Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Jag tror, att Särskildta Utskottets Betänkande i alla fall kunde, såsom ett arbe - Den 27 Maji. 351 te, hvilket Riksens Ständer hvarken gillat eller förkastat, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnas, för att blifva tillställdt den Committé, som i detta afseende blefve förordnad; jag tager mig ännu friheten upprepa, att jag ej tror ett Riksens Ständers Utskott kunna uppfylla en fordran i denna del, då deras Utskott ej kunna sammansättas af den embetsmannaerfarenhet, som ensamt i denna del förmår tillvägabringa något resultat.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, i anledning af hvad jag haft äran ytlra.
Jag utbeder mig att få först påminna derom, att LordCanzleren i England är icke tillika Minister; och att den Embetsman åter, som egentligen utöfvar högsta controllen öfver Domaremagte», och således kan anses äga en befattning, svarande emot vårt JustitiaeCancellers-Embete, är icke tillika Ordförande i någon Domstol.
Hvad hufvudfrågan åter angår, så anhåller jag att få återföra den till sin primitiva beskaffenhet.
Ständernas begäran var aldrig annan än, indragning af Embetsman och förbättrande af sjelfva arbetsmethoden inom samteliga civila EmbetsmannaVerken; men aldrig hafva Ständerna framställt någon begäran om en förändring i Styrelse-former, oförenlig med sjelfva Constitutionen, och rakt stridande emot hela dess esprit.
Må man nu blott skilja dessa ämnen åt.
Må gerna det behållas af Betänkandet, som icke rubbar våra constitulionella for - 552 Den 27 Maji. mer; men må det andra, som olyckligtvis Llifvit inblandad, afskiljas och förkastas, såsom Stridande emot RegeringsFormen.
Jag inser rätt väl Herr Friherre Anckarsvärds afsigt, och jag gillar den alldeles; men gillar aldrig hans föreslagna sätt, emedan jag tydligen förutser, att sättet förer till helt annat än hans afsigt är.
Jag vill blott erindra, att Riksens Ständer vid två föregående Riksdagar yttrat samma önskan, alt nemligen en Commitee bestående af Embetsman måtte för ändamålet varda organiserad, och verkan af denna önskan ligger öppen för hvar man.
För öfrigt och sedan Riksens Ständer uppdragit åt deras särskildta Utskott, att utarbeta grunderne för det arbete, hvilket blott af Commiteen kan i detaille utföras, och då dessa grunder nu af Utskottet blifvit uppgifne, så måste frågan nu vara, att antingen antaga eller förkasta dessa grunder.
Då likväl så många anmärkningar deremot blifvit framställde, tror jag för min del lämpligast vore, att Betänkandet återremitterades.
Med den utväg jag föreslagit har jag endast åsyftat möjligheten af ett resultat i denna fråga, jag har trott det vara otacksamt mot Utskottet, om Riksens Ständer skulle förkasta dess Betänkande, utan att kunna med grundlighet bestrida de grunder, hvarifrån Utskottet utgått; då jag för min del an - Den 27 Maji. 353 anser oss lika litet kunna antaga, sorn förkasta dessa grunder, af de skäl jag förut yttrat, finnér jag ej hvad som hindrar, att till en blifvande Conlmitte, öfverlemna granskningen af Betänkandet, som möjligen kan blifva en god vägledning, och innehålla mycket användbart, — vi hafva imellertid icke bundit oss, och Riksens Ständer böra i alla fall besluta öfver antagandet af hvad förslag som hellst i denna del, och jag anser Riksens Ständers deltagande i en sådan Committé öfverflödigt.
— Vi böra med skäl af Statens Embetsman fordra den välvilja för Landet, den skicklighet och oväld, att någon ensidig embctsmanna-anda ej kan komma i fråga, vid uppgörandet af ett förslag till ny organisation, och der sådant skulle kunna insmyga sig, blifver det för Riksens Ständer ganska lätt att sådant rätta.
Grefve Spens; Jag förenar mig till alla delar med Friherre Anckarsvärd uti det förslag till form för proposition rörande detta ämne, hvilket af honom blifvit framstäldt.
Att genom detta öfverlemnande till Kongl. Majrt af Utskottets förslag för att af en Committé' granskas, förslaget ej kan anses antaget, tror jag bli så mycket tydligare, om i propositionen tillägges, att äfven alla emot samma förslag gjorde anmärkningar komma att vid öfverlemnandet åtfölja, äfvensom om ifrån 1815 års beslut rörande detta ämne, den omständighet får i det nu vidtagande beslutet qvarblifRidd. o. Ad.
II Afd. 45, 46- Den 27 Maji. va, att visse Riksens Ständers Fullmägtige äfven skulle kallas att i Committeens arbeten deltaga.
Om jag rätt påminner mig, så uppdrogo Riksens Ständer då åt sine Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret, att ifrån hvardera Verket dertill ibland sig utse en Ledamot af hvarje Stånd.
— Att innan förslaget ytterligare till pröfning
• företages, deröfver höra Constitulions - Utskottet, tror jag icke vara constitutionelt, emedan ConstitutionsUtskottet, efter Grundlagarne, aldrig kan till pröfning upptaga något förslag, som leder till ändring deruti, men hvarken kommit ifrån Konungen, eller blifvit af enskild Riksdagsman directe till Utskottet ingifvit.
Jag anhåller ödmjukast att Högloflige Ridderskapet och Adeln täcktes erinra sig, att jag velat förekomma hela denna discussion, då jag begärde genast remiss på Betänkandet; samt alltså, med godhet öfverse, att jag nödgas så ofta uppträda i detta ämne.
Jag hade så hjertligen önskat, att Riddcrskapet och Adeln ville i detta, som i alla andra ämnen, handla consequent.
Kanske begriper jag ej hvad consequence är; men sannerligen jag någonsin kan, med mitt begrepp derom, förena, att sedan Riksens Ständer alldeles enhälligt vid 1815 års Riksdag, förkastat förslaget, att hos oss införa en mindre ministeriel magt, än den, som nu föreslås oss, Ridderskapet och Adeln nu likväl skulle sjelfve till någon Konungens nådiga åtgärd framlemna elt förslag till införande af en vida större mini - Den 27 Maji. 355 sterial-magt.
Moel sann vördnad skall jag alltid rätta mig elter Ståndets beslut; men må det tillåtas mig att, innan det ännu är taget, få fritt yttra mitt omdöme, som är, att jag svårligen kan föreställa mig ett steg mera inconsequent.
Jag högaktar hjertligen Friherre Anckarsvärd, men tror, att lian misstar sig.
Med honom förenar jag mig att, till förkortning af behandlingssättet, detta Betänkande gerna må inlemnas till Konungen; men likväl att dermed må förenas det uttryckliga vilkor, att den blifvande
Commilteen aldrig får tillåta sig något afseende på det inconstilutionella af Betänkandet, hvilket såsom afslaget vid i8i5 års Riksdag, måste anses för afslaget, och således ingalunda får af Committeen anses för ännu möjligt, och ännu mindre såsom af 1818 års
Ständer till hälften medgifvet; så alt, med ett ord, Committeen ej må i sitt arbete taga sig minsta anledning till ingrepp i Constitutionen.
Om detta förbehåll icke bifalles, begär jag votering.
Jag ber om förlåtelse, att jag ännu ytterligare vågar upptaga några ögonblick, men det förefaller mig nog besynnerligt, att Friherre Boije, som så mycket ifrar för våra Grundlagars helgd, sjelf glömmer, att, då ett Betänkande första gången är under pröfning, det ej går an att partielt antaga detsamma, utan att det måste antingen helt och hållet godkännas, eller med dervid gjorde anmärkningar återförvisas.
Särskilta Utskottet har för sitt arbete begagnat alla de 356
Den 27 Maji. upplysningar, äfven den 1810 för samma ändamål nedsatta Committees handlingar, samt hvad Tit.
Rönbeck redan hunnit utarbeta, som möjligen varit att tillgå, och jag tror, att inga upplysningar saknats, för att uppgöra grunderna, ehuru de kanske för detaillerne varit otillräcklige.
Hvad den af Friherre Boije yrkade consequence beträffar, torde jag få erinra, att för det första Riksens Ständer ej nu äro hindrade af förra Ständers beslut, och att, för det andra, ifrågavarande förslag ej är detsamma, som det, hvilket 1812 framlades.
Utskottet har nu, i enlighet med vår nuvarande Regeringsform, icke ansett någon Minister böra få särskilt inför Konungen föredraga målen, utan deremot att sådant bör ske collegialiter i StatsRådet.
Jag tror, att detta utgör en hnfvudskillnad emellan de båda projecten.
Föröfrigt upprepar jag än en gång, att jag ej har något emot att hela Betänkandet, sådant det är, öfverlemnas till Kongl, Majit; men med vilkor, att den Committé, som kommer att utarbeta sjelfva planen, må bestå, icke blott af de Embetsmän, som Konungen tillsätter, utan äfven af Riksens Ständers Deputerade, ty annars lära vi stanna vid samma punkt, som efter 181 o års Riksdag.
Om likväl ej Ridderskapet och Adeln finner för godt, att Betänkandet utan tillägg och förändringar till en sådan handläggning antaga, anhåller jag om proposition till återremiss.
Som consequence alltid utgjort förnämsta föremålet för mitt hand - Den 27 Maji. 357 lingssätt, så anhåller jag, att till protocollet få anmärkt, det jag ej bevistat någon af de Riksdagar, der man beslutat, hvad som nu kan vara i fråga att förkasta.
— Jag har sagt min mening om det öfverflödiga i Herr Rosensehölds förslag, att någre Riksens Ständers Deputerade valde till den föreslagne Committeen, men jag har visserligen ingenting deremot, om det af andra gillas.
— Ibland oss blifva troligen ej andra valde, än de, som antingen ännu äro, eller varit Embetsman, kände för skicklighet och drift, och Kongl. Maj:t äger tillfälle till samma val: men de andra Stånden få troligen svårare att med sitt val ersätta den embetsmanna-erfarenhet, som jag förklarat vara den enda, som med något hopp om framgång kan i sådant afseende användas.
Herr Mannerstams anmärkning att Allmänna Lagens omarbetning är i ett oskiljaktigt sammanhang med den ifrågavarande Collegial-reglering, finner jag så vigtig, att den kunde gifva Riksens Ständer anledning aLt äfven hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla, om fortskjndande af LagCommitteens arbete, som till dryg kostnad för Staten nog länge varit, i synnerhet vid jemförandet af den korta tid, å hvilken hela Gode Napoleon utarbetades.
Jag skulle ej förlänga öfverläggningen, så framt icke fråga uppstått både om votering, och om att frånskilja vissa delar af Betänkandet, hvilka angå än - ggg
Den 27 Maji. dringar i Grundlagen.
Jag har redan yttrat, att dessa delar af Riksens Ständer hvarken kunna profvas, eller till ConstitutionsUtskottet remitteras, men om hela Betänkandet till en Committé öfverlemnas, ser jag ej något hinder för densamma, att uppgifva de rättelser i Grundlagen, som i anseende till ett förbättradt administrationssätt kunna finnas nödiga.
Det är ej sagt att, för det 1812 års förslag förkastades, man nu. skulle lika behandla samma ämnen, om de befinnas nyttiga.
— Allt hvad i detta afseende beror på framtida utveckling, är dessutom icke ännu lämpligt att discuteras, och då ifrågavarande project först vid nästa Riksdag kan blifva ett öfverläggningsämne, och först vid den derefter kommande Riksdagen blifva fullkomligen satt i verket, så tror jag, att man med allt lugn kan öfverlemna saken till Kongl. Maj:ts nådiga åtgärd.
Hvad åter angår att i den blifvande Committéen insätta Riksens Ständers Ombud, så ar jag öfvertygad, att detta mera skulle skada än gagna arbetet; ty det är naturligt; att då de tvänne delar, hvilka hade detta arbete sig uppdraget, drefvos af skiljaktiga intressen, skulle ingenting uträttas.
Men deremot, om till Kongl. Maj:t öfverlemnas att utnämna Committéens Ledamöter, kunna Riksens Ständer vara försäkrade åtminstone att få ett förslag.
Sedan denna fråga så länge och väl blifvit discuterad, tror Deri 27 Maji. 35g jag för min del tiden vara inne, att taga ett beslut.
Efter allt hvad jag funnit, har Friherre Anckarsvärd föreslagit ett så rikligt och fullständigt sätt för afgörandet af detta vigtiga ämne, att jag icke allenast med honom fullkomligen instämmer, utan tillika tar mig friheten underställa, om icke Ridderskapet och Adeln ville bifalla hvad Friherre Anckarsvärd proponerat, och, i sådant fall, tillåta, att dess beslut de öfrige Respective RiksStånden tillkännagifves.
Jag ber att till Protocollet må antecknas, att jag så mycket mindre kan dela Friherre Anckarsvärds öfvertygelse, att Ledamöter af RiksStånden borde ifrån den blifvande Committéen uteslutas, som sådant innefattar ett misstroende till oss sjelfva.
Om ock blott Embetsman af Riksens Ständer valdes, så funnos dock Ledamöter af Committéen, sorn ägde Riksens Ständers, och icke möjligen blott Konungens, förtroende.
Friherre Boije: Herr Rosensehölds anmärkning om formalitetens iakttagande är ganska riktig; och jag anhåller alltså 0111 proposition till remiss, antingen till ConslilutionsUtskottet, eller till det Särskilta Utskottet.
Mycket ogerna förlänger jag en discussion, som redan länge varat, men då tillmålen göras mig, som fordra ett besvarande, kan jag ej neka mig att förklara, det Herr Rosenschöld mycket misstagit 36o Den 27 Maji. sig, då Iian trott mig hysa misstroende till Ridderskapets och Adelns Ledamöter; jag vädjar till Ridderskapet och Adeln, om något yttrande undfallit mig, som kunde gifva anledning till en sådan förebråelse, och om så skulle skett, beder jag, att sådant då må tillräknas ett felaktigt uttryck, men ingalunda meningen; jag har sagt, att om val ibland oss skulle ske, folie det säkert på den pröfvade erfarenheten, och att denna i sådan fråga som den nu befintliga, träffas hos den varande, eller hos den som varit Embetsman; jag har yttrat den tanka, att Riksens
Ständer ej kunde och ej borde befatta sig med utarbetandet af ett sådant förslag, som nu är i fråga, och att jag i följe deraf ansåg lämpligast att till Kongl. Majit öfverlemnas omsorgen derom.
— Jag tror oss äga tillfälle, att uti den i detta ämne utgående expedition så lifligt och varmt kunna uttrycka vår underdåniga önskan, att Kongl. Majit skall finna, huru mycket sjelfva saken ligger oss om hjertat.
— Friherre Boije fortfar att anse oss, genom den af mig föreslagne utväg, hafva bundit oss till de af Särskilta Utskottet föreslagne grundernes godkännande, och såmedelst gjort dem oomkullstötlige; jag är rätt ledsen att så otydligt hafva uttryckt min mening, och upprepar således ännu en gång, det jag anser Utskottets Betänkande hvarken böra antagas eller förkastas; hvilken mening, om den blifver Riksens Ständers gemensamma, lätteligen uti den blifvande Expeditionen kan uttryckas.—Hvad det åberopade intrånget uti Constitution beträffar, kan Den 27 Maji. 361 jag icke eller rätt fatta, hvaruti det kan komma alt hesta, enär det är mera än troligt, att de ändringar uti Constilution, hvilka borde blifva en följd af en utaf Konungen i SiatsRådet gillad plan till förändrade Styrelseformer, nödvändigt ifrån Konungen skulle blifva Riksens Ständers ConstitutionsUtskott förelagde, som nådig proposition, vid samma Riksdag då förslaget blefve Riksens Ständer till pröfning förelagdt; kunnandes Constitutionsförändringarne ej i alla fall förr än vid den derefter följande Riksdag beslutas.
Flans Excellence Herr Friherre af Wetterstedt _, Gustaf: Friherre
Anckarsvärd har förekommit mig i allt hvad jag ämnade underställa Ridderskapet och Adeln, och jag förenar mig således med honom.
—Sedan, såsom Friherre Cederström upplyst, remiss till ConstitutionsUtskottet ej kan äga rum, hemställer jag lill Friherre Boije och Herr Rosenschöld, om de ej behagade afstå från den yrkade återremissen till Särskilta Utskottet.
Boijes farhåga för ett prealabelt antagande af grunderne för den blifvande byggnaden, kan jag ingalunda dela.
Föremålet för Särskilta Utskottets tillsättande är icke nytt; det framställdes redan 1809, och föranledde då till Riksens Ständers underdåniga önskan, hvilken sedermera vid flere Riksdagar blifvit förnyad; men hvilken aldrig åsyftat någon rubbning af våra Grundlagar, utan endast en förbättrad arbetsrnethod, och, om möjligt vore, indragning af vissa Embeten och Tjenster.
— Örn 362 Den 27 Maji. nu Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla, att de, enär något resultat af deras förra önskningar ännu ej visat sig, vid denna Riksdag utsett ett Särskildt Utskott, som försökt uppgifva ett förslag i ämnet; om de i underdånighet anhålla, att, på sätt Friherre Anckarsvärd hemställt, en Committé måtte nedsättas, för att, genast och verksamt börja arbetet, så att det vid nästa Riksdag kan för Ständerna framläggas; och om de i förening, med denna önskan till Kongl. Majit aflemna det Betänkande Utskottet nu meddelt, jemte alla dervid gjorde anmärkningar, utan att Riksens
Ständer hvarken yttra sig för det ena eller andra, så förmodar och hoppas jag, att alla scrupler skola vara undanröjde, äfvensom alt ändamålet, så vidt möjligt är, skall vinnas.
Hans Excellence Herr Grefven och Landtr Marskalken yttrade, alt, innan Hans Excellence framställde proposition i förevarande ämne, ville Hans Excellence hemställa, om icke Friherre Boije och Herr Munck af Rosenschöld behagade afstå från deras begäran om återremiss af Särskilta Utskottets Betänkande.
Då jag får den äran yttra mig i anledning af den anmaning, som Deras Excellencer, Herr Grefven och LandtMarskalken, samt Herr Friherre af Wetterstedt behagat göra mig, är jag glad att kunna fritaga mig från att vålla något uppehåll, hvars förekommande utgör Deras Excellencers Den 27 Maji. 363 ändamål.
Det Särskilta Ulskollet här intet annat ämne till sin handläggning, än blott detta, och något uppehåll för deni förorsakas således icke genom återremiss.
Det ligger mig obesklifligt om hjertat, att vinna Deras Excellencers bifall för min öfvertygelse; och jag våear alltså till Deras Exeellencers äfvensom till O Höglofl.
Ridderskapets och Adelns eget upplysta bedömmande ödmjukast öfverlemna, hurudan min öfvertygelse skulle vara, om den kunde svigta för en personlig anmaning till min begifvenhet.
Jag tror mig alltså snarast vinna Deras Exeellencers goda bifall, då jag härmed har äran ödmjukast förnya min anhållan om återremiss.
Jag afstår gerna ifrån den begärda återremissen af Betänkandet, så framt detsamma, på sätt Friherrarne Anckarsvärd och af Wetterstedt föreslagit, varder lill Kongl. Majrt ölverlemnadt, men kan likväl ej frångå mitt yrkande, att den blifvande Commilteen må till en del utgöras al Riksens Ständers valde Deputerade.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att då Friherre Boije ej ville afstå från sin begäran 0111 återremiss, linge Hans Excellence hemställa, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Särskilta Utskottets Betänkande gjorde anmärkningar böra föranleda till återremiss deraf.
Ropades Ja och Nej. 364 Den 27 Maji.
Jag respecterar hvarje annan öfvei’tygelse, men hlir trogen min egen.
När Ståndets meningar äro delade i frågan om bifall till Betänkandet, så är det väl nödigt att återremittera detsamma.
Detta ankommer visserligen på Ståndet.
Jag bestrider icke, att Betänkandet bifalles, men med det tillägg, såsom förbehåll, som jag uppgifvit, och hvarifrån jag ändå slutligen icke beger mig utan votering.
Jag respecterar äfven hvars och ens öfvertygelse, och om Friherre
Boije ej vill afstå från dess begäran om återremiss, medger jag visserligen, att han dertill har rätt; men jag kan icke medgifva, att, ifall Ridderskapets och Adelns pluralité skulle vara af motsatt mening, Friherre Boijes likväl skulle blifva den afgörande.
— Jag tror det vara så godt, att votera nu, som framdeles, och ehuru Riksdagsordningen föreskrifver, alt, då anmärkningar vid ett Betänkande göras, som förhindra dess antagande, detsamma då till Utskottet jemte anmärkningarne bör återgå, tror jag dock, att det är Ståndet och icke den enskifte Ledamoten, som äger pröfva huruvida dessa anmärkningar äro nog vigtiga, för att föranleda till återremiss.
Om jag skulle sluta af discussionen, så måste jag nödvändigt falla på den tanken, att pluraliteten vill afgöra frågan, på sätt Friherre Anckarsvärd föreslagit, hvadan jag yrkar, att Betänkandet måtte vinna den behandling
Friherren och flere med honom begärt, och icke den en enda Ledamot Den 27 Maji. 365 fiåstått; men om denna min begäran ej bifales, kan jag ej undgå att, för min del, anhålla om votering.
Jag utbeder mig att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att förevarande mål icke kan afgöras, på sätt Friherre Anckarsvärd föreslagit, så snart votering blifvit begärd.
Den enda möjlighet att undvika votering, vore att bifalla Betänkandet; men då af alla de värde Ledamöter, hvilka talat i ämnet, icke någon enda synes hafva tillstyrkt bifall af Betänkandet i hela dess vidd; så vågar jag för min del föreslå, att Betänkandet måtte i anledning af de dervid gjorda anmärkningar till Utskottet återremitteras.
Jag anser mig så mycket mindre böra bestrida Friherre Boije den af honom begärda återremiss, som detta bestridande skulle innefatta en motsägelse emot hvad under Riksdagen förut varit vanligt; men jag anhåller att få underställa, hvad verkan en återremiss skall kunna medföra.
Månne de förändrade grunder, hvilka Utskottet under den återstående korta Riksdagstiden skulle kunna medhinna att uppgöra, skola blifva mera tillfredsställande och mera antaglige, än de nu af Utskottet framställde.
Jag tror att samma förhållande och behandling skall komma att inträffa, med de nya grunderne, som med de nu uppgifne, emedan jag åtmindstone icke vågar antaga eller förkasta några grunder till 366
Den 27 Maji. förändring af dc nu varande Styrelse Verkens organisation, med mindre dessa grunder äro alldeles påtaglige, och klart ledande till ett för batt rad t mål.
Hans Eoccellence, Herr Grefven och LancllMarskalken förklarade, att då betänkandet nu första gången vore under pröfning, och någon förändring deruti således ej kunde äga rum, ansåge Hans Excellence, att då anmärkningar vid Betänkandet blifvit framställde, en votering angående återremiss deraf icke vore af någon särdeles nytta, utan hemställde, om ej lämpligast vore, att Bidderskapet och Adeln utan votering behagade återremissen bifalla.
Så ganska grundadt Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkens yttrande är, så rätt har likväl Herr Påhlman deri, att det är Ståndet, som äger magt att bifalla eller afstå min begäran om återremiss.
Bevare mig Gud att någonsin sträcka min begäran längre än min lagliga rätt är.
I öfrigt anhåller jag att få anmärka, att, då jag nämnde ordet votering, hade det ensamt afseende på det vilkor, det förbehåll jag begärde skulle fästas vid Betänkandets öfverlemnande till Konungen; men ingalunda på frågan om återremiss.
Jag anhåller hos Hans Excellence Herr Grefven och LandiMar,skaili en om proposition lill återremiss; och skulle, emot hvad jag förmodar, denna proposition besvaras med nej, så skall jag icke begära Den 27 Maji. 367 votering.
Jag skall då åtnöja mig med att hafva gjort hvad jag bordt, och att icke hafva deltagit i ett beslut, hvars obehagliga följder jag ganska väl förutser.
Det är ej svårt att förese, det Commiteen skall, om den får sig öfverlemnadt detta Betänkande, tro sig äga full anledning, att på dess inconstitutionella grunder uppföra en inconstitutionel byggnad; oell följden skall då, enär Committe'ns arbete till Ständernes afgörande inkommer, ovilkorligen blifva ett af två, antingen det ena, att vi ogilla både grunder och byggnad, såsom oföi’- enliga med vår Regeringsform; i hvilket fall Committe^ns arbete varit fåfäng möda, oell kostnaderne, som till Committeen åtgått, varit onödigt bortkastade; eller också det andra, ändå vida värre, att våra constitutionella former skola brytas, som vill säga, alt vår Regeringsform skall brytas.
Så snart saken ses ur samma synpunkt, som den Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, att nemligen någon förändring i Betänkandet icke kan göras, förr än återremiss ägt rum, är det lika litet värdt, att nu anställa någon votering, som möjligt, att genast till.
Maj:t Betänkandet öfverlemna.
— Anledningen hvarföre jag begärde votering var egentligen den, att jag ingalunda erkände en enskild medlems rätt, att få ett mål återremitteradt, utan att sådant endast berodde på Ståndets pröfning, hvilket Friherre Boije nnmera äfven medgifvit.
Det är ett stort misstag om man anser 368 Den 27 Maji. anmärkningar ovilkorligen föranleda till återremiss.
— Jag afstår så mycket heldre från min anhållan om votering, som den endast var grundad på min nyss yttrade öfvertygelse, och jag äfven anser det vara lag-enligt, att Betänkandet till Utskottet återgår.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad Proposition, blef Särskilta Utskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
« Föredrogs å nyo ConstilutionsUtskottets den 12 dennes afgifne, samt den 23 i samma månad på hordet lagde, Memorial, innefattande förslag till en förbättrad National-representation.