Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Al uti et sadan! redofordrande följa til grund och rättesnöre Lanea-Ordningen samt de Utfärdade In8truÄioner, Keglenienten och särskildta L68olutionsr, hwilka redan arv utfärdade eller framdeles kunsta af Riksens Ständer eller deras Stats- eller Lanea-Utstött utfärdas; och at, om nägot större eller mindre stulle uti Lai^o eller Niksgälds-Werkens förwaltning wara försummadt eller efterlarit, eller kommit i olag, detsamma med all sorgfällighet rätta och i behörigt stick och ordning Återbringa, samt uti wig. tigare mäl och händelser, hwaröfwer Lanea- eller Riksgälds-^antoirt-t8
Fullmägkige sig hosdeförordnade Lanea- och Riksgälds-Werkens Levi8orer för» fraga kunde, ga dem med råd och underrättelser til handa, dock altid pa et sätt, som är jemnlikt och öfwerensstämmande med de i Författningarne urstakade grunder; warandes det Lanea- och Niksgäids-Fullmägtiges styldighet, at hwad Herrar
Levi^orei-, i stöd af Riksens Ständers eller deras behörige Utskotts utfärdade ln8trnÄionsr, och med noga iakttagande af 70 §. j Niksdags-Ordningen, föreffrifwa, sig til efterrättelse ställa, såsom »wredet Riksens Ständers egen förestrift.
Wid förrättningens stut läta de tilsörordnade Levi80l-er författa en berättelse särskildt för Lan^o. och särstildt för Riksgälds-Werket för tilkomman de - Den 14 Mars. e. >11. 649 de Riksens Stander, af hwilka berättelse et exemxlar försegladt i Riddarhus-^rcbivLt och s i k>ant^uen och Riksgälds'Lontoilet tlepon?r38; lbrandes hwad Riksgalds-^onroiret allena angar, en särskild berättelse om Werkets tilstand och förwalrnina af KeviLorerne författas, och genom trycket Allmänheten meddelas. §. 8.
Som de tilkommande k?mco- och NiksgaldsKevi80rei8 förrättning således, efter hwad ofwan anfördt är, egenteligen bestar uri Mertens öfwerseende och ar befordra Författningarne til en jemn och orubbad werkställighet; sa mage icke desse ksvisorer befatta sia med någon siags clisp^nion af eller Riksgälds-t^oinoireis medel, under hwad Drul och til hwad behof det ock wara ma. Zeke eller maze Kevjsorc-rne siq befatta med befordringsmål och tilökning i Sytzlor, Löner eller men wä> at pa inkomne beswar efterse och rätta, om någon af Betjeningen skulle wara i dest befordrings-rätt för nära stedt, såsom ett deras förrättning rilhörande aliggande, uprättelsen likwäl aldrig sadan, at den til systlan befordrade kan af kievisorerus derifrån remc)VLrL8. §. 9.
Om wid krevi80rerne8 undersökning befinnas skulle, ac någon af Lrm^uen5 eller Riksgälds» Löntoiret8 Embets eller Tjensteman hade sig
Utmärkt för särdeles drift, flit och skicklighet i sine Sytzlan atföljande förrättningar; fä ehuru kevi8orernL ej kunna sjelfwe inga uri någon skags Pmningebelö ning, 6zv Den 14 Mars. e. m. ning, mäge de likwäl ester nogafte bepröfwande kunna anmäla ett sädant ärende hos nästföljande Stats- och Lanco-Utskott, såsom ett medel ac up« muntra förtjensten wid en answarig, trägen och ost ta mödosam tjenstgöring.
§. iv. kevisorerne ma äfwen äga rättighet, at sjelfive hos wederbörande anmäla de förseelser som de under deras förrättning funnit sig befogade at emot Fullmägtige eller någon af Werkets Embetsmän och Betjening anmärka och anse af sadan beskaffenhet, at de styndsammeligen böra särskildt ätalas» H. ii. Hwad Riksdags-Ordningen i zo, 68/ 69 och 70 §. §. rörande Stats- kanco och RiksgäldsWerks l^evisoi-elne förestrifwer, samt hwad i särskildt utfärdade Answarighets-Lagar stadgas, ägg bemälte Kevi-,orer, at bokstasweligen följa och åtlyda. §. 12.
I det öfriga tilförfe sig Riksens Ständer deras tilförordnade UovisorLis nitfulla bemödande, at i allt hwad Lanco- och Riksgälds-Werken angä kan, befrämja deras bästa, bestånd och säkerhet, pa sätt som stall swara emot det förtroende de wunnil, samt göra dem förtjente til Riksens Ständers erkänsla och tacksamhet.
Wördsamt öl^molial.
Til Stats-Utskottet har blifwit följande:
Den 14 Mars. e. m. 6;i "Kongl. Maj:ts Nådiga kroxozition til Rik"sens Stander, angående Allmänna ''Brandförsäkrings - Merker; gifwen "Stockholms Slott den 21 Februarii '48io, "Hos Kongl. Majit har vir -cklonen öfwer "Allmänna Brandförsäkrings-Merker j underdånighet anmält, al, til följe af Riksens Ständers "Bestut, deras Fullmägtigemi Riksgälds - Lontoiret "uti Skrifwelse af den 28 sistlidne December be"gärt Oire^ionens Utlåtande, huruwida den wille "lära desi nu innestaende och widare erhållande konä -'blifwg förräntad Uti Riksgälds-Lonkoiret emot "lika wilkor och ränta, som 1782 Ars keglememe 'utstakar, eller om OireÄianen heldre wik Uttaga "til private Lans UtgifMNde, dä all Relation Wer"ken emellan förfölle; at DireHionen j anledning "häraf kallar samtelige Delägarne i Merker, at den "20 nästlidne Januari gemensamt med vireLlionen "sammanträda, för ar sig bestämdt yttra öfwer de "af Riksens Ständer VireAionen förelagde twän"ne alternativ z ar Delägarnes pluralitet dä yttrar "den önffan, at Kongl. Majus den 22 Augusti "1808 utfärdade Nädiga Författningar, rörande "Utlåningen af Werkets medel til private Delägare "i Ronsten, mätte utan rubbning eller förändring "fä fortfara, samt alla i Riksgälds-Lc»uoiret jn" sakte medel uttagas, och all relation med detta Werk "derefter uphöra; ar vuellionsn, äfwen för sin del, "ansett för
Mer kers cryäit och framtida heftänd "förmänligast, ar de Författningar Kongl, Majit "för denna Inrättning i Räder utfärdar, bljfwa "oförändradt beständande, samt af det stal ar Mer - 65 L Den 14 Mars. e m.
"kets Delägare, som sjelfwe genom egna friwilliga "afgifter tilffjulit de medel, som utgöra Brandförsäkrings-koiM^n, med en stor plurMer äffat, "at densamma mätte ifrån Riksgälds-Lontoiret "uttagas och all rel-uion med detta Werk uphöra, "äfwen deruti instämt; ar delägarne, som förmodat "at, dä den af Stars-Utskottet rörande Allmänna "Brandförsäkrings-Merker wackte fräga i hela sm "widd blifwit til Riksens Ständers afgörande öfverlemna!) , nägvn rubbning eller förändring i för"ut gällande
Författningar och ingängne ömsesidiga förbindelser ej kunde äga rum, förr an Rikgens Ständer mälet clesmirikt afgjort, tillika "önffat, ar Kongl. Mast tacktes til Riksens Stanger göra den proposition, at räntan ä de medel, "som i Riksgälds-Lontoiret qwarsta, matte fä beräknas ril den i:sta nästkommande April, eller "som OireÄionen halst ästundat och ansett tjenli"gast, sex mannder ifrån den i:sta sistlidne November, som blefwe den i:sta nästkommande Maji, "och at alla insättningar af Brandförsakrings"medel til samma tid oförändradt mätte fa fortfara, pä det DirLÄionen kunde aga rädrum til wid"tagande af nödige anstalter til Werkets basta; "hwarjemte
Delägarne i underdånighet anhällit, "at Kongl. Majit wille wid samma tilfälle i Nä"der förestå, det Riksens Ständer matte gifwa "OireÄionen rättighet, 6t emot vire^ionens Ue"vsi-8 och bypotbeque til motswarande belopp af "de förskrifningar Werket innehade, fä wid förefallande hastiga behof til-brandskade ersättningars "gäldande, utöfwer densamma af 100,000 R:d., "som skulle bertil alltid hällas i beredskap och i "Götheborgs o^conr. Werk insattas, mi Riks Orscon - Dm 14 Mars. e. m. 65z "vi8conten uptaga
Län lil en 8umms af högst "Etthundrade Femtio Tusende (150,000) Riksdaler Lxecis.
"Kongl. Majit, hwars Nådiga bepröfwande "Oil-tLtjoner>8 och Delägarnes bestur, angående det "framtida anwändandet af Brandförsäkrings-Wer"kets bordt, efter 1782 Ars Keglemönts, "underställas, har, med afseende pa Delägarnes "yttrade önskan, derwid i Nader latit bero.
Dä "til följe häraf Brandförsäkrings-medlen komma "at ur Riksgälds-Lonloiret lyftas, lära Riksens "Ständer finna billigt, at någon tid dertil lem"nas vireÄionsu öfwer Brandförsäkrings-Werket, "och at intil en sadan tid begge Werkens förra "förhallanden, dem Brandförsäkrings - Merker "icke först rubbat, ma fortfara.
Sadane mang"ariga förhallanden kunna icke med rättwisa afbry"ras i ett ögonblick, innan nödige anstalter derefter hunnit widtaaas, och det ar nu först sedan "Allmänna Brandförsäkrings-Werkets DiiEions "och Delägares beslut öfwer det aNei-n^iv Riksens "Ständer dem förelagt, blifwit af Kongl. Majit "i Nader bifallit, som den ömsesidiga lagliga ärnard, hwilken i detta mål fordrats, kan rätteligen anses wara fulländad.
De wilkor som Stars"Utffotret förut Brandförsäkrings-vireÄionen fö"reskrifwit, synas böra förblifwa utan al! werkan, "da Ucssotter sjelft insett, at nägoc gällande beflur "i detta mål endast kunde fattas af Riksens Stanners 1'lLNL, til hwilka ock detsamma af Utskottet "blifwit hänskjmit.
"Kongl. Majit, som i en
Nådig ickoxosuion til 654 Den 14 Mars. e. m.
"til Stals-Utskottet revan yttrat sine tankesätt i "Vetta ämne, anser öfwerflövigt, at nu äter erin"vra Riksens Ständer om Ven flerfalviga nytta af "Allmänna Brandförsäkrings-Merker och om betz "rätt til Riksens Ständers omwärdnad och wäl"wilja.
Mev öfwertygelse at Riksens Ständer icke "wilja wägra en Inrättning, hwilken trygga Medborgares egendom och befäster Allmän Lreclit, "en hjelp, som uran någon upoffring kan lemnäs, "har Kongl.
Majit ansett sig genom denna dest "Nädiga kroposition böra Understödja OirEionens "och Delägarnes af Allmänna Brandförsäkrings"Werket önstningar, sa wal at fa beräkna räntan "ä de i Riksgäls-Lontoiret qwarstående medel, åtminstone til den i:sta nästkommande April, samt "at Updörden derstädes af Brandförsäkrings-med"len ma intil samma tid fa fortfara, som ock at "winna rättighet, atpä satt OireLionen föreflagit, "fa, när större brandstador stola ersättas, uptaga "Län i Riks-viscomen til ett belopp af Etthundrade Femtio Tusende (150,020) Riksdaler, emot "OireQionen3 Cevers och bvpotbeque af til Wernet gifne förstrifningar.
Majit förblifwev
''Riksens Stander med all Kongl.
Näd och ynnest "wälbewägen. tit su^ra. kl.. llans
Uti det yttrande Stats-Utstottet under den 6:ke November förledit är, i anledning af Kongl. Majits förra Nådiga knoposmon af den 25 nastföregangne October, lil Riksens Högloft.
Ständer af - Den 14 Mars. e. m. 6;Z afgifwit, har Stats-Utssottet sökt ådagalägga, ak 1782 Ars Kongl. KeZlemente icke ar nägon Förr fattning, som kunnat förbinda Riksgälds-Werket, sedan detsamma blifwit ftälldt under Riksens Högloft.
Ständers egen styrelse, inseende och förwaltning; at Styrelse af Riksgälds» Merker säledes när som hälst, utan hinder af högstberörde Kongl. Ke^lemente, kunnat afsäga sig all gemenskap med Allmänna Brandförsäkrings-^onäen; och at en sadan rättighet altid warit'Riksgälds-Werket förbehållen, det utmerker äfwen Kongl.
Majus til virettiooen af Allmänna Brandförsäkrings-boisen den 29 Mars i8o8 aflatne nådiga kegc-ipt, der orden lyda salunda: "Hwad först angar der i i:sta kunÄen "gjorde underdåniga Försiag om utlåning af Allmaänna Brandförsäkrings-Werkets ^on6 til en"skilde
Personer emot Sex proLems ärlig ränta och "inteckning uti Brandförsäkrade Egendomar, sä "ehuru det riläfwentyrs kunde wara säkrare och "bättre, at pä sätt hirrils skett och sa länge Rik"sens Ständers Riksgälds-Ooinoir det medgäfwe, ''hafwa sin koncl uti ett sadanr pukliquet Werk "insatt, än at uriana densamma ät enskilde emot "Inteckningar, hwilka äro lormMetcr, kostnader och Rättegångar samt äfwen förluster underkastande; likwäl rc. rc.
När der berott pa Niksgäldsconroirec at medgifwa Brandförsäkrings-medlens förräntande uri comoiret, sä synes coneoli-ets rättighet at afsäga sig widare befattning med desse, medels emottagande icke kunna sättas uti sraga.
Stats - Utskottet har också uri detz vfwanberörde yttrande utredt: at nägon F»rdentelig öfwerenskommelse, grundad pä.1782 Ars Kongl. lemonw. 6;6 Den 14 Mars. e. m. jementL, aldrig ägt rum emellan det Är 1789 inrättade Riksens Ständers Riksgälds-Lomoir samt Allmänna Brandförsäkrings-Werker: och Me heller/ac Herrar Fullmägtige genom 1807 Ars Afhandling atagit Lontoiret någon förbindelse, at besörja upbörden af Allniänna Brandförsakringsmedlen och betala ranta för de 8ummor, hwilka pa aldeles obestämd lid uti Loutoiret kunde komma ac innestå: at om Riksgälds-('omoget, sedan det kom under Riksens"Ständers^ förwaltmng, fortfarit, at med de wllkor 1782 ArSkeAiememe utstakar, emottaga och förränta Allmänna Brandförsäkrings-koncia , fadant icke bewisar annar eller mera, än ar styrelsen af Riksgälds-Werke! pröfwat desse wilkor förenlige med LonroirLts Iiusre58s; och ar således någor annar särskildt förhastande, än af Läntagare och Langifware icke warit emellan Riksgälds - Oontoiret och Allmänna BrandsörMkrings-Werkec, ar deremot wilkoren un 1782 Ars keZismenn- blifwit förändrade och uphäfne, i anseende til Riksgälds - Lomoirei:, sa snart
Brandförsäkrings-medlen kommo ar cli8ponelL8 lii utlåningar, enar Brandförsäkrings-^oncleu, i stället för at den förur utgjort ett Lan-ckgpira!, hwilketLouloiret kunnat nyttja i sin penningerörelse, efter en sadan förändring kom at förwandlas til eli vepoLirum, hwilket ständigt ffuile hallas uti beredffap, samt när som hälst uppå reguiiirion urlemnas , at da urlaningar gf Brandförstrkrings-I^onäen redan emot stuter af Ar 1308 kunnat begagnas, Riksgälds-Loiuoirc-rs relariou med Allmänna Brandförsäkrings-Werket bordt uphöra, samt nägon ranta icke widare godtgöras a medel, hwilka, ehuru innestaende i Riksgälds-Lomorrer, icke kunde af Lvu» Den 14 Mars. e. m. 657 t7bnt2iiet 6isponeras.
Och om således insättningar af Allmänna Brandförsäkrings-medel härefter stolar ullaras - hade wilkoren ä ömse sidor särststdt bord! 8tipule!33, sa wida wilkoren Uki 1782 Rrs Ke§lemenls. efter hwad vfwan anmärkt ar, i afseende pä Riksgälds-Lontoirst icke wore förenlige med Brandförsäkrings-l^onclens utlåning til enskilde- Slutligen torde ock böra erindras, ar Herrar FullmägtigE i Riksgäldtz-Lontoiret redan under den z Augusti förledit Ar, enligt Stars-Utskottets tilstyrkande, underrättat OileUioneii af Allmänna Brandförsäkrings-konclen, at i händelse
Direckionen icke stulle wilja lara Brandförsäkringsmedlen innestå uti Riksgälds-Lomoiret emot Veda upgifne wilkor, hwilka för Lontoiiet moro anragelige, ali rel,ltii>n WerkeN emelian
Veu sista derpä följande October komme ar uphöra.
Nar dek nu altid warit Riksgalds-Oontoirets rättighet, ar, uran hinder af 1782 ärs Kongl. !< Zlewente. afsäga sig gemenskapen med Allmänna Brands försäkringS-Werket, sarnt någor annat förhållande icke warit emellan detze Werk, an af Langifware och Läntagare; och när således upsagNing af Brandförsäkringönuedlen kunnat göras af Herdar Fullmägtige, afwen före denna Riksdag, sa torde finnas, at deil i Augusti manad af Herrar FullMaglige gjorde upsagning af Allmänna Brandförsakrings-ronäen emot Brandförsäkrings-Werket warit och bör wara lika gällande, antingen den tilkommit i följd af Stats-Utskottets tilstyrkande eller icke.
Och dä det rådrum af zme mänader til medlens uttagande, som genom berörde upsagning blif wic Hjette Ban-et.
N:o 4§. 658 Den 14 Mars. e. m. wit vireÄlonen lamnadt, warit lika långt om icke nägvt längre, an det Kongl. Maj:t i Räder täcktö xroxonerL, sa har Stats-Utffortet, som ansett sig tilhöra, at endast undersöka och yttrande meddela öfwer Brandförsäkrings-Werkers rättighet til räntans åtnjutande längre än til den sista October för» levit ar, icke funnit nägra sadane omständigheter wara för handen, hwilka kunna föranleda til et annat tilstyrkande L denne del, än Stars-Utstottets särstildte yttranden af den 27 December förledit är och 17 nästlidne Februarii innehälla, och hwilka yttranden redan af Högwördige Präste-Ständer samt Hederwärda Bonde-Ständer blifwit gillade och godkände; ankommandes det säledes pä Riksens Högloft.
Ständers eget godtfinnande, huruwida Allmänna Brandförsäkrings-Werket bör ifrän Niksgälds-Lontoiret understödjas med en Lumms swarande emot den ränta, som ifrän den 1 November 1829 til den i:sta nästkommande April ä Brandsörsakrings-medlen stall beräknas, men til hwars erläggande Riksgälds-Lontoiret icke kan förpligtas.
Stockholm den ic> Mars 1810.
Nidderstapets
Pä Högwördige Preoch Adelns Ledamöters ste-Ständers Ledamö - Pä Wällofl.
Borgare- Pä Hederwärde Bom Ständers Ledamöters de-Ständers Ledamö - wägnar Llaes k lem in A. ters wägnar s. 1inA8t-tcIiu8. wägnar .4kr.
LnZel. ters wägnar sok.
Lric88on. dl. I^röäelius
Den 14 Mars. e. m. 659 Riksens Högloft.
Ständers Stats- samt Allmänna Befwärs- och OeconomiLUrskvtts Betänkande, angående Allmänna Skogshushållningen i Riket.
Sedan i anledning af ätskillige emot Allmänna Beswars- och OoconomiD-Utskottets i detta ämne förut enskildt afgifne Betänkande gjorde anmärkningar, denna fräga blifwit ifrån Högloft.
Ridderffapet och Adeln, Wäilofl. Borgare-Ständer och Hederwärda Bonde-Ståndet lil Utskottet äcerit-mitterLcl, sa har jemwäi ett frän Högloft.
Nidderffapet och Adeln til den samfäldta Beredningen af Stats- och Oeconomi^ Utskotten rörande Kronoskogarne, remitterLäc OiÄ!M0N af Herr Hofmarffalken m. m.
Friherre ^lex.incler l<u(lbi'ck, föranledt til begge dessa Utskotts gemensamma ätgärd wid detta mäl.
Allmänna Befwärs- och Oeconomi^-Utskottet anser sig likwäl först böra för egen del särskildt til granskning och befwarande uptaga de anmärkningar, som emot dest förra Betänkande blifwit gjorde, och Utskottet har derwid welat följa den ordning förra Betänkandet innehäller.
Derwid förekommer säledes först JägeriStatens indragning, hwilken Utskottet tilstyrkt, men som af Herrar Hof-Jaginästaren Lreitk» L^nco-Lommi883rien Lruncrons, Öfwer-Intendenten Iliam, Bruks»?atronerne Lberstein och Ljubr, Handelsmannen Uo^K, Assessoren kagualm same Lagmannen ^tLkle pä anförde skäl blifwit bestridd.
Til undwikande af widlyftighet anser Urssottet sig 66o Den 14 Mars. e. m. blott böra jenne hänwisning til de i detta amnö gjorde anmärkningar, utan ar desamma särskildt iipraga, deröfwer genast aflemna sitt yttrande.
Af Veste anmärkningar synes, i Utskottets tanka, den wara wigtigast, at Jägeri-Statens bibehållande kan blifwa nyttig pä ett del Orter, och at LandshöfdingarNe böra deröfwer höras.
Utskottet medgifwer, ar denna nytta äfwen blir werkelig, om den af Herr LruNcions anförde författning, ar bade tbeoretjsk och prackisk kunskav bör wara be» wisad hos den, som förestås til Öfwer-Jägmästare, olades; äfwenfom det är liödwändigt, ålderås löner som bibchällas, blifwa sä förbättrade, at Jnnehafwarne deraf kunna lefwa.
Utskottets förra Betänkande nämner wäl icke uttryckeligen, at indragningen af Jägeri-Staten skulle ske successivt, men det bade war och är enligt med Utskottets öfwertygelse, ar den ej kunde werkställas förr än wid desse Embets- och Tjenstemäns afgång genom dödsfall eller befordran.
Och da Utskottet redan fattat den xrmcixe, som längre fram i Betänkandet Utwecklas, at de fleste Kronans ffogar ffulle delas och öfwerlätas til enstild ägo, ansag Utffottec ej behöfligt, at til de deraf upkomne enskilde Skogarnes ward bibehälla en af det Allmänna lönad Stat, hälst Utskottet med säkerhet känpe, at ofwannämnde förcstrift, i afseende pa Öfwer-Jägmästarnes kunskaper, ännu ej medfört den lyckliga werkan, hwarken pa Skogs-hushållningen eller pä odjurens utövande som den asystat. Wid Gkogo-hushallningen i allmänhet hafwa rmvr färsta punkten deraf, enligt deröfwer ankomne kio?
Den 14 Mars. e. 66r PrvtocoIl5-Utdragf anmärkningar blifwit gjorda af Herrar , (Zreiick, LruucronL och Friherre, c. er. -msteöt, samt af Herrar Lberstein, l^gnU hsr§, VVssell, kjubr, ych Riksdagsman? nen k'.
OxelderZ, Nl swar bera får Utstottet anföra/ ar Mötter ansett de willor och undantag, som i denna kuiE arv gjorde, wara nödwändige, til förekommande af de plagenhecer Herrar 6reiK och Vruucrona befarat, och at, fastan Utffottet förutsett at en nogare undersökning erfordrades, för gr fa fullkomligen utrönt, hwilka Kronans Skogar, som nödwandigt döra bibehållas, ych hwilka som kunna försäljas, har Mötter likwäl ansett nyttigt, at ril Riksens Högloft.
Ständers granffning framställa en oeconosistst' krmcip z som, rätt werkstäld, efter Ucffotters tanka, ostridigt ssulle leda ti! de för hela Samhället sa wigtiga ändamål:
Srats-inkomsternes förökande, nya odlingar och en i mon deraf tiltagande folkmängd.
Der Förstag som Herr uvgifwit, angående delning af Skogarne efter hans" iftee, synes förtjena upmärksamhet, i synnerhet torde der wara anwändbarr pä mindre ffoarika stätten; men proportions af huggningen lärer böra närmare bestämmas efter aterwäxrens olika hastighet i särssilda orter, Widare emot Andra stmEen. ^ Af hwad Herrar Tbrrm, 6 re i il och ttruncron^ här anfört, synes det hafwa undfallit dem, at Morter endast tilstyrkt Härads-Allmanningars styckande och fördelning socknewis och icke hemmanswis; och lär säledes den bestribde starka styckningen ej komma ar äga rum.
Riks - 662 Den T4 Mars. e. m.
Riksdagsmannens frän Oland påstående, at Allmänningen derstädes matie förblifwa odelad, anser Utskottet böra wid en ffecnde undersökning Moga pröfwas.
Emot Fjerde ?unKen. Hwad Herr Lagman Wasell yttrat emot en fri ^position---oätt af sto-- gen, finner Utffottet ej kunna kullkasta den l nueipe, som i Betänkandet blifwic framstäld!: at en Iverkelig ägande rätt åtföljdes af den bast uträknade enskilda hushållning.
För någre okloke Hushällares skull, hwilke wifferligen finnas, böra likrväl ej de mera omtänksamme underkastas ett troängsom i allmänhet mera skadar an gagnar.
Den rättighet, som ker ^.n-lersson, frän Destrikland yrkar, men som Olof börssal, fran Orebro
Län bestrider, nemligen ac Bergsmän matte, dä Jernhandteringen ej lönar sig, fä annorlunda anwända sina Skogar, tror Utskottet wara likasä billig, som nyttig a wista orter, der Skog finnes i myckenhet, men at likwäl ett dylikt allmänt til» ständ wore i högsta matto wädligr för Bergs- och Bruks-Rörelsen..
Emot Femte ?uEsn.
Den deruti föresiagne skogsförfäljning a Boställen, har af Herr kruncrong, samt af det Hederwärda Bonde-Ständer blifwit bestridd; och den förstnämnde äfwen trott sig finna en motsägelse emellan 4:de och 5:te kimckerns, dä i den/orra nlstyrkes en fri clispositions-rärr för alla Aboer utan undantag, och i den sednare gt Krono-Hemmans
Skogar skulle ställas under xub - Den 14 Mars. e. m. 66z publicus tilsyn.
Emot sistnämnde anmärkning fär Utstottet anföra, at da i Betänkande star ägare til Hemman, samt Arons-Hemman och Boställen icke ägas af deras Aboer, kan Utstottet icke inse den pastadda motsägelsen.
Hwad ater den tilstyrkte försäljningen af Skogs - eLLter ä Boställen angar, sa ar ansedningen dertil tagen af z lckom. 2; H. i 1805 Ars Skogs-Ordning, hwilket i en wist förestrifwen ordning och med wista wilkor tilläter Lohlning och kohlförsäljning fran Boställen.
Utskottet som trodde, at om en Innehafware af ett stogrikc Boställe ffuile med större förmän för sig wilja okohlad sälja den Skog, hwilken han kunde aga ar kvhlad afyttra, det ej borde honom förmenas, enär alla i Författningen utsatte formaliteter iakttagas, ansäg sig ej genom ett sädant tilstyrkande hwarken tilfvga det Allmänna eller Efterträdaren någon stada. Wid Sjette kunQen angäende Ek- och Bokffogarn. e, hafwa anmärkningar blifwit gjerde af Herr Ofwerste-Lieutenanten K.emer8köl6, Ofwerste ScliötLerLrantr. och Bruks-katron Lbersteiu, samt det Hederwärda Bonde-Standet.
Utstottet anser det i z:dje >iome af Herr Ueutergkölä föreflagne answar ledande til twister och olägenheter; äfwensom Utstonet icke kan betrakta brukare af Kronans jord lika med jordägare, och at följagteligen deras rättigheter böra wara olika.
I afseende pa Herr LcbutLercrsnt^s anmärkning, får Utstottet anföra, at det anser den länga omwäg 1805 Ars Skogs-Ordning förestrifwer wara bäDe obehaglig och ätföljd af kostnad.
. .Wid 664 Den 14 Mars. e. m» Wid 8:de kunäken har ival Herr Lruncionq warnat för en sä widsträckt lemnad rättighet kil Darubränning och Barktagande; men Utskottet anser all inskränkning deruti wara orättwis.
Wid 9:de har Herr /Ulvocat-1^503° len ?Llk!N3n anmärkt, at Utskottet bordt foresta ert straff för äwerkan, och Herr Grosthandlareg ^slin yrkqt upgifwande afen Plan lil planteringar.
Det första har Utskottet anfelt icke rilhöra dest äcgard, och i det andra tiltror Utskottet sig icke äga fullkomlig kännedom för at lemna nägra föreskrifter. Wid hwad Riksdagsmannen Uiic öbmanföy öfrigt yrkat, angående öpna k-rt^lisr til äterwinnanr de af det som genom 1696 ars Skogs-( omm> LionsDomar frangatt en del Hemman/ får Utskottet anföra; at Utskottet anser stadgandet härom i Kongl. Förklaringen af den 8 November 1786 wara med. tzag och billighet öfverensstämmande.