Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande i anledning af 1820 års RevisionsBerältelses 2 Afd. 13 och 14 §§., rörande en och annan hos Revisorerne förekommen fråga beträffande Banco-Discont-Verkets Revisioner. 1:0 Det Protocoll, sorn vid Revisionen öfver Banco Discont-Verkets Förvaltning och Räkenskaper för år 1818, ä första Samrcanträdesdagen, blifvit hållet, utvisar, att sedan Hernösands Stad, som det tillhört att då utse Revisor, dertill befullrnägtigat Grosshandlaren här 1 Stockholm, J. H.
Fougt, de öfrige Revisorerne, med fästad uppmärksamhet på i4- §■ Riksdags ordningen, som betager en Riksdagsman för Stockholms Stad Rättigheten att taga Fullmagt för annan Stad, väl ansedt det vara närmast enligt med denna grundsats, att en Borgare i Stockholm ej borde kunna väljas af annor Stad till Fullmäglig å Borgare-Stån« Banco-Utskottets Betänkanden. 67 dets vagnar vid någon förrättning, som af Rikets Ständers Representanter besörjes; men likväl, då något uttryckligt stadgande i denna del icke vore gifvet, funnit sig då icke böra eller ku<nna ogilla den företedda Fullmagten, utan endast velat anmärka förhållandet till den åtgärd, sorn Rikets Ständer vid en blifvande Riksdag tilläfventyrs för framtiden kunde finna nödig och lämplig.
I enlighet med Rikets Ständers BancoRevisorers häröfver yttrade tanka , finner Banco-Utskottet, äfven för dess del, att, dä det är utom ali fräga, enligt 14 §.
Riksdags-Ordningen, att en Borgare i Stockholm icke 'är valbar till Riksdags - Fullmtigtig för Städer af en lägre dass; och 70 §.
Riksdags- Ordningen uttryckligen farmar, alt till Revisorer öfver Stats-Verket, Banquen och Riksgälds-Contoiret, skola ej andre väljas, än sädane af ett Ständs Ledamöter, hvilka, kunna i detsamma vara Riksdagsmän och Ledamöter af Utskott, bör det ock deraf blifva en gifven följd, att annorlunda qvalificerade personer ej fä i Revisioner öfver Banco-Discont-Verket deltaga; hvilket till Rikets Ständers stadfästelse vördsamt anmäles. 2:o Uti Revisionen öfver Banco-DiscontVerkets Förvaltning och Räkenskaper för år 1819, har, enligt hvad Protocollerne för samma förrättning utvisa, di varande Dom-Prosten i Vesterås) utnämnde Pastor Primarius i Stockholm m. m., Herr Doctor Johan Olof Wallin, å Högvördige Preste-Ståndets vägnar, för Vesterås Stift deltagit. 68 Banco Utskottets Betänkanden - I betraktande deraf, att Doctor Wallin, enligt Preste - Ståndets Beslut, vid sista Riks* dag, var Fulin ägtig i Rikets Ständers Banque, ehuruväl samma befattning alltifrån 1819 års början och under hela den lid Revisions Förrättningen i Disconten egde att omfatta, blifvit besörjd genom Supleant, hafva Rikets Ständers Revisorer ansett sig böra yttra deri öfvertygelse, alt i alia fal! valet af en Banco■ Fulhnägtig till Revisor öfver Barico-Discont-Verket, ej kan vara med Grundlagens mening och föreskriften 17o §.
Riksdags-Ordningen förenligt.
Oaktadt 70 §.
Riksdags - Ordningen, hvaruti stadgas, att till Revisor öfver Stats-, Banco- och Riksgälds-Verken ej någon person må utses, som vid ett eller flere af desse Verk är redovisande, njuter Lön eller annan inkomst, icke torde kunna anses innefatta bestämdt förbud för ett val af den beskaffenhet, som -det ofvannämnde, helst Doctor Wallin för den ifrågavarande perioden ej befanns uti nigo t dera af de der uppräknade förhallanden; finner Banco - U tskot tet emedlertid Herrar Revisorerne ej hafva saknat skälig grund för deras yttrade tanka, och tillstyrker Utskottet alltså, äfven för dess del, att 70 §.
Riksdags-Ordningen må, i afseende på blifvande Revisioner inom Banco-Discont-Verket, så tillämpas, som Herrar Revisorerne föreslagit.
Stockholm den 20 Martil 18*3- Banco Utskottets Betänk anden! 6<} Bilaga N:o t. m.
Ullätande i anledning af 1820 ars Revisionsberättelse 2.
Afdelningen 11., angående Afskrifning af 2 .ne uti JBanquens Rakenskeper såsom fordran balancerade Poster.
C ‘--'edan, jemnlikt hvad 1820 års Herrar Revisorer, uti deras Berättelse omförmält, ingen utsigt företer sig till vinnande af ersättning för 2:ne i Banquens Räkenskaper, såsom fordran, balancerade Poster, hvilka genom f. d.
Banco -Betjemes föröfvade otrohet, gatt förlorade, tillstyrker Barico-Utskottet, i likhet med Herrar Revisorer, vördsamt, att desse Poster, tillhopa utgörande R:ur 727: 17 sk. 6 rast, få, med Rikets Höglofl.
Ständers bifall, på Bapquens Vinst- och Förlust-Conto afskrifvasStockholm den 20 Martii 1823.
Stander, i anledning af en hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckt Motion om Publicitet af Banquens angelägenheter.
Ridderskapet och Adeln har till Banco-Utskottets
Utlåtande behagat remittera en af Herr Öfverste-Uieuienanten Gustaf Hjerta väckt Motion af innehåll suni foijer: 70 Banco.Utskottets Betärikanden. ’’Som 1668 års Banco-Ordning icke anbefaller någon hemlighet för Bancoangelägen”heterne: med undantag af ,32 §:s Förbud: ”att gifva besked om någon Enskilds partie i ’’Böckerne; samt 72 §. uttryckligen föreskrifter, att när Riksdag hålles bör Räkning öfter hela Banco-Verkets förande emellan Riks”dagarne och dess egenteliga tillstånd, inför ”Rikets Ständer uppvisas; får jag föreslå: att ”sedan Banco-Utskottet nu är orga niseradt, åt ”detta Utskott må uppdragas, att ofördröjligen till Rikets Ständer inkomma med utlåtande ''huruvida Utskottet anser tjenligt, att med ”upphäfvande af de utaf fordna tiders Banco"Deputationer och Utskott gifne föreskrifter "ofvannämnde Banco-Ordningens 72 §. åter ”må sättas i full verksamhet, samt således Ban”quens tillstånd inför nu församlade Ständer ”i alla delar framläggas.” Innan Banco Utskottet ingår i besvarande af sjelfva frågan, torde det, med afseende på prasmisserne, ej böra lemnäs obemäldt att just den Redogörelse inför Rikets Ständer öfver Banco-Verkets förande emellan Riksdagarne, hvarom 1668 års Banco-Ordnings 72 §. förmäler, blef, enligt hvad Handlingarne för 1672 års Riksdag, (den förste efter BancoVerkets inrättning), fullständigt upplysa, sedan Banquens Fullmägtige af Ridderskapet och Adeln hos Välbemälde Stånd gjort hemställan, huru och på hvad sätt det behagade Ri" kets Ständer att Banco-Verket öfverse, och eommuuication härom med de öfrige anie ga; Banco-TJtskotlets Betänkanden. ’ yt ranterande Standen för sig gått, då beslutad att bora ske på det sätt, att hvardera Ståndet utnämnde ett antal
Deputerade under namn af Banco-Utskott, hvilka egde att sig derom informera.
Och afgäfvo desse för hvardera Ståndet utsedde
Deputerade i följd deraf, under den 18 November 167a, en så lydande Tysthets
Ed och förbindelse: ’’Vi samtelige af Riksens Ständer Depu’’terade att noga och sorn sig vederbör
Oss ''underrätta om Banquens tillstånd, den Riksens Ständer uppå sista Riksdag år 1668 inrättade, considerere nogsamt huru angeläget ”och nödvändigt det är, att allt hvad dervid ’’förelöper i tysthet conserveres, håfve enhäl”ligen uppå oss tagit, att oss härmed till tyst”het förbinda, således att ingen ibland oss vill ”ellet skall intill vår döds stund något utom ’’Oss Deputerade, och utom vart enhälliga ”sarritycke, någrom, om detta Verket skrift”eller mundteligen, eller uppå hvarje sätt, ”upptäcka, utan det allt sorn förelöper alle* ”nast oss emellan uppå bästa sätt efter dess ”beskaffenhet öfverlägga.
De som ock af oss ”till närmare information i hvarje måtto de”puteras, förbindas tillika både till samma ”Tysthets-Ed, som ock, att intet af allt det ”om detta Verket dem vetterligt kan blifva, ”emot oss att dölja, utan sådant allt noga an”draga och upptäcka, så att ingen af Oss alla ”något må yppa, som i hvarje måtto till Ban”quens skada och rnisscredit kan lända; och ”att allt sådant af oss skall fullgöras och utan BancvUishotttts i/inden. ”annan uttydning förstå?, så förbinda vi nss "icke allenast det vid vår ärlighet att fuilgö *’ra, utan tage ock Oss så, Gud tili vittnes till ''Lif och Själ, sorn vi det obrottsligen vilja ‘‘hålla, fullgöra och alldeles- efterkomma.”
Efter fulländad förrättning afgåfva JRirtderskapets och Adelns Deputoi a-.le i BancoUtskottet, den 14 December >67*, en Jl?rätin-nefaftande allmän framsta irring orri det skick hvaruti Bänquen på det hela befunnits, jenne förslag till de förändringar, soni i afseende påAdministrationen och Verkets förkofring atu j-ågn-s vara af nöden; hvilken Berättelse ätvert blcf med öfrige 2:ae Stånden corn latu nice råd.
Rikets Ständers vid tagne anstalter till •vinnande af controll öfver Styrelsen och nödig kännedom örn Banco Verket, visa sig sålunda till principen, och blott med några- föga betydande förändringar i- Farnieme, ålit ifrån början i alldeles enahanda »kick, »otn intill närvarande tid blifvit bibehållet; oell det saknas .ock följalcteiigen ali- grund, att, enligt hvad i arto t io nen skei,t, såsom ett Han :a Ordningens återförsättande i sn, genom senare tiders Buttco-Depntationer och Utskott rubbade, verksamhet, rubricera en föreslaget) väsemltelig förändring deruti, om den ock eljest niå af Rikets Ständer finnas nödvändig och gagnelig.
Hvad sjelfva Hufvudfrågan beträffar, så får Banco-Utskottet vördsamt yttra, att Utskottet anser de upplysningar otn Banco-Verkets ställning, hvilka för Rikets Ständer äro angelägne att erhålla, ingalunda böra saknas, och Banco-Utskottets Betänhanden. 73 att Utskottet är beredt att dem afgifva då de af Rikets Ständer äskås.
Bahcn-Utskottet, som redan förr än motionen härom ingick, gatt i författning att, på sätt vid Utskottets betänkande N:o 2, i anledning af Rikets Ständers Revisorers Berättelser, är i agt taget, dels genom utdrag af Banquens Räkenskaper, dels genom approximativa caleuler, för den tid räkenskap ännu icke blifvit afslutad, irifbr Rikets Ständer nu framlägga fullständige Upplysningar om verkan, af de. vid senaste Riksdag fattade Beslut, rörande Banquens functioner på Röreise-Capitalets qvantitet och fördelning till särskilde föremål, i jemföring till de dä uppställde caleuler; tror att ändamålet för deri nu yrkade publiciteten, till en väsendtelig del, redan derigenom blifvit vunnet; emedan det härefter egenteligen icke erfordras mera än uppgift af Sedelstocken, vid 1817 års slut, och af den reela Fonden jemte en specification öfver Banquens Fordringar, för att complettera en sådan Publicitet.
Emedlertid och då till Stats* och .Banco-Utskottens gemensamma bearbetande, nu blifvit di verl.emnade, de i samtelige Riks-Stån. den väckte talrika motioner, rörande Penningeväsendets reglering, och i sammanhang dermed flerehanda Förslag,, verkande på Banquens framtida functioner, i de aildravigtigaste delar, så anser Banco Utskottet sig böra vördsamt hemställa, att Förslaget otri Banquens Publicitet icke nu på förhand måtte hos Rikets Ständer upptagas till särskildt afgörande, utan 71 Banco-Utskottets Betänkanden. den fråga om och huruvidt en specificerad redovisning öfver Banquens närvarande hela ställning bör till verification för- skeende uppgifter ega rum, blifva beroende af de sammansatte Utskottens förberedande pröfning i ett sammanhang med de allmänna Förslag till Penningeverkets reglering, sorn af desse Utskott komma att framställas; och att derest Banco-Utskottet dervid möjligen icke skulle anse en sådan fullständig uppgift nödig eller nyttig, Rikets Ständer då först, antingen vid speciel pröfning, i grund af den hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln väckta, nu i fråga varande motionen, eller såsom ett vilkor för afgörandet af Utskottens allmänna Förslag, måtte fatta deras Beslut, rörande en sådan publicitet, vare sig då oinskränkt eller i speciella delar äskad.
Banco-Utskottet får emedlertid nu i förväg afgifva det vördsamma förklarande, att
Utskottet äfven för dess del anser en uppgift om Banquens hela ställning nödvändig, så vida någon väsendtelig förändring uti de nu befindtelige grunder och föremål för Banquens verksamhet kommer att till Rikets Ständer framställas.
Hvad Utskottet sålunda anfört, öfverlemnas vördsamt till Rikets Ständers upplysta pröfning; och bifogas härvid ett ProtocollsUtdrag som innefattar någre Ledamöters i ämnet yttrade tankar.
Stockholm den 11 Martu 1823.
Banco Utskottets Betänkanden, Utdrag af Protocollet, hållet hos Rikets Häglof!.
Sänders Banco-Utskott den 18 Martil 1823. S. D. Herr Kammarherren von Seth anförde följande: ”Fänge var allmänna väntan fästad på ”resultatet af den Finance-Committée, sorn, ef’’ter Konungens nådiga Förordnande, bland ”annat borde gifva Förslag till framtida förbättringar, i afseende på ostadigheten af det ”representativa eller Sedelmyntets förhållande ”till det redbara eller Silfvret.
— Genom ”denna Committées tryckta och Höglofl.
”Utskottet meddelade underdåniga Betänkande, är det nu mera bekant, att dess Feda mö”ter, med undantag af en enda, hufvudsakeli’’gen förenat sig i den tanka, att ett oföränderligt förhållande borde bestämmas emellan ”Banco-Sedlarnes värde och det redbara myn”iets, sålunda att 48 sk, i Silfver skulle sva’’ra emot 120 sk. i Banco-Sedlar; och uti särskild förslagsberäkning huru planen i tillämp* ”ningen skulle verka på Banquens ställning, ’’är Banquens metalliska tillgång upptagen till ’ 5 Millioner R:dr ; hvaremot den af särskild ”mening varande Finance Committéens Feda”mot, ansett god anledning gifvas, att Ban’’quens reela Fond inskränkte sig till 4 Mil•lioner R:dr.
”Mångå motioner under närvarande
Riksdag innehålla olika Förslag till Fenninge - 76 Enrico Utskottets Retärik anden - ’’erkets(.förbättring, och deribland äfven såda”ne, som mer och mindre närma sig till Fi5’rtance-Oommittéens ofvannämnde princip.
”Af detia förhållande hämtar jag stöd för ”öfvertygelsen , att den så högst vigtiga ”frågan, huruvida en Realisation af Banco*’SedIarne nu kan eller bör ske. rnåsfe, såsom ’’en grundläggande åtgärd för rr.yntreglerin”gen, blifva ett särskildt föremål for de nu ”församlade Riksens Höglofl.
Ständers uuder”sökning och afgörande.
”Möjeligheten ut t med säker framgång ’’och nytta verkställa en myntbestämning elller realisation, (benämningen kan vara i i k — Ogiltig, ty följden är enahanda), beror hufvud”sakligen på nu varande beskaffenhet af alla ”Banquens tillgångar, i förhållande till belop’’pet af dess utelöpande Sedelstock; men så ”länge Nationaliepresentationens, likasom Fi’’naoce-ComiT)ittcens forskning i desse fall, må”ste sväfva trtotn blotta gissningar, hvilka alf”tid lemna turn för öfverdrift i ena eller an”dra afseendet, efter åsigters och interessens *’skiljagtighet, kun opinionen deröfver aldrig ’’vinna den stadga, som fordras för ett Rik”sens Högh Ständers Beslut, hvars följder skola ”i så betydlig män verka uppå närvarande och 5 tillkommande slägters lycka eller olycka; och ’’ett fortsatt underhållande af denna ovisshet ”'skulle måhända sluteligen åstadkomma orättvisa misstankar, rörande Banquen, hvars o”rubbade
Credit likväl står i så nara samband ”med Samhällets trefnad.
R ane o-Utskott et s Betänkanden. 77 ’’J)å Banquen, enligt Riksens Högloft’ ”Ständers
Beslut för det närvarande icke är ”ställd i någon förbindelse, att med Silfver in”lösa sine Sedlar, oansedt desse likväl nu utgöra ”Rikets enda mynt, på hvars värde hvarje ”Medborgares förmögenhets tillstånd beror, så ”synes denna belägenhet både påkalla ett öp”pet framläggande af Banquens sanna tillstånd ”och äfven utgöra ett säkert värn, emot ali ”möjelig våda af en Publicitet, hvilken var ”samtida med Banquens inrättning.
”En annan väsendtelig fördel torde Pu”blicitéten medföra, att gifva en sakrare ledning för Riksens Högloft.
Ständers bestämmande af gränsen för Banquens allmänna biträden, till förekon mande af misstag, hvilka ”kunde minska Banquens förmåga att efter ”sitt ändamål verka till National välmågans ”ökande, och hvarpå exempel icke torde sak”nas i den förflutna tidens erfarenhet.
”Min öfvertygelse nödgar mig, på desse ”skäl, i så måtto afvika från Högloft.
Bered”ningens yttrande, i afseende på Herr Hjer”tas motion, att jag för min del vördsamt till”styrker, det Banco-Verkets tillstånd, i alla 55dess delar, för Rikets Högloft.
Ständer gennäst företes, utan att afbida de allmänna för”slag till Penningeverkets reglering, som Hög”Iofl.
Stats och Banco-Utskotten framdeles af”lemna, helst en sådan förberedande åtgärd, ”genom det ljus den sprider, säkerligen skall ”förkorta tiden för Finance-Frågans utveckling ”till sluteligt afgörande. 78 Banco-Vtskottets Betänkanden.
3,1 händelse yppandet af Banquens ver"
5ke1iga t i 11 st anel sku!le af Riksens HögloftStänder för tillfallet beslutas, anser jag lik. ’väl deraf icke följa, att en beständig elier periodisk redovisning af Banquens ställning ’inför allmänheten, framdees nödvändigt bör ’ega rum.
— Henna offentlighet kunde deremot, efter peuningeväsendets ordnande, åter ’upphöra eller inskränkas, om den antagne plalien för Banquens framtida functioner sådant fordrade, såsom ett vilkor för dess utförande; 5oc,h hvarom de sammansatte Högloft.
Utskotten egde tillfälle, i sammanhang med Fi’nance-regleringen, i hela dess vidd, afgifva ,förslag.55 Herr Kammarherren von Seth förbehöll, att detta yttrande måtte få åtfölja Högloft.
Utskottets Betänkande till Rikets Högloft.
Uti Herr Kammarherren von Seths anförde yttrande förenade sig Herr General-Majoren.
Gahn af Colquhoun, Herr Prosten Hallström och Riksdagsmannen Anders Joachimsson.
Ar och dag soin ofvan.
N:o 4* Ankom den 3 April 1823- Betänkande till Rikets Häglof.
Stander, i anledning af en från Hedera.
Bonde-Ståndet remitterad Motion, angående tillåtelse för Läntagare, att till undvikande af omgångar, Banco.Utskottets Betffnkanden.
7g och kostnad aflemna sine Räntebetalningar för Banco-Lun i närmaste Ränteri eller till Kronofoddar i Otterne T^-iksens-FulImägtige från Malmöhus Län, David Rasmundson, har uti ett till Hederv.
Bondeståndet ingifvet Memorial framställt det förslag, till afhjelpande af en, särdeles för Allmogen känbar olägenhet, att vid inbetalningarne för erhållne Banco-Lån, nödsakas begagna biträde af enskilde Commissionairer, hvarigenom Låntagaren, utom Postporto, betunga* med Arfvodeskostnader, det måtte hädanefter den rättighet förunnas, att sådane Medel i närmaste Ränteri inbetala, eller om detsamma vore aflägset, få aflemna penningarne ti 11 Kronofogden i orten; för att genast derefter, genom vederbörandes försorg, till Låne-Banquen insändas.
Banco-Utskottet har i anledning häraf ej kunnat undgå taga i betraktande, att utom det hvarje enskild Man, som vill begagna Lånerättighet, vare sig i Banquen, eller i andra Allmänna Verk och inrättningar, dessförinnan måste hafva beräknat de dermed förenade kostnader, i jämförelse till den fördel, som afLånebiträdet beredes, skulle för öfrigt den föreslagne utvägen att, antingen genom Ränterierne eller Kronofogdarne, liqvidera skulder till Banquen, äfven om det förutsattes, att intet äfventyr eller annan olägenhet dervid kunde uppstå, i alla fall sannolikt medföra Gäldenären större förlust och kostnad än dea icke 8o JBanco-Uiskottets
Betänkan len. särdeles betydliga utgift begagnandet af ett eget pålitligt Ombud förorsakar.
Ty dels kan Banquen icke, för en Ränte- och Clapital-afbeialning, i Rakenskaperne godtgöra sin Gäldenär förr, än penninsarne i vederbörlig ord» ning kunnat blifva i Banquen insatte, hvaraf Följden är, att
Lånet under mellantiden till oalkortadt belopp, fortfar att löpa med ränta, fastän en Låntagare på förenämnde sätt sin afbetalning fullgjort; och dels lära vederbörande Räntmästare och Kronofogdar örn de ock funnes villige att åtaga sig en slik uppbörd och redovisning, för enskilde personers så beskaffade skulder, emedlertid hvarken vilja elier kunna förpligtas sådant verkställa, utan särskild vedergällning, som lika fullt ändå måste drabba Låntagaren och ingalunda kunde påbördas Banquen elier det Allmänna.
På desse grunder och då Riksdags-Pullmägtigen David .
Rasmundsotis, till stöd för begärd förändring i liqvidationssättet af skulder till Banquen, anförde skäl, efter Banco-Utskottets tanka, fullkomligen uppvägas och vederläggas af de flerfalldige olägenheter, som vid en sådan förändring skulle blifva en följd, kan förslagets antagande ej af Banco Utskottet tillstyrkas, hvilket dock vördsamt underställes de Respective Ståndens vidare upplysta ompröf* ning.
Stockholm den 24 Martu 1823.
N:0 5< Banco-t/tskottets Belänkandtn» N:o 5.
Atiköm dan i,| April 1823.
Memorial till Rikets högloft.
Ständer, i anleda ning af någre från Bahquens Fiscals-Ämbete väckte frågor, om ändring och undantag l någre allmänna Lagar och Författningar, för, betryggande af Banco-Verkets säkerhet. ■I^anquens Fiscals-Ämbete har, uti dess till Banco-Utskottet
Vid innevarande Riksdag afgifne Berättelse, gjort framställning, rörande nödvändigheten af Lagstiftande magtens mellan ko rast, i afseende på visse förändringar och Undantag i utfärdade Allmänna Lagar och För-* fattningar, för att, dels närmare bestämma Barv* quens i äldre Privilegier tillerkände rätt, och dels betrygga Verket för de äfventyr, sorn»
Utan en sådan mellankomst, icke blott möjli» gen, utan ganska sannolikt äro att befara.
Uti hosföljande
Transsumt innefattas de Anmärkningar och Förslag, hvartill Banco-Fh scals-Ämbetet , Särdeles beträffande sednasté Concours-Lagen af den 13 juli! 1818, i sådant hänseende funnit anledning; och Banco-Utskot* tet, som ansett sig ej tillhöra att, öfver ämneh af denna beskaffenhet, ingå i förberedande prof, ning, får härigenom Vördsamt tillstyrka, att hvad Banco Fiscals-Ämbetét sålunda framställt» må blifva remitleradt till Rikets Ständers LagUtskott, med anmodan till bemäldte Utskott, att efter jemförelse och jgranskhing Bitting till Rikt, Sl, Prof. <82$, 6:re Samlh R;o §b 83 Bancn^Utskottet&
Betänkanden. af de åberopade Lag-Eumraen, hos Rikets Ständer föreslå sådane Stadganden, hvarigenom Banquens, på förre Författningar och särskilde Privilegier grundade, säkerhet i möjligaste måt* to bibehållas och förvaras.
Stockholm den 9 April 1803» Transsumt af Banquens Fiscals^Åmbetes Berdt, telse, angående de mål och ärenden, som af lemälde Ftscals-Ambete blifvit bevakade och handlagde, sedan Relation derom till Rikets Häglof. Ständers Herrar Revisorer öfver Stats-Banco- och Riksghlds-Verken, under den 9 September 18? aflemnades.
Uti ingressen till den Concours-Lag, sorn af Kongl. Maj:t och Rikets Ständer vid ofvannämnde (1818 års) Riksdag antogs och under den 1 3 Julii 1 818 i Nåder kungjordes, förekom, mer, att Kongl. Maj:t jemte Riksens Ständer funnit godt, att, med upphäfvande af Kongl. För. ordningen om Aftrades-och Förmåns- samt Boskillnads- Och Urarfva-mål af den 38 junii 3798 och de flere i berörde ämne Utfärdade Författningar, hvilka ej i 5 Cap. 33 och 43 §§, särskildt äro undantagne, stadga och förordna på sätt nämnde Concours-Fag i det följande innehåller.
Af berörde §§. förmår den förre blott, att då någon Borgenär är af sådan Lära, att Banco Utskottets Betänltandem $3 iian éj gitter aflägga Borgenärs-Eden på föréSkrifvet sätt, dermed Skall förfaras såsom sär» skildt stadgadt är, öch den sednare, att hvad Särskildt är förötdriadt tom pröfningen äf Banquens och andre Allmänna Verks fordringar i Concöurser, så ock fern förfarahdet i de CortCourser, der Borgenärer i Sverige egå fordringar å Ön §:t Barthelerny eller Borgenärer I berörde Ö hafva fördringär i Sverige, i dessi fall skall Iähdä till efterrättelses
De undantag från tillämpningen äf
Co il* Cours-Författningarnes allmänna föreskrifter, söm, efter utfärdahdet äf CönöoursLägårrte den 26 Augusti 1773 och 28 junii 1798, gehom Kongl. Brefven den 26 ApHl. iyyfl och 20 Bebrrtarii 1799, i vissa fall, blifvit Banquert förunnade* äro således, utöm hvad Banquens Borum angar, i den nya GönCours-Eägen icke brnnämnda.
Att de, det oaktadt, äfven hädanefter böra af BaUquen få till godo njutas, så vidt de grunda sig på dess Privilegier, kan Val, å ena sidan, med hemtad anledning äf ärtdrä punctert i Kongh Kungörelsen deh 23 JanUarii 1736, påstås; roen, å den åhdrä, tor^ de den här ofvan anförde ingressen till nya ConCours-Lageti ej utah framgång åberopas, sorn stöd för ert motsatt tolkning, OCh det syhes Således Vara angeläget, att till tindan* rödjande äf ali tvetydighet, ett bestämdt Stadgande härutinnan, Vid nu irtsttindande Bikstlag, meddelas, hvarföre Guncdurs Lagens föreskrifter i allmänhet torde hus Högiofl.
Banco* Utskottet till härmare granskning företagas* på 84 Banco-Utshottets Betunkanderi. det Höglofl.
Utskottet må komma i tillfälle^ att i ett sammanhang hos Rikets Höglofl.
Stan. der föreslå, i hvilka delar undantag för Eanquen böra ega rum och i hvilka stadganden, tillägg eller förändringar, i afseende på Eanquerrs derunder beroende rätt, pröfvas nödige.