Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven har den värde talaren sagt, att Svenska folket vore vandt att draga hvarje mål under K.
M:s pröfning, men att det borde viinjas derifrån hvilket lämpligast skulle ske derigenom, att StatsBådsledamöter icke förökades.
Bibehållandet af denna Svenska folkets vana, anser jag vara af stor vigt, och derföre vill jag bifalla K. M:s Propos, och anhåller att R. o.
Ad måtte antaga densamma för att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Efter härmed fulländad öfverläggning framstälde Hr Frih. o. Ordfden ajt under densamma blifvit yrkadt dels bifall till Utsk:s framställning och dels att R. o. Ad., med afslag å Utsk:s framställning, måtte förklara K. M:s ifrågav.-de Nåd.
Propos. hvilanda till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag; hvarjemte propos. till bifall å Utsk:s framställning blef framst.nld och besvarad med starka
Nej, blandade med Ja samt, efter sedermera gjord hemställan om E. o. Ad., m.ed afslag å Utsk:s framställning, behagade förklara K.
M:s ifrågav;de Nåd.
Propos. hvilande til! nästa Riksdag, Hr Frih. o. Ordfiden, sedan svaren härvid blifvit afgifna med starka
Föredrogs och lades till handlingarne Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- och EkoniUtskis den 16 dennes på bordet lagda Utlåt..
N:o 39, i anleda, af återremiss af Utslcs Betänk.
N:o 35, rörande väckt motion om förändradt sätt för utfärdande af sådana författningar, hvarigenom förut gällande lagstiftning i en eller flere delar förändras.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannärnnde den 16 dennes på bordet lagda Utlut:n och Betänkm, nemi. från Sammansalla Lag- sami Allm. Besv.- och Ekon.Ulskollet.
N:o 40, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk.
N;o 14, Den 25 November e. m. 78!) rörande ändring och tillägg till 4 kap. 2 § samt ö kap. 2 oell 3 §§ BygggnirrgaBalken; N:o 41, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk.
N:o 5, ang:de ändring i gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar; Ailm. Besv.- och Elion.Ulskoltet.
N:o 122, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af den tvungna tackjerns-blåsningen inom Rikets bergslager, eller beviljande af frihet att från jorden skilja hyttedelarne; N:o 123, i anledn. af väckte motioner rörande Kungs- och kronoskjutsen; N:o 124, i anledn. af väckte motioner rörande dels medgifvande af frihet att tillverka bergsSprängningskrut, dels kronoskjutsskyldiges befrielse från krut-transporter; N:o 125, i anledn. af väckt motion om skyldighet för hergsfrälse-jorden inom Stora Kopparbergs län att deltaga i skjuts; och N:o 126, i anledn. af väckte motioner rörande
Nämndemäns befrielse från utgörande af reservskjuts; Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta Bevilln:sUtsk:s den 18 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 28, i anledn. af verkstälde omröstningar, ang:de ifrågnstälda förändringar i föreskrifterna om tull-bevillningen.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter nedannämnde dels den 20 dels den 21 dennes på bordet lagda Mern., Betänk:n och Utlåtm, nemi, från ConslitulionsUIskottet: N:o 54, med förslag til! ändring i 5 och C §§ Reg:sF:n ang:de ett nytt StatsBepart., Sammansalla Lag- sami Allm. Bcsv.- och Elcon.Ulsltollet: N:o 38, i anledn. af dels K. M:s Nåd.
Propos. med förslag till förordning om egors fredande mot skada af annans hemdjur och om stängsel-skyldighet, dels ock i ämnet väckte enskilda motioner ; SlalsUlshollel: N:o 150, i anledn. af RiksStms återremisser å den i Utlåt.
N:o 125. gjorda framställning om bestämmandet af de årliga utbetalningarne utaf anslagssumman för Statens jernvägsbyggnader; N:o 151, ang:de återstoden af den för afskedade folkskolelärares pensionering i Itiksg-.sKont. afsatta tillgång; N:o 152, ang:de väckt förslag om inrättande af frivilliga arbetshus; N:o 153, i anledn. dels af K. M:s Nåd.
Propos., äng:de lösen 790 Den 25 November e. m. för den åt korporalerua vid indelta anméen och soldaterna vid Södermanlands Regemente anslagna aflönings-spanmål, dels af en i samma amne väckt särskild motion; N:o 154, i anledn. af väck motion om anvisande af medel till utbetalning af inqvarteringspenningar åt de RegementsSkrifvare, som äro i saknad af karakterslös å sina boställen, eller ännu ej fått de för dem afsedda boställen tillträda; N:o 155, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de fyllnad och tillökning i ersättningsanslagen till Wadstena Krigsmanshus kassa och Amiralitets Krigsmanskassan för de till Statsverket indragna rusthålls- samt enperraille afgifterne.
Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtskis den 21 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 56, med anmälan om RiksStms beslu i anledn. af Utlåt.
Föredrogos men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter BankoUtsk:s nedannämnde den 21 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 57, i anledn. af RiksStms beslut öfver Utlåt.
N:o 48, med afs:de å regleringen af Bankens låne- och kreditiv-rörelse; och N:o 58, med förslag till föreskrifter, ang:de Bankens grundfond samt användandet af den å Bankens rörelse influtna vinst.
Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtsk:s den 21 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 59, med anmälan om RiksStms beslut, i anledn. af Utlåt.
N:o 49, angtde Bankens vexlingskassa och depositionsrörelse.
Vid föredragningen af BankoUtsk:s den 21 dennes på bordet lagda Mein.
N:o 60, i anledn. af väckt motion om förändring i gällande föreskrifter, angide beskaffenheten af de våg-attester, som vid Götheborgs
Låne kontor antagas för belåning af jern m. m., blef detta mein., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt.
BankoUtskis nedannämnde den 21 dennes på bordet lagda Mern.; N:o 61, i anledn. af RiksStms beslut öfver Utlåt.
N:o 51, med förslag till åtskilliga förändrade föreskrifter i 4:de Art. af BankoReglemtet; och N:o 62, med anmälan om verkstäld omröstning i Förstärkt BankoUtsk.
Föredrogs och bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter D«n J5 Uovembor «. m. 781 BankoUtsk:* Berättelse N:o 63, ang:de förrättad revision af BankoDiskont verkets räkenskaper och förvaltning för sistl. år.
Föredrogos och begärdes på bordet från Högv.
PresteSt. ankomne prot.-utdrag N:o 401, 403 och 404, innehållande inbjudningar till instämmande i beslut, som af PresteSt. blifvit fattade, vid föredragning af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 148, ang:de regleringen af utgifterne under HiksStatens 8:de HufvudTitel.
Slutligen anmäldes och lades på bordet: SiatsUtslcs Mern.
N:o 109, med förslag till stadganden, angule de i Kronans kassor influtna medlens tillhandahållande för allmänna rörelsen; och LagUtskis Utlåt.
N:o 52, i anledn. af gjorda anmärkmr emot Utsk:s Betänk.
Propos. med för- ' slag till författning, ang:de ansvar för förfalskning och bedrägeri dels oek enskilda motioner i enahanda syftning.
Högloft R. o. Åd. åtskiljdes kl. ^9 på aftonen.
In fidem protocolli, Albert Munek.
Lördagen den 28 November 1857.
Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, som fortfor att i Hr.
Gr. o. Landtrms ställe föra ordet, tillkännagaf att lian å B. o.
Ad:ns vägnar gjort sig underrättad om Hr Gr. o. Landtnäs helsotillstånd och fått till svar att Hr Gr. o. Landtm, tillbragt en lugn natt samt att dess helsotillstånd i öfrigt var oförändradt.
Justerades ett prot.-utdrag, innefattande E. o.
Adms beslut vid pröfningen af StatsUtsk:
N:o 148, ang:dé regleringen af utgifterne under BiksStatens 8:de Hufvudtitel samt 5 prot.-utdrag för den 25 dennes e. m.
Peil 28 November.
Hr Frill. o. Ordf:den tillkännagaf, att af de 2:ne af II. o.
Ad:ns ledamöter, som enl. 47 § RiksdagsOrdmn böra deltaga i Talmans-öfverläggningarne Frill.
Palmstjerna, Carl Otto, inlemnat sin Riksdasmanspolett oell Hr Fåhrreus, Olof Immanuel, inkommit med ettså lydande Mern.
I anseende till angelägna embetsförrättningar föranlåtes jag anhålla att, med bibehållande af min Iliksdagsmanna-rätt, varda endtledigad från det updrag, hvarmed R. o. Ad. behagat hedra mig att enl. 47 § RiksdagsOrdmn deltaga i Talmans-öfverläggningarne.
Ad. till denna Hr Fåhraei anhållan lemnadt bifall, hemställde Hr Frih. o. Ordfden om R. o. Ad. behagade vid början af plenum nästa Onsdag den 2 instundande
December företaga val af Ståndets 2:ne ledamöter i Tatmansöfverläggningarne; hvilket bifölls.
Föredrogs ånyo oell bifölls
Sammansatta Lag samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskis den 16 och 25 dennes på bordet lagda Utlåt.N:o 40, i anledu. afåterremiss af Utsk:s Betänk.
N:o 1 4, rörande ändring och tillägg till 4 kap. 2 § samt 6 kap. 2 och 3 §§ ByggningaBalken.
Föredrogs ånyo och lades till handlingarne Sammansatta Lagsamt Allm. Besv.- och Ekon.-Ulsk:s den 16 och 25 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 41, i anledn. af återremiss af Utskis Betänk.
N-o 5, ang:de ändring i gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar.
Föredrogos ånyo och biföllos Allm. Besv.- och Ekon.-Utslcs den 10 och 25 dennes på bordet lagde nedannämnde Betänkin. N:o 1.22, i anledu. af väckt motion om upluifvaude af den tvungna tackjerns-blåsningen inom Rikets bergslager, eller beviljande af frihet att från jorden skilja hyttedelarne; N:o 123, i anledn. af väckte motioner, rörande Kungs- och Kronoskjutsen ; samt Nio 124, i anledn. af väckte motioner rörande dels medgifvande af frihet att tillverka bergssprängnings-krut dels Kronoskjutsskyldiges befrielse från Krut-transporter.
Besv- och Ekon Utsk:s den 16 och 25 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 125, i anledn. af väckt motion om skyldighet för bergsfrälse-jorden inom Stora Kopparbergs län att deltaga i skjuts.
Alströmer, Carl Jonas Oscar: Detta Ekon.-Utsk:s Betänk, är en ny upenbarelse af den missbelåtenhet, som upstär då några skyldigheter blifvit af Staten efterskänkta, utan att en så - Den 28 November. dan förmån kommit alia till godo.
Den skjutsskyldige allmogen i Stora Kopparbergs
Ilin nr mycket betungad af skjutsningsbesväret och sedan den s. k. bergsfrälsejorden numera blifvit befriad fran åtskilliga skyldigheter till Fahlu grufva, hvarför samma jord åtnjutit frihet från skjutsning, har man fordrat, att bergsprängningsjordens innehafvare skola i skjutsningsbesväret deltaga.
Att skatte-allmogen i Dalarne iir hardt tryckt af skjutsningsåliggandet. nr en sanning, men det förhållande, att bergsfrälsejorden blifvit befriad från dess förra tjenstbarheter till grufvan, får icke läggas till grund för bergsfrälsehemmanens indelning till skjutsning, ty för åtnjutandet af befrielsen från de förra tjenstbarheterna förstördes icke det vilkor, att hemmansegarne skulle ikläda sig några andra skyldigheter.
Jag anhåller derföre, att 11. o. Ad. måtte afslä detta Betfink., som redan är af 5me Stånd afslaget, så att frågan i allt fall förfaller.
I motsats till den siste värde talaren hyser jag den mening, att ganska goda skid finnas för Ekon.-Utsk:s i detta Betänk, gjorda tillstyrkande.
Under många år tjenstgörande såsom domare inom Dalarne, har jag om förhållanderne i denna provins förvarfvat mig kännedom, och kan intyga, att det som här i Betänk, upgifves är öfverensstämmande med verkliga förhållandet, nemi. att bergsfrälsejorden varit befriad från utskylder till Kronan, emot det att den i stället varit underkastad åtskilliga tjenstbaiheter till Fahlu grufva.
Denna reglering vidtogs på den tiden, då Staten ansåg sig ega rätt att öfverlemna de prestationer, som jorden var underkastad, till vissa privilegierade verk och inrättningar, hvilka åter, i ersättning derför, tillskyndade Staten inkomster.
De nu ifrågavide prestationerna till Fahlu grufva hafva numera uphört genom Konungens oell 11.
Stms vid sista Riksdagen fattade beslut.
Af våra Kameral-författare, hvaribland jag vill särskildt nämna Rabenius, veta vi, att förhållandet med bergslrälsejorden icke är detsamma som med det Adeliga frälset, nemi. att frälserätten beviljades genom privilegier, utan att bergfrälsejorden fick sin frihet emot åtagande af andra skyldigheter till bergslagen.
Då K. M. vid sista Riksdagen till R.
St:r gjorde framställning om dessa skyldigheters uphörande, så voro de jemväl af R.
St:r godkända ordalagen sådana, att
Statsmakterna skulle vara oförhindrade att ställa dem från sina skyldigheter till bergslaget befriade bergsfrälsejorden i samma kategori som den öfriga skattejorden.
Då det tillika är en känd sak, att skjutskyldigheten i Dalarne är särdeles tryckande, anser jag det vara med billigheten öfverensstämmande, att R.
M. begära en undersökning, huruvida icke bergsfrälsehemmanen borde i skjutsningsbesväret deltaga.
En sådan förändring har länge utgjort föremål för provinsens önskningar, och jag får derföre, med stöd af hvad jag nu i korthet anfört, anhålla om bifall till Betänk.
RiddarhusSekret. på förfrågan af Frih.
Alströmer, uplyst att förevide Betänk, blifvit afslaget af Borgare - m D«n 28 November.
St. och bifallet af BondeSt. men att underrättelse om PresteSt:s i ämnet fattade beslut icke ännu till R. o. Ad. inkommit, yttrade Frih.
På enskild väg har mig blifvit meddeladt, att äfven PresteSt. afslagit Betänk, Härmed må vara huru som helst, anhåller jag fortfarande, att R. o. Ad. måtte förkasta förslaget.
Sparre sagt derom, att en kameral-lorfattare framställt den åsigt, att det skulle bero på K.
M. att ålägga bergsfrälsejorden skjutsnings-skyldighet jemte andra onera, om dess prestationer till grufvan skulle uphöra, men man bör bemärka, att denna jord sedan lång tid tillbaka varit befriad från skjutsning samt att sedermera mellankommit 1810 års konvention, hvarigenom allmogen tillförsäkrades att varda bibehållen vid sina gamla friheter.
För öfrigt äro de förmåner, som upkommit genom uphörande af bergslagens privilegier, af föga betydenhet, emedan så väl kol-räntan som vedhyggster-räntan, i st. f. att gå till grufvan, numera ingå till Statsverket.
Friheten från skjutsning är icke bergsfrälsejorden beviljad såsom någon koncession, utan emot åtagandet af andra prestationer.
Då nu Konung och Ständer beslutat, att de prestationer, för hvilka frihet från skjutsning m. m. åtnjutits, skola uphöra, så måste det väl vara riktigt, att då vilkoren för friheten uphöra, äfven sjelfva friheten uphör.
Man har sagt, att skjutsnings-skyldigheten bordt ånyo påläggas samtidigt med eftergiften, men icke efteråt.
Jag kan ej finna denna invändning förtjena afs:de ty bergsfrälsejordens innehafvare kunna väl icke hafva något att klaga deröfver, att de ännu några år fått åtnjuta befrielse från ett onus, som de borde utgöra.
Då nu en undersökning i ämnet endast är begärd, synes det mig i sanning vara obilligt att motsätta sig en sådan begäran.
Hr Montgommeri, Rob. Nils Germ.:
Vid den undersökning, som företogs före K.
M:s vid sista Riksdag aflåtna Nåd.
Propos. om nedsättning af kopparräntan för Fahlu bergslag, hemställde Kongl. KammarColl. i det Utlåt, som af detta embetsverk afgafs, huruvida någon annan utskyld skulle påläggas egare af bergsfrälsejorden i st. f. de tjenstbarheter till grufvan, hvarifrån de skulle befrias.
Då K. M:s Propos, sedermera inkom till R.
St:r, fanns deri icke någon ny utskyld, och man hade således skäl att antaga att K.
M. ansett frågan derom böra förfalla.
Förhållandet var också det, att bergsfrälsejotdens innehafvare, som fortfarande skulle utgöra vedhyggster-räntan, endast befriades från den nominella skyldigheten att bispringa grufvan vid inträffande ras, hvilken skyldighets utgörande icke under en lång tiderymd ifrågakommit. K. M. ansåg förmodligen det icke vara billigt att ålägga dem någon bestämd prestation i st. f. en skyldighet som egentligen icke var något onus.
På grund häraf skulle jag tro, att någon undersökning i frågan icke är åtminstone för det närvale lämplig, hvarföre äfven jag afstyrker bifall till Betänk.
Den 28 November. 79Ä Gr. Sparre:
Just med anledn. af KammarColl. omnämnda hemställan tillkommo de af mig förut påpekade ordalagen i K. M:s Propos., som af B.
St:r gillades, hvilka ord voro med flit valda sådana, att de icke skulle utesluta möjligheten att i framtiden ålägga bergsfrälsejorden de prestationer, som kunde finnas lämpliga.
Då K. M:s Propos, afgafs, var frågan icke så utredd, att dessa prestationer kunde bestämmas, men denria brist på utredning måtte väl icke nu kunna förhindra R.
St:r att begära en undersökning i ämnet.
Ur Montgommeris yttrande, att bergsfrälsejordens innehafvare icke hade någon annan skyldighet till grufvan än att bispringa vid inträffande ras, måste härröra af ett misstag.
Bergslaget hade uteslutande rätt dels till köp och dels till timmer och virkeshandel inom den s. k. bergslagets frihet, och från dessa inskränkningar i egande rätten blefvo bergsfrälsejordens innehafvare befriade.
Då de till ersättning för dessa nu mera uphäfua inskränkningar, njutit frihet från skjutsningsbesväret, så återstår alltid frågan huruvida icke billigheten kräfver, att de, lika med den andra skatte-allmogen, skola deltaga i nämnde besvär.
Om Statsmakterna hade ansett, att någon ytterligare skatt eller tunga borde åläggas bergsfrälsejorden, derföre att den, i sammanhang med regleringen af kopparräntan, blifvit befriad från åtskilliga tjenstbarheter till Fahlu grufva, så hade ett sådant åläggande ovilkorligen bordt ske i sammanhang med nämnde reglering.
När så skedde, hemställer jag, om det vore R.
St:r värdigt att nu komma och säga, att bergsfrälsejordens innehafvare skola påläggas ett besvär, hvarifrån de ansett sig vara för alltid befriade.
Jag anhåller om alslag å Betänk.
Hr Montgommeri:
Sparres sista yttrande ber jag blott att få säga, att ordalagen i K.
M:s Propos. vid sista Riksdagen icke vore så ställda, att de lemnade R.
St:r öppet att ålägga bergsfrälsejordens egare några nya onera.
Den nu till bifall å förev:de Betänk, framställda proposm besvarades med blandade
Ordhden hemställde om R, o. Ad. behagade afslå detta Betänk , samt sedan svaren harvid utfallit med starka
Nej, förklarade det han ansåg denna sednare propos. hafva blifvit besvarad med öfvervägande Ja.
Föredrogs ånyo och bifölls Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:s d. 10 och 25 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 126, i anledn. af väckte motioner rörande Nämndemäns befrielse från utgörande af reserv-skjuts.
Föredrogs Const.-Utsk:s d. 20 och 25 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 54 med förslag till ändring i 5 och 6 §§ Reg:sF:n, ang:de ett nytt StatsDepart. 7H0 Den 28 Fo v ernber.
Cederström, Itud.:
Vid behandlingen af Coust.-Utsk:s Mern.
N:o 52 har R. o. Ad. beslutat, att K. M:s Nåd.
Propos. om inrättande af 2:tie riva StalsRåds-platser, en för allmänna arbeten oell kommunikations anstalter samt en konsultativ, skulle hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Const.-Utsk., sorn i nämnde Mern. afstyrkt den Kongl. Proposm, har nu inkommit med ett förslag, åsyftande inrättandet af endast den förstnämnde af de ifrågasatta nya StatsKåds-platserne.
För min del gillar jag R. o. Ad:ns åsigt om behofvet af 2:ne nya StatsRåds-platser; men då vi nu se, att Const.Utsk. icke delar denna åsigt, samt böra i vår mån söka förebygga, att förslaget om inrättandet af det högst vigtiga
Departdet för allmänna arbetena icke strandar emot obenägenheten att tillika tillskapa ett konsultativt StatsRåds-embete, så får jag vördsamt hemställa, att R. o. Ad. behagade alternativt antaga äfven det nu afgifna förslaget såsom hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Uppå härefter framställd propos. antogs Utsk:s förev:de förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s d. 20 och 25 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 38, i anledn. af dels K. M:s Nåd.
Propos. med förslag till förordning om egors fredande mot skada af annans hemdjur och om stängselskyldighet, dels ock i ämnet väckte enskilde motioner. l:sta punkten, innehållande tillstyrkande af bifall till K. M:s ifrågav:de Nåd.
Raab, Adam Christian, tillkännagifvit att underrättelse om de öfriga RiksStms i ämnet fattade beslut, ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, yttrade Frih.
Den 11 December f. m. 301 till lian blifvit dömd, emedan det icke fans någon arrest, och till följd deraf har man nödgats tillgripa ett annat straff, ehuru olämpligt det än i vissa fall varit.
Man yrkar antagandet af de för Gottlands nationalbeväring antagne krigslagar; men der förekommer en straifbestämmelsel, som jag tror vara mindre lämplig, nemi. mörk arrest på ända lill 40 ä 42 dagar: detta är ett så högst eget straff, att jag icke vet om det någonsin mer än en enda gång blifvit användt, och det skulle väl icke vara lämpligt alt bibehålla ett så otjenligt straff.
Jag kan icke, lika med en annan värd talare förmoda, att den här ifrågavar. skrifvelsen skulle kunna upptagas såsom en obehörig påminnelse, utan tror att man verkligen skulle upptaga den såsom ett uttryck af nationens opinion.
Jag är visserligen bland dem som är öfvertygad om, att K.
M. tänker på armeens bästa i alla möjliga afseenden, men anser icke dessmindre en så beskaffad opinionsyttring, som är i fråga, vara ganska nyttig.
På dessa skäl yrkar jag bifall till den del af betänk., som omtalar inskränkning af prygelstraffet såsom extra judiciel bestraffning inom den värfvade och indelta armeen, men deremot yrkar jag afslag på Utsk:s tillstyrkande i fråga om särskildt bestraffningssätt för beväringsmanskapet.
Van att ofta blifva missförstådd, anser jag mig behöfva ifrån början tillkännagifva, att jag ingalunda vill tala för prygelstraff, i synnerhet sådant, som det bar blifvit begagnadt den lid jag var i activ tjenstgöring uti arme'en.
Förhållandet är numera sådant, att jag icke anser behöflig den skrifvelse, som Utsk:s utlåt, nu förordar.
I min vördsamma föreställning anser jag stiftandet af lagar förutsätta en intime och fullständig kännedom om det folkets vanor, seder, ja t. o. m. fördomar, för hvilket lagen skall stiftas.
Här är nu fråga om att helt och hållet afskaffa ett kroppsstraff, sådant som man menar med prygelstraffet.
För hvilken nations soldater vill man afskaffa det?
Jo, för den Svenska nationen.
Har då Svenska nationen sjelf aflagt de handgripliga straffen?
Finner man på gästgifvaregårdarne, vid sammankomster af allmogen, att denna ultima ratio har blifvit afskaffad?
Kunde man icke säga, att de handgripliga straffen snarare ännu är prima ratio?
Det är då bos en sådan nation man vill helt och hållet afskaffa prygelstraffet, sedan detta straff har hunnit att så förnuftigt och klokt blifva användt, som nu är förhållandet! jag menar då detta extra-judiciella straff har råkat att blifva judicielt.
Flera militärer hafva här tydeligen bevisat, att prygelstraffet icke användes_ annorlunda än efter den skarpaste undersökning af befälet.
Ar det i en sådan sakernas ställning, som man ytterligare vill besvära krigsmaktens högsta Chef med en skrifvelse, hvartill jag tror att man saknar anledning?
En talare har befarat, att om R.
St. i tid och otid göra erinringar, så förlora dessa erinringar sin kraft och verkan.
Jag är af alldeles samma tanka.
En Utsk:s-ledamot, som i ett ganska vackert anförande har sökt taga försvar af Utsk:ns nu föreslagna skrifvelse, har ansett, att man bör uttrycka sin åsigt i detta fall. : 302 Den 11 December f. m.
Jag vill fråga: när man uti premisserna medgifver, att det är mindre anledn. nn än någonsin att till K.
M. ingå med en sådan skrifvelse, huru kan man då sluta med att afgifva ett förslag dertill?
Hvad sjelfva straffet angår, så måste jag erkänna, att man rätt ofta skulle vilja undvara det, då man nästan icke kan det vid endelta armeen.
Huru skall en förbrytelse straffas af den beskaffenhet, att rotehållarne komma till chefen och med fog beklaga sig öfver en oregerlig soldat?
Dessa rotehållare fordra skydd och behöfva det kanske, och jag vågar säga, mera än medborgare i allmänhet; ty då de underhålla soldaten, så är det verkeligen hardt att af honora blifva helt och hållet misshandlad, hvilket ofta händer och till hvilken händelse jag åberopar såsom vittnen flera af de indelta officerare, som förmodligen här äro närvar.
Jag anser, på grund af hvad jag nu haft äran anföra, den föreslagna skrifvelsen vara icke allenast onödig utan äfven olämplig.
Det är redan öfver ett tiotal af år förflutne, sedan jag hade jemte andra i commission att deltaga uti comiteen till omarbetning af nu gällande krigsartiklar.