Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederströms anmärkning, att Const.- Utsk:s prot. icke utvisade namnen på de personer, som deltagit i beslutet.
Då en votering afgjorde detta beslut, så lärer det varit temmeligen svårt alt i något prot. kunna ut - Den 26 M a j. 395 salta namnen å dem sorn voterade för eller emot; men för öfrigt börja alla öfver discussionen inom Comt.Ulsk. förda prot. med de personers namn som äro närvarande.
Jag linde i sanning icke ämnat yttra något annat än delta, till genmälande af Frill.
Cederslröms förutnämnda nnmärkn.; men då jag finner att discussionen tagit den besynnerliga vändning, som den siste talarens anförande utvisar, så kan jag ej afhålla mig ifrån att derpå ingå i svaromål.
Det torde erkännas sorn ett särdeles besynnerligt förhållande, att inom en rådslående församling invecliver af den aldra grofsta art kunna framställas emot individer af samma församling, utan att i lag någon form finnes bestämd för de ania line att kunna urskulda sig, att få någon skiljedomare emellan sig och den anfallande.
Jag föreställer mig således, alt uti ingen rådslående församlings historia en sådan oformlighet kari framställas, som den, hvilken förevarande discussion löreter; ty ifrån ett Stånd af 4oo å 5oo individer framställas de aldravärsta beskyllningar och påståenden emot 6 af samma Stånds ledamöter, hvilka deremot ej äga någon utväg att få domare.
Är det väl formenligt alt framkomma med beskyllningar, nar ingen skiljedomare finnes?
Jag förklarade redan förra gången jag hade ordet, det jag ej ansåg mig förbunden alt erkänna Riddarhuset såsom ett forum i detta fall, och jag mäste erinra emot hvad Hr Lefren yttrat, ali om han inedgifver att detta
Hus ej är något juridiskt forum i detta hänseende, så måste i detta medgifvande äfven inbegripas, att det icke utgör något moraliskt forum, inför hvilket det går an alt anfalla sina likar under de olika villköl , hvaruti en så obetydlig minoritet står till en öfvervägande majoritet, som icke tilltror sig behöfva iakttaga det minsta afseende på andras anspråk att få tillgodonjuta rättvisa.
Det torde icke kunna nekas, att detta blir en rältstvist, som kan urarta, jag vet ej huru långt, då ingen skiljedomare finnes mellan de olika åsigterna.
Man har förebrått mig, att jag kallat orostiftande för en löjlighet: jag åberopar prot. i delta fall.
Hvad sjelfva saken beträffar, torde jag få påminna, alt anklagelsen ej må riktas ensamt mot ledamöterna af detta Stånd; emedan Const.Utsk., likasom alla andra Utsk. i vår representation, utgöras af medlemmar af alla fyra RiksSt:n, som handla collectivt; och jag skulle på det högsta beklaga, om Hr Lefren* förslag skulle kunna vinna bifall rörtde dessa handlingars communicerande med de andra Stånden; ty säkerligen vore elt sådant beslut ett af de mest förhastade som måhända blifvit inom detta Hus fattade, och som måhända skulle leda lill ett utslag, som ej vore särdeles svårt att förutse.
Hr Lefren, och de med honom lika tänkande, åberopa städse deras sympathier med Svenska folket, och nu sednast den tacksamhet, hvaruti folket bör stanna hos dem, som framdragit dessa riksvigtiga documenler i ljuset.
Jag beklagar blott, att sjelfva Hr Lefren begått ett 396 Den 26 Maj. högst betydlig* och groft misstag, då lian, roed hänseende lill nuvar.
Const.Uisk., jemförelsevis ordat om det fordna s. k.
SecretaUlsk.
Jag tror mig ganska tryggt kunna påstå, alt denna riksdags Const.Uisk. handlat på ett alldeles motsatt sätt, och att nationens tacksamhetsskuld lill Frih.
Cederström icke kan med skäl blifva af någon särdeles betydenhet, emedan Const.Uisk., långt ifrån att förhemliga, tvertoin gjort sina prot. tillgängliga för hvarje Svensk man, sorn begärt att af desamma undfå del.
Const.Uisk. har i detta afseende alldeles olika förfarit emot föregående riksdagars praxis, och har således ådagalagt, det Utsk. icke af fruktan för sina förhandlingar velat förhemliga något, utan tvertom gjort allt för att ådagalägga huiti litet anspråk Ufsk. gjort sig på den påfliga conclavens ofelbarhet, som en värd latare nyligen nämnde.
Jag föreställer mig, att ingen annan åtgärd kan finnas öfverensstämmande med sann klokhet och R. o. Ad:s egen värdighet, än att denna fråga hell enkelt lägges till handlingarna, helst jag fruktar att den nog ändå kan leda till oförutsedda resultater.
En värd ledamot har begärt, att Frih.
Gederström? i dag upplästa anförande emot Const.Uisk. skulle bordläggas.
Jag hemställer till den värda ledamoten, om han ej skulle behaga finna, att denna sak är fullkomligen utagerad, och sålunda, genom återkallande af den begärda bordläggningsåtgärden, bespara R. o. Ad. att få en ytterligare discussion af den obehagliga natur, som den förevarande.
Boye har sagt, att Coust.Utsk. leronat tillåtelse att trycka Statsrådets proi;r.
Detta tager jag mig friheten förklara ingalunda vara öfverensstämmande med förhållandet, emedan Const.Uisk. endast lemnat tillstånd att trycka Gunst. Ulsk:s prot. i allmänhet, äfvensom den del deraf, som angår granskningen af statsrådsprotm.
Delta är en sanning hvarför jag icke anser mig skyldig att stånda till något slags ansvar, då jag icke i grundlagen finner en enda § i våra grundlagar, som ställer Utsk:s ledamöter i de ansvarsförhållanden till de särskildta Stånden, att desse ledamöter för sina åtgärder inom Utsktn kunna ställas inför något särskildt
Stånds skrank, för att stå till rätta och slutligen afdöinmas.
Utan att kunna dämma, synes det vara olämpligt ali vilja draga någon inför rätta, och derföre förblifver jag vid den öfvertygelse, att denna discussion varit obefogad, samt att de beskyllningar, man emot Const.Uisk. framställt, icke hafva annan påföljd, än ali väcka förtrytelse, som alltid uppslår emot orättvisan och obilligheten, synnerligast när framställningen saknar hofsamhet och sans.
Jag förnyar min anhållan, att Hr Rosenblad måtte afstå ifrån den begärda bordläggningen, så att vi kunde med denna dag åtminstone få slut på denna sak, och R. o. Ad. torde icke finna olämpligt, att jag, såsom varande part i denna fråga, aflägsnar mig för den händelse Frih.
Cederstam skulle begära Ståndets Den 26 Maj. 397 tillstånd atl ställa Const.Utsk:s medlemmar af detta Hus inför rälta.
Dä här icke kan vara fråga om att undersöka och hedömma, huruvida de anmärkningar, som Frih.
Cederström behagat framställa emot Stutsoch Const.Utskm, äro mer eller mindre grundade, emedan R. o. Ad. icke utgör något tribunal som äger domsrätt, sa reducerar sig frågan blott lill en undersökning, i hvad man Frih.
Cederström må hafva varit »f grundlagarna berättigad att göra sin framställning.
I sådant fall företer sig icke mer än ett ställe i grundlagen, som kunnat gifva Frih.
Cederström anleda, till den af honom gjorda framställning, nemi. ito§:n Reg.Fm.
För min del finner jag likväl icke i denna § någon rättighet för någon ledamot af Representationen att uppträda som offentlig åklagare, vare sig emot utskts- eller ståndsledamöter, i och för deras handlingar eller yttranden, såvida i dessa icke legat någonting för den anklagande personligen förnärmande.
Jag föreställer mig, att om något Stånd, eller dess Utsk:s ledamöter skulle uppenbarligen handla emot grundlagarna, så skulle åtal emot dessa indivi-> der endast på det sältet kunna ske, antingen att Konungen hos det RiksSt., som den, hvilken anses straffbar, tillhör, begär, att han skall af Justitiecancelleren tilltalas för sina yttranden, eller också, alt en enskild ledamot väcker motion derom, att Sländerne måga hos Konungen begära, att ett sådant åtal anställes.
Något aclorat tillkommer ingen ståndsledamot, och det är i sanning förvånande att man skall behöfva underrätta Frih. Cederström 0111 denna enkla sak, han som sjelf varit med om våra grundlagars stiftande.
Jag hoppas således, att, såsom nu skett, endast hafva behöll fästa Frih.Cederströins uppmärksamhet på denna form, för att Frihm tillräckligen må hafva insett hela obefogenheten och obehörigheten af den gjorda framställningen, såvida den åsyftar något annat än en enskild opinionsyttring, huru Frihm funnit att Stalsoch Const.Utskm handlat, i hvilket fall Frih:n, lika väl sorn hvarje annan, äger att framställa absurda meningar och påståenden, li v il ka i protm komma att stå för talarens egin räkning.
För min enskilda del får jag öppet förklara att jag ej uti hvad den värde Frihm behagat framställa inser någon grundad anledning till klander emot de respeclive Utskm, äfvensom jag högligen betviflar, alt
Svenska folket komine att känna sig skyldigt till någon lacksainhetsgärd emot Frihm, dä han med sin framställning ej blott onödigtvis borttagit en dyrbar tid, som kunnat användas till vigtiga göromåls afslulande, utan äfven dermed oroat så väl della Hus, som de andra.
Jag yrkar all, i afseende å Hr Frihms merberörda framställning, ingen annan åtgärd måtte vidtagas, än att densamma varder lagd till handlingarna. 3g8 Den 26 Maj.
En ledamot liar i dag yttrat, att den anhållan, som gjordes 0111 delta måls bordläggning i ett föregående plenum, varit ohemul.
Som jag begärde målet på hordet, så anser jag mig föranlåten att deröfver yttra några ord.
Jag begärde att frågan skulle blifva hvilande, dels för att kunna laga närmare kännedom om innehållet, emedan jag var frånvarande då hon väcktes, dels derföre att jag ansåg det sätt, hvarpå Frih.
Cederström bemöttes, vara olämpligt, och hvad en talare beträffar, verkligen ohemult, samt slutligen för den orsakens skull, att vissa ledamöter ej måtte försöka att taga sig någon myndighet till att förqväfva sådana yttranden, som ej äro dem behagliga.
Genomläsningen af de handlingar, Frih.
Cederström inlemna!, har visat mig, att .StatsCJtsk. flera gånger, jag tror 3 eller 4, tillåtit sig hos Const.Ulsk. begära olagliga åtgärders vidtagande.
Jag säger olagliga, emedan den, som i närvarande ögonblick, och så länge riksdagen räcker, är grundlagnrnes uttolkare, nemi. ga oell dem fördenskull återförvisat.
Men hvad är nu dervid att göra?
Cederström har ansett Const.Ulsk. ej hafva bort dölja StatsUlsk:s grundlagsvidriga förfaranden.
Coust.Utsk. har sig likväl icke uppdraget att omtala grundlagsvidriga förfaranden, begångna af någon annan än Konungens rådgifvare.
Borde Const.Ulsk. äfven bevaka grundlagsvidriga förfaranden af Sländernes rådgifvare, d. v. s. af Utskm, så hade Coust.- Utsk. tvifvelsutan varit nödsakadt att omtala huru StatsUtsk. sig betett.
Nu deremot anser jag Coust.Utsk. vara ursägtacit, ehuru det vid första påseendet kan synas, som om detta Utsk. bort vara lika meddelsamt rör:de sländernes rådgifvare, som det varit i fråga om de anmärkta många förseelserna hos Konungens rådgifvare.
Cederström har ansett R. o. Ad. böra infordra StatsUtsk:s prot. öfver alla sådana fall, då detta grundlagsvidrigt förfarit i hänseende till Const.Ulsk., d. v. s. gått de lagliga formerna förbi.
Vanligtvis har man under riksdagen liört anmärkas, alt StatsUtsk. öfverskrida gränserna för sin befattning, just under det att Utsk. velat tillrättavisa Konungens rådgifvare, derföre alt de galt längre jin vederborde, i hänseende till anslags begagnande.
Jag ser icke, att i detta fall behöfves eller af grundlagarna föranledes någon annan åtgärd, än att, om Frih.
Cederström misstänker det Utsk. i de flesta, eller alla ifrågavarande händelser galt för hastigt tillväga, då begära prot.utdr. öfver dem hos Ulskts cancelli.
Med detsamma erhålles äfven upplysning, huruvida sådana prot. linnas eller icke.
Jag bar af bilagorna sett, att de redan erhållna blifvit honom meddelade utan lösen.
Da Utsk. ej fordrat någon inkomst för sin cancellibetjening, så kan en sådan undersökning temmeligen kostnadsfritt åstad - Den 26 Maj. ^99 lommas.
Denna sal lan således blifva omständligt utredd, ulan att
Ståndet behöfver deröfver fatta något beslut.
Men säger nian: skall då StatsUlsk., som sjelft hållit sådan räfst med alla andra, sjelft slippa ansvarspåföljd för de förseelser, som della Utsk. möjligen begått?
Derpå kan icke annat svaras, än att, då ingen ansvarighetslag och ingen riksrätt Ennes för Utskrs förseelser, så återstår blott att inför allmänna rättskänslans domstol göra de anmärkmr, hvartill man finner sig befogad, och föröfrigt afbida den lid, då Utsk:s nuvarande ledamöter måste resignera, till följd af riksdagstrumpeten, samt att, vid en kommande riksdag, undvika deras återinväljande.
Jag ser således ingen annan åtgärd vara att i delta hänseende vidtaga, än den, som flere talare yrkat, nemi. att lägga ifrågavarande framställning till handlingarna, bäst hade måhända varit, 0111 hon aldrig blifvit gjord till vårt prot., utan blott influtit i tidningar eller slröskrifter; ty med Hr Lefren anser jag det vara af vigt, att Svenska folket får kännedom om dylika förhandlingar, som dessa.
Men för sådant ändamål torde dock vara säkrast, att saken inflyter i vårt prot., ty tidningar eller ströskrifter försvinna och glömmas, men RiksSt:ns prot. förvaras.
Den som en gång skrifver denna riksdagens historia, särdeles med afseende på målens behandlingssätt, han bör äfven kunna se hvilkas röster som höjt sig för eller emot SlatsUtsk:s förfarande.
Derföre är äfven jag i visst hänseende tacksam emot Frih.
Några ledamöter hafva yttrat ett och annat, som jag måste upptaga.
Man säger att vi här ej finge yttra oss om andra olagligheter, än dem som tilldragit sig inom Stånden.
I det fallet skulle det vara oss förmenadt att yttra oss om de olagligheler, som Utsk:n möjligen begå inom sig, men som ådagaläggas genom deras framställningar lill Stånden.
Skulle dessa följaktligen vara förbundna att stillatigande fortsätta en olaglighet, som något Utsk. börjat?
Det mätte ej vala rätt att göra en sådan tillämpning.
En talare, som i allmänhet yttrar sig för offentligheten och anses vara hennes vän, har dock talat emot Frih.
Cedcrströms framställning såsom obefogad, samt dervid tillagt, att han vore en sådan vän af yttranderätten, att han skulle icke hafva något emot, om Frih.
Cederström yrkat, att i ett enda tag afhugga hufvudet på alla medlemmarne af de begge Stats- och Const.- Utsk:n.
Detta är ett nytt slag af kärlek för publiciteten, hvilket jag icke förr hört omtalas.
Men det är väl, att sådant till varnagel yttras på [förhand, ifall det med tiden verkligen skulle besannas, att då på allvar framställas hvad nu måhända blott såsom en aning genomilat någons själ.
En annan talare har sagt, att en sådan framställning, som den Frih. Cederström gjort, skulle bidraga till att nedsätta delta Hus i opinionen.
Om något yttrande är ohemult, så är det Den 26 Maj. väl delta.
Men jag Iiemsläller, om ej den medlem, som så yttrat sig, är jäfvig alt tala om ett sjunket anseende.
Jag har hittills talat om StatsUtsk., emedan det är dess sak sorn är för handen.
Deremot har i dag åter framkommit något, som angår Gonst.Utsk., och sorn blifvit hegardt på bordet.
Men jag hoppas och önskar, att min granne Hr Rosenblad måtte gå deras önskningar till mötes, hvilka begärt att han ifrån bordläggningen ville afstå, på det att vi mätte slippa hora flera sådana yttranden, sorn förevarande ämne föranledt, och hvilka jag förmodar att R o. Ad. ogerna ser förvarade i prot:n.
Jag önskar bordläggningens återtagande, äfven derföre, att jag ej inser det någon påföljd kan, i hän» seende till Gonst.Utsk., komma att äga rum på denna väg.
Allt olagligt, som i tryckfrihetsmål begås af Utsktn, är föremål för åtal af den embetsman, hvilken efterträdt den fordna HofcancelIrren.
I sammanhang med den i dag väckta frågan om Const.Utsk. har man sagt, att det vore svårt för Utsk., som endast hade 6 ledamöter på detta rum, att försvara sig emot den öfriga mängden af Ståndets ledamöter.
Då skälens vigt, såsom jag förmodar, gäller framför de talandes mängd, så måste det betyda lika mycket, om skälen framställas af 1 eller 6, eller af mångå flera.
1 händelse det icke varit skälens vigt, som gällt på delta rum, så — — — jag vill ej gå tillbaka till händelser, som en hvar ändock torde påminna sig.
Man har sagt, att det vore just ett be» vis på kärlek för offentligheten, att Const.Utsk. icke förhemligat sina prof,, och att man sålunda hade orätt att vilja se vådor för det allmänna i Const.Utsk:s handlingssätt.
Men de vådor, som uppslå af en sådan tryckning, bevha just mot» satsen; ty, på sätt grundlagen säger, skall man ej uppenbara hvad hemligt hållas bör.
Jag uppträder ingalunda sorn åklagare emot Const.Utsk., ty det blir tids nog för våra efterkommande alt draga riktiga slutsatser, när man sett hvad bruk, som göres af den tillåtelse ConstUtsk. lemnat.
Men en slutsats kunna vi draga, nemi. om ändamålet med dylika handlingars utleinning, hvilket röjes just genom egenskapen af den person, som dem begärt.
Coust.Utsk:s ordförande har sagt, att man icke borde ställa Ulsk:s ledamöter till rätta annorstädes än inför domstol.
Jag Önskar att han sjelf och flere med honom hade ihågkommit detta, när fråga var om Konungens rådgifvare, Men då ansåg sig en hvar, fastän domstol finnes, berättigad att här ställa dem till rätta för hvilken småsak som helst.
För Utsk:n finnes ingen annan domstol än riksdagsmännens omdöme; men icke ens denna vill man tillåta att yttra sig.
Alla de som klandrat
Konungens rådgifvare tyckas hafva bestämda anspråk derpå, att dessa fordna maktinnehafvare skola med tystnad åhöra, ja, med complimenter emottaga de förebråelser, som göras dem.
Månne det nu icke vore tid, äfven för Utsktn, såsom maklin - Den a6
Maj. innehafvare, att låta sig väl behaga cle nnmärkn.T, hvilka emot dem göras?
Hvar och en, som är, eller hoppas att blifva maktens innehafvare, får, om han ej redan äger godt tålamod, söka vänja sig vid anrnärkiurs afhörande.
Jag ber om lirsägt för det jag så länge upptagit R. o. Ad:s lid.
Jag hade ieke ämnat
Bit göra det, men funnit mig af omständigheterna tvungen dertill.
Slutsatsen är, att jag anhåller, det R. o. Ad. endast ville lägga framställningen till handlingarna.
Att under liberalismens vingars skydd' de mest egenmäktiga handlingar ofia blifvit bedrifna, vittnar alla tiders erfarenhet, och det loide icke vara någon nyhet, alt symptomer till något dylikt äfven visa sig vid detta tillfälle; men då liberalismens sköna och ädla sida äger så mycket hänförande, att man derför lätt blifver fiestad att glömma denna bedröfliga sanning, är det likväl långt ifrån åtlöje eller ogillande, som bör åtfölja Frih.
Cederströms handling i förevarande afseende.
Jag tror att icke blott Ständerne, åtminstone deras vida öfvervägande majoiiteter, ulan äfven nationen bör hafva till Hr Frilun förbindelse för den frimodighet, hvarmed han framlagt ifrågakomua handlingar.
Const.Utskts ordförande har beklagat sig, att ingen domstol finnes, för alt skilja mellan honom och den, som framställer beskyllningarna.
Han äger likväl den domstol, till hvilken han på detta rum så ofta sjelf vädjat, nemi.
Svenska folket, och inför denna domstol mäste visserligen ingen mindre än han frukta att framträda.
Hvad resultatet af Frih. Cederströms framställning angår, så är min öfvertygelse, att våra former icke medgifva någon annan behandling, än att lägga densamma till handlingarna.
Den kommer då till sitt rälta forum, till alla rättsinnade och fosterländska medborgares bedömmande.
Om ej så munga af de ledamöter, som uttalat sin tillfredsställelse öfver Frih.
Cederströms handlingssätt att framdraga dessa data, tillika yttrat ett gillande af de omdömen, som bemälde Frih. fällt öfver StatsUtsk:s majoritet, så skulle jag i sanning ej hafva ånyo uppträdt; men jag finner betänkligt, alt de ifrågavarande acterne läggas till handligarna, med ett sådant allmänt bifall öfver det sätt, hvarpå Hr Frilen framställt sin anklagelse, emedan det icke kan döljas, att Frih. Cederström qvalificerat SlatsUtskis handlingssätt såsom brottsligt och såsom ett försök att störta grundlagarna.
Hvad är det väl StatsUtsk. gjort, som så kan rubriceras?
Visserligen medgifver jag, att mången obefogad anmorkn. utgått ifrån StatsUtsk. till Coust.Utsk., men det är icke deröfver, som man vill fälla den hårda domen, utan derför att man begagnat en olaglig form, och för alt bevisa delta, tager man fram ett prot.uldr., innehållande en a5 H. $1 4oa D e n 26 Maj. avis lill Coust.Utsk.
Innebär då delta en sådan slör förnärmelse af lag?
Af grundlagen finnes ingenstädes förbjudet, alt det ena Utsk. communicerar med det andra; ieke heller finnes Cons!.Utsk. undantaget ifrån sådana convmunicalinner.
Icke vill jag påstå, att genom dessa prot.utdr.
Const.Utsk. erhållit någon upplysning eller ledning för sina förhandlingar; men det är likväl ett factum, att SlatsUtsk. inom sig hade alt välja emellan den åtgärden, att i formlig anmäi kningsväg meddela Const.Utsk. dessa anmärkningar, eller den, att blott medelst ett prot.utdr. fasta Coust.
Ulsk:s uppmärksamhet på tilldragelser, hvilka Const.Utsk., enligt SlalsUlskts förmenande, icke var i tillfälle ali känna.
Jag liar ansett, och inom Utsk. varit af den tanke, att en sådan anmärkningsanledning, som här skulle vidtagits, varit alldeles oformlig, och finner derföre myckel mera skäl, att densamma utehlef, och att StatsUlsk. endast genom ett prot.utdr. lemnnde Coust Utsk, avis om förhållandet, på sätt sorn skett.
Icke har derigenom någon maktinki äktning kunnat äga rum, eller ens vai it afsedd.
Man har äfven velat anklaga SlatsUt-k. för alt hafva befattat sig med förslag lill grundlagsförändringar; något sådant förslag har ifrån SlatsUtsk. icke emanerat.
StalsUtskts majoritet har, då den funnit en formel ölverskriden, tnen dock icke så, att någon bestämd nnmärkningsanledn. derföre kunnat riktas emot Konungens rådgifvare, tänkt sig möjligheten deraf, alt Coust Utsk. skulle för en kommande lid undanrödja sådana anledningar för Lommande StatsUlsk.
Det förhåller sig icke så, att dessa prot.utdr. blifvit tillbakavisade ifrån Const Utsk.; ty SlatsUlsk. har aldrig ifrån Const.Utsk. erhållit något svar derpå, och jag förklarar, att för mig har det varit okändt hvilken åtgärd Const.Utsk. med dessa prot.utdr. vidtagit, lill dess att Frih.
Cederström ifrån sin bänk gjort det kunnigt.
Jag har förut yttrat, att jag icke fäster någon vigt vid Frih.
Cederströms härda beskyllningar, och vill cj yttra mig deröfver, men anser mig pligtig att hålla deras talan öppen, som önskat äga tillfälle till reconventionstalan emot dem, som kunna här uppträda såsom angifvare af begångna brott emot grundlagen.
Jag har tagit mig friheten all erinra härom, på det att Frih.
Cederström må betänka följden af ett sådant angifvande, 0111 Ståndet skulle egna någon uppmärksamhet deråt.
I öfrigt ber jag att lill Hr Rosenblad få hembära min gäld af tacksamhet derföre, att han ej gillat de Uttryck, som Frih.
Cederström i sin framställning begagnat, och tror att det varit otillbörligt af Ilr Frilen att ingå i granskning af sådana tilldragelser inom Ulsktn, sorn icke baft någon påföljd.
Skulle man få förfara på delta sätt och upptaga lill pröfning inom Stånden allt hvad som tilldrager sig utom desamma, så skulle våra debatter kunna utdragas i oändlighet.
Jag hoppas alltså, att R. o.
Ad-, utan att yttra något omdöme öfver Frih.
Cederströms framställ - Den 26 M a j. 4o3 ning oell härda angifvelse, blott beslutar densammas läggande till handlingarna, alt någon propos. till påföljd derå icke heller framställe», samt att StatsUtskts prol:r ej må varda infordrade.
I anledn. of hvad Hr von Hartmansdorff ordat 0111 lättheten att få del af SlatsUtskts förhandlingar, hvilket skulle synas deraf, att de docurnenter, Frih.
Cederström producerat, erhållits utan lösen, får jag tillkännagifva, det jag kommer att föi bjuda ett sådant exlraderande, om det vidal e påfordras, emedan SialsUtskis cancelli har annat att göra, än lemna dylika meddelanden.
Sedan ingen enda ledamot af Ståndet underställt sjelfva resultatet af Frih.
Cederströms motion, men diseussionen likväl fortgått, så alt det synes som vore bär mera fråga 0111 påfvens skägg än om hans consistorium, så liar jag visserligen ingenting att tillägga i hufvudsaken.
Då vissa ledamöter likväl funnit tjenligt att språka om ett och annat, så utber jag mig att få göra detsamma, och förklarar då, att det gör mig ondt, att hos en viss ledamot hafva uppväckt en paroxysm af den lerreur panique i politiskt afseende, som är denna ledamot sä egen.