Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För Näsgårds Läns Fögderi i Stora Kopparbergs Län.. L. S. Jacob Olsson.
För Carlskoga och Lekebergs Härader af Örebro Län samt Fernebo Härad och Philipstad» Bergslag al Carlstads Län. L. S. Eric Ericsson.
För nya Kopparbergs, Ländes, Ramsbergs, Grythytta och Helleforss ■ Bergslagers Härader af Örebro Län. L. S. Anders Svenston!
För Edsbergs och Grimstens Härader af Örebro Län. L. S. Riksdags-Beslutetl Anders Andersson.
För Sundbo Härad aPOrebro
Län. L. S. Jacob Ericsson.
För Fellingsbro, Glanshammars och Örebro Häradar af Örobro Län. L. S. Lars Andersson.
För Kihls Härad af Carlstads Län. L. S. Anders Nilsson'.
För Grums, Näs och Gillbergs Härader al Carlstads Län. L. S. Leonard Roman.
För Wissnums, Wäse och Olme Härader af Carlstads Län, L. S. Joli.
Olsson Longberg.
För Gestrikland. L. S. Hans Michelsson.
För Norra Helsingland. L. S. Carl Henricsson.
För Södra Helsingland. L. S. Pehr Abrähamssoh.
För Södra Ångermanland, Öfra Delen. L. S. Eric Johansson, För Medelpad. L. S. Olof Nilsson.
För Södra Jemtland. L. S. Lars Larsson'.
För Askers och Sköllerstads Härader af Örebro Län. L. S.
För Frykdals Härad af Carlstads Län. L. S. Olof Olsson.
För Jösse Härad af Carl. stads Län. L. S. Nils Nilsson.
För Nordmarks Härad af Carlstads Län. L. S. Olof Olsson.
För Carlstads, Elfvedahls och Nyeds Bergslags Härader af Carlstads Län. L. S. Hans Nilsson.
För Norra Helsingland. L. S. Jöns Pehrsson. för Södra Helsingland. L. S. Anders Johnsson.
För Norra Ångermanland.
L. S. Dan.
Selander.
För Södra Ångermanland.
Nedra Delea, L. S.
Eric Anders Bång.
För Herjeådalen. L. S.
Anders Mårtensson.
För Norra Jemtland. L. S. Riksdags-Beslutet. 813 Joh. L. Wiklund.
För Umeå, Degerfors, Bygdeå, Löfångers, Burträsk oell Skellefteå Socknars Tingslager, tamt Nordmalings Socken af Westerbottens
Län, L. S. J. J. Rutberg.
För Calix, Neder Tomea och Carl Gustafs Härader af Norrbottens Län. L. S. Jacob Jacobsson Kinner.
sillin.
Besv:- och Ekon.-UlsKoLlets XJllaCande, Å~;0 106. 3 samma framställning sedermera hafva tillkom mit, såsom ali kyrkan i Hernösand, ifrån att vara förfallen och bristfällig vid tidpunkten af förra Riksdagen, för närvarande skahl befinnas i det skick , att den icke vidare kan islåndsättas, och att kyrkan, sorn hotar att nedstörta, mast tillslutas och Gudstjensten försiggå i Gymnasii-huset; på grund hvaraf , och då Hernösands Stift icke billigen kunde åläggas att uppbygga en ny kyrka, så länge den Domkyrko-spanmål, som från Stiftet utgöres, fortfar att tillgodokomma en främmande Stifts-kyrka, utan derigenom skulle uppkomma en dubbel oell orättvis beskattning, Herr Dahlfelt föreslagit, att Rikets Ständer måtte bos Kongl. Maj:t förnya deras hemställan derom, att ifrågavarande 124 tunnor
Domkyrko-spanmål för framliden komme Hernösands Stift till godo; b\ Från Hogvörclige Preste-Ständét af Herr Professoren Grafström> sorn, under åberopande af de grunder, hvilka äro upptagne i Rikets Ständers vid sista Riksdagen till Kongl. Majit aflåtne underdåniga skrifvelse, åsyflande tillstånd 'för Hernösands Stift att få uppbära den span mål, hvarom nu är fråga, och under förtröstan, att Kongl. Majit, oagtadt
Dess förut gjorde afslag å berörde underdåniga skrifvelse, möjligen nu, om en sådan Klefve förnyad, skulle derpå fästa Nådigt afseende, hemställt, att berörde spanmål, som alltifrån den tid då hela Norrland hörde till Erke-stiftet, år-i ligen, under benämning äf ”Domkyrko-tunnor”, utgått från Hernösands Stift, måtte varda dit åter anslagne; till stöd för hvilket yrkande motionären anfört, att, enligt äldre handlingar, Domkyrko-tunnorne, vid ett Stifts delning, äfven blifvit med det nya Stiftet skiftade, likasom vinsäden vid församlingars klyfning, så att t. ex. år 164.7 blifvit förordnadt, att
Domkyrkotunnorne från hela Vermland, hvilka derförinnan utgått till Mariestad, derefter skulle utgöras till Carlstads, det nya Stiftets, kyrka, för dess byggnad och underhåll, och att år 1747 Carlstad erhållit 86 p/4 tunnor af Bolstadstionden på Dahlsland, de der förut utgått till fördel för Skara.
Hvarföre Hernösands Stift, som sedan förstnämnde år varit skiljdt från Upsala Stift, fortfarande skulle sakna en tillhörighet, som blifvit andra nybildade Stift tillerkänd, föreföll motionären besynnerligt, så mycket mera, som Upsala Domkyrka, hvilken, efter hvad motionären trott sig veta , drager ränta af ett capital af omkring 5o,ooo Riksdaler och arrende af i3 hela hemman, borde ega tillräckliga medel både till sitt underhåll och förskönande, och således skulle utan synnerlig afsaknad kunna umbära de nu ifrågavarande 124 tunnorne, hvilka deremot för Hernösands Stift skulle uppfjdla ett länge kändt och nu med så mycket större bekymmer tryckande behof, 4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande > N.-o 106- sorn dess kyrka, alldeles förfallen, icke mera kunde till Gudstjenst begagnas och byggnaden af en ny kyrka ofördröjligen måste företagas; c~) Från Vcillojl.
Bor gare-Ståndet af Herr E. J. Westman> som , med fästadt afseende, dels å de vid sista Riksdagen i ämnet vidtagne åtgärder, dels å det förfallna skick, hvari Hernösands Stifts-kyrka derefter blifvit försatt, hvarigenom all slags reparation derå skulle vara ändamålslös, dels ock å det förhållande, att kyrkan i Hernösand numera skall vara den enda i Riket, som ej fått komma i åtnjutande af det bidrag, hvilket, till dess underhållande i egenskap af Stifts-kyrka, bordt från Stiftet utgå, hemställt, att Rikets Sländer måtte, lika enhälligt som vid förra Riksdagen, genom underdånig skrifvelse till Kongl. Maj;t söka utverka, att Hernösands kyrka icke längre blefve i saknad af de från Stiftet årligen utgående 124 tunnor spannmål; i sammanhang hvarmed Herr Westman anfört, att ett kostnadsförslag till kyrkans förskönande invändigt, om hvars upprättande Kongl. Maj:!, vid Dess besök i Hernösand år 1835, läckts gifva Nådig befallning, jemte antydan alt detsamma derefter skulle Kongl.
Majit i underdånighet meddelas, icke kunnat åstadkommas, enär, vid flere hällne syner, kyrkan befunnits så bristfällig, att dess förskönande, i närvarande ställning, helt och hållet skulle vara utan ändamål; och rQ Från Hedervärda Bonde-Ståndet af Riksdags-Fullmägligen Nils Strindlund från Vester-Non lands Län; varande jemväl utaf honom hänvisadl till de åtgärder i förevarande ämne, som Rikets senast församlade Ständer vidtagit, hvarförutan Strindlund_, jemte det han gifvit tillkänna det förhållande, som redan omnämnts i slutet af Herr Westmans; nyssberörde motion, anfört: att kyrkan i Hernösand, såsom vådlig för församlingens säkerhet, måst casseras och Gudstjänsten alltsedan år 1836, i följd deraf, hållas å annan local, som icke inrymmer mer än omkring 400 personer, utgörande endast leidel af församlingens invånare; att församlingen, saknande tillgångar alt uppföra en ny kyrkobyggnad , hvartill lärer åtgå något öfver 80,000 Riksdaler, utom orgelverk och annat innamede, befunn»s i den mest beklagansvärda förlägenhet, helst då den, likasom andra församlingar i Riket, der Dom-Cäpitel finnes och från hvats Stift
Domkyrko-tunnor utgå , trott äfven sig berättigad till Domkyrka, men hvarken skall ega förm’ga eller förmena sig vara skyldig alt, ulan bidrag från Stiftet eller annorstädes, uppföra en sådan; och har motionären på desse skäl anhållit, alt Rikets Ständer måtte i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit å nyo enhälligt understödja den önskan, att Hernösands Stift måtte återfå de 124 tunnor spanmål, hvaraf Stiftet allt sedan år 1647 varit i saknad.
Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande j N.-o 106.
5 Till upplysning i ämnet får Utskottet meddela, alt redan vid 1823 års Riksdag yrkade Fullmägtige från Hernösands Stift rättigheten lör Hernösands stads kyrka alt få uppbära de ifrågavarande från Stiftet utgående 124 Domkyrko-tunnor; i anledning af hvilken hemställan, som då blifvit uti underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t framförd, Kongl. Majit, efter att hafva infordrat serskilda utlåtanden från Consistorium Eeclesiasticum i Upsala och Kongl. Kammar-Collegium, under den [7 Mars 1824, förklarat Upsala Domkyrka berättigad att bibehållas vid det anslag, som sedan urminnes tider till hennes underhåll från Hernösands Stift ulgått.
Vidare har, såsom redan blifvit antydt i de här ofvan lill innehållet anmärkte motioner, enahanda fråga förevarit vid sista Riksdagen, då, uti underdånig skrifvelse af den 11 Juli 1834» upptagen under N:o 63 i ioide Samlingen 1 ista Afdelningen af Bihanget lill samtlige Riks-Ståndens Prolocoll, Rikets Ständer anfört, att, som de ifrågavarande 124 tunnor spanmål ursprungligen hört till den Tionde-säd, hvilken inom hvarje Stift varit anslagen, dels till Presterskapets, dels till kyrkans och de fattiges underhåll, och den ännu efter Reformationen, ehuru inbegripen i den Kronan tillfallna lionden, likväl blifvit under namn af ”afkortning”, jemte den såkallade vinsäden, hvilken tillfaller hvarje kyrka, undantagen och Domkyrko! ne förbehållen, funne Rikets Ständer det vara grundadt i sakens natur, att samma spanmål tillhör hvarje Stift, likasom vinsäden hvarje församling, och att således, när Hernösands Stift från Erke-Stiftet afsöndrades, de Domkyrkotunnor, som förut tillföllo det senare, efter den tiden bordt tillfalla det förra, samt att, då derjemte i b< traglande toges, å ena sidan, att vid den tid, när dessa Domkyrko-tunnor blefvo anslagne, Domkyrkor funnos i alla Stift, och, å den andra, att de som så kallas), ej skilja sig från de öfriga genom annat än att de tillhöra sätet för den andliga styrelsen, kunde, efter Rikets Ständers åsigt, rättigheten till ifrågavarande tionde icke frånkännas Hernösands kyrka, derföre att ho i icke benämnes ”Domkyrka”, och att dess Pastor icke kallas Domprost, enär hon likväl lyder både under Biskop och Dom-capitel, samt i alla fall är en Slifts-kyrka; på grund af hvilket allt och då dertill kom, att på andra ställen, vid nya Stilts afskiljande från äldre, en deremot svarande förändring i disposition af Domkyrko-tunnan redan egt rum, samt kyrkan i Hernösand vore förfallen, och hehöfde ombyggas, hvilket dock, i brist på tillgångar, icke kunnat företagas, Rikets Ständer i underdånighet anhållit, det Kongl.
Majit täcktes i Nåder medgifva, att de ofta omförmälda 12\
Domkyrko-tunnorne måtte tillkomma Stifts-kyrkan i Hernösand; varande af Rikets Ständer dessutom 6 Allm.
Bes v.- och Ekon.-Utskottcls TJ Hatande, W;o 'lo6. i berörde underdåniga skrifvelse, dels omnämndt, att det anslag af fiondespanmål, som ännu utgår under benämning af Domkyrko-tunnor, egentligen härleder sig från Konung Gustaf den f:s tid, då, enligt Westerås Recess år 1527, Domkjrrkorne åtnjutit stundom en, stundom två tunnor af hvarje kyrkolid berge inom Stiftet, och att Upsala Domkyrka uti Konung Gustaf II Adolfs försäkran den 3i December 161 1, erhållit löfte att blifva bibehållen vid och njuta Domkyrko-lunnan i alla kyrkoherbergen, dels ock anförde flerfaldiga exempel och deribland äfven de af Herr Professoren Grafström i sin motion uppgifna, rörande det förhållande, att, oagtadt
Domkyrko-tunnan anslagits till sjelfva Domkyrkan, den likväl-stundom blifvit använd till andra kyrkors behof.
Sedan Kongl. Maj:t öfver berörde underdåniga skrifvelse infordrat utlåtande från Consistorium Ecclesiaslicum i Upsala, och lemnat Consistorium i Hernösand tillfälle att samma Utlåtande med underdåniga påminnelser bemöta, har Kongl.
Majtt, genom Nådigt beslut den i3 Mars 1835, förklarat, att Kongl. Maj:t icke funnit några nya skäl hafva förekommit till att betaga Upsala Domkyrka ifrågavarande Kronotionde, hvilken lion från urminnes tider åtnjutit.
Efter hvad Utskottet har sig bekant, utgjorde Upsala Domkyrkas capital sistlidet år i83q, 53,469 Riksdaler 1 sk. 5 rst.
B:co, deraf 4^,522 R:dr 41 sk. 3 rst. skola vara utlånte, och Utskottet är äfven i tillfälle att upplysa, det
Domkyrko-lionden utgöres: från Upsala Län med 170 tunnor 1 „ Stockholms
Län med i5a „ > råg och korn, till hälften hvardera, „ Westerås Län med 3o „ J „ Gefleborgs
Län med 82 „ 1/4 r&g och 3/4 korn, och från Wester-Norrlands Län med ....
124 ». endast korn, Tillsammans 558 tunnor, hvilka i räkenskaperna finnas afförda till
Domkyrkans disposition, under rubriken J’Kyrkors friheter”; och skola af de medel, som af omförmälde intägter äro att påräkna, bekostas ej mindre en under arbete varande al-fresco-målning och fensterglas-målning i Konung Gustaf den I:s grafchor, hvartill ansetts åtgå närmare 20,000 R:dr B:co, än äfven nödige befunne reparationer, dels vid södra sidan af kyrkogården, genom uppförande af ny huggen gråsten, dels ock i afseende å en lika baskaffad stenfots inläggande under kyrkan i stället för en skadad samdstens-fot; hvarförutan af Domkyrko-cassan skola betalas utskylderne Allm.. Bésv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, Tho 106:
T för 5 embetsgårdar och vidmagthållas ett nyligen inköpt gammalt beathe— dral-skolhus.
Deremot har Hernösands kyrka sig tillslagne endast 'jo tunnor, afförde linder samma litel i Ångermanlands södra fögderi-räkenskaper,, på grund af ett Kongl. Bref den 15* Mars 1648-.
Utskottet, sorn nu öfvergår till-eget yttrande i ämnet, har väl, å ena sidan, insett nödvändigheten deraf att Upsala Domkyrka, — det herrligaste tempel i Norden, genom dess byggnadssätt, och dyrbart i anseende till de minnen, som der förvaras- efter flere framfarna-Konungar — icke saknar medel för nödigt underhåll- i vissa och ytterligare förskönande i andra delar, men tror, å andra sidan, det vara. lika angeläget och med allmänna omlankan öfverensstämmande,, att äfven mindre kyrkor inom Riket icke betagas utvägarne för deras vårdande och bibehållande.
De skäl, sorn kunna ligga till grund för det i äldre tider fattade beslut om förpligtelse för Hernösands Stift, att till Upsala Domkyrkas underhåll årligen bidraga med 124 tunnor spanmål, synas numera böra vara håfne vid det uppgifna och kända förhållande, att kyrkan i Hernösand , som redan år i835' var så bristfällig,, att tvifvelsmål då uppstått, huruvida en reparation derå ändamålsenligen kunde företagas-,.numera befinnes till den grad förfallen,, att den,, efter sakkunnige mäns yttrande, mäste raseras och å nyo uppbyggas, såsom följd hvaraf den, för församlingens begagnande, ansetts vådlig och; måst tillslutas.
— Med billighet och rättvisa är ingalunda förenligt, att-det samhälle, hvars medlemmar sjelfve, i saknad af kyrka, äro blottställde på tjenligt utrymme till Gudsljensts utöfvande, skall till annat samhälle, derinom kyrkan, så till grund sorn beskaffenhet i öfrigt finnes bevaradlemna bidrag att användas for-'denna sednares framtida bestånd.
På dessa grunder,, och då det lägervall, hvaruti Hernösands kyrkobyggnad blifvit försatt, sannolikt är en> följd deraf, att Stiftet alltjemt varit i mistning af de 124! tunnor spanmål, sorn derifrån utgått till Upsala Domkyrka, hvars anspråk på nämnde inkomsts bibehållande synes med billigheten mindre öfverensstämmande, enär Hernösands Stift icke i’ något hänseende numera är beroende af Erke-Stiftet,. samt dertill kommer, att
Hernösands kyrka för närvarande finnes i ännu högre grad förfallen, än den var vid den tid, då Kongl. Majtt i nåder fann för godt att afslå Rikets senast församlade Ständers gjorda hemställan om rättigheten för Hernösands Stift att berörde spanmål få tillgodonjuta, anser Utskottet sig ega full anledning att tillstyrka Rikets Högloft.
Ständer, att,.i förnyad underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, framställa 8 Allm. Besv.- och Ekon -Utskottets Utlåtande, N:o jo6. den önskan, att Kongl. Maj:t måtte täckas åt ämnet ytterligare egna Sin höga uppmärksamhet, och dervid Nådigst taga i betragtande det här förut antydda förhållande, att kyrkan i Hernösand numera i dess gamla skick icke kan undergå någon förändring eller förbättring, utan måste från grunden å nyo uppbyggas, samt att, med afseende så väl å de kostnader, som dermed äro förenade, som å de i öfrigt talande skäl till befrielse för Hernösands Stift att vidare frånhändas ifrågavarande spanmål, Kongl.
Maj:t täcktes i Nåder medgifva, det de från Hernösands Stift till Upsala
Domkyrka nu anslagne 124 så kallade ”Domkyrko-tunnor’’ må hädanefter tillkomma Hernösands Stifts-kyrka.
Stockholm den 18 September i84o.
Af Friherre von Krcemer: ”Mot det beslut Utskottet, endast med En öfvervägande röst, fattat, nemligen att de 124 tunnor spanmål, hvilka från Hernösands Stift äro till Upsala Domkyrka anslagne, böra hädanefter tillkomma Stifts-kyrkan i staden Hernösand, får jag mig reservera på här nedan anförde skäl:
År 1823 väcktes en dylik fråga af Magistraten och Borgerskapet i Hernösand samt några Riksdagsfullmägtige, hvilka i en underdånig skrifvelse Ros Kongl. Maj:t anböllo om, att ifrågavarande
Domkyrko-tunnor måtte tillerkännas det SLift, hvarifrån de utgå.
Maj:t infordrade häröfver underdåniga yttranden, så väl af Consistorium Ecclesiasticum i Upsala , som af Kammar-Collegium, hvilka båda auctoriteter tillstyrkte, att Upsala
Domkyrka måtte fortfarande få åtnjuta förrberörde tionde-anslag, hvarvid, bland andra skäl, Kammar-Collegium åberop-de Presterskapets Privilegier, men i synnerhet Konung Carl XI:s för nämnde Domkyrka utfärdade Stat af den g October i6g5; och har Kongl. Majrt, under den ty Mars 1824» pä andragne skäl, pröfvat rättvist, att bibehålla Upsala Domkyrka vid delta anslag, som i öfver 3:ne Secler till hennes underhåll från Hernösands Stift utgått.
Vid i834 ärs
Riksdag väcktes motion örn samma sak, hvilken föranledde en underdånig skrifvelse i ämnet; men äfven då ansåg Kongl. Majit
Sig icke kunna frånkänna Upsala Domkyrka en inkomst, som densamma rätteligen Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, IV.o to6. 9 rättligen tillhörde.
Då således i senare tider 2:ne Konunga-beslut stadfästa Upsala
Domkyrkas rätt lill ifrågavarande ra4 tunnor, borde man ega skäl förmoda, att alla vidare försök skulle upphöra att besvära Kongl. Maj:t och Rikets Ständer med ett ärende, sorn blifvit så fullständigt utredt och efter rättsgrunder afgjordt.
Men då Allmänna Besvärs- oell Ekonomi-Utskottets knappa pluralitet, det oagtadt, ansett sig böra tillstyrka en förnyad underdånig anhållan härom, anser jag mig böra i korthet upprepa de rättsgrunder, hvarpå Upsala Domkyrkas anspråk hvila, äfvensom upplysa, huru vådlig en så betydlig minskning i påräknade inkomster vöre för detta härliga Tempels framtida vård och bestånd.
De rika inkomster, Upsala Domkyrka under Catholska liden egde, så väl i enskilda donationer, som i tionde-spanmål, enligt beslutet vid Skenninge Möte 1164, indrogos till Staten med Ständernas begifvande till 2/3- delar genom "Westerås Recess 1627, dock med skyldighet för Kronan att för framtiden besörja denna Domkyrkas underhåll.
Kostnaderne derföre utgingo äfven i början directe från Staten, men senare, och endast i afsigt att undgå onödiga omvägar, anordnades kiono-tionde från vissa orter, alt omedelbarligen från tiondegifvarne till Upsala Domkyrka lemnäs till bestridande af dess underhåll, hvilken tionde då erhöll benämning af Domkyrko-lunnor.
På enahanda sätt bar det tillgått med de till Helgeandsbusen gjorda donationer och tionde-anslag, hvilka nu uppbäras af Seraphimer-Ordens-Gillet och användas till hospitalens underhåll i mon af behof, utan allt afseende på, om hospitalet tillhör den provins, hvarifrån tionden utgår.
Då sålunda de ifrågavarande
Domkyrko-tunnorna icke varit en pålaga, som utgjorts af Stiftets församlingar till Stiftets hufvud-kyrka, utan obestridligt tillhöra Staten, som derå lemnat invisning åt Upsala Domkyrka, i stället för årligt Stats-anslag, kan jag icke finna, med hvad rätt Hernösands Stifts kyrka å desamma gör anspråk.
Och då anslaget är ämnadt till sjelfva Tempelbyggnadens underhåll, för hvilket kostnaden är oberoende af Stiftets storlek, så finnes icke någon anledning att minska anslaget på den grund, att Stiftet blifvit minskadt.
Stift afsöndrades från ErkeStiftet år 1647, således nära ett århundrade efter den tid, då Staten ålog sig Upsala Domkyrkas underhåll, och 36 år efter den försäkran, Konung Gustaf II Adolf afgaf den 3i December 161 r, att denna Kyrka skulle blifva vidmakthållen och njuta Domkyrko tunnan i alla Iiyrko-herberg.
"Vid denna afsöndring gjordes säkerligen alla lagliga anspråk gällande å ömse sidor, Bill. till R.
St. Brot. 1840. 8 Sami. 26.-te Haft. 2 10 Allin• Besv.- och Ekon.-U iskottets Utlåtande, Nio 10J. och dervid har det sedermera orubbad! intill vår tid' för blifvit.
Om Hernösands kyrka behöfver och Rikets Ständer finna skäligt att bevilja densamma ett anslag af Statens medel, sorn denna ej förut haft, så måste antingen detta anslag bestridas af förut odisponerade medel, eller om de 124 tunnorna dertill anordnas, och således fråntagas Upsala Domkyrka , mäste denna senare, efter påtagliga rättsgrunder, af Staten erhålla en motsvarande ersättning, antingen i contant eller genom invisning å annan Krono-tionde.
Hvad åter beträffar behofvet af ifrågavarande anslag för Upsala Domkyrka, anser jag mig vara berättigad att vitsorda detsamma, såsom ledamot af det Kyrko-Råd, som handlägger kyrkans angelägenheter.
För år rS3g utgjorde
Domkyrkans inkomster af räntor och tionde m. rn.
R:dr B:co 7,946
Men tages nu i beräkning, att betydliga och af behofvet högligen påkallade arbeten, dels redan äro påbörjade, dels snart förestå, såsom en ny huggen gråstens-mur vid södra sidan af kyrkogården , i stället för den bristfälliga, der nu finnes, hvilken redan flere gånger ramlat; en ny huggen gråstensfot under kyrkan, i stället för den betydligt skadade sandstensfoten; reparation af en större remna genom kyrkan; norra koppartakets omläggning m. m., så må hvar och en bedöma, om Upsala Domkyrkas inkomster kunna förminskas, utan våda att se detta härliga Tempel,, med sina stora minnesvårdar, förfalla till en ruin.
På dessa skäl yrkar jag afslag på Betänkandet.” Häruti har Herr Biskop Butsch instämt, och för öfrigt äro reservationer emot Betänkandet anmälde af Herr Friherre Hamilton, Herr Tersmeden-,, Prosten Lalin, Herr Pousette och Anders Larsson från Stockholms Län.
Nto 107.
Ant. till Exp. Utsk. den 26 September, kl. 6 e. nu Utlåtande, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Belänkande, angående Skjutsnings-anstalterna i Riket, Det Betänkande N:o 26, som Utskottet i förrberörde ämne afgifvit, är bifallet i sin helhet af Bonde-Ståndet och af Borgare-Ståndet i den delen» Allm. Hesv.- och 'Ehon.-Ulskoltets'Utlåtande, JV:o loj. 11 Sorn handlar om inrättande af skjuts-entreprenader, samt ordningen och de hufvudsakliga viikoren dervid; hvaremot
Betänkandet i sin helhet blifvit återremitteradt af så val Ridderskapet och Adeln, sorn Preste-Ståndet, äfvensom Borgare-Ståndet beslutat återremiss, i afseende på de föresiagne reglementariska stadganden och de förslag, Betänkandet i öfrigt från och med p. 18 innehåller.
Anmärkningar, sorn föranledt dessa återremisser, äro gjorde: inom Piidderskapet och Adeln, af Grefvarne Horn och Lewenhaupt, Friherre Cederström, Jacob, samt Herrarne von Röök, Bergenstråle, Lind af Hageby, von Hartmansdorff, af Harmens , von Hejne, Gripenstedt, Edenhjelm , Lefrén och von Hohenhausen; inom Preste-Ståndet af Biskoparne Tegnér och Heurlin, Domprosten Doctor Elmgren, Doctorerne Bexell, Thomander och Björkman, samt Prostarne Åstrand, Nordhammar, Hallbeck, Sandberg, Bergqvist, Nibelius, Källgren, Östberg, Lalin, Tudén, Osterman och Säwe; samt inom Borgare-Ståndet af vice Talmannen, Herr Halling, Herrarne Wedberg, Carlberg, Limnelius, Ekholm, Gezelius, Morsing, Brink, Bagge, IVami och fjager gr en.
Dessa anmärkningar äro riktade, dels emot
Utskottets åsigt af behofvet att tillvägabringa förändrade skjutsnings-anstalter, dels emot den i detta afseende föreslagna entreprenad-inrättningen och de förslag, sorn för öfrigt äro i Betänkandet framställde.
Den penninge-inkomst, som nu beredes genom skjutsnings-bestyret, skall på de fleste ställen vara af serdeles vigt för allmogen, som ofta skall sakna tillfälle att på annat sätt förskaffa sig utvägar att bestrida sina contanta utgifter.
Derföre skall det icke vara ovanligt att finna allmogen ganska benägen till skjutsning, äfven för den hittills fastställde legan, och den i 2:dra punkten af grunderna för skjuts-entreprenadernes tillvägabringande intagna föreskriften om skjutsbestyrels ovilkorliga öfverlåtande till entrepreneurer har ansetts innebära en kränkning af de hemmanen lagligen tillkommande rättigheter, och leda till ett obehörigt förmynderskap öfver hemmanens innehafvare.