Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För att, under nuv:de förhållanden, undvika att begära större belopp, anser jag företaget böra delas i tvänne, af hvilka det ena skulle omfatta uptagandet af en segelled till 9 fots djup från Hattefura hamn förbi Köpmannabro till Hofverud, hvartill kostnaden, enl. ofvan åberopade förslag, upgår till 175,129 rdr bko eller 262,693 rdr 50 öre, och det andra återstoden af arbetet, hvartill kostnaden beräknats upgå till 630,449 rdr bko eller 945,673 rdr 50 öre rmt.
Det är endast för den förra delen, hvilket med afs:de å lokalocli ortförhållanden kan anses utgöra ett helt för sig, som jag nu önskade få föreslå beviljandet af statsanslag.
Ehuru gagneligt, ja nödvändigt, hela företaget, på sätt jag sökt ådagalägga, obestridligen är, så tilltager vigten ju mera man närmar sig utloppet till Wenern, emedan icke allenast de i grannskapet deraf varande jordoeh bruksegare derigenom hafva full fördel, men äfven de aflägsnare in i landet belägna verken åtminstone undvika två omlastningar.
Af det sålunda af mig nu förordade företaget, anser jag utvidgandet af hamnen vid Hattefura och uprensning af segelleden förbi Köpmannabro till Upperud, böra helt och hållet bekostas af statsmedel, dels i ans:de till det trängande behofvet, ej mindre af en utvidgning af hamnen vid Hattefura, som för närv:de endast rymmer 8 ä 9 fartyg, och hvaraf, enär omlastningen och transporterandet af varorna från hamnen till Upperud eller tvärtom fordrar lång tid, ofta händer, att seglare på Wenern i svåra stormar icke kunna inlöpa i den redan af fartyg uptagna hamnen, utan nödgas hålla ut till sjös, än äfven af uprensning af allmänna segelleden förbi Köpmannabro, der segellederna dela sig till Upperud eller Snäcked, och hvars bibehållande, likasom hamnens utvidgande, således ej bör göras beroende af den tillfällighet, att teckning af enskilda till större eller mindre belopp kan erhållas; dels äfven derföre att, då seglationen härstädes hittills varit fri, det skulle väcka ovilja och harm, om, derest denna del af arbetet blefve genom ett bolags försorg förrättadt, band och kostnader derigenom lades på den hittills fria trafiken; dels slutligen derföre att, om erforderliga bidrag för deltagande i återstående delen af det stora företaget skulle kunna upbringas af innevånarne i den till större delen af allmoge bebodda orten, Statens mellankomst åtminstone för den del, som anses tillhöra den allmänna segelleden, är oeftergifligen nödvändig.
Men om således den allmänna gemensamma segelleden förbi Köpmannabro till Upperud eller Snäcked bör af Staten ensam vidmakthållas, så är förhållandet olika med den projekterade nya segelleden genom den föreslagna slussen vid Upperud.
Detta arbete, likasom fortsättningen deraf ända till sjön Stora
Lée, anser jag kunna och böra blifva föremål för den enskilda företagsamheten, om det af Staten understödjes, och af det för slussen vid Upperud erforderliga kostnadsbelopp, 66,183 rdr bko, eller 99,274. rdr 50 öre, torde, derest 2/s erhållas af statsmedel, återstående ’/s kunna inom orten sammanbringas.
Jag får således vördsamt föreslå: att K. St:r bevilja, till förbättrande af den allmänna segelleden från Hattefura hamn förbi Köpmannabro till Upperud, 163,419 rdr, samt, för uptagande af en sluss vid Upperud, 2/3 af det dertill erforderliga belopp, eller 66,183 rdr 50 öre rmt, under tillämpning af de allmänna föreskrifter, som i afs:de å statsbidrag för vat - Den 1 December f. m. tenkommunikationer och väganläggningar vid innev:de Riksdag varda meddelade.
Remitterades till St.atsUtsk:t.
Sparre en så lydande motion:
Då vid 1853 —1854 årens Riksdag på K.
M:s derom gjorda framställning R.
St:r beslöto, att stamjernbanor skulle genom Statens omedelbara försorg anläggas, fattades tillika det beslut: »att företagandet och utförandet af smärre jernvägsanläggningar skulle ankomma på den enskilda industrien och företagsamheten, samt att pfi särskild pröfning i hvarje fall skulle bero, om och i hvad mån dylika företag borde af Staten understödjas, hvarvid företräde borde tillerkännas anläggningen af sådana jernvägar, som Icomme att stå i direkt förbindelse med någon af Slaten anlagd jernbana».
Detta sistnämnda tillägg är ur tvänne synpunkter förtjent af särdeles afs:de; först nemi. ur synpunkten af Statens gagn, som, då den sjelf bekostar anläggningen af stambanorna, afsedda till pulsådrar för den allmänna rörelsen, måste vara interesserad för anläggningen af bibanor, utan hvilka, särdeles i vårt folkfattiga land, erforderlig tillförsel till stambanorna uteblir; och för det andra, ur synpunkten af de särskilda orternas interesse, hvilket rätt upfattadt pckså ingår i Statens.
Det är nemi. uppenbart att, sär deles der jernvägarne ej anläggas vid de gamla stråkvägarne, en revolution genom dem upstår i de industriella förhållanderne, i det att de till jernvägarne angränsande orter gynnas till mehn för de aflägsnare, och det är således till förmildrande af de mehnliga följderne för de sednare, som sålunda försättas i ett oförutsedt och oförvåliadt trångmål, af vigt, att åtminstone utfartsvägar beredas dem, på det att de ej må vid täflan med de förra ligga allt för mycket under.
En sådan i direkt förbindelse med en af Slaten anlagd jernväg stående bibana år den, som blifvit föreslagen att dragas från den vestra stambanan till Borås, en väg gående in i hjertat af riket till en ort, som, från urminnes tider känd för sin näringsflit, derigenom häfdat sig ett vackert rum i våra näringars historia; en ort, som, följande den nya tidens industriella utveckling, på samma gång den alltmera utvidgar väfnadsindustrien såsom huslöjd, tillika för denna industri anlägger fabriker till den mängd och i den skala, att den i vårt land ensam kan förtjena namn af fabriksdistrikt; en ort, som, onekligen lidande af sednare tiders förändringar i tulllagstiftningen, för att uthärda konkurrensen med utlandet, kämpat med den berömvärdaste energi, fastän under missgynnande förhållanden till följd af bristande kommunikationer; en ort, som med numera särdeles dryga forsellöner måste icke allenast på axél en väg af sju mil föra rudimaterierne för en tillverkning af 8 till 10 milhr alnar väfnader, hvilka åter på axel mäste föras 33/4 för att nå en större kommunikationsled, utan äfven från andra orter på hjuldon hemta en stor de! af dess lifsförnödenheter af spanmål, utom andra behof; en ort, som hiwi.'ls, oaktadt denna isolering, på 61 Den 1 December f. m. den måhända magraste och torftigaste delen af Sveriges jord, endast genom en exempellös idoghet närer V30 Sveriges befolkning, men hvilken, om den ej genom Statens mellankomst i någon ringa mån understödjes, vid den konkurrens, som Staten genom en, erkännom det, nog hastig omkastning i tull-lagstiftningen ålagt, måste duka under; en ort slutligen, som, ehuru den af ofvan angifna grunder kunde egt anspråk på understöd af det allmänna, hittills mindre måhända än någon annan njutit sådant understöd.
Det måste i sanning hafva varit till följd af särdeles egna förhållanden, som denna bibana, för hvars utförande ett bolag redan före sisth Riksdag sammanbringat 850,000 rdr och deraf sammanskjutit 15 %, då icke kunde erhålla ett understöd, som beviljades dels flera andra bibanor, de der icke stodo i förbindelse med Statens jernvägar, dels för andra kommunikationsleder, till hvilkas utförande erfarenheten sedan visat den betingade återstoden i kostnadssumman icke kunnat åstadkommas, utan de dertill disponerade medlen fått ligga oanvända; och då härtill kommer, att ortens behof vid sisth Riksdag af tvänne RiksSt. behjertades, samt icke allenast JernvägsKommittéen satt denna bana i främsta rummel bland ifrågasatta bibanor, utan äfven K. M. i Dess aflåtna Nåd.
Propos., med erkännande, af dess synnerliga vigt, endast af bristande tillgångar funnit
Sig förhindrad att intaga densamma i Dess Nåd.
Propos., förmodar jag, att R.
St:r skola finna utvägar för ett behof, hvars upfyllande icke vidare kan upskjutas.
Man bör nemi. i fråga om öpnandet af nya kornmunikationsleder iakttaga den högst väsendtliga skillnaden emellan angelägenheten deraf för ett jordbruksidkande och ett fabriksidkande distrikt.
Det förra kan i saknad deraf visserligen till någon tid hämmas i sin utveckling, men dess förnämsta rikedomskälla: jordens alstrande förmåga eller skogens produkter uphöra icke, återstå alltid, då kommunikationen en gång öpnas.
Helt olika är förhållandet med ett fabriksdistrikt.
Den i saknad af oundgängligen nödvändiga kommunikationer, i täflan med deraf gynnade likartade anläggningar underlägsna näringen aftynar, utdör och kan måhända, oaktadt alla bemödanden, icke mera komma till lifs.
Ett nära exempel hafva vi i Alingsås, hvars genom Alströmers nit anlagda fabriker till följd af okloka mått och steg under frihetstiden spårlöst försvunnit.
Det är således, för att återgå till nu förev:de fråga, uppenbart, att sedan numera icke allenast utlandets väfnader dels mot lägre tull införas, dels från import-orterne på de redan iståndkomna kommunikationslederne med lätthet transporteras, utan äfven de närmare kommunikationslederne belägna fabriker kunna obehindradt öka sin tillverkning och undersälja de mindre gynnade, under det att alla lifsförnödenheter på dessa samma kommunikationsleder strömma till de större afsättningsorterne, den ifrågav:de från kommunikationsleden aflägsna orten skall dels förlora på sin tillverkning, dels gå i mistning af den vanliga tillförseln från sitt naturliga handelsterritorium, som på den öpnade jernvägen försänder sin spanmål till andra håll.
Detta är också hvad erfarenheten i nämnde ort Den 1 December f. m. 65 ort redan gifvit vid handen, och jag förutser, om ej den ifrågnv:de vägen, i förhoppning hvarom niiringsidkarne hittills, afven med upoffring, fortsatt sin rörelse, snarligen kommer till stånd, de bedröfligaste förhållanden redan i den aldra närmaste framtiden.
Vi hafva sett med hvilka oerhörda upoffringar
Belgien måst bereda sysselsättning åt och slutligen bortflytta den vätveriidkande befolkningen i Flandern, som efter skiljsmessan från Holland till följd af förändring i industriella förhållanden var nära att gå under.
Må vi, varnade af exemplet, icke dröja att åt den med samma industrigren sysselsatta befolkning i vårt land, som på ett så förtjenst fullt sätt bemödar sig att uthärda den konkurrens, som blifvit dem ålagd, räcka en hjelpsam hand.
Men det är
;cke allenast ur synpunkten af ett lokalintresse, ehuru, på sätt jag haft äran anföra, detta är af den betydenhet, att det icke rätteligen så bör benämnas, frågan måste betraktas.
Det sammanfaller, efter hvad redan blifvit antydt, med Statens.
Det är ett faktum, som ty värr icke kan bestridas, att den redan öpnade delen af vestra stambanan icke lemnat de resultater i fråga om trafiken, sorn man väntat, och det är att befara, att resultaterna af den icke ännu byggda delen icke blifva bättre.
Orsakerna härtill torde ligga deri, ätt densamma genomgår trakter, der näringsfliten icke är synnerligen utvecklad, och som för sina tunga och skrymmande produkter, särdeles då de måste föras längre väg, nödgas upsöka billigare transportmedel, än jernvägen erbjuder.
Så mycket mera skäl blir det dä att med en jemförelsevis högst ringa upoffriug bereda stambanan förbindelse med en bygd, som, i saknad af alla andra kommunikationsmedel, mäste anlita jernvägen, och dessutom såsom fabriksidkandc har att till transport å jernvägen erbjuda varor, som kunna bära en längre transport och redan under nuv:de förhållanden spridas öfver hela riket.
Få grund häraf yttrar också JernviigsUndersökningsKommittéen: »att ifrågav:de bibana, som sätter en af landets mest befolkade och industriella orter i beröring med stambanan, kan ej annat än så väl för landet i allmänhet som för berörde trakter i synnerhet blifva af utomordentligt gatrn.
Kovumittéen är också förvissad, att denua bana skall, » • o genom den person- och varutrafik, som till och tran densamma kommer att utgå, mer än fördubbla rörelsen och inkomsterna på stambanan emellan Götheborg och den 7% mil derifrån belägna punkt, der bibanan kommer att afvika.
När dertill lägges den stora varurörelse, som Borås och trakten deromkring drifver upåt landet och behofvet af spanmål från Skaraborgs till södra delen af Elfsborgs Län, så kan ej Kommittéen annat än anse den tillämnade bibanan emellan Borås och Härljunga såsom en af de nyttigaste bibanor i landet».
Såsom stöd för denna Kommittéens åsigt må anföras, att enl. de noggranna beräkningar, som upgjorts öfver trafiken på denna bana, genom den deraf alstrade trafik bruttoinkomsten å Statens jernbana ökas med icke mindre än 450,000 rdr rmt årligen, en siffra, som skulle kunna synas öfverdrifven, men om hvars tillförH.
5 Den 1 December f. m. liflighet man genom (le i ämnet meddelade faktiska uplysningar kan vinna kännedom oell hvartill den nyligen vunna erfarenheten om trafiken på GefloDala-jernvägen, som lika med den ifrågavrde öpnar en väg till en helt och hållet instängd landsort, lemnar ett motstycke.
Då för erhållandet af nämnda bruttoinkomst de vanliga utgifterna för trafikens underhåll å stambanan icke i någon särdeles märkbar mån komma att ökas, så iir. det uppenbart, att Staten på det belopp af t,700,000 rdr, sorn af bolaget begäres såsom fany skördar, oberäknadt deu ränta, som för detsamma kommer att erläggas, en omedelbar vinst af 25 % ärligen.
Några vidare eller mera talande skäl ur synpunkten af Statens eget omedelbara interesse för förslaget kunna icke anföras.
Det vore deu uppenbaraste misshushållning med Statsmedel att/då ett bolag erbjuder sig att utan egentlig upoffring från Statens sida, emot erhållande endast af ett låneunderstöd, åstadkomma ett arbete, hvarigenom inkomsterne å ett af Staten gjordt företag, som synes vilja knappt bära sig, mer än fördubbfas, vägra att antaga detta anbud, heldst eljest kunde å nyo upstå den fråga, som redan varit å bane, att från det förnämsta fabriksdistriktet, Marks Härad, söka en gennie väg till Vestkusten vid Warberg, hvarigenom Staten för sina jernvägar ginge miste om denna rika inkomstkälla.
Då dessutom till den omedelbara vinst, som såmedelst beredes Staten, bigges den medelbara, som åstadkommes genom underlättande eller rättare räddandet från undergång af en temligen utbredd, men f. n. tryckt industrigren, då för det norr om Borås belägna spanmålsproducerande landet härigenom beredes ett tillfälle till utbyte af produkter, oell då slutligen genom den vidare utsträckningen af Boråsbanan öpnas ytterligare kommunikationsleder just i det inre af landet, så torde befogenheten af det af JernvägsKummi téen meddelade omdöme ora denna banas vigt inses, och det förslag vara motiveradt, jag härmed får framställa: att R.
St:r till det bolag, som bildat sig för åstadkommande af en bibana emellan Borås stad och vestra stambanan, måtte bevilja ett lån af 1,700,000 rdr rint på enahanda vilkor, som blifvit GefleDala JernvägsBolag medgifna.
De upplysningar, Hr Grefve Sparre meddelat till stöd för den motion lian vackt, äro af den fullständiga beskaffenhet, att föga eller intet återstår att tillägga.
Jag har nyligen gjort ett besök i staden Borås oeh dervid kommit i tillfälle att lära närmare känna alla förhållanden i afs. på ifrågavide bibanas ändamål, hvilket ingifvit mig den fasta öfvertygelsen, att anläggningen deraf skall icke blott för staden Borås samt omkringliggande orter medföra en utomordentlig nytta, utan äfven, på sätt Styrelsen öfver Viig- och Vattenbyggnader antagit, blifva den för Staten mest inkomstgifvande af alla de bibanor, för hvilka anslag vid tionären gjort derom, att, i följd af kommunikationens underlättande mellan Götheborg och Borås, inkomsten på stambanans vestra
Dén 1 }»e c. eni.b er f. m. 87 fiel skulle fördubblas, bigga den uplysning, att äfven östra delen af denna stambana skulle på samma gång få en ökad förtjenst, emedan pa densamma da kommer att (ill bibanan transporteras en stor myckenhet af den spanmal, hvaraf de trakter äro i behof, som gränsa intill Borås, såsom Marks och en del af Kinds Härad.
Och det är med afseende a detta allt, som jag tillåter mig på det hög sta anhålla att Högloft.
StatsUtsk:t. vid pröfning af alla de motioner, som här blifvit väckta rörande dels anslag, dels låneunderstöd af Statens medel för jernvägsanläggningar, ville toga i noga öfvervägande huruvida icke understöd borde företrädesvis lemnäs till den bibana, som har är i fråga, äfven om detta skulle ske på bekostnad af några delar af de stambanor, om hvilkas anläggning propus, från K.
M:t blifvit afgifveu.
Man hnr redan så fullständiga ma terialier för att bedöma ifrågavrde bana, att man alldeles ej här. behöfver diskutera huruvida den skall komma att få ett sådant inflytande, som den värde motionären påstå! t. Jag deltog under förra Riksdagen i den diskussion, som då föreföll i detta ämne, och jag är af samma tanke nu som då, nemligen, att jag bör gifva mitt förord för denna bibanas anläggande; synnerligast son» jag under många år bebott den trakten, och i följd deraf är förvissad, att, genom densamma, trafiken på vestra stambanan korame att fördubblas.
Det är således ej tvifvel underkastadt, att denna bana bör af Staten understödjas.
Men fråga är, om det är klokt, att vid denna Riksdag bevilja det dertill begärda anslaget.
Om medel funnes, så anser äfven jag, att man borde gifva anslag dertill.
Men då K. M:t i sin nåd.
St. endast begärt 25,000,000 rdr rmt till jernbanor, och föreslagit att dessa medel skulle uteslutande användas på de redan påbegynta stambanorna, hvilkas fullbordande är otvifvelaktigt det vigtigaste, så borde man väl i främsta rummet arbeta på att dessa, så skyndsamt som möjligt, blifva färdiga.
Jag anser derför, att det förslag, K.
M:t afgifvit ang:de jernvägs-arbetena, var ett bland de klokaste Reg. någonsin meddelat R.
St., då man tager betraktande dels landets närv:de finansiella ställning, dels opinionens uttalade önskan i afs. på jernvägsarbetena.
Reg. har således, efter min öfvertygelse, tydligen visat, det den ej gillar något anslag, som har annat ändamål, än stambanornas fullbordande, och det är min öfvertygelse att just denna bestämda förklaring af K.
M. hufvudsakligen bidragit till att K.
Prop. om jernvägarne blifvit så gynnsamt emot.tagen i alla 4 Stånden.
Men ora nu den ena väcker motion om ett, den andra om ett annat, vare sig anslag eller lån af Statens medel, till enskilda Bolags jernvägar, så befarar jag, att diskussionen härom uprifver de enskilta intressena, för hvilkas skuld vi beklagligtvis vid förra Riksdagen hade så många strider att utkämpa; och just derför, att vi skola i endrägt komma öfverens om att- fullborda de stambanor, som alla borde åtminstone önska, att 68 Den 1 December f. m. de ju förr dess heldre blefvo afslutade, är det som förmodligen Reg. på förhand velat undanrödja de enskilda intressena genom den afgifna förklaringen.
Det är af dessa skäl, som jag anser det hade varit bättre, om de af Frih. Tersmeden och af Grefve Sparre väckta motionerna icke nu hade framkommit, utan att dermed hade väntats tills dess vår finansiella ställning blifvit bättre och medel hade funnits till dessa begärda anslag, ty att anhålla derom nu, det anser jag vara förhoppningslöst och utan andamål i anseende till opinionen både inom Riksdagen och utom densamma.
Jag anhåller att detta mitt yttrande måtte få åtfölja motionen till StatsUtsk:t.
Den fråga, Hr Hjärne till mig framställt, är ingalunda svår att besvara.
Staten nu hade tillräckliga tillgångar för att kunna fortsätta södra banan ända upp till Jönköping, men deremot saknade medel att anslå till anläggande af bibanan från Borås, så skulle jag, med afseende å de öfvervägande fördelar, som denna sednare bana med visshet kan påräknas tillskynda både Staten och den enskilte, bygga densamma genast och i stället upskjuta anläggandet af så stor del af södra stambanan, som hade kunnat byggas för hvad omförmälte bibana komme att kosta, och det så mycket heldre, som något hvar har sig bekant, att den del af Småland, hvarigenom stambanan kommer att gå, innesluter stora ödemarker, samt derföre hvarken uti industriel hänseende eller i afseende å jordbruket derstädes, befinner sig på den ståndpunkt, att någon synnerlig inkomst för
Staten genom trafiken å denna bana är att förvänta, under det att den förökade trafik, som på vestra banan skulle, genom anläggning af bibanan från Borås, upkomma, sannolikt blef en så betydlig inkomstkälla för Staten, att medel derifrån kunde samlas för den södra stambanans fullbordande.
Jag förblifver således vid hvad jag yttrat, att ett anslag bör beredas för anläggande af denna bibana, äfven om fortsättningen af en del utaf södra stambanan derigenom skulle till nästa Statsreglerings-period komma att upskjutas.
Hr Printzenskjöld har föreslagit, att man skulle taga medel från södra stambanan och lemna detta anslag till Boråsbanan; han har sagt att på sådant sätt skulle Slaten snart få erfara den stora ekon, fördelen deraf.
Det är klart att fortsättningen af linien från Finjasjön några mil in i Småland ej kan öka trafiken på vestra banan, och att anläggandet af bibanan mellan Borås och vestra stambanan ej komme att öka trafiken på den södra.
Men nu är det ej fråga, att södra banan skall fullbordas för detta ändamål, utan principen, hvarför anslaget till densamma är hegardt, hvilar derpå, att man så fort sora möjligt måtte komma till Jönköping.
Och jag tror, att det är lika vigtigi, att så fort som möjligt sammanbinda Malmö och Jönköping, sorn: det är att sammanbinda Borås med vestra stam - Den 1 December f. m. ea banan.
Ju längre man dröjer med den förra, desto mer förlorar Staten, och när så verkligen blir förhållandet, inser jag icke något enda skäl, att icke använda alla nu tillgängliga medel till fortsättande af de påbegynta stambanorna.
Men om man nu skulle framställa till Hr Printzenskjöld den frågan, att 0111 K.
M. funnit tillgångarne så stora, att man kunde på samma gång anslå medel till fullbordande af hela Malmö— Jönköping-banan, månne Hr Printzenskjöld då äfven kunde svara, att det vore biitf re att stanna nere i Småland och företrädesvis gifva en del af anslaget till Boråsbanan; jag tror att Hr Printzenskjölds nyss anförda argument då blefve svårt att försvara.
På grund af de undersökningar, jag haft tillfälle att göra, så ock i stöd af JernvägsKomiténs många och fullständiga upplysningar, har jag kommit till den öfvertygelsen, att
Borås-banan visserligen är af den vigt, att ett anslag till densamma borde gifvas; således finner Hr Printzenskjöld, att jag visst icke motsätter mig nyttan af denna sammanbindning, men jag talar bestämt mot att vid denna Riksdag bevilja detta anslag.
Jag uprepar således hvad jag förut har sagt, att hufvudsakliga orsaken, hvarför K.
M:ts prop. om jern vägsarbetena blifvit så gynsamt upptagen i alla i Stånden, är den att K.
M:t uteslutande åsyftar stambanornas fortsättande.
Jag tillåter mig förklara, att jag icke tror, det Ilr Hjärne kan hafva så fullständig kännedom om opinionen här i landet, att hans omdöme härutinnan må anses vara af det tillförlitligaste slaget.
Opinionen i ett land, såvida man anser den utgången från klokt och förståndigt folk, kan svårligen undgå att uttala sig för verkställande i främsta rummet af sådana förbättringar, som medföra största gagnet för så väl den enskildte som Staten, och i följd deraf skola de förbättringar, som i begge dessa hänseenden genast lemna en direkt vinst, alltid förr vinna sympatier hos den stora massan af nationen, än sådana, af hvilka några verkliga fördelar först i en aflägsen framtid äro att förvänta.
Jag respekterar Regeringen i alla afseenden och äfven i det system, den iakttagit i afseende på jernvägsarbetena.
Det vill dock synas mig, som Regeringen, för fullföljande af detta sitt system, upoffrat en större förmån för en mindre, i det Regeringen föreslagit fortsättande af södra stambanan, och dertill begärt ej obetydligt anslag, ehuru, på sätt under öfverläggningen härstädes, i ani. af väckta motioner rörande jernvägsbyggnader; blifvit anmärkt och bevist, denna stambana ej kan komma att på lång tid inbringa så stor vinst hvarken för Staten eller för den enskildte, som de bibanor och i första rummet den här föreslagna kunna göra, om de blefvo anlagda för de medel, som äro afsedda till den södra stambanans fortsättande.
Jag hyllar ej något förslag, det må vara framstäldt af hvilken som helst, utan att förut hafva öfvervägt de fördelar, det kan medföra.