Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten öfverflödigt att tillse del formerna enl. grundlagen iakttagas, — det må så vara; men ett factum är, att Hr Frih. o. Landtm., efter sedan votering var begärd samt voter:s-propos:n blifvit uppsatt och justerad, hemställde, om ej Ståndet, med afbrytände af föredragningen af betänk, rörtde extra-statsreglertn, ville skiljas åt efter slutad votering, dock alt dessförinnan endast några inkomna utsk.betänk:n skulle till sina rubriker uppläsas för att läggas på bordet.
Ahl frågar jag: om en ledamot uppstår och begär förändring i eli sådant beslut, och den person, som vid tillfället företräder Landtnäs ställe, som denna gång var fallet, icke erinrar sig beslutet, ulan gör framställning till följd af den begäran, som blifvit gjord, sedan de fleste Husets ledamöter redan gått sina färde, hvem, frågar jag, kan yrka, att ett sådant beslut är lagligt?
För att ej borttaga tiden med en öfverflödig discussion, begär jag nu helt simpelt frågan ånyo på bordet, och hoppas alt någon ledamot sig med mig i detta häuseeude förenar.
Frih. Boye, Ludv., förenade sig i målets begärande på bordet.
Jag är lika nitisk för formernas iakttagande som Frih. Cederström, men tror att alla former böra iakttagas i rällan tid och att del nu är för sent att återställa formen genom att begå en ny oformlighet.
Jag kun således icke förena mig i Frih.
Cederslröms åsigt ronde bordläggning af detta meni., såvida det varit mer an en gång bordlagdi, i hvilken händelse naturligtvis ytterligare bordläggning ej kan förvägras.
Landtm, förklarade, att det nu föredragna målet, på tvänne ledamöters begäran, komme alt ytterligare hvila på bordet lill nästa föredragning. 3ö4 Den 27 Mars f. m. Gr.
Hvad angår den äskade bordläggningen, sa kan jag ej bestrida densamma, men får dock dervid anmärka, att jag ej deraf kan finna någon annan nytta, än att förlänga riksdagen allt hvad den förlängas kan och hindia göromålens afslutande.
Emedlertid, och för att, i hvad på mig beror, söka motverka ett sådant fördröjande, tager jag mig friheten anhålla, att detta Cons!.Utsk:s mern. måtte sältas främst på listan till nästa plenum att inför R. o. Ad. föredragas, innan fortsättningen af betänk, örn extrastatsreglerm företages.
Då i sista plenum Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. att Ståndet efter slutad votering skulle åtskiljas, under tillkännagifvande att endast uppläsning af rubrikerna å några utsk .betänk:n, som skulle bordläggas, kornme att efter voteringens slut äga rum, aflägsnade jag mig ifrån Riddarhuset och bar ej kommit alt få taga kännedom om detta Const.Utskis mern., hvarföre jag förenar mig med Frih.
Cederström i dess begäran att samma betänk, måtte ytterligare hvila på bordet.
I afseende på detsammas föredragning i nästa plenum, har jag ingenting att erinra.
Anckarsvärd lärer förmodliicke erinra sig, hvad lian sjelf yttrat för några plenidagar sedan, då Hr von Hartmansdorff begärde att få fram ett mål på listan, utan afseende på alla andra före detsamma stående mål.
Hr Grefven bestred då en sådan begäran, under påstående om det grundlagsvidriga deruti, och denna slags conseqvens i handlingssätt må alltför gerna stå för hans räkning.
Jag bestrider att föredragningen af betänk, ronde extra-statsreglerm må kunna afbrytas af något annat mål, ty eljest skall man öppna vägen att kunna åstadkomma surpriser och få mål afgjorda, utan alt någon ens kunde ana att målet kunde förekomma.
Då för 4 eHel' 5 plenidagar sedan en allvarsam öfverläggning här ägde rum om sättet att förkorta riksdagen, och Hr von Hartmansdorff föreslog att R. o. Ad. skulle fatta det beslut, att man skulle kunna komma emellan med ärenden af beskaffenhet, som detta ifrågavar, och afbryta den ögonblickliga föredragningen af betänktn, som voro vidlyftigare och upptogo flera dagar innan man hunnit ventilera till slut, då upptogs ett sådant förslag med mycket ogillande ifrån den andra sidan, och R. o. Ad. beslöt att ej så skulle ske som Hr von Hartmansdorff begärde.
Nu åter föreslås bestämdt motsatsen till hvad som då beslöts, och detta sätt att gå tillväga finner jag ej vara öfverensstämmande med conseqvensens fordringar.
Frih. Tersmeden, Wilh, Fredr.:
Jag utber mig få Dea 27 M» r 1 f. m. 385 få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på den betydliga skilnad, som förefinnes emellan den propos., som Gr.
Anckarsvärd hegart, oell den, som Hr von Hartmansdorff för några plenidagar sedan äskade.
Anckarsvärd liar begärt franifiyltning af ett visst bestämdt, redan på bordet bvilande mål, då deremot Hr von Hartmansdorff begärde, att för bela den återstående tiden af riksdagen alla statsreglerings-, bevilltiings- och bancomål skulle sättas främst på föredragningslistan.
Nu är frågan blott om en voterts-propos., och jag hemställer, om Gr.
Anckarsvärds och Hr voti Hartmansdorff* framställningar äro af enahanda art.
Jag anhåller få betyga Gr.
Anckarsvärd min tacksamhet för det nit han synes visa för riksdagens snara af'slutande, och dermed förena den önskan, alt Const.- Utsk., bättre hädanefter än hittills, måtte i sitt arbetssätt visa, att Utsk. verkligen vill hafva slut på riksdagen.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, alt, pa säll Gr.
Anckarsvärd föreslagit, Const.Utskts, mern.
N:o 100 borde ställas främst på förediagn.listan lill nästa plenum, för att förekomma, innan öfvei läggningen om andra mål begynte.
Ropades slarka ja, blandade med några nej.
Ehuru obehagligt det än är att i en fråga som delina begära votering, nödgas jag dock anhålla derom, emedan jag icke anser det vara tillsländigt att afbryta ett mål för alt företaga ett annat.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad det tillständiga äng inge, så finge han i R. o.
Ad:s minne återkalla, att under sisth December månad, då öfverläggningarne forlgingo aug:de tulltaxan, flere gånger handt, att mål, som angingo slatsreglenn, blifvit föredragna vid början af plenum, innan R. o. Ad. slutat sina öfvei läggningar 0111 tulltaxan, hvilket R. o.
Ad. då ansåg vara nyttigt och nödvändigt, på det att statsreglerm skulle kunna afslutas och hos K.
M. anmälas, innan året gått till ända; således linde R. o. Ad. under denna riksdag, då något vigligt ändamål dermed varit afsedt, beslutat att handla på samina sätt, som den propos. irmehölle, hvilken Hr Landtm, nu framställt.
Hr Landtm, kunde för sin del icke inse något olagligt deruti eller stridande emot grundlagen, hvarföre Hr Landtm, också framställt propositionen.
Hr Landtm, kunde likväl icke inlåta sig i någon vidare discussion härom, beroende det af R. o.
Ad:s ledamöter att göra de anmärkntr oell erinringar dervid, sorn de finna lämpliga och tjenliga, men vid föregide tillfallen, då sådana beslut af R. o. Ad. blifvit lättade, hade Hr Landtm, icke fonuit alt några sådana meningar om olaglighcten af enahanda beslut blifvit framställde. 22 11. 49 386 Den a; Mars f. m.
Hr von Hartmansdorff, Au g.: T salen, den neni!., att ett ärende må kunna vid föredragningen alin ytas för ett annat mål, är jag ense rued Gr. Anckarsvärd.
Lur dertill fullkomligen utvecklat skälen vid det tillfälle, som blifvit åberopadt.
Men i afseende på formen kan jag ej undgå att göra några anmärkrur.
Att sedan Hr Frih. o.
Landtm, inhemtat Ståndets beslut alt åtskiljas efter det en votering
Lunne blifva afslutad, utan att något annat skulle förekomma än bordläggning af några ankomna ulsk.belänkm samt Ståndets fleste ledamöter på god tro gått sin väg (hvaribland jag äfven var en, emot min vana, emedan jag ej brukar gå bort innan klubban fallit) likväl framställa cn framflyttningsfråga och låta Ståndet deröfver besluta, anser jag vara orätt och olagligt.
Det är att öfverraska Ståndet med oförmodade åtgärder, f afseende på sjelfva soken, hvartill jag nu återkommer, fägnar det mig alt mine värde motståndare, Gr.
Anckarsvärd, samt Frihme Sprengtporten och Tersmeden, som funno en stor synd vara emot grundlagen begången, då Hr von Hartmansdorff för några dagar sedan framställde ett dylikt förslag, nu deremot finna det vara ganska riktigt, när de sjelfve framställa detsamma.
Skilnaden mellan mitt och desse herrars förslag besticker sig uti ingenting annat, än att mitt omfattade 3;ne slags mål och deras blott ett ärende.
Jag kan vid sådant förhållande ej underlåta att påminna dem om visan i Kronofogdarne:
”JM är jag dricker, är det rät t.” Frih.
Det exempel, som Hr Frih. o. Landtm, behagat anföra i afseende å andra måls föredragning under det att tulltaxan var före, bevisar ingenting annat än ett förbiseende af grundlagen, ty denna lag föreskrifver att målen skola föredragas i den ordning de inkomma, såvida ej Stånden annorlunda besluta, men dermed kan ej menas, att ett mål under föredragningen kan afbrytas för alt något annat skall företagas.
Jag hemställer, om ej oordning häraf skall blifva en följd, om man någonsin kan vara säker när ett mål skall förekomma, och om ej surpriser ofta skola uppslå om, sedan Ståndet t. ex. beslutat, som nu är händelsen, alt efter en votering åtskiljas, man skall kunna väcka fråga om och kunna besluta om afbrytanda af fortsättningen i ärendets föredragning och företaga andra mål af de på föredragningslistan varande, och detta allt stdan Husets fleste ledamöter aflägsnat sig.
Det går tj an att så förfara, och jag har begärt votering för att utröna om Ståndet vill tillstädja olagligheter.
Ehuru fåfängt det än matvara, tager jag mig dock friheten alt ^hemställa till Frih. Cede!ström, om Lan ej skulle behaga afstå ifrån sin begäran om voteiing, ty troligen får Lan ej mer än sin egen löst med sig.
Då jag tager för gifvet att D c ii in Mars f. m. 387 Frih. Cederström icke efterkommer Frill.
Boyes uppmaning, skulle jag blott vördsamt hemställa, om ej den begärda voteringen kunde få, ju förr dess hellre för sig ga.
Hr von Hartmansdorff får jag lemna den upplysning, i afseende på lians yttrande det jag skulle funnit honom hafva syndat mot grundlagen i afseende på en af honom gjord framställning, att jag ej var närvar, i det plenum, då den förmenta synden skulle varit begången, och följaktligen icke heller deltagit i den discussion, hvarpå han aiiuderar.
Jag liar begärt ordet för att bernin värde vän, Frih.
Cederström, afstå ifrån sin begäran om votering, helst jag tror alt han derigenom mera skulle gagna den sak han förfäktar.
Jag begagnar den rätt, sorn Kiksd.Ordn. lemnar, alt yttra mig öfver hvad jag anser vara rätt eller orätt i afseende å denna fråga.
Jag får då tillkännagifva, alt jag ej kan deltaga i voteringen och derigenom bidraga att åstadkomma det ändamål, som Frih.
Cederström åsyftar med denna votering, eller att se majoritetens tanke i detta fall.
Jag aflägsna!' mig således ifrån voteringen, icke derföre, som innebure det någon olaglighet att .Ståndet beslutar en omflyttning i föredragningsämnena, ty deremot vill jag ej protestera, men väl emot ordförandens upptagande af frågan om framflyIlning af ett eller annat mål, tvertemot Hr Frih. o. Laudtmts framställning och Ståndets i föl je deraf fattade beslut att, efter då slutad votering och sedan några inkomna utsk.betänkin blifvit upplästa, åtskiljas.
Jag motsätter mig ett sådant förfarande, och vill derföre icke genom deltagande i denna votering gifva något slags stöd åt denna olaglighet, lika litet som jag vill gifva Frih.
Cederström något stöd för sin åsigt, att R. o. Ad. ej skulle äga fullmyndig rätt att besluta öfver föredragningssättet bäst Ståndet behagar.
Jag skulle emedlertid tro, att Frih.
Cederström ej kan få majoriteten på sin sida, och att han alltså gerna kunde afstå från sin begäran om votering.
Horn har synbarligen icke uppfattat frågan sådan den är för handen.
Jag har icke best rid t
Ståndets rättighet att besluta öfver ordningen i föredragningen af de mål som inkomma; jag har endast bestridt rättigheten, alt, midt under föredragningen af ett ärende, afbryta densamma och företaga andra mål, ett eller flera.
Det är i afseende derå, att Gr.
Anckarsvärd föreslagit att iflågavar.
Const.Utsk:s betänk, skulle företagas utan afseende på om discussionen öfver extra-statsreglerm vore slutad, tom jag icke kan eftergifva min begäran om votering.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om K. o.
Ad. ansåg att contra-propostn borde innehålla afslag å den begärda framfly ttningen. 388 Den 27 Mari f. ra.
Jag anhåller att contra-propns:n måtte komma lyda sä: ”Vinner nej, kominer ifrågavar, Const.Utsk:s betänk, att uppföras främst på listan att företagas sedan extra-statsreg!er:n blifvit af R. o. Ad.
, beslutad.
Cederström har rällatt få den contra-propos. han begärt, och jag understödjer hans begäran.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att till contra-propos. antaga Frih.
Cederslröms nu uppgifna förslag.
Upplästes till justering följande volerts-proposition:
Den som anser, att Coust.Utsk:s meni.
N:o 100 hör ställas främst på föredraga.listan till nästa plenum, för att framför andra mål då afgöras, voterar den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnda mein.
N:o 100 att få sin plats på föredragningslistan näst efter StatsUtsk:s utlåt.
N:o 435 angrde extra-statsregleringen.
På föredraga.listan lärer väl icke vidare uppföras ett mål, som är under föredragning, utan detta kommer väl att upptagas sedan R. o. Ad. beslutat öfver det under öfverläggning varande extra-slatsregler:sbe tänkandet. lindert.
Ridd.Sccret. tillkännagaf, att den praxis alltid varit rådande, att de mål, som icke hunnit att afslutas i ett plenum, blifvit satte främst på listan till nästa plenum, så snart icke särskildt beslut blifvit fattadt att ett nytt mål skulle afbryta föredragningen; således stöde nu t. ex. främst på listan, näst efter Const.Utskts mern.
N:o 100, StatsUtsk:s utlåt.
Utan att vilja tvista om det rättsenliga i Hr Ridd.Secret:ns uppgift, begär jag blott att det i contra-propos:n må komma att heta: näst efter det under öfverläggning varande betänk.
, sorn nu står främst på listan.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han icke kunde anse en sådan ordalydelse vara öfverensstämmande med hvad Frih.
Cederström förut begärt, emedan det nu under öfverläggning varande utlåt, vore N:o 435 litt.
C,, men af extrastatsregfer:n återstode så väl utlåDna tittås D, E och F, som sjelfva hufvudutlåt.
N:o 435, och Frih.
Cederslröms mening bade varit att hela extra-statsregler:n först skulle pröfvas.
Det är naturligt, att min mening
Den 37 Mar» f. m. 38g icke varit någon annan, än a 11 liela SlnlsUlslcs betänk.
N:o 435 med alla sina litt. sU lille vara afslntadt innan något annat mål skulle föredragas.
Förslaget lill voterts-propostn upplästes ånyo, så förändradt, att contra-propos:n skulle erhålla följande lydelse:
Vinner nej, kommer ofvannämnda mein.
Nio 100 all få sin plats på föredragningslistan näst ekler StalsUlskts tillåt.
N:n 4 ^5, anglde den nu under öfverläggning val ande extrastatsreglei :n. Hr Westfelt, Nils:
Jag skulle hemställa, huruvida det lian vara Frih.
Cederström tillåtet alt göra några ändringar, sedan R. o. Ad. en gång antagit den eonlra-propos., som Hr Frih. o. Landtm, föreslagit.
För min del får jag åtminstone deremot protestera.
Voler:s-propos:n godkändes derefter, sådan den sednast blifvit uppläst.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskls ullal.
N:o 435 lill. C., i anleda, af erhållna återreniisser af utlåt.
N:o 354 lill.
C. 21 punkten.
Amnälles och emottogs Statsrådet m. m.
M:s höga vägnar aflemnade dess nåd. propos. till R.
St. ang:de ändring af 7 §:n uli den emellan Sverige och Norrige afslulade riksact; gifven .Stockholms slott den 17 Mars 184'•
Hi- Lagerhjelm, Pehr:
Utsk. har lemnat så mycken uppmärksamhet åt de framställningar, som blifvit gjorde, och jag är skyldig tillkännagifva, det Utsk. fästat sigvid förhållandena, men det är likväl i 2:ne omständigheter, som jag tror ali Utsk. misstagit sig, nemi. först då Utsk. (i betänk.
N:n 354 pag. 3i) förmenar, alt de associationer, som blifvit bildade för arbetets verkställande, må linnas villige att åtaga sig utförandet deraf, om
Stalén uti kostnaden bidrager med ett belopp af tillsammans 75,000 r:dr, ty sådant är icke förhållandet och kan ej vara sådant; och sedan deruti, att Utsk. (i betänk.
C. pag. 35) vidblifvit sitt i det förra betänk, afgifna yttrande, alt de, nemi. de ifrågavar. slussanläggningarne, hufvudsakligen skulle komma att gagna enskilda bruksägare, af hvilka ett så stort bidrag, som Utsk. ansett dem böra erlägga, skäligen börtie kunna förväntas, och derföre icke ansett sig kunna tillstyrka högre anslag.
Den 2~ Mars f. m.
De! nr i båda dessa hänseenden, som jag »iII>er mig att få fasin R. o. Adis uppmärksamhet på fölhållandet i den ort, som ligger ofvan om de stallen, der slussarne skulle anläggas.
Det är bekant, att ofvanom Munk forssen Clarelfven är segelbar omkring 9 mil, och att i hela den kringliggande trakten finnas betydliga skogar, hvilka dock blifvit ansenligen förminskade lill följd af en starkt uppdrifven timmerliandel, hvaraf bandt att medgifna bruksprivilegier ej blifvit begagnade.
Det är likaledes bekant, att i dessa trakter åkerbruket ej kan vara den näring, hvaraf populationen skall lefva, dels i anseende till den ringa för sädesodling gagneliga jordmånen och ib is till de här olla inträffande nattfroster, hvarföre man väntar der, som på andra ställen, alt jernhandteringen måtte bryta ut.
Likväl är förhållandet, att allmogen i dessa trakter hufvudsakligen lefver af timmerhandel, och alt den nödgas betala sina förnödenheter ganska dyrt, emedan den spanmål, som till dessa trakter afsändes, betydligen fördyras, lill följd af de många omlastningar, som under vägen måste äga rum, hvaraf också händer, alt spanmalen ofta föres landvågen.
Man har då tänkt på att förena vestra Dalefven med Clarelfven, och frami.
Gr. von Platen var den som tog uti med detta ärende, ehuru försöket ej ansågs lyckadl.
Man intresserade sig mycket för detta företag, på det att allmogen skulle skörda vinst deraf och Staten erhålla ersättning för sina kostnader.
I händelse af slussinrättningar vid Dejefors och Forshaga, skulle Westgötharne, i stället för att föra sin säd lill Carlstad, gå med sina båtar 6 mil längre in i landet, hvarigenom spanmålsafsättningen komme att ske i midten af Wermland.
De svårigheter, som motverka spanmålens förande på båt under nuvar. förhållanden, och som vålla att spanmålen föres på axel, samma svårigheter äga rum både för t i m — merhandel och landthandel.
Man bar funnit att det icke låter sig göra att frakta bräder och mindre plankor, emedan de ej bära transportkostnaden, enär, ibland annat, dessa varor lida af mycken omlastning, då de skadas och blifva vrak, hvarigenom allt inkomsterne förminskas, hvilket åter trycker tillbaka på den förtjenst, som allmogen skulle kunna skörda.
Den qvantitet plank, som sisla året passerade Dejefors och Forshaga, uppgick till 26,000 tolfter; det är klart, att då smidesanläggningar blifvit privilegierade i öfra Elfdalen och icke blott ifrågaställde, så skulle, i händelse dessa slussanläggningar komma till stånd, lackjernet kunna förås derpå med mycken minskning i kostnaden, samt flere anläggningar till bergsrörelses bedrifvande komma att ske.
Hvad slångjernet beträffar, så lider detsamma mindre af omlastningen, men spiken lider deraf desto mera, hvarföre den ock fores på axel bredvid elfven.
Alla dessa omständigheter verka derhän, att jag anser, att det vore af stor vinst för hela denna ort, om anslaget, sådant det är hegardt, Den 27 Murs f. m. bifölles, hvartill fordras en tillökning i den of Ulsk. föreslagna summan af 70,000, stor 35,000, för att utgöra det behöliiga beloppet af 110,000 r:dr, hvilken summa jag tillstyrker måtte utgå, hufvudsakligen på grund af de stora fördelar, sorn allmogen i öfre Elfdalen skulle komma att åtnjuta, och den utvidgning i jernhandleringen, som skulle inträffa.
Jag vågar således föreslå, att R. o. Ad. täcktes bevilja till detta företag livad Konungen begärt.
På begäran af Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh., blef hans reservation, i anleda, af den nu föredragna punkten, uppläst.
Jag hade föresatt mig alt ej yttra 111ig olver della ärende, emedan hvad jag skulle kommu att säga, i anleda, af min kännedom örn förhållandena, möjligtvis kunde anses som dicteradt af personliga förhållanden; men då jag förnummit, att en ledamot uppträdt, hvilken, 0111 jag ej bedrager mig, är, eller åtminstone vaiit delägare i Uddeholms bolag, samt har lemnat upplysningar, hvilka i mångfalldig måtto icke äro enliga med förhållandet, så har jag ansett sakrti fordra att något svar derpå lemnäs.
Den värde ledamoten har förklarat, att hufvudmotivet för beviljandet af anslag lili slussbyggnaderna vid Dejefors och Forshaga vore alt skalla en lätiare åtkomst af spanrnål för öfre Elfdalens allmoge.
Mine herrar! i hvad mån detta ändamål någonsin kunnat vinnas för 5 å 10 år tillbaka, blir en annan sak, hvarom vi sedan skola ingå i en liten undersökning; men nu vågar jag förklara, att för det närvar., och sedan Uddeholms bolag fått ett inflytande eller öfverherrskap till sin påföljd nästan så godt sorn äganderätt till liela den bebodda delen af öfre Elfdalen, d. ä. till den som har skogar, tjenliga lill timmerdrift och bruksanläggningar; så lärer det blifva temmeligen uppenbart, att det ock blir Uddeholms bolag, men ej allmogen i öfre Elfdalen, som kommer alt draga största fördelen af den trafik slussanläggning skulle medföra.
Men i alla fall, låtom oss icke tro att dessa begge slussbyggnader skulle föranleda dertill, att Weslgölharnes spanmålsbåtar skulle kunna gå uppför Clarelfven.
Westgötharne segla med stora skutor till Carlstad, men på canallinien kunna ej annat än helt platta bålar om högst 3 fots djup komma fram, och t. o. m. händer det ofta under torra år att dessa bålar ej kunna komma fram med mer än halfva lasten, ja, stundom blott med en fjerdedel deraf; och således torde man finna, att det är ett stort misstag alt förmoda, det Westgötharne frampå sommaren skulle med sina skulor kunna gå uppföre Clarelfven.
Dessutom, förutan lallen vid Forshaga och Dejefors, hvilka ligga närmast intill Carlstad, finnas straxt ofvanför Munkfors och på en sträcka Den 37 Mar» f. m. af halfannan mil 5 eller 6 särskildta fall, der inga slussbyggnader kunna lillvagabriiigas.
Det vore alltså omöjligt, alven med slussbyggnader vid Dejefors och Forshaga, att komma längre än till Munkfors.
Der börjar Uddeholms possession, och der ofvanför utbreda sig de gamla Uddeholms verken, med en tillverkning af 1 ?,000 skepptd, och sedan de nya anluggningarne, som bildades på 3.4 fl„va härdar oell 4 särskildta vattendrag utfallande i Clarelfven.
Nu är förhållandet med Uddeholms bolag, alt intressenterne deruti höijat med att köpa vattenfallen, det ena elter det andra, med en liten trakt deromkring, sedan gått i förlag för den fattiga al Imogen, och i samma mån, sorn allmogen kommit i skuld för uttagna varor, har bolaget kommit i tillfälle alt inteckna sina fordringar och småningom blifva ägare till jorden.
På detta sätt har Uddeholms bolag i mer än sekel idkeligen arronderal sig, och jag, tillika med öfver 200 af den aktningsvärdaste delen af öfre Elfdalens innevånare, hafva hos K.
M. protesterat emot dessa anläggningar, fastän förgäfves.
De bruksanläggningar, som blifvit tillåtna, tyckas väl icke stå i sammanhang hvarken med I immen örelsen, eller vara skadliga för allmogen, men förhållandet blir in praxi något annorlunda; ty då ett bruk anlägges vid nedersta falle', så uppstår alltid tillfälle för bruksägaren, 0111 han så vill, att förhindra eller tillintetgöra hvarje handels bemödande att få timmer nedfloltudt på samma vattndrag.
Uddeholms bolag har icke lilo! t afsett bruksanläggningar, utan äfven att kunna omsluta alla skogstillgångar för sina sågverk, som ligga vid Munkfors, och delta förklarar hvarföre jag kunnat yttra att hela orten kan anses sora underlagd Uddeholms bolag.
Folket deromkring stannar i skuld till bolaget för utlemnade förskotter, och når bolaget så vill, gör det sig först till ägare af skogen och sedan till hemmanen, och orri bolaget följer samma systeme sorn hittills, kommer dess egendom att utsträckas ifrån Muncklorp till Norrska gränsen.
Delta vare sagdt för att upplysa hvad allmogen kan hafva för nytta af denna slussanläggning, och detta galler så väl dea vid Forshaga, som Dejefors, ty alla Uddeholms bolags elB-eter skola passera genom dessa begge slussar, och således är det vigtigt för bolaget alt fä cana! öppnad.