Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A andra sidan, och under förutsättning att detta hus ständigt skulle blifva en Statens egendom, kan man säga icke heller utan skäl, att, genom jordryrndens öfverlåtelse på de vilkor, som StatsUtsk. föreslagit, egendomen skulle komma att fä ett prydligare utseende, om nemi. en kaj af huggen sten blifver uppförd och ett staket omgifver hela platsen.
Jag kan icke förneka alt när frågan förevar hos Fullmäktige i riksgis- kont., sä hyste jag många betänkligheter emot det förslag, som af Fullmäktige blifvit framstäldt, ehuru jag icke ansåg mig böra yttra någon särskild mening i frågan; men om man ensamt vidblifver de vilkor, som StatsUtsk. här föreslagit, så tror jag att man skulle begå ett lika förhasladt steg som vid en föregtde riksdag beklagligtvis ägt rum, då StatsUtsk. företog sig att uppgöra vilkor för ett egendomsköp, utan att lemna det ringaste öfrigt ät fullmäktige i riksg:s-kont. att i den frågan besluta eller uppgöra:
StatsUtsk. har för det första icke fästat något vilkor i afseende på tiden inom hvilken drätselkommisionen sktdle vara pligtig att göra den förändring genom hvilken staden skulle förvärfva sig äganderätt till jordrymden.
Således kan det hända att drätselkommisionen, som får till sig denna jordrymd öfverlåten, kan dröja ganska länge, kanske många år, med verkställande af kajbyggnaden, och då är riksg:s-kont. eller rättare K.
St. förhindrade att sjelfve företaga en så beskaffad byggnad, enär öfverlåtelsen af tomten är verkställd och denna svårligen lärer kunna återgå, åtminstone icke annorlunda än genom många omgångar medelst afhandlingar emellan riksgtskont. och drätselkommisisonen.
Man står alltså på samma punkt efter öfverlåtelsen i afseende på förändringen, som man nu står, och dä vore det måhända bättre att behålla tomten för att sälla K.
St. i tillfälle att, om medel erhållas, framdeles verkställa byggnaden på egen bekostnad.
För det andra har icke StatsUtsk. fästat afseende pä en annan omständighet, nemi. del förbehåll, som borde göras för, vare sig riksg:s-kont. eller blifvande innehafvare af detta hus, alt städse äga fri tillgång genom de föreslagna jerngrindarna ned lill kanalen.
Detta anser jag vara en mycket vigtig omständighet.
Man har visserligen sagt att tomten skulle till allmänhetens begagnande upplåtas.
Detta må vara; men deraf följer icke att riksg:s-kont. skulle äga rättighet att hafva grindarne öppna utan det kunde hända att staden holle dem stängda, så att innehafvarne af huset äro nödsakade att göra en omväg för att erhålla valten i stället för att de nu gå den ginaste vägen ifrån gården ända ned till kanalen.
Vidare har StatsUtsk., utom dertill af Fullmäktige afgifvet förslag, hemställt att riksg:s-kont. skulle för all framtid öfvertaga underhållet af hela gårdsplatsen.
För min del skulle jag tro att detta hade varit ett ämne, som hade bordt blifva föremål för Fullmäktiges omsorg att med drätselkomraissionen öfverenskomma.
Det skulle ju kunnat vara en möjlighet för Fullmäktige alt öfverflytta denna underhållsskyldighet på drätselkommissionen.
Hvarföre har nu StatsUtsk. gått Fullmäktige i förväg och 60 Den 13 Juli. gjort ett medgifvande, som möjligen icke varit af behofvet påkalladt.
Icke heller har StatsUtsk. haft det förtroende till
Fullmäktige att det åt dem öfverlemnat någon den ringaste rättighet att, efter sig företeende omständigheter kunna göra några tillägg till riksg:s-kont:s förmån till de vilkor, som StatsUtsk. har föreslagit, ehuru Fullmäktige i deras skrifvelse uttryckligen hemställt alt Fullmäktige mätte tillåtas alt på de antydda eller andra för riksg:s-kont. förmånliga och efter sig företeende omständigheter lämpade vilkor, afhandla med drätselkommissionen om öfverlåtelse af den ifrågavar. jordrymden.
Under sådana förhållanden och då StatsUtsk. så till sägandes bundit riksg:s-kont. till håde händer och fotter i denna fråga, likasom i afseende på ett egendomsköp vid förra riksdagen; så tillstyrker jag, hellre än att underkasta Fullmäktige dylika restrictioner, ett bestämdt afslag på denna del af betänk., på det att, för den händelse om något klander skulle framdeles uppkomma emot öfverlåtelsen, icke något försök må kunna göras alt hvälfva detta klander på riksg:skont.
, såsom likväl med det förut af mig omnämnda egendomsköp varit förhållandet.
Hvad de två första punkterna beträffar, så lärer det icke vara någon skiljaktig tanka derom, att ju nödvändigheten påkallar, det desamma bifallas.
Jag förmodar att riksg:s-konl:s fullmäktige må anses äga så mycken makt, att, när försäljningen af de i denna punkt omtalta byggnader har för sig gått, kontoret kan använda så mycket af egna medel, som erfordras för att afjemna platsen och försätta den i det skick, att dess utseende icke väcker någon obehaglig uppmärksamhet.
Under sådana förhållanden kan jag icke undgå att i st. f. den af Gr.
Lagerbjelke yrkade återremiss, hvilken skulle leda till ingenting, hellre till R. o. Ad. vördsamt hemställa lika med Hr von Hartmansdorff att de tvä första punkterna må bifallas, men de sednare afsläs.
Den siste värde talaren har upplyst, att han varit emot detta förslag, då frågan inom riksg:s-kont. förekom.
Jag beklagar att han icke låtit sina upplysta åsigter komma Utsk. tillhanda i form af reservation, hvarigenom StatsUtsk. blifvit försatt i tillfälle att närmare begrunda dem, då frågan der öfverlades.
Hr Printzensköld har beklagat alt tiden icke här är bestämd, då kajbyggnaden skall vara färdig.
Här är likväl i morn. a) det vilkor gjordt att staden ”så fort lämpligen ske kan” bör låta verkställa arbetet.
Att här bestämma en viss tidpunkt, inom hvilken muren skulle vara uppförd, torde väl något hvar finna skulle vara mycket svårt och derföre har StatsUtsk. icke ansett sig böra ingå i en sådan detaljerad bestämmelse.
Ytterligare har den anmärkn. blifvit gjord af den siste värde talaren att riksg:s-kont. icke blifvit tillförsäkrad utgång genom de jerngrindar, som skulle af staden ombesörjas; men då StatsUtsk. föreslagit att riksg:s-kont. skulle för framtiden underhålla så väl staketet som grindarne, sä inser jag icke huru riksg:s - Deu 13 Juli. 61 kont. skulle kunna förvägras att utgå igenom grindarna, hvilka äro deras egendom och som de sjelfva skola underhålla.
Ytterligare har SlalsUtsk. blifvit klandradt för det att riksg:skont. borde framdeles underhålla denna stängsel.
Då emedlertid släden utom kajbyggnaden skulle bekosta ej allenast en mur af huggen gråsten utan äfven derofvanpå ett högre jerngaller för hvilket allt kostnaden skulle uppgå till omkring 16,000 r;dr, och staden således för att snygga upp riksg:s-kont:s gård skulle få vidkännas en så betydlig utgift, så ser jag icke huru det kan anses vara för mycket hegardt att riksg:s-kont. skall underhålla staketet.
Hvad StalsUtsk. beträffar, så har det äfven blifvit klandradt derföre att det har tagit sig friheten att, utan Fullmäktiges vidare hörande, tillstyrka några åtgärder i detta hänseende.
I afseende härpå ber jag alt få fästa uppmärksamheten derpå att StatsUtsk. infordrar upplysningar af fullmäktige i riksg:s-kont., då Utsk. anser sådant vara nödigt, men att StatsUtsk. utan riksg:s-kont:s hörande kan föreslå R.
St. hvad StatsUtsk. finnér nyttigt, och detta har StatsUtsk. i detta fall gjort.
Hvad för öfrigt beträffar det klander, som skulle kunna uppkomma i framtiden emot fullmäktige i riksg:s-kont. för den i fråga var. upplåtelsen; så får jag endast erinra derom att Fullmäktige varit fria ifrån allt klander och åtal för det köp, af f. d.
Ridderslolpeska huset, som vid sista riksdagen gjordes.
Likaså för dess väl beräknade men i riksg:s-konl:s reglemente icke bestämdt raedgifna beslut i Baumanska krono-fordringsmålet.
Jag tror således icke alt Fullmäktige behöfva befara något sådant om de ställa sig R.
St:s föreskrifter till efterrättelse.
Jag fortfar att anhålla om bifall till betänk.
Då vid förra riksdagen fråga uppstod, ali försälja den s. k. K.
Fatburn på Riddarholmen, till Stockholms stad, mötte detta förslag ej något motstånd inom R. o. Ad., ehuru köpesumman var högst ringa.
Visserligen var ändamålet dervid att kunna begagna detta hus till gymnasiiinrättningen.
Men också att kunna förlänga kajen kring
Riddarholmen ända lill gymnasigränd, och derigenom öka beqvämligheten för anlöpande fartyg.
Hufvudsakliga skälet hos en stor del riksdagsmän var dock att dymedelst få en lättare väg till vattenhemtning, i händelse eldsvåda skulle inträffa, der hvarest rikets flesta embetsverk äro belägne; strandens och stadens försköning logs också i beräkning.
Nu begär
Stockholms stad att på egen bekostnad få anlägga en kaj nedanför riksg:s-kont., dels för att göra denna del af Riddarholmen åtkomlig för fartyg och vatlenhämtning, och dels för alt försköna denna högst fula sidan, just belägen emot R. o. Ad:s eget hus.
Och R. o.
Ad. vill vägra att dertill gifva sitt samtycke.
Lindrigast sagdt, ogent och ensidigt.
Min tanke är, att R.
St. böra, så mycket som möjligt, söka 62 Den 13 Juli. bidraga och befrämja, ali Riddarholmen göres öppen och fri rundtikring, hufvudsakligen för de
Statens verk och inrättningar som derstädes äro belägna.
Om genom en sådan åtgärd staden derjemte kan förskönas, så är ju ett dubbelt ändamål vunnet.
Det är allmänt kändt, att staden haft i plan inköpa det s. k. Geijerska huset, som sedan skulle vid stranden rifvas och kaj dervid anläggas.
Men denna vackra tanke förfaller säkerligen, om förslaget att få anlägga kaj nedanför riksg:s-konl. underkännes.
Utom hvad jag nu anfört, finnas så många skäl som lala till bifall för Ulsk:s förslag, uti hvilket jag för min del instämmer.
Hr von Troil yttrade, att jag skulle hafva förmält mig hafva varit en motståndare emot den framställning som i förevar, ämne blifvit gjord till SiatsUisk.
Jag förklarade, hvad jag också vidblifver, att jag hyst och ännu hyser åtskilliga betänkligheter vid den ifrågavar. öfverlätelsen, ehuru jag icke ansåg mig böra reservera mig emot pluralitetens af Fullmäktige åsigt och det måtte väl vara min rättighet alt, såsom ledamot af detta Stånd, hafva äran alt tillkännagifva de betänkligheter, jag vid detta tillfälle fann hos mig förekomma.
Om jag ansett nödigt att framställa en till Stalslltsk:s begrundande, sä skulle jag visserligen icke hafva sådant underlåtit, men jag föreställer mig att då riksgts-fullmäklige tillstyrkt SiatsUtsk. att lemna något öfrigt ät Fullmäktige att i denna fråga uppgöra, hvilket synes af StatsUlsk:s utlåt., så kunde man, om detta vunnit bifall, hafva vidtagit sådana försigtighetsmått vid öfverlätelsen, att icke några olägenheter deraf för riksg:s-kont. hvarken nu eller i framtiden, hade varit att befara.
Nu liar i stället SiatsUtsk.
, hvars maktfullkomlighet öfver fullmäktige i riksg:s-kont. jag gerna erkänner, icke alls lyssnat till riksg:s-kont:s hemställan, att det måtte lemnäs fullmäktige öppet att tillägga åtskilliga vilkor, då öfverlätelsen skulle äga rum, utan företagit sig att sä till sågandes på förhand bestämma alla vilkoren och endast göra riksdiskont. till verkställare af StatsUtsk:s beslut.
Såsom bevis på begagnandet af denna maktfullkomlighet har jag tagit mig friheten anföra exempel från sisth riksdag.
Hr von Troil har till vederläggning af mina anmärkmr i detta fall uppgifvit att fullmäktige erhållit decharge för sin förvaltning.
Detta är visserligen sannt, men Hr von Troil lärer väl icke kunna neka att mycket här i verlden kan klandras, utan att man derföre kan bindas till ansvar för sina åtgärder.
Möjligen skulle således händelsen här blifva densamma som med det förut omförmäldta egendomsköpet.
Om man ock icke skulle kunna ålägga riksg:s-konl:s fullmäktige något ansvar för förbiseenden, som de låtit kunna komma sig till last, så skulle tvifvelsutan nog de finnas, som ville beskylla riksg:skont. att icke hafva tillräckligt sett sig för innan saken bragtes till verkställighet.
När nu likväl riksg:s-kont. blifvit af SiatsUtsk. skiljd från all beslutande rätt härutinnan, så hemställer jag till Hr von Troil om icke min anmärkn. är riktig.
Den 13 Juli. 63 Hr von Troil har vidare yttrat, alt då riksg:s-kont. hade sig ålagdt alt underhålla stängseln samt grindarna, så skulle deraf blifva en följd att dermed vore förenad rättigheten att gå igenom dessa grindar.
Jag beklagar att jag icke sä kan uppfatta meningen af SlatsUtsk:s utlåt.
Mången äger skyldighet att hålla en stängsel, utan att han derföre äger rättighet alt efter behag öfverskrida densamma, och man kan länka sig sådana omständigheter att drätselkommissionen rent af förbjuder riksg:s-kont. att öppna dessa grindar, ehuru de af kont. underhållas.
Då nu StatsUtsk. i sitt förslag icke förbehållit ät fullmäktige i riksg:s-kont. att vid öfverlåtelsens verkställande bereda ytterligare garantier för erhållandet af de fördelar som öfverlåtelsen möjligen kunde medföra, så tillstyrker jag R. o. Ad. all hellre rent af afslå betänk, och låta saken förbliva i samma skick som den nu är, än att bifalla öfverlåtelsen på det sätt som StatsUtsk. föreslagit.
Då jag hör af åtskilliga här yrkas propos., så skall jag vara så kort som möjligt.
Jag vill blott tillägga några få ord till hvad Hr von Hartmansdorff m. fl. anfört och som jag tror vara i hufvudsaken tillräckligt bevisande, ehuru jag befarar att en punkt af de flesta blifvit förbisedd.
Hår står taladt om (sid. 8), att emellan RiddarJiolmskanalen och riksg:s-konl:s lins finnes en jordrymd af 73 alnars bredd i den ena ändan och 46 alnar i den andra.
Man yrkar nu att blott 27 alnar långs efter riksg:s-kont:s hus skall bibehållas, men Utsk. har icke upplyst huruvida delta blifvit föreslaget derföre, att endast denna del af tomten, i händelse af behof, vore till byggnad användbar eller om det skett derföre att staden behöfver ett större utrymme vid den ena ändan än vid den andra.
Skulle nu så vara att staden icke behöfver det, så är verkligen på den återstående tomten ett betydligt större utrymme att vinna i nordöstra hörnet än i sydöstra, hvilket så mycket mera lemnar till fälle till uppförande af en större byggnad på den ifrågavar. platsen.
Det säges visserligen att den nuvar. byggnaden icke kan med någon särdeles fördel och någon arkitektonisk prydlighet utvidgas, men den skulle likväl verkligen kunna tillbyggas om ett större utrymme dertill användes vid den ena ändan än vid den andra.
Dessutom torde R. o. Ad. påminna sig att då det var fråga om att använda riksg:s-kont;s hus till riksarkiv, det hette att denna byggnad icke kunde användas, icke derföre att den icke stod på tillräckligt säker grund, men derföre alt sjelfva byggnaden ej var tillräckligt fast.
Månne man då icke möjligen i en framtid skulle kunna besluta sig till att medgifva och förändra den byggnad som finnes, och bygga en annan i stället, t. ex. med den fond som banken har att disponera.
Om man således skulle till en stor byggnad använda hela lokalen med större utrymme vid den ena ändan än vid den andra, så skulle man kanske icke kunna längsefter kanalen lemna det utrymme som staden behöfde.
I öfrigt, med aldrig så liten erfarenhet om den (H Den 13 Juli. farled, som går genom denna trånga kanal, så vet hvar och en, att den icke ulan stora kostnader kan blifva användbar för seglande fartyg.
Det är nemi. pä ena sidan betydligt stark ström oell på den andra sidan stora grund.
Små kullbåtar kunna nu icke utan svårighet komma fram och ännu större svårighet skulle det blifva för större båtar.
Den föreslagna kajen skulle således aldrig komma att begagnas för annat än småbåtar, och dertill torde staden icke behöfva ett så bredt utrymme, som här är föreslaget, åtminstone icke bredare vid den ena ändan än vid den andra.
Det torde vid en annan riksdag yppas tillfälle till underhandling med staden om hvad den önskar och behöfver för detta ändamål och saken torde allt för väl nu kunna uppskjutas.
Med afseende derjemte på det olämpliga uti att afyttra denna lokal, som kanske förr eller sednare behöfves till riksarkiv i st. f. nuvar. nya som redan är färdigt att ramla, så hemställer jag om det icke vore bäst att R. o. Ad. afslog hela betänk, eller åtminstone endast med undantag af de, två första punkterna, och får jag således förena mig med de Herrar, som yrkat bifall till de två första punkterna och afslag å de öfriga.
Ahlströmer, Jonas:
I händelse den af Gr.
Lagerbjelke gjorda hemställan skulle bifallas, får jag föreslå den förändring af mom. c) alt det fick följande lydelse, nemi.:
Den till staden öfverlemnade andel utaf den med riksg:s-kont:s hus hittills förenade tomt skall till allmänhetens begagnande upplåtas; men får icke af staden föryttras, eller till begagnande för enskild räkning upplåtas och får ej heller derå någon byggnad uppföras, som öfverstiger den mur, hvarmed gården skall omgifvas.
För att i möjligaste målto förena meningarne, anhåller jag att få instämma med Frih.
Cederström i begäran att R. o. Ad. icke måtte återremittera betänk., utan i stället antaga de två första punkterna och afslä de sednare.
Derigenom kunde saken blifva afgjord vid denna riksdag, hvaremot en återremiss förmodligen vållade sådant dröjsmål att frågan icke hunne att afgöras.
Om Gr. Lagerbjelke och Frih.
Ahlströmer ville härutinnan instämma, så kunde frågan om återremiss förfalla.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Land tm., att han, då olika propos:r i afseende på de serskilda punkterne blifvit begärde, ansåge sig böra framställa proposme punktvis, och således nu finge hemställa om R. o. Ad. bifölle första punkten af förevar, mern.
Uppå sedermera framställd propos. blef äfven 2:dra punkten af R. o.
Hr Landtm, hemställde vidare om R. o. Ad. bifölle 3:dje punkten, men härvid ropades starka nej, blandade med ja, hvarjemte - Den 13 Juli. 65 Hr von Hartmansdorff anmälde sig och yttrade:
Jag hemställer om icke propos. kunde göras på en gång öfver 3, 4, 5 och 6 punkterna, ty om votering skulle erfordras, så vore de afgjorda på en gång.
I annat fall torde vi få flera omröstningar.
Häruti instämde Frih. Cederström, Claes Rudolf.
I anledn. häraf erinrade Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på 4:de punkten blifvit yrkadt icke blott bifall och afslag, utan äfven ålerremiss samt alt Gr.
Lagerbjelke jemte sin begäran om återremiss alternativt föreslagit en förändring af mom. c, och derförutan Frih.
Ahlströmer framställt ett redakt.förslag, hvilket dock såsom afgifvet endast till ledning för StatsUtsk., ej syntes erfordra särskild propos.
Min mening var att mitt förslag skulle i likhet med Gr.
Lagerbjelkes blifva föremål för propos.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han icke såsom ett alternativt förslag kunnat uppfatta Frih. Alströmers anförande, enär Frilen icke såsom Gr.
Lagerbjelke begärt, att antingen nu få sitt redakt:s-förslag bifallet, eller ock återremiss mätte beviljas, utan endast för den händelse att återremissen skulle beviljas, framställt samma förslag; hvarjemte Hr Landtm, erinrade, att om återremiss blefve beslutad, afsigten naturligtvis vore att StatsUtsk. med afseende på de gjorde anmärkn-.ne skulle inkomma med förändradt utlåt., och att det icke vore vanligt att R. o. Ad. vid en frågas återremitterande fattade något beslut om den dermed åsyftade förändringen.
Sedan härefter Frih.
Alströmer afstått från sin begäran om särskild propos., hemställde Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. bifölle de återstående 3, 4, 5 och 6 punkterne af StatsUtsk:s förevar, mera., och besvarades denna propos. med starka nej, blandade med ja; hvarpå Hr Landtm, hemställde om R. o.
Ad. behagade afslå dessa punkter, samt då härvid ropades starka ja jemte åtskilliga nej, förklarade det han funnit denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja.
Föredrogs och bifölls Bevilln.-, Lag- samt Alim. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns d. 10 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 9, i anledn. af väckte förslag rör:de enskilda banker.
Föredrogs och bifölls Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulskms d. 10 dennes på bordet lagde betänk:n: N:o 22, i anledn. af väckt motion om tillägg och förklaring uti K. förordnm d. 20 Januari 1824, ang:de ändring eller utrifning af vattenverk; och N:o 23, i anledn. af väckt fråga om bestämmande af ersätt7 H. 5 66 Den 13 Jul i. ning åt boställs-innehafvare för deltagande i vatten-aftappningsocli sjösänknings-företag.
Föredrogs och lades till handlingarne Lag* samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskms d. 10 dennes på bordet lagda naem.
N:o 24, i anledn. af erhållen återremiss af betänk.
Nio 2, i fråga om afskaffande af husaga.
Föredrogos oell biföllos Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon,- Utskms d. 10 dennes på bordet lagda betänkm: N:o 25, i anleda, af väckta motioner om ändring af nu gällande bestämmelser i fråga om hemmansklyfning och besutenhet ; samt N:o 26, i anledn. af väckt fråga om ändring af 28 cap. 1 § Rättegångs-balken, i fråga om gästgifveriers afstånd från hvarandra.
Ekon.Utskms d. 10 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 27, i anledn. af särskilda motioner om förändring uti nu gällande expeditions-taxa m. m.
Hr Hedenstjerna, Wilh.:
I afseende på 3:dje punkten får jag yrka återremiss i enlighet med min reservation, hvilken jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville låta uppläsa.
Sedan till följd häraf Hr Hedenstjernas vid Utsk:s betänk, fogade reservation blifvit uppläst, yttrade sig Gr. Sparre, Erik:
Jag skall med få ord söka redogöra för orsaken till Utsk:s beslut.
I fråga först om tillökning af lösen för rådstufvurätts utslag, så har man icke försport någon klagan öfver att tjenstemännen vid dessa domstolar hafva för små löner och vid sådant förhållande torde det icke vara behöfligt att bereda dem tillökade löneinkomster genom förhöjning i taxan.
Hög lösen anser jag i allmänhet icke vara någon fördel, tvertom anser jag det vara af högsta vigt att folket måtte få rättvisa för godt pris.
Den höga lösen är orsaken, hvarföre vissa utslag i rådstufvurätterna icke blifva utlösta.
Beträffande åter den del af motionen, som afsåg den väckta frågan derom, att lösen för allmogen måtte bestämmas lika med den för ståndspersoner, sä ansåg Utsk. äfven att af samma skäl, nemi. att landssekreterarnes löner icke vore för små i allmänhet, icke heller någon tillökning i detta afseende vore behöflig och Utsk. ansåg icke lämpligt att bestämdt för den fattigare delen af befolkningen göra lösen högre än som hittills varit gällande.
Jag erkänner att det kan visserligen vara något att säga derom att denna samhällsklass erlägger mindre i lösen än andra klasser, men då denna princip en gång är antagen, då man derigenom gör afseende på den mindre bemedlades ställning och behofvet
Den 13 Juli. 67 för honom att för bättre pris erhålla rättvisa, så anser jag hvarken nyttigt eller nödigt alt lösen för allmogen ökas.
Jag måste således för min del tillstyrka bifall till betänk., och jag tillägger att det skulle göra ett mindre godt intryck på allmänheten, om R. o. Ad. skulle afslå detta betänk, och besluta en sådan åtgärd.
Det har visserligen af en värd reservant blifvit sagdt att misstag kunna uppkomma genom de olika rättigheter, som ståndspersoner och allmoge i förevar, fall hafva; men jag tror att erfarenheten visat att, om ock sådana misstag kunna inträffa, de likväl mera sällan torde äga rum.
Ville man likväl åstadkomma jemnlikhet emelian de olika klasserne med afseende på lösen, så skulle jag likväl tro, att lösen snarare borde nedsättas för de förmögnare, än höjas för den fattige.
Jag anser det vara ett ondt att lösen skall finnas hvarigenom man skall betala sig till rättvisa.
Att genom förhöjning af lösen öka detta onda och sådant endast till förekommande af misstag, som icke i verkligheten ägt rum, tror jag icke vara lämpligt; hvarföre jag förenar mig med Gr.
Sparre i begäran om bifall till betänk.
Efter nu af lindert.
Riddarhus-se k re t., på förfrågan af Hr von Hohenhausen, Mich. Sil v., meddelad upplysning derom, att underrättelse om de öfrige RiksSl:ns i detta ämne fattade beslut ännu icke lill R. o. Ad. inkommit, anförde Hr von Hohenhausen:
Lika med den siste värde talaren har jag icke trott det vara lämpligt alt någon förändring sker i expeditions-taxan till förhöjning af den lösen, som allmogen åligger, icke af skäl att någon billighet, att jag så må säga, dervid förefinnes mera för dem än för andra, ty ibland borgare och stads-innevånare af flera slag kan det vara vida sämre förhållanden än hos allmogen i afseende på förmågan att lösen erlägga.
Borttagandet af all lösen, såsom en del önska, har åtminstone det med sig att det skulle behöfvas större löner till de tjenstemän, hvilka uppburit dessa sportler; äfvensom man bör sig betänka innan man det gör.