Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bland halffabrikater för väfnadsslöjden har jag för hvilt bomullsgarn vid en föregide Riksdag år 1840 tillåtit mig föreslå nedsättningen å införseltullen till 3 skir b:ko fä och tror mig hafva anledning alt ännu, vidhålla detta förslag derföre, att det synes mera ändamålsenligt för de inhemska bomullsspinnerierna att nöja sig med en något mindre förtjenst, än att genom en högre skyddstull locka till anläggning af flere nya spinnerier inom landet, hvilka genom konkurensen sins emellan måhända snart nog alla skulle drifvas med förlust och sålunda stora kapitaler vara fruktlöst bortkastade, hvilka på annat håll fördelaktigare kunnat användas.
Såsom delegare och ledamot af Direkttn för det bolag, som äger det f. ii. största spinneriet i riket, torde jag få nämna att den här gjorda framställningen äfven delas af de öfriga ledamöterne af samma direktion.
På färgadt bomullsgarn, anser jag i följd häraf tullafgiften äfven kunna nedsättas, för alla färger lika, till 8 sk.
Af denna vara, med undantag af Turkiskt rödt, infördes sistl. år 1852 en dast 1554] fä.
För kammullgarn ofärgadl, ' otvinnadt eller odubbleradl föreslår jag likaledes vördsamt en nedsättning i tullafgiften från 6 till 4 sk. per fä.
Den större qvantitet 14,743 fä, som sistl. år blifvit införd af denna vara, visar behofvet af dess användande och det behöfver ej vidlyftigt omordas, att det för både hus- och fabriksslöjd är vigtigt att erhålla så billigt pris, som möjligt på garnet.
Härtill kommer att lyckligtvis ännu inga kammulIsspinnerier finnas inom landet, som behöfva vidmakthållas genom någon skyddstull på utländskt garn af samma slag; och den som känner de stora svårigheter och många vilkor, som äro förenade med tillverkningen af kammullgarn, skall med temlig visshet kunna förutsäga att ett sådant spinneri icke här kan med fördel införas på en mansålder, då England, egentligen inom landet äger de slag af får, sorn producera den för kämmnllsväfnad tjenligaste ullen och der kamm - 200 Den 29 December. nings-operatiouen blifvit ett slags folknäring inom den provins Yorkshire, der kammulIsfabrikerna egentligen äro belägna, redan härigenom har en afgjord öfvervigt i detta slags tillverkning.
— Deremot synes det icke omöjligt, att väfnadsindustrien för ylle och halfyllevaror hvari kammnlls eller redgarn ingår, kari komma att betydligt utvidga sig äfven i Sverige och Staten snart erhålla ersättning i en ökad förtullning ä garn om ock den närvaride tullafgiflen nedsältes till hälften.
Hvad kardullsgarn beträffar, som begagnas till klädesfabrikerna så bör lullafgiflen deraf i någon mån bero på huruvida tullafgiften pä ull kan försvinna, på sätt jag förut tagit mig friheten föreslå.
För sådant fall och om man äfven öfverhufvud antager 25 proc. afgång pä ullen löre dess spinning, synes 5 skir U såsom skyddstull böra utgöia ett fullt tillräckligt premium för den, som spinner till försäljning.
För den, som spinner- till eget behof eller i ändamål att sedan använda garnet till väfnad, bör en sådan upmuntran att sjelf tillverka sitt garn vara mer än tillräcklig.
Om äter någon införseltull fortfarande bibehölles pä artikeln till, sä anser jag, enl. hvad nu är anfördt, tullen på garn motsvarande böra bestämmas med högst 5 skirs förhöjning utöfver tullen på artikeln ull.
Af kurdullgarn hafva sisth år endast införts 101 i f?, hvilket utvisar att den närvarande tullen utgjort detsamma, sorn förbud ä en artikel, som dock för så många fall kunde behöfva användas af enskilda för hemväfnader.
Att en förändring häruti är af behofvet påkallad, röjes också deraf att ingenstädes i handeln finnes några ständiga, än mindre några sorterade lager af ullgarn, då man nemi. icke diträknar sephirgarn eller andra af sådant slag, som nyttjas till broderi- eller tapisseriarbeten, under det deremot bomullsgarn utgör en af de större handelsartiklarne.
Linnegarn ofärgadt, synes vara i ännu större behof af nedsättning i tullafgiften från det nuvarande orimliga beloppet af 24 skir biko per U.
"Med detta är samma förhållande, som med ullgarn, att det icke är föremål för någon större sorterad handel men sannolikt kunde blifva det om tullen nedsattes åtminstone till hälften eller 12 skir, hvilket jag sålunda vågar föreslå.
En sådan nedsättning är icke så betydlig, att den kunde i någon väsendtlig mån inverka till skada för den inhemska spånadsindustrien, men deremot skulle tillfället att genom handeln förse sig med mera sorterade qvaliteter af linnegarn än nu står att erhålla, otvifvelaktig! befordra de inhemska linneväfnaderna, och i fall man vid denna Riksdag är sinnad, att göra någon förändring i tullsystemet i afseende på väfnader af linne, så blir det så mycket mera nödvändigt att tillse det icke en förbudsafgift å garn bibehålles.
Sisth år infördes af linnegarn endast 1414 it- Genom tullafgiflens nedsättning till hälften torde vara beräknelig! att införseln af denna vara skulle upgå lill åtminstone 6 gånger så mycket, i hvilket fall Staten ändock skulle erhålla en mer än dubbel inkomst emot den närvarande.
Tullen å färgadi garn borde i förhållande nedsättas till 18 skir biko Någon fara för färgerierna härstädes komme deraf icke alt upsla, emedan det mästa linne väfves af ofärgadt
201 garn och för öfrigt färgningen af sådant garn sker för det mesta i små partier, efter serskilda beställningar och olika smak.
Innan jag härifrån öfvergår till den alfabetiska ordningen i tulltaxan torde det ännu tillåtas få sammanföra till en klass åtskilliga frukter, å hvilka handeln synes betungad med alltför dryga afgifter, hvilka försvåra deras införande utan motsvarande nytta för statskassan.
Apelsiner, Casimier, Citroner, Pomeranscr, samt Plommon och Sviskon å 1 sk. (i rst. per 'il, Corinther med lull af 2 sk. 8 rst. per U och Oliver med 12 sk:r kannan.
På Apelsiner, Citroner och Pomeranser tillsammans utgjorde ingående tullen sisth år omkring 7,764 R:dr.
Jag är fullt öfvertygad att om afgiften för dessa frukter, sorn kosta högst obetydligt pä inlastningsorten, men äro underkastade stort äfventyr för förskämning under transporten, som gör dem här alltför dyra, nedsältes lill hälften af den nuvarande eller 9 rst. per it, hvilket jag vördsamt föreslår, sä skulle ulan stor tillökning i utgiften för det hela, emedan frakten stannade inom landet, en så mycket ökad qvantitet deraf inkomma att Staten icke förlorade något i inkomst.
Detsamma är förhål landet, om också ej till samma grad, med Caslanier, en födande och helsosam frukt, som nu betalas här 4 eller 5 gånger dyrare än hvad den kostar i södra Frankrike.
Jag föreslår nedsättning äf afgiften å denna artikel till 1 sk.
Tullinkomsten deraf sisth år för införda 8111 U utgjorde omkring 250 R:dr; med nedsättning till 1 sk. skulle den sannolikt ökas.
Corinlher säljas på Sicilien och de Joniska öarna stundom så billigt som 3 å 4 sk:r b:ko per it.
Denna frukt är serdeles välsmakande och helsosam, och egnar sig, med det billiga pris, hvartill den kan fäs på inköpsorten särdeles väl för en allmännare användning i hushållen.
Huru den närvarande tullen motverkar dess införande och begagnande, synes deraf att sisth år infördes endast 19,646 it, då af den dermed närmast beslägtade artikeln Russin infördes 813,870 U.
Såsom en i värde lägre vara, bör den draga lägre tull än russin.
Jag föreslår derå en tull af 1 sk. b:ko, och oaktadt detta ännu utgör omkring 25 proc. af varans pris på inköpsorten, skall det utan allt tvifvel, om förslaget antages, leda till en så betydligt ökad import, att Staten vinner derpå.
Värdet af corinlher är också allt för orimligt högt uptaget i tulltaxan och föreslår jag vördsamt dess nedsättning till åtminstone icke högre än 6 sk., såsom ändock i de flesta fall öfver inköpspriset med tillägg af frakten.
Plommon och sviskon af de ordinära och mest begagnade sorterna äro en artikel af mindre värde än russin och böra således draga en något mindre tull, nemi. 1 sk., hvilket sannolikt skulle öka tillförseln deraf tillräckligt för att ersätta den minskning, som nedsättningen synes medföra om tillförselqvantiteten blefve oförändrad och hvilken tullnedsättning jag således föreslår äfvensom värdets nedsättande från 6 lill 5 sk.
Det är ett af erfarenheten ojäfvadt och styrkt förhållande, att billigare priser föranleda ökad åtgång.
Detta gäller i synnerhet om sådana artiklar, som höra lill 202 Den 29 December. dagliga husliållsbehof.
Men äfven om lagstiftarne vid det lyckliga resultat, som visat sig, att lullnpbörden under de föreg:de åren öfverstigit beräknade beloppet, skulle .begagna detta att hindra afgifterne på sådana artiklar, hvilka kunna lemna tillfälle äfven åt den mindre bemedlade att göra sina knappa födoämnen mera välsmakande, så befordras i min tanka dermed både allmän nytta och klok hushållning, och denna grundsats blir i längden vida bättre alt följa, än ali endast försöka uträkna genom hvilka medel de högsta möjliga belopp må kunna åtkommas för statskassan utan afseende på konsumenternas billiga anspråk.
Det är visserligen icke min mening att tullafgifterna på de här sednast omnämnda artiklar äro så omåttliga, att de ej kunna bäras, men man torde knapt för ofta kunna ihågkomma den grundsatsen, att tullafgifter på konsumtionsartiklar för det dagliga behofvet i sig sjelfva icke böra betraktas annorlunda än såsom ett nödvändigt ondt det folket mäste vidkännas så långt det verkligen är nödvändigt för det allmännas skull, men icke för att först skapa öfverskott och sedan deraf nya statsutgifter.
Ungefär samma förhållande som med corinlher, gäller äfven för oliver, hvarå jag föreslår nedsättning till 4 sk. kannan. jag utber mig nu alt fä återgå till den alfabetiska ordningen af tulltaxan och vidröra några serskilda artiklar deruti. ° « . o A artikeln Beck såsom varande exportarlikel och som således endast kan tillfälligtvis blifva föremål för införsel från andra länder föreslår jag vördsamt nedsättning i införseltullen till hälften af nuvarande eller 5 sk:r Lisp:d.
Bland Flfenbeti, arbetadt, föreslår jag nied afgiftens bibehållande i öfrigt, att en serskild afdelning må uptagas för kammar lill 24 sk. b:ko 8>, emedan denna artikel är föremål för en rätt betydlig handel och i anseende till den höga tullen nu måste smugglas, emedan elfenbenskammar behöfvas i hvarje hus, hvilket behof ej kan fyllas af tillverkningen inom landet, och Staten således nu förlorar tullafgiften.
Under artikeln Bleckslagarearbelen, lackerade, föreslår jag likaså en serskildt afdelning korgar och brickor, att få införas mot en tull af 8'sk.
Tt, emedan behofvet deraf, nästan alls icke kan fyllas af den inhemska tillverkningen, hvarföre dessa artiklar äro föremål för en betydlig smuggling, ehuru smugglingsprovisionen derå npgår till omkring 30 proc. enl. hvad för mig upgifvits.
Äfven här skulle Staten genom en lägre afgift hafva ett par tusen R:dr mera i behållning, och nedsättningen kan ej skada någon dä ingen fabrik specielt finnes för tillverkning af lackerade brickor och korgar, hvilket i England och Tyskland är föremål för en serskild stor industrigren.
Jag har i förbigående nämnt förhållandet med dessa båda artiklar egentligen exempelvis, men Utsk. skall utan tvifvel erfara detsamma i afseende på en mängd andra, om Utsk. behagar inhemta underrättelse om serskilda handelsartiklar af köpmän, som göra affärer dermed.
A Blommor: delar af arlificiela föreslår jag nedsättning af tullafgiften från den närvarande 6 H:dr 12 sk. till 2 R:dr till
Den 29 December. lättnad för tillverkningen af arlificiela blommor hemma i landet samt tullvärdets nedsättning frän 33 R:dr 16 sk. till 16
R:dr 32 sk. b:ko, på del äfven mera ordinära sorler må kunna införas, och fleuristhandteringen i hemlandet utveckla sig.
Någon förlust häraf för Staten kan ej upsla då endast 53
U af denna artikel sistlidet år infördes och ingen fabrik af detta slag finnes i landet.
Hela införseltullen derå skulle till och med ulan all slags skada kunna borttagas.
Blyertspennor, andra slag, drager en alldeles för hög tull af 30 sk. h:ko per It, som synes deraf att endast 2,351 j U sisth år förlullals af en så allmänt använd vara.
Un stor del deraf smugglas i följd häraf, antingen förpackad under benämningen Timmermansblyerlspennor eller med andra varor.
Jag föreslår således tullens nedsättning till 12 sk. tuko, säkert till mera vinst för Staten, dä de blefve mera ordentligt förtullade och någon fabrik för finare blyertspennor ej finnes i landet.
Bokbindar cloth, som serskiljer sig såsom ett starkt klistradt och i fasoner pressad! tyg af mycken tyngd i förhållande lill alntalet och, som ej tillverkas inom landet, föreslår jag såsom angeläget för bokbindare att erhålla till billigt pris, till samma tull af 8 sk:r b:ko per It, som först var satt derpå, samt värdet nedsatt till 2 R:dr b;ko U.
Under artikeln Bränvin föreslår jag deremot löv Fransk sprit till beredning af luktvatten en förhöjning till 24 sk. b:ko kannan, dels i anseende till det missbruk, sorn bedrifves med denna varas införskrifning dels också i anledning af den förhöjning, som är föreslagen i beskattningen af Sveuskt bränvin.
Foglar, slagtade, föreslår jag att upföras efter vigt, ej stycketal.
Färger:
Blaud dessa är den vigtigaste Blyhvitt, uptagen till värde af 10 sk. b:ko med tull af 2 sk. inko, som med additionella afgifter upgår till omkring 23 proc. af varans värde.
Detta anser jag vara en alltför dryg afgift för det nödvändigaste färgämnet för alla målare och föreslår nedsättning deraf (ill 1 sk. 6 runst.
Minskningen i afgiften skall snart ersättas genom ökad import, och utan att den inhemska blyhvittsfabrikalionens bestånd deraf äfventyras.
A Cochenill är värdet uptaget lill 5 R:dr och tullnfgiften till 16 sk., dä deremot å Indigo med värde 3 R:dr 16 sk. tullen endast är 4 sk.
Cochenill skall draga en i proportion så mycket högre tull än Indigo är svårt att förstå, helst då den förutnämnda för färgare är lika vigtig, som den sednare.
Jag föreslår derföre nedsättning af afgiften å Cochenill till 8 sk:r.
För artikeln Glas: bunkar, burkar, flaskor och buteljer vägar jag tro att den första afdelningen i taxan med 32 sk. per 100 stycken, bör beräknas t. o. m. jidels i st. f. ^:dels kanna, för att ej åstadkomma tvetydighet i beräkningen af afgiften för vanliga bouleljer, samt att för dylika öfver Tj:dels kanna är nog alt hafva en afdelning med 1 R:dr 32 sk. b:ko i tull, enär transportkostnaden och faran för hasseling alltid blir i proportion större för större volymer, och dessutom sådane glaskärl sällan införskrifvas annat än för speciella, på förband gifna behof, flå tillgång derå 204 Den 29 December. ej finnes från de Svenska glasbruken.
För så tunga och skrymmande varor, till hvilkas tillverkning råämnena dessutom finnas hemma i landet, bör en skyddstull af tjugu proc. vara mer än tillräcklig, men i den närvarande taxan synes det att mot ett värde af 7
R:dr ä den ena afdelningen, är uptagen en tullafgift af 2 R:dr 16 sk., som med tilläggsafgiflerna gör nära 40 proc:s tull och å den sista afdeln:n med värde 11 R:dr, en tull af 4 R:dr 32 sk. som med tilläggen utgör nära 50 proc., hvilket är alltför mycket.
Glas-fenster, med nplaget värde af 2 Hulr 24 sk. för grönt, och 2 R:dr 32 sk. för kvill, per Lisp., har en tall af 40 sk., också utgörande, med lillåggsafgifterna, omkring 40 proc.
Jag hemställer oin ej behofvet ali hafva så billigt pris som möjligt på fönsterglas så allmänt angår hela rikets inbyggare, att glasfabrikationen, med det skydd densamma redan har i varans svårighet att transportera och omöjligheten att smuggla den, bör kunna för denna ytterst vig tiga förnödenhet för boningarna i ett kallt klimat moderera sina anspråk och tullen kunna nedsättas lill hälften af det utsatta beloppet, eiler 20 sk. per Lisp. utgörande 20 proc. af värdet.
Genom den jemkning i priserna, som häraf kunde upsla skulle tillverkningen säkert öka sig och tjockare rutor komma mera i bruk äfvensom dubbla fenster mera kunna användas för den mindre bemedlade klassen.
Den allmänna benämningen Gummi i tulltaxan ger anledn. till den anmärkn., att densamma är oriktigt använd för de under densamma serskildt npförda artiklarna Copal, Lacca, Mastix och Sandarac som egentligen icke äro arter af Gummi utan Hartser och böra under denna sednare rubrik hänföras.
Under artikeln Gummi föreslår jag deremot att såsom serskild rubrik må upföras:
Gummi arabicum, gummi senegal eller andra dermed likartade hador med en tullafgift af 1 sk. per fä, såsom varande af stor nödvändighet för appretering af tyger och dertill åtgående i betydlig mängd.
Helst borde all införseltull på dessa borttagas, då ingen inhemsk tillverkning af samma slags varor derigenom skadas och tullinkomsten icke är af någon betydenhet för Staten.
Hatljlätor af halm eller strå draga en alltför hög lull af 1 R:dr 10 sk. inko per fä och ett alltför högt medelvärde af 13 R:dr 16 sk.
Det synes verkligen oförklarligt till hvilkens båtnad denna afgift blifvit åsatt en artikel hvarå man tyckes hafva bort söka så billig tillgång som möjligt för att upmuntra halmhattars förfärdigande inom landet.
Förmodligen har man föreställt sig att kunna framkalla en industri af fina hatt flätors förfärdigande.
Men som erfarenheten visat, att detta icke hittills lyckats, så föreslår jag emedlertid, att till lättnad för dem, som vilja förtjena sitt uppehälle med hattars förfärdigande af flätor, dessa sednare måtte få införas mot en afgift af 16 sk. b:ko per fä, med ett åsatt lämpligt medelvärde af 5 R:dr b:ko.
Kläder, andra slag: å denna artikel föreslår jag förbudets borttagande och ersättande med någon lämplig tullafgift, enär erfarenheten visat, att det hittills gällande förbudet visserligen icke hindrat smuggling.
Då Utsk. för sådan händelse icke lär underlåta Den 29 December.
205 att rådföra sig roed sakkunnige personer, föreslår jag emellertid icke några bestämda belopp, men hemställer dessutom i sammanhang med frågan om denna artikel, huruvida det må ansesolämpligl alt föreslå några mera bestämda föreskrifter till förekommande af den betydliga tullförsnillning, som nu bedrifves genom resande, sedan ångfartygskommunikationerna blifvit så mångfalldigade; såsom t. ex. alla utifrån ankommande resandes koffertar och kappsäckar, här likasom det sker uti England, Frankrike och Tyskland icke skulle visiteras å fat tygen, utan intagag i tullhusen hvarest tillsynen kunde med större noggranhet verkställas än, som nu ofta är möjligt.
Lim:
Husbloss anser jag. för högt uplaget både i värde och tullafgift och föreslår för denna för flere handteringar angelägna artikel en jemkning i värdet, såsom jag tror närmare det verkliga, till 3 R:dr och tullafgift 8 sk., enär husbloss icke tillverkas här i landet.
Verkan af den höga tullen synes deruti, att ej mer än 140 & sistlidet år blifvit förtullade.
I fall II.
St. skulle nedsätta tullen på talg, såsom ofvan i sammanhang med viktualievaror i allmänhet är föreslaget, till hälften af nuvarande beloppet eller hvad densamma utgjorde före Finska traktatens uphörande, så föreslår jag nedsättning å artikeln Stearinljus med en tredjedel, eller till samma lull, som nu gäller för talgljus, 2 Rdr 24 sk.
Lisp:det samt för artikeln Stearin till 1 R:dr 32 sk.
Lisp:det eller 4 sk. per Sf; för hvila vax-och spcrmaceti-ljus från 20 till 12 sk. b:ko U och alla andra slag lill 9 sk. b:ko.
Majs torde få nämnas serskildt ifrån öfrig spannemål, emedan det synes förtjena att fästa upmärksamheten pä detta lill kreaturs föda förträffliga sädesslag, såsom föremål för återfrakter från Amerika om tullen derå vore billig.
Sistlidet år har ej inkommit deraf mer än 1 j- tunna.
Jag föreslår vördsamt att med anledn. häraf och för alt göra Majs bekant äfven hös oss en nominel tull må sättas derå af 12 sk. b:ko intill nästa Riksdag, insen slags våda O O Zj lär häraf kunna upstå, då en ännu så litet begagnad vara icke undertiden kan blifva föremål för någon så vidsträckt spekulation, att intrång deraf kan upstå för den inhemska spannemålens afsättning eller inverkan på dess pris.
Mattor af strå är en artikel, som mycket nyttjas i vissa andra länder och om den genom moderat tull kunde blifva föremål för någon import här annat än undantagsvis, troligen i en ej aflägsen framtid skulle framkalla någon industri för dylika mattors förfärdigande, men hvilket svårligen kan blifva af, så länge tillfälle icke är alt få sådana i bruk genom handeln.
Jag föreslår för golfmattor af strå en tredjedel högre tull än för gräsmattor, eller 6 R:dr b:ko per SkS såsom mera ändamålsenligt än en värdetull samt värdets nptagande till 50 R:dr b:ko.
Mjöl ej specificeradt och ej hunförligt till Spannemal eller Apotheksvuror är med ett värde af 18 sk. uptaget till en tullafgift af 6 sk.
Det synes oförklarligt, hvarföre denna artikel skall draga en tullafgift af 33^ proc. af sitt värde.
Redan det åsätta värdet som för gtt Lispund skulle göra 7 Rdr 24 sk. 206
Den 29 December. l):ko och med antagande af 10 Lisp:d pä en tunna skulle upgå lill 75 R:dr B:ko för en tunna mjöl, synes oerhördt och knappast antagligt för någon mjölsort, samt mera vittnande om att vissa värden stundom blifvit utsatta mera på slump än efter någon medelberäkning äfvensom en tullafgift af G sk, per ti eller nära 3 R:dr Inko per Lisp:d och 30
R:dr b:ko per tunna är detsamma sorn en fullkomlig föibudstull för de flesta tillfällen, hvilket dock ej mätte vara meningen.
Då de Hesta mjölsorter förut äro hänförliga under någon artikel med rubril en spannmål, eller ock Apotheksvaror, så kan aldrig någon våda finnas att lemna en måttlig lull å hvad, som återstår.
Fördenskull föreslår jag ä denna artikel värdets nedsättande till 8 sk. och tullen lill 2 sk. ti Endast 489 ti hafva sistlidet år deraf inkommit.
I fall den åsigten vid innevarande Riksdag gör sig gällande, att icke blott förbud mot varors införsel i allmänhet skola borttagas utan äfven de hittills befintliga blott skenbara tillåtelserna till införsel eller med ett träffande namn s. k. förbudsafgifterna utbytas mot, måttliga afgifter, utan att derföre undanrycka den inhemska industrien eli behöfligt skydd och i fall man härvid antager såsom en godkänd och af erfarenheten bepröfvad regel, alt en inhemsk fabrikation kan vara belåten med en måttligare skyddstull i samma mån, som produkterne af fabrikationen äro mera tunga, voluminösa, bräckliga eller öfverhufvud kostsamma uti förpackning och transport och sålunda icke gerna kunna smugglas; i fall dessa åsigter komma att göra sig gällande, så måste de äfven finna tillämpning på -porslin, såsom varande både en tung vara, en voluminös vara, en bräcklig vara, svår att inpacka, dyr att transportera och i allmänhet nästan omöjlig åtminstone mera dyr än de flesta att smuggla.
Det oaktadt hafva lagstiftarne åsatt denna vara följande värden och tullafgifter.
Värde.
Införseltull.
För äkta, livitt gulaktigt eller måladt per ti Tallrikar 8 — 2 — Andra pjeser 16 — 5 — Måladt eller tryckt Tallrickar .... 16 — 6 — Andra pjeser 32 — 8 — Genom detta antagna förhållande mellan värde och tullafgift ser det väl ut, som om porslinsfabrikerna icke skulle hafva ett högre skydd än omkring 30 proc., nemi., då man tillägger de s. k. additionella afgifterna som tillkomma den i taxan utsatta afgiften.
Men undersökes det verkliga förhållandet, så skall det visa sig helt annorlunda; Jag vet icke om det fallit någon af föreg:de BevillmsUtsk:s ledamöter in, att låta väga en tallrik, ett fat, en soppskål eller andra pjeser af porslin och alt sedan inhemta hvad sådana pjeser kunna fås för, på en gros lagren i Hamburg eller London, men det ser åtminstone ut som en sådan undersökning icke skett, ty i sådant fall skulle det befunnits att den åsätta tullen icke utgör 30 utan emellan 60 och 70 proc., så väl å tallrikar som å alla pjeser af lika eller större vigt än dessa och å vissa nära 100 proc.
Jag vill ej här besvära med detaljerna af de upgifter, som tjena till att bekräfta detta förhållande, hvilket hvad vigten angår, Den 29 December.
207 kan undersökas i närmaste butik midt öfver torgel, och beträffande värdet verificeras genom priskurant?