Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cancelleren har rättighet akt befalla i Konungens namn, har jag ansett art också deraf skulle sölja, arr sgdane mindre åtgärder, hwilka wäl behösde rättas, Men icke fordrade en laglig äklagan, moro de, hwilka i följe af z:djs ock y:de Z. tz bsrde as Attstikioo-Onibudsmannen hos JnstiriT-Cancelleren anmälas, emedan han har en förmåga, att befordra rättelser, hwilken ej kan tillkomma Jnstittre-Ombndsmannei,.
Men i sädane fall dä saken kunde fordra en laglig åtgärd, da kror jag det wara enligt med egenskapen af en Actor, gil Den 24 November. 1439 att Jnstik ch-Ombubsmanncn sjelf eller genom sitt Ombud litior den talan dan finner nödig.
Hwad som jag tror skulle bast förekomma collision wore, att de gafwe hwa>-annan trllkänna när
De funno anledning att någon talan utför .
För atl bestämma skillnad-n, tror jag säkraste urtvägen är ail betrakta dem för hwad de werkeligen äro, nämligen: den ena såsom ägande att i werkställandc nigglcns namn ' hofwa cti beständial wakande öga öfwer lagskipningens gäng och Embeismäns Ltgärdcr, den andra säsom ärnad otc upraga och i wigiigare fall i lagg . wag beifra de olaglighetcr, som kunnat undfalla Instina:
Cancellerrn, eller som, genom en origtig framställning kunnat af honom under en viigtig synpunkt blrswa ansedde.
Hwad fangför rekninaarne angar får jag endast Uprcpa, a»t jag icke käster wid deras ordentcliga insändande till Justitia Ombudsmannen någon wigt, men akt jag endast önskar, akt han wid tillfälle ma äga tillgäng dertill, och i synnerhet c'k han ma äga rättighet kaga kunskap om Fangarnes ward, och huruwida lagen, i anseende till dem blifwer skyndsamt och rakt »vift skipad.
' Herr kotklieb-
Jag will medgifwa att opinionen anser JnstUim-C mcellerens och Justrtiso-Ombudsmanneno brfatkningar wara sadane, att de hwar för sig äga att direcre aklaga och äklaga läka alla fel och förbrytelser, som as Domare och Embetsmän begäs: 27 och 968. §.
Regeringsformen gifiva ock tydlig anledning dertill.
Men jag kan dä icke begripa huru Consiitutions Urffottet kunnat göra en siags fördelning af deste 149» Dm 24 November.
Embeksmäns befattningar såsom allmänna Åklagare, hwarigenom alla förbrytelser as elakare upsal och skad» liaare följder lämnas likasom särskildt till Justine?- Ombudsmannens och de af mindre betydenhet till IustiklW-Cancellerens handläggning. Uti 2 tz. af Len förest.rgna instruktion stadgas, att Justities Ombudsmannen förnämligast äger aklaga sel, som synas honom härröra af wrängwisa och welb; och uti z Z. akt om han finner en Domare eller Embetsman hofwa selat af owarsamhet Utan wrang afsigt, bör han sädant Justitias.Cancclleren tvid handen giswa.
Utom der besia föreskrifter synes strida mot afsigten och meningen af 27 och 96 §. Z.
Regeringsformen, äro de högst obestämda och skulle sällan kunna efcerföliaS
Utan genom srbitraZe ; ty huru kan Justinos Ombudsmannen med säkerhet inse om en förbrytelse är begången af weld eller endast af orvarsamher, innan ransakningen är börjad?
huru skall sädam pa förhand kanna bestämmas?
Detta komme alltid art bersas Justinos Ombudsmans godrycko, och följder blefwe den atl twister upstodo emellan Justltise-Canc lleren och Ombudsman under hwad synpunkt ert fel skulle betrakras, och hwilkendera af dem, som skulle företaga Acrion, hwariqenom veu selagtige kanske stureligen undstapp alt äral och näpst.
Enligt min kanka böra besia Embelsmän hwar för sig kunna aklaga och aklaga lara alla förbrytelser som till deras kunskap komma, såsom enligt med Regeringsformen och Justinos Cancellerens instruktion, men atk tilt undwikande i möjligaste matto af kollision och arr en och samma Person icke pä en gang blcf acnonerad as twerme Arcorer, de böra, pa särk H.rr Grefwe lVIör - Den 24 November.
149» körner nyst anförde och jag tvid första gran syningen af denia instruction yrkade, osördröjeligen gjswa hwarandra wid handen, hwilka förbrytelser de ärna aklaga eller aklaga laka.
Till folie häraf skulle 2 och z § 5 af den projecrerade instruction utgå och den 1 K antagas sadan den är, såsom innefattande alt hwav enligt Regeringsformen Justitia:
Ombudsman äligger i frågor om actioncr ä Domare och Embetsmän, dock med det tillagg, att Han bör lämna Juftmsc:- Cancelleren underrättelse om de nial, som genom honom'Lro, pä ställen som wederbör, anhängige.
Om Ridderskavet oZz Adeli» icke behagade bifalla hwad Herr I^LAerileim tillstyrkt, anser >ag detta wara den enda urwäg att någorlunda sörrkomina en skadlig och tilt oredor ledande collision emellan deste Embetsmän.
Herr I^AerKeim.
Dä jag fullkomligt sören e mig »ned Herr Grefwe förner deruti, all en Åklagare eller sä kallad Actor bor »ui hwarje »nät utföra eller utföra lata den talan, hwartiil han kan finna sig befogad, får jag blott anmärka, ali Justitia Ombudsmannens befattning, såsom Allmän Åklagare, icke kan enligt min ranka, »vidtaga eller borjao förr, än Justitia Eancelleren efter skedd anmälan underlåtit, att foga den pa honor»» ankommande EmbelS åtgärd.
Om för öfrigt Iuftitios-Ombudsmannen skulle såsom Allmän Äklagare genast atala de hos honom anmäl» de förbryrelser, kan jag aldeles icke finna någon anledning, hwarföre han borde till Iustitise-Cancerrereli öfwerlämna wista smärre och obetydeligare förseelser, Hwilket skulle i ruin ranka innefatta en uppenbar 1492 Den 24 November. motsägelse af 96 § i Grundlagen, hwaresi cn allmän ripsigk öfwer lagar och författningar, ett allmänt.bristande assel och förbrytelser finnas wara honom tydligen updragne, och om den af wig förestagne anmälan af alla mål frän Justili-e Ombudsmannen till JufiitiD-CancellerLN skulle synas innefajka någon subordination dcfia Embetsman emellan, hwilkct likwäl jag icke kan finna, sa får jag ödmjukast hemställa till Högloft.
Riddcrffapet och Adelns uplysta bedömande. om icke en lika bejkasfad subordination torde'upkomma, derest deg af ConstiiUtionk-U.sko ter äswen som af Herr Grefwe LIöiner nn foceftagne anmälan af obetydligare förbrytelser winner bifall.
Hwad äter angar den söreflagne underrärrelfin, som Justitia - Cancelleren och Justitia:-Ombudc-manncn borde lämna hwarannan, när de funno anledning att någon t«lan utföra, anser jag densamma icke leda till ändamälek af collisions förekommande, hälst Justitlso Cancellercn icke ager, art till följe af en sadan underrättelse, lämna en till hans kunskap kommen olaglighet opatald, utan twärcom i 27 Z i Regeringsformen, jämte sin instruction pligtig, art samma olaglighet, sedan den kommit til! hans kunskap, atala.
Om Justitia:
Cancelleren salunda äta lar en förbrytelse, hwarwid Justirim-Ombudemanncn redan lågt hand, npkommer ostridigt mycken oordning; i ,hy ^a» en Person pä samma gäng ätalaS af twänne Åklagare, och om Justitia:
Cancelleren nnderläker, att etk slikt ätal utföra, handlar han emot den honom gifne bestämde föreskrift, att atala eller ätala läka alla fel, sä snart de kommit till hane kunskap.
Gref - Den 24 November. 1493 Grefwe körner.
Wiherligen ar ändamalet med JustiNL-Ombudsmanncn wunnit, om JustjiiteCuncellcrcn förekommer honom i beisrande of Embcrsmanna le!, om genom denna inbördes täflan la» gerne winna i kraft och lagffipningen i ordning och rällwisa- Samhällets wäl beror ingalunda derpå; att Justitia - Ombudsmannen ffall wara den som alalar; men att olaalighetcr ej bcg^S eller att de blifwa rättade och belfrade när de äro begangne.
Da J iftiliX-Ombudsmanneng befattning i detta af-- seende skulle wara öfwerflödig, äkerstär honom altid veu waekraste och wigtigaste delen af hans kligganden, den att öswerse bela systemet af lagffipningen, ari jämföra lagens föreskrifter med räuwisans och billighetens fordrkngar, att genom granskning afthevrienS förhållande till utöfningen och tillämpningen af lagen, bereda för framtiden säkrare grunder för lagsarenheten, och en fullkomligare lagskipning.
Justilia:
Cancclleren sysielsatt med en nästan dagelig expedition af förekommande mål, kan icke med samma ledighet uppehålla sig med iheorien eller öfwersigten af der hela.
Der star deremot i hans magt att förekomma de fleste Justilius Ombudsmannens åtgärder, att genom sin drift och »vaksamhet göra dem onödiga.
Wid sadane förseelser ssm blstt behöfwa rättelse ulan lagligt beisrande är dek en följd as deras olika representikionsrätt, atttden som handlar i werkställandc mag ens namn, ocksä blir den som befordrar de saker till rättelse, hwilka blott behöfwa en befallning.
Men skulle Justiliw-Ombudsmannen finna anledning till en laglig ätgärd, dä ser jag ej hwarföre han icke skulle sjelf föra ur sin talan.
Der !494 Den 24 November kail ej derföre sägas art dometz föregått ransaknmgen, dä saken mäste inför laga Domstol utföras, och JastiriL Ombudsmannen är likasom all annan Actor iör sin talan answarig.
Sakens beifrande as Justilia Ombudsmannen will dä endast säga alt han funnit den af den wigk, alt den förrjenle en laga undersökning.
För öfrigt instämmer jag alt för gerna d den tankan att Justitim-Ombudsmannen mä gifwa Justiti-L-Cancelleren tillkänna när han will en fak atala- < 8r!hdrre 8taL1 von Holstein.
Till min uplysning mchäller jag att fä framställa nagra frägor.
Iustitioe-Cancelleren och Justinos Ombudsmannen äso ju bagge af hwarandra oberoende?
Äger icke Hwar individue räktighet akt wända sig kill hwilken-- dera han behagar?
Aga icke bagge de§s Actorer lika rättighet att göra ätalan?
Om sa ar tror jag sj atr cobision dem emellan nägonsin kan ägs runi, ry den svin först äkalar, bör ensam, äga med maler befattning.
— Härom utbeder jag mig att erhålla nplysning af de bättre kunnige.
Herr kotstlieb.
Som jag rinsi hade aran anföra är min ranka den, att JustitiW-Cancelleren och Ombudsman hwar för sig böra aklaga och aklaga läka alla förbrytelser af hwad egenskap som hälst, Ulan akt Ombudsman skall wara pligtig, pä sätt 2 Z sager, blott hälla sig n id gröfre fei och enligt 9 § remittera de af mindre betydenhet till Justiti^- Cancellereri, som endast skulle föranleda till oredor i allmänhet och ttvister emellan drA, Embetsman.
Dä be lämna hvarandra underrätrelfe om de sörön).
1495 bryrelser hos dem anmälas, eller de ärna aklaga, blir den collision, som emellan dem skall upsiä någorlunda förebygd, och det skall blifrva en täflan dem emellan, alt med noggrannhet och upmärksamhet tillse huru lagar och författningar cfterlefwas.
Sedan Juftitiss-Cancelleren bsifwit underrättad atr Ombudsman till laga ätgärd befordrat en förbrytelse, är der emot sakens natur, att han Mille det oagtadk kunna beifra samma fel pä samma gäng som Ombudsman, och sedan i mälet more dömdr, kunde det icke mera uptagas.
Jag hemställer således «tt den 1 §. oförändrad mä bibehallas med det af mig föreslagne tillägg, och att hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhalles ari Juftuios-Cancclieren wä älaggas samma skyldighet som jag nu föreslagit för Justitim-OmbudsMannen, emedan Riksens
Ständer icke kunna för den förre någor föreffrifwa, men att 2 och gHtz urgä fäsom ölwerflödige och ledande till alt öka den collision emellan defle Embeismän, som är sä sivär art uno wika.
Aerr ^LZerbeim.
H>rr l^otlilied har redan förekommit mig, och jag tror, att någon twekan hos Ridderskapct och Adeln icke nu mera bör upsla derom, art Justiliso-Ombudsmannens Embetsbcfanning är lika allmän, lika oinskränkt, som Jnstitim Cancellerens, men da JustikioS'Ombudsmannens åtgärd, enligt min ranka, icke bör widkaga förr, än Jusiitiso-Canceileren uphörr art wrd ekk mäl foga någon eller en med lag och sakens beskaffenhet ökwerensstämmande nog kraftig ärgärd, kror jag afwen, arr en föreskrift bör gifwas, enligt hwilken Justikixk.-- Ombudemannen ma äga akt wid hwarje mäl hand lag - r4y6
Den 24 November. lägga.
Det är i delta afseende jag tagit friheten till Högloft.
Ridderftkapet och Adelns uplyste ompröfwande ödmjukast hemställa, ack Instit.xe Ombudsmannen borde först hos JustititL-Cancelleren anmäla hwarje uptäckc förbrytelse till det laga bcifrande Justitia Cancelleren kunde anse den förtjena, samt akt, om Justitias-Caneellcren nnderläte akt wid ett mai foga den åtgärd, som wederborde, JustikiL-Ombudsmannen dä borde äga, att wid samma mai foga den handläggning, hwartill han kunde anse sia befogad.
Härigenom wore en behörig ordning iakttagen, all möjlig säkerhet »vunnen, och ingen lörbrytel, fe skulle kunna undgå laga answar och näpst.
Dä jag säledes ieke inser någon, wäda upkomma, derest Höglofl.
Ridderffapet och Adeln Mille behaga antaga den af mig. förestagne uiwäg till collisions förekommande, wagar jaa äfwen tillstyrka, air denian,, ma mätte warda af Högloft.
Ridderftaper och Adeln bifallen.
" friherre läljenc runis, stoban ^Vilhelm.
En knnnig Embetsman uplyser, att fänglisiorne inga till Kongl. Krigs.Collegium och dar kunna wara tillgängelige.
Herr I^uZerbeim.
I aulednina af hwad Herr Friherre I^iljencrunts nu anfört, får jag anmärka, att endast Commendanterue ä Fästuingarne till KrigsCollegium insända förteknmgar öfwer de a fästningarne warande arbetsfängar, pä dek KrigS-Eollegium mä kunna granska der af dem werkftalde arbete, men att alla andra fängförrckmngar frän Kongl Ma;:cs
Den 24 November Befallningshaswande insändas kitt wederbörande Hos Rätt, der de af Advocar-Fisctten undergå den förut omnämnde granskningen.
Om jag icke för öfrigt fruktade, att för mycket mipbrnka Högloft. Ridderskap,!! och Adelns tälamod, sckulle jag Utbe. dja mig akt fa underställa Högloft.
Nidderstapet och Adelns uplysta ompröfrvandc, om icke de förbrytelser, hwilka af Justinos Canceilercn blifwit atala» de, och maien till laga siul bragte, kunde anses wara af den egenskap, att de sedermera icke, borde .tillhöra Justistm-OmbudsmannenS Embelsbesattinna.
Ehuru altid tillförene ett mål, hwilkcl blifwit lili flut bragt, icke fält, ntan Kongl. Majtts särffildte »adiga tillstånd, äler upccigas, har jag likwäl trott mig böra förestå, att JustiriD-Ombudsmannen, i händelse han icke anstig veu af Justities Eancelleren fogade åtgärd wara nog kraftig, borde äga, att ett sadank mai äler uptaga, och tvid detsamma foga dea utgärdHan kunde anse der förtjena, pa der icke gagen skulr le kunna mihtänka, att en förbrytelse mätte warda för lindrigt ansedd; Men om Högloft.
Ridderskap per och Adeln skulle finna, en sedan prinripe obillig, wiil jag wist icke yrka densamma, utan gerna medgifma, att hwad JustttiiL.Cancellcrcn ätalak ickL ma af JustiriD-Ombnds,narinen äter npragaS, hälst,jag fullkomligt tror, akt beslut, som mnnnil laga kraft icke uran högsta nödfall böra ater u pri swäs.
Hörr Grefwen och Landt-Marffalkcn gjorde derefter proposition tift bifall pä r §.
Ropades Nej; hwarefker gjerde Band. l?L äerr 1498 Den 2 4 November.
Herr Landt Marskalken gjorde proposition till bifall as samma Z ined det af Herr Kotblieb föresiagne tillägg, i följe hwaraf Jusiitioe Ombudsmannen skulle alägaas, akt, när han något äkalade, derom ät JustitiL-Cancelleren meddela underrättelse, hwarjämte hos Hans Kongl.
Majlt anhällan skulle göras, det räcktes Hans Maj:t anbefalla JuslinaCancelleren, alt en dylik un errättelse till InstilirsOmbudsmannen aflämna öfwer de mäl han up-- ragit.
Uppå gjord erindran af Herr l^otblied, proxonerade Zorr Greswcn och Landt Marskalken derefter arr ^ och z S. tz. aldeles skulle utgå.
Vifölis. Zerr Grefwe^ och Landt Marskalken tillkännagaf art han crhällik underrättelje, det Hans Maj.'t
Konungen i dag pä morgonstunden häftigt sjuknat, hwarföre han hemstälde om icke Ridderjkapet och Adeln, såsom ett prof af sin underdåniga aktning och wördnad, wilie uvdraga Herr LandtMarffalken akt pä
Desi wägnar underrätta sig om Huru Hans Majit sig nu befinner.
Harull ropades enhälligt ett starkt Ja, hwarunder aiffillige ymgde den önskan, ark en Deputation - Deli -4 November i-iHS Lion linder Herr Landr-Marffaikens anförande skulle afgä, ätskillige, art sa nrangä som behagade kundö sä wara Herr Landr-Marskalken följakrige.
Rär detta sista alternanv aillades, asgeck Herr LaNdtMarskaikcn äiföljv af Riddcrskapcr och Adelns fleste Ledamöter, och förklarade Herr LandvMarskalkett art plenum skulle upffjmas till desi Herr LandtNarstkalkeN återkommer Efter någon stund återkom Herr Grefwe» och Landl-Marffaikcn, och, sedan alla »magit sina ställett Npropade, töröswd !>öivenl»jo1m z LLrH hwilken yttrade sig:
Jämre der jag anser tvär ffyldigher wara ark för Herr Landt-Marskalken förklara tvär tacksägelse för det tillfälle Herr Grefwe» och LaNdt-Marflalkett lämnat
Otz att för-Hanö Kangla Majli betyget tvär underdånigt wördnad och kärlek, får jag i öd« Mjukhet förestå, det täcktes Hetr Lanöt-Marskalkett alla dag-..r, äfwen da Wi ej aro sammankallade till plenum, nnderkätka sig ont Haris MajltS hälsa, och pä Något satt lämna Riddeiftapst sch Ädcin derom kunffap» Arv Grefwett och Landt - Maricalkeii» Hwad initz beträffar fär jag förklara, att fa lnari jag erhöll Underrättelse oM Hans Majlts.opasiiuihet, war jag öfwertytzad att Äidderskapet och Adeli, fful!e taga den listigaste del i denna smärtande nyhet?
och önska dersm en närmare nplysnintz.
För dö följande hagarne skall jag ock wisierligen icke underl l4tk» rzoo Den 2 4 November. läka att underrätta mig om Hans Maj:tS hälsa, och de dagar Wi ej hafrva plenum,derom pä klubben afiämna underrättelse.
Ärefwe körner, Larl 6akriel, anhöll att Herr G.efwen och Landt-Marstalken behagade lämna Ridderskapct och 2sdeln uplysning huru Hans Majtt sig nu befunnit.
Herr Grefwen och Landt-Marffalken tillkännagaf an Hennes Majtt Drottningen sjelf warit warit sä nådig och lämnat Herr Landt-Marstalken och Ridderstaper och Adelns honom följakcige Ledamöter tillträde.
Hans Majtt stulle nu befinna sig mycket bättre, och Hennes Majtt hade försäkrat akt sädane hastiga äkoinmer, som de», hwilken nu vfwerfallil Hans Majtt, icke wore aldeles omanlig».
Derefter återtogs granstningen afFörflaget rörande Instruktionen för JustitiW-OmbndSmanneu. 4.de 8 uplästeö.
Herr I^oräenLioIxe, ^näers. I denne § widrkres de tillfallen dä Konungens Högste Embetsman sig förbrulit.
Men JustiriN-Ombudsmannen får ju, menar jag, icke utfordra nägra Protokoll, och huru stall Den 24 November. !5vr skall han dä kanna deras brottslighet.
Derföre tyckes mig rättigheten akt utfordra Protokollet, böra Honom tilläggas.
Herr Grefwen och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall a denna H hwilken bejwaraLes med Ia. 5Ue F.
Da Iustir-W-Ombudsmannens i denna Z omtalade algard stöder sig pä den 29 Z ; Rikodags-Ordningen, och rörande densamma anmärkningar äro gjorde, och meningarne derom äro delade mellan lwaime Ständ emot twanne, hemställer jag om icke afseende dera bör göras ivid den föreskrift har gifwes.
Grefwe Nörnor, ^6olxb Loran.
Da den tvid nämnde § i Riksdags-Ordningen gjorde anmärkning af lwänne Stand är bestridd, kan den ej afgöras förr an wiv nästa Riksdag, och lärer således ej blifwa något hinder för denne §:s afgörande.
Uppä derom af Herr Grefwen och Landt-Marffalkcn gjord proposition blef den Ztte §. gillad. 6:te ?:de och 8:de §.
Biföllos. q.'de
Den 24 Nopembep, y:de tz, Herr I^a^Lrkeirn.
Dä Högloft. Ridderskap?? pch Adeln reda» behagar förklara, att Justikigs-Oms hudsmannen barde med sin npmäufsam het omfatta olla fel och förbryietscr af hwad egenskap soln halst, xa hwjlkcn arund Högloft.
Riddcrffapek och Adeln äfwen ansel? någon hanwikiiing frän Justiiirs-Omhudsuiannen rist ZusticiW^Eancelleren icke wara af nöden, sä sär jag ödmjukast hen,ställa oni icke denna §. mä anses wara öfwerfiödig och kunna iu?;ä.
Herr ^orsteustolps, ^nZertz, förnyade wid henna Z sin föruk .derwid gjorde anmärkning, art skristeligt bewis märcc lämnas pa de inlagor, som sill Justiriso Ouibudsmanncn ingifwas.
Herr HZerkeim.
Dä dek är hwarjs Domstols, hwarje Embels-Werks i Lag grundade ffyldigher, akt Meddela hewjS östyex riden, när handlingar inlämnas, äfiven som Prorocolls-Urdrag öfwer alla de grqgrder, som wgrda foggde, sä kror jag icke, als yäqon särskild föreskrift i denna del behöfmer ZustlliM-Ombudsmannen lgmnas.
Esker derom af Aerr Erefwcn och LandtMarfkalken gjord proposilion bestöts arr den 9:02 § aldeles skulle urgä. lO-de §» Herr Hs§«rkeich.
Ridderska och Adeln redan behagat stadga, akt alla ören per - Den 24 November. *5^3 der utan undantag kunna tillhöra Justilioo-Ombudsniannens Embetsbefaktning, tror jag art denna § äfwcn skulle kunna ulga.
> Herr Kotlalieb.
Jag tror äfwen att denna §.
Utan skada ffulle kunna ulga; meli jag finner !ikwäl icke nägra menliga följder om den bibehälles; hwarföre jag hemställer akt den fär qwarstä, med undantag af hwatz som angar hänwwningei, till JustitiD-Cancellercn.
Grefwe körner, ^äolxli Loran.
Fragan är här endast om JnstirikL-Cancelleren lämnat en sak ulan afseende, hwaröfwer någon enskild finner sig befogad anföra klagan.
Jag kan ej annat finna än att det ingär uti Jnstitios-Ombudsmanncns befalt» ning, att da han finner en sadan paris klagomäl grundadt, utföra dest talan.
Det synes mig också angelägit, att Justities-Ombudsmannen genom lagen är berättigad att upmga ett sadant mål.
Herr k>LKerbeim.
Det är en afgjord sak, att när Justitia Cancelleren underläkcr, alt en hoS honom anmäld förbrytelse atala, och den klagande sedermera wander sig till Jristmso-OmbndSmannen, denne senare är pligtig, an wid en sadan förbrykelse foga behörig åtgärd, uran att något stadgande härom bchöfwer i JustiliW-OmbttdSiiianncnS jnstruction uptagas.
Herr i5»4 Den -4 November Zcrr Grcfrven och Landt-bNarskalken gjorde derefter proposiirou krit infall rrll i?;de §.. hwilken beswarades med Herr von Kolmule, Ilvor ^reärlc (Zakris?, trodde arc stadgandet -em chänwisning till Justiliss» CancellereN stridde mot den quragne,-principen om deras oberoende af hwarandra, och arr Z Med »kesiurande deraf kunde aniagarl.
Herr I^gFerkLun.
Jag kan icke finna hwarkM denna H skulle kmnra tjena, om icke för a;r fä yttra den förmodan, alt Justikioe-Tancelleren omöjligen kan underlän fullgöra sin Embejsstyldighck, hvilken tanka jag hwarken anser wärdig eller i minsta matto bes höflig, arc uti Jnflruciiouen upragaL. Zrcherre lilliencrantz trodde akt likwäl ett sädant underlärande were möjligt, och alt det utan förolämpande kunde supponeras, dä ail lag är grmm dad pä förutseende as möjliga förbrytelser.
Herr kotkliek.
Som en lag aldrig kan bli, noz fullkomlig, anser jag ock hörn kill ernående af denna fullkomlighet, are denna H bibehällcs sadan den är, undantagandes de orden: eller efter JustiLioeGmbudsmannenö hänwiSmng, hwilka böra Utgå till följe af Ridoerskapet och Adelns beflut att 2 och z F. stola Uleflnkas.
Herr' Den 24 November - I50Z Zcrr Grefwe» och Landt-Marfkalten gjorde derefter proposiliön kill bifall a 12 tz med den af Herr Gothlieb föresiagne förändring/ som Bifölls. uste §. friherre Ltael von lgolstein.
Ehuru ConstituLione-Ukstoltel icke behagat göra något afseende pä dea anmärkning jag gjort tvid senare nwmcnicr af denna ft., att delta borde aldeles Ulga , eller det ordet warder åtminstone mätte Nkestmas, emedan i annar sall §. tjenar till ingen ling, om det kommer an pa Konungens behag att rilläta granskningen af förefallen oordning seller icke.
Grefwe borner, 6öran.
Dm 'den senare delen af denna ^ ffnlle rlkeflutas, sä ruginae JustiriW Ombudsmannen uri Konungens befatlning, och kunde, nar han mille, uppehålla, igenom ransakning, ett helt Coilcgiums activilL.
Friherre LtaLI von Holstein.
Om 'InstistDOmbuosmKnnen skulle utan anledning och af sädane orsaker, som icke gerna af honom böra kunna förmodas, begära en sadan granskning, får han för en sadan obefogad insinuation lagligen answara, deremot ar onekeligt, att om det sedet warder
Mle bli qwarstående, är hela ändamalet med en Justins Ombudsmans ätgäod i denna del förfeladt.
Gref- . rZo6
Grefwe körner, ^Zolplr Loran.
I denna § är blott klaga om sädane åtgärder t allmänhet, jom anga sjelswa ordningen och föredragandet af ärender, inom ekt Tmbets-Werk, o.u arbeismeihoden, eller sättet att fortare eller längsammare gä ttll wagg.
Af hwad egenskap som hälst del mande wara, som Justiliso-OmbudSman enligt denna §. har akt mala, sä är det Veck af d»n beskaffenhet, . ti Riksens Ständer funnit nödigt ålägga Justitisc-Ombudsmannen, alt ej Nied stillatigande åse sädant, och huru man än will wända den saken är der dock en uppenbar contradiction, alt först älägga honom akära sädane, och sedan göra hans ätal owerksamt, om styrande Mag. ten sä behagar.
Herr Grefwen och Landt-Narstalken gjorde proposition pä bifall till urte tz. hwilken med Ja och Nej beswarades.
Stael von wolstein frägade om det gjorde någon skada, alt det uttryck han anmärkt ut» ginge?