Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får derföre tillstyrka R. o. Ad. alt vidblifva denna premiss till 3«j6 Den 29 April f. m sitt beslut oell sålunda instämma med Borgare- oell BondeSt:!); enär det nu är utrönt, att Exped.Utsk. eljest icke skulle kunna uppsätta något förslug till den ifrågavar. und. skrifvelse!!, hvaraf naturligtvis skulle blifva en följd, alt förstärkt Exped.Utsk. måste tillsättas och mycken lid spillas på denna så högst obetydliga sak.
Jag får derföre hemställa till Ståndet, att del måtte nöja sig med den förklaring, som Hr Frih. o. Landtm, afgifvil, att den första propus:!) blifvit med ja besvarad.
Hr Lefre'n: Jag har från början ansett frågan likgiltig.
Jag troi1, att ft. o. Ad. g jorde bäst att icke anställa votering, och hemställer lill min vän, Hr von Hartmansdorff, om han icke ville afstå derifrån; jag gör det för att derigenom gifva ett bevis, att jag icke är envis.
— Här har blifvit sagdt af en person, att någon ledamot af Ståndet skulle hafva för afsigt att förlänga riksdagen.
Ett sådant omdöme är nog inqvisitorisk!, och kan passa uti den inqvisitoriska pressen, men ej på Riddarhuset.
— Jag anhåller annu en gång, att Hr von Hartmansdorff ville afstå från votertn, på det att icke dylika yttranden genom hans fortsatta yrkande deraf måtte kunna lå någon näring.
Då jag lill den värde ledamot, som begärt votering, vänligt framställer den begäran, att iian ville afstå derifrån; så ber jag honom såsom skäl dertill få anföra, att han just genom sin envishet att yrka denna votering troligen får det missödet att se sin mening förfalla; åtminstone förklarar jag för min del, att jag voterar med oppositionen, icke derföre att jag tror, att Hr von Hartmansdorff har orätt i saken, men derföre att jag anser frågan högst obetydlig och honom hafva orätt uti att begära votering.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde till Hr von Hartmansdorff, som begärt votering, hvilken contra-propos. han yrkade; att domina af Hr von llarlmansdorffs första yttrande, förmodade Hr Landtm, lians mening vara, att intet tillägg skulle äga rum vid skrifvelsen om äskande af den 4;de månaden, och att R. o.
Ad. således skulle instämma med PresléStåndet.
Då det nu är min rätt att uppgifva coplra-propos., så yrkar jag att den måtte blifva ingen annan än den jag förut begärt, nemi. vidblifvande af R. o. Ad:s beslut. H. Ex.
Äfven jag anser, alt det formenligaste hade varit, att R.
St. vid detta tillfälle hos K.
M. endast hade begärt den förlängning af riksdagen, som de äga rätt att äska; ty frågan om ytterligare förlängning beror på ny anmälan.
Jag kan således icke, lika med den välde ledamot, som nyss yttrat sig, anse det vara en envishet hos Hr von Hartmansdorff, att han vidblifver sin me - Den 29 April f. 111, 397 ning; men jag uther mig få fasta Hr von Hartmansdorffs uppmärksamhet derpå, att.frågan är högst likgilltig, och på denna grund hemställer jag till honom, om han icke skulle vilja afstå från voteringen.
Jag her äfven att få förena mig uti den siste värde talarens begäran till Hr von Hartmansdorff, det han ville afstå från voteringen.
Äfven jag tager mig friheten uppmana Hr von Hartmansdorff att afstå från voter:n.
Jag måste likväl uppriktigt bekänna, att han har fullkomligt rätt.
Jag är af den öfvertygelse, nt' både 8S §:n Riksd.Ordn. och 109 §:n Reg.Ftn ganska tydligt föreskrifva, alt R.
St. icke kunna eller böra begära mera än en månads förlängning, men ingenstädes i grundlagen dr bestämdt, huru de skola ställa sina oid eller hvilken phraseologi, man dervid bör nyttja.
Jag vet icke hvad ondi det ligger deruti, att R.
St., sedan de anhållit om en månads prolongation, göra det tillägg, att R.
St. dervid icke kunna dölja för JÄ. M., det de vissei ligen anse denna månad otillräcklig för afslutandet af deras arbeten.
Delta innebär icke någon direct begäran om liksdagens förlängning utöfver den i grundlagen mcdgifna tid, och jag hemställer derföre lill Hr von Hartmansdorff, att han ville afstå från den af honom begärda votering.
De yttranden, som nu sednast blifvit fällda, att jag har rätt, konna ej annat än styrka mig uti min mening; men om Ståndet, i stället för att tala 0111 min envishet, hade genast företagit votertn, så hade nu hälften af första uppropet varit gånget.
Del är blott för Gr.
Posse jag ber att få förklara min tillfredsställelse med hvad han yttrat; ty, utom den apostrofering han gjort, instämmer jag helt och hållet med honom uti denna fråga.
Upplästes lill justering följande voter:s-proposition; Den som instämmer med Borgare- och BondeSt. uti deras heslutade tillagg derom, att äfven den äskade förlängda tiden för riksdagens hållande blifver otillräcklig för riksd.- ärendenas afgörande, voterar ia; den det ej vill, voterar neji Vinner nej, vidblifver R. o.
Ad. sitt i ämnet fattade beslut.
Jag får endast fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, alt om den af Hr von 3g8 D c n 39 April f. m.
Hartmansdorff föreslagna contra-propos. antages och nej vinner, så kemmer Exped.Utsk. i precist samma förlägenhet som förut.
Det är just derföre, alt Exped.Utsk. icke kunnat göra sig reda för det beslut Slåndet redan fattat, som Utsk. varit nödsakadt inkomma med ett sådant mern., som det nu föredragna.
Sedan votertspropostn ånyo Llifvit uppläst, hirf den af B., o.
Ja — 13y.
Nej — 65. H. R. o.
Onsdagen den 29 April 1840.
Justerades 2.‘ne prot.utdr. för denna dag f. m.
Upplästes till justering och godkändes Exped,Utsk:s förslag N:o 8 till II.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de väckt fråga om förändrad local för Biksarchivet.
Lades på bordel StatsUtskrs utlåt.
N:o 32, ang:de den lönereglering, som erfordras i följd af Statsrådets för ändrade organisation.
Jag vågar un derställa Siåndets bepröfvande, om det icke vore skäl att till afgörande företaga det nyss upplästa betänk, från StatsUtsk. ang:de lönereglerm för Statsrådet, innan frågan örn stntsreglm i allmänhet till öfverläggning förekommer; ty om nämnda lönereglering först afgöres, kan man måhända hoppas, att depart.cheferne äro utsedde, när den öfriga statsreglerin förekommer; samt att de således kunde yttra sig, huruvida de anslag, som tillhöra hvarderas styrelsegren, äro tillräckliga eller icke.
Uppå derefter framställd propos., beslöt B. o. Ad., alt detta utlåt, borde sättas främst på föredraga.listan för nästa plenum.
Den 59 April c. m. 399 Vidare Indes på bordet StatsUtsk:s ullåt.
N:o 80, anledn. al' väckta förslag om bestämmande af pensionsrätt för Statsrådets ledamöter, i sammanhang med den lönereglering, som af Utsk. föreslagits, i följd af Statsrådets förändrade organisation.
I följd af R. o. Ad:s nyss fattade beslut, hemställer jag, om ej deraf blir en följd, att det sistnämnda utlåt, blir det andra i ordningen på föredraga. listan för nästa plenum. R. o. Ad. beslöt, att detta utlåt, skulle blifva det andra på föredraga.listan i nästa plenum.
Lades på bordet nedannämnda från Ulsktn inkomna betänk:n och utlåCn, nemi.: från StatsUtskottet: N:o 66, i anledn. af väckt motion om redovisning för det till K.
Hofstallet anslagna fourage, och förbud mot försäljning deraf; N:o 67, i anledn. af väckt fråga, om indragning af Förvaltningen af sjöärendena och K.
Hofjaktvarfvet samt inställande af båtsmans-uppfordringen ; N:o 68, i anledn. af f. d. Grosshandlaren II.
Weners ansökning om förlängdt arrende af Svartsjö kungsladugård ; från Banco Utskottet: N:o 11, i anledn. af Hr Adlerstams, G. U., motion, örn ytterligare ersättning för det lidande, som, genom en rättegång med R.
St:s Bank, skall blifvit honom förorsakadt; J\:o 12, i anledn. af Hr Rosenblads, B., motion, om bestämmande af praescriptionstid för emottagande i Kronans uppbörd och inlösen uti R.
St:s Bank af bankens utelöpande transportsedel- samt sedlar å 3 och 2 r:dr å ofärgadt papper; N:o 13, i anledn. väckta motioner, dels i allmänhet om lån ifrån banken lill understöd för kyrkors byggande, dels särskildt, om dylikt lån för uppförande af domkyrka i Hernösand ; N:o 14, i anledn. af Hr Bagges motion, dels om villkoren för återbetalning af de lån, som Uddevalla stads borgerskap och församling af banken erhållit, och dels ang:de ett nytt lån af bankens medel till Uddevalla stads församling ; N:o i5, i anledn. af väckt fråga om ansvarsbestämmelsen för den räkningshafvare i banken, som, utan föregången collationering, assignera!- å sin räkning derstädes; N:o 16, ang:de afskrifning af 2;ne från banken utgifna odlingslån; 4oo Den ?ij April e. m.
Sl:s år 1807 församlade revisorer gjord hemställan, att förre Bancocommissarien Toran må erhålla eftergift af ett honom ådötndt ersättningsbelopp; N:o 18, i anledn. af väckt fråga, ang:de löneförhöjning så val för åtskillige tjenstemän vid R.
Sirs lånecontor i Götheborg, som för en vid samma conior anställd vaktbetjent; N:o 19, i anleda, af gjord hemställan, om nedsättandet utaf den såsom Tumba bruks fastighetsvärde i räkenskaperna nu b dancerade summa ; från Lagutskottet!
N:o 2, ang:de verkställd granskning af R.
Sl:s Just.ombudsmans' afgifna embetsredogörelse; N:o 37, i anledn. af väckt fråga, om upphäfvande af K. förordningen den 16 Juli 1776, angrde straff för enskilde tjenare, bönder och torpare, som försåtligt våldföra husbondefolket ; N:o 38, i anledn. af väckt fråga om stockstraffets upphörande ; N:o 3g, i anledn. af väckt fråga, om afskaffande af offentlig albon.
Lades på hordet 2:11c från Ridd.Utsk. inkomna raemtr, så lydande:
Hr Anckarsvärd, Aug., liar utt ett ifrån H. R. o. Ad. till Utsk. remitteradt anförande framställt ett förslag, alt en ny läktare borde anbringas i hörnet af Riddarhussalen lill höger om landtmarskalksstolen, der fönstren redan äro tillmurade, och således icke någon dager förlorades, samt en uppgång med lätthet kunde beredas medelst en spiraltrappa från secreta utskottsrummen; och vunnes, i motionärens tanke, genom en sådan tillbyggnad, tillräckligt utrymme för att kunna anvisa särskilda tribuner för i Stockholm residerande Norrska Statsrådets personal, för corps diplomatique samt för damer.
Till vördsamt svar å denna remiss får Utsk. anföra, att, i likhet med hvad Utsk. yttrat uti sitt förra utlåt., i anledn. af Frih. Boyes motion om den nuvar, läktarens utvidgning, Utsk. anser R. o.
Ad:s tribun för främmande åhö rare i dess nuvar. skick i allmänhet erbjuda tillräckligt antal platser, hvarjemte äfven särskilda sådana numera funnos anvisade för Norrska härvar.
Statsrådet, corps diplomatique och damer; att den af motionären ifrågaställa utbyggnad i ett hörn af Riddarhussalen, efter Ulsk:s förmenande, kotn me - D c! n ug A p r 11 c. m. me att betydligt misspryda rummet; alt, om efi sädan särskild läktare inrättades, åtskilliga ej obetydliga utgifter under riksdagarna blefve en följd, såsom för eldning nere i secrela utskottsrummet och till aflöning för ökadt antal vaktbetjenihg ; samt slutligen , att det af upp-och nedgående personer i trappan åstadkomna buller, äfvensom de tillfälliga samtalen på läktaran blefve i samma mån olägliga, som denna öfra sida af salen vanligen upplages af det största antalet närvar, ledamöter af Ståndet, äfvensom Landtm, jemte Ståndets secreterare oell notarier, hvilka företrädesvis äro i hehof af att icke störas af buller på närmare håll, der hafva sina platser.
På dessa skäl har Utsk. ansett sig bora Hr Anckar» svärds ofvanberörda motion afstyrka; dock bär Utsk., för den händelse, att H. R. o* Ad. skulle behaga besluta uppförandet af den föreslagna läktaren, trott sig böra bifoga ritningar, så väl å sjelfva galleriet, som uppgångslrappan dertill, äfvensom kostnadsförslag, uppgående, enligt ritningen Pfto i, till 3g4 f:dr 12 sk. btco, Utom för smedsarbetet och jernpelarne, hvilken kostnad ökes med en tredjedel, derest byggnaden efter ritningen N:o 2 skulle erhålla större utvidgning.*) Stockholm den 26 April 1840, På RiddarhusUtskottets vägnar 1 Helming Hamilton. yV. t1.
H ör s a m t Memorial.
Piil Ridd.Utsk. har II. R. o. Ad. behagat remittera ert af II r von Ehrenhoff, Gust.
Herman, den 26 sisth Mars väckt motion, ”att de plikter, som af Ridd.fiscalen uttagas ”för förbrytelser mot de uti Riddarhussalen upphängda ord» ”ningsreglor, måtte af honom enskildt nppbäras, samt han ”blifva ålagd att sådant hemligt hålla.”
Anledningen till denna framställning har motionären utvecklat vara den, att en ledamot af Ståndet, som 1 anseende till stampning blifvit af llidd.fiscalen pliktfälld, sedermera derföre uti offentliga tidningarna, såsom motionären uttrycker sig, ”engarn skyldrat för en tilldragelse, hvari en slör del af Stänget deltagit;” bifogande motionären slutligen den reflexionen , att dylika ”opinionsyttringar” (som stampningar) icke äro främmande för andra representerande kammare.
Jemte detta anförande, har Utsk. fått emottaga särskildta yttranden, dels af Frih. Hamilton, Hugo, som ansett det vara omöjligt, att fiscalen kan hålla hemliga de bö - *)
De åberopade ritningarna så väl som kostnadsftirslaget finnas originalprot. bifogade. 5 II.
5i D e ii 19 April c. m. ler, sorn Iian offentligen uppbär och måste uppbära, dalian förnimmer, alt någon förbrutit sig emot Ståndets ordn.- stadga, hvarföre Frilitn i stället gjort den contra-propos , att sjelfva stampningarna matte hållas hemliga; dels af Frih. Fleming, Herman Reinhold, sorn väl ogillat, att någon lemot af Huset blifver af buller och oväsen med stampningar och käppstötar afbruten och nedtystad, men deremot ansett alla de ledamöter af Ståndet, som förbrutit sig emot ordn - stadgan, böra sjelfmant anmäla sitt fel hos Ridd.fiscalen och detsamma medelst pliktens erläggande godtgöra.
I anledn. häraf får Utsk. anföra, att, ehuru det visserligen vore ö'nskligt, att en så olämplig ''opinionsyttring” — hvartill motionären synts vilja hänföra stampningar — och ett derigenom begånget obehörigt öfverträdande af icke blott den i Riddarhussalen upphängda ordn.stadgan, utan ock af R. o. Ad:s, till uttryck af sitt ogillande öfver stampningar, vid en föregående riksdag fattade särskildta beslut, kunde hållas hemliga och den felaktige ledamoten tillrättavisas utan behof af offentlighet, ett sådant hemlighållande likväl icke är möjligt, då nemi, så väl en stor del af Ståndet, som de å läktaren placerade åhörarne äro i tillfälle förnimma hvilka personer, sorn tillåta sig ifrågavar. buller; och då det i öfrigt enligt 58 §:n
Ridd directionens instruetion åligger Ridd.fiscalen att beifra öfverträdelse!- af ordn.sladgan, ”af ”fordra den felaktiga böterna och, om de ej genast erläggas, honom inför Ridd.Utsk. uppkalla och der sitt påstående göra,” hvarförutan fiscalen sedermera är skyldig redovisa för de till gratificalioner åt fattiga enkor anslagna plikterna, samt detta ovillkorligen förutsätter en offentlig åklagares både rätt och pligt: saknar Utsk. all anledn. alt å Hr von Ehrenhoff!» ifrågavar. motion tillstyrka bifall; hvilket dock lill H. R. o. Ad:s egen pröfning öfverlemnas.
Stockholm d. 26 April 1840.
På RiddarhusUtskottets vägnar: Henning Hamilton. W. F. Dalman.
Thott, Tage Kjell, hade inlemna! följande, som upplästes:
Utaf enskilda angelägenheter föranlåten att företaga en resa till hemorten, får jag härmedelst afsäga mig min plats såsom ledamot i Ridd.Utsk., till hvilken afsägelse jag vördsammast anhåller om Hr Frih. o. Landtm» samt R. q.
Ad:s bifall, med anhållan alt det oaktadt varda bibehållen vid min riksdagsmannarätt.
Åker lije m, Knut, hade ingifvit följande anförande: - De n 2q April c m.
4o3 Jag får härmed vördsammast gifva tillkänna, att jag af vigliga ange lägenheter är föranläten afsäga mig att vara ledamot i IL Sits LagTJtsk., hvartill R. o. Adis Hrr Electorer behagat mig utse.
Landtm, anmodade Hrr Electorer att innan nästa plenum utse nya ledamöter, ej allenast uti LagUtsk. efter Frih.
Åkerhjelm och uti Ridd.Utsk. efter Gr.
Thott, utan ock uti sistnämnda Utsk. efter Hr Nordensvan, Otto, hvilken återlemna! sin polett och således upphört att vara riksdagsman.
IJe fleste talare, som yttrat sig för återremiss af Bevilln.
Utskts betänk.
Nto 9, angjde stämmoböternas beräknande i förhållande till debetsedelns belopp, hafva yrkat, dels att dessa böter skulle utgå med 12 sk. b:co för det lägsta skattebidraget och stiga i förhållande till ulskyldernas belopp ända till 6, g, 12 r:dr, och, såsom en värd talare föreslagit, med 1 sk. per r:dr; dels ock att kronobetjeningen hädanefter, såsom hittills, måtte få tillgodonjuta hälften af böterna.
Hvad sålunda blifvit yrkadt, såsom skäl för återremissen, går endast ut på att lindra kronobetjeningens besvär och tillskynda densamma en fördel; men de skattdragandes billiga anspråk på en skonsam behandling har ingalunda blifvit afsedd.
Jag som tillhörer dessa sednares antal, tillåter mig derföre att framlägga mina åsigler i ämnet.
Första frågan, som bör besvaras, är den, om stämmobölerna gro nödvändiga.
Ehuru gerna jag skulle önska, att denna exlra-beskallning kunde undvikas, vill jag ej neka att något hand måste linnas, som tillhåller den skaltsky Idige att godvilligt betala sin debetsedel, emedan det verkligen vore alltför stort omak för kronobetjeningen att i hvarje skaltskyIdigs hemvist uppt iga skatterna.
Jag får således biträda den mening, att tillvaron af stämmoböter är af behofvet påkallad.
Andra frågan är, huru stora dessa böter skola vara.
Härpå får jag svara, att böterna icke böra bestämmas så låga, att den skattsky Idige icke vid dem faster något afseende, men icke heller så höga, att de blifva hardt tryckande för den, som i allt fall har svårighet att utgöra sina kronoskatter.
Med denna åsigt finner jag, att 4 sk. b:co utgöra ett för begreppet om böter alltför ringa belopp, och befarar, att dessa 4 sk- skulle, med förfelande af sitt afsedda ändamål, oftast utgöra en tillökning i mindre bemedlades utskylder. 8 sk. b.*co synes mig deremot vara l i 11 fy
I les t görande såsom minimum.
Detta sistnämnda belopp, eller 12 sk. r;gs-sedeln , är redan en för den fattige icke så ringa penning, och man kan skäligen vänta, att den, hvars tillgångar och rörelse föranleda ett mindre D en 39 A pr il e. ra. skattebidrag, skall göra afseende nog på dessa böler, för alt vid slämman liqvidera sin debetsedel, om han annars dertill äger tillgång; saknar lian den, skulle ökade böter endast öka lians förlägenhet.
Såsom maximum af böter angser jag 1 r:dr b:cp vara alldeles tillräckligt.
Då meningen ej bör vara alt med en större utgift plåga den förut nog betungade skattedragaren, bör manei, såsom åtskilige talare gjort, aritmetiskt uträkna hyad kan kan i ränta förtjena, om han åsidosätter skatternas erläggande på stämman; utan fast hellre afse det besvär uppbörden af större eller mindre summor föranleder.
N11 torde det få erkännas, alt indrifvandet af de större summorna gå lättare för fogden, än de mindre; ty om — hvad jag ej vill bestrida, — de större faslighetsägarne eller uäringsidkarne försumma uppbördsman tet, pläga de deremot — hvilket jag tror mig kunna påstå —• sjelfmant skicka sin skatt till fogden i tillräckligt god lid för hans redovisning.
Då åter en eller annan lörsummar detta, härleder det sig sannolikt från svårigheten att betala, och då är ej skäl lägga sten på börda, lika litet, sorn att förråda en afundsam förtrytelse deröfver att en eller annan bland dem, som utgöra de största bidragen lill Staten, skulle kunna göra sig en liten besparing af ränta å dessa medel, som i allt fall skulle ligga ofruktsamma, antingen hos kronofogden eller uti landtränteriet.
— Ur denna synpunkt, och med antagande af 8 sk. b:co såsom minimum och 1 rsdr bsco såsom maximum för stämmoböter, tillåter jag mig föreslå följande tariff:
För utskyider till och med 5 r:dr 8 sk. 99 från 5 — — IO 99 12 99 99 — 10 — — 23 99 16 99 99 — 25 — — 5o 99 24 99 99 •*- 5o — IOO 99 32 99 91 _ 100 — —9» 200 99 4° 99 99 ofver 200 r-dr i r:dr — fl vad slutligen angår fördelningen af dessa böter, skulle jag visserligen helst sluta mig till Utskis mening, att de måtte oförryckt tillfalla socknarnes fattiga; men, icke blott derföre att kronobetjeningens besvär ökas i den mån, sorn de skaltskyldige försumma att ordentligt betala sina skatter, utan äfven, och synnerligast af det skäl, att det kunde vara ovisst, huruvida kronobetjeningen skulle alltid göra sig besvär att uttaga böter, af hvilka den sjelf ej fick någon del, vill jag ej bestrida densamma förmånen att få tillgodonjuta en andel af böterna.
Men, då stämmoböterna, om de bestämmas efter den af mig föreslagna tariff, skulle blifva betydligt högre än hittills, och något skäl ej förefinnes alt på denna väg Ökq kronobetjeningens löneförmåner, föreslår jag, att den måtte få åtnjuta ^ högst 4 af böterna och att det öfriga må tillfalla socknarnes fattiga.
D* n 39 April c. ra. 4t> 5 Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Mot Åtskilligt af hvad Frill.
Raab nu uppläst anhåller jag att få göra några anmärkmr.
Frih:n har yttrat, att stämraoböterna måtte nedsättas från 12 till 8 sk.
Dervid har jag icke annat alt erinra, än hvad jag vid betänkis föredragning redan yttrat.
Men mot hans påstående, att högsta stämniobötesbeloppet endast måtte blifva 1 rtdr, nödgas jag anmärka, alt sådant vore en orättvisa i förhållande till de fattiga, som betalade det lägsta bötesbeloppet, äfven om delta blefve blott 8 sk,; tyden hvars debetsedel vore t. ex. 12 gånger större än dens, hvilken för uteblifvande vid uppbördstäinman ådroge sig 8 sk. böter, kornme då att, i stället för 12 gånger så mycket eller 2 rtdr i böter, blott vidkännas 1 rtdr eller hälften.
Hvad lanke skulle de fattigare hysa om de förmögnares billighetskänsla, om de sednare undandroge sig alt erlägga stämmoböter, i samma proportion som den fattige, hvars skatt är mindre?
Det vore destomera oriktigt, som den förmögnare alltid har lättare än den fattige, alt få låna penningar, ifall han för tillfället saknade dem.
Om de förmögnare, som ej böra gifva föredömet af dröjsmål med skatternas erläggande, likväl skulle göra det, så böra de ännu mindre söka skydda sig ifrån påföljden deraf, genom att undandraga sig ett proportionerlig! ansvar.
Man har äfven sagt, att de utskylder, som inom behörig tid erläggas, ligga ofruktbara i slalscassari.
Men det bör icke vara någon af R. o. Ad. obekant, att skatterna, i deri mån de inflyta till fogden, skola aflemnas till landtränteriet, och att, hvad som der icke utbetalas, skall lill Räntekammaren i K.
Statscont. insändas.
Det bör heller icke vara okändt, alt 0111 vintern kunna inga medel tillflyta Stats-cont. från tullen.
Ju förr derföre som skatterna om våren inkomma från ränlerierna, ju mindre behöfver Statscont. anlita statsbrislsuminan, ju mindre behöfver Riksg.cont. taga på sitt creditiv i banken, och ju mindre behöfver denna att utgifva nya sedlar, utan valuta.
När åtgärderna sålunda sammanhänga med hvarandra ifrån det ena verket till det andra; så är det icke heller likgiltigt, om skatterna inflyta i rällan lid eller ej.
Åberopande för öfrigt hvad jag förut anfört i detta ämne, anhåller jag, att äfven dessa anmärkmr måtte få åtfölja till Utskottet.
Jag tror icke, att det är formenligt alt nu ingå i en vidlyftig discussion öfver ett ämne, som redan varit föremål för öfverläggning och beslut.
Jag har endast följt antagen praxis, då jag uppläst ett anförande i frågan, och förmodade då icke, att det skulle föranleda någon discussion.
Då nu likväl så skett, anser jag mig, i anledn. af hvad som blifvit ytlradt, böra erinra, att Ständerne redan vid 1823 års riksdag, och jemväl vid derpåföijde eller 1828 års riksdag, ingingo till K.
M. med und. anhållan, alt stämmoböterna , hvilka utgjorde 12 sk, såsom maximum, måtte 4oG Den ag April c. in. upphöra.
Då Ständerne sålunda, för icke längre tid sedan, än riksdagen näst före den sistförflutna, önskat borttagande af dessa böter, som utgjorde 12 sk. maximum; så mätte väl 4 gånger denna summa vara tillräckligt maximilin.
1 afseende på hvad Hr von Hartmansdorff sagt rörrde vinsten af besparingar för statsverket, i följd af utskyldernas erläggande inom föreskrifven tid, får jag erinra derom, att bär endast är fråga om resterna, men att de större skattebidragen sällan eller aldrig komma under rubrik af restantier, emedan de vanligtvis inflyta före den 1 Maj. R. o.
Ad. beslöt, att Hr von Hartmansdorff; samt Frih.
Rnabs sednaste yttranden skulle åtfölja remisseu lill Beyilln.- TJtsk. af Frih. Raabs skriftliga anförande.
Hr v o n Schantz, Malcolm Gustaf:
Vid förrättandet af bänkm.valet i början af innevar. riksdag, inträffade att åtskilliga valsedlar blefvo casserade på den grund, att de icke voro på vederbörligt sätt imättade.