Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De förra hafwa ej ett rättmätigt wärde, sa wida deras njutning ej, der den der förljenar, upplätes ät hwarje Medborgare at genom eget bemödande förwärswa: ty laglig förwarfnings-ratt bör wara alla lika öppen, sein laglig ägande-rätt wara alla försäkrad.
Men uplätas dessa förmäner lil åtkomst för hwarje Medborgare, sä uphöra de ock at under rubrik af l'riviler;iLr finnas, emedan de uphöra ar wara personliga.
Sädane äro, t. ex., den numexa afsagda adeliga rättigheten at såsom Säteri-Ägare exclnM idka FrälseJordbruk; den ar i sitt förfwar hafwa handtwerkare til sit husbehof, m. fi.
De sednare äga, ester all sant uttänkt samfundsräkt, ett wäsendtligt warde, emedan de beflamma och försäkra beskaffenheten af egendom och naringsfäng, hwilka böra wara för Innehafware» heliga, men ock förwarfbara för alla andra; ej kun - Den 29 Mars.
1249 kunna lil dem utsträckas utan ersättning ät den lagligen ensamt njutande; och wäl wara föränderliga efter ett förbättrade Samhalls-sticks nödwandiga fordringar, men ej pä annat wilkor, än at förändringarne ma galla lika för hwarje Förmärsware.
Dessa, när de aro stilda fran all gemenffap med de förra,' förtjena ej sitt namn af privilegier, enledan deras njutning, dä lika åtkomlig för alla, icke utgör något undantag fran de allmänna principerna för Samfunds-rätt.
Sädane äro, t. ex., Fralse-Jordbrukets förmåner, Kyrkocmbetenas afiönings-sätt, de rehlen,eulai ista stadganden för handels- och flöjde-idkande, m. fl. Dek tredje staget sä kallade privilegier stjljer sig ännu betydligare fran de förra , än dessa stilja sig sins emellan.
De hafwa uran twifwel fordom warit uteslutande, och således hörr under nagotdera af de förra flagen, men tid efter annan, genom sunda principers seger öfwer ^rixtolrrati och blier»rki, blifwit. utwidgade-til allmänna rättigheter, och förtjena således numera under ingen synpunkt sin benämning.
Sadane äro, t. ex., de adeliga rättigheterna at fä för drygt stattlagde hemman förmedlade, at anlägga Bergsbruk, at jaga pä egen stog, at byta sig til sist; försakringarne om personlig säkerhet, som först funnos i Adelns och Presterskapets privilegier, och sedan inkommit i Bonde-Standets, försakringarne om egendoms-säkerhet, som finnas i atla, m. fl. Emedlertid, sä klara dessa stillnader synas ost, som nu lefwa, finna wi alia rrennr stagen förmäner Sjette Bandet.
N:o 79. r25o Den 29 Mars. ner förblandade under en och samma benämning, i de för Riks» Granden pa privilegier utfärdade Akter- Man har i de begge förra flagen skönjt kännemärket af någon ting uteslutande: uteslutande för personer, och uteslutande för näringsfång.
Man har sett förbi skillnaderna: at det fom ar uteslmande för missa personer, kränker alla andra personers förwarfnings-ratt; och at det som är uteslutande för näringsfång, endast bestämmer och försäkrar näringsfångets beskaffenhet, men kränker ingens personliga ratt, enär förmärfnings-förmanen lemnäs öppen at alla.
Wid det tredje slagec harman ej märkr, eller welcu märka, deras småningom inträffade totala uphörande at pa något sätt mara exclusiva.
Af dessa anledningar, härflutne af oförstandet, understödde och begagnade af egennyttan, har benämningen af privilegier kommit at i Akterna gälla för tmenne aldeles olika saker.
Man har, jemte de orätkmätiga undantagen för personer, sammanställt de. rättmätiga för yrken: man har, i ordets rigtiga bemärkelse, kallat privilegier missa monopoliska rättigheter, gällande för Ständ, enligt betydelsen af födsel, som endast stump eller nåd kan gifma; i origtig bemärkelse nyttjas samma benämning om fullkomligen oeconomiska stadgande», gällande för Ständ, enligt betydelsen af Tjenst eller Näring, som af alla medborgare böra kunna i föreskrifmen ordning atkommas; äfwensom constitutioneila stadganden, gällande för Stand i Representationen, och endast til Grundlagarna hörande; samt ändteligen latit under samma benämning förblifwa äfwen sadana stadganden, som ej gälla för något Stand särskilt, utan för alla Medborgare i Staten.
Men ej nog härmed, harman.
1251 som efwan anmärkt ar och nedanföre stall bewisas, i Standal Ilvile^iei-n^g uptagit en clL88 stadganden, som ej nlerkänna någon förman, som betyda ingenting, som aro främmande för alt begrepp om förman och rättighet, som til och med ålägga skyldigheter och bördor.
Det af et sa omskiftande bruk af samma ord upkomna förblandning af bemärkelser har fran de utfärdade Akterna naturligen, i allmänhetens begrepp, åtföljt termen Stands-privilsZier: och den har der sa länge alstrar förwillelfe, och genom förwillelfen missämja, til deh man nu omsider af nödtwanget förbindes ar reda Allmänna Tanken, för at i en naturlig wäg leda hwar och en ril de redliga medgifwanden, som lika utgöra rätlwisans och samhällsordningens fordringar.
Den första åtgärd, ledande til detta ändamål, blifwer at söka med tilräckliga exempel bewisa, det wara Stånds-privilegier werkligen innefatta stadgauden af fä mänga och sa skiljaktiga clssrer och stag, som ofwanföre är anmärkt.
Jag har gifwit mig den mödan at genomgä hwarje liten partikel af detta orediga cbaosf jag har gjort det med den ärliga afsigt ar finna riktiga grunder för mina omdömen; och jag för min del har ej kunnat finna dem innefatta andra stags stadgande», än de följande:
Stadgande» som ej innefatta förmåner. 1:0.
Allmänna försäkringar i aldeles obestämda ordalag gifne- Exempel:
At den Adelsman som 1252 - Den 29 Mars. som förwarfwat sig skicklighet Utrikes, stall deraf njuta förman efter återkomsten til Riket; Ad. xriv. 4 §. —_At förtjente Embetsman af Präste-StanDet stola njura wedermälen af Kongl. Nåd; Pra» ste-St.
xnv. 12 H. __2ft Kongl. Maj:t wil, ester inhämtade närmare underrättelser, afhjelpa Borgare-Ständers beswär, och lata sig derunder handelns, manufakrurernes och handtwerkeriernes rättigheters upphjelpande och förkofran om hjertat wara; Borg.
St. xriv. 8 tz. 2:0.
Rena reZlementariska ftadganden, allmänna eller sxscwll.1.
Inrättningen med Adels-Rusttjensten; Ad. xriv. 21 §.
— At Kyrko6iscixlinen och Leremoniorne förblifwa efter Kyrkolagen och Handboken, som dock kunna förbättras, och at Lärare och Åhörare ej deruti kunna göra någon ändring; Präst-xriv. i; §.
Om HusPredikanter; 19 §.
Om skyldigheten ak biwista Gudstjensten; 20 §.
Huru Kyrkowärdar och Sexmän mwäljas; 2z §.
At alla Kronans behof stola genom offentliga ^uKionex uphandlas; Borg. xriv. 2 §.
Om sökande til Bur- och Mästerskap , m. m. Bvrg.Sr. xriv. 5 H. z:o. Stadgande» om pligter och onsrs.
Om Nustcjensten; Ad. xriv. 21 §.
De Prästerstapet alagde mor^Iista styldigheter i Pr. xriv.
28 tz- At om Adelig Enka eller Jungfru later lägra sig, har hon förbrmit alr sir fasta arf under närmaste arfwingar; Ad. xriv. 29 H.
Stadgande» som innefatta formäner. 4:0.
Sadana allmänna medborgerliga rättigheter, hwaraf, genom war sednare utfärdade All - Den 29 Mars. 125Z Allmänna Lag, sarssilta Författningar, eller wära sevnafte Grundlagar, ingen medborgare är i saknad.
Ac hwarjr Adelig tjensteman stall njuta sitt tilbörliga underhäll ester Rikets Stat; Ad. priv. 2 §.
En dylik rättighet förunnad Prasterstapet; Pr- x-iv. 2 §.
At om en Adelsman förwerkat sitt gods under Kronan, stall ej hans hustrus, barns eller folks deruti inmängas; Ad. prlv. 26 §.
Försäkringarne om egendoms-säkerhet, som finnas i alla Stands-xrivileZieruL.
At Handel och Näringar ej stola stadas genom bäouoxolier; Borg. xliv. 2 §.
Ar ingen Embetsman stall hindra Böndernes walfrihet ril Riksdagsmän; Bonde-Sr.
xriv. z §. in. fl. 5:0.
Lonrtitutionella rättigheter för Ständ i dtarmnal-kepreLentJtionen.
Stadgandet VM roal af Riksdagsmän for Borgare-Ståndet; Borg. xriv., 6 §.
För Bonde-Ständer; Bond.
xriv. Z H. Om Präste > Ständers rang säsom Ständ; Pr. xriv. 2; §.
Bonde-Ständers rang; Vond.
xriv. z H. 6:0.
Sadane personliga rättigheter, gällande dels för Ständ efter Födsel, dels för Ständ ester Benft eiler Näring, hwilka synas innebära orättwisa eller enskilt iuwre^e.
Adelns rättighet at aga sina bönder; Ad. xriv. Zi §.
Friheten frän all borgerlig tunga för Prasierstapeks arfva och köpta gärdar i Städerne; Pr. xriv. IO §.
At Bonde-Srandets 8ecrötorare stall wara ofrälse; Bond. xriv. z H. Adelns xrivileZiergäo torum; Ad. xriv. 6 §.
Den nu mera afsagda Adeliga rättiaheten at exclusik aga frälsejord; Ad. xriv. 27 §. 7:0. r2Z4 Den 29 Mars.
7:0- Sädana personliga rättigheter, gällande för Stand efter Födsel eller Näring, hwilka, enijgt allmän Sumbälls-rätt, synas ej bära wara exclu-äva.
At om någon Adelsman förwerkat sitt gods under Kronan, stall det efterkalas någon i Slägren; Av. pnv. 26 tz.
At ingen Adelsman får blifwa Borgmästare; Kongl.
Kesol. d. z Dec. 1680.
At Adelsman får fran landet at inhemska eller främmande afsätta och utskeppa afkastningen af sin egendom; Ad. priv. 19 §.
At, med exclusiou för Adeln, Borgare-Ständer får handla i minut; Ad. priv. 19 §. 8:0. veconowiska rättigheter, i sin natur icke personliga hwarken för Ständ i kepre^ntstionen, eller för Ständ efter Födseln, Utan blott för olika lrräringsfang, säfom Jordbruk, Tjenster, Handel, lVlrmuiaÄm-sr och Slöider, af hwilka yrken Närings- Tienstemanna-Ständen alstras:
Alla stadgande», vin fralse-jordens rättigheter; Ad. piiv. z §.
Alla om Präste-Ständets löningssält.
Alla rörande Borgerlig Handel och Näringar.
Alla rörande Skatte-jorden.
En riktig öfwersigt af denna ciasn-delning synes »nig lätt upkäcka, at plivileArerne hufwudsakligen innefatta stadgande», af följande allmänna kännemärken: i:o< öfwerflödiga; 2:0. icke dit hörande; g:o. obilliga; 4:0. sxLlusiva, innefattande allmä», ratt; ;:o. bestämmande de», rättmätiga beskaffenheten af näru.gsfäng.
Til de öfwerflödiga stadga»,den räknar jag
Lem af i:sta clason (allmanna obestämda försäkringar) ^
Den 29 Mars. 1255 ringar), emedan all obestämdt ar som det icke funnes; dem af 4>:de classen (allmänna medborgerliga rättigheter), emedan Grundlagarna, Allmäna La» gen och Författningar särskilt försäkra deras helgd; och dem af 5 te classen (^onstitntionella rättigheter) , emedan de fullkomligen bestämmas i RegeringsFormen och Riksdags-Ordningen.
Til ej bit hörande räknar jag sä wäl dem af nyHnämnde 4'.de och ;:te classer, emedan de höra annorstädes, som dem af 2:dra classen (hwarjehanda reZiemenkariffa stadgande») och dem af z:dje classer (stadgande» om onera och pligter), emedan de als icke röra förmaner och rättigheter.
Til de obilliga räknar jag dem af 6:ke clas. ren (personliga rättigheter hwilka innebära orättwisa eller enstilt interesse), emedan de antingen rakt förnärma grunderna för all rätt, eller deras uteslutande njutning ar et förnekande af hwarje medborgares lofliga anspråk, at pa et för alla lika och lagligt sätt innehafwa och förwärfwa; äfwensom de stadgande» af 8:de classen (oeconomiffa rättigheter), hwilka, efter behörig utredning, kunna finnas bara samma stämpel.
Til de exclusiva, innefattande allmän rätt, räknar jag dem af 7 de classen (sadana personliga rättigheter, hwilka ej borde wara exclusiva).
Til stadgande» för den rättmätiga beskaffenheten af näringsfång räknar jag alla dem af 8:de classen (oeconomiffa rättigheter), hwilka, ester behörig utredning, finnas böra, pa grunder instäm - 1256
Den 29 Mars» instämmande med allmän samhälls-rätt, äetermEi-s naturen, »nera och förmanerna af olika Näringsfäng, pa et sätt som gör ägande och förwärfningSratten lika, men regelbundit, åtkomlig för alla.
Sedan denna granskning af Stånds-xnvile8iorns8 innehåll föregått, och om, hwarom jag bemödat mig, detta deras hänförande under missa ^ allmänna kännemärken skulle wara riktigt och fullständigt, äro wi omsider komne i belägenhet utfälla något omdöme syftande päbrivils^isrnes behandling och öde.
Mig hafwa werkningarne af den har anställda granskning och utredning synts böra blifwa följande t - i:o. At de stadganden, hwilka under de irenne första kännemärken (af öfwerftödrga, ej hit hörande och obilliga) aro uptagne, icke borde i Akterns finnas; at de således böra ur StandsxrivileZieins utgå, emot det enda wilkor, at de ibland dem, hwilka under rubriken ej hit hörande finnas upförde, men likwäl äro af beskaffenhet at böra äga beständ , ma i wederbörliga allmänna författningar wara eller warda iakttagno. 2:0 At de, hwilka finnas upförde under det fjerde kännemärket (exclu^ivL, innefattande allmän rätt), böra til njutning af alla medborgare utsträckas; ar de derefter af sig sjelswe uphöra ar wara Stånds-xrivil^ier, och alksa da utur 2lkterne af detta namn utgå; men böra, i likhet med de förra, i wederbörliga Allmänna Författningar intagas.
Den 29 Mars. 1257 z:o. At de, hwilka finnas upfördr under det femte kännemärket (bestämmande dcn rättmätiga beskaffimbeten af näringsfång), at dera sager jaa, hwilka icke tilkomma något Srand såsom Representations del, hwilka icke bära tilkomma något Ständ i följe af födseln, af hwilka ensamme witza Närings- och Tjenstemanna-Ständ npkomma, hwilka, rätt sedda, icke aro annar an rena oeconomifia Lagar för alla medborgare gällande, och ändteligen hwilka ej aga större ratt at i privilegierna, finnas/ an Lagarna för alla icke der upragna Näringsfång, böra pä sädana grunder likaledes ur Gtänds-privilegierns utgä; men ock at derwiv det uttryckliga wilkor fästes, at de särskilt, under ledning af hufwudgrunderne för ali ägandeoch förwärfnings-rätt inom Samhället, mä til rättelse företagas, och behandlas, icke säfom Grundlagar, hwaraf de ej bara det ringaste kännemärke, icke helier säfom oeconomiffa Författningar, hwaröfwer af Ständerna endast önskningar kunna yttras, uran säfom Allmänna Lagar, det de enligt sin narur böra wara.
Witzerligen torde mängen med förundran, och äfwen med häpenhet, finna resultatet af den här företagna pröfning hafwa blifwit, at intet enda stadgande fäfom särskilt Stånds-fsrmän skulle akerstä; intet enda för hwars stutt tilwarelsen af ii4:de §. i Negerings-Formen kunde blifwa nödwändig
Ja, jag tilstär at sädan ar, efter den undersökning jag gjort, min uprigtiga vfwmygelse.
l I san - I2Z8 Den 29 Mars.
I sanning, kan man anse nödigt at under namn af Stands-privilegier särffilr helga Lomtitutionella rättigheter för Ständ i dlLtivnal-Kepresentationen, hwilka rättigheter redan genom sjelfwa Grundlagarna äro fullständigt helgade?
Det wore ju at fränkänna Grundlagarna sin kraft.
Kan man anse et wärde af Ständs-priviiSZicr naturligen fästade wid sädane i kraft af Födsel eller Näringsfäng stadgade särffilta rättigheter, som tydligen förnärma andras ägande- eller förivärfnings-rärt?
Eller ffulle namnen Frälse-Sränd, Ofrälse-Ständ, Benstemanna-Ständ- HandelsStänd, pä nägot sätt kunna helga deras natur?
Af ingen redlig man lärer detta bejakas.
Kan et sädant wärde fastas wid det stag stadganden, som genom sin obestämdhet alsintet betyda?
Af ingen klok man kan detta bejakas.
Kan man anse såsom särffilta Ständs-rättigheter sädane, som, i kraft af redan existerancle lagar, af hwarje medborgare ätnjmas?
Detta ffulle innefatta omening.
Bör man för särffilta Ständs rättigheter anse sädana, som icke redan äro, men, enligt allmän samhälls rätt, böra göras lagligen ätkomlige för alla?
Detta ffulle wara en orältwisa: och at, sedan deras åtkomlighet wore hwarje medborgare tilerkänd, ännu anse dem för särffilta Stånds förmäner, ffulle ju äter wara meningslöst.
Kan man anse för särffilta Ständs-privileZier sädana stadganden, som innefatta pligter eller vaera ?
Pligter och oiwra äro ju icke rättigheter.
Kan Den 29 Mars.
1259 Kan man för särskilta Ständs-pnvileZier an» se reglemente iska föreskrifter i afseende pä orgönisstion eller förwaltning af wifia samhälls-inrättningar, fom icke i någon rimlig orders bemärkelse kunna kallas Srand?
Der strider mor all rigrig simkonst.
Kan man för särskilta Stands-pnvilegier anse oeconomiska Lagar, conLtituer^ncle naturen, förmånerna och skyldigheterna af witz egendom, witza tjenster och witza näringssätt, til hwilka en regelbunden åtkomst ej bör nägon samfunds-medlem förmenas?
Med lika skäl borde ju til särskilta Ständs, privilegier nphöias alla stadganden, som bestämma naturen, förmanerna och skyldigheterna af hwarje annat flags egendom, hwarje annar flags tjenst, hwarje annat flags näringö-sätt, som i Riket finnes: och sadanr lärer man ej pästä.
Detta yrkande wore likwal enligt med princip: hwad woee dä der förra.
Jag tilstar mig twifia det någonting mycket grundligt kan inwändas mot de hufwud-satser jag nu framställt
Ur sä mycket större skäl wäinär jag mig at anfallas rakt pa mina affigter: och de, til antalet kanske mänga nog, torde finnas, som uttolka mitt syftemål sä, som skulle jag wilja blindt och revolutionärt jemna alla rättigheter, i den godtrogna, men bedrägliga, tanken, at man, der alla band först äro brutna, kunde införa hwad ordning tjenligast funnes.
Detta omdöme skulle wara mig okärt: til en början fär jag swara, som Ibemistokles:
Sla, men hör i In» i26o Den 29 Mars.
Intet af alla mina yttranden innebär mer, an at jag skulle anse enligt med förnuft och billighet ar krivilLZierne, såsom särskilta Stands-förmamer, uphörde: uti intet af mina yttranden har jag upmanat til et lagstridigr utplanande af någon rättighet, eller til en förkastelse af sadana, hwilkas bestånd samhälls-ordningen och rättwisan kräfwa.
Min oförtäckta tanke, om jag annu nödgas uprepa den, ar sadan, at der skulle synas mig af NiksSkanden klokt och rättwist handladt, om de sjelfwe uran oniswep förklarade för onödige stadganden de öfwerflödige, som antingen ej någor betyda, eller finnas annorstädes försäkrade; om de til sina rätta rum hanwiste dem, som endast hafwa et 0- behörigt i kckvlleZiMia; om de afsade sig de obilliga, hwilkas tillvarelse af inga förswarliga ffäl kan understödjas; om de til njutning för hwarje medborgare utsträckte sadana exclvZiva, hwilka innebära allmän samhalls-rätt; om de förklarade för rena oeconomiska Lagar dem, som i sin natur icke annat aro.
Dl dessa steg, frivilligt och efter föregången pröfning ragne, äro Riks-Ständen, enligt n4:de §.
Neg.
Formen, berättigade; och om Kongl. Mast, enligt sin i samma tz. stadgade rättighet, behagade Vesta Riks-Scändens steg med sit bifall bekräfta; sa hade wäl Riks-Stånds-pnvi» leglsrne, i denna egenskap, uphörr, men beflutet derom hade undfått hela den lagliga form, som pä en gang försäkrar Staren om lugn, och hwarje rattwist bibehållit stadgande om helgd.
Och hwad innebära nu i grunden de satser jag framställt?
Orubblig rättwisa ril ändamäl; friwillig eftergift af alt som stör andras rätt, och rned - Den 29 Mars. 12H1 meddelande af hwad de med orätt sakna; eftergiften och meddelandet i laglig form gjorda och god. kända; helgd för agarens, helgd för innehafwarens ratt, men lika och lagbunden atkomst-rarr för alla öppen; at ingen näringsfangs-lag ma genast uphöra at gälla för natur af egendom, eller mstboä af förwärfning; at förut hwarje sadan lag mä hanwisas til förbättring efter oweldiga samhalls-prmcipsr ; at förbättringen ma hwila pa detza 2:ne grunder: a ena sidan för alla gemensam, men regelbunden, förwärfnings-rätt, a den andra full ersättning för hwarje möjlig försämring af ägares eller innehafwares rakt, och pä annat wilkor ingen rubbning i densamma; omsider, at alt mä pröfwas af Statens i Grundlagen förordnade Myndigheter, och at intet nystadgadt mä gälla förr, an de detsamma lagligt bekräftat.
Jag tror ej att med sädana grundsatser Staten revolmionel-38.
Jag tror, ar, genom StändskrivileZiernk>8 uphörande, sa werkstäldt, sä ersatt, skulle ock mänga bittra krärefrön uphöra; at mycket mera reda skulle erhällas i begreppen om agandeoch förwarfnings-rätt; ar flere hundrads-arige fördomar, flagne ril jorden genom ren sanning och ärlig rättwisa, skulle ej mera mäkra upkalla afunden at sönderslita Rikets Ständer genom strider om förblandade obilligheter och bländwerk; och at hwarje medborgare skulle bara en djupare aktning för den andras anspråk, ju mera han sage detta wara walgrundadc, och sin egen rätt ur samma skäl erkand och helgad.
Sedan jag salunda yttrat mig öfwer huswudfrägan, i2§2 Den 29 Mars. frägan, om och huru krivileZisms synas mig bora uphöra , utbeder jag mig fa tillägga nägot rörande det försiaq, at att jords refning och skattläggning samt National-Representationens förändrande skulle, såsom förutgående wilkor för privilegiernas afsägelse, werkställas.
Denna tilläggning skall blifwa kort- Jag tror mig allenast behöfwa staga: hafwa vefla wilkor någon naturlig gemenskap med privilegiernas ^upphörande at wara särskilta Stands-förmaner?
Är rättwisan af detta nphörande ej en fraga, som later sig behandlas aldeles utan atanke af Refning eller Representation?
Om Refning och Representation före- eller efterkomma privilegiernas uphörande eller förändring, blifwer ej denna rättwisa densamma?
Later den sig ej, under förutsättning af klokhet och wälwilja, i bada fallen lika wäl besluras?
Hwad hafwa dä fragan och wilkoren för et oskiljaktigt samband med hwarandra?
Eller skulle man ej kunna eller wilja handla rätt, utan dagtingan?
Det wore ju swagt, eller oädelt.
— Likaså, om Skattläggningens förnyande, 0M Representationens omskapNMg i grunden innefatta rättwisa och allmänt gagn, hwarföre skulle de ej, pa det för hwardera stadgade sätt, kunna företagas och beslutas, utan d n ringaste hänsigt lil Standens privilegier?
Alla vefla ämnen synas mig tydligen särskilta; och jag kan således ej för min del nlstyrka bifall a de ofwananförde wilkorens föreslagna inflytelse pa något ware sig jakande eller nekande beslut rörande RiksStandens privilegier; uran anhäller at denna staga matte i sin naturliga enkelhet behandlas, och Constitutions-Utskorters pröfning af densamma, tilan - Den 29 Mars.
126Z tan sammanblanning med andra frägor, Riksens Högloft.
Ständer underkastas.
A. 6.
Föredrogs a nyo Stats-Utskottets den i?:dr
Mars pa bordel lagde Memorial, rörande indragning af de Klubbar och Tafflar som under förra och denna Riksdag wanligtwis hafwa hållits pa Statens bekostnad.
Herr d>ior6cn stolpe, Austers, upläste til 1'rotocollet följande:
Genom nu upläste Statsutskottets Betänkande, har förmodeligen en och hwar af Nidderffapet och Adeln funnit, der ^ min den i8 sistl.
Januarii gjorda Corion icke är^ af den ringa beskaffenhet, som den torde hända dä ansags.
Med bäve häpnad och en flags grämelse har nu Riksens Ständer och en stor del af Allmänheten fatt nagra upplysningar om de redan fran Stats-(^olNoiiLt m-assiAnsraclL sa ganska bekydeliga Summor til bestridande af de flera sa högst onyrtige och nästan skadelige ändamål som ifrågavarande Klubbar och Tafflar upftukat; och hwem af vfi är icke ledsen ar finna uri samma Räkning upkagen, at Ridderskapels och Adelns Klubb redan kostat Staten den grufweliga Lummmi, nemligen öfwer 4000 R:d. bLnco, samt at anledning ar, der än fordras manga hundrade R:d. at godtgöra flere ospeLiticerLäe Utgifter.
Det Hade warit ön - 1264 Den 29 Mars» steligt, om Stats-Utskottet uti sit
Betänkande funnit för godt, at för framtiden helt och hållet af» rada dylika Klubbars fortfarande för aila fyra Standen, och i stallet tilstyrkt en enda, pä sätt jag haft aran förut förestå, hwilket förmodeligen mer stulle bidraga til all stags enighet
Scänden emellan och förena meningarne uti förekommande arender.
Hwad ater angar Tafflarne, wagar jag an ytterligare pasta deras totala uphäfwande, emedan jag icke kan godkänna och ej kan begripa de stal, som iag af naara fä hört upgifwas/ nemligen at Statens eller Rikets wärdighet saint Talemännens anseende, såsom LKeler för Riks-Ständen, kräf» wer dessas fortfarande!
Onsteligt wore-, at den stattgifwande Medborgaren pä enahanda fart anfäg dessa för Staten altid dryga öepevser, hwilka Stats-Ntstottet fokt gifwa hopp om en instränktare gräns, ehuru ingen nu kan försäkra, hwartil dessa stola upgä, dä man icke kan möjligtwis förutsätta alla Waruprisers fall eller stegring; för min del fruktår jag der sednare, emedan ett för» ökadt och däligr sedelmynt härtil stall bidraga, samt befarar tillika at den skattdragande Medborgare, åtminstone dem som knappast hafwa brödbiten är sig samt hustru och barn, stola ej allenast anse dessa Bord och Tafflar för gansta onödige och stadelige, sanits kanhända den mindre Scatskunnige finna dessa af Skattkammaren bestädde Maltider, endast tjenande at corrumpsi^ deras Oeputeraäs eller KepreZcmantsr.
Afwenledes anser jag wara blott wärdig! en sjelfständig
Stat, eller som i närwarande fräga är detsamma för Rikets Ständer, i:o.'
At genom den möjligaste klokaste
L26Z .hushållning söka spara Statens Intrs-Zer. 2:0.