Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man relaxerar de föregående inteckningarna och kommer dervid i samma ställning som vanligt, att man måste vara betänkt på att upptaga penningar på en hand oell uppsäga dem på den andra; men i lagstiftningsväg är det nödvändigt, att öfverallt, der en undantagslag ifrån generella lagstadganden finnes gällande i landet, så bör den, när behofvet ej är trängande, undanrödjas, på det att en enda lag må gälla öfverallt hos samma folk.
Jag kan ej med den sista värda talaren instämma deruti, att, då detta betänk, är bifallet af två Stånd, all fråga om ändring skall vara förgäfves: ty om PresteSt. återremitterade betänk, lika med R. o. Ad., och LagUtsk. ianledn. deraf funne skäl alt förändra sitt afstyrkande till tillstyrkande, så kan jag ej se alt något af de 4 Stånden är förhindradt alt meddela den rättelse, som verkligen af en klok lagstiftning är behöflig att införa.
Jag förnyar min begäran om återremiss af betänkandet.
Jag kan ej finna att den rikedom och styrka, som för närvar, utmärker Stockholms stads Brandförsäkringsverk, kan utgöra något skäl att försvaga de medel, hvarigenom denna rikedom och styrka skola bibehållas.
Brandförsäkringsinrättningen är till just derföre, att, i 3o8 Den ao Januari f. ra. händelse af slöra vidt omfaltande eldsvådor inom Stockholms stad, delta verk skall kunna lindra dessa olyckor och göra rätt för sig samt uppfylla de förbindelser, som detla veik sig åtagit.
Då förbättringar ske uti dessa inrättningar, så finner man väl, att det måste vara ett conditio sine qua non för.möjligbeten deraf att verket skall kunna fullgöra sina förbindelser, att verket äger full säkerhet för att de förbindelser, som till Brandförsäkrings-contoret afgifvas, också noggrannt uppfyllas.
Dessa förbindelser äro hufvudsakligen, alt de prcmie-afgifter, som böra erläggas för brandförsäkringen, ordentligen och punktligen skola ingå.
Frihtn torde ej hafva sig bekant , alt brandförsäkringen, dä frågan är örn verkliga lån, ej har andra rättigheter än den enskilde.
När ett sådant lån utgår ifrån Brandförsäkrings-contoret, och den egendom, hvilken lemnäs såsom pant, är med ett s. k. premielån (hvilket i sjelfva verket icke är något lån) behäftadt, så indrages detta premielån uti det verkliga brandförsökringslånet.
Då måste relaxering ske af alla andra lån, och Brandförsäkrings-contoret erhåller första inteckningen för sitt lån.
För att erhålla sådana lån, hvilka måhända äro de fördelaktigaste af alla dem, som ifrån allmänna inrättningal utgå, underkastar man sig gerna det besväret att relaxera alla andra inteckningar och insätta Brandförsäkringsverkets framför de förut varande, för att sedan erhålla delta lån, som amorterar sig sjelft.
Jag hemställer då, om det är billigt, om det är rättvist, att man skall underkasta en brandförsäkringstagare en sådan omgång, så mångfalldigt besvär och så stora omkostnader, som med en sådan relaxering och omflyttning af inteckningarna vore förenade.
Jag tror ej alt detta bör äga rum, särdeles då, såsom Hr Tham upplyst, dessa premier utgöra en sådan mängd, all deras intecknande i Rådhusrättens prot. skulle medföra ett alldeles orimligt besvär för Brandförsäkrings-contoret, sfi väl vid inleckningarnes utskrifvande, som för deras intecknande i Rådstufvurättens profocoll.
LagUtsk. har för öfrigt uti sitt betänk. upplyst, att ett premielån, för att vara gällande, ovillkorligt bör vara antecknadt pä brandförsäkringsbrefvet, och detta måste vara tillräckligt för alt underrätta andra långifvare och köpare om sfi väl beloppet af premielänet, som huruvida ett sådant finnes eller icke.
Ingen långifvare lärer heller finnas så oförståndig och oeftertänksam, att han ej begär att få se brandförsäkringsbrefvet för den egendom, på hvilken han vill lemna ett lån, och då ar det ju naturligt att när han finner att egendomen häftar för premielån, så måste detta för honom vara en tillräcklig anleda, att se sig före, då han tager inteckning i egendomen.
Jag förnyar min begäran om bifall till betänk., såsom mycket väl grundad!.
Frih, Ce d er s l r öm, Anders:
Orsaken hvarföre brandförsäkringens premielån lill en del äro sfi skadliga för inteckniogshafvare, är den, att dessa lån erhålla förmånsrätt
Den ao Januari f. m. fiamför äldre lån, som förut gro intecknade.
Den som således ager inteckning i ett hus här i Stockholm, som ej är brandförsäki adt, kan det hända, att då ägaren til! huset sedermera söker få detsamma brandförsäkradl och för din summa, sorn han för della ändamål inbetalar, får afBrandförsäkrings-contoret ett lån, som fillerkännes förmåns! ätt framför äldre inteckningar, blir deraf följden den, att om delta lius framdeles kommer att säljas för ägarens obestånd, men ej uppgår till den summa, hvarför detsamma häftar i inteckningar, så får måhända den äldre inleckningshafvaren ingenting för sin intecknade fordran, då Brandförsäkringscontoret alltid är säkert att utfå sin fordran.
På denna grund anser jag denna Brandförsäkrings-contorets förmånsrätt vara högst orättvis och skadlig ; men då betänk, är af 2 Stånd bifallet och en återremiss således ej skulle till någonting tjena, så vill jag visst icke yrka derpå.
N:o t63 blef af R. o. Ad. bifallet.
Vid förnyad föredragning biföllos LagUlskts den 11 sisth Dec. på bordet lagda betänktn : Wto i64, i anledn. af väckt motion orri uppliäfvande af Öfverstålh.embelets den 28 Dec. i8i5 utfärdade kungörelse om förhud emot tryckta skrifters utdelning eller försäljning på gator eller i portgångar i Stockholm; N:o 165, i anledn. af väckt motion att utmätt fastighet må på auction försäljas endast i uppslag.
Till pröfning företogs LagUlsk-.s den 11 sisth Dec. på bordet lagda utlåt.
N:o 166, i anledn. af erhållna åleriemisser utaf Utsk:s betänk.
N:o 42j öfver väckta motioner om förlik ni ngs-comite'ers inrättande.
I sammanhang härmed föredrogos tvänne prot.utdr., det ena från Borgare- och det andra från BondeSt. af den i5 dennes och den i5 sist 1.
Dec., innehållande inbjudningar till MedStåriden till instämmande i de beslut Borgare-och BondeSCn uti delta ämne fattat, nemi. B o r g a r e S t å n d e t: att R.
St. böra h.os K. M. i lind. anhålla, att K.
M. täckes i nåder befrämja förliknings-comileers inrättande i alla länen, samt låta, intill nästa riksdag, uppgöra och R.
St. då förelägga förslag lill stadganden för nämnda comite'er; och Bondestånd el: att uti skrifvelse till K. M. R.
St. borde göra und. framställning om behofvet af förliknings-comiteers inrättande, samt för deras organisation och verksamhet, och att Ståndet ansett det. förslag vara lämpligast, sorn af Ståndets ledamot, Fredr, von Zweigbergk, uti dess reservation vid Utslcs utlåt.
N:o 166 blifvit framsläldt, dock med lillö":;. alt. så snart communal-stvielser blifva inrättade, förlikningsåtgäiderna borde pa dem ölverllytias. 3io Den ao Januari f. m.
Hr von Hartmansdorff, Au g., anhöll, att PresteSl:s beslut i ämnet äfven måtte uppläsas.
I anledn. häraf upplästes PresteSt:s prot.utdr. af den 21 sisth Dec., af innehåll att Ståndet afslagit LagUtsk:s utlåt.
N:o 166 och beslutat för sin del, det må R.
St. i aflåtande und. skrifvelse anhålla, det täcktes K. M. i nåd. propos. lili R.
St. meddela en ledning för de reglemeolnriska sladganden, som böra iakttagas vid inrättandet af förliknings—comi leer.
Jag anhåller vördsamt, alt R. o. Ad. ville instämma i det beslut, som PresleSt. fattat, hvilket i det närmaste stämmer öfverens med BorgareSt:s beslut, men efter mitt förmenande är bättre uppstaIdt än detta.
Sedan Hr Frih. o. Landtm, framställt propostr först till bifall å LagUtskts utlåt.
N:o 166, derefter till antagande af RorgareSt:s, och derefter till antagande af BondeShs inbjudning, men alla dessa propos:r blifvit med nej besvarade, beslöt R. o. Ad. att instämma i det beslut PresteSt. i ämnet fattat.
Ånyo föredrogos och biföllos LagUtskts den ii sisth Dec. på bordet lagda betänkta:
Nto 168, i anledn. af väckt motion om förbud för presterskapet att utfärda lysning till äktenskap för manspersoner, som, i saknad af andra medel att sig försörja, ej ens, på sätt i K. förordn. den 8 Dec. iy56 är föreskrifvet såsom villköl1 för allmogens söners rättighet att vid (8 års ålder träda i gifte, innehafva stadig tjenst eller arbete och handtverk idka; N:o i6g, i anledn. af väckta motioner om dels upphäfvande, dels ändring af 3 cap. i och io §§:na jemte 5 cap. I §:n Giftermåls-btn samt 8 cap. 2 §:n Årfda-b:n; N:o 170, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af sista mom. i 3y §:n af 17 cap. Rätteg.-b:n. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den 12 sisth Dec. på bordet lagda utlåt.
N:o 386, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskts utlåt.
Nto 3to.
För min del skulle jag önska, att detta betänk, ännu ytterligare fick hvila på bordet, emedan det ej varit möjligt att taga kännedom af detta betänk., då R. o. Ad. nu varit sysselsatt med så många andra mål.
Mörner, Carl Göran, förenade sig med Frih.
Den ao Januari f. m. 3u Till pröfning företogs Bevilln.Utskrs den 12 sistl.
Dec. på bordet lagda mern.
K-.o 34, i anledn. af RiksStms olika Leslut ang:de grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf.
It. o. Ad. beslöt att detta mål skulle punktvis pröfvas.
Utskottets förslag att, vid blifvande voteringar, de utsatta siffrorna böra anses endast förslagsvis upptagna.
Förslaget godkändes. i:sta art., samt 2 art. 2 $:n.
Yoter:s-propos:na godkändes. 4 §'-n. R. o.
Ad. antog icke Utsk:s förslag alt Ståndet måtte frånträda sitt beslut i denna punkt, utan godkände votertsproposilionen. 10 § :n.
Hvad Utsk. här yttrat, ansåg R. o. Ad. icke erfordra någon åtgärd. 11 §: n.
De föreslagna voter:s-propos:na godkändes. 14 §: R. o. Ad. fann Utsk:s yttrande icke erfordra någon åtgärd. 15 §:n, i hvad den rörer dassi ficationen till minimi-afgifter för ac tettrer och actriser, musikanter, sångare, sångerskor, dansmästare m. fl, som tillhöra öfriga spektakel-trupper.
Yoter:s-propos:n godkändes.
Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6. 15 §:n, i hvad som rörer de af Preste- och Borga reSt:n beslutade tillägg om bevillning af arbetsfolk, det af PresteSt. beslutade tillägg om bevillning af arrendatorer, landtbonde r och hälftenbrukare, och det af BorgareSt. beslutade tillägg om bevillningen af artister.
De föreslagna voter:s-propos:na godkändes. i5 §:n, i hvad som rörer R. o. Ad:s beslut r ö r: d e bokhandlare. R. o. Ad. lät bero vid Utsk:s yttrande. i5 §:n, i h^ad som rörer theater-directeu rer 3ia D en 20 Januari f. m. vid andra än Konungens spek lali ler samt concert g i f v a r e. R. o.
Ad. godkände volerts-proposm sami lät bero vid Utslits yttrande rörrde BorgareStts beslut om afgifternas utgående förskottsvis. i5 §:n, i livad som rörer försäljare of utländska lottsedlar.
Voleits-propostn godkändes. 15 §:n, i hvad som rörer gesäller.
Dä gesäller varit i vår hittills gällande bevilfn.förorda, uppförda i fern särskilda classer oell dessa nu blifvit genom R. o.
Ad:s beslut inskränkta till tvänne; så hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. måtte, med vidblifvande deraf, godkänna voter:s-propositionen. R. o. Ad. fann icke för godt alt antaga den till Ståndet gjorda inbjudning, utan godkände voterts-proposm. 15 §: n, i hvad som förer hampvräkare. R. o. Ad. lät bero vid Utskts yttrande. 15 §: n , i li v a d som r ö r e r informatorer hos enskilda.
Voterts-proposm godkändes. i5 §.'n, i hvad som rör er lin v räka re. R. o. Ad. lät Leio vid Utskts yttrande. i5 §tn, i hvad som rörer mäster svenner och gesäller vid sockerbruk, manufacturier och fa 1» r i k e r.
Voterts-propostn godkändes. 15 §: n , i hvad som rörer understyrman och constaplar samt matroser och timmermän m. fl. Utslits yttrande godkändes. 15 §: n, i hvad som r ö r e r kockar och jungman, samt skollärare, som antingen hafva egna skolor eller biträda vid sådana inrättningar.
Yoleris-propostna godkändes. 15 §: n, i hvad som r ö r e r tjäruvräkare.
Utsk:s yttrande godkändes. i5 §.'n, i hvad som rörer utländningar, som resa omkring i landet och utbjuda eller sluta handel om utländska varor.
Vo - Den ao Januari f. m.
Si3 Voter:s-propos:na godkändes.
19 o c h 21 §§: n e sa ra t 27 §: n , i hvad som rörer gårdfarihandlande. R. o. Ad. fann för godt att låta bero vid hvad Ulsk. i dessa punkter yttrat. 27 §: n, i hvad som r ö r e r i n s p e c t o r e r och rättare. R. o. Ad. antog Ulskts lill
Ståndet gjorda inbjudning att förena sig i de öfriga Ståndens beslut, till följe hvaraf den föreslagna voter:s-propos:n ansågs förfalla. 27 §:n, i hvad soin rörer privata saltpetersjudare. R. o. Ad. fann för godt att frånträda sitt i denna del fattade beslut, i anledn. hvaraf den föreslagna voter:s-propos:n ansågs förfalla. 33 §:n.
Jag hoppas att R. o. Ad. i detta fall vidblifver sitt beslut.
Utsk. har blott förklarat, att det i anledn. deraf ej kan vidtaga någon åtgärd.
Jag förmodar således, att Utsk:s framställning i detta hänseende ej kan föranleda någon annan åtgärd, än alt läggas lill handlingarna.
Ulsk:s utlåt, i denna punkt lades till handlingarna. 34 §:n.
De föreslagna voter:s-propos:na godkändes. 35 §: n. R. o.
Ad. vidblef sitt förut fattade beslut och godkände voter:s-propos:n. 36 §: n. Utsk:s yttrande i anledn. af BorgareSt:s beslut att uti sisla mom. borde införas orden ”så framt delta kommer att fortfara,” gillades af R. o. Ad.
Då Hr Frih. o. Landtm, skulle till
Ståndet framställa om det behagade frångå sitt rör:de ordet ''fideicommiss” fattade beslut, anmälte sig Gr. Hamilton, Henning Hugo Ludv., och yttrade:
Då jag nästan har anledn. förmoda, att R. o. Ad:s nyss fattade beslut tillkommit genom ett misstag, emedan genom detsamma man skulle alldeles gå miste om den fördel, som genom Utsk:s förslag är åsyftad, nemi. alt icke bevillningen för fideicommisset* skulle kunna åläggas på mer än ett sätt, 19 II.
4° 3i4 Den 20 Januari f. m. hvarjemte äfven genom R. o. Atles beslut bevillningen för fideicommisser skulle betydligen nedsättas; så får jag vördsamt föreslå, alt R. o. Ad. måtte frånträda delta beslut, och således låta den 25 votei :s-propos:n förfalla.
Uti första mom. slår det nemi.: ”af fideicommiss af lös och fast egen dom, capital och fordringar skall, då det gifna uppgår lill 3oo r:dr i värde och derutöfver , bevilln. erläggas med sex för hundradet.” I fjerde mom. står det: ”Af fideicommisset- och arfsmedel i lös eller fast egendom, capital och fordringar, som tillfalla andra arfvingar än i rätt upp- och nedstigande led, samt syskon och deras barn, tre procent.”
Förhållandet skulle således härigenom blifva del, att bevillningen under alla omständigheter nedsatles från 6 till 3 proc., hvilket likväl ej lärer vara R. o. Ad:s mening.
Uppå derefter framställd propos. frånlrädde R. o. Ad. sitt ifrågavar. beslut, i följd hvaraf den 25 voter:s-propos:n ansågs förfalla; den 26 votei :s-propos:n blef, uppå särskild framställd propos., godkänd af Ä. o. Ad. 37 §:n.
Jag anhåller att få veta af Hr Ridd.Secret:n, om det är bekant huruvida PresteSt. antagit den inbjudning, som Utsk. gjort, och alt sedan få yttra mig.
Secret. tillkännagaf, att från PresteSt. prot.utdr. i detta ämne ännu icke ankommit.
Uti den nu gällande bevilln. förordn. §:n 4° stadgas följande: ”För fullmakter, öppna bref eller resolutioner, hvilka hädanefter meddelas på karakter eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på stat eller bestämd tjenstgöi ingsskyIdighet, skall i bevillning årligen erläggas 6 proc. af beloppet af det stämplade papper, hvarmed dylika fullmakter, öppna bref eller resolutioner, efter den i K.
M:s nåd. kungörelse ang:de stämplade pappersafgiften stadgade grund, blifva belagda.” ”Den, som erhållit högre karakter, än som åtföljer innehafvande tjenstegrad , och, efter behörigt förordnande, minst ett år förrättar den tjenst, som motsvarar den högre karakteren, samt sådant vederbörligen styrker, erlägger icke under samma tid någon karaktersbevillning.”
I §:n 3y af det nya förslaget till bevilln förordn. är det sagdt, att ”för fullmakter, öppna bref eller resolutioner, hvilka efter den tid, hvarifrån denna förordn. blifver gällande, meddelas på karakter eller namn, heder och värdighet af embete eller tjenst, eller å sådan beställning, med hvars innehafvande ej åtföljer lön på stat eller arfvode, skall i bevilln. årligen erläggas tio proc. af beloppet” etc.
Således har Utsk.
D e u 20 J a n u a r i f. m. 315 föreslagit en förhöjning från 6 till io proc. i afgifter, som ej motsvara någon inkomst. R. o. Ad. liar, på grund deraf, ^ afslagit hela den 37 §:n, som nu är i fråga.
Jag anser, på sätt jag redan vid det tillfallet yttrade, att R. o. Ad:s beslut ar alldeles riktigt.
Nu återstår frågan, huruvida propos. till votering i förstärkt StatsUtsk. bör af R. o. Ad. gillas, förrän Ståndet inhemta! hvad PresleSt. i detta afseende beslutat.
När Coust.
Utsk. under denna riksdag föreslagit alt inskränka K.
M:s rätt att gifva karaktersfullmakter, och då ett sätt att afskaffa hela saken följaktligen är under R.
St:s behandling ; så tyckes det ej vara rätt att på samina tid äfven vidtaga en annan åtgärd, för att, i händelse saken ej skulle kunna borttagas i grundlagsenlig väg, man måtte kunna få bort henne genom dryg beskattning.
Jag anhåller att R. o. Ad. ville uppskjuta pröfningen af denna voterts-propos., saken blifvit i de andra Stånden afgjord.
Såvida med ett sådant dröjsmål någonting kunde vinnas, så. har jag naturligtvis intet deremot, men jag kan ej inse hvad vinst deraf egentligen skulle uppstå.
Om PresteSt. liar förändrat sitt beslut, så förfaller naturligtvis voteringen om contra-propos., och endast den liufvudsakliga voteringen kommer att verkställas.
Har PresteSt. åter ej förändrat sitt beslut, så blir det tvänne voteringar.
Detta är allt hvad R. o. Ad. kan få veta, om de afvakta underrättelsens ankomst om de öfriga Ståndens beslut; ty naturligtvis hafva hvarken [JorgareSt. eller PresteSt.
, som förenat sig i bifall till IJtskts tillstyrkande, förändrat sina beslut, dertill ej heller Utskts betänk, ger någon anledn., emedan ingen inbjudning till dessa Stånd då ägt rum.
Jag inser ej att R. o. Ad. genom detta uppskof förlorar något i tid, emedan Ståndet har så många andra ärenden att, i alla fall, sysselsätta sig med.
Frågan är af den kinkiga natur, att det torde vara ovisst, hurudant heslutet blifver, och huruvida ämnet är föremål för beskattning.
Jag vill ej nu ingå uti den vidare utveckling af frågan, som måhända kan behöfvas, i händelse två Stånd stanna emot två.
Hr Frih. o. La udim. hemställde, om R. o. Ad. ansåg att pröfningen af de i denna punkt föreslagna voter:s-propos:r borde hvila tills R. o. Ad. erhållit kännedom af PresleSljs i anledn. af Utsk:s yttrande fattade beslut.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna de föreslagna voler:s-propos;tia.
Ropades starka ja, blandade med många nej. 3i6 Den ao Januari f. ra.
Då Hr Landtm, förklarade, det lian trott sig finna alt ja öfverröslat nej, begärde Hr von Hartmansdorff votering.
Upplästes till justering och godkändes följande voterlsproposilion C
Den som anser att R. o. Ad. bör uppskjuta pröfningen af 27 och 28 voter:s-propositionerna i Bevilln.Utsk:s mern.
N:o 34, till dess R. o. Ad. erhållit del af PresteStls beslut i ämnet, voterar ia» den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, godkänner R. o. Ad. nu de ofvannämnda voterispropositionerna.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva* utfallit, som föijer; Ja — 4q.
Nej — 3r.
Då jag anser, att denna‘votering endast kommer att leda till tidsutdrägt, enär de af Utsk. föreslagna voteringar nu ej kunna komma att för sig gå snart sora eljest, så reserverar jag mig emot det beslut, som nu blifvit fattadt.
Jag har mig bekant, alt delta betänk. inom Bevilln.Utsk. varit bearbetadt med särdeles mycken brådska, just för att befordra riksdagens skyndsamma slut, men jag finner uti detta beslut en sträfvan att förhindra detta, och derföre reserverar jag mig.
Hr Prytz, Lars Adolph, och Frih. Boye, Fredr., reserverade sig emot det fattade beslutet. 38 § ; n. Utsk:s yttrande godkändes. 3g §: n. Den af Utsk. föreslagna redaction godkändes. 4-1 och 42 §§ : n e. R. o.
Ad. fann för godt att låta bero vid hvad Utsk. i afseende på dessa punkter yttrat. 43 §: n.
Det förslag, som Utsk i denna § afgifvit, och som de Irenne Stånden bifallit, lyder sålunda: ”Underlåter någon, utan anmäldt laga förfall, att personligen, skriftligen, eller genom ombud, vid mantalsoch skattskrifningen sig inställa, samt alla nödiga uppgifter meddela, bote till socknens fattige 1 r:dr; och vare bot samma för den, sotn underlåter att anmäla de på ägorna inhyses boende personer, skulle de än för afgift böra Den lo Januari f. m. 3.7 befrias.
Hvaremot den, som antingen sjelf beträde* med oriktig uppgift, eller bidrager dertill, att någon, utan skal, från skatt uteslutes, skall betala den skattskyldiges afgift och böta dess dubbla belopp; skolande dessa böter, sorn äro desamma hvilka lili särskild K. förorda., angtde mantals- och skattskrifning, äfven finnas utsatta, tillfala fattigcassan i den stad eller socken, hvartill den pliktfällde hörer.”
Den K. författning, soia i denna 5 åberopas, är kungörelsen af den 3o Sept. år 1812, der det står i 9 §tn: - - - ”men de (böter) till hvilka skaltskyIdige gjort sig för försummade uppgifter till mantalsskrifningen jemlikt 4 §:n förfallne, gå till delnings sålunda,tätt den ena hälften öfver lemnäs till mantals- och sk anskrifva rens disposition, och den andra tillkommer socknens fattige.” Sålunda har Utsk. föreslagit R.
St. att upphäfva den K. författningen och 2 af RiksSfin hafva det äfven beslutat, utan att dessa Stånd ansett nödigt att underställa sina beslut K.
M:s ompröfning. R. o. Ad. har likväl, på sätt sid. 20 uti Bevilln.Utsk.s betänk.
K:o 34 utvisar, förklarat, alt de reglenientariska föreskrifterna i bevilln.förordn. borde afskiljas från dem, som angå beskattningen, för att underställas K. M:s nåd. bifall.
Ingenting bevisar bättre riktigheten af R. o. Adis beslut och misstaget i de öfriga Ståndens, än just det misstaget, alt dessa Stånd velat, oberoende af K. J\I., upphäfva Hans författning.
Jag anser således olämpligt, att någon propos. göres lill R. o. Ad. alt låta bero vid de öfriga Ståndens beslut.
Jag vet ej bättre sätt att komma ifrån detta förhållande, än att underrättelsen om de andra Ståndens åtgärd i detta fall blott lagges till handlingarna.
Frih. Cederström, Jacob: Sedan tre Stånd beslutat bifall till Bevilln.TJtsk:s förslag, och då detta förslag innefattar en förändring af en gällande författning, så lärer dernf följa, att det ovillkorligen skall hos K. M. i und. anmälas, ali R.
St. önska denna förändring, tv något beslut i den delen, som skulle upphäfva denna författning, äga R.
St. ingen rätt att fatta.
När Utsk. helt simpelt anmält ^etta förhållande, så lärer det väl vara nödvändigt, att då R. o. Ad., hos hvilket nnmärkn. först blifvit gjord, finner densamma ej vara af Utsk. uppfattad lill den slutföljd, som följa bör, nemi. att en und. skrifvelse till K. M. om R.
Sits beslut bör afgå, lill det afseende K.
M. kan finna den förtjena; så torde det vara nödvändigt att fästa MedStåndens uppmärksamhet på detta förhållande, och att R. o. Ad. beslutar alt, då del frenne öfriga Stånden bifallit Utsk:s betänk., man derunder måtte förutsätta, att böterna jemväl i detta fall skola gå lill socknens fattiga, hvarom till K.
M. und. skrifvelse bör afgå.
Om detta genom prol.uldr. ifrån R. o. Ad. kommer lill de öfriga Ståndens kännedom, sä lärer del naturligtvis ej kunna undvikas, att ju en sådan comtnunicalion till K. M. blifver beslutad. 318 Den 10 Januari f. m.
Jag finner Frill.
Cederströms framställning ganska riktig; men jag vet ej huruvida det lian vara någon utsigt att i detta hänseende lyckas.
Trodde jag det, så skulle jag med honom instämma.
Jag anhåller att få fästa Ståndets och Frih:ns uppmärksamhet på Utsk:s yttrande i betänk.
N:o 34 (sid. 20), der första mom. af §:n 33 lyder sålunda: ”1 anledn. af denna § har R. o. Ad. beslutat att genomgå och pröfva förslaget till bevilln.stadga i sin helhet, men att derefter, vid meddelandet af sina beslut, åt Bevilln Utsk. uppdraga att afsöndra och särskildt upptaga de reglementariska stadgatiden, hvartill K. M:s nåd. bifall erfordras.”
Då de öfriga tre RiksSt;n ej beslutat något sådant, och dymedelst godkänt hvad Utsk. föreslagit , så anser jag Utsk. ej kunna, i anledn. af förenämnda beslut, någon åtgärd vidtaga.