Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande gjorde anmärkningar borde föranleda till detsammas återremitterande.
I an - Den ii December e. i». I anledning hvaraf Ilerr Grefven och Ordföranden förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, Utlåtandet således blifvit af Ridderskapet och Adeln lill Utskotten återremitteradt.
Upplästes och remitterades till ConstitutionsUtskottet Kongl. Maj:ts den 5 dennes aflåtne, och i förmiddagens plenum lill Ridderskapet och Adeln ankomne nådiga Proposition lill Rikets Ständer, angående ett tillägg vid 88 §.
Upplästes och lades på hordet Kongl, Majlis den 5 och 8 dennes aflåtne, samt i förmiddagens plenum ankomne tvänne Nådiga Skrifvelser till Rikets Ständer, angående det å RiksStatens Tredje HufvudTitel uppförde anslag till Durchmarsche-kostnader; och i anledning af vackt fråga om lättad utväg till Lånehidrag åt Fastighetsägare.
Föredrogs å nyo Bevillnings-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 5 sistlidne November under N:o 27 aflåtne, och den 25 i samma månad e. m., på bordet lagde, Memorial med Förslag till sammanjernkning af RiksStåndens
Beslut i fråga omBränvinsbrännings-rättigheten, samt till Yoterings-propositioner i afseende på grunderne för nämnde rättighets beskattning. 53 H. 8 n4 Den ii December e. m.
Första IIuf v ndAf delningen.
Ekonomiska Frågor.
1 Art. i t Art. 2 §.
Dessa Ivänne punkter biföllos. t Art. 3 och 4 Herr Ribbing, Arvid:
Så vidt jag fattat, angår denna punkt ett af de öfrige RiksStånden, i olikhet med Ridderskapet och Adeln, fattadt beslut.
Jag skulle derföre tro, att man kunde åt dem, som beslutat saken, äfven öfverlemna alt bestämma redactionen, samt att Ridderskapet och Adeln, förblifvande vid sitt förra beslut, kunde förbigå denna punkt.
Då i alla Ekonomiska frågor tre Stånds sammanstämmande mening utgör Rikets Ständers beslut, har det ej varit tillständigt för Utskotten att här i sjelfva saken föreslå annat, än hvad de tre Ofrälse Stånden öfverensstämmande beslutat.
Hvad åter redactionen beträffar, så tillhör det icke destomindre alla RiksStånden att deröfver utlåta sig, och då Utskotten här endast åsyftat att gifva saken ett icke öfverflödigt förtydligande, hemställer jag, att den föreslagne redactionen måtte bifallas.
Hvarefter, uppå af Herr Grefven och Ordföranden framställd proposition, hvad Den ii December e. m.
Utskotten tillstyrkt, af Ridderskapet och Adeln bifölls. 1 Art.
4 S- senare Momentet.
Ansågs icke erfordra någon åtgärd. 1 Art. 5 §.
Jag har endast begärt ordet för att lemna upplysning, hvarom den ifrågavarande §:n handlar.
Den nu gällande BränvinsbränningsFörordningens 5 §. innehåller ett stadgande, som gafs vid 1823 års Riksdag om förhållandet med större pannor, än classfördelningen medgaf.
De blefvo tillåtna, men endast intill denna Riksdag; och då Utskottens tillstyrkan, att större pannor, än classfördelningen medgifver, ej hädanefter få begagnas, blifvit bifallen, lärer det följa af sig sjelf, att 5 §. förfaller, och bör utgå.
Jag var icke närvarande, då Ridderskapet och Adeln sista gången fattade sitt beslut i ämnet; jag skulle annars då hafva upplyst förhållandet.
Men af hvad jag nu anfört, lärer Ridderskapet och Adeln finna skäl, att bifalla Utskottens här gjorde hemställan.
Utskottens hemställan, att denna §. skulle ur den nya Författningen utgå, bifölls af Ridderskapet och Adeln. 1 Art. 6 eller nu 5 §.
1 Art. 7 nu 6 53 II. 8* Den ii December e. m. 1 Art. 8 nu j $. 1 Art. 9 nu 8 1 Art. io nu g §. 1 Art. 11 j 12 och i3j eller nu 10, 11 och 12 §§.
Utskottens i afseende å desse punkter gjorde hemställanden biföllos. 3 Art. 1 $.
Ansågs ej erfordra någon åtgärd. 3 Art. 2 §. 3 Art. 5 §.
Dessa tvänne punkter biföllos. 3 Art. 6 §. 3 Art. y och 8 §§. 3 Art.
12 och i3 §§•
Dessa trenne punkter ansågos icke erfordra någon åtgärd. 3 Art.
14 eller nu t3 <$*.
Bifölls. 3 Art. i5 eller nu 14 Ansågs icke erfordra någon åtgärd.
4 Art. 1 $. 4 Art. 3 $.
Dessa tvänne punkter biföllos.
Den ii December e. ni. 117 5 Art. 2 §.
5 Art.
4 Ansågos icke erfordra någon åtgärd. 5 Art. 5. §.
Bifölls. 5 Art. 6 $. 6 Art. 1 §. 6 Art. 2 till och med 6 §§. 6 Art.
7 Ansågos icke erfordra någon åtgärd.
Angående Utskottens förslag att j derest uti en eller flera hithörande Lag- eller Ekonomifrågor Stånden skulle med sina. beslut stadna 2 emot 2 de uti 1824 års Författning dermed åsyftade förändringar må förfalla j och samma Författning äfven hädanefter i dessa delar blifva gällande.
Andra Hufvud Af delningen.
Bevillnings Frågor.
2:dra Art.
Om BevillningsAfgifterna.
S- i'
S- 2.
Ehuru jag sjelf deltagit i Utskottens tillstyrkande, hemställer jag D e ii 11 December e. rn. dock, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt i saken redan fattade beslut, så att frågan kunde komma att slitas af Förstärkt Statsutskott.
Herr Rothlieb , Axel, förenade sig med Herr Tham.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i detta ämne redan fattade beslut.
Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden gjorde proposition till godkännande af de utaf Utskotten i afseende å denna punkt föreslagne trenne Voterings-proposiiioner.
Angående tariffen för beskattning af Pistoriska Verks kannerymd.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i de öfrige Ståndens rörande detta ämne fattade beslut.
Ja och Nej. Grefve Gyldenstolpe, Anlon Gabriel:
Jag hemställer, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt beslut i afseende å denna punkt, så att frågan kunde komma Den ii December e. m, ug under afgörande uti Förstärkta StatsUtskottet.
Herr Grefven och Ordföranden frågade, om Riddcrskapet och Adeln ,:<fann för godt förblifva vid dess i afseende å detta ämne redan fattade beslut.
Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grefven och Ordföranden framställd proposition, godkände den af Utskotten rörande denna punkt föreslagne voterings-proposition.
Angående Utskottens förslag om beskattning å Mäskvärmare, enkla Rectificatorer och dubbel Rectifications-apparat.
Herr Grefven och Ordföranden frågade, om Ridderskapet och Adeln instämde i de öfrige 3:ne RiksStånclens rörande detta ämne fattade beslut.
Ja och 3Nej.
Jag tror, att de grunder, som äro uppgjorda för beskattningen af mäskvärmare, enkel och dubbel rectificator, äro i öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns beslut, hvadan jag hemställer, att denna punkt måtte bifallas, så att vi kunde slippa trenne voteringar.
Saken går väl ändå, tåen om vi förblifva vid det gamla 120 Den ti December e. m. beslutet, slippa vi att sitta längre qvar bär, och upptaga tiden med voteringar.
Herr Lefren_, Johan Pehr:
Den siste värde Talaren har tillstyrkt, att vi skulle förblifva vid vål t beslut, för att slippa voteringar.
Jag deremot tillstyrker, att vi skola förblifva vid samma beslut för conseqvencens skull.
Den värde Ledamoten har i öfrigt icke alltid varit så rädd för voteringar, som nu.
Herr Grefven och Ordföranden förnyade den af honom nyss gjorde proposition örn instämmande i de öfrige RiksStåndens beslut i afseende å denna punkt.
Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess rörande detta ämne redan fattade beslut.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Ordföranden gjorde proposition till godkännande af de utaf Utskotten i afseende å denna punkt föreslagne irenne voterings-propositioner.
Bifölls. ingående beskattningen i och för b.ränvinsbr änningen.
Den ii December e. m. 121 Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln godkände de af Utskotten i afseende å denna punkt föreslague tvenne voterings-propositioner.
Angående hvad iakttagas börj om någon vill begagna sig af ett nyttj annorlunda beskaffadtj bränvinsredskap.
Uppå derom af Herr Grefven och Ordföranden framställd proposition, blef Utskottens tillstyrkande i denna punkt af Ridderskapet och Adeln bifallit. $• 4•
Bifölls. $. 7 nu 6.
Uppå derom af Herr Grefven och Ordföranden framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna den af Utskotten i afseende å denna punkt föreslagne voterings-proposition. 11 nu 10.
Herr Grefvert och Ordföranden frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma uti PresteStåndets beslut rörande denna punkt.
Ropades Nej. 122 Den n December e. m.
Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Herr Grefven och Ordföranden framställde särskilde propositioner, fann för godt förblifva vid Ståndets rörande detta ämne redan fattade beslut, samt godkänna den af Utskotten i afseende derå före* slagne voterings-proposition.
Å nyo föredrogs och bifölls StatsUtskottets den 5 dennes under N:o 341 afgifne, och den 7 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver Herr LandtMarskalkens och Talmäutiens samt Herr Ordförandens i StatsUtskotlet förslag till vedergällning för Hemliga Utskottets Canzli- och Yaklbetjening.
Justerades tvenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 7 dennes e. m. fattade beslut.
Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden:
Från ConstitationsUt skottet:
Af den 8 dennes: N:o 60.
Med utlåtande öfver återremissen å Memorialet N:o 3o, rörande Allmänna Beredningens grundlagsenliga befattning.
Den ii December e. m. 123 Frän StatsUtskottet:
Af den 5 dennes: N:o 342.
I anledning af skiljaktiga beslut inora RiksStånden i fråga om förlängning af ArrendeCoritractet på Starby Kungsgård för Majoren Yult von Steijern.
Frän Stats- och BancoUtskotten:
Af den 3 dennes: N:o 22.
Angående den Extra StatsRegleringen intill nästkommande Lagtima Riksmöte.
Frän BevillningsUtskottet :
Af den 5 dennes: N:o 55.
Med Voterings-propositioner, angående tull å spannemål.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 5i, angående motion om upphörande af Städernas SaluAccis.
Från Lagutskottet:
Af den 3 dennes: N:o i52.
Med förslag till sammanjemkning af RiksStåndens särskilta beslut, i anledning af Utskottets Betänkande N:o 62, och Utlåtande N:o ioo, öfver åtskillige motioner om ändringar i ConcursLagen af den i3 Julii 1818, samt Kongl. Förordningen 124 Den i5 December f. m. den 22 October samma år om Edsformulair i Concursmål.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan g om aftonen.
Tisdagen d. i5 December 1829.
I den förmodan , att jag blifver hindrad att deltaga i Ridderskapets och Adelns öfverläggning om ConstitutionsUtskottets Utlåtande, rörande Tryckfriheten, reserverar jag mig rättigheten alt yttra mig, och anhåller att få aflemna mitt skriftliga anförande till Herr RiddarhusSecreteraren, för att intagasiden dagens protocoll, då frågan förekommer.
Skild från öfverläggningen, har jag intet hopp att dermed kunna verka på beslutet, men jag är tillfredsställd att till efterverlden få lemna min tanka öfver ett för mitt Fädernesland så yigtigt ämne.
Den i5 December f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade till Friherre Boyes berörde anhållan lemna bifall.
Majrts den 5 dennes till Rikets Ständer aflåtne, och den 11 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse, angående det å RiksStatens Tredje Hufvudtitel uppförde anslag till Durchmarchekostnader.
Föredrogs till remitterande Kongl.Majrts den 8 dennes till Rikets Ständer aflåtne, och den ii derpåföljde e. m. på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse, i anledning af väckt fråga om lättad utväg till lånebidrag åt fastighetsägare.
Herr Rosengvist Fredrik Leonhard anförde skriftligen: Att Styrelsen fästat det afseende vid den af Herrarne Lefren, Prosten Forslind, Lagman Noreus och Carl Bergman, hvar för sig i sitt Stånd , väckte motion om Räntecoupons eller Statsobligationers uigifvande, att Rikets Ständer nu vid Riksdagens slut skulle derom få emottaga en Nådig Skrifvelse från Kongl.
Majit, det har i sanning icke kunnat undgå att fästa min synnerliga I2G Den i5 December f. m. uppmärksamhet, helst vid betraktande deraf, alt Vällofl.
BorgareStåndet vägrat remiss å Herr Lagman Norei motion, samt Ridderskapets och Adelns Ledamöter till stort antal yttrade samma mening om Herr Lefrens motion, ehuru densamma med en mängd anmärkningar ändtligen blef till vederbörligt
Utskott remitterad.
Jag skulle handla mig mycket olikt, om jag kunde en hårsmån förändra min mening, eller se saken från någon annan synpunkt nu, då samma fråga kommer från Styrelsen, än förut, då den framställdes af en enskild Motionär.
Saken är precist densamma, och handlar om ingenting mindre, än att, förmedelst obligationers tillskapande, skuldsätta både oss och våra efterkommande.
Uti min till Protocollet afgifne Reservation mot den af pluraliteten medgifna myntbestämning ingick äfven det som skäl, att jag ägde farhåga för Statsobligationssystemels införande; och jag ser beklagligtvis mina sorgliga aningar vara på vägen alt realiseras, förrän jag förmodat.
— Jag kan icke från mig aflägsna en hemsk rysning vid betraktande, att ett medel skall användas, af den beskaffenhet, alt vårt mynt icke allenast aldrig skall kunna komma på en säker och solid fot, utan tvärtom ännu mera försämras, än livad det nu en lång Den »5 December f. m. 12.7 tid varit; och om vi tillika besinna, att vi på våra efterkommande skulle öfverflytta skyldigheten att betala de skulder, som våra obetänksambeter, vårt yppiga lefnadssätt, och våra, genom dåliga beräkningar felslagne, speculationer ådragit oss; så torde väl en närmare betraktelse böra företagas, innan vi fatta vårt beslut.
Den Kongl. Skrifvelsen innehåller väl det yttrande bland annat, att Statens financiella tillstånd är blomstrande, hvilket genom dess väl ordnade räkenskaper vore utrönt.
— Om nu så förliölle sig, hvarföre då behöfva föreställa nödvändigheten af en skuldsättning för att upphjelpa financerna; och kan väl den få namn af rik, som anser sig behöfva låna så mycket, att lian icke i bela sin lifstid kan betala capitalet?
Sveriges innebyggare hafva nog länge suckat under känslan af det betryck, hvaruti Riksgäldssedlarne försatt dem.
— Detta så kallade mynt var ändtligen på vägen att indragas, och Bancosedeln begynte redan att få sitt primitiva värde; men dessa glada förhoppningar hade knappt visat sig, förrän en ny Riksgälds-sedelstock ansågs böra sättas i omlopp.
Omedelbart derpå började Bancosedeln falla i värde; detta fallande har sedermera progressift tilltagit; och om nu äfven Räntecoupons skola införas, så vet Gud allena, Den i5 December f. m. liuru det slutligen går med Sveriges financer.
Riksgälden begyntes under Konung Carl XII:s krig, således för mera än iao år sedan, oell hvem kan väl säga, närden skall upphöra.
Sveriges financer hafva sedermera icke kunnat komma i ett fördelaktigt läge; och att nu upphjelpa dem medelst en ny och ytterligare skuldsättning, det tror jag icke vore det hästa.
— Öfverflöd på pappersmynt i ett land, och brist på redbart eller klingande mynt, är vål icke att recommenderä; äfvensom 3:ne slags papperspenningar, nemligen Bcincosedlar, Riksgäldssedlar och Ränte-coupons_, aldrig torde bidraga till den aflynade välmågans återfående.
Ju större tillgång på penningar, ju mindre värde skola de äga, och ju dyrare skall allting blifva.
Jag bekänner mig tillhöra dem, sorn i den Kongl.
Skrifvelsen omnämnas, att i all sin stränghet yrka den grundsalts, att Staten bör, så litet som möjligt är, inblandas i enskilta förhållanden; och ehuru jag medgifver, alt trängande omständigheter kunna fordra tillfälliga undantag derifrån, kan jag likväl aldrig göra det för mitt begrepp fattligt, att trängande omständigheter nu äro för handen, då man tvärtom af en femton års fred och nästan lika många års goda skördar bordt vänta ett fördelaktigt in - Den i5 December f. m. 129 inverkande på handelns, jordbrukets och näringarnes upphjelpande, i stället för ett så förvirradt tillstånd i financerne, att man skall behöfva anlita det förhatliga obligations-systemet.
En värd Ledamot af BorgareStåndet, Herr Montan, har i sin Reservation mot det i Stats- och BancoUtskottens Utlåtande N:o a3 tillstyrkta anslaget till Götha Canal yttrat: ”att då Utskotten förklarat, att medlen skola tagas af de ''tillgångar, som
Utskotten uti ett särskildt ”åberopadt så kalladt TabellBetänkande uppgifvit, sådant ovilkorligen skall föranleda ”till införande af det förhatliga obligations”systemet, emedan, på sätt mina anmärk"ningar vid samma TabellBetänkande upp"lysa, dels de calculerade tillgångarne äro ”osäkre och efter mitt omdöme orätt beräknade, dels tillgång kommer att saknas ”för de flera oundgängliga anordningar, sorn ”måste lemnäs, såsom ”a) Creditivet för spannemåls-behofvet, ”1,000,000 R:dr; ”b) ersättning för StatsVerkets förlust "å den spannemål, som är löntagare ansla”gen och till dem skall betalas med ett ”minimipris af 6 R:dr, och hvilken ersättning under de sist förflutna 6 åren lärer ”uppgått till öfver 200,000 R:dr; ”c) kostnaderna för nästa Riksdag, dertill ingen tillgång finnes, sedan allt afUt 53 TI. o
Den i5 December f. m. ”skotten nu är disponeradt, äfven de tillgångar, livilka efter nästa Rikets Ständers ”sammanträde inflyta, såsom i834 års Bankovinst; Låneanslagen för Borås och Norrköpings släder, omkring 270,000 R:dr; för ”hvilka alla summor, om än de calculera”de tillgångarne inflyta, dock all tillgång ”saknas, och för hvilka således lån måste ”ovilkorligen upptagas.
Då de 3:ne först”nämnda summor onekligen äro för Statsverket nödige, synes mig rättast att de ”anordnats att utgå af StatsVerkets extra ”tillgångar, och att, om man ansett sig böka ovilkorligen göra Götha Canal färdig, ”man dertill bordt föreslå upptagande af ”ett lån, som på längre tid kunnat betalas, "på det Svenska Folket öppet fått veta, att ”det icke är med besparde tillgångar, Som ”Canalen bygges, utan med lån, som der”före måst upptagas.”
Deraf stadgas jag i den fullkomliga öfvertygelse, att hela det blomstrande tillståndet i financerne består icke uti redbar
Valuta i Banken, utan endast uti papper och räkenskaper; hvartill mycket torde bidraga, att den nya så förträfflig ansedda RiksHufvudBoken ej redovisar förhållandet längre, än till 1821 års slut.
För Öfrigt och då den Kongl. Skrifvelsen afser allt detsamma, som förutnämnde Den i5 December f. m. i3t fyra Motionärer föreslagit, tnen jag emot Herr Lefrens motion redan afgifvit mina anmärkningar, så åberopar jag dem till alla delar, och anhåller, att detta anförande får till vederbörligt Utskott åtfölja den Kongl.
Skrifvelsen.
Grefve Horrtj Claes Fredrik:
Den ifrågavarande Kongl. Skrifvelsen har verkligen en högre märkvärdighet, än man i allmänhet synes tillerkänna densamma.
Det är efter min åsigt redan betydningsfullt, att den ankommit först emot slutet af Riksdagen, och ehuru jag jemväl finner innehållet betänkligt, har det i synnerhet fästat min uppmärksamhet, att, såsom det bifo* ga4e StadsRådsprotocollet utvisar, StatsRådets
Ledamöter enhälligt tillstyrkt densamma.
Det är således icke någon enskildts tanka, sorn gjort sig gällande inför Konungen, utan Skrifvelsen är ett uttryck af hela Conseillens enstämmiga åsigt.
Jag skulle hafva Önskat, att denna skrifvelse jemte den granna taflan af landets financiella tillstånd, äfven innefattat beskrifning på vår ekonomiska ställning, hvarigenom det för Folket möjligen kunnat göras begripligt(hvad Ilian med Största skäl betviflar), huru landet i financielt afseende kan kallas blomstrande, under det den ekonomiska ställningen är så betryckt eller rättare sagdt förtryckt, att landets modernäring, såsom 53 H. 9+ l32 Den i5 December f. m. den Kongl. Skrifvelsen antyder, förgäfves sträfvar att draga ali must ur jorden för sitt bestånd.
Jag finnér visserligen den grundidéen riktig, att bereda en Credilrörelse för jordbruket, men jag anser del oriktigt, att derföre anlita Statens tillgångar eller credit, hvilka efter min tanka böra reserveras för ändamål af belt annan natur; och det är endast till bildandet af ett hypotheks-system, genom privata associationer, som det allmänna bör bidraga genom ändamålsenliga författningar, hvilka lemna utrymme för den fria speculaLionen.
Jag afstyrker således den Kongl. Skrifvelsen; men skulle det Utskott, till hvars handläggning den kommer alt remitteras, eller Rikets Ständer anse ett understöd å Statens sida behöfligt för jordbruket, som den Kongl. Skrifvelsen synes antyda vara ohjelpligen undergräft, så skulle jag vilja fästa uppmärksamheten på hvilken del af jorden i Riket befinner sig mest lidande; och det visar sig då, att det är den mindre jordegendomen eller Kronoskatte-jorden, hvilken i synnerhet vore i behof af denua undsättnings-anstalt, såsom jag måste kalla den, i stället för credit-anstalt; hvadan jag alltså yrkar, att Kronoskatte-jorden måtte i främsta rummet tillerkännas den rättighet till understöd af Staten, som åsyftas med den Kongl. Skrifvelsen.
Måhända förfelades härigenom dess ändamål, att bereda en lånerörelse i stor skala; men jag skulle al - Den 15 December f. m. 133 cl ti g luinna inse någon billighet i stora privilegierade jordägares anspråk på biträde af Statens credit, enär desse, framför innehafvarne af den tyngst beskattade mindre jordegendomen, äga lättare tillgångar till dea enskilta.
Mig synes äfven vådligt, att understödja ett öfverhandtagande vingleri genom lättade tillgångar på Statens biträde till en creditrörelse utan de controller och garantier mot missbruk, som böra sökas i föreningar af privata Bolag.
Med förbigående af att yttra mig vidlyftigare öfver de tvenne siste Talarnes anmärkningar, vill jag blott erinra, att en oriktig uppfattning af den Kongl.
Skrifvelse!! synes ligga till grund för deras yttrande.
Den förste Talaren har beklagat efterverlden, som afoss skulle skuldsättas; men jag förstår icke, huru man här kan tala om Statens skuldsättning.
Här är icke frågan om annat, än att afhjelpa de qvarstående olägenheterne af ett äldre creditsystem från en föregående Regering; och då Staten upplånar med ena handen, för att utlåna med den andra mot tillräcklig säkerhet, så frågar jag, hvari den skuld väl består, som våra efterkommande skulle emottaga.
De bekomma ju säkra fordringar till motsvarande belopp.
Den andra Talaren har sagt det vara bättre, att bilda ett creditsystem med enskildta capitaler, och delta erkänner jag vara ganska riktigt, men *34 Den 15 December f. m, jag tror icke det vara möjligt, att åtminstone för närvarande tillvägabringa ett sådant credilsystem, Jag nedlägger derföre min tacksamhet inför Hans Majit Konungen och Regeringen för den Skrifvelse vi fått emottaga, såsom ett nytt vedermäle af Styrelsens omtanka för landels sanna väl.
Herr Ribbing Arvida uppläste följande:
Kongl, Majit har i Nåder föreslagit
Ständerne att skuldsätta det allmänna, för att befria enskildte från deras gäld eller, som det i Konungens Nådiga Skrifvelse uttryckes, ”använda Statens credit för att suc”cessive befria landtegendomarne för in"tecknade skulder,” Redan vid Riksdagens början meddelade Kongl. Majit Rikets Ständer ett förslag till skuldsättning, men ändamålet var då försvarsverkets iståndsättande.
Inom RiksStånden har äfven ett project angående Ränte-coupons blifvit väckt, som haft den likhet med Kongl. Majits Nådiga Propositioner i allmänhet, att samtidigt inom alla fyra RiksStånden väckas, och med denna i synnerhet, att summan, som skulle upplånas, var obestämd.
Inom sjelfva det Utskott, som under denna Riksdag varit sysslosatt med att bringa stadga och ordning i myntväsendet, hafva Den i5 December f, m. *35 väl äfven upp- och utlåningsförslag framställts, men dessa hafva varit till visst belopp inskränkte.
Då Konungen i Dess Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof framställde för Rikets Ständer, att det vore billigt och rättvist, att på kommande slägten fördela de kostnader, som fordrades för iståndsättande af Rikets försvarsverk, och att derföre, med Rikets skuldsättande, utgifva Statsobligationer, sökte Rikets