Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi har varit omtänkta att i avseende på Sveriges handelsförbindelser till Norge underlätta en lovlig handelsgemenskap till bådas fördel.
Därför får utländska varor som är lovliga från andra orter landsvägen föras från Norge mot vanlig helfri sjötull.
Alla varor från Norge till Sverige bör vid tullgränsen mot en lösen på 8 skillingar uttaga en gränstullsedel, varpå varorna specifiseras och vid kontroll uppvisas.
Det blir förbjudet att passera andra vägar än de som har tull.
Böter och godset förverkat.
De som bo vid gränsen får frakta varor på enskilda och obevakade vägar om det gäller sådant som är hemmanens egna avkastningar eller tillverkningar.
Kungörelse angående vad iakttagas bör i anseende till växlar och invisningar ställda att betalas i svenskt mynt för utländsk mans räkning.
Stockholm den 7 maj 1817.
Förklaring för betalningstiden för växlar i svenskt mynt som ställs på utländsk man.
Kungörelse angående ytterligare förlängning av det mellan Sverige och Ryssland år 1801 avslutade vänskaps-, handels- och sjöfartsförbund.
Stockholm 7 maj 1817.
Rysslands Kejsare och Vi har beslutat förlänga handelsavtalet till den 7 juli, då en ny handelstraktat mellan rikena skall vara upprättad Stockholms slott den 7 maj 1817 CARL
Förklaring av 7 § tredje avdelningen, tredje artikeln i försäkring- och haveristadgan den 2 oktober 1750.
Stockholm den 8 maj 1817.
Den kommitte som utarbetar ny sjölag, har anhållit att Vi, trots att arbetet inte är avslutat, meddelar förklaring i denna del.
En del har tillämpat lagen så att till haveri räknas endast kostnaden för skeppets losstagande från grundet och inbringande till nödhamn jämte laddningens lossning.
Andra har menat att skeppets iståndsättande hör till haveri.
Vi stadgar följande: att när skepp sprungit läck, stött på grund eller mot klippor så att resan inte kan fortsättas, hör de kostnader som används för skeppets bringande av grundet, hjälp till skeppsvarv, lastens lossande till haveri, medan skador på skeppet är enskilda.
Kungörelse om vad, som bör iakttagas, i anledningen av den särskilda nederlagsfrihet, som i Kongl Maj: ts nådiga Kungörelse av den 31: sta sistl mars är under vissa villkor medgiven för vita och släta bomullslärfter, nättelduk, porter, arrak och vin.
Stockholm den 12 maj 1817.
Då det förekommit missbruk av Kongl Maj: ts Kungörelse angående förbud av införsel av porter samt inställande av importen av vita och släta bomullslärfter, nättelduk, arrak och vin under viss beviljad nederlagsfrihet för dessa varor stadgas följande.
Den som tar emot godset vid lossningsorten och tullbetjänten skall båda noga anteckna varorna och skilja dem från övrigt gods.
De skall sedan jämföra sina anteckningar.
Godset skall förses med sigill.
Vid utförsel skall stark bevakning ske och attest om riktig utförsel avgivas av en särskilt tillsatt uppsyningsman.
Reglemente ang lån ur arméns pensionskassa.
Stockholm den 20 maj 1817.
§ 1 Direktionen över arméns pensionskassa skall se till att medlen blir fruktbara.
Därför tillåts lån, men endast mot säkerhet i fastighet till 6 % ränta under en tid av 6 månader.
Lånesumman får inte överstiga 30.000 riksdaler § 2 Många lån med säkerhet i fastigheter tillåter endast halva lånesumman.
§ 3 Innan lån beviljas måste egendomen som sätts i pant värderas på samma sätt som inför lån i Riksens Ständers Bank.
§ 4 Panten skall vara ograverad, så att kassan är första inteckningshavare.
§ 5 Låntagarens skuldbrev skall egenhändigt undertecknas av honom och om han är gift även av hustrun.
Följer hur pantbrevet skall vara formulerat.
§ 8 Skulle direktionen finna att kassans inkomster och utgifter är sådana, att inget lån kan beviljas på lång tid, skall de som har korrekta lånehandlingar tillfrågas om de vill vänta tills förhållanden medger nya lån.
§ 11 Så länge låntagaren fullgör sina skyldigheter och ingen osäkerhet förekommer och kassan inte är i behov av sina pengar kan lånet fortlöpa.
§ 12 Missköter låntagaren sig skall lånet sägas upp.
Blir det inte klart inom ett halvår försäljs panten.
§ 13 Den som köper en intecknad säkerhet kan behålla lånet.
§ 14 Alla berörda ämbeten skall lämna skyndsam handräckning och biträde till Arméns Pensions Kassa.
Datum ut supra CARL
Förordning och reglemente angående styrelse och förvaltning av Arméns Pensions Kassa.
Krigsbefälet har till Oss överlämnat reglemente för Arméns Pensions Kassa, som Vi gillat och stadfäst.
Vi förbehåller Oss dock att sammankalla Vårt trogna krigsbefäl, när angelägenheter av större betydelse inträffar.
Artikel I Om sammansättningen av Arméns Pensions Kassas överstyrelse.
§ 1 Pensionskassan bildades 1756 för att lämna underhåll åt de på stat, armén tillhörande militära och civila ämbets- och tjänstemän, som av ålder eller blessyrer gått ur tjänst.
§ 2 Arméns fullmäktige för pensionskassan består av generaler, regements- och korpschefer, samt ett antal ryttmästare och kaptener på stat, som alla är delägare i kassan.
§ 3 Vid fullmäktigesammanträde kallas en ordförande, fältmarskalk eller generalsperson, som utnämnts av Oss.
Två valda generalspersoner.
Från varje regemente varannan gång chefen och varannan gång en ryttmästare.
§ 8 Arméns fullmäktige för kassan sammanträder i fredstid vart 10 år.
Artikel II Om Arméns fullmäktiges göromål och arbetsordning samt Pensions Kassans revisorer.
§ 10 Arméns fullmäktige fattar beslut om allt som rör Pensionsinrättningen och dess förvaltning.
§ 13 Förvaltningen uppdras åt en direktion som väljs av fullmäktige.
§ 14 Fullmäktige skall granska direktionens räkenskaper och protokoll.
§ 17 När ett ämne skall avgöras bör alla handlingar uppläsas om någon fullmäktige så önskar.
Inget avgörande får tas förrän ordföranden inhämtat att deltagarna anser överläggningen avslutad.
§ 19 En gång mellan fullmäktiges ordinarie sammankomster skall kassan revideras av en regements- eller korpschef.
Anmärkningar anmäls till direktionen som vid fullmäktiges sammanträde skall ge förklaring.
Artikel III Om sammansättningen av Arméns Pensions Kassas direktion.
§ 20 Direktionen består av en ordförande och 6 direktörer, som är delägare i kassan och helst boende i Stockholm.
Ordförande skall var general eller överste.
Han kan vara i tjänst eller avskedad.
§ 23 Edsformuläret för ordföranden och direktörerna.
§ 24 Den ledamot som begår oegentligheter döms inför Vår Krigshovrätt.
§ 25 Kassans betjäning består av: 1 ombudsman, 1 sekreterare, 1 advokatfiskal, 1 kassör, 1 revisor, 2 kammarskrivare och 2 vaktmästare.
§ 28 Betjäningen avlägger vid inträdet i verket den vanliga tro- och huldhets- samt tjänstemannaeden.
Artikel IV Om direktionens och betjäningens skyldigheter och arbetsordning.
Ordföranden vakar över att kassan förvaltas i enlighet med reglementets föreskrift och att alla i verket fullgör sina åliggande.
§ 31 Ombudsmannen är föredragande och har rätt att delta i överläggningarna, men har inte beslutsrätt.
Han är personligen ansvarig för att direktionen inte genom oriktigt eller ofullständigt utredande blivit vilseledd.
Han är huvudman för arbetet inom verket.
§ 32 Advokatfiskalen är skyldig att yttra sig i alla mål om direktionen så fordrar.
Han har fri tillgång till alla verkets handlingar.
Han skall granska alla ansökningar om lån, med tanke på säkerheten.
§ 33 Sekreteraren håller diarier över alla ärenden och för protokoll.
Han registrerar alla kanslihandlingar och svarar för deras förvarande och inbindning.
§ 34 Kassören mottar och förvarar alla till kassan inflytande medel
§ 35 Revisorn skall revidera alla inkommande redogörelser.
Han erhåller 4 % av alla anmärkningsmedel som inflyter.
§ 40 Alla skrivelser och brev rörande kassan insänds i föreglade brev till direktören.
Breven öppnas av den sittande direktionen och ankomstdag och ordningsnummer påtecknas.
§ 41 Pengar som insänds skall åtföljas av reversal och sedelförteckning.
De insätts genast i banken.
§ 42 Alla utbetalningar sker genom assignationer på banken, vilka kassören uppsätter och ombudsmannen kontrasignerar.
Alla in- och utgående belopp över 1000 riksdaler mottas och kvitteras inför direktören.
Alla lånebankosedlar och övriga dokument förvaras under 3 lås, där ordföranden, ombudsmannen och kassören har varsin nyckel.
Artikeln V Grunderna för pensionsinrättningen; kassans pensioneringsskyldighet.
§ 48 Pension får endast tilldelas dem som haft ordinarie stat med lön.
§ 49 Ingen kan bli delaktig i pension förrän han uppnått 49 års ålder och fått avsked.
Den som kommit i tjänst vid 18 års ålder får räkna tjänsteår från då.
Innan pension skall han ha 32 tjänsteår.
§ 52 Blir någon så svårt blesserad, att han inte kan sköta sin tjänst får han genast pension med 50 % förhöjning utöver vad som gäller för andra i samma klass.
§ 53 Blessyren måste ha uppkommit i samband med krigstillfälle.
Inom ett halvår skall den skadade uppvisa attest från officerare, som var närvarande när skadan uppstod.
Den som är fången skall uppfylla dessa krav 3 månader efter frigivningen.
Skulle blessyren först i framtiden visa sig så svår att oförmögenhet till arbete uppstår, skall bevis av då tjänande officerskops och 2 läkares edliga attest uppvisas.
§ 55 Pension får inte tilldelas någon i högre klass än han haft tjänst.
§ 57 Den delägare, som innan han blivit pensionsberättigad befordras ur armén till sådan tjänst som inte finns upptagen på kassans pensionsstat förlorar sin pensionsrätt.
Ansökan om pension, och pensionsbrevs utfärdande.
§ 61Vederbörande chef åligger att då de hos Oss anmäla någon till avsked, som kan vara pensionsberättigad, skall med samma post anmäla detta hos direktionen för kassan.
Den chef som försummar detta blir ersättningsskyldig för alla förluster den pensionerade åsamkas.
§ 62 De delägare som inte tillhör någon viss korps skall själva söka pension.
Försummar han detta blir det hans förlust.
Kassan kan aldrig vidkännas retroaktiv utbetalning.
Den som inte söker inom 5 år går pensionen förlustig.
Undantag den som sitter i fångenskap.
§ 63 Den som en gång förverkat sin rätt till delaktighet i kassan, kan aldrig få den igen.
§ 65 Då pensionären avlider får änkan och barnen ett halvt års pension som begravningshjälp.
§ 66 Direktören för Arméns pensionskassa äger, sedan den godkänt ansökan utfärda behörigt pensionsbrev.
Delägarnas avgifter till kassan.
Varje delägare betalar till kassan en årlig avgift på 7 % på pensionssumman.
§ 68 Den som befordras betalar 10 års avgifter för varje förbigången grad.
§ 71 Utlänningar som ingå i ordinarie stat här i riket räknar tjänsteår från då de kommit i svensk tjänst och har samma rätt till pension som en infödd.
§ 72 De uppbördsmän som tar upp kassans medel är befriade från avgiften och får 2 % i arvode av den kontantsumma de avlämnar till kassan.
Artikel VI Om kassans förvaltande; Utlåning av kassans medel.
Det är direktionens ansvar att göra kassans medel mot full säkerhet fruktbar, som lånereglementet av 20 maj 1817 föreskriver.
Pengarna får inte på något sätt bli förskingrade.
Inga ledamöter i styrelsen får låna i kassan.
§ 76 Alla ansökningar om lån avlämnas till advokatfiskalen, som prövar ärendet.
§ 77 Sökande underrättas genom utdrag ur protokollet och vid avslag skall orsaken anföras.
§ 78 Kan inte hela summan utlånas på en gång, får det ske i 3 poster och inga andra lån anordnas under tiden.
§ 80 Lånesökande med behörig säkerhet skall i den ordning de ansökt och så snart kassans tillgångar tillåter bli hjälpta.
§ 81 Direktionen åligger att i Inrikes Tidningar låta föra in lånenumren, utan att uppge låntagarens namn.
§ 83 Är kassan i behov av pengar bör det äldsta lånet infordras först.
§ 84 Arméns Pensionskassa är en from stiftelse och förunnad förmåner och rättigheter, i likhet med andra inrättningar.
§ 85 Upptäcks att någon pantsatt egendom missköts så att säkerheten försämras, skall direktionen genast uppsäga lånet.
§ 86 Advokatfiskalen skall göra sig underrättad hos Brandförsäkringsverken om något i kassan pantsatt hus i städerna skulle försämras och brandförsäkringssumman nedsättas, då direktionen uppsäger lånet.
Indrivandet och redovisningen av kassans inkomster.
§ 88 Alla avgifter och inkomster till kassan skall insändas från regementena för varje kvartal om de har kontanta löner.
De med indelta löner inom maj månads slut för föregående år.
§ 89 De som inte tillhör någon korps betalar före april direkt till kassan.
Fördröjning straffas med 6 % tillägg.
Betalas inte på ett år går man förlustig om pensionen.
§ 92 Redogörelsen för alla kassans medel bör ske på formulär, som direktionen meddelar.
§ 98 Alla ärenden som rör kassan får sändas postfritt.
Om inflytande medlens förvaltning intill dess de kunna behörigen utlånas.
Direktionen åligger, att av det kapital som kassan har i banken erhålla 4 % ränta och endast ha så mycket som behövs för det löpande, resten skall lånas ut.
I väntan på utlåning kan de sättas i någon Diskontofond mot 3 % ränta.
Om pensionerna utbetalande.
§ 102 Pensionerna utbetalas en gång om året.
§ 103 För att pensionen skall kunna betalas måste original pensionsbrevet uppvisas.
Det behövs behörigt prästbevis, om det sker genom ombud § 106 Pensionerna kan inte beläggas med kvarstad eller beviljas till införsel.
Artikel VII Kassans pensions och avlöningsstat.
Pensionssummorna för de 9 klasserna.
6 sidor.
Artikel VIII Kassans extra utgifter, samt värden av dess byggnader.
§ 110 Till extra utgifter räknas arvoden till postbetjäning, bokbindnings- och tryckningskostnader, skrivmaterial uppvärmning, ljuspengar.
Revisorerna granska även dessa räkningar.
§ 111 Revisorerna får 3 riksdaler om dagen i traktamente samt får resan betald.
Revisionen skall vara avslutad sist inom 42 dagar.
Den som anställs att föra protokollet betalas med 100 riksdaler.
§ 112 Direktionen skall hålla noggrann vård över kassans hus och efter besiktning verkställa nödvändiga reparationer.
Stockholms slott den 20 maj 1817.
Extra insatt blad: Förteckning som närmare förklarar den föreslagna sammansättningen av Arméns fullmäktige till överseende av dess pensionsinrättning.
Reglemente för Arméns Änke- och Pupillkassa inrättning.
Det har ofta inträffat att militärer efterlämnat änkor och barn i en torftig belägenhet och de medel som statskassan lämnar till deras understöd inte är tillräckliga.
Därför har Vi, Kronprinsen och Hertigen av Södermanland befrämjat ett förslag till en änke- och pupillkassa för armén.
Vi ämnar efterhand förära ett kapital så stort att räntan efter 6 % blir 5.000 riksdaler.
Till dess kapitalet blir samlat svarar Vi för samma räntebelopp.
Som erkänsla för Vår välvilja, har krigsbefälet överenskommit, att genom 1 % höjning av avgiften till pensionskassan medverka till vinnande av ett så välgörande ändamål.
Denna procent läggs varje år till Vår och deras kungligheters gåva.
Skulle någon vilja öka dessa tillgångar med särskilda gåvor skall direktionen av Arméns Pensionskassa vara skyldig att motta dem och redovisa för fonden.
§ 1 Alla delägare i Arméns Pensionskassa har rätt att bli delaktiga i änke- och pupillkassan, på så sätt att redan gifta och änklingar med barn erlägger hälften av avgiften för den klass de tillhör.
Varje gång han befordras erlägger han hälften av den höjda avgiften, så att även änkan och barnen uppförs i högre klass.
§ 2 Dessa avgifter uppbärs och redovisas som vanligt av regementenas redogörare.
§ 3 Den som inte erlägger avgift är utesluten ur änke- och pupillkassan.
För att ingen skall vara okunnig om detta, är det chefens skyldighet att upplysa dem som ämnar ingå äktenskap.
§ 4 Den som en gång inbetalt till fonden äger fortfarande delaktighet utan ny inbetalning, då han träder i nytt gifte.
Den som tidigare varit gift och försummat inbetalning kan vid ett senare gifte genom inbetalning få delaktighet i fonden, dock gäller det inte barnen i det tidigare äktenskapet.
§ 5 Utan avseende på förmögenhet äger änkan rätt till hälften av mannens pension.
Om änkan gifter om sig förlorar hon sin pension, vilken överflyttas på barnen.
Sönerna erhåller pension till fyllda 18 år och ogifta döttrar till 20.
Vansinniga, dövstumma, blinda och krymplingar, som inte kan försörja sig, behåller pensionen på livstid.
§ 6 För att snabbt erhålla en större kassa har man beslutat att inbetalningar de närmaste 10 åren endast skall användas till fonden och ingen utbetalning av pensioner dessförinnan skall äga rum.
Vår faderliga omsorg gör sig gällande på så vis att genom Vårt betydliga tillskott till fonden, göra det möjligt att utdela pensioner till dem som blir änkor och faderlösa under dessa år.
§ 7 Direktionen skall varje år i Inrikes Tidning kungöra hur många pensionsrum som är lediga i varje klass och hur de bör vara kvalificerade som vill söka.
De som inte erhållit rum bör göra ny ansökan om de önska komma i åtanke.
De skall ha bevis från regementet och prästerskapet om förhållandena.
Domarbevis skall företes om kvarlåtenskapen av dem som genom boets torftighet bör få företrädesrätt.
§ 8 Huvudgrunderna för pensionens erkännande är följande: 1: o Inga änkor och barn kan få pension utan att deras män och fäder varit delägare i kassan.
2: o Änkor och barn till delägare, som stupat under träffning, dött till följd av blessyrer och sist sådana som omkommit under fälttåg har företrädesrätt.
3: o Därefter de vilkas män dött under fredlig tid.
4: o Sist kommer de i åtnjutande som har män som dött som pensionärer.
Änkor med barn har företräde framför barnlösa änkor och de med flera barn framför dem med färre samt de som varit änkor längsta tiden.
§ 9 Förvaltningen av änke- och pupillkassan skall skötas av direktionen för Arméns Pensionskassa utan särskilda arvoden.
Ombuden får inte tillgodoräkna sig några medel.
§ 10 Det är ännu för tidigt att upprätta reglemente för kassan.
§ 11 Interimsstat varefter änkor och barn erhålla pension efter 9 klasser.
Första klassen får 250 riksdaler, nionde klassen 15.
§ 12 Då Arméns änke- och pupillkassa är en enskild stiftelse kan änkor och barn få underhåll, utan att förlora rätt till statlig pension.
Stockholms slott den 20 maj CARL.
Kungörelse angående arvode för gruvmätningar och gruvkartors författande.
Stockholm den 3 juni 1817.
En markschejder, som kallas att verkställa gruvmätningar och författa kartor skall åtnjuta 4 riksdaler banco av gruvägaren om dagen.
Arbetet kan bestå av avfattningar, avvägningar eller inläggningar ovan eller under jord.
Han får inget extra för att överföra på karta, varken till den som ägaren skall ha eller den
som skall förvaras hos Kongl Bergskollegium.
Markschejder som är avlägsnad från sin hemvist, skall av gruvägaren bestås med nödvändigt husrum och föda av husmanskost eller 36 skillingar om dagen i traktamente.
Han skall också ha reseersättning för resa fram och åter.
Geschvornern, som inte är sysselsatt med andra stadgade ärenden kan gå markschejdern tillhanda och få samma arvode som han.
Plakat om en allmän tacksägelsefest, som över hela Sveriges rike högtideligen hållas och begås skall den 31 oktober innevarande år.
Stockholms slott den 4 juni 1817.
Texter på den allmänna Jubelfesten den 31 oktober 1817.
Kungörelse angående forum för mål, rörande försummad väghållning.
Stockholm den 16 juni 1817.
Det uppstår olägenheter när allmogen vid försummad väghållning och snöskottning inkallas till länens landskanslier och där tilltalas.
Det kunde förordnas att befallningshavanden inte skall befatta sig med dessa mål, utan åtal borde anställas vid häradsrätten i orten.
Efter prövning har man funnit att frågor om försummad väghållning både sommar och vinter tillhör domstolens prövning.
Kronobetjänten har dock rättighet att när någon försummat snöplogning låta någon annan utföra arbetet och ta ut betalning av den försumlige, som kap 25 i Byggninga Balken föreskriver.
O E LAGERHEIM
Kungörelse angående fortfarande till innevarande års slut det mellan Sverige och Ryssland år 1801 avslutade vänskaps- handels- och sjöfartsförbund, samt av XVII Art i Fredsfördraget av år 1809.
Stockholm den 14 juli 1817.
Kongl Maj: t ger tillkänna att han överenskommit med Kejsaren av Ryssland att Vänskaps- handels- och sjöfartsförbundet av den 13 mars 1801 och Fredsfördraget som undertecknades den 17 september 1809 skall gälla till och med detta års slut, inom vilken tid ett nytt handelstraktat skall hinna upprättas.
Kungörelse angående revisionen av statsbanco- och riksgäldsverken samt de under Kommerskollegie förvaltning ställde fonder, allmänna magasinsdirektions räkenskaper, ävensom de hospitals och lasaretts räkenskaper, vilka är ställda under Serafimerordens Gillets överstyrelse.
Stockholms slott den 14 juli 1817.
Den 15 nästa september tar revisionen sin början.
Kungörelse angående sättet att anställa reservationskrav hos skattskyldiga i följd av de i Kongl Kammarrättens revisionskontors författande anmärkningar vid kronoräkenskaperna.
Stockholm den 6 augusti 1817.
Skattskyldiga hos vilka revisionskrav anställs i anledning av revisionskontorens anmärkningar och som hittills blivit underrättade endast om summans belopp, skall nu få fullständig del av anmärkningarna och få rätt att förklara sig och även besvära sig om beslutet.
Olika förhållanden bör iakttagas om anmärkningarna gäller enskild person eller lägenhet eller menighet eller särskilda folkklasser.
1: o Anmärkningar som upptar någon namngiven person skall genast efter att redogöraren fått förklaring, tillsändas en av honom bestyrkt transumter (utdrag) enligt viss formulering.
2: o Om anmärkningen rör hela menigheter eller flera personer skall reservationskravet kungöras i kyrkorna, med kort och tydligt utsättande vad anmärkningen rör och underrättelse för de skattskyldiga att förklara sig.
3: o Utslagen skall meddelas på samma sätt och föreskriva sätt och tid, om man vill besvära sig.
Anmärkningsmedlen kan inte indrivas förrän Kammarrättens utslag vunnit laga kraft.
F TERSMEDEN O E LAGERHEIM
Kungörelse angående organisation av gränstullrätter i Jämtlands, Värmlands, Älvsborgs och Stora Kopparbergs län; Stockholm den 18 augusti 1817.
En gränstullrätt bör inrättas i varje tullinspektors distrikt i dessa län för att upptaga och pröva alla ärenden i distriktet som enligt författningarna tillhör tulldomstolen.
Inspektorn i distriktet är ordförande och ledamöterna är en kronobetjänt samt tre av häradsnämnden som bor närmast det ställe där rätten har sitt sammanträde.
Det inrättas två i Jämtland, tre i Värmlands och Älvsborgs och en i Stora Kopparbergs län.
Tullinspektoren skall anställa resor i distrikten.
Sammanträdena hålls där det anses mest lämpligt både för ledamöter, parter och vittnen.
Reseersättning och dagtraktamenten utgår av tullmedel.
Tullinspektorerna skall föra protokoll och ombesörja utskrivning av därifrån utgående expeditioner samt det exemplar som insänds till Kongl Kollegie Advokats Fiskals Ämbetet.
Stockholm den 18 augusti 1817.
Additional Act mellan konungen av Sverige och Norge och kejsaren av Ryssland.
S: t Petersburg 10 september, 29 augusti 1817 Vi har tillsammans med Herr Alexander den I beslutat upprätta en additional act till fredstraktaten i Fredrichshamn i avsikt att ge en mer avpassad tillämpning av traktatets XVII artikel.
Båda sidorna har utsett fullmäktige och Vi har utsett greve Carl Axel Löwenhielm och kejsaren har utsett greve Carl Robert Nesselrode.
Båda parter vill upprätthålla vad som beslutats i traktaten från Fredrichshamn och främja ländernas handelsförbindelser.
Svenska och norska handelsfartyg liksom ryska och finska kan till Finland införa alla slags varor och tillverkningar som är Sveriges och Norges natur - och konstprodukter, utan att erlägga mer än hälften avgift som samma slags varor skulle vara underkastade om de kom från andra länders fartyg.
Finska varor som kommer direkt från Finland till Sverige njuter samma rätt.
Undantag brännvin och saltpeter, som inte får föras länderna emellan.
Svenska fartyg av alla slag skall kunna anlöpa finska hamnar med samma avgifter som när Finland var med Sverige förenat.
Samma gäller för finska fartyg.
För tjära och beck som kommer från Finland till Sverige behöver inte betalas tull.
Bruksägare i Finland skall kunna köpa svensk malm och svenskt tackjärn till samma kvantitet som tidigare.
Dock får utförseln av tackjärn inte överstiga 9.946 skeppspund årligen.
Kvantiteten malm får inte överstiga 23.767 skeppspund.
Det är fortfarande tillåtet att införa ved från Finland till ett högsta pris av 1 riksdaler för en famn björkved och 32 skilling för en famn gran- och tallved.
Salt får införas i alla hamnar som lyda under den andres välde.