Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har begärt ordet, egentligen blott för att reservera mig mot en af Herr Hjerta anförd tanka , att Lagen skulle vara tillräcklig emot Embetsmäns tredska och oduglighet o, s, v. Lagen åtkommer sällan en Embetsman , om ock aldrig så försumlig , om han endast har någon slughet i sättet att ställa sig.
Jag har varit Ledamot i ett publikt Embetsverk , der en tjensteman var anklagad både för försummelse, tredska och olydnad.
Jag tror att målet för närvarande hvilar i Hof-Rätten , och den anklagade är ännu på 3:dje året i besittning af sin tjenst, utan att vara rättad eller agad.
Herr Cederschjöld: Herr Dankvardt har yttrat, att en Expeditions-Secreterare borde vara amovibel af det skäl , att han hädanefter komme att blifva ett slags Suppleant för den Föredragande.
Jag finner icke deruti något skäl för amovibiliteten , emedan Konungen, om Han blef missnöjd med honom såsom FöredraganRidd. o. Ad.
Prat. XI.
Band. 9 i3o Dan 3 December f. m. de , kunde låta en annan Expeditions - Secreterare föredraga , och den andre få förblifva i besittning af ett Embete, som han genom så långvarig möda förvärfva?.
Herr Gref ven och Landt-Marskalken tillkännagaf, att
Herr Grefven ach Landi-Marskalken hemställde , att, sedan de af Constitutions-Utskottet framlagde
Motiver numera blifvit genomgångne och discuterade , Ridderskapet och Adeln behagade tillåta , att de af Constitutions-Utskottet i öfverensstämmelse dermed uppgjorde Grundlagsändrings-Förslag finge till pröfning och afgörande företagas. Bifölls. Regerings-Formen, 5.
S Stats-Rådet skall bestå af Ti ’elton Ledamöter, hvilka äga rätt att alla der förekommande mål öfvervara , nemligen ; En Justitiae-StatsMinister, som tillika alltid vore främste Ledamot af Konungens Högsta Domstol: En Stats Minister för Utrikes Ärenderna , samt Elfva Stats-Råd.
Ej må Fader och Son, eller två Bröder på en gång vara ständige Ledamöter af Stats.Rådet.
Den 3 December f. m, 131 Herr von Hartmansdorff':
I sjelfva Re. dactionen förekommer i sista puncten ett uttryck , bväsvid ' jag anhåller att få göra en anmärkning, Utskottet har der bibehållit den gamla Redactionen :
Ej må fader och son eller tvä bröder på en gäng vara ständige Ledamöter af Stats-Rådet.
Sedan genom Utskottets förslag alla föredragande blifva ständige Ledamöter af Stats-Rådet, torde detta ord, som måtte hafva afseende på nuvarande Stats-Secreterare, hvilka endast för livar sin föredragning äro Ledamöter af Stats-Rådet, kunna uteslutas.
I händelse Rjdderskapet och Adeln skulle finna denna Redactions-förändring rigtig, och på grund af hvad förut blifvit anfördt besluta , att Justitias-Ståts-Ministern bör upphöra att vara Ledamot af Högste Domstolen , vågar jag vördsamt föreslå följande Redaction af denna § Stats-Rådet skall bestå af i3 Ledamöter , g Civila och 4 Militaira , hvilka äga rätt, att alla der förekommande mål öf vervara, nemi.; / Jus l i tia:-Stats-Minös ter , 1 Stats-Minister för Utrikes Arenderne , samt u StatsRåd.
Ej må fader och son eller 2 bröder på en gäng vara Ledamöter af Stats-Rådet.
I anledning af hvad jag vid discussionen om Motiverne haft äran yttra, får jag blott ödmjukast föreslå den Redactionsförändring , att Justitiae-Stats-Ministern må i stället kallas Riks-Drots, och Stats - Ministern för Utrikes Ärenderne, Riks - Canceller.
För i32 Den 3 December f. rn. öfrigt är jag lika med Herr von Hartmansdorff af den tankan , att ordet ständige kan uteslutas Herr Cederschjöld:
I afseende på Herr von Hartmaosdoiffs anmärkning vid ordet ständige> får j3g erinra , att genom detta ords uteslutande skulle icke allenast en Expeditions^Secreter, som vöre slägt med ett Stats-Råd , hindras att inför Konungen kunna i Stats - Secreterarens stalie föredraga, utan äfven alla de JustitiasRåder , som vore i dylikt slägtskaps förhållande , utestängas ifrån tillträdet till Stats - Rådet, då Justitieärender der föredragas.
Hvad angår den anmärkning , att JustitiaeStats-Ministern icke borde vara Ledamot af Högsta Domstolen, har jag förut bestridt densamma emedan jag tror det vara af yttersta vigt , att detta samband bibehålies emellan Stats-Rådet och Högsta Domstolen , emellan Högsta Domaremagten och den högsta administrativa myndigheten.
Olägenheten af den form för discussionen, som blifvit vidtagen med detta ämne, märkes nu genast.
Herr von Hartmansdorff har tydligt utredt nödvändigheten af att skilja Justitia - Stats-Ministern från dess befattning i Högsta Domstolen , hvarigenom han, såsom Ledamot af Stats-Rådet, icke kan af Konungen afsättas.
Jag tillstyrker vördsamt, att Ridderskapet och Adeln behagade instämma med Herr von Hartmansdorff i denna del.
Den 3 December f ni. j33 Herr Gref ven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln instämde uti den af Herr von Hartmansdorff gjorde anmärkning , att Justitia-Ståts-Ministern borde upphöra att vara Ledamot af Konungens Högsta Domstol.
Ropades J a och Nej. Herr Cederschjöld:
Jag anser denna sak för vigtig, för att icke å nyo upprepa hvad jag förut derom yttrat.
Man har sagt, att Konungen icke bör vara besvarad af Rådgifvare, med hvilka han kunde vara missnöjd, och att följaktligen Jostitiae-Stats-Ministern bör vara amovibel lika med andra Stats-Råd.
Jag tar mig den friheten erinra, att detsamma kan sägas om Justitiae-Råden, af hvilka tvänne alltid böra öfvervara alla Föredragningar inför Konungen i Justitix-ärender.
Äfven dessa äger icke Konungen att afsätta.
Han kan sakna en sådan rättighet i afseende på dem, kan jag icke inse, hvarföre
Han så nödvändigt borde äga den, i afseende på Justitia - Stats - Ministern.
Det är på ett annat ställe i'
Grundlagen stadgadt, att Stats-Rådets Ledamöter skola, om så skulle erfordras, göra Konungen kraftiga föreställningar• men jag hemställer, huru kraftiga de föreställningar kunna vara, som göras af amovible personer; och om icke justifiae-Stats-Ministern är den, som är bäst qvalificerad, att häruti uppfylla Grundlagens bod?
jag tillstyrker således bifall å Utskottets förslag, och får i annat fall begära votering. 134 Den 3 December f m.
Äfven jag tror det vara angeläget, att inom Rådet finnes en person, sorn är tryggad att få bibehålla sin plats, äfven om han ej behagar, och att det är af stor moralisk vigt, att Regenten i Sitt Råd har en person, hvars ansigte han måste skåda, och hvars röst han måste höra, äfven om den ipke behagar honom, jag tror det vara enligt med Statsförvaltningens anda, att inom Stats-Rådet finnes en person med juridiska kunskaper, sorn ser sakerne ur rättsåsigt , och hejdar vid sådane tillfällen, då nog litet afseende göres på formen.
Stadgandet härom 1809 skedde säkert ej af lättsinnighet, utan af en djup insigt af den verkan det skulle medföra: icke af vanliga begrepp om menniskor, utan af sådana, som bjuda en högre moralitet ej blott hos Konungen , utan äfven hos dem, som äro under honom.
Hvad åter beträffar den anmärkning, att han skall få ingenting att göra såsom icke Föredragande, tror jag mig ej behöfva yttra något till svar derpå, om man icke anser det gagn, han såsom Domare och Rådsperson kan uträtta, vara tillräckligt.
Man har yttrat, att det vore nyttigt, om i Stats-Rådet finnes en person, som Konungen är tvungen att se och höra, om han vill eller icke.
Det är icke be-r hag eller obehag, sorn bär är i fråga, utan det skäl, att, ehvad en sådan person är skicklig eller ej, han icke kan afsättas af någon myndighet.
Grunden för vår Constitution är, att Den 3 December f, m, i35 Stats-Råden äro afsatt!ige af Konungen, och Högste Domstolens Ledamöter af Nationen.
Men med denne ende Embetsman inträffar, att Konungen icke kan afsätta honom från StatsRåds befattningen , emedan han sitter i Högsta Domstolen, icke heller Nationen utesluta honom från Högste Domstolen, emedan han är Ledamot af Stats-Rådet, så framt han icke begår nå. got brott , för hvilket han lagligen kan afsättas.
Jag anhåller, att, sedan Herr Cederschjöld begärt votering, samt Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagifvit, huru han fattat Ståndets svar på den nyss framställde propositionen , voteringen utan uppskof måtte verkställas.
Som jag i Constitutions-Utskottet varit af lika tanka med Herr Cederschjöld , får jag till de af honom anförda skäl endast tillägga , att det är angeläget, att icke öka det redan nog stora antalet af Tjenstemän, som äro amovible, utan ransakning och dom.
Herr von Hohenhausen : När Constitutions-Utskottets Ledamöter nu äro så angelägne om votering, lärer förslaget troligen frän Utskottet återkomma likadant nästa sorn denna gången.
Jag skall likväl anhålla, att få yrtra min enskildta mening i denna punct.
Om det i afseende på de kraftiga föreställning.arne är så högst angeläget, att hafva en Ledamot af Stats-Rådet, som icke är amovibél, vöre allt hjelpt med att förordna ett Justiticc-Råd att sitta der.
Nu är Justitiae-Stats-Ministern icke 136 Den 3 December f m.
Minister i den bemärkelse man vanligen fäster vid detta ord.
Men när det är angeläget, att Justitisemålen äfven hafva en Minister, i afseende pä controllen öfver dessa ärenders föredragning, så vore ock en sådan att önska sig.
Hvad åter angår Friherre Cederströms yttrande , att Justitiaj-Stats-Ministern icke kan af folket entledigas från sitt Domarekall , kan jag deruti ej instämma , emedan 103 §. icke undantager någon Ledamot af Högsta
Domstolen, ehuru jag erkänner det vara stridande mot andan af Grundlagen , att ett Stats-Råd skall kunna afsättas af folket.
Jag tillstyrker derföre hvad Serskildta Utskottet föreslagit, och fruktar, att, om man häruti bestridar en förändring , rean hvarken skall komma att ändra nedifrån uppåt eller upp* ifrån nedåt, sorn torde vara lämpligast i en monarkisk Stat, utan att allt kommer att gå upp och ner utan sammanhang.
Jag hemställer, om vi icke nu kunde undvika votering derigenom, att frågan om Justitis-Stats-Ministerns amovibilitet finge uppskjutas tills 3 j §. förekommer, om hvilken vi i alla fall lära nödgas votera.
M&n i hvilken händelse som heldst vågar jag vördsamt hemställa , om icke i afseende på den möjliga villervallan genom benämningen Stats Minister, den af mig föreslagne förändring i denna benämning kunde antagas.
Herr von Hohenhausen har hufvudsakligen förekommit mig 4 försöket att vederlägga Friherre Cederströms på - Den 3 December f. m. iZj 8tående att Justitiae-Stats-Ministern icke är amovibel genom Opinions - Nämnden. I 5 §.
Regerings-Formen står:
En Justitiae-Stats-Minister , som tillika alltid skall vara Ledamot af Konungens Högsta Domstol; märken väl, mine Herrar !
Ledamot af Konungens Högsta Dom-» stol.
Men nu äger , enligt 103 § , OpinionsNämden att döma, huruvida Högsta Domstolens samte/ige
Ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas.
Det är således uppenbart , att Justitiae-Stats-Ministern är Ledamot af Högsta Domstolen; och följakteligen inbegripen bland dess samtelige Ledamöter, som kunna utvoteras.
Beträffande åter den förmenta oformligheten deraf, att Ständerne skola äga afsätta ett Stats-Råd, så är ingen ting söm hindrar Konungen att göra den utvoterade Justitia;-StatsMinistern till vanlig Ledamot af Stats-Rådet.
Mea i afseende på hvad Herr von Hohenhausen yttrat, att man skulle hvarken komma upp eller nedså tror jag , att man vid detta tilllället gör bäst att stå , der man står.
Jag har förut yttrat min tanka , att Justitiae-Stats-Ministerns i Constitutionen stadgade befattning borde förblifvadensamma, som hittills.
Jag anmälte mig egenteligen, för att vederlägga Friherre Cederström, men är förekommen af Herr Cederschjöld,som anfört hvad Grundlagen härom stadgar, hvars bokstaf är tydlig och klar.
Jag skall likväl icke vidare bestrida 1 i38 Den 3 December f, m. om Ridderskapet och Adeln vill hafva en återremiss af denna punkt.
I anledning af hvad Herrar von Hohenhausen och Cederschjöld anfört till vederläggning af mitt förra yttrande, anhåller jag få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på några ytterligare stadganden i Grundlagen , som stå i strid med de nyss upplästa, hvarföre en rättelse torde vara nödvändig.
Om de värde Ledamöterne erinra sig, på hvad sätt Ständerne efter 107 §. kunna hos Konungen anhålla om Sräts-Rådets endtledigande , torde de äfven minnas , att
Konungen på denna anhållan gör hvad afseende han behagar.
Då nu Justities Stats-Ministern tillika är Stats-Råd , lärer han såsom sådan icke kunna endtledigas annorlunda, än efter 107 §., men såsom Ledamot i Högsta
Domstolen kan han endtledigas genom Opinions-Nämnden, enligt 103 §.
Då således denne Embetsman äger dubbla befattningar , så måste dessa dubbla föreskrifter visa en lucka i lagen, som afhjelpes derigenom, att han skiljes från sin befattning i Högsta Domstolen.
Jag anhåller , att vi genast må få skrida till votering.
Herr IIjerla:
Den lucka Friherre
Cederström finnér i Grundlagen kan jag icke upptäcka.
Mig synes deremot ganska klart, att då Justitias-Stats-Ministern endast såsom sådan sitter i Stats-Rådet , skall han , om han upphör att vara Justitiae-Stats-Minister, äfven upphöra att vara Stats-Råd.
Om Konungen då vill Den 3 December f. m. göra honom till vanligt Stats-Råd , kan ingen hindra det, men i annat fall är han det icke längre.
Jag finner således Grundlagen häruti ganska tydlig och conseqvent , och ser ingen punct som säger, att Justitiae-Stats-Ministern sitter i Stats.
Rådet för sin person, utan för sitt Embete.
En votering tycker jag kan vara öfverflödig , då frågan endast är act inhämta Ståndets tanka hvilken Utskottet besvarar efter sin egen öfvertygelse.
Men som det alltid är nyttigt, att hafva Opinionen uttalad, får jag anhålla om förnyad proposition , hvarefter det först torde vara tid , att begära votering.
Cederström har till stöd för sin mening anfört 137 §, enligt hvilken Ständerns kunna anmäla hvarje Stats, Råds-Ledamot till entledigande 3 men jag får anmärka , att hvarje undantag från lag måste äfven gälla som lag, eljest skulle enligt 16 Regerings-Formen Konungen icke äga beröfva någon sitt embete utan laglig ransakning och dom , emedan der står: att
Konungen bor ingen förderfva eller förderfva låta till personlig välfärd j utan han lagligen förvunnen och döiud äCj och ingen afhända eller a.fhända låta något godslöst eller jäst, utan ransakning och elom.
Eller beror icke mångens personliga välfärd på dess innehafvande Embete?
Och äro icke Boställe och andra Löneförmåner något gods löst eller fast ?
Genom denna §. skulle således Konungen vara hindrad, att kunna någon utan ransakning och dom ifrån Den 3 December f. m.
Embete entlediga , om ej en annan §. funnes, som ifrån det allmänna stadgandet gjorde undantag.
Ytterligare får jag i anledning af Herr Hjertås sista yttrande påminna , huru olika behandlingen är af återremisser till ConstitutionsUtskottet, emot till andra Utskott.
Andra Utskott skulle kunna förblifva vid sin förra mening oaktadt alla 4 Ståndens sammanstämmande återremisser; men icke så ConstitutionsUtskottet, hvilket det ovillkorligen åligger att endast söka sammanjemka de af Stånden yttrade gemensamma tankar , utan att ens få pröfva dem.
Om Herr Cederschjöld hade kunnat uppgifva någon §, som i afseende på Justitiae-Stats-Ministern haft samma egenskap, som den 35 har i jemförelse till den 16, hade han visserligen haft rätt.
Men sorn förhållandet icke är sådant, är uti den fråga , hvarom vi öfverlagt , en origtighet, som bör rättas.
Fullkomligt instämmande uti hvad Herrarne Cederschjöld och Hjerta anfört, anser jag högst vigtigt, att Con6titutions - Utskottet får tydligt veta Ståndets mening , och för att blifva fullkomligt säker derpå, anhåller äfven jag om votering.
Innan voteringen börjar, anhåller jag att få göra en anmärkning i anledning af Herr Cederschjölds yttran - Den 3 December f. ni. de.
Han har trott kraftigare föreställningar kunna göras af en person, som icke är godtyckligt afsättlig.
Jag deremot tror, att då det står Konungen fritt, att besluta huru han för godt finnér, iörfeställningarnes kraft ligger i de goda skäl hvarpå de grundas, och ej i säkerheten eller trottsigheten hos den, som framförer dem.
Herr Grefven och Landt-Marskalken framställde följande voterings-proposition :
Den som vill, att Justitiae-Stats-Ministern skall upphöra att vara Ledamot af Konungens Högste Domstol, och att följakteligen denna anmärkning må, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, till Constitutions-Utskottet remitteras, voterar Ja; Den det ej vili. voterar Nej; Vinner
Nej, kommer denna mot Constitutions-Utskottets föreslagne redaction af 5 §.
Regerings-Formen gjorde anmärkning att förfalla.
Jag underställer, om icke bifails-propositionen må blifva på Utskottets förslag, och nej-propositionen på den motsatta meningen.
Jag underställer Ridderskapet och Adeln , om icke frågan kunde delas så , att Ja-propositionen innefattade Utskottets Förslag , och Nej-propositionen den af mig uppgifna olika redactionen.
Friherre Cederström : Den af Herr Cederschjöld föreslagne proposition står icke väl tillsammans med föremålet för voteringen, som är att utröna huruvida Herr von Hartmansdorffs mening skall antagas såsom Ståndets gemensamma tanka.
Det är nu icke fråga om att bifalla Constitutions - Utskottets Betänkande, hvilket icke kan ske förr än nästa Riksdag.
Till svar på Friherre Cederströms yttrande , får jag nämna , att Ständerne väl måtte få godkänna Utskottets Förslag till den behandling gS §.
Regerings - Formen föreskrifver.
Den förvillande oformlighet uppkommer annars, att den som vill godkänna Utskottets Förslag måste säga Nej. Herr Manner stam:
Jag instämmer så myckel mer i den tanka , att den framställda anmärkningen bör utgöra Ja proposition , som Herr Grefven och Landt-Marskalken förut framställt proposition på Herr von Hartmansdorffs Förslag.
Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade , att då fråga nu endast vore derom, huruvida den af Herr von Hartmansdorff, i afseende å Justitiae-Stats Ministern, gjorde an - Den 3 December f. m. i43 märkning borde anses utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka eller icke, Herr Landt-Marskalken för dess del ansåg lämpligast, att anmärkningen borde i Ja-propositionen upptagas , samt Contra-propositionen innehålla , att anmärkningen komme att förfalla.
Jag instämmer så mycket häldre i hvad Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagit, som 56 §., hvilken Constitutions - Utskottets Ledamot Herr Professor Cederschjöld tyckes hafva glömt , bestämdt säger, att om ingen anmärkning göres, förslaget skall hvila till nästa Riksdag.
Det faller ju af sig sjelft, och man bör icke tvista om sådana saker, som finnas bokstafligen föreskrifna i Grundlagen.
Marskalken förnyade derefter den af honom sist gjorde voterings-proposition , hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes , samt anslogs.
Sedan 43, 44, 4* och 46 §§• i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste , börjades voteringen klockan 2 eftermiddagen och befunnos vid voteringens slut , sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarni öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: J a — -27.
Nej_ 57. i44 Den 3 December f. m.
I följe hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade , att den mot Constitutions - Utskottets redaction af 5 §.
Formen gjorde ofvanberörde anmärkning således komme att förfalla.
In fidem Protocolli.
Nils Snoilsky.
Plearum klockan 5 Eftermiddagen. • * Öppnades Herrar Electorers Lista till val af en Ledamot i Banco-Utskottet efter Herr Hammarhjelm, Carl Fredric j och befanns dertill hafva blifvit utsedd:
N:0 1418- Herr Ädelberg, Fulltnägtig Herr Danckvardt, Gustaf Magnus.
Fort - Den 3 December e, m.
Fortsattes pröfningen af Constitutions * Utskottets den ii sistledne November under N;o 72 aflåttie samt den 16 i berörde månad på bordet lagde Memorial , rörande de i Serskildta Utskottets Förslag till ny reglering af Styrelseverken förekommande Grundlags-frågor. Regerings-Formen. $• ?•
Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att Herr Rosenblad mot ifrågavarande § framställt den anmärkning , att Justitiae - Stats-.
Ministern samt Stats Ministern för Utrikes ärenderne borde undfå benämning , den förre af Riks-Drots och den sednare af Riks-Canceller; och hemställde Herr Landt-Marskalken nu, om Ridderskapet och Adeln instämde i denna Herr Rosenblads anmärkning.
Ropades J a och Nej. Herr Bergman , Ambrosius
I an* ledning af förslaget , att Justitite-Stats-Minjstern skulle få namn af Riks-Drots, och Utrikes Ministern af Riks-Canceiler, påminner jag mig hvad en ryktbar
Svensk man skref till en annan Svensk: att man i små Stater icke bör ha höga Embeten.
Det fattiga Sverige har icke råd att löna sådana.
För min del måste jag således säga
Nej till denna j roposition, och jag gissar , att många af Ståndet äro af samma Ridd. o. Ad.
Band. 10 146 Den 3 December e. m. tanka, samt att det vore bast , att allt härutinnan förbiifver såsom hittills.
Torde hända, att Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes förnya Propositionen.
Hen' Grefven och Lcindt-Marskalken förnyade den af honom förut gjorde Proposition.
Ropades st2rka Nej, jemte några Ja.
I anledning hvaraf Herr Grefven och.
Landt - Marskalken förklarade , att som , efter hvad han tyckt sig finna, Nej öfverröstat Ja, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln afsiagen.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde vidare , om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i den af Herr von Hartmansdorff gjorde anmärkning, att ordet ständige måtte utur förevarande §. utgå.
Herr Cederschjöld Per Gustaf:
Jag anser nödvändigt, att ordet ständige bibehålies, ty annars skulle ett Justitia - Råd, som har ett Stats-Råd till bror, icke någonsin der kunna intaga plats , såsom Ledamot.
Detta bör likväl icke förmenas några mera hädanefter, än hittills.
Herr Grefven och Landt - Marskalken förnyade den af honom sist gjorde Proposition.
Den 3 December e. m. 147 Ropades sjarka Nej, jemte några Ja, I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt •
Marskalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna , Nej öfverröstat
Ja, Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Herr Mannerstam , Johan:
Jag får den äran fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå , att, då Stats-Råds-Ledamöternes antal i denna §. är nämdt, men frågan om Hof-Cancellern ännu återstår , den förra frågan äfven måste tills vidare stå öppen.
Antalet af Stats - Rådets Ledamöter beror icke allenast på Ständernes beslut i frågan om Hof - Cancelleren , utan äfven derpå om Krigs- och Sjö Förvaltningarne skola skiljas.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, att då Stats-Råds-Ledamöternes i denna §. omförmäldte antal, på sätt anmärkt blifvit, berodde på Ridderskapets och Adelns beslut i frågorne om Hof-Cancellers-Embetets fortfarande , samt om Krigs-ärendernes föredragning af en eller tvenne personer, bestämmandet af berörde antal nu måtte uppskjutas , samt i sammanhang med nyssnämnde frågor af Ridderskapet och Adeln afgöras.
Bifölls. 148 Dm 3 December e. m, §. 6.
Af Stats.Baden skola fem vara Föredragande j Hendigen : En Krigs-Minister, för Armeens och Blottans Ärenden ; En Inrikes Minister , för Ärenden sorn angå Näringarne Allmänna Hushållningen och Ordningen ; En Finance Ministerj för Cameral- och DrätselÄrenden ; En Ecclesiastique-Minister för Kyrko-Ärenden j derunder innebegripna
Mål „ rörande Allmänna Uppfostran samt Helsö• och Fattigvården och En Justitia?-Canceller för Bätts- och Nåd-Ärenden.
Bland de öfrige Sex Stats-Bäden hvaraf minst
Tre böra hafva förvaltat Civilt Embete j skall Ett kallas Hof-Cancelleroch äga de särskildta befattningar, som i Grundlagarne vidare bestämmas.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln instämde uti den af Grefve Löwenhjelm vid ifrågavarande §. gjorde anmärkning, att Krigs - Ärenderne borde föredragas af 2:ne personer , nemligen : En Krigs-Minister för Landtförsvarets och en Sjö-Minister för Sjöförsvarets Ärenden.
Ja , jemte några Nej, I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt-Mar skal ken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, J a öfverröstat Nej, Den 3 Deeernhcr c. m, >4g Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Den anmärkning har vid ifrågavarande §. blifvit gjord, att de öfrige Ministrarne , utom Justitiae-Ministern och Utrikes Ministern, skulle hafva namn namn af Stats-Råd, Herr Grefven oell Landt-Marskalken yttrade , att anmärkning äfven blifvit framställd derom, att Förvaltnings - Cheferne eller StatsSecreterarne måtte erhäila benämning af StatsMinistrar.