Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sådant låter sig icke verkställas, man må skrifva Förfallnin huru som helst. R. o. Ad. biföll U(sk:s i afseende på ifrågavar:de § afgifna yttrande. §. 35. Ulsk:s yttrande bifölls. §. 36.
Gr. Lagerbjelke: R. o. Ad. har vid föreg:de tillfällen varit af den tanker att en Författn. icke bör ändras, utan alt giltiga skäl derför hafva blifvit anförda.
Något giltigt skäl för den här föreslagna underd. skrifvelsen till K. M., med begäran om förändring i denna del af Förfaltmn, har icke blifvit anfördt, och jag anhåller derföre att R. o. A. mätte anse denna fråga vara alltför obetydlig alt förljena eli bifall, och derföre afslå densamma.
Efter först lill bifall å Ulsk:s hemställan framstäld proposition, som besvarades med
Nej, blef denna hemställan af R. o. Ad. afslagen. ' §§. 3S, 40, 44, 43, 44 och 48.
Otslcs i afseende på dessa §§ afgifna yttranden biföl los. §. 46.
I den reservation, Frih.
Alströmer emot Utsk:s förslag i denna punkt afgifvit, yttrar, han: ”Utan alt vilja Den 27 September e. m. förneka den goda afsiglen med U(sk:s förslag, alf i 46:te §:n af ofvanberörda Nåd.
Förordn. inrymma ett stadgande, enligt hvilket frågor om underlätet iakttagande af de förbindelser, som handtverks-idkare samt deras arbetare ömsesidigt åligga, skulle, innan sådane tvister finge vid domstol anhängiggöras, hos handtverksförening anmälas för alt om möjligt förlikas, måste jag likväl reservera mig häremot, bland annat, på den grund, att jag anser högst betänkligt att för en serskild samhällsklass -inskränka den hvarje annan medborgare tillförsäkrade förmån, att kunna, utan hinder och tidsutdrägt, söka i laga ordning göra sina rätts-anspråk gällande.
Dessutom skulle, genom ett så beskaffadt stadgande, handlverks-föreningarne tilläggas en vidsträcktare myndighet och betydelse, än med dessa föreningars inrättande varit afsedt.”
Jag tillåter mig alt åberopa detta, den, i följd af opasslighet, för tillfället frånvar:de aktade ledamotens yttrande, och begär, på grund af hvad han sålunda anfört, att R. o. Ad. måtte afslå Utsk:s förslag i denna punkt.
Häruti instämde Hr Hjerta.
Hr Flach':
Den enda väsendlliga skillnad
Utsk. i denna punkt föreslagit är den, att, vid tvist emellan handtverksidkare och hans arbetare, tvisten först skall anmälas hos handtverksföreningén, för att af densamma möjligen biläggas.
Jag har, i likhet med Frih.
Alströmer, varit skiljaktig ifrån beslutet i denna punkt, på den grund, alt lika val och nödvändigt som det är, att man kan få ingå förlikning när man så vill, lika skadligt anser jag det vara att man skall vara tvungen att hos en enskild auktoritet inställa sig för att söka upgöra förlikning, ty i detta fall blir handtverksföreningen ingenting annat än en ytterligare instans utöfver dem man måste i rättegångsväg sedermera genomlöpa.
På grund af detta skäl och jemväl derföre att R. o.
Ad. vid sistlidne riksdag afslog Lag-Utsk:s förslag om förliknings-kommitéers inrättande, anhåller jag alt R. o. Ad. malte afslå jemväl detta förslag.
Frih, Rehbinder:
Jag har icke varit ense med Utsk. i afseende på denna punkt, hvilken, efter hvad jag vill påminna mig, med obetydlig mojoritel gick igenom i Utsk.
Jag gillar helt och hållet de tvänne siste talarnes framställningar och förenar mig med dem i anhållan om afslag af denna punkt.
Genom Utsk:s förslag har en mening ur den nu gällande §:n blifvit utesluten, hvilken, enligt min tanke, icke är af så obetydlig vigt, nemi. denna: ”äfvensom åtal för i denna Författn. med serskildt ansvar belagde förseelser.”
Genom borttagandet af detta stadgande fruktar jag att gesäller och i synnerhet lärlingar kunna komma i sämre belägenhet, än de nu äro.
För denna förändring har Utsk. icke anfört något giltigt skäl, och jag anhåller således, att, såvidt icke bättre motivering kan förebringas, få förena mig i den begäran, som redan blifvit framställd om afslag å denna punkt.
Jag förutser visserligen att detta förslag
Den 27 September e. m. 401 förslag varder, likasom de föregide, af R. o. Ad. förkastadt, men det har imedlertid för mig sin egen intressanta märkvärdighet.
Det afser nemi. att man måtte återgå till den gamla inrättningen, alt, inför sakkunnige personer, slita tvister mellan handtverkare och arbetare.
Hade man ej uphäft Hall-Rätterne: så hade man nu icke behöft gå baklänges, såsom man nu nödgas göra.
Detta är första tecknet dertill, som jag sett.
Flera komma nog, intill dess man slutligen nödgas återställa den gamla inrättningen.
Elter först till bifall å Iltskts förevarande förslag framstäld, med
Nej besvarad 1’ropos., blef detta förslag af R. o. Ad. afsiagel. §■ 48.
Utskis afstyrkande yttrande, ang:de föreslagen redaktions-förändring för denna §:s lista morn., bifölls, och dess yttrande ang.-de 2:dra momentet lades till handlingarna.
Slutligen förekom och lades till handlingarne Utsk:s yttrande rör:de ifrågaställd allmän revision af K.
Förordmn angide fabriker och handtverk.
Särskildta ölskis den 23 och 25 dennes på bordet lagda Mern.
JVs 19 med förslag lill voter:s-propos:r, i ant. af RiksStms olika beslut om beskattning å bränvins tillverkning oell destillering; och blefvo de i delta Mern. föreslagne voter:s-proposir af R. o. Ad. godkände.
Jag får hos R. o.
Ad. och Hr Gr. o. Landtm, ödmjukeligen anhålla, det ,min motion röride förändring uti 23idje §:n Riddar!).Ordn. måtte sältas främst på fö redragu:s-listan till nästa plenum, enär milt vistande i hufvudstaden som öftasl är afbrutet af resor till landet, och jag gerna sjelf ville öfvervara diskussionen om denna motion.
Någon egentlig olägenhet förefinnes visserligen icke alt ändra föredragnis-listan på sätt Hr Adelborg föreslagit, men jag skulle likväl heldre hafva ingått derpå, om han icke, på sätt som skett, motiverat sin anhållan, ty mig synes det icke vara något giltigt skäl att ändra föredragnis-listan, derföre att någon eller några riksdagsmän vilja lemna pleni-rummet.
Hvad sjelfva saken beträffar, så är, så vidt listan för dagen utvisar, icke ett enda mål qvar på densamma, hvilket är bordlagdt mera än en gång, utom Hr Adelborgs motion.
Om således också flere Betänkm blifva i afton bordlagda, är det likväl all sannolikhet för att listan nästa plenum hinner att helt och hållet genomgås.
Då det är oss tillkännagifvet, att, efter detta måls afgörande, den värde motionären ämnar lemna hufvudstaden, så, och för att, hvad på oss beror, bereda oss tillfälle alt längre få njuta gagnet af hans, såsom sig bör, värderade här12 H. ' 26 402 Den 27 September e. m. varö, förenar jag mig med Gr, Lagerbjelke tili den önskan, att föredragms-listan matie bibehållas i sådan form, grundlagsenligen åt densamma är anvisad för de fall, då icke serskildt undantag, för synnerliga orsakers skull, af Ståndet göres.
Jag anhåller att få förena mig uti flr Adelborgs begäran, att den af honom väckta motion måtte sättas främst på föredragms-listan till nästa plenum.
Det ärende, som nu är föremål för öfverläggning inom Ståndet, synes mig vara af föga betydenhet, ty då alla de ärenden,' sorn nästa gång skola förekomma, kunna utaf Hr Adelborg och någon mera för andra gången bordläggas, så är det ju alldeles likgiltigt, om den ifrågavar:de motionen står först eller sist på listan.
Jag hemställer således, om icke Hr Adelborg skulle vilja låta sin hemställan falla.
Mig synes det vara en stor oginhet att ej vilja bifalla Hr Adelborgs begäran.
Denna oginhet är så mycket större, --som, mig veterligen, intet enda mål blifvit bordlagdt.
Hvarföre då tvista med Hr Adelborg härom?
Jag anhåller om bifall till hans hemställan.
Jag skulle gerna bifalla Hr Adelborgs hemställan, men då den motion, som nu är i fråga, just afser att hindra riksdagsmän ifrån alt resa ur staden, finner jag det icke vara anledn. att, på de skäl han anfört, bifalla hans hemställan.
Hr Adelborg: Jag erkänner gerna alt, såsom sakerna nu stå, det var förhastad! af mig att begära min motion främst på föredragn:s-listan, hvilket likväl under andra förhållanden varit nödvändigt, enär en motion, som rör Riddarhusets enskilda angelägenheter, eljest kunnat på en längre tid undanskjutas.
Hvad åter mina motiver beträffar, sä sade jag icke, att jag ämnade resa bort ifrån liufvudstaden, utan att mina resor lill och ifrån staden möjligen kunde hindra mig ifrån att vara närvar:de när motionen förekom.
Då likväl denna nu i alla händelser i nästa plenum förekommer, vill jag gerna göra de Hrr, som skänkt oss detta diskussions-nöje på den sena midnatten, den tjensten, att afstå ifrån min först gjorda hemställan.
Landtm, yttrade, att, sedan Hr Adelborg afslålt ffän sin begäran, R. o. Ad. torde finna, att densamma förfallit.
Ropades Ja. ‘ H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 11 på aftonen.
Den 29 September. •403 Fredagen den 29 September 1854.
Justerades 4 prol.-utdr. för den 27 dennes e. m. samt pleniprot. för den 21 sistl.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att åtskilliga af de ledamöter, som af R. o. Ad. blifvit utsedde till ordinarie ledamöter eller suppleanter i de förstärkta Utskm, lemna!
Riksdagen, samt hemställde, enär det således kunde vara osäkert, om antalet af dessa ledamöter och suppleanter blefve tillräckligt, om R. o. Ad. behagade företaga val af ytterligare 4 suppleanter i hvartdera af förstärkta Constia-, Stats- och BankoOtskin, samt insätta tiden för dessa valförrättningar lill nästa Måndag e. ra.; hvilket bifölls.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Coust.Utskis den 27 dennes f. m. på bordet* lagda Mera.
M 51, med votens-proposir röride Consl.Utskis uti Mern.
JM 40 afgifna förslag till ändring i 56:te och Blista §§ine RegisFin samt 29ide §:n lista mora.
RiksdisOrdnin.
Föredrogs StatsUtskis den 27 dennes f. ra. på bordel lagda Mern.
M 295, med förslag till voleris-propos. i anleda, af RiksStins skiljaktiga beslut, angide K. Mis Nåd.
Propos. om framlidne förre Departis-Chefen i Kongl. General-Tull-Slyrelsen, Kansli-Rådet J. D. Valerii enkas och barns befriande från hemätde Kansli-Råd ådömdt ersättnings-ansvar i målet röride den efter aflidne Tullförvaltaren M. F.
Uti förevaride Mera. har Utsk., jemte upställda votens-proposir i ämnet, tillika framställt den inbjudning till de öfriga RiksStin, alt de malle förena sig uti BorgareStis bifall lill ett af Ulsk. afgifvel Utlät., deruti Ulsk. afstyrkt allt afseende på förslaget om ersättning ål Adv.-Fiskalen Printzensköld för hans tillgöranden uti Finérska balansmålet; men då jag anser de skäl, som förut föranledi R. o. Ad. alt fatta ett emot innehållet af denna inbjudning stridande beslut, af syftning, alt åt Hr Printzensköld tilldela 12 proc. å det oguldna belopp, hvarför ansvarighet blifvit Kansi-Rådet Valerius ådömd, ännu vara ovederlagde, så anhåller jag, att R. o. Ad. mätte, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, afslå inbjudningen samt godkänna voterisproposine.
Häruti instämde Hr von Hartmansdorff, Au g. 20* % 404 Den 29 September.
Uppå härefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att, med afslag å Ulsk:s inbjudning till instämmande i BorgareSt:s beslut,- godkänna de föreslagne voter:s-propos:ne. Föredrogs och lades tilL handlingarne StatsUtsk:s den 27 dennes f. m. på bordet lagda Mern.
JVI 29(5, i auledn. af erhållen ålerremiss å Betänk. A? 242, ang:de väckt fråga om ersättnings beviljande åt Adv.-Fiskalen i Kongl. KammarRätlen, Protokolls-Sekreteraren C. Printzensköld för det aktorats-artvode, hvaraf han galt i mistning genom den, Presidenten J. P. af Billberghs sterbhusdelegare medgifna befrielse från Presidenten i lifstiden ådömd ersättningsskyldighet för en del af aflidne Tullförvaltaren M. F. Finérs iråkade balans.
S(atsUlsk:s den 27 dennes f. m. på bordel lagde Mera. och Utlåt.:
JVJ 297, ang:de tiden för nästa Revision af Stats-, Banko- och Riksgälds-verkens förvaltning och räkenskaper; och M 298, i anledn. af väckt motion ronde den från Andrarums alunverk i, Christianstads län hittills utgående aluntionden.
Föredrogs SlatsUtsk:s den 27 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt.
JYä 299, ang:de K. M:s Nåd.
Propos. om uplåtelse åt enskild person af norra delen af Konung
Carl XIIUs torg i hufvudstaden, till bebyggande och disposition under viss tid emot tomtöres-afgift.
Vi veta väl, att Borgare- och BondeShn bifallit Utsk:s föregide Betänk. ijöre'var:de ämne; men deremot hafva R. o.
Ad. samt PresleSt. icke fattat enahanda beslut.
Jag tillstyrker alltså, att dä några nya och mera talande omständigheter eller skäl icke kunnat
Ijll stöd för StatsUtsk:s Utlät, åberopas, R. o. Ad. behagade finna lämpligt, att nu fatta ett beslut i öfverensstämmelse med de åsigler, som, förra gången ärendet förevar, gaf anledn. lill återremissen.
Såsom jag uti min reservation tillkännagifvit, har uti Utsk. blifvit företedda serdeles omsorgsfullt utförda alternativa ritningar och kostnadsförslag, hvilka tydligen visa, att planer icke felas för ett smakfullt ordnande af ifrågavar:de del af Carl XIlI:s torg.
StatsUtsk. har hvarken kunnat uttala någon bestämd afsigt med platsens bebyggande för Statens räkning, ej heller har man kunnat blifva öfverens, huruledes den öfre delen af torget borde, medelst planteringar, till en park förvandlas.
Följaktligen och då jag föreställer mig, att K. M:s Propos. innefattar den betydliga fördelen, att gifva förhoppning om platsens bebyggande på ett för densamma förskönande sätt, utan att derigenom Staten tillfogas någon förlust, hemställer jag, att R. o.
Ad. behagade bifalla K. M:s Propos. samt derjemte, i del hänseende K. M., i fråga D e n 29 S ep t e m b er.
405 om lämplig tidslängd, behagat åt R.
St. öfverlemoa förfogandet, bestämma au öfverlåtelsen af platsen åt enskild person bör omfatta en tiderymd af 40 år.
Sedan den hemställan jag gjort, i afseende på ifrågavar:de plats’ uplåtelse, icke vunnit Utsk:s bifall, så anhåller jag att få instämma med Frih. Cederström.
Jag kan icke annat än beklaga, att StatsUtsk. icke fästat afseende på de skäl, som såväl i sjelfva motionen, som äfven sedermera af ledamöter i Utsk. och företrädesvis.
Cederström blifvit anförde för bifall till K. M:s Propos.
Jag skulle tro det vara R.
St:s pligt att bifalla sådana framställningar, hvilka åsyfta att försköna Rikets hufvudstad.
Säga hvad raan vill, blir ändamålet icke derigenom upoåddt, att platsen befinner sig i sitt nuvar:de skick; möjligen hade det dock kunnat vinnas på det sätt, alt K.
M. ät enskild person emot tomtören och på en viss tid uplåtit platsen.
Sådana exempel finnas och jag tror icke att K.
M. derigenom trädt grundlagen för nära.
På sådant sätt hade det åsyftade ändamålet kunnat upnås, ulan att R.
St. behöft blanda sig deruti, men då K. M. visat R.
St. den upmärksamhet, att lill dem framställa delta ärende, hvilket K.
M. trott att R.
St. skulle af eget skönhetssinne bringa till ett lyckligt slut, så hade jag hyst den förhoppning, att R.
St. skulle gå K.
M:s önskningar lill mötes.
Sedan härefter först propos. lill bifall å StatsUtsk:s Utlåt, blifvit framställd, men besvarad med Nej, fann R. o. Ad., i öfverensstämmelse med Frill.
Cederströms hemställan, för godt att, med afslag å Utsk:s Utlåt,, bifalla K. M:s ifrågavar:de Nåd.
Propos. samt bestämma tiden för platsens uplåtande åt enskild person emot tomtören till 40 är.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, ' StatsUisk:s den 27 dennes f. m. på bordet lagde Utlåt-.n: M 300, i anledn. af väckt motion om anslag till Lazarettet i Lund; och M 301, i anledn. af väckt motion om anslag till BaggensStäkets uprensning.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 27 dennes f. m. på bordet lagda Betänk.
JVs 130, i anledn. af väckt motion om utfärdande af fullständig förordn. om val af orgelnisten, klockare och andra kyrkobetjente, blef äfven detta Betänk., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt, hvarjemte Hr von Hartmansdorff, Aug., yttrade: 406
Sorn tili delta Betänk. ingå examensfrågor för kyrkobetjeningen, hemställer jag ali R. o. Ad. måtte fatta enahanda beslut, sorn i fråga om pastoralexamen, nemi. atl icke företaga detta ärende förr än PresleSlis beslut blifvit R. o. Ad. bekant.
Dppå Hr Gr. o.
Landtm» i anledn. häraf framställda propos. bifölls, att med ytterligare föredragning af ifrågavande Betänk.
JVs 130 skulle upskjutas, lills PresteSt:s derom fattade beslut blifvit R. o. Ad. genom prot.-utdr. meddeladt.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 27 dennes f. m. på bordet lagde Betänkm:
Jtä 131, i anledn. af väckte motioner, dels om utredning äf tolagens tillkomst och rättvisare grund för densammas fördelning, dels ock om rättighet för Fiskeläget Torekow, att upbära tolag för aila varor, som derstädes lossas eller lastas efter förolyckade fartyg; och M 132, i anledn. af väckt motion om förändring uti nu gällande stadganden ronde behandling och försäljning af s. k. slrandvraks-gods.
Besvärs- och Ekon.Ulskis den 27 dennes f. m. på bordet lagda Betänk.
JV2 133, i anledn. af väckt motion om kronoskjuts-skyldiges befrielse från krut-transporter.
Det är visserligen skäl, såsom Ulsk. yrkat, att krut-transporter icke få verkställas, utan upsigt af Kronans tjenstemän, eller sådane som dertill få updrag, men deremot Anner jag det vara obilligt, att krut skall, för enskild räkning, forslas genom kronoskjuts.
Att jordegare äro förbundne utgöra skjuts för allmän räkning, kan vara billigt.
Men att de skola utgöra kronoskjuts för enskild räkning, det är en motsägelse och för mycket hegardt.
Motionären har upgifvit — utan att sådant af Utsk. blifvit vederlagdt — att dylik kronoskjuts verkställes af bönder, som bo på 5 rails afstånd från det ställe, hvarest skjutsen mottages, samt att i lega erlägges endast 16 sk. b:ko milen, en ersättning, som icke skulle motsvara fjerdedelen af verkliga kostnaden.
Att någon enskild man, på andra medborgares bekostnad, tilltvingar sig fördelar, bör ej af R.
St. tillstädjas.
Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte återförvisa Betänk.
Propos. till bifall å förevar:de Betänk, blef först framställd och besvarad med blandade
Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkmne föranleda till återremiss, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade sig hafva funnit
Den 29 September. 407 Föredrogs och bifölls Allra.
Besvärs- och Ekon-Ulsk:s den 27 dennes f. ra. pä bordet Jagda Betänk.
JV° 134, i anleda. af väckt motion om uphörande af metall-vågarne i städeroe Westerås, Arboga och Köping samt vid Strömsholm.
Ånyo föredrogs Riddar!)
.Ulsk:s den 23 och 25 dennes på bordet lagda Mera. JU 11, i anledn. af Hr Adelborgs, A. 0., motion om ändring i 23:dje §:n Riddarh.-Ordn:n.
Vi veta alla, att den stats form, vi na ega, år 1809 framkallades under inre hvälfningar, alstrade genom en anarki, hvilken lätt kunnat urarta, men lyckligt nog, ledd genom ljusa hufvuden och kraftiga viljor, blef för vårt land lyckligt till sitt resultat.
Tackande
Gud för det återfunna lugnet, sä väl behöflig! för ett älskadt fosterland, som under långa tider förut lidit under det yttre krigets och en inre uplösuiugs sorgliga inverkan, ville man betrygga de vunna fördelarna genom att i landels nya institutioner inlägga starka garantier för deras framtida bestånd.
Att delta lyckats veta vi mer än väl, och att det lyckats alltför väl, få vi nog ofta erfara, då de förändringar, lidens fordringar åsyfta, och hvilka Riksdag för Riksdag påyrkas, gång för gäng återstudsa, ifrån de orubbliga skyddsvärn, som blifvit updragna kring vår nu föråldrade statsform.
I försöket att stadga det bestående och trygga landet för nya skakningar har man kommit till en konservativ orörlighet, som nu å sin sida hotar att skada lika mycket som den rörlighet, man förut velat skydda sig för.
För mycket och för litet skadar allt; delta har man äfven här fått erfara.
För att i dessa dagar åstadkomma en representationsförändring, behöfdes således grundliga medel och jag vet i sanning ej hvad sorn skulle kunna bringa dertill, såsom sakerna nu slå, om ej en förnyelse af 1848 års yttre påtryckning, eller ock, det Gud förbjude, en inre revolution.
Att genom dylika medel erhålla en ny Grundlag, måste dock för gode medborgare ej vara önskvärdt.
Tider, under hvilka lagar framkallas ur* folkyrans hugskott, kunna väl föda snillefoster, men ej dessa lugnt beräknade och praktiskt nyttiga lagbud, som för en Stats lugna framåtskridande äro så nödvändiga.
Önskar man således en förbättring i vår statsform, under det man inser omöjligheten af att under nämnde tidpunkt få den i sin helhet förändrad, bör man väl åtminstone försöka alt förbättra de detaljer, hvilka påtagligen fordra sådant.
Del är ur denna synpunkt jag sett saken och derföre haft äran för R. o. Ad. framlägga det förslag till förändring i Riddarh.-Ordnm, hvilket nu är under Ståndets pröfning.
Jag har föreslagit, det ingen af R. o. Ad:s .ledamöter hädanefter borde till ledamot i Utskott inväljas, utan att med detsamma förbinda sig till att fortfarande arbeta i samma Utsk. under hela Riksdagen, med rättighet likvisst till åtnjutande af sammanlagdt 2 månaders permission.
Genom ett dylikt stadgande skulle naturligtvis det lyckliga förhållande upstå, att samma ledtmöter inom Utsk:n komme att handlägga der förekommande frågor och. således, i likhet med dc andra Ståndens derstädes arbetande representanter, 408 Den 29 September. kunde, till stor båtnad för Utsk:ns verksamhet, följa med frågornas gång ifrån början och till slut.
Del kan ej vara bra, att, som uu sker i vissa Utsk., personalen beständigt omvexlar och det kan ej för R. o. Ad. vara särdeles hedrande, att se sina åsigter inora Ulskra representerade genom ständigt nyinkomne och således, genom bristande erfarenhet af sakernas fortgång, okunnige personer.
Att i dessa Utsk. de andra Stånden skola i de flesta fall hafva en bestämd öfvervigt, är tydligt.
Eller ock inträffar, hvad Gudnås alltför ofta sker, att betydelselösa personer insättas, hvilkas verksamhet ledes genom impulser, komna utom Utskis krets, och således, icke vuxna den plats de bekläda, inför de andra Ståndens mera intelli genta ledamöter nedsätta R. o. Ad:s anseende.
Bör det vara så omöjligt, alt inom detta Stånd, så ärorikt genom historiska minnen, vittnande om sann fosterlandskärlek och en ädel upoffringsanda för det allmänna bästa, finna ett tillräckligt antal personer för Utskms besättande, hvilka under den tidslängd, som Riksdagen varar, skulle förbinda sig, att, med upoffringen af daglig tillsyn om egna värf, förena ett nitiskt arbete för det allmänna bästa.
Jag för min del har ej en så dålig tanka om denna den första del af representatio nen.
Nej, uti omöjligheten af alt verkställa förslaget, ligger ej orsaken lill det stora motstånd, som det rönt.
Uti Conslis- och StalsUtskm har man ju under flere Riksdagar och äfven vid denna öfvat samma sak, ty jag vet bestämdt, alt större delen af de ledamöter, hvilka vid Riksdagens början invaldes i dessa, förbundo sig till alt fortfarande under dess lopp arbeta inom desamma.
Också hafva dessa Utsk. visat en mindre ombytlig fysionomi, och i afseende på frågornas behandling mera enhet i åsigter än de andra.
Om del har lyckats att kunna tillvägabringa denna upoffring af ledamöterna inom dessa IJlsk., hvarföre skulle det då ej kunna lyckas äfven för de andra?
Ar det icke, med den rastlöst framåtskridande riktning i förbättring af alla samhällets angelägenheter, som nu gör sig gällande, lika nödigt, att de andra Utsk:n, hvilkas arbeten numera i vigt på intet sätt stå efter de begge förutnämndes, få samma omvårdnad i afseende på val af arbetande personer och deras fortfarande verksamhet derstädes?
Det kan icke nekas, att Banko-, Bevilln:s-, Lag- och Ekon.Ulskin, under sednare Riksdagar, och påtagligast under denna, spela en lika vigtig röle som någonsin Const:s- och StalsUtskm.
De konstitutionella striderna ligga f. n. nere; statskassaus pung är öppen, mer än någonsin, för hvad till landets nytta hörer; i drssa Utsk. går arbetet tyst och stilla, ulan serdeles bråk och bryderi.
I de andra Ulskin deremot, inom hvilka dagens vigtigasle frågor nu skola lösas, går det lemligen stormigt tillväga.
Jag skulle således tro, att det antagna sältet all tillsätta ledamöter i de två första Ulskm, mer än väl borde tillämpas på de öfriga.
Hvarföre motsätter man sig då sä ifrigt denna föreslagna förändring, hvilken ju tydligen hvarken år omöjlig eller onyttig?
Jo, säger förtalet, man önskar denna rörlighet inom de andra Ulskm och vill ej hafva den förändrad.
Genom denna ständiga omvexling af ledamöter, har sido- och part i-i n fly telseu större spelrum och en skicklig ordfide större chance att drifva Den 29 September.
409 igenom redan förut bestämda meningar.