Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
RörelseCapital och tvärtom olycksföljderna af något ffedel-mdrag-; ningsSysteme, hellst nu, då vår Handel hotas med undergång , då våra-Tabiiquanter sakna: förlag, och då Jordbruket samt all Production skulle förfalla snarare, än örn ingen möjlighet till förkofran, i följd af sista Ständers.Författa, ningar, visat sig. 3:0 Kronans Domainer, Hemman, Allmänningar och RecognitionsSkogar beräknas till ett så högst betydligt värde, ait Riksens Ständer, såsom ett af dd vigligaste Mål, måtte be^ sluta, att all denna Kronans , till största delen hittills vårdslösade och föga kända Egendom af Jord och,Skog m- m , skäll genast genomLandshöldingarnes försorg vid högsta Vitesförbud och angifvares ensak , fredas från ali åverkan och sä skyndsamt möjligt blir, Geometriska Chartor med nogaste beskijfningar öfver hvarjeXägenbet författas och inlemnas, hvarefter således successivt dt-ssa Lägenheter å oppne
Auetioner till den högstbjudande försäljas på det sätt ; Att Köpeskillingen utsäues till slutlig Liqvid på flere års tid, och att en viss bestämd SkatteRänta för hvart
Igenom föreslagna TörsäljningsCapital är att förmoda, det ick? allenast
DiScontfapperen fullt kunna inlösas, utan förlust för det EnRidd. o.; 4d.
Pt ot, iy. II.
Afd. 5, 6. 34 Den 17 Martil, f. In. skilta och Allmänna,, utan äfven att den Inrikes Gälden dermed kan betalas , och att således , sedan vår Allernådigste Konung behagat liqvidera Rikets utländska Skuld, Kronan kari blifva alldeles skuldifi ; och torde ännu ett betydligt öfverskott af FörsäljningsMedel uppkomma, som fordrade Banquens ökade utlåningar för att hålla RörelseCapitaiet i jemnvigt* Igenom den föreslagna SkatteRäntan , ehuru billig , skulle Kronans Intrader så betydligen ökas, att hela Bevillningen kunde för* svinna.
Hvar och en finner fördelarne af Jördens bruk under fullkomlig Äganderätt, och huru Rikets tillväxt i production Och Folknummer under tiden kan beredas.
I sammanhang härmed bör : 4'0 All Näringsfrihet utvidgas, Urrtgälderne å våra ExportArticlar i det möjligaste mmskas och af Utlänningen hädanefter köpta, här byggda Skepp, njuta i våra Hamnar lika rättigheter , som Svenska ; hvarigenom Productionen , Exporthandeln och Skeppsbyggerierné snart skulle utsträckas.
Tullen för Exporten bör blifva blotta Recogiiition och Kongl, Maj:t bestämma Myntsorten och afgifterne på Importen, tili fyllnad i Statsanslaget för Tullen, samt taga Militaira Författningar mot Lurendrägeriét.
Men igenom Rikets tilltagaöde styrka kan äfven Tullen för - Den 17 Martii 9 f. m. 35 minskas och alla Författningar mot Luxe och Lurendrägeri blifva mindre nödvändiga. 5:0 Kongl. Majit bör äfven, efter behag, till kustförsvaret och Riksgagneliga företag få använda öfverskottsmedlen af Kronans ganska betydliga Intrader, hvilka endast genom ett bibehållit Rörelse- Capital kunna oafkortade ingå och gifva vår Allernådigste
Endast genom en obetydligt kostsam rensning af Norrlands Elfvar att göra dem flottbara, skulle icke allenast Stockholm derifrån erhålla sitt Vedbehof, Utan äfven Riket flere ExportArticlar.
Herr Flach, Carl Eric, anförde skrifteligen i Då nu ändteligen, efter nafa 4 månaders Arbete, Riksens Ständers Stats- och BancoUtskott framlägga ett Förslag, af bvar« fö'jder Svenska Folket väntat en lycklig förändring
Den 17 Martn , f. tn. i de Finansiella förhållanden , hvaraf det varit nedtryckt i oro och bekymmer, kan jag af nämn: de Förslag ej se något hopp för denna Nationens väntan:
Är ej denna Ränta en fordran lika så påtagelig, som sjelfva Capitalet? och bör tind-' teligen hazarden bestämma större förlust för den ena Medborgaren, än för den andra?
Detta Verk har vid Octroyens början insatt 4§ö,ooo lod Silfver i Banquen, som efter nuvarande Silfvervärde utgör 450,000, men hvarföre erhållits blott 200,000 R:dr i Sedlar; billigheten torde således äfven fordra att detta Verk understödjes med åtminstone 200,000 R:dr ytterligare Creditiv på Banquen, hvarföre
I Utskottets Förslag, att leda alla Låne^ 38 Den 17 Martti , f. m. tillgångar från Provincerne till Hufvudstaden igentinnes den Statshus;,äilmngs lära, sorn alltför länge varit råd,inde, att göra Svenska Folket helt och hållit beroende 3! denna punct ; Hvilka följder äio ej att föiutse af ett sådant Riksens Ständérs b slut , hvarigenom innom några lå år flere millioner skulle från vissa Provinser, där de förut varit c reider inde, 3 fl äg snas eller rättare sagdt alldeles försvinna?
Ager icke Svenska Folket af Hufvudstadens läge en tillräcklig börda i de redan öfverdiifna Skatternes ditförande, utan att aila de penoingetil!*> gångar, hvilka Näringarné påkalla för att uthärda en beskattning, sorn fatt sin grund i ett ökadt, men ej minskadt RörelseC-pital, äfven skola dit ö 1 vrrflyrtas?
Skola alla Finaneitlla och Oeconomiska törhällanden i Sverige bestämmas af Stockholms interesse och den lilla Cirkel, hvars Radie endast utsträckes to a 12 mil från denna punct, så hopas öfver den öfriga delen af Landet olyckor på olyckor, och den flya Dynastie, vid hvilken Svenska Folket fästar sin kärlek och sina för hoppningar, skulle sluteligen, genom våra felaktiga beslut, kunna komma att regera öiv r ett olyckligt Folk. Ja? tror att Riksens Ständer böra noga beräkna sina beslut, så att ej deras ve'rkniugar undergräfva det stora föremål, hvarföre vi nu äro samlade, och på denna grund anhåller jag Om Åtcrremiss af Utskottets Betänkande.
Den 17 Martil, f. nu 39 vit med mera glädje emottagen än denna, ty alla gjorde sig det säkra och glada hopp, att den svåra och af allt mäst tryckande, nemligen Peuninge-bristen , skulle åtminstone minskas.
Men om Utskottens Förslag blifver antagit, så kommer den snarare att ansenligen ö* kas, derigenom att de så kallade 3 procents
Jag behöfver ej vidröra den allmänt kända sanning, att ingenting så ruinerar ett lands Industrie, sorn brist på RörelseCapital.
Och tvärtom att penningar befordrar produetion.
Det är inga andra, som vinna på bristen, än Procentare, som kunna prässa sig till fördubblad eller ännu högre
Ränta och sluteligen få underslå sig håger, domar till l af värdet.
Alla önska och tala om att Crediten bör vårdas, men huru kan det låta para sig tillsammans med Utskog tens Förslag för Götha Canal ?
Ett verk gilladtaf både Konung och Ständer mottager penningar från alla håll den ena dagen emot 3 Procents ränta.
Den andra säges genom Magtspråk : de betalas ej förrän efter 5 år och under tiden ingen Ränta.
Och det som är starkast, på det dessa S-dlar, som äro på god tro mottagne, skola blifva af så mycket mindre värde, skulle, tvärt emot Sveriges Grundlag, ej skuld till samma Verk dermed betalas utan ansenlig rabatte; hvilket jag knappast kan inse Lagbundna Ständer äga rät: 4» Den 17 Martil, j. nu tighet göra en sådan Lex in Casu, så mycket mindre, som Götha Canal äger full tilgång, hvilket säkert af vår högst ovanligt snillrike och rättvise Konung ej skulle blifva sanctioneradt.
Den brist där uppstår är använd till Ca; ml Arbetet, som är både af Konung och Stän; der gilladt j huru kunna då tvenne så olika Verk lika behandlas t
Dessutom är det ganska många som negotierat en Summa, hvilken innom ganska kort tid bort utbetalas, och hellre än på den lott d m var öfrigt, bara insatt dem uti ett så allmänt och aucioriseradt Verk, för att begagna den lilla Räntan, jag känner bland andra en, som efter många svårigheter fick på dess Egendom i September lana 10,000 R:dr Batfro, sorn han icke kunde begagna till annan Skuld t betalande förr än i October Månads dut, och för att under tiden förlora mindre af Räntan , insatte han dem för TreprocentsSedlar , hvilka med lika förmån kunde användas till utbetalningen , då det icke är billigt att han derigenom plundras.
Min önskan vore derföre, att Banquen antingen så gerna straxt inlöste alla Trepro-t Dm 17 Martil, /. ni, 41 eentsSedlar eller åtminstone på de 5 åren derföre betalte den föreskrifna Räntan , samt att de bade vid omsättningar och Läns betalande för fullt antogos.
Ridderskapet och Adeln har dessutom förut redan beslutit, att sådana Sedlar skola vid både omsättningar och inbetal, ningar för fullt emottagas.
De kunna nu förmodligen ej vara sig olika.
Discont angår, som alltid varit sä ganska väl manierad, tyckes intet vara billigare, än om den emot fullkomlig och bepröfvad säkerhet, samt billig Ränta fick låna en Summa, till dess deras utestående
Dessutom torde det vara högst angeläget uti en. så stor Handelsstad, som Götheborg, någon Discontlnrätt; ning finnes, så mycket mera, som vi nu kunna göra oss den glada förhoppning, att det indrägtiga och rika Sillfisket skall återkomma till våra stränder, hvilken rörelse erfordrar mera Contant än någon annan , så vida den skall fullkomligen drifvas-, och ej hela vinsten stadna uti utländska förskjutna Comptoirs händer.
Herr Zelow anhåll att Stats- och BancoUtskottens Betänkande måtte återremitteras.
Grefve von Lantingshausen, Albrecht, an-i förde skrifteligen:
Vid den vigtiga fråga, som nu är ämnet för Högloflige Ridderskapets och Adelns öfverläggning a och öfver hvilken de samman - 42 Den r7 Martil, /. m. salta Stats och BancoUtskotten nu ändtligen rm.-ddelat sitt Utlåtande, utbeder jag mig att i största korthet få yttra nagra erinnngar.
Di neon ter nes utredning.
De , Betänkandet åtföljande, serskdta tankar, påkalla likväl, enligt min åsigt, ail uppmärksamhet. l)e innehålla till det mesta enahanda Resultater, men äro, i anseende tjll bevisnings-grunderne i vissa delar iner eller mindre vidsträckt utförde, dock alla syftande till ett och samma mål — billighet och rättvisa så väl emot Discontemes Borgenärer, som Debitorer, samt emot Disconternes Directoner.
Att u;j Betänkandet rättvisa i anseende till Götha CanalEobgs DiscontDirection icke blifvit iakttagen , då d*n fordran af i,ioq,ooo R:dr, som denna Discont äger uti CanalVerket, för till CanaJByggnaden gjorda förskotter, icke blifvit såsom behållning upptagen , derom vittna Friherrärne Cederströms och VVirséns Anmärkningar.
Den 17 Marin, f. m. 43 Utskottet har vidare- uti sitt Betänkande föreslagit att ali beräkning af upplupen och vidase upplöpande Ränta , sä väl ä Treprocents.
Reverser, som de pa AbkrihiingsRäknjngen emoitagne
Lån, st ulle försvinna.
Emot detta Li* qvidations-sätt hafva alla Utskottens Ledamöter, sorn vid Betänkandet bifögåt sina serskilta yttranden , enstämmigt förklarat sig, och förenar jag mig så mycket hellre med nämnde UtskoosLedamöters tanka, som d^t med Lag och billighet är erhad , att den, som öfvertager Tiligångarne, äfven svarar för Skulderna; Räntan anser jag likväl icke böra beräknas till längre tid, än tdl don, dä Discouterne upphörde att betala. jag delar med många den öfvertygejsen , att vårt PenningeVerks oreda härleder sig huf. vudsakligen ifrån ett , genom Disconterne, alltför vidt extenderadt LåningsSysteme, men det är en allmänt erkänd sanning, att då detta Systerne en gång blifvit vidtagit, största försigtighet fordras att återföra detsamma innom behöriga gränsor.
De menligaste följder för Näringarne och för mångå Enskiltas välfärd skulle snart visa sig, om ingen annan tillgång till Lånebiträden funnes, än BmcoDisconten i Stockholm, jag hemställer i anledning häraf, om icke det Liefve nödigt, att för Götheborgs Handelsrörelse, samt för den södra delen af Rikets Innebyggare, tvänne utgreningar af BancoDisconten , om jag så får kalla dem, eller LåneContoir un - 44 Den 17 Martil, f. m. der Banquens styrelse» samt med bibehållande af samma local, sorn Disconterne innehaft, blefve inrättade, dock med ett inskränkt, af Riksens Ständer faststäldt RörelseCapital.
Den vinst, som tillföile Banquen, dåden ensam bestridde
Länge har jag afhört många yttrade tankar, rörande den frågan:
Bör Bauqucn öfvertaga och genant inlösa Disconlerues utelöpande Sedlar , eller böra dessa Ver k behandlas såsom enskilte Concourser l. Men då Högloflige Banco- och StutsUtskotten icke synas hafva besvarat denna båga på ett sätt, sorn är fullt tillfredsställande ; utbeder jag mig få vördsamligen framställa de åsigter , jag funnit vid ett samvetsgrant och oväldigt bedömmande af detta grannlaga och'vigtiga ämne.
har allmänna förtroendet till dessa ”Penningeverk någonsin kunnat stiga till en ”sådan höjd, om ej Nationen velat eller trott Den 17 Martil, f. in. 4ö ”att både Regering och Ständer tagit en så nä”ra del i dessa Penningeverks bestånd, fortfarande och förvaltning?
Ingen lärer neka att så tillgått, och att knappast någon Medborgare finnes, som haft Penningar i sina händer, hvilken icke någon gång emottagit och utgifvit dessa Sedlar, för lika goda, precist lika goda, sorn Banquens TransportSedlar och om någon skulle finnas, sorn aldrig ägt dessa Sedlar i sin hand, tvifvelsutan rår han lika så litet derföre, som den, sorn nu äger dem, och för öfrigt äro några undantag ingen allmän regel. 46
Den 17 MartilT f. ni.
Regeringenoch Ständer hafva ju kant detta förhållande och icke b ott tillåtit, utan genom offentliga åtgärder stadgat dessa Sedlars Credit, såsom till ekemp 1 Götha CanalScdlar, hvilka tillåtits i Uppbörd emottagas.
Hvad gör nu den , som mottager och utgifver 1- dana Sedlar, hvilka tillåtits i Uppbörd emot* taaas?
Hvad gör nu den , som mottaget och utgifver sådana Sedlar för lika goda, som Bani quens, annat än på visst sätt garanterar dem ? ty det är klart, att annars hade han ej, söm klok och förståndig, emottagit elfir såsom hederlig
Man utgifvit dem, derest han ej af öfvertygelse ansett dem förlika göda.
Och är ej öfvertygelse, vilja och beslut detsamma, sorn garanti?
Men är nu en människas öfvertygelse* beslut och garanti, dåden uttryckes i handling, annat än i Skrift? är icke en handling mera än en skrift?
Härutaf tyckes vara klart, att både Regeringen, Riksens Ständer och Nationen, genom en så kallad tacitus consensus, garanterat Disconternes Sedlar.
När nu, enligt klar Lag och hvad ännu mer är, enligt allt sundt förnuft, den, som utgifvit en lörbindelse, den må nu kallas Assignation eller Obligation , är skyl*; dig att ansvara för uppfyllandet af sin förbindelse, så följer häraf lika kl rt, att då dessa Sedlar gått i hvar Mans hand, bör också hvar och en bidraga till deras honorerande Eller är sista *Innehafvaren af dessa Sedlar mera brottslig, mer skyldig attJida och straffas, än den förste, andre och tredje, och så vidare?
Böra ej alla, som deltagit i samma gerning, li«i ka behandlas, då de varit lika delaktige? el»
Den 17 Martti, f. m. 47 ler är det billigt, är det ädeit , att den, sorn blifvit förledd af de flestas efterdömen, eberdömen , som man bordt högakta och efterfölja, straffas och straffas ensam?
Är d, t icke ali mänt bekant , att manga Innehafvare af dessa papp r, i tid underrättade om faran, hafva ut. pränHat dem på andra, som, ännu okunnige derom, hvilade med fullt förtroende vid den allmänna och enskildta hedern?
Flera Medborgare finnas, sorn pä detta sätt bekommit DiscontSedlar, till och med sedan Författningen af deh 27 September 1817 utkom.
Ja! i samma stund, som sista Innehafvaren skulle ensamt lida och straffas , vore en stor orättvisa mot honom begången, i anseende till alla dem, som ägt sådana Sedlar, och Sanction gifven åt den nedriga listen, sorn bedrog den Redlige och gladdes Öfver sitt bedrageri, såsom öfver en Triumph.
Hvilken af Eder , mine .Herrar ! skulle finnas, sorn aldrig ägt dessa Sedlar, eller sorn, den tid de gingo i allmänna Rörelsen, skulle hafva vägrat att emottaga dem, han— han fälle den hårda domen och kaste första stenen.
Efter dessa allmänna Reflectioner öfvergår jag till egentliga föremålet för mitt Anförande , nemligen, att granska Utskottens Be^ tänkande.
Assignationerne, säga de, skola fetraxt inlösas, men 3 Procents Obligationerne innom 5 års tid utan Ränta.
Men denna Räa - 48 Den 17 Martil, /. m. ta utgör ingenting mindre än nära f af Capi* talet; utom den betydliga förlust för Innehafvarén, att ej straxt kunna begagna den; en förlust kanske vida större än den gifna Rabatten; icke blott för den Handlande, som behofver dem i sin rörelse, utan ock för mången annan, som, i behofvet stadd, nödgas sälja dem kanhända till 50 å 60 Procent, och likväl hafva 3 Procents Obligationerne gällt lika med Assignationerne i handel och vandel.
Eller är den, som emottagit en 3 Procents Obligation, mera felaktig, än den, som mottagit en Assignation af samma liand? bägge ägde de ju samma förtroende till samma Utgifvare, och den, som nu har en 3 Procents Obligation, kunde lika lätt äga en Assignation; det är blott slumpen, och icke dessa Sedlars större eller mindre Credit, han skulle hafva att tacka för sin lycka.
När dessa Obligationer ägt samma förtroende i allmänna Rörelsen, som Assignationerne och Banquens TransportSedlar, så bör det hvarken anses o> klokt eller oredligt, att hafva ägt dem , allraminst som de, som kunnat och bordt hindra deras utelöpande, och bättre än han känt deras hallt, icke blott tillåtit dem, utan ock genom ofFenteliga åtgärder och gifven decharge stadgat deras Credit.
I alla falla böra de, som äro lika felaktige, lika behandlas, så vida det icke är blott en bländande skuggbild, utan en Den 17 Martil, f. m. 49 eti verklighet, att vi lefva i ett civiliserad!
Samhälle, der alla äro lika inför Lagen och lika ansvar skyldige för sina gärningar.
Förblandar man icke här personen, sorn aldrig synes, med saktn, sanningen Och det rätta, som ensamt bör åses?
Eller huru känner inan alla Innehafvare så väl af O-, bligationer, som af Assignationer?
Vetman då bestämdt att Assignationerne innehafvas af sådane fattige, hvilka, såsom föremål för Barmhertighetsverk, förtjena medlidande, framför 3 Procents Obligationernas Innehafvare?
Otvifvelaktigt finnns hvarken Assignation ner eller Obligaiioner hos några egenteiigen fattige eller barmbertighetshjon
Men huru kan man på blotta suppositioner bygga Ridd. 0, M. Prot.
Aid. 7, S. 50 Den 17 Marth, /. tu. så vigfiga Resultater, vigtiga både i moraliskt, politiskt och oeconomiskt afseende, då det är fiåga om ingenting mindre, än att upprätthålla Allmänna Crediten, samt inför en hel Nation ådagalägga oväldig rättvisa och en ädel Caracter?
Men kan man handla mera partiskt och Dett 17 Marth, f. ttt. egenmägtigt, än att, Creditortme ohordan, offenteligen till en del Borgenärer utbetala fulla Summan genast, medan man rabatterar från den andra circa en sjettedel , utan ock, hvilket är för många långt värre^, betager dem friheten att genast få begagna sina penningar, en omständighet, endast och allenast fördelaktig för Procentaren, men som säkert skall för många göra töilusten drygare, än den kanske någonsin blifvit vid en ordentelig Coneours» Hade man besinnat allt detta j hade mart mer lyssnat till den lugna pröfningens och billighetens rosi;, än till skriket, ensidigheten och egennyttan 5 aldrig hade man kunnat falla på Förslag, sorn , lindrigast sagdt, äro blotta half_mesurer.
Inbillar man sig, a.tt man härmed lugnat sinnena , då känner man allt för litet människan j ty skola icke alla Obligationers Innehafvare klaga, och klaga högt öfver våld och orättvisa, under det den, som ägt Assignationer, antingen hemligen gör sig glad på de förras bekostnad, eller ock kanske offenteligen, för att synas liberal
Vi äro ju alla Bröder, vi vandre på deras grafvar, för hvilka ett handslag var mer än eo 52 Den 17 Martil, f, ml skrift, hvilkas Ja var ett trofast löffe och hvilkas
Ridderskapet och Adeln än må taga, rörande dessa Discontverk; så vaktorn oss för half-meJ surer, sorn äro lika skadlige för det allmänna som cnskilta förtroendet, och framför allt göxom alla lika rätt.
Då vi handla i Nationens namn, låtom oss handla Nationen värdigt 3 elen följer oss med sina blicj
Den 17 Martil, /. m. 53 kar och spänd är dess uppmärksamhet
Nationen skall hysa aktning och förtroende till våra åtgärder, så byggom ej våra beslut på ensidiga åsigter, osäkra snppositioner, egennytta och mannamohn.
Stafs- och BancoUtskotten delar enahanda tanka, om nödvändigheten, att, för det allmänna bästa skull, Staten bör öfvertaga utredningen af FilialDisconterne, såsom Kjelfve oförmögne att fullgöra sina förbindelser och så alldeles utan Credit, att utredning på egen hand blefve dem omöjlig an - 54 Den 17 Martii, f. m. norlanda , än med den oberäkneligaste förlust för det Allmänna och Enskilta , tror jag likväl att verkställigheten at utredningen kan , utan Banquens eller Statens förlust, ske på ett sätt, som blir mera nyttigt för det
Utaf de, Högloflige Utskottens Betänkande följaktiga Calculer finnes , att Malmö och Götha CanalDisconters Skulder, genom Assignationer och TreprocentsLån , utgöra tillsammans omkring 4,700,000, hvilka i en hast blifvit satta utur allmänna Rörelsen, och när man härtill lägger Götheborgs
Jag tror derföre, att man , så foit sig göra låter, bör, till bibehållande af allmänna Crediten, och till underlättande af Den 17 Martil, f. m. 55 möjligheten för Enskilte att fullgöra sina förbindelser, sätta denna nu hvilande Numeraire at omkring 5,900,000 R:dr åter i omlopp, derigenom att Banquen genast eller innom korrt tid inlöser med sina Sedlar Disconternes alla Assignationer och TreprocentsSkulder, likväl de sednare med någon Rabatt.
Ingen skall billigtvis finna, att en Rabatt är å Statens eller Banquens sida obillig att bjuda , ty i Disconternes medellösa Concourstillsiånd, sådant som det efter Calculerna visar sig, är en förlust redan gifven om Disconterne skulle sjelfve liquidera, och vid en fullkomlig
Concours-behandling skulle denna förlust obestrideligen blitva än större, utom det att tidsutdrägten skulle för hvarje Borgenär blifva kännbar- Då redan , efter hvad kändt är, en Rabatt af minst 25 procent på 3 procentspapperen emellan Enskilte ägt rum, skulle säkert en än större uppkomma äfven om den plan antages, som de Högloflige Utskotten föreslagit; ty det är ej öfverensstämmande med aila Enskiltas ceconomiska ställning, äfven om afseende ej göres å den förlorade Räntan, att i 5 år vänta på full betalning af Capitalet.
De flesta behöfva använda detsamma genast, och blifva nödsakade att till Spen culanter sälja det med ett afdrag af 30 å 40 Procent.
Om, ibland hundrade Innehafvare af TreprocentsSedlar, tio insatt pennin - 56 Den 17 Martil, /. »7. gpjrne på Speculation, att hafva dem stående till begagnande af mera lönande Tnnsactioner, hafva nittio antingen emottagit dem sam contanta Penningar, eller insatt dem, för att tinder en kort tid hafva någon Ränta, tills Penningarne skolat ovilkorligen användas för bestämda Utgifter, eller till dess de kunnat på säkert sätt lagligen förräntas.
Man får derföre ej anse alla Innehafvare af TreprocentsSedlar såsom girige Capitalister eller Speculanter, hvilkas dörlust man är ber nägen och tror sig hafva rätt att glädas åt.
Nu, då det är en gifven sak, att Disconternes Creditorer ovilkorligen skola förlora, utredningen må företagas huru som hel 1st, samt största delen af dem ej, utan ett känn- , bart lidande, kunna vänta de föreslagna fem utredningsåien , på hvilka de, genom saknad laglig Ränta å sina Capitaler, förlora 18 Procent, är det ganska säkert att de hellre vidkännas denna förlust genast, och kanske tacksamt ännu eftergifva a Procent , så att ds med 20
Den 17 Martil, f. m. 57 infrias.
October 1817, då bétalningarne upphörde, upplupna Räntan Sedel-Innehafvarne till godo beräknas , helst dem, sorn hafva yngre eller äldre Sedlar, annars ej sker lika rätt, hvilket skulle vara likaså obilligt, sorn olagligt. \
Det återstår nu att genom Calcul visa, det den föreslagna Operationen icke medför någon förlust för Banquen , åtminstone ej så 58 Den 17 Martti, f. m, betydlig, att den på något sätt rubbar dess af mig kända soliditet.
Malmö och Götha Canal - Disconters utelöpande Assignationer göra sammanlag de 7 37j687-' 46: 2.
Dessa Verks TreProcents Skulder . . . 3»924j468: 4: 4- Creditive Skulder till Ban quen . . . ♦ i>799?99s: 31* 11.
Afskrifves 2e Procent å TreprocentsSkulderna . 784,953: 28: 10.
Blir till en Summa af R:dr 784>953:
I7t i°- förmånligare för Staten eller Barquen, än det af Utskotten föreslagna , utan att för Disconternes Borgenärer, på det hela betraktadt, medföra större förlust; men väl den för dem och det Allmänna stora fördelen, att genast kunna disponera behållningen. v-r Den Ränteförlust, man kunde tänka sig möjeligen inträffa på Förskottet, lär försvinna , då 3 Procents Ränta, som är Banquens vanliga beräkning på temporaira