Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Éerv af dö, i detta kinkiga ämne tagne anstaifeer, hvarom ett nytt bevis föieter sig i berörde hoga Sädespris, hvartill, bland de verksam* mäste orsaker, mäste räknas Brännefi-spekulafeionen.
Sådane höstpriser hafva aldrig tillförne Varit kände, undantagande år 1812, då en med innevarande årets ung fär eqvivalent Sädesväxt NB. blef till en god tredjedel förstörd genom ett midt uti skörden inträffat snöväder med fortvarande köld.
Utsigten och d, n hotande nöden var då ryslig; likväl biet den olver ali förmodan drägligt men hvarigenom V Joi Bränn° lien 6 December\ yins bränningen instäldes — Fabula docet — lika sjukdomar påkalla samma läkemedel, om hvars behöfljga användande jag derföre vördsammast vå.ar framföra, i synnerhet den på brödförknappning redan stälde fattigare Allmänhetens önskan och till Rikets församlade Ständer glada föihoppningar.
I sammanhang härmed utbeder jag mig äfven att till Ridderskapets och Adelns upplysta eftersinnande fä hemställa, om och huruvida yårt nuvarande
Bräjineri-systeme icke ännu betarfvar betydlig upphjelp
Den tili exempel att B r än n v i ns- b r än n i n gen ma ovillkorligen vara tillåten endast ifrån den sista Mars till medio Maji, samt fran medio Oetober till början af December årligen, men deremot lika ovillkorligen förbjuden ifrån den i Junii till den i<5 Ocrober ärligen, och att rörande mellantiderna handteringens tillåtelse, förbud eller inskränkning borde få ankomma på en vis Regering, att, efter välberäknade tillgångar och anledningar, årligen förordna; hörandes i årljge Kungördserne deiom motiverne omständligen upp. tagas.
Att, vid vite af confiscation „ alla Brännvins-pannor böra till brukning inmuras, skulle, orri det blefve förordnadt, tinder flere synpuncter medtöra betydliga nyttor, Att detta med de öfriga , respective
Stånden må varda communiceradt, anhåller jag Vördsammast.
Upplästes följande från de öfrige respective RiksStånden ankomne Protocolls-Utdrag, innehållande: i:o Från Borgare - Ståndet af den 2 dennes, att de angående Götha Canal- och M Imö Discont Obligationers och Assignationers emottagande och inlösen, af Lagmannen Kjellander och Bruks Patron Mitander den 28 sisth November, samt Giosshandlaren Wideberg och Grosshandlaren Arfvidsson den 29 November, äfvensom af Handelsmannen Bager och Fabriqueuren
Ebtl den 2 dennes ingifne Memorial blifvit af Borgare Ståndet till Stats* och BancoUtskotten remitterade, i sammanhang med de af åtskillige Ståndets Ledamö'er till Protocollet för den 28 och 29 November gjorde munteljga Anföranden. 2:0 Från Bonde-Ståndet af den 5 dennes, att
Ståndet ansett tryckningen af dess Protocoll böra af de till Riksdags-kostnaderne anslagne allmänna medel bestridas, samt Upplagans storlek från 150 till 2<jO Exemplar förhöjas. 3:0 Från samma Stånd af berörde dag, att Ståndet instämt uti det af Ridderskapet och Adeln uti Tacksägelse-Adressen föreslagne Tillägg, samt 4:0
Från samma
Stånd af berörde dag, att Ståndet remitteradt till Stats.Utskotcet Rik - Den 6 December. sens Ständers till deltagande i Öfver - Revisionen af Krigs Räkenskaperne utsedde
Deputerades den ii sistiedne November afgifne Berättelse, rörande så väl 1^03 och ig 9 som 1810 och senare årens Krigs - R dogörelse och Revisions-Verk, med dertill hörande Bilagor, samt till Lag Urskottet Riksens Sränders Justitiae-Ombudsmans till innevarande Riksdag afgifne Embets-Berättelse, med dertill hörande Bilagor.
Hvilka fyra Protocolls - Utdrag lades till Handlingarne.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till Ett eftermiddagen.
In fidem Prococolli O. J. Lagerheim.
Plenum kl. half till ii förmiddagen.
Uppbrötos Herrar Electorers Listor till val af Ledamöter i nedannämnde Utskott och befunnes följande Herrar dertill hafva blifvit utsedde: - 184 Den 8 December. 1 Riddarhus - Utskottet, efter Friherre Ridderstolpe, Gustaf, HofMarskalk och Herr gf Klercker., Fullm.
Herr Bergenstråle , Claes Gabriel, Major.
N:0 IÖX2 Herr Grundelstjerna, Julius, Kongl» Secreterare och N:0 22 2Ö Herr von Stedingk, Fullm.
Herr Ehrenhoff , Johan, Ö verste Lieutenant.
I Banco - Utskottet , efter Grefve GyIhnborg, Johan Henning, Lag
, Capitaine, N:o 15^2 Heir L lannerstjerna, Johan Wilhelm, Stat.
Secreterare och N:0 19^2 Ht-rr von Plomgren, Fulin).
Friherre Hjerta, Fredric, Major.
I Bevillnings •
Utskottet. efter Herr Skjöldebrand, Pehr Eric x Landshöfe di'nge N:0 2I59 Herr af Wingård, Johan> Landshöfdinge» 1 Allmänna Besvärs- och Oeconomie ~ Utskottet, efter Giefve Ruuth, Eric, En at Rikets Htrrars -— Friherre Löwen, Axel.
Friherre Löwenskjöld, Salomon,.President.
£ Friherre von Willebrand, Ernst Fredric, Gf» verste - Lieutenant, och Din 8 December. ?8S rr* Herr Lillienberg, Fullrrij Herr Danchvardt, Guataf Maqnus, Assessor.
N O 60 Grefve Mörner, Larl Stellan?
Presi dent.
N:o 295 Friherre Ramel, Fullrn.
Grefve Le wenhaupt, Claes Casimir, Kammarherre.
N:0 356 friherre Edelcrantz, Abrah, Niclas, President.
N:0 1543 Herr Hederstjerna, Erland, General.
Major, och N:o 2013 Herr Rosenblad, Johan Eriq, Öfverste.
Herr Grefven och LandtflJarskalfien tillkänjiagaf att Pltni- Prorocollct för den 2:dra sistl.
December nu komme att för Ridderskapet och Adeln justeras.
Jag anhåller att Ridderskapet ooh Adeln, innan Protocollet af den 2.'dra föi etages till justering, fäcktes förunna mig några ögonblicks uppmärksamhet.
Jag ämnar tala öfver sjejfya den hufvudfrågah, som föranledt till Debatterne och hvarifrån uppmärksamheten, genofn d^n rigfning sorn Debatterne togo,, blifvit afledd, om den frågan nemligen, huruvida en Tacksägelse Adresse tili Konungen för åtnjuten omvårdnad, kan blifva ett ämne för Debatter, och huruvi? da, vid en sådan Adresse, enär den blifvit besluten, sådane Tillägg kunna äga rum, som Den 8 December. upphäfva och strida emot naturen af en Tacksägelse.
Det är ej min afsigt att föranleda till nya Debatter, eller att besvära Ministrarne med framläggandet af nya bevis, talande för Adressen, eller att öka antalet af de skäl mot Adressen, sorn Oppositionen redan framlagt.
Min afsigt sträcker sig endast derhän, att, om möjligt är, skydda en, i sig sjelf rigtig och vigtig principe mot verknmgarne af de intryck, sorn, om jag får döma andra efter mig, Debatternas art torde hafva hos manga åstadkommit , och hvilkas första menliga verkan är att föda ledsnad och liknöjdhet.
Det är derföre hufvudsakligast till de af Ridderslupets och Adelns Medlemmar, som icke inom sig sjelfve bestämdt, hvilketdera Systeme de ämna understödja, Ministerens eller Oppositionens, som jag ämnar tala till dem, som lugnt höra skälen mot och med , och som vid hvarje serskild förefallande fråga, rösta efter som de finna rättast vara; och främst ibland desse tiil de yngre Medlemmarne af Ridderskapet och Adeln, som ännu tyst inom sina bröst förvara intrycken af hvad de höra och hvad de se, som annu blott låga för Fäderneslandets ära och glans, efter som denna känsla rättfärdigar deras eget sträfvande, men som dock redan ofelbart ana, att framtiden skall åt dem öppna en annan bana, som fordrar försakandet af allt enskilt för helgden af en ideé och en principe; det är dem mitt hjerta söker, sora Den 8 December.
187 framdeles en gång komma att intaga rummen i Miriistéren eller i Oppositionen, och som komma ait handla och tala sedan våra röster tystnadt och efter oss hlott finnas qvar några fa3 uppmanande eller varnande minnen.
Jag ämnar inga Theorier framlägga till styrka för den satts, att Debatter vid Motioner om Tacksägelse - Adresser kunna och böra äga rum:
Jag vill blott anföra exemplet af ett Fösk, med hvilket vi, till härkomst, språk, seder* styrelse-sätt, samt jemväl i afseende på Fosterjordens form och läge, äro närmare besiägtade än med något Continental-Folkslagj jag menar Britterne.
Herrarne täckes påminna sig att hvarje Parlaments - Session öppnas med ett tal tran Thronen, innehållande en korrt framställning af hvad som sedan Parlamentets åtskiljande tilldragit sig , och ett antydande af de mått och steg som
Ministéren anser de närvarande tidsförhållanderne påkalla.
I båda Hamrarne göres kort derefter Motion till Tacksägelse - Adresse och i båda Hamrarne debatteras öfver denna Motion.
Man kan anse dessa
Debatter såsom en undersökning af Administrationens ditintills vidtagne åtgärder, och såsom en pröfning af de åsigter efter hvilka man ämnar handla.
Tadlet, såsom indirect, kan ej förnärma Thronens Majestät.
Under dessa Debatter äga Ministrarne tillfälle att meddela upplysningar och förklaringar, hvarigenom ofta Opinionen blir ändrad och rättad, och tillfälle äfven, genom Opposi - IBS Den 8 December, tionens framställningar, dels att rätta egna åsigter, dels att på förhand inhemta, huruvida ae mått och steg, som man ämnar föreslå, äga Opioionen för sig eller mot sig.
Men hvad som gör dessa Debatter lika högtidliga som nyttiga och yigtiga, är att hela Nationen med uppmärksamhet följer deras gång; är att Thronföljsren och Kopungens öfrige till, myndige år kqmne Sö.ner, såsom Medlemmar af Öfverhuset, uti dem deltaga, och att Konungen sjelf, enär det honom behagar, kan frän en griIlerad Tribune åhöra dem.
Åtminstone ägde detta förhållande rum under den tid som. närmast följde på 1688 års Revolution.
Ann; bevistade nästan alltid Debatterne öfver Tacksägelse - Adresserne, och jag vill minnas mig hafva läst att Konung Wilhelm gjorde likaledes.
Huru lyckligt vöre det icke för Nationen, huru tillfredsställande för Ridder» skåpet och Adeln, om man yisste att Prins Oscar åhörde våra Rådplägningar, och Han kunde underrätta Sin Höga Fader ©m hvad som här sker och här talas.
Det är genom dessa Debatter, under hvilka Staten i sin helhet, i Politiskt, Qecanami$k$ och Fjnancielt hänseende bctragtas, som de hos mångå slumrande stora Natur-anlag väckas och, utbildas och som den mångkunnighet härleder sig samt den skicklighet till bestridande af flere olika värf, som "utmärka Brittiska Statens Tjenstemän, framför andra Staters, der Tjen» Den 8 December.
189 stemanna-skicklighet blifvit gjord till ett handtverk och Embetsmanna* banan till eri födkrok.
Huru ryslig är ieke Etigländs Historia före Perioden :af i688 års Revolution, sorn grundläde Englands nuvarande Constitutionella forfrler.
Känslan sorn ej får ge sig luft genom fritt fal och bedömmande af de åtgärder som äga folkets vä! elier ve till följd, blir hemsk och yttrar sig mången gång orättvist och oförståndigt.
Många ädla män, under denna tid, så bland Ministéren som bland Oppositionen, en Thomas IVenworht och en Laud biand de förte , en Rusel, en Sidney bland de senare, folio blodiga offer för ett Oförståndigt känslornas och talets tvång.
Sedan deri tiden, huru skön är icke Englands Historia $ så i Politiskt som i Moraliskt hänseende.
Vi se denna Stät oafbrutit stiga i välstånd och i magt; vi Se Ministéren och Op. pcrsifiörien , ehuru stridige i åsigterne om medlen till befordrandet och bevarandet af Statens Val, dock hysä för hvarannan och betyga hvarannan den aktning, hvartill ädla Moraliska Calracterer berättiga och förpligta.
Ju närmare vår tid, dess mera närmar sig Brittiska National Caracteren till Idealet af skön Mänsklighet och Medborgerlighet.
Jag förmodar äft Höglöfl Riddersfcapet och Ådeln, utaf hvad jag hafvit den äranatt anföra, täcktes hnna att Debattet, tiar Motion om Tack - Den 8 December. sagelse- Adresse göres, icke allenast kunna . a* tan äfven böra äga rum.
Hvad den frågan beträffar, om, vid en besluten Tacksägelse - Adresse , sådana Tillägg kunni göras, som göra Tacksägelsen om intet, behöfver jag ej vara mångordig.
Jag vädjar till Herrarnas egen känsla; den svarar ofelbart
I England kan sådant icke hända ty om vid voteringen efter slutade Debatter, det skulle befinnas att Ministrarhe förlorat, så vore sådant ett bevis att Ministéren saknar Nationens förtroende, och Englands Constitutionella Former medgifva ej att i Statens tjenst bibehålla Ministrar, hvilkas Svsteme och åtgärder hafva Pluraliteten emot sig.
I afseende på oss, mine Herrar! och på de Debatter och Beslut hvartill Motionen om en Tacksägelse Adresse föranledt, lärer Resultatet blifva, att, hvad sjelfva saken beträffar, så är deremot intet att säga, men att hvad Formerna beträffar, så torde ett och annat misstag, en och annan försummelse och må hända Ufven ett och annat förhastande hafva ägt rurh.
Skall sådant åtskilja och söndra oss?
Är det icke för Statens och för efterkommandes bästas skull, som vi rådsla och besluta?
Om vi denna gång, i en eller annan mån felat mot Formerne, skola nog vi sjelfve, om vi lefva, eller andra efter oss, en annan gang bättre ihågkomma sig.
Alla äro barn i början och hvad gör det oss om man på Continenten skulle omildt Den 8 December. bedömma , endast vi sjelfve se, oell, till hugnad för vårt framtida hopp , se att vi vandra i Britternas spår och endast våra samveten intyga att vi äro ärliga Svenskar, menande väl med Konung och Fosterland.
Det är mig icke tillständig att tydeligara uttrycka hvad som i detta ögenblick, visserligen icke jag allena bland Ridderskapet och Adeln menar och önskar.
Måtte för känslan för Konung och Fosterland hvarje annan känsla vika!
Med den tillfredsställelse, att aldrig hafva biustit i den vördnad och undersätliga trohet, jag är Öfverheten skyldig, att aldrig med föresats hafva förolämpat någon enskilt man, men att alltid af nitälskan för Lagen och det allmännas bästa, utöfvat min Riksdagsmanna-rätt på ett sätt, som grundat i min öfvertygelse, att det vore pligt, flera gångor likväl ådragit mig obehagligheter; går jag nu, att under förhoppning, det Höglofl.
Ridderskapet och Adeln icke misskänner mina rena afsigter, något närmare utreda och bestämma mina yttranden in pleno den 2 dennes} hvartill jag fatt anmaning och i anledning hvaraf jag förbehållit mig att få sådant omständeligare detaillera.
Med sanningen kan man ofta såra, men den hvilken, såsom jag, fri frän enskilte considerationer, blott söker freda sig från egen förebråelse, tolkar sanningen frimodigt, utan farhåga för de Den 8 December. äfventyr, en mägfig inflytelse |<an åstadkomma.
Hade föreslagit ett Tillägg till dén Tacksägelse Adfesse, Riksens Ständer till Konungen komma att frambära, deruti jag önskit att
Rikets sannskyldiga inre ställning skulle bilf. vit för Konungen framställd.
Jag kunde aldrig tro j och kan det icke annu,' att för en mild Konung, hvars Valspråk är:
Folkets Val Min Högsta
Lag, det kunde vara misshagligt, ehuru bekymmersamt art afhöra en berättelse om Folkets härvarande b klagansvärdä ställning, sorn åsyftade bönhörelse om hplp, men ingalunda en förebråelse.
Den oväntade händelse har lik» val inträffat j» att jag sett en stor del af Rikets högste och högre Embetsmän resa
Sig upp emot mig och gifva åt min afsigt en sadan’ tydning, sorn icke instämmer med min Caractére • sorn är att vara lydig under Lagen, bien också att söka mitt värn i densamma.
Man har isynnerhet påstått, att den omnämnde tolen i Landet, voffc eif obeVist skrik, stridande emot rätta förhållandet, hvarom Herrar Landshof' ingars EthbetT b' rättelser skola vittna.
Deremot jäg förment 9- att, af dessa Berättelser , jn.- fet alltid en palmlig kännedom* kunde erhållas,’ då desse Embetsmany såsom innehafvare df Tjensier, hvarifrån de utan Dom och •
Rans k-’ nirig kunna skiljas, icke äro så oberoende, att ju försigtigt ten torde bjuda en del, hvars hela existence bita beror af Tjehsfert, att rrud ali varsamhet, undvika namna det sorn kunde vara mindre hehägehgf.
Om, uti denna framell in ing af mina tankar*, jag gjort något mm . iTk.
193 dre lyckligt val af vissa ord, är jag ganska benägen nyttja andra, om de lika bestämdt tolv ka min mening.
Då jag satt pålitligheten af dessa berättelser i fråga, är ingalunda meningen den , att de skulle vara falska och origtiga.
— De kunna ändå vara af den beskaffenhet att snarare föra till mörker än till ljus 5 exempel derpå må jag anföra.— Om en Landshöfdinge inberättar, att Krono -skatterne utgått till fullt belopp, utan restantier, och deraf nu dragés den slutsats att Folket är förmöget, och skatterna icke drygare än de kunna bäras; så får man ett helt annat begrepp om förhållandet, än om den upplysning derjemte vore gifven, att en stor del deraf, måst genom utmätningstvång indrifvas, hvarvid handt att panterne, t brist af köpare, blifvit försålde till halfva värdet, den Skattdragande således måst betala dubbelt.
Att en del Skattskyldige åter varit nödsakade låna till Skattens afbördande, och då sadant årligen måste ske, sluteligen blifva så fördjupade i skuld, att de med Hustrur och Barn måste gå från hemmanen och öka Tiggarehopen.
Likväl gifves exempel derpå, att Rapport från Landshöfdingar varit alldeles stridande mot rätta förhållandet.
Vid sista Riksdag blef anmärkt, att en stor del af Bevillningen innestod i Götheborgs och Bohus Län.
Landshöfdingen ålagd häröfver förklara sig, afgaf en berättelse att allt vore i god ordning; hvaröfver Konungen förklarade honom Sitt höga välbehag, hvilket allt är Ridd. och Ad[.
Prat. IB. 2J > 36, *94 Den 8 December. kändt af Allrränra Tidningarne.
Kort derefter befants likväl, att en stor Balance existerade, tillkommen genom den grofsta förfalskning.
Denna Embets-berättelse var således icke pålitelig.
Den bedröfveliga beskrifning på allmänna Tillståndet och Nöden i Riket, som uppgafs vid sista Riksdag, synes af Serskilda Utskottets Betänkande.
Det vore allt för vidlyftigt att här upprepa detsamma in extensoj jag inskränker mig derföre blott till det som angår Nyköpings och Blekinge Län, hvilket finnes i Bihangets IV Del, pag. 792 och följande, så lydande : ”Om ställningen i Nyköpings och Blekinge Län har Utskottet haft tillfälle erhålla de underrättelser, att, oagtadt Södermanlands belägenhet, i hjertat af Riket och nära Hufvudstaden, vanligen lemnat lätta utvägar till afsättning af Landets Producter, och jemväl till åtskilliga Bi • förtjenster, den allmänna Penningebristen och deraf följande svårighet att få föryttra hvad man har att aflåta, likväl börjat att inom nämnde Province blifva ganska kännbar, och att innevarande år, till och med 4 Uppbörds-Stämmor måst hållas, då vanligen förr, alldrig flera än 2 varit af nöden, och att vid åtskilliga Utmätnings-Auctioner inträffat, att inga köpare sig instält.
Att de till Blekinge Läns Lands-Cancellie ingifne skuldfordringsmål förhållit sig på sätt som följer: 1812. 1813. 1814.
Af Discont-Ombudsmännen anhängige gjorde 6.— 9,— 9, Från Private Personer inkomnc - ... - 999,—1509.—1668.
Att med innevarande år, Penninge-bristen der i Länet på ett märkligt sätt visat sig i tilltagande.
Att Blekings Allmoge, som alltid tillförene villigt och skyndsamt betalt sina Kronoutskylder, nu måste till stor myckenhet derföre hemsökas med utmätning:
Att de lösören, sorn dervid uttagas, sällan kunna i brist äf köpare försäljas:
Att Krono Betjeningen, med mycken möda och tidspillan , måste föra pantsakerna från 8, io a 12 Gäldehärer på ett stalie tillhopa, och att ändock ganska sällan lyckats, att få dem till hvad pris som helst afyttrade:
Att derest denna belägenhet längre fortfar, utan iämpeliga utvägar till ön lifligare törelse och Penntnge-undersröd på deras varor vid den rid hjelp bast behötves, sannolikt en stor del Landtman skall finna siri undergång och Staten sakna påräknade tillgångar, hvilka ändå komma att lör detta år, i förhållande till de föregående, genom nedsatta Taxeringar, att icke obetydeligen minskas* Efter denna målning är det svårt begripa, huru välmågan så hastigt inom blott tvenne års tid, kunnat återvända, och der oaktadt, Svenska Folket innevarande år, mäst äta bröd till en stör del vuxen på ut.ändsk botten, hvilken Omständighet vis erigen icke ökat Svehska National - Förmögenhetjn :
Jag lemnar likväl osagt örn dessa begge
Län äro af hagön utmärkt godhet framför de öfrige Rikets Landskaper, hviU ket torde förtjena att undersökas, pä det, vid fördelning af Bevillningen, Contributjonerne derstädes måtte kunna till någon lisa för andra 196
Den 8 December. vanlottade orter, i samma mon ökas.
Det äc i öfrigt hugneligt att höra, det Jordbruket, Bergs-handteringen och Näringarne äro i ett tilltagande, som lofvar de bästa utsjgter för framtiden j men bedröfligt derjemte, att motsatsen höres från andra håll, ty hvad Jordbruket angår, så framskrider det väl med stora steg på somliga Orter:
Måssar uppodlas, Sjöar aftap pas m. m,, på andra återgår det med lika stora steg tillbaka.
Till bevis derpå vill jag anföra Skåne:
Ödehemman finnas der till mängd 3 en myckenhet af Hemmans-åboer äro i sä knappa omständigheter, att de hvarken förmå hålla tillräckligt Tjenstefolk eller Dragare; den gamla åkern således slätt brukad, bärande ofta mera tistel än säd.
Om den förmånliga conjuncturen, hvaruti Bergs-handteringen befinner sig, lemnar Kongl. Bergs - Collegium i dess under den 23 sistledne December till Konungen underdånigst afgifne utlåtande, ett olika yttrande, än det man hörde för några dagar sedan på Riddarhuset:
Deraf inhämtas, att, under loppet af 26 år eller ifrån ooh med 1777 till och med I8C2, ett Skep:d Stångjern i värde svarade ibland emot 2 tunnor Spannmål, hälften Råg och hälften Korn, samt emot 2^ a 3 Skep:d Tackjern.
Men efter denna förmånliga ställning inträffade den mäst förtryckande för Svenska Jern-handteringen , då under några år föga afsättning ägde rum och alla Vågar voro uppfyllda med Jern.
Den allmänna Freden öppnade likväl åter en lyckligare Epoque:
Jernet blef åter en begärlig Handels - vara , likväl så, att med dea högre Numerairen i Banco-sedlar, Den 8 December. 197 som åren I8f4, 181? och igi6 vid försäljningen erhölls, de förra förhållanden emelian Stångjerns*, Tackjerns- och Spannmåls. pris, i betydelig mon rubbades, och iemnar Stångjernstillverkaren föga behållning sedan alla utbetalningar för Malm, Kol, Forlöner, Spannmål, samt mer och mer och mer stegrade Krono utlagor, i anseende till Sedelns ringa värde, nu måste af Bruks-ägaren utgöras uti flerdubbladt belopp emot förut.
Sådan är ställningen i allmänhet.
I Wermeland åter , efter hvad allmänt är kändt, hafva Bruks* ägarne sistledne vår, då nödiga förlag i vanlig väg ej kunde erhållas, hegardt och erhållit
Lån af allmänna Medel till ett belopp af 200,000 Riksdaler, att betala hälften inom 3 månader, andra hälften inom 6 dito.
Härutaf är väl halfva Låne-summan till det mästa inbetald, men åtskilliga Gäldenärer hafva för bristande inbetalning måst lagsökas, och det har händt, att sådane för Lagsökning utmätte Effecter, hvarken på Landet eller i Staden kunnat försäljas i brist af godkändt mynt, hvaraf följden blifvit, att dessa redan lagsökte, äfvensom alla öfrige för den återstående inbetalningen af halfva summan, i underdånighet anhållit om Prolongation dermed.
Något nära lika förhållande torde vara med Näringarne:
Man kan sluta dertill af Fabriques-Societetens här i Stockholm till Konungen i underdånighet ingifna ansökan, om skyddande mått och steg till afvärjande af deras totala undergång, hvar uti detta märkeliga yttrande förekommer: ’’Huru förvånande, heter det, skulle detj icke förefalla Fabriques.
Corpsen , att först lika med hvarje annan Den g December. redlig undersåte , dela glädjens hansia öfver en för Fäderneslandet lycklig
Regements - förändring och någon tid derefter, se denna för öfrigt lyckliga händelse utgöra en Fabriques- Corpsens verkehga olycka och undergång— Starkare kan val icke denna Närings förfall afmälas.
Genom den från Örebro Län till Konungen inkomne Embets-berättelse, bestyrkes yt* terligare den nöd och förlägenhet der befinnes.
Af denna Berättelse inhemtas, att Allmänna Utskylderna af Hemmanen, såsom uti östra Nerikes Fögderi, stigit till sadan hö-jd , att Hemman, uppskattade till 4000
R:drs värde, i onera erlägga öfver 250 R:dr Banco, oberäknadt Tjenstefolkets aflöning m. m., utgörande således mera än 6 proCent af Hemmanets värde:
Att Lagsökningarne inom Länet tilltagit, äfvensom, svårigheten att indrifva Kronans uppbörd, hvilket nu mera, oaktadt! de yttersta ansträngningar, icke låter sig göra inom förelagd tid5 till följe hvaraf utmätningarne ökas, både uti fast och lös Egendom: