Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad det förra beträffar, så år jag för min del tillfredsställd med hvad Grefve Lövenhjelm i det-* ta hänseende nyss upplyst5 men hvad det senare eller handelsfriheten vidkommer, så vågar jag å nyo hemställa, om ej lämpligt vore, att gfenom Kongl. Måj:ts Handels- och FinanceEx— pedition söka inhämta Regeringens tankar i det, ia ämne.
I alla andra constitutionella länder saknas icke en vägledning från Ministéren i detta falli Det år der Ministrames ovilkorliga skyldighet j att genom annoncerandet af deras principer gifva tillkänna hvad som bör blifva föremål för representationens debatter.
Hår hafva vi blott våra enskilda åsigter att gå efter, och följden år också oftast tidsutdrägt, utan något bestämdt resultat, ty det år endast af handläggningserfarenheten som de upplysningar kunna väntas; som för omdömet åro så nödvändiga.
Till följe af 4g §•
i Riksdagsordningen, anhåller jag att få till Protocollet dictera min förut nämnde framställning, för att, efter skeende bordläggning, varda till behörigt Utskott remitterad.
Ridd. 04 Ad.
Proti I.
B. 93i 5i4 Den |5 Februarii.
Friherre Cederström, Jacob: Då Riks dagsOrdningens 42 §, innehåller det sått, hvarpå Utskotten må inhämta de upplysningar, som kunna anses nödiga, så finner jag för min del ej huru det kan vara med formen enligt, att ett
Stånd beslutar om hvilka upplysningar det ena eller andra Utskottet beliöfver.
Efter min tanka torde det vara bäst uppskjuta all öfverläggning i frågan till dess den framställning från Kongl. M«j:t, hvarom Grefve Lövenhjelm nämnt, blifvit Riksens Ständer meddelad.
Jag högaktar Friherre Anckarsvårds nit, och gör rått åt syftningen af hans motion; men tror mig likväl i densamma finna en otydlighet, som jag önskar han ville undanrödja.
Känner Herr Friherren någor visst af Ministern afgifvit utlåtande, eller någon viss annan handling, tjenlig för vår upplysning, så kunna vi visserligen begära och erhålla dem; men då fordras dertill att Herr Friherren uppgifver hvilka de åro.
Skulle åter hans mening vara att från Regeringen begära ett Utlåtande, att afgifva, så måste jag skilja mig derifrån, emedan jag icke anser vår rätt sträcka sig derhän.
Friherre Anckarsvärd".
För att möta Friherre Cederströins inkast, torde jag blott få erinra, att jag ej tror, det
Riksdagsordningen lägger något hinder i vågen för hvad jag föreslagit.
Jag kan alldeles icke inse någon olägenhet
Den l5 Fcl^tiaril, 515 deraf, att Riksens Ständer uttänka medel, sorn kunna lätta Utskottens arbete.
Hvad åter angår Friherre Boijés anmärkning, så har jag visserligen icke något att invända deremot, att ju Riksens
Si änders rättighet uti ifrågavarande lall icke må pä något sätt utsträckas.
Jag känner i sanning icke någon särskild act i åmnetj men jag hade önskat att genom ca allmän framställning af Ministérens åsigter och af de principer, som i i3 år varit gällande, vi måtte vinna en vägledning för våra åtgåi der.
Ridderskapet och Adeln finnér denna önskan lagstridig, så år jag färdig att genast derifrån afstå) ehuru jag ej fean någonsin frångå den öfvertygelsen, att vi utan Ministérens vägledning aldrig skola komma till det resultat vi åsyfta, och att man för alla dylika frågors behandling måste äga en punkt, omkring hvilken man kan vånda sig, men hvaraf vi nu äro i saknad, utan att vi kunna få bi istan fyld annorlunda ån önskningsvis» Friherre Cederstrérrt: 42 §. i Riksdags ordningen innefattar en bestämd föreskrift, hiirti det bör tillgå, når ett
Utskott finner sig vara i behof af upplysningar från Styrelsen.
Mig Vetteriigen år i våra Grundlagar ingenstädes medgifvit> att Stånden må i förvåg kunna åska så-* dana upplysningar åt deras Utskott.
Harr Grejven och Landt-Marskalken yti - 5i6
Den l5 Februarii. rade, att då den af Friherre Anckarsvärd framställde begäran j att Ridderskapet och Adeln skulle hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla om uppgift af de i afseende å ifrågavarande ämne af Kongl. Maj:t följde och tillämpade allmänna gi under, syntes strida mot den, för sådana årenders framställning, i Grundlagen stadgade form, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke Friherre Anckarsvärd» berörde begäran kunde få förfalla.
Bifölls. s Justerades följandet Utdrag af Protocollet' håltet hos "Högr lofl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den i5 Februarii 18 2 3. r S. D. Föredrogs å nyo och bifölls ConstitutionsUtskottets den 7 dennes afgifne, och d. is derpå följde förmiddagen på bordet lagde, Memorial, angående tryckning af en uppgift på do hvilande förslag till ändring i Grundlagarne, som Vd denna Riksdag till afgörande förekomma, JJt supra.
Den 17 Felni*?iU 317 Höglofige Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan a eftermiddagen.
Måndagen den 17 Februarii Plenum klockan io förmiddagen.
Upplåstes de öfrige Respectire RiksStåndens ankomne ProtocoilsUtdrag af den 12 och i5 dennes; hvaraf inhämtades, att bemålte Riksstånd förblifvit vid deras förut meddelte godkännande af de utaf ExpeditionsUtskottet föresiagne unnerdåniga Lyckönsknings-Adresser till Hans M»j:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen i anledning af Hans Kongl. Höghets förestående förmälning med Hennes Kongl.
Höghet Prinsessan Josephina afXeuchtenberg och Eichstedt» Grefve De la Gardie, Jacob:
I anledning af de nu upplåste Piotocolls-Utdrag, tager jag mig friheten nämna några ord.
Sedan de af Expeditions-Utskottet uppsatte och till Riket» 5i8 Den 17 Februarii.
Ständer afgifne Förslag till underdåniga lyekönsknings-adresser till Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen nu blifvit af de öfrige trenrie Riks-Siånden antagne och saulina förslag således komma att utgöra Riksens Ständers tanka; får jag till Ridderskapet 01 h Adeln hemställa, om icke, då de af Friherre
Lagerbjelke författade och här upplåste projecter lill dylika adresser, fullkomligen uttryckte de känslor och tänkesätt, hvilka Ridrierskepet och Adeln för dess del ansåg och önskade böra vid ifrågavarande tillfälle i underdånighet tolkas, Ridderskapet och Adeln skulle anse läinpeligt och i enlighet med dess sålunda yttrade känslor, att berörde af Friherre Lagerbjelke författade projecter till LyckÖnsknings-Adresser, borde till trycket befordras; och i händelse Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt, att sådant besluta, torde jag få föreslå, att tryckningen måtte genom Riddarhus-Utskottes åtgärd verkställas.
Herr Grefven och Landt marskalken hemställde, om Ridderskapet osh Adeln behagade den af Grefva De la Gardie gjorde framställning bifalla.
Jag har »nhäilit om ordet, egenteligen i afsigt att hembära Höglofl.
Ridderskapet och Adeln gärden af min vördnadsfull tacksamhet för det nya Vedermäle af öfverseende godhet som Höglofl.
Den 17 Februarii, Ridderskap et oell Adeln behagat låta mig vederfaras.
Uppfyllandet af denna hjertats plikt, borde ej inblandas med något annat föremål j men då detta tillfälle troligen ar det enda då fråga blifver om det nu ventilerade åmnet, torde mig benäget tillåtas, att dervid ett Ögonblick uppehålla mig.
Man lärer hafva gjort (jag kan ej såga hvar eller når, ty saken företer inga spår af officialitet, men den tyckes vara temmeligen allmän, och det år för mig nog) man lärer hafva gjort säger jag, åtskilliga critiska och troligen vålförtjenta anmärkningar vid de af mig vördsamt föreslagna lyckönsknings-adresserna.
I aestetisk våg öfverletnnar jag dem gerna till granskningen.
Vid en enda af dessa critiker nödgas jag dock uppehålla mig» ingalunda af någon litterair gloriole, den jag ganska npprigtigt sagt, icke vidkännes, men i anseende till den slags politiska tydning som eljest kunde drabba det criticerade stället.
Man lärer hafva anmärkt, alt epitheten berycktacle, som jag i det ena projectet nyttjat i afseende på Pfalsiska Konunga-Huset, vore ganska olåmpelig, då detta ord kan tagas i 2:ne bemärkelser, både i en god och en elak.
Så år frdlet med många ord, som derföre likaväl, någon gång båttre ån andra, kunna användas.
Jag har trodt att i vårt språk, likasom i de främmande, hvaraf jag kan äga någon kännedom, är det en hos talare ingalunda sällsynt methode, att då de ej vilja amplifiera ett ämne, välja uttryck af en enkel och lättfattlig betydning; men önska de åter vid något tillfälle mera bildrikhet och utveckling, nyttja de ofta epi - 53* Ben 17 Februarii, theter af en dubbel och flerfalldig bemärkelse, just för att äga anledning att genom de omgifvande locutionerna fästa läsaren eller åhö-^ raren vidi den mening de åsyftat.
Så har äfven jag bjudit till att göra, och det med full afsigt } eljest tyckas orden frejdade, rycktbara, namnkunniga $Cc., icke vara nog ovanliga för att hafva bordt undfalla mig* Phrasen i sitt sammanhang lyder sålunda: Svea Folk emottog vied aningar af sällhet och ära nyheten om de heliga band som skola förena Eden Kongl, Höghet med en Prinsessa, ättling af den bery cktade Konunga- Stam, som fordom gifvit Sverige Carlar och Hjelt ar, Jag vågar hemställa huruvida begreppet af ordet berycktade icke *5r genom omgifningen fullkomligt bestämdt; åtminstone vet jag ej af Carlar och Iijeltar sorn åi’o illa berycktade, lika litet som man kan sägas med aningar af sällhet och ära emotse föreningen med en Ått, hvars art af namn-r ^kunnighet vore tvifvel underkastad.
Jag anhåller om tillgift för denna digression om obetydlighet; men, som jag nyss vågat nämna, hårleder den sig icke från auktorlig egenkärlek, utan från en billig tillbörlighetskånsla i anseende till ämnet.
För öfrigt er-i känner jag gerna o lämpligheten att framkomma med fragmenter i talekonstens theori, inför en samling, som så ofta gifvit och gifver prakti-: ska mönster af vältalighet.
Grefve von Platen Baltzar Bogislaus:
Endast förd af det djupa] och sånna intryck
Den 17 Februarii, 521 , Friherre
Lagerbjelfces förslag till lyckönskningsarlresser på mig gjorde, hemställde jag att de samma måtte med de öfrige Riks-Stånden corn. municeras.
Jag bekänner upprigtigt, det jag hade önskat , att berörde förslag skalle hafva blifvit enhälligt af RiksStånden antagne; men då detta försök misslyckats, torde det tillåtas mig föreslå, attj enär Friherre
Lagerbjelkes ifrågavarande förslag komma att uti Ridderskapets och Adelns protocoller intagas, och således på sådant sätt allmångöras, någon serskild tryckning deraf icke måtte äga rum.
För min del är jag lika öfvertygad som Ridderskapet och Adeln, det vi i sjelfva saken böra vara ståndaktige, samt att vi äga samma känslor som hår förut enhälligt yttrats, men i afseende på för* men eller den nu föreslagne och af Ridderska-i pet och Adeln beslutade serskildte tryckning af Friherre Lagerbjelkes förslag till LyckönskningsAdresser, fruktar jag ehuru förtjenstfull de till sina innehåll visserligen åro, likväl, att den kunde anses vara en ambitions-fråga samt sålunda gifva en mindre god sinnesstämning RiksStånden emellan.
Det första Ståndet eller Ridderskapet och Adeln gör bäst att visa sig ef^ tergifven, just derföre att de utgöra första Ståndet.
Friherre Boije\
Jag delar icke den siste värde talarens mening i ämnet; och jag frestas således icke heller att med honom ingå i försöket att upprifva ett redan fattadt beJ slut.
Då Ridderskapet och Adeln, efter afhö-* rande af de Lyckönsknings-adresser som 522 Dea 17 Februarii, Friherre Lagerbjelke upplåst, genom formeligt beslut, förklarat dem uttrycka Ridderskapeta och Adelns känslor och tänkesätt, så inser jag så mycket mindre någon betänklighet, att ehuru de icke blifvit af de andra Stånden antagne, gifva åt dem all möjlig offentlighet, som jag icke kan föreställa mig en så besynnerlig ömtålighet hos de andra Stånden, att de skulle sådant misstycka.
Jjg tillstyrker alltså att beslutet om tryckningen må förblifva orubbad!.
Jag får blott förklara, att min mening visserligen icke varit, att vilja upprifva ett af Ridderskapet och Adeln redan fattadt beslut, hvarken angående frågan om communication med de öfrige Stånden af Friherre Lagerbjälkes författade förslag till LyckönskningsÅdresser, eller rörande serskild tryckning af samma förslag; men jag får tillkännagifva, att innan Herr Grefven och Landtmarskalken framställde proposition om en sådan tryckning och således löre beslutets fattande derom , begärda jag ordet, och af sådan anledning tog jag mig friheten hemställa, att någon serskild tryckning icke mätte blifva verkställd.
Skulle Herr Grefven och LandtMarskalken ej hafva hört min anhållan otn ordet före beslutets fattande, lärer jag få afstå frän min anmärkning, men i annat fall kan jag ej densamma frånträda.
Sora jag fattat denna sak, har Grefve De la Gardie hemställt om icke de af Friherre Lagerbjelke författade Lyckönsknings-adresser, skulle till serskild tryck* Den 17 Februarii. ning befordras, hvaremot Grefve von Platen förment, att en sådan tryckning icke borde äga rum.
För ruin del anser jag, att, då Herr Grefven och LandtMarskalken, i anledning af Grefve
De la Gardies hemställan , redan framställt proposition derom och Ridderskapet och Adeln berörde hemställan bifallit , det fattade beslutet må blifva oföråndradt.
Hvad vidare angår den' af Grefve von Platen omrörda sinnesstämning
Stånden emellan, jemte Ridderskapets och Adelns éåsom det första Ståndets eftergifven bet i detta afseende, vågar jag för min del tro, att Ridderskapet och Adeln vid detta tillfälle bör begagna sin rätt, utan afseende å hvarken eftergifvenhet eller undseende för de öfrige Ståndens i detta ämne tagne beslut, och att följsgtligen Ridderskapets och Adelns enhälliga bifall å Grefve De la Gardies väckte motion om serskilt tryckning utaf Friherre Lagerbjelkes författade lyckönsknings-adresser , må förblifva såsom ett behörigen fattadt beslut.
Jag får blott upplysa, att Friherre Sparre ej rått fattade min mening.
Jag har trott mig böra nämna , att om min begäran att erhålla ordet icke blifvit af Herr Grefven och LandtMarskalken hörd, utan sålunda kommit post fatalia, jag icke har någon pretention på upptagande af min anmärkning, men att i annat fall, jag ej kan derifrån afstå.
Äfven jag hörde Herr Grefve von Platen be? 5s4 Pen 17 Februarii. gåra ordet i detsamma sora Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition å Grefve
De la Gardies hemställan om serskild tryckning af de utaf Friherre Lagerbjelke författade förslag till Lyekönsknings-adresser, Skulle Ridderskapet och Adeln anse Herr Grefve von Plåtens anmärkning vara för sent framställd, så lärer, på sätt Grefve von Platen sjelf yttrat, något afseende på den af honom anmälte önskan icke kunna göras.
I motsatt föll och ora frågan ännu skulle anses oafgjord, skulle också jag vilja förklara, btt, enligt min öfvertygelse, Ridderskapet och Adeln gjott nog för sin dignitet, då Ridderskapet och Adeln i sina Protocolier upptagit de af Friherre Lagerbjelke projecterade adresser och förklarat att genom dem Ridderskapet och Adeln fann sina känslor värdigt uttryckte.
Att göra mera, synes mig mindre öfverensstämma med det lugn som Ridderskåpet och Adeln alltid och serdeles vid denna Riksdag ådagalagt.
Sedan jag redan haft det missödet, att, ehuru ganska oskyldigt, gifva ett slags anledning till olika tankar i RiksStånden, fastän blott i en redactions- eller form-fråga, skulle det för mig vara dubbelt bedröfligt, om någon orsak hvaruti jag ägde minsta del, skulle, enligt hvad en vård talare tyckta befara, kunna föranleda till ytterligare skiljaktighet.
Skulle således Höglofl.
Ridderskapet ■och Adeln finna skål att förändra sitt nyss fat. fade beslut rörande tryckningen af de projeet lill underdånige Lyekönsknings-adresser jag fö« Den 17 Febr narn t 5#5 reslagit (hvilket som Herr Grefve von Schwerin äfven nåtnndt, visserligen ankommer på Höglofl.
Ridderskapets och Adelns vilja) vore jag för min del fullkomligen beredd att instämma med Herr Grefve von Flåtens åsigt af ämnet, samt hemställa, om det icke finge förblifva i samma skick det var innan proposition om tryckningen gjordes, För egen del skulle jag önska förlora erinringen af allt hvad i detta hänseende varit å kane, endast bevarande minnet af den ynnestfulla och uppmuntrande godhet Högl Ridderskapet och Adeln vid samma tillfälle täckts mig bevisa.
Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han vanligen afbidade någon stund efter öfverläggningens slut innan han framställdeproposition i ämnet, på det hvar och en, som det åstundade, kunde äga tillfälle att anmäla sig; och hade Herr Grefven och LandtMarskalken äfven vid detta tilR fålle förfarit på enahanda sått.
Det kunde visst hända, att Grefve von Platen anmält sig att tala just i samma ögonblick propositionen af Herr Grefven och LandtMarskalken gjordes, men sorn berörde proposition blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken Ridderskapets och Adelns sålunda fattade beslut nu mera icke kunna rub. bas, hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma.
Friherre Palmstjerna} Carl Olio3 anförda akrifteligen; £26 Den i*j Februarii.
Herr Grefven och Landt Marskalken till" kånnagaf, det Hans Maj:t Konungen och Hans Kongl. Höghet
KronPrinsen behagat utsätta kh I i morgon eftermiddag till emottagande af Riksens Stånders stora Deputation, och som Heri?
Grefven och LandtMarskalken förmodade, att ftiåriga flera bland Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, än det vanliga antalet af 48, torde åstunda att i samma Deputation deltaga, hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke hvar och en af Ridderskapet och Adeln, som det önskade, kunde få i Deputation nen deltaga, samt någon anteckning hos RiddarhusFiscalen således icke åga rum.
Herr Heijkenskjöld, Cart Vilhelm, upplåste följandet £Se Bilagan N:o 2.)
Lades på bordet Friherre Sparre, Sixten:
Jag har anmält
Den 17 Februaritf ttiig att tala i anledning af Herr Hejkenskjöld® motion angående Bevillningens nedsättande för jern-tillverkningen.
Jag vill blott fråga: om icke Bruksägare i allmänhet anses vinna på låga spannemälsprher, samt burn vida priset å jernet hittills lika hastigt fallit, soln priset å spannemålen? och torde denna erikla fråga få till vederbörligt Utskott åtfölja Hurr Heijkenskjölds motion.
Herr Heijkenskjöld:
Jag anser öfverflö digt att vidare detailiera skålen för min motion 5 men jag bör dock å Friherre Sparres anmärkning lemna ett svar, sorn torde få åtfölja remissen af motionen till Utskottet.
Sparre har framställt den fråga, om icke Bruksägare betydligt vunnit genom de nuvarande låga spannmåls-priser, och så förhåller det sig ock visserligen j men Bruk finnas som hafva egen tillräcklig spannmål, och för dem tror jag fördelen hafva varit mindre betydande.
För de Bruk åter, som äga tillgång på spannmål, men behöfva köpa tackjern och kohl, hvarå priserne åro högt uppdrifne, då för tackjern till och med mest betalas 10 å 11 Riksdaler skeppundet, och för kohlstigen, vid bruket lefvererad, 3 Riksdaler Banco, oberåknadt transport-kostnaden och aflöningar, tror jag, att, ehuru spannemålspriserne åro fördelaktige, detta dock ej vara af sådan consequens, att man kaia såga, det Bruksågarne varit särdeles gynnade.
S28 Den Februarii, Herr von Heijne, Georg, anförde skrifteligen:
Herr Montgommerie, Gujiaf, uppläste följande:
Lades på bordet Friherre Bjornftjerna, Magnus i Med mycken tillfredsställelse har jag alhört den af Herr Montgommerie Täckte motion, rörande förmenta Bristfälligheter i Arméens nu varande organisation.
Jag täger med mycken tillfredsställelse, emedan den letnnur mig tillfälle att här offentligen vederlägga de gjorde anmärkningarne, och att chronologiskt framställa data för organisationens tillkomst, men sorn ämnet fordrar en vidlyftig utveckling, och min talförmåga är för inskränkt, att ex tempore kunna nu framställa skålen till vederläggning af motionen, anhåller jag att i nästa Plenum få sådant verkj ställa.
Friherre Sparre, Sixtent Herr Montgomtnerie har uti sin motion nämnt, att han varit ^kunnig oja motfveyna till Arméens nya organisation - Dea 17 Februarii, 529 ganlsation, Jag skulle derföre önskat, att Herr Montgommerie först gjordt sig underrättad om Kongl. Majrts åsigter i afseende å denna förändring, innan några anmärkningar derå hår framställdes.
Det år högst nödvändigt, att förskaffa sig tillförlitlig kännedom om råtta demarcations-linien emellan det constitutionella för-; hållandet häruti, och hvad som rätteligen år commandomål, hvilket sednare aldrig kan komma under Riksens Ständers pröfning eller öfverläggning.
Detta bestämmande mäste nödvändigt föregå, innan Herr Montgommeries motion kan komma under öfverläggning; och som ifrågavarande upplysningar ganska lått kunna fås, säkrast hos GeneralAdjutanten för Arméen,' får jag fråga, om icke Herr Montgommerie sjelf vill, i anledning af denna min anmärkning, hos Ridderskapet och Adeln anhålla om tillåtelse att få uppskjuta med inlemnandet af den nu upplästa motionen till nästa Plenum, eller till dess att nämnde nödiga upplysningar hunnit inhemtas, på det, att ifrån samma motion må u~ teslutas allt hvad som angår commandomål.
Herr Montgommerie-.
Jag tror mig ej behöfva besvara Friherre Sparres begäran, att jag skulle uppskjuta inlemnandet af den utaf mig väckte förevarande motion om en förändrad organisation af Arméen, enär motionen redan blifvit lagd på bordet; och i afseende på de upplysningar om motiverne för den nya organisationen, sorn Friherre Sparre ansett, att Ridd. o. dd.
B, Den 17 Februarii. jag borde förskaffa mig innan frågans vidare handläggning; får jag förklara, det jag af Friherre Björnstjerna just väntar tillfredsställande upplysningar, emedan Friherren anmält sig att svara på min motion.
Herr Pereswetoff Morath, IVilhelm, uppläste följande:
Herr Morath anhöll att dess Memorial måtte till vederbörligt Utskott remitteras, och med de öfrige RiksStånden commmaiceras.
Herr Gripenfvcird, Fredric Adolph, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande:
Undertecknad RiddarhusSecreteraret I anledning af Herr Gripensvärds upplästa Memorial, utbeder jag mig få äran vördsamt upplysa orsaken hvarföre Högloflige Ridderskapets och Adelns justerade otryckte Protocoller hitintills icke varit för Tidnings-Utgifvare tillgänglige.
Den 17 FelruariU SSi Det är1 nemligen uti Iöftructionert för Riddar?
husDirectionen blott stadgadt, att dessa Prötoeoller skola vara att tillgå för Ridderskapet® och Adelns egna Herrar Ledamöter.
Orri också andra åsigter synas hafva föranledt detta beslut, än de, hvilka nu mera torde vara hos HöglofIige Ridderskapet och Adeln gällande, bardock den gifna föreskriften icke bordt Öfverskrida®, Intill dess den blifvit behörigen ändrad eller tipphäfven.
För min egen del bär jag visserligen icke något att erinra deremot, om Ridderskapet och Adeln skulle fintta för godt, att stadga hvad Herr Gripensvärd föreslagit.
Såsom Tjensteman vid Riddarhuset, anser jag det dock Vara mirt pligt, att fästa RidderskäpetS och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten för 'RiddarhusCanzliet, att under ioppet äf någon viss, lämpelig, korrt tid, efter det justeringen af ett Protocoll för sig gått, få detsamma enskilt begagna, dels för uppsättning af deruti belinteiige expeditioner och beslutens expedierande, samt dels för renskrifning deraf till tryck- och correcturs-läsning, emedan den anstalt, sorn nu blifvit vidtagen till befrämjande af Protocoilen® Skyndsamma tryckning, annars skulle kunna förfelas.
Denna tid för Riddarhus C an 2 Hets rätt att ensamt begagna de justerade ProtocoHett, torde kunna bestämmas till exempel till 24 eller kanske snarare till 48 timmar, efter hvilken tids förlopp något hinder icke synes möta för hvem Soln helst, att få läsa de justerade otryckta protöcollen, 1 händelse Ridderskapet och Adelö skulle sådant önska och besluta. gÖ2 Fen 17 Februarii.
Föredrogs å nyo den från de öfrige Riks-* Stånden nu mera återkomne Riksens Ständers Revisorers Berättelse, angående den sistlidet år verkställde granskning af Allmänna Magazinslnrättningens räkenskaper för åren 1819 °°b 1820, samt förvaltning för åren 1820, 1821 och 1822.
Friherre Anckarsvärd, Carl Hindric, hade inlemna! ett Memoria], hvilket upplästes, så lydande :
(Se Bilagan N.'o 7») Begärdes på bordet.
Herr Grefven och LanduMarskalken hemställde, om icke Riksens Ständers Revisorers ifrågavarande Berättelse finge till StatsUtskottet remitteras.
Föredrogs å nyo Herr Ehrenborgs, Casper, den 12 dennes förmiddagen på bordet lagda Memorial, om fortfarande af afgiften till veneriska smittans hämmande, samt om förändring så väl i sättet för dess utgörande och användande som beloppet deraf.