Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En värd ledamot har bär satt i fråga, huruvida Ölands tillstånd skulle hafva varit mer eller mindre lyckligt, i händelse 1802 års författning gått i verkställighet.
Jag har ansett det förra skulle hafva inträffat på den grund, att denna författning klarligen afsåg ett bättre hushållssätt med Öländska utmarken, än det som sedermera vidtogs.
Hade 1802 års författning blifvit följd, så skulle Öland ännu hafva den skog i behåll, hvilken, till följe af ett illa beräknadt vinstbegär, blifvit rakt förstörd.
Samma författning innehöll äfven att fördelning af Alfva ren på hemmanen skulle äga rum, men nämner icke ett ord om någon skattläggning.
Hemmansägarne hafva äfven vid alla tillfällen protesterat mot fördelningen, såvida ny skatt skulle påläggas; jag inser derföre icke hvarföre denna utmark skulle beskattas, då exempel icke saknas å andra orter, att utmarker af lika dålig beskaffenhet, som denna, blifvit på hemmanen fördelade utan skatt.
Jag har intet vidare att tillägga, men skulle votering komma i fråga, anhåller jag att contrapropos. må blifva återremiss af betänkandet.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid StalsUtsk:s utlät.
E gjorda anmärkningar föranleda dess återremitterande. i3?
Den 20 Maj e. m.
Ropades starka ja, blandade med ganska mångå nej.
Jag vågar vördsamt hemställa, om icke första propos. borde blifva på bifall, till följd af grundlagens ordalydelse.
Hr Frih, o. Landtm, yttrade, att ifrågavar. förslag af StatsUlsk. innefattade en förändring i Statens ordin.-inkomster, ett upphörande af någon del deraf, utan att Utsk. föreslagit R.
St. att hemställa beslutets verkställighet lill K. M:s nåd. bifall.
Ett bifall till StatsUtskts nu afgifna förslag vore således stridande emot grundlagarnes föreskrifter i Reg,F:ns 62 och 64 SS samt Riksd.Ordn;s y5 §, och torde R. o. Ad, således finna, att propos. till bifall å utlåt, ej af Landtm, kunde framställas, förrän saken blifvit ställd i den form, som med grundlagen vore öfverensstämmande.
Då grundlagen medgifver Svenska folket rättigheten att besluta om skatternas ökande eller förminskande; så ser jag icke att StatsTJtsk, i denna fråga handlat grundlagsvidrigt, då det underställt R.
St:s pröfning beslutet om ifrågavar. skatts upphörande.
Huruvida Konungen, på grund af delta beslut, äger att med sitt veto hindra beslutets verkställighet, derom är icke fråga, ulan frågan måtte helt enkelt vara den, huruvida Ständerne äga lätt att besluta.
Man har yttrat att orden ”för sin del besluta” hade bort inflyta i Utskts slutmening, men jag tviflar på att Ständerne besluta för någon annans del än sin egen, och att således dessa ord efter min tanke äro alldeles öfverflödiga.
För min del skulle jag anse det vara högst vådligt, om Ständernes lagstiftningsrätt, likasom deras beskattningsrätt, ifrågasättes, och mig veterligen är den på intet ställe i grundlagen bestridd eller Ständerna betagen.
Att framställa önskoingsmål till K. M., derom handlar grundlagen i helt andra fall.
Alen jag upprepar det ännu en gång — på intet ställe finner jag någonsin ifrågasatt, alt ej Ständerne, för sin del, om man så behagar tillägga, skulle äga att besluta om skatter och lagstiftningen, — Sannerligen för Gud jag vet, hvarföre vi bär skulle vara församlade eller hvad vi här skulle hafva att göra, om vi ej skulle kunna fatta beslut i sådana frågor, synnerligast hvad beskattningsfrågor beträffar.
— Jag kan således ej annat än reservera mig mot Hr Frih. o. Landtnäs framställning, att StatsUlsk. behandlat frågan grundlagsvidrigt, Hr Frih. o. Landtm, ansåg sig, i anleda, af Gr.
Horns yttrande, böra fästa uppmärksamheten derpå, att lian ej ifrågasatt sin rättighet att framställa propos. å ett tillstyrkande af SlatsUtsk. lill Ständerna, att besluta om skatters förminskning eller tillökning, men att lian blott ansett sig ej kunna framställa propos. till bifall å detta utlåt, i dess nilvor. form, derföre att förslaget ej innehölle, att R.
St:s Lie - Den ao Maj e. un. i33 slut borde bemslällas lill K.
M:s bifall, hvilket bifall äfven enligt Gr.
Horns mening syntes vara nödvändigt.
Hr von H a r t m a n sdo r f f: Sedan Hr Frih. o.
Landtm, yttrat sig, och Gr.
Horn icke yrkal propos. emot Hr Frih. o. Landtnäs uttalade vägran, sä har jag ingenting att ti11— lägga.
Jag tager mig friheten fästa Hr Frih. o. Landtm:s uppmärksamhet derpå, att detta ärende blifvit öfverlemnadt af Konungen till Ständerna, och synes mig det således vara ganska tydligt, att Exped.Utsk. sjelfmant bör uppsätta en lind. svars-skrifvelse till Konungen, ehuru StatsUtsk. för sin del icke ansåg sig behöfva derom göra framställning.
Den siste talaren har sagt, att del är en Konungens propos., som af StatsUtsk. genom detta beslut vore bifallen.
Så lärer väl förhållandet icke directe vara.
Konungen har öfverlemnat handlingarna till Ständerna, men icke lärer Konungen hafva tillstyrkt bifall till hvad vederbör, på Öland begärt.
Det kommer förmodligen af det olika sätt, hvarpå Frih.
Cederström och jag uppfattat hvad sorn menas med att öfverlemna handlingar till Ständerna.
Jag kan åtminstone icke, då Konungen öfverlemna!- lill Ständerna handlingar från enskild Corporation, göra mig annan föreställning derom, än att sjelfva öfverlemnande! innefattar ett tillstyrkande från Konungens sida.
Jag kan icke inse, att ett blott öfverlemnande af handlingarna från Konungen kan innefatta något tillstyrkande; ty i sådant fall skulle Statsrådet bort höras deröfver, enär utan Statsrådets hörande lärer Konungen icke kunna fatta något beslut; och StatsUtsk:s betänk, innehåller icke heller, att något Statsråds-protocoll varit deu K. remissen följaktig!.
Jag föreställer mig icke, att Konuugen ccmmunicerar sig med Ständerna vid något tillfälle, utan att i afseende på sin communication hafva inhemtat Statsrådets tankar, I öfrigt inverkar det icke på saken det ringaste; ty då målet blifvit i nåd. skrifvelse till Ständerna öfverlemnadt, om också icke i fonn af propos., måste dock ett svar från R.
St:s sida följa, hvilket Exped.- Ulsk., utun någon påminnelse, äger att uppsätta.
Om det svaret icke b|ir i den form, sorn vore den rälta, det bluen annan fråga, Frih. Cederström; Våra lagar stadga tydligen och bestämdt, huru en Konungens propos. skall vara beskaffad, nemi. att den skall vara åtföljd al ett Slatsråds-pi ot., innefattande af- eller tillstyrkande af Konungens framställning.
x 34 Den 20 M a j e. m.
Delta är icke någon K. propos., det är endast eli öfverlemnande af handlingarna, rör:de en undersökning på grund af Ständers begäran.
Konungen har af Kammar-collegii utlåt, öfver undersökningen icke funnit skäl att, på grund af samma undersökning, föreslå Ständerna något tillgörande i ämnet, utan blott öfverlemnat handlingarna, till följd af Ständernes önskan.
Vilja Ständerne på grund af denna undersökning och tvertemot Kammar-collegii tillstyrkande begära denna skatts upphörande, så måste sådant ske på det sätt, att Ständerne uttrycka sin önskan derom, motivera den och begära Konungens sanction derpå; men detta har ej StatsUtsk. föreslagit.
Landtm, förklarat sin mening, och propos. till återremiss blifvit framställd och besvarad, tror jag vi bäst skulle komma från saken, om Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, huru han uppfattat R. o. Ad:s svar på den framställda propositionen.
Jag har endast begärt ordet, för att förnya min begäran om bifall till betänkandet.
Som jag förmodar, att betänk. blir återremitteradt, men ingen af deni som talat deremot, så vidt mitt minne kunnat uppfatta, yrkat, att Utsk. borde i sitt blifvande nya betänk, införa de ord, hvars saknad nu föranledt Hr Frih. o. Landtm, att vägra propos. till bifall å förevar, betänk.; så får jag nu, för min del, göra den anmärkntn, med begäran att densamma måtte åtfölja återremissen till StatsUtskotlet.
Jag tror det vara fullt stridande mot gammal praxis, och äfven mot hvad man »borde iakttaga mot ett R.
St:s Utsk,, att vilja föreskrifva Utsk:n de ordalag, som böra nyttjas i deras betänk:n.
Om detta betänk, återremitteras, men återkommer till Ständerna i samma form, hvilket måtte bero på StatsUtsk.; så beror det ju på Ständerna sjelfva alt besluta, huru skrifvelsen till K. M. skall uppsattas, och hvilka ordalag skola dervid nyttjas.
Jag kan således icke medgifva, att Hr Lefre'ns framställning må blifva föremål för en propos. från Hr Frih. o. Landtm:s sida, emedan jag tror att sådant vore alldeles olämpligt.
Hr Lefre'n: Jag kan icke begripa, hvarifrån Gr.
Horn hemtar den föreställningen, som skulle jag begärt, att min anmärkn. skulle blifva föremål för propos., då jag bestämdt begärde, att min anmärkn. skulle åtfölja återremissen till Utsk., till den kraft och verkan Utsk. derå behagade lemna.
Som jag hoppas, har jag skäligen tydligt uttryckt min mening, och för att bestämdt upplysa, hvarföre jag gjorde den lilla antnärkn;n, så var orsaken den, att jag ville, det någon enskild ledamot skulle under discussionen hafva yr - Dea 20 Maj e. m. 135 kat den sats, sorn föranledde Hr Frih. o. Landtm, att rättvisligen vägra propos. på bifall.
Jag vill blott vördsamt erinra, att jag gjorde samma anmärkn. i mitt anförande, som den Hr Lefren sednast framställt.
Väl har jag ej yrkat några bestämda ordalag — de kunna vara olika; men jag har yrkat saken, och dervid förblifver jag.
Min förutsättning var ganska naturlig, då Hr Lefreåi godkände Hr Frih. o. Landtnäs propos., på grund deraf alt de nämnda orden voro uteslutna eller åsidosatta i betänkandet.
Det är naturligt, att under en sådan discussion, som nu uppstått ulan all form, då man ifrågasätter orsaken hvarföre Hr Frih. o. Landtm, vägrar propos. och önskar att det skälet måtte gälla, — det är förlåtligt, säger jag, om jag misstog mig om Hr Lefréhs mening.
Jag kan emedlertid icke finna, det grundlagen medgifver i detta fall att förneka dess bestämmelser, nemi. att ett betänk., då det första gången föredrages, skall framställas till bifall eller afslag, och om anmärkn:r göras deremot, som hindra antagandet, återremiss skall äga rum.
Landtm, yttrade, att sedan han anfört sina skäl, hvarföre han ej kunde till R. o. Ad. framställa någon propos. till bifall å nu föredragna utlåt, af StatsUlsk. , hade Hr Tersmeden likväl yrkat en sådan propos.; i anledn. häraf hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. yrkade, att propos. till bifall å StatsUtsk:s nu föredragna utlåt, af Hr Landtm, skulle framställas.
Då Hr Landtm., i anledn. häraf, förklarade sig hafva funnit, att nej öfverrösta! ja, begärde Hr Tersmeden votering.
Den, som yrkar propos. till bifall af StatsUtsk:s utlåt.
'N:o 64 Litt. E, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, yrkar R. o. Ad. icke ofvannämnda proposition.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då således någon propos. till bifall å StatsUtskts förevar, utlåt, icke komme att äga rum, Hr Landtm, ville framställa den propos. om i3G Den 30 Maj e. m. återremiss, som jemväl af flera talare blifvit begärd, och hemställde alltså, om R. o. Ad. ansåg de vid SlulsUtskls utlåt.
N:o 64 Lätt.
E. gjorda anmärkntr föranleda till dess återremitterande.
Lades på bordet nedannämnda från Ulskin inkomna ul!åt:n, nemi.: från StatsUtskottet: N:o g3, i anledn. af Prot.secreCn G. M. Stuarts ansökning om nedsättning i arrendet för hemmanet Neder-Jerfva N:o 2; N:o g4, i anledn. af Hr De Marens, B., motion, ang:de bestämmandet af tiden för nästa lagtima riksmötes början ; N:o g5, i anledn. af erhållen återremiss på SlatsUtsk:s mern.
N:o i5; N:o g7, i anledn. af f. d. arrendatorns af Rinkeby hemman i Stockholms län, Kamereraren H. H.
Krulmejers ansökning om befrielse från skyldigheten alt ersätta den, genom hemmanens sednare utarrendering, Kronan tillskyndade förlust; N:o g8, ang:de arrendalorernes af Nyqvarns qvarn och bro ansökning om bibehållande vid arrendet af dessa lägenheter; N:o gg, ang:de väckt fråga om undersökning rörlde Statens rätt att inlösa Ekolsunds gods; N:o ioo, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse om tillå telse för sällskapet till vexelundervisningens befrämjande alt bibehålla den åt normal-skolan upplåtna Mariae f. d. bränneribyggnad ; N:o ioi, i anledn. af Statsmäklaren I.
Nordblads ansökning att till skatte få lösa den under Ulriksdals kungsgård hörande lägenheten Stocksund; N:o 102, i anledn. af Grosshandlaren L.
M:s nåd. propos. om arrendefri upplåtelse åt staden Kongelf af åtskilliga smärre tomter vid Bohus raserade fästning; N:o 104, i anledn. af erhållna återremisser å Utsk:s utlåt.
N:o 5; N:o io5, i anledn. af erhållna återremisser å Stats— Utskts utlåt.
N:o ir , angide medels anvisande till gevärsfabrikationen; N:o 106, i anledn. af Hr Prosten Berlins motion om löneförhöjning åt kronofogdarne och häradsskrifvarne i Lju nits - Dett io Maj e. ra. nils och Herrestads häraders fögderi i Malmöhus län, saint Ingelstads och Jerrestads fögderi uti Christianstads län; N:o 107, i anledn. af Hr af Forsells, C., molion om anslag till bildande af en pensions-fond för landtmäteristaten ; N:o 108, i anledn. af Hr Möllerhjelms, A., motion om förbättring uti krigscasseurens inkomster; N:o 109, i anledn. af väckta motioner om under hållande på Statens bekostnad af vissa delar utaf den sedan 1812 emellan Wermland och Jemtland anlagda nya vag ; N:o 110, i anledn. af väckta motioner om anslag af allmänna medel tili den vid Fridhem stiftade inrättning för sinnessjuka; N:o lii, i anledn. af Anders Anderssons från Skaraborgs län motion, om upphörande af pensiohsrätt för de vid K.
Hofstalen anställda personer; JN:o 112, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., nng:de anslag af allmänna medel till cathedral-skolan i Lund, i stället för dertill anvisade 1047 tunnor klockare-helgonskyIds— korn; N:o ii3, i anledn. af Ilr Prosten Sidners motion, om understöd lill de fattiga i Lappmarken; JV:o t 14 , i anledn. af Hr von Paykulis, C. S., motion om ersättning åt rusthållarne vid K.
Lifregitets dragoucorps för rekryt- och remont-mötena; N:o 1 i5, i anledn. af väckta motioner om anslag till det af Professoren Doctor Kils Åkerman i Stockholm inrättade Orthopediska institut; N:o 116, i anledn. af Hr Dalmans, W. F. , motion, anglde subscription af R.
St. för bildandet af en uppfostringsanstalt för fattiga sjömäns söner; N:o 117, angtde väckt fråga om förlängning af den för inlösen af Riksg.contis creditsedlar stadgade praescriptionslid; N:o 118, angtde ett lån för uppmuddringen af Sölfvitsborgs stads hamn; N:o 1 ig, angrde fortgången af den fullm. i Riksgcont. uppdragna utredning af Götha-canal-bolugs och Malmö f, d. discont-inrättningar ; från Allm.
Ut s k o 11 e t: N:o 27, i anledn. af väckt fråga om för högt beräknade hernmansräntor inom Calmar län; N:o 28, i anledn. af väckt motion om afskaflfande af extra-länsmän och andra polistjenslemän utan lön; N:n 29, i anledn. af väckt motion örn upphörande af det s. k. hemförare-båtgillet i Götheborg ; N:o 3o, i anledn. af väckt fråga om bestämmande af den afgäld, under namn af tullkappe", som ägare af skait7 H. 18 Den ao Maj e. m. lagda mjölqvarnar må uppbära för förmälning af annans säd.
Likaledes lades på bordet följande tvänne från Ridd.
TJtsk. inkomna memtr, så lydande: H ö r s a m t M emorial.
Med tillkännag.ifvande alt H. R. o. Ad., vid pröfning af Ridd.TJlsfts förra mern, , i an.ledn, af åtskilliga ändringar i Ridd.Ordn., bifallit Utsk:s förslag, alt andra uppropet vid val och voteringar må afskaffa*-, har fl. R. o. Ad. behagat lill Utsk:s handläggning återremittera den af Hr von Troil, Emil, väckta fråga angtde elt förtydligande af 18 §ln Ridd.Ordn., mer! hänsigt att från bnnkmtsvalet utesluta de i 4* §:n Riksd.Ordn. omnämnda högre embetsman; och har Utsk. derefter genom särskilda remisser fult emottaga : 1:0 en af Gr.
Joli., den 7.5 sisth April vackt motion ang:de den ändring i 3i §:n Ridd.Ordn. all, seditn andra uppropet blifvit borttaget, antalet af ledamöter, som vid val och voteringar sitta vid bordet, må minskas från 6 lili 4) samt föreskriften i första perioden af samina § derom, att val- eller volei ings-sedeln bör framläggas på det pappersark, som hålles af en ledamot vid bordet, uteslutas, i conseqvens hvarmed jemväl 34 §.'n Ridd.Ordn. borde erhålla en förändrad redaction; 2:0 elt af Hr vo n Schantz, Malcolm Gustaf, den 7c) i ofvannämnda månad afgifvet förslag, alt uti 18 fj:n af Ridd.Ordn., tili närmare bestämmelse huru valsedlarne skola vara inrättade för att ej cnsseras, måtte efter orden: ”hvarvid hvar och en inlem nar en sluten sedel,” i stället för sistnämnda 2tne rud införes orden: ”enkel, sluten, hoprullad och omärkt sedel;”, äfvensom och då samma § icke uttrycker huru många af dem, som de flesta rösterna erhållit, äro bänkman, Hr von Schantz föreslagit, att ordet ”två” måtte insättas mellan orden ”de” och ”sorn.”-
I anleda, af hvad sålunda blifvit till U(sk:s handläggning öfverlemnadt, har Utsk. skolat vördsamt ■yttra, att hvad beträffar Hr von Troils ofvanberörda motion ang:de ett, tilägg till 18 §:n Ridd.Ordn., Utsk., under åberopande af H. Coust.Utsk:s mern. ]X:o 3, angkle grundlagsenligheten af en utaf Hr Landtm., i afseende å de i 4' Riksd.Ordn. omnämnde embelsmäns deltagande i hänkin:svalet vägrad propus.
, tillstyrker, att, på det 18 §:n Ridd.Ordn. matte bringas i öfverensstämmelse med 4' §:n Riksd.Ordn., det för tydligande uti förstnämnda § måtte inflvta: alt de i 41 §:n Riksd.Ordn. uppräknade personer äro undnntagne från det antal R, o. Ad:s ledamöter, sora indelas till val af bankmän.
Den ao Maj e. m.
Och, då Utsli. tillika finner de of Hr von Schantz här ofvan citerade förslag till förändrad redactiou af ifrågavnr.
18 § leda till tydlighet, och således böra äga rum, har TJtsk. skolat, i enlighet med dessa åsigter, föreslå följande reduction af 18 §:n Ridd.Ordningen.
”Sedan riksdagen ' blifvit af Konungen på Rikssalen ”öppnad, böra, nästa söcknedag derefter, såvida plenum ”plenorutn icke å samina dag är anbefaldt, bänk mans- och ”electorsvalen verkställas.
Med dessa val förhålles sålunda, ”att, enligt anteckningslistan, R. o. Ad:s samtlige ledamöter, ”111 ed undantag af de i 41 §: n R i k s d. O r d n. 11 p p r ä k”nade personer, delas nli tjugufem särskilda, men till "beloppet lika delar, hvarvid — — bör.
Sedan detta b lif» "vit verksteldt, uppropas hvarje afdelning för sig, som herifvel’ sig inom skranket alt förrätta bänkmtsval, hvarvid ”livar oell en inlemnar en enkel, sluten, hoprullad och ”otnärkt sedel, tecknad med Ivänne af de personers namn, ”sorn i afdelningen finnas, då de två, som de flesta rösterna ”erhållit, äro behörigen valda bankmän.
Hafva flere etc. ”— — — förverkat.” Vidkommande de af Gr.
Cronstedt motionerade förändringar uti 3t och 34 §§tna Ridd.Ordn., finner Utsk., lika med motionären, att, derest andra uppropet försvinner, det ej heller är nödigt att, på sättsom hittills ägt rum, föra prot. öfver de vid uppropet frånvar. ledamöterna, i följd hvaraf åtminstone två af de nu vid val-och voterts-protocollet biträdande sex ledamöter kunna umbäras, och tillstyrker Ulsk. således, att antalet af dem, som vid val och voteringar skola sitta vid bordet, må bestämmas till endast fyra ledamöter; deremot har Utsk. icke för siu del funnit otjenligheten of det bruk, att voterings- eller val-sedlarna framlemnas på ett pappersark, hvilket tvertom synes Utsk. ganska lämpligt, hvarföre den del af Gr.
Grönstedts motion, sorn åsyftar borttagande af nämnda föreskrift, utaf Utskottet, afstyrkes.
Om denna mening godkännes, får Utsk., med iakttagande jemväl af R. o. Ad:s beslut ang:de afskaffande af and ra uppropet, vördsamt föreslå följande förändrade redaclion af 3i och 34 §§:na Ridd.Ordn.
S 3i.
”Vid alla val och voteringar skall upprop ske efter anteckningslislan, och nnmode Landtm, eller den hans ställe företräder fyra ledamöter af R. o. Ad. att jemte honom vid bordet sitta och föra prot. öfver dem, hvilka rösta.
De röstande, som till en och samilia bänk höra, träde inom skranket, när deras bänk nummer uppropas, och hvar och D e n 10 Maj e. m. en framlägge, vid upprop af dess namn, sin val- eller voteringsrsedel på det pappersark, sorn hålles afen ledamot vid bordet.” § 34.
”Sedan voterings- eller val-uppropet är slutadt, öppnas sedlarne af ordform samt granskas af honom och de ledamöter, som vid bordet sitta, hvarvid dessa sednare föra särskildta prot., hvilka, efter fulländad omröstning, collationeras.
Derefter upprättas ett omröstnings- eller val-prot., hvilket underskrifves af ordform och ledamöterna vid bordet, samt genast uppläses.” Stockholm den 11 Maj 1840.
Henning Hamilton. W. F. Dalman.
Medelst prot.utdr. af den 4 dennes har II. R. o. Ad. behagat till Utsk. remittera särskilda motioner, åsyftande att bereda ett skyndsamt och tillförlitligt offentliggörande inför allmänheten af öfverläggningarna hos R. o. Ad., nemi.: 1:0 af Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., som föreslagit, att R. o. Ad. måtte besluta, ”att af Ståndets prot. låta ”upplägga ett erforderligt större antal exemplar än hittills ”blifvit tryckt, hvilka exemplar skulle förvandlas till en ”tidning, på hvilken prenumeration, mot nedsatt afgift, skul”le upptagas;” 2:0 af Frih. Raab, Adam Christian, som ansett ändamålet lämpligast och bäst skola vinnas, ”om R. o. Ad. ”under innevar. riksdag holle särskilda snällskrifvare, hvilka ”upptogo det hufv.udsakliga af disctissionerna och förhand’ lingarna å Riddarhuset uti ett sammandrag till det inskränkta omfång, att det kunde inrymmas i tidningarna,” hvilket sammandrag för hvarje plenum skulle, sedan talarne haft tillfälle att genomse och corrigera detsamma, tillhandahållas de tidnings-redactioner, som anmäla sig vilja referera R. o. Ad:s öfverläggningar; och har Utsk. tillika fått emottaga de af åtskilliga talare i ämnet afgifna yttranden.
Utsk. inser, lika med de värde motionärerna och öfriga ledamöter af R. o.
Ad., som uti frågan sig yttrat, den stora vigten deraf, att Ståndets öfverläggningar skyndsamt, noggrannt och tillförlitligt refereras i tidningarna; men Utsk. kan ej heller för sig dölja svårigheterna att, under närvar, förhållanden, ulan allt för dryg kostnad, afhjelpa de i dessa hänseenden rättvist öfverklagade brister.
Således befarar
Utsk. för sin del, att det af Hr Bråkenhjelm väckta förslag, Den ao
Maj c. m. ehuru jemförelsevis mindre kostsamt, föga skulle uppfylla ändamålet, då nemi. R. o. Ad:s prot. tryckas först 6 a 7 veckor efter det de blifvit hållna, hvaraf åter är en följd, att, sedan allmänheten af tidningarna angtde förhandlingarna fått en om än ytlig kännedom, de likväl, ehuru tryckta i tidniugsformat, troligen erhölle föga mer intresse, än de nuvar. proltn, hvilka, som bekant är, föga läsas, ännu mindre af allmänheten köpas; hvarföre Utsk. för sin del ej kan å Hr Bråkenhjems ofvanberörde förslag tillstyrka bifall.
Frih, Raabs förslag om en utaf särskildt dertill antagnafpersoner skyndsamt uppsatt resumé' af discussionerna, hvilken sedermera kunde till tidningsredactionerna utlemnas, har visserligen åtskilliga skäl för sig och skulle utan tvifvel i väsendtlig mån uppfylla ändamålet; men dervid förekommer åter, alt den deraf föranledda kostnad skulle komma att uppgå till ett alltför betydligt belopp.
Efter de upplysningar Utsk. iuhemtat, skulle nemi. för anteckning och uppsättning af ett kort, men i möjligaste mån fullständigt, sammandrag af debatterna inom R. o. Ad., derest dessa skulle kunna vara färdiga att utlemnas aftonen efter hvarje plenum, erfordras minst 4 prolts-förande, då endast 2 plena inträffa i veckan, men eljest 6.
Ett notarie-arfvode utgör 4 rtdr 24 sk. b:co om dagen, hvilket således för ett antaget medelbehof af 5 notarier skulle medföra en titgift af 475 r:dr b:co i månaden.
Och då hvarken det skäligen kan ifrågasättas att påföra riksd.kostnadsmedlen denna betydliga utgift, helst då särskild tryckning af R. o. Ad:s prot. in extenso skall, enligt grundlagen, äga rum, ej heller några under R. o. Ad:s enskilda disposition ställda medel lämpligen kunna anvisas till ett sådant föremål, finner Utsk. sig föranlåten att jemväl Frih.
Raabs motion afstyrka; Hvilket dock till H. R. o.
Henning Hamilton. W. F. Dalman. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl 4 till 11 om aftonen.
De n la Ma j. Fredagen den 22 Maj i84o.
Justerades 2:ne prot.utdr. för den 20 dennes e. m.
Justerades pleni-prol:u för den i3 dennes f. och e. m.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih. von Friesendorlf, Fred.
Aug., samt Hr Hammarskjöld, Carl Wilh., båda ledamöter i Allm.