Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Regeringsformen, Constifutionsötskottet ej Domare såsom en värd ledamot af detta Utskott yttrat, lyckligtvis lefva vi ej i Commissionernas tidehvarf, utan granskare af de i StatsRådet förda Protocoll, äfven sorn detta Utskott äger rätt infordra dem, gom förda i ministeriel eller kommandomål röra allmänt kända Och uppgifna händelser; ägande Utskottet enligt 106 §•
Regeringsformen ställa under laga ansvar
Den 10 Julii f, m. 170 inför RiksRätt den eller dem af StatsRådets Ledamöter eller Föredragande , som Utskottet af dessa Protocoller kunnat finna halva uppenbarliga handlat mot Regerings Formens tydliga, föreskrift eller tillstyrkt någon öfverträdelse deraf och af andra Rikets gällande lagarj eller underlåtit gora förestiillningar mot sådane öfverträdelser, eller deni vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande af någon upplysning.
Under denna §. böra således alla öfverträdelser af någon i Riket gällande Lag, som Utskottet anser höra beifras men afgörande!, huruvida sådane ägt rum beror ej af den angifvande auctoriteten, u« tan af en enligt Grundlagen till sin sammansättning redan befintlig
Domstol, som är skyldig grunda sitt Domslut på gifna Lagar.
(RegeringsFormens 106 §.) ConstitutionsUtskottet äger äfven genom 107 §.
RegeringsFormen rätt, Om det anmärker, att StatsRådets
Ledamöter samfäldt eller en eller flere af dem uti deras rådslag om allmänna mått och steg icke iakttagit
Rikets sannskyldiga nytta, eller att någon StatsSecreterare icke med oväld, nitj skicklighet och drift sitt förtroende Embete utöfvat sådant då för Riksens Ständer tillkän* nSgilVa,, hvilka om de finna Rikets val det kräfva, kunna hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan att han ville ter StalsRådet och från Embetet skilja elen eller dem, emot hvilka anmärkning blifvit gjord.
Samma §. tillåter också, att frä gor i delta ämne kunna i RiksStåndens Plena väckas och af andra Utskott än ConstitutionsUtskottet aiulragas men icke af Riksens Ständer af göras', förr än sistnämnde Utskott deröfver blifvit hardtJ och till förekommande aå 174 Den 10 Julii /, m. ali Lagstiftande maktens ingrepp i den verkställande stadgar Grundlagen i 107 §■ RegsringsFormen och 29 §.
R, O. med ömtålig noggranhet serskilta former, så väl för väckandet sorn afgörande i Ståndens Plena af dylika mål Såsom i 107 §, att under Riksens Ständers öfver— läggningar derom , skola icke Konungens beslut uti inål, som röra enskifta personers .eller korporationer s rättigheter och angelägenheter kunna ens nämnas, ännu mindre någon Riksens Ständers prejning underkastas, Då nu 106 §. afhandlar beifrandet af alla utaf de ansvarige Rådgilvarne begångne olaga handlingar, hvilka endast kunna komma under laga tilltal, så synes tydligt att 107 §. blott afser en rättighet för ConstitutionsUtskottet äfvensom för andra Utskott och enskildt Riksdagsman att föreslå samt för Riksens Stän. der att besluta en framställning till Konungen af ett opinionens ogillande af de åsigter, som legat till grund för vissa eller alla Konungens Rådgifvares Rådslag rörande allmänna ej enskildta mått och /leg, en framställning, på hvilken Konungen kan göra det afseende Han finner Rikets väl kräfva.
På detta sätt får jag förklara, att jag förstår 107 §.
RegeringsFormen samt vår Grundlagsbud rörande Ständernes granskningsrätt af Regeringsåtgärder och det är med den vördnadsfullaste erkänsla för de Herrar och Män, som utarbetat denna Grundlag, jag uttrycker min beundran af den vishet, med hvilken de Den ro Juiii f. m. 175 velat skapa en Konungamakt, bunden af Lagar och allmän upplysning, men endast af dem hämmad i sin verksamhet för allmänt väl»
Om ännu något till vinnande af detta slöra mål skulle i Grundlagens föreskrifter eller Statsförvaltningens anordning återstå, så torde det fäkert och baft med tiden och genom tiden vinnas.
Må det vara mig tillåtit, innan jag vidare fortgår, framställa ett historiskt factum, hemtadt från ett land, rikt på constitutionella minnen.
Jag talar om England.
Äfven der äger NationalRepreseniationen rätt inför Thronen framlägga petitioner rörande ombyte af Regeringens medlemmar.
Den enda gång, jag känner, att Underhuset begagnat denna rätt var 1784.
Inom korrt tid ingick Huset, ledd af den ryktbara koalitionen 3:ne gånger med adresser i detta afseende.
Konungen afslog dem alla; för teckningen af den sålunda emot Underhusets önskan bibghållne Minister, under hvilken Britanien mångdubbelt steg i välstånd, och räddande sin och Europas frihet lyckligt uthärdade kampen mot Revolutionära enthusiasmens och militaira despotismens hela kraf. ter, behöfver jag blott nämna dess Chef Wiliam Pitt den yngre.
Jag öfvergår nu till sjelfva anmärkningspunkterne, Den första äger till föremål tillstyrkande af 3;ne tidningars indragning i stöd af 4 §. 8 Morn. i TryckfrihetsFörordningen.
Mina tgukar rörande sjelfva Lagbudet och dess i76
Den 10 Julii f. m. i tillämpning har jag vid ett annat tillfälle yttradt.
Nu vill jag endast hemställa till hvarjes lugna omdöme, huruvida användandet på enskildta fall af ett Lagens stadgande kan hänföras till allmänna mått och /leg, och jag frågar hvarje läsare af våra Dagblad, om d®tta användande hämmat
Dagbladens fria granskning af Regeringens åtgärder?
a:dra och 3:djo Aamärkningspunkterne omfatta tillstyrkandet af en förklaring utaf en Kongl. Resolution som berättigade en enskildt man söka laga åtgärd i anledning af ett enligt hans påstående brutit contract, och att bestämma aaslagen för en utaf enskildt man stiftad SondagsSkola.
Om dessa begge anmärkningar yttrar Utskottet sjelf, att deras tillämpning till 107 § såsom varande mer enskildta mål, visserligen är mindre adacquat, men att då Utskottet ansett sig hvarken böra hänföra den under 106 §. eller låta dem stadna inom sitt Protocoli, så har det ej trott någon annan utväg än den nu begagnade återstå.
Denna slutsats för att tillvägabringa tillämpning af en §. i Grundlagen, man sjelf anser mindre tillämplig, kan jag ingalunda anse öfverensstämmande med Rege* ringsFormens 83 sorn bjuder att Grundlagarne efter ordalydelsen skola tillämpas.
Jag tror också, att ett Grundlagsenlig!, af Utskottet i just detta Betänkande begagnadt sätt finnes, att utan hänvisning på 106 och 107 §. § framställa de anmärkningar, man anser, ej böra hänföras under dessa §. § , men ej eller sakna omnämnande.
Hvad sjelfva de klandrade råd - Den io Juli i f, m. 17? radslagen beträffar, så, om man anser lagstridigt att Konungen förklarat en af Honom sjelf utgifven och troligen af Hans Ombudsman missförstådd Resolution, så tillhör första frågan i händelse af beifran obestridligen 106 §.
Samma förhållande är med den andra, om man anger Konungen sakna rätt ingå i bestämmandet af anslag för fromma Stiftelser m. m., en lagtolkning, som möjligen i en framtid kunde bereda oss förmånen af Kloster, med flera lika nyttiga inrättningar.
Jag erinrar mig, huru en Fru för några år sedan gjorde en disposition till förmån för en Dansorden.
Om i en framtid det skulle falla en annan
Fru in som lagligen kunde borttestamentera sio egendom, att anslå En million R:dr till en dylik inrättning, sås kulle för everldiga tider en så betydande del af Rikets tillgångar användas för så onyttigt ändamål, om ej Regeringen ägde rätt komma emellan Såsom administratif åtgärd lärer troligen af ingen klandras, att en SöndagsSkola ej blef försedd med mångdubbelt större inkomster, än dertill möjligen kunde användas.
Dea 4tde anmärkningen afser tillstyrkandet af besluten om LandtRäntmästares, Kronofogdars o3h Postförvaltares tillsättande af Kongl Majit.
Härvid kan jag icke underlåta uttrycka min förundran att ConstitutionsUtskottet, med hvars rätt att vid vissa tillfällen förklara Grundlagen, man kan anse förenad pligten att förstå Bil, till Ridd. 0, Ad, Prof. VI Band. 12 Den 10 Julii f. m, den, att detta Utskott så förklarar 28 §.
RegeringsFormen, att med tjemter af egenskap att Konungen der cl utfärdar Fullmakter ej kunna forstus andra, än sådane hvartill Konungen vid tiden sif Grundlagens stiftandet befullmäktiga!..
Ordalyd elaf Grundlagens stadgande är följande: ”Kon ungen äger att i StatsRådet utnämna och befordra infödd#
Svenske män till alla de Embeten och tjenster inom
Riket högre eller lägre, hvilka äro af den egenskap att Konungen Fullmakter derå utfärdar, dock böra vederbörande förut med Förslag hafva inkommit, der sådane hittills ägt rum.”
Här säges ju tydligen, hurti cj hvilka Ernber ten afKonungen skola tillsättas.
Det enda bestäin* da stadgande i senare fallet är att Förslag af vederbörande skola inkomma, der sådane hittills ägt rum.
Jag kan ej eller dela Utskottets tanka, att Grundlagsbudet skulle sakna både mening och ändamål, om ej bruket måste tjena till norm för tjensters egenskap att utnämnas af Konungen.
Jag tror att i ett land, hvars Grundlag fästat så mycken vigt vid tillvarelsen af en constitutionel Rådkammare, der finnes mening och ändamål i det stadgande, att Konungen utnämner Embetsmän i StatsRådet, hvars Ledamöter dervid äga de pligter och rättigheter 9
RegeringsFormen föreskrifva.
Må jag äfven få erinra liidderskap. et och Adeln, att de instruetioner, som berättigat vederbörande verk att nämna ifrågavarande Embetsmän, i administrativ väg af Konungen blifvit utfärdade, och i samma väg kunna ändras, äfven som att det ena af dessa Embetsverk ej existerade, då Grundlagen stif— Ben lo Julii /. m. *79 fides.
Man talar om behofvet af förändrade administrativa former lämpade efter tiden — man jemför oss med andra constitutionella Länder, der
Ministérer finnas med full ansvarighet inför opinionen och lagar, men der de också för sin verksamhet äga fritt val af både former och organer, och under detta vill man hos oss omgifva hvarje åldrigt bruk för Regeringens verksamhet med Grundlags helgd; underkasta ändring i sättet för Postmästares tillsättande, samma form som för kullkastandet af våra Grundlagar, Jag tror att det är emot sådane tydningar eller rättare misstydningar, som 83 § RegeringsFormens bud och Grundlagens bok6tafliga tillämpning är riktad.
Hvad nyttan af de förändrade utnämningssätten beträffar, så tror jag det vart obestridligen bättre att de vigtiga LandtRänttr.ästare- och Kronofogdetjensterne utnämnas af Konungen i närvaro af Rådgifvare, pligtige att sig deröfver yttra, äa af ett underordnadt Embetsverk, der så lätt de hemlige insinuationerne kunna undandragas uppmärksamheten.
Jag tror, stt vi då skola sakna exempel af enskildtas drängars tillsättande till Kronofogdar, att färre balancer skola uppkomma, och de grundade eller ogrundade ropen om Kronobetjeningens prejerier försvinna.
I afseende på Utskottets farhåga, att dessa tjenster kunde blifva sökte såsom pensioner eller Nådegåfvor, så får jag yttra min öfvertygelse vara, att i händelse vid tillsättandet af Postförvaltare
Konungen stundom kunde förena afseenaet på tjenstens tillbörliga drift, med den för hans Konungslig i8e Den io Julii f. m. ga hjerta dytbnra tillfredsställelse, att kunna bereda en verksam utkomst åt män, hvil— has krafter och tillgångar under Fäderneslandets försvar blifvit medtagne, så tror jag detta vara mera billigt och rättvist, än att uteslutande förbehålla dessa tjenster åt Postskrifvare, hvaTs enda anspråk är Rmfkrifning, hvars enda fordrade bildning är förmägan att renjkrijva.
Utskottet har serskildt anmärkt mot vissa Föredragande såsom mot Herr Qviding: 1:0.
Tillstyrkandet af ett aflåtit svar rörande sammansättningen af den 18«8 formerade sammanträdde RiksRätt.
I händelse denne tillstyrkan kunde ansea motstridande 102 §.
RegeringsFormen, så vore den öfverträdelse af Grundlagen och då tillhörde dess beifran 106 §. under 107 §. kan den aldrig hänföras. a:o.
Aflåtandet af ett bref till en Regementschef, deri en bestämd 6äker inkomst anses nödig för dem, som föreslås till surnumerara kornetter.
Innefattade detta bref meddelandet af ett Kongligt beslut, så var sättet för dess utfärdande en uppenbar öfverträdelse af 38 $.
RegeringsFormen, med derå för föredraganden följande ansvar efter 106 var det deremot, en i enskild väg framstäld nyttig önskan, så känner jag ej, att någon granskningsrätt af enskildta bref tillkommer, hvarken Riksens Ständer eller deras ConstitutionsUtskott. 3:0.
Tillstyrkandet af en med enskild man utan föregången entreprenad auction afslutad lefverering för Örlogsflottan.
Då erfarenheten skiftevis
Den 10 Julii f. m. m visat största förmånen af upphandlingar med eller utan entreprenad-auctioner, borde man känna detaljerna för att kunna fälla något omdöme. Hvad Utskottet nämndt att Leverantören, som lärer varit framlidne Grefve C. H.
Posse till Fogelvik skulle med 18 procents vinst till andra afstått en del af Leverancen, bevisar ingen ting, då risquen af ett så stort företag måste motsvaras af möjligheten af en betydligare vinst.
Emot Friherre Ehrenborg har Utskottet anmärkt tillstyrkandet af en Författning rörande Husbehofsqvarnars skattläggning i Kronobergs
Jag saknar tillräcklig speciel kännedom för att kunna bedöma denna Författ* ning, sorn lär grundat sig på den af KammarCollegium lemnade upplysning, att vid Hemmans skattläggning i nämnde Län, Husbehof*., qvarnar ej ingå i någon beräkning, men jag kan ej undgå finna högst anmärkningsvärdt att med hänvisning på 107 §■ föreslås en anmärkning, hvars enda påföljd, om den godkändes, blef, att Riksens Ständer hos Konungen anhöll, att han täcktes entlediga en person från ett Embete, denne ej innehade.
Nästan lika är förhållandet med den mot Herr af Klintberg gjorda anmärkning.
Hvad sjelfva det af denne senare afgifna råd beträffar, så finner jag för min del tillstyrkandet af eo mindre men bättre lönt Personal i Allmänna Maga/insDirectionen nyttigt.
Deremot tror jag, att om man kunnat undgå tillägga Upphandlings-Commissionäreme provisioner, de bordt undvikas.
Dea io Julli f. m.
I afseende på ConstitutionsUtskottets anmärkningar äger jag icke vidare att tillägga, men då dessa i min tanka, dels icke tillhöra Riksens Ständeis opinions omdöme, dels endast vidrört mindre betydliga mål, så har jag ansett m g, för att bilda detta mitt utlåtande till ett helt, böra framställa en teckning af den sista 5-års Styrelsen, sådan den visat sig för mig.
Utan att ingå i någon undersökning af vidden af en Svensk Konungs Congtitutionelle Rådgifvares verkningsförmåga, vill jag utgå från den slutsats, att caracteren af en Regeringsstyrelseåsigter bestämmas af dess allmänna handlingar, men jag anser rättvisa och conseqvens fordra, att dessa handlingar bedömas i deras hela omfattning.
Böra en Regerings medlemmar uppbära tadlet för de åtgärder, opinioner kunna ogilla, så äga de rätt fordra berömmet för dem, dessa godkänna.
Bland en Regerings vigtigaste åligganden är det, att på en gång för närvarande och kommande tider trygga Statens ära och oberoende, samt bibehålla den vänskapliga ställning till främmande Makter, hvars afbrott är förenadt med så stora uppoffringar.
I bedömmande af hvad Kongl. Maj:ts Regering i detta afseende »trättat, får jag förklara mig öfverensstämma med Herr Cederschjöld i dess till Ridderskapets och Adelns Protocoll den 27 Januarii afgifna anförande (t Band sid. 149), Herr Cederschjöld yttrade nemligen, ’’Då nu Dm ro Julii f, m. i85 mera Ingen tacksägelseadress kan äga rum, anhåller jag att få i Protocollet förvara uttrycket al den innerliga glädje och tacksamhet, hvaraf mitt hjerta är uppfyldt, för det Hans Majestät fredat oss från ali känning a£ de politiska stormar, hvaraf så många andri länder de senare åren varit skakade och framför allt för det Hans Maj.t täckts genom Hans Kongl. Höghet
Kronprinsens förmälning förvissa oss om sin Dynastis varagtighet.”
Religionen detta dyrbaraste element för samhällens beständ har ej saknat nödigt hägn och skydd för samvetsfriden — flere åtgärder till nytta för den rådanda Kyrkan hafva utmärkt detta sigtförflutne Qvinqvennium.
Lika omsorg har ägnats det vigtiga Undervisningsverket.
Elementarskolorne hafva erhållit en ny organisation och ny lönereglering, en ny Skolordning blifvit utgifven.
Sied dttn mångfalld af åsigter, hvarje «ak tillåter, kunna de vidtagne förändringarne olika bedömmas.
Få torde likväl de vara som ej medgifva, hvad som nu är, vata mara öfverensstämmande med tidens kraf, än hvad som förut varit.
Vett en [kap erne hafva ej saknat hägn.
Oberäknadt enskilta uppoffringar af Konungen, hafva af de få Statsmedel, dertill kunnat användas, anslag för dem blifvit gjorde, och en förbättrad organisation af den Academi, söra bär deras namn, vidtagen.
Io4 Ben io Julii f m, Läk ar ev Sr den har fortfarit att njuta det kraftiga skydd, sorn under 14 år så fördelagtigt ändrat dess skick inom Fäderneslandet.
En fördelning inom Provincerne af BataljonsLäkarne, Lazaretternes utvidgande och förbättrandet eller rättare grundläggandet af den hittils i Riket nästan alldeles vårdslösade veterinärkunskapen vitsorda detta.
Lättade^tillfällen för allmänheten att tillgodonjuta Lagarnes hägn genom lättad tillgång till Domstolar, och en vaksam tillsyn öfver desse hafva visat Kongl.
Maj:ts Regerings omvårdnad för Lagfkipningen.
I Inre Förvaltningen hafva införandet af förbättrade räkenskapssätt så väl vid Tullverket, som LandtRänterierne, RikshufvudboksFörslagets fullbordande, de från mer än 70 år qvarvarande balancemes afslutande, bestäm-j mandet af en viss utsatt termin för uppgörandet af alla en publik uppbördmans räkenskaper gifvit hela det vigtiga uppbördsverket en ordning och en säkerhet, man tryggt kan påstå, det aldrig förr ägt.
Till vinnande af de så mycket önskade statistiska upplysningarne, hafva så kallade Femårsberättelser från Landshöfdingarne blifvit infordrade, hvartill formulärer uppgjorts, och medgifver jag att flere af dessa berättelser sprida mycket ljus öfver kännedomen af Fäderneslandet.
Mångfaldiga anstalter vitsorda de nitisks bemödanden, Kongl. Maj;ts Regering användt Den io Julii f. m. i85 till Näring arne! förkofran, såsom förbättringar i den så verksamt nyttiga Enskiftsstadgan, Afvittringens återupplifvande i de Norra Landtskaperne, storskifta verket i Dalarne, anstalter, som redan lemna säkra hopp om de ärofullaste äröfriogar, dem fliten aftvingar ödemarker, öppnade vägar så väl emellan egna provinc*r, sorn med Brödralandet, Strömrensningar, hvilka på en gång gifva Riket tillgångar i hittills onyttige skatter , och lemna Hufvudstadens behof tillfälle att sprida flit och välmåga i egna, i stället för i främmande Landskap; fullbordandet af Södertelge Canal, denna i synnerhet för inre Kustfarten så vigtiga anstalt och hvars årligen i stark progression ökade begagnande lemnar hopp att nyttan snart skall besegra fördomarne, och slutligen det kraftfulla fortsättandet af Götha Canal.
Må fritt jag här mötas af deras ogillande, 6om hopat så mycket klander öfver detta storverk.
Jag för min del skall alltid anse ett företag, som förenade de begge haf, hvilka skölja Sveriges kuster, bereder 19® mils inre sjöfart emellan våra rikaste provincer för ett ärofullt monument af den Regering, hvars kraft af den Lagstiftning, hvars ömhet för allmänt bästa och af den medborgare, hvars alla uppoffringar besegrade ihärdighet beredt fortgången.
Frukterne af dessa anstalter hafva varit en af Tabellverket vitsordad tillväxt i folkmängd och Production.
Om denna tillväxt, ehuru tålande jemförelse med hvilket Qvinquennium som hälst, likväl ej motsvarar våra önskningar, så flona vi lätt orsakerne, fia väl i86
Den 10 Juli i j. m. i den För helt verldens Näringar gemensamma förlägenhet, öfvergången från ett allmänt krigstillstånd, hvars långvarighet gifvit det egenskapen af naturligt, till en allmän fred måst medföra, som i vår enskilta oordning i myntväsendet, en oordning, som då den störer säkerheten för äganderätten, för förtroendet och industriella beräkningar måste hämma Näringarnes och välståndets förkofran.
Till afhjelpande af detta hufvudonda har Regeringen till Ständerne öfverlemnat ett Förslag, bearbetadt och gilladt af samtelige de Konungens Constitutionella Rådgifvareg i allmänna Regeringsårender, som varit medlemmar af FinanceComitéen.
Måtte Riksens Ständer , som i detta afseende äto ensamme maktägande, vidtaga de åtgärder, Fäderneslandet* väl ålägger oss såsom en helig pligt.
I afseende på Rikets utländska HandelsJårhållanden har det System blifvit fullföljdt, sorn åsyftar att genom förbuden i införsel befordra inhämsk industri.
Jag, som tror, att alla näringar lemnade åt sin egen fria vexelverkan lättast fortgå till målet af sin utveckling, kan ej gilla detta system, och jag är fullt öfvertygad, att ingen Skanderbeysarm förmår föra det prohibitiva svärdet till båtnad för handel och näringar.
Men om jag kunde äga den förmätenheten att ansa nödigt rättfärdiggörelse af Regeringsåsigter , derföre att de varit motsatta mina, så äfven i denna händelse, skulle jag finna en sådan i den erinran, att striden emellan dc begge så kallade Liberala Deri 10 Jul i i /. m* i S? i •' och Prohibitiv* Systemen ännu ej tyckes i Theorien vara slutad; att det senare i nära ett århundrade med tå afbrott herrskat hos oss, och slutligen i minnet af 1815 års Riksdag, dåvarande Ständers underdåniga skrivelser och serskildta Utskott.
I full Consequens med systemet och Riksens Ständers yttrade önskningar hafva skärpta stadganden i nya SeglationsOrdningen och nya Lurendrägeristad* gan blifvit införde.
Regeringens åtgärder i afseende pi lednin. gen af Allmänna Magazins Inrättning en visa uppenbarligen den ömmaste omvårdnad tor nödstäldte medborgare.
Om dess bemödande ej vunnit önskadt resultat, så torde orsaken igenfinnas i det onaturliga af ett Regerings Handelsinstitut, som förenadt med större omkostnader skall köpa dyrare än enskildte och sälja mot bättre vilkor.
I motsats med 1815 års Ständer, som trodde sig i en sådan inrättning finna medlen att förekomma nöd genom missväxt och befordra jordbrukets ftigande, tror jag producenters och consumenters ömsesidiga intressen bäst befrämjas genom att lemna uppgörandet åt dem sjelfva och befria dem från de bördor, de vid en sådan allmän Handelsinrättning oundgängeliga förluster medföra.
Styrelsen af Krigs är ender ne saknar ej spår att Sveriges Konung är en af tidehvarfvets atörste Härförare.
Med anslag för Arméern«s och Flottornes alla materiella behof, knappt uppgående till hvad Barackväsendet ensamt i i83 Den 10 Julii f m. ett annat
Constitutionelt land med ej stort större krigshär kostar, hafva krigsförråden uppfyllts, Örlogs-och SkärgärdsFartyg anskaffats, en Fästning såsom Centralpunkt för Rikets försvar och förråder grundlagts.
En värd talare har här yttrat, att Indelta Arméen, som af Konung Carl XI skulle'blifvit organiserad såsom en melis, nu är en af de bäst hållna Arméer i Europa.
Utan att medgifva det förra erkänner jag det senare och finner deri anledning till beröm, i synnerhet då denna Armée kostar vida mindre än motsvarande Utländska (se de derom utgifna officiella kalkyler).
Detta det nyttigaste minne af Konung Carl Xlts vsrksamma Rgering, anser jag för min del såsom en af våra dyrbaraste institutioner, ehuru den såsom allt kan behöfva lämpas efter tiden, i synnerhet hvad rustningen beträffar.
Det är denna institution, som skänker oss en Armée af på en gång verklige medborgare och öfvade Soldater, och som i farans stund, upptagande i sina leder det unga Beväringsmanskapet, bildar en oigenomträngelig förmur för Skan^ diens sjelfständighet och Skandiens Lagar.
Bland Konungens Constitutionella rättigheter är deltagandet med Riksens Ständer i den stort Lagstiftningen.
Man har yttrat, att Standerne vid denna Riksdag blifvit handlöst öfverlemnade åt sig sjelfva att urarbeta alla mål.- Oberäknade en mängd mindre Förslager (se usta Samlingen af Bihangen till RiksStåndens Protocoller) hafva från Regeringen till Ständerne blifvit inlemnade Förslager, till en Närings - Den to Julii f. m. 189 Lag, med afseende att på en gang afgöra den omtvistade frågan rörande en efter tidens ställning afpassad Näringsfrihet; till ordningens återställande i penningerörelsen , och till ett ändradt Administrationssätt, 3:ne af de vigtigaste ämnen, som vid detta Riksmöte blifvit föremål för våra öfverläggningar.
Så vidt besluten bero af Riksens Ständer , är det deras obestridliga rätt, att förkasta eller antaga ofvannämnde Förslager.
Men i förra händelsen är det ej Ministérens fel, som hvarken äger eller bör äga rätt föreskrifva Ständernes beslut, då vore ju Lagstiftningens frihet endast ett tomt ord.