Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har förut öfverlåtit åt Hr Ridd.Seci et:n att sanctionera dessa af referenterna gjorda uppsatser hvad mina yttranden angår, i händelse R. o. Ad. skulle fatta beslut, att justering af anteckningarna skall äga rum, hvaremot jag visserligen protesterar såsom oförenligt med ordning och skick; men om det olyckliga beslutet att låta bero vid Utsk:s förslag binder händerna på Riddarhuset och att således de nya cancellistcrne skola utföra till allmänheten någon del af vårt prot.,så är en formlig justering det rätta, och alt icke något af desse cancellisters uppfattning af våra yttranden må till allmänheten utföras, förrän en sådan ordentlig justering försiggått.
En sådan justering åter, att hvarje talares yttrande skulle på en viss timme vara till genomseende i cancelliet tillgängligt, ogillar jag derföre, att Utsk:s ledamöter icke kunna medhinna att en sådan verkställa.
Jag anser alltså hela den föreslagna åtgärden från början till slut så orimlig, att bäst vore att ajournera densamma, och önskar att beslutet åtminstone ej må få den ut - Den 3o September.
C85 sträckning alt de nya cancellisterne skola sitta vid notarieborden, utan må de få andra platser sig anvisade, ty derom bar R. o. Ad. ej fattat något beslut, hvarförutan kan bestämmas att ingen justering medgifves af hvad dessa anteckningar innehålla.
Jag återkommer alltid till den slutsats, alt om justering
Lesluies i afseende å referentermes uppfattning af här afgifna yttranden, bör densamma vara formlig.
Trenne värde ledamöter, Gr. Frölich, Hr Ribbing och Frih. Tersmeden, hafva redan framlagt frågans skick så tydligt, att jag ej ser huru Ståndet skall kunna stanna i tvekan om hvad som ur beslutadt.
Det, hvaröfver intet beslut blifvit faltadt och hvarom nu öfverliigges, är frågan om justeringen.
Vare sig att den sker af vederbörande talare sjelfva eller skall ske af Hr R.idd.- Secretrn, så anser jag densamma icke lämplig, utan tillstyrker att Ståndet helt enkelt måtte förklara, alt frågan om justeringen af dessa i sammandrag uppfattade yttranden må förfalla, och att vi ju förr desto hellre finge öfvergå till pröfning af de ärenden, som stå på dagens föredragn.lista.
Hr Ribbing instämde med Hr von Hartmansdorff.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han icke såsom något öfverläggningsämne framställt den anmälan Ptidd.direct:n gjort om de åtgärder, som directtn till följe af Ridd.Utsk:s föreskrift vidtagit, för att sätta i verket R. o. Ad:s beslut om referenters antagande; Hr Landtm, hade blott tillkännagifvit, huru åtgärderna blifvit vidtagna; beslutet kunde icke blifva annorlunda, än det af R. o. Ad. redan förut vore fattadt.
Tersmeden hade, om Landtm, rätt fattat hans mening, föreslagit, att den åtgärden, att referenternes anteckningar skulle vara till justering tillgängliga andra dagen efter sedan de vore gjorda, emellan kl. 9 och 12 på dagen, skulle ogillas; andre ledamöter hade ansett att R. o. Ad. skulle förklara all justering af dessa anteckningar vara oriktig eller icke böra komma i fråga.
Hr Landtm, hemställde likväl till R. o. Ad., huruvida något sådant beslut vore af den gjorda anmälan påkalladt.
Jag har tagit mig friheten anhålla hos Hr Frih. o.
Landtm, om det förslag, att all fråga om justering af desse referenters anteckningar måtte förfalla och instämmer alltså i hvad Hr von Hartmansdorff sednast yttrat.
Jag förmodar alt Hr Frih. o. Landtm, icke vägrar alt framställa en sådan propos., emedan det är uppgifvet, att en dylik justering kan äga rum.
Då ett sådant tillkännagifvande är gjordt, kan R. o. Ad. också förklara, att Ståndet ej vill veta af en sådan justering, hvarigenom dessa anteckningars halfofficiella egenskap förfaller.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade sin tanke vara, att intet beslut af R. o.
Ad. kunde förhindra den ledamot, som GS6
Den 3o September. det åslundade, att för sin del öfverse och enskildt för sig justera de gjorda anteckningarna, och att således ett beslut af R. o. Ad. i det fallet af sig sjelft ej kunde äga någon påföljd, hvarföre Hr Landtm, ansåg sig böra fusta uppmärksamheten på ändamålslösheten af alt fatta ett sådant beslut.
Efter den förklaring Hr Fril), o.
Landtm, afgifvit, och såvida ingen justering af referenterncs anteckningar skall anses hafva ägt ruin, ser jag ej det kan vara en talare betaget att genomögna de yttranden han afgifvit och referenten uppfattat, likasom det ej lärer förmenas någon talare att på Aftonblads- eller Dagligt Allehandacontoret, eller hos hvilken tidningsredaclion som helst, genomse det yttrande han afgifvit, om detsamma skall i någon af tidningarna införas.
Jag är nemi. öfverlygad, att, om frågan huruvida
Hrr tidningsredacteurer erna införa det eller det yttrandet besvaras med ja, det ej heller nekas den person, som ett sådant yttrande afgifvit, att på derom gjord begäran få genomse detsamma, för att införa nödiga rättelser derutin nan.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg all fråga om justering eller öfverseende af referenternes anteckningar böra förfalla.
Innan något mål på listan förekommer till pröfning, vill jag taga mig friheten underställa Hr Frih. o.
Landtm, samt det H.
Ståndet, örn det icke skulle behaga utsätta någon viss dag till föredragning af betänk, ronde grunderna för den blifvande bevilln.- förordningen.
Detta betänk, är redan 2:ne gånger bordlagdt härstädes, ehuruväl förhållandet ej så är hos de öfriga Stånden.
Men händelsen har nu så fogat, att en eftermiddag varit upptagen af gemensam öfverläggning angtde nationalrepresentationens ombildning och dels alt både för- och eftermiddagar för en mängd ledamöter varit upptagna af omröstningar i förstärkta StatsXJtskottet.
Jag befarar således, att de fleste af Husets ledamöter icke haft nog lid att egna åt detta vigtiga ärende.
Jag, för min del, befinner mig i denna belägenhet, och det är fördenskull jag gör den ödmjuka hemställan , hvarå jag anhåller om Hr Frih. o.
Landtmts framställning till Ståndets samtycke.
Måhända kunde det finnas lämpligt att om Lördag eller någon annan dag i nästa vecka företaga målet, blott det ej må ske i dag, ty dertill vore vi nu för litet beredde.
För min del skulle jag tro, att det vore för tidigt att företaga den frågan äfven nästa Lördag.
Anledningen till denna förmodan är, att denna vecka liar varit upptagen af andra föremål, som verkligen så ledt uppmärksamheten på sig, att få hafva lenmat någon åt Den 3o September. 687 ifrägavar. ämne.
Jag skulle för min del anhålla, att föredragningen af frågan finge uppskjutas till det första i nästa vecka förekommande plenum.
Efter hvad jag förmodar, lärer representationsförslaget förekomma nästa Onsdag, och då lärer väl icke frågan om bevilin.förordningen äfven kunna förekomma.
Om jag ej misstager mig, så är icke representationsfrågan bordlagd mer än en gång, och således lärer den ej kunna förekomma, om den icke nu skall bordläggas andra gången i dag.
I slutet af mern. står en antydan derom, att Ständerne icke må företaga frågan lill behandling inom Stånden, förrän Utsk. inkommit med andra tillhörigheter, för att gemensamt med förslaget skärskådas på en gång.
Alt företaga till definitivt afgörande representationsfrågan, -innan man sett huru
Utsk. ämnar att rätta de öfriga delarna af grundlagen, vore i högsta måtto olämp-' ligt.
Derföre tror jag, dels att den värde ledamoten, Hr Ribbing, misstagit sig i sjelfva factum, och dels att R. o. Ad. skall finna det olämpligt och omöjligt, att representationsfrågan inom Stånden kan förekomma nästa Onsdag.
Nu är frågan 0111 när Bevilin.
Utskts betänk. ang:de grunderna för alim. bevillningen skall föredragas, och icke om när Const.Utsk:s betänk. ang:de förändring i nationalrepresentationen skall till pröfning förekomma.
Jag får derföre föreslå, alt till föredragning af förenämnda Bevilin.Ulsk:s betänk, må utsättas nästa Lördag d. 3 0ct., inom hvilken tid en hvar, som ämnar vid betänk, göra anmärkn:r, väl bör hinna att af detsamma taga kännedom.
Jag anhåller om propos., att föredragningen af Bevilln.
Ulsk:s ifrågavar. betänk, måtte till nästa Lördag uppskjutas, för att då till öfverläggning förekomma.
Att representationsfrågan är 2tne gånger bordlagd tror jag mig med visshet veta, ehuruväl jag ej har bestämd säkerhet på att den skall till pröfning förekomma nästa Onsdag, emedan jag ej haft tillfälle att fråga Hr Frih. o. Landtm, derom; men om man skall kunna sätta lit till hvad tidningarna omförmäla, så skulle den frågan förekomma den 7 October.
Landtm, täcktes lemna upplysning härom.
Jag har för min del ingenting emot att frågan uppskjutes huru länge som helst, men jag vill blott fästa uppmärksamheten derpå, att inom ett annat
Stånd fråga blifvit väckt att erinra om Bevilln.Utsk:s nog långsamma behandling af detta ärende, samt att lill och med fråga varit, att genom prot.utdr. begära att Bevilin.Utsk. måtte så skyndsamt som möjligt inkomma med sitt utlåt, i denna del.
Således torde de öfriga 683 Den 3o September.
Stånden hafva mera brådtom att få delta mål afgjordt, än R. o. Ad., hvarföre jag tror att föredragningen af detta mål icke bör härstädes uppskjutas längre än till nästa Lördag.
Jag nämnJe, alt inom ett annat
Stånd fråga varit om långsamheten hos Bevilln.Utsk. i afseende å detta ämne, men får då likväl upplysa, att redan den 5 Sept. inkom målet till Exped.Utskottet.
Vare härmed ingalunda sagdt, att ju ej Exped.Utsk. arbetar så mycket som möjligt, utan endast att ej Bevilln.Utsk. förtjenst förebråelse för långsamhet, som man velat föra detsamma till last.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt hvad anginge Coost.- Utskts mern. om nationalrepresentationens ombildning, så hade i sednaste Talmans-öfverläggning fråga varit om dag för dess föredragning inom de särskildta Stånden, och hade Talmännen då öfverenskomma, alt denna föredragning ej skulle äga rum före nästa Onsdag den 7 October, emedan man ansett, att tid borde lemnäs, dels till fullständigt instuderande af delta vidlyftiga arbele, dels också för de sammankomsters skull ledamöter af samtliga RiksSttn dels hafva haft och dels ännu komma att hafva rörlde detta ämne, emedan ej förutses kunde huru många sådana sammankomster Ståndens ledamöter skulle önska, och man ansåg att egentliga föredragningen af betänk, icke borde äga rum förr än de öfverläggningar, som dervid kunde förekomma, blifvit något när fulländade, ehuru någon viss dag ej blifvit dertill utsatt.
Emedlertid hade man trott, att det måhända skulle kunna gå an att företaga målet nästa Onsdag eller ock att uppskjuta det till påföljande Lördag.
Jag tror i alla fall och önskar, att ifråga var.
Bevilln Utskts betänk, ina få förekomma nästa Lördag.
Man kan icke veta så noga, huruvida detsamma hinner slutas den dagen; kanske går dertill följande Onsdagsplenum äfven åt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att Bevill n.Utsk:s utlåt.
N:o 27 borde till pröfning företagas nästa Lördag.
Uppå derefter af Hr Frih. o.
Landtm, gjord hemställan, och med afseende derpå, alt Bevilln.Utskts betänk.
N:o 28 står i närmaste sammanhang med utlåt.
N:o 27, beslöt R. o. Ad., att pröfningen af betänk.
N:o 28 skulle uppskjutas tills utlåt.
N:o 27 blifvit pröfvadt.
Frölichs, David, den 26 dennes på bordet lagda motion om åtgärders vidtagande i afseende å den år 1817 ännu icke inlösta andelen af Brabantska lånen, m. ca.
Hr D e n 3o September.
G8y Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han för sin del ieke kunde finna, att 56 §:n Riksd.Ordn. berättigade lill framställande af en sådan motion, som Gr.
Frölich afgifvit, enär 56 §:n innehÖlle, att icke nya ämnen af riksdagsmän må väckas sedan en månad från riksdagens början, enl. 27 §:n, tilländalupit, såvida icke sådana frågor af redan faltade beslut, eller redan upptagna ärenden, eller under riksdagen inträffande händelser, omedelbarligen föranledas.
Denna motion kunde icke Hr Landtm, anse såsom omedelbarligen föranledd af något förut faltadt beslut, ulan tvertom helt och hållet inbegripen i del beslut R. o. Ad. fattat vid föredragningen af StatsTJtsk:s utlåt.
N:o 319, hvilket utlåt, föreslagit en und. anhållan hos K. M., på det att all anledn. till vidare undersökningar om de ifråga var. skulderna och deras liqviderande må för framtiden upphöra.
Således hade Ståndets genom bifall till betänk, fattade beslut afsett, att denna und. anhållan till K. M., om den bifölles, skulle undanrödja behofvet af all vidare undersökning om skulderna och deras liqviderande.
Jag tror för min del, att det är uppenbart, att den åtgärd jag föreslagit icke kan egentligen anses inbegripen i den förra, helst den ena innefattar en und. skrifvelse från Ständerna till Konungen, och den andra en föreskrift till en åtgärd att vidtaga af R.
Sl:s Riksg.contor.
Begge dessa åtgärder kunna ske utan någon collision med hvarandra, och sammanhanget är intet annat än just sådant, som efter min tanke berättigar mig att göra motion.
Är likväl förhållandet att den af ingen understödes, så må då dervid bero, men då får jag åtminstone protestera mot Idr Frih. o.
Landtm-.s åsigt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, alt R. o. Ad. måtte tillåta fortfarandet af föredragningen utaf de ämnen, som på föredragningslistan voro uppförda.
Besvärs- och Ekon.Utskms den 23 och 26 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 25, i anledn. af dels K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de frågan om lindring uti den liemmansägarne i Jemtland åliggande roterings- och rustningsskyldighet, och dels redan upptagna, inom RiksStm i ämnet väckta motioner.
Hr Boy, Joh. Fredr., uppläste följande:
Såsom följd af betänk.
N:o 25, i auledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de frågan om lindring uti den hemmansägarne i Jemtland åliggande roterings- och rustningsskyldighet, anser jag pligten ålägga äfven mig anföra mina åsigter.
Innan sådant sker, bör jag hafva äran meddela, att ehuru jag har förmån vara reg:ts-chef i Jemtland, har jag, från mitt inträde uti denna plats, bemödat mig alt ej allenast 13 H. 87 G9° Den 3o September. nppfalta livad till denna befattning directe hörer, ulan äfven egnat min tid och mina bemödanden åt att lära kunna detta land, inse dess behof och bidraga till dess förkofran.
Då jag några år tjenstgjort som landshöfding, samt varit medarbetare och nästan ensam verkställare af den rotejemkning, hvarpå de närvar, förhållandena stödja sig, torde det icke vara alltför förmätet, om äfven jag tror mig hafva en någorlunda riktig, om ej den riktigaste åsigt af delta ämne.
Jag vill således uti hvad jag nu har äran föredraga för ingen del se denna sak ensidigt, alltså ej såsom den chef, hvilken ensamt ser på nummerärens högre antal af sina underhafvande, utan egentligen på hvad det allmännas och provinsens väl fordrar.
Denna fråga är af en vida mer ingripande natur än man anar, då man erinrar sig, det en stor del af Småland är indelt efter å t-J hemman å hvarje soldat, och att i andra provinser dertill äro anslagna 2 0 2^ hemman; sker nu rubbning på något ställe, torde ett sådant praejudicat snart leda till större operationer, och landet få vidkännas högst betydliga kostnader ensamt för arbete och utredning med sådana jemkningar, utan att de kunna sedan realiseras.
Grundvalen för Utsk-.ns betänk, är, alt rotejemkningen skall hvila på samma grunder, som i det öfriga Sverige.
— Rustoch rotehållare samt jägare skola hafva samma skyldigheter och rättigheter i Jemtland som annorstädes.
— Denna sats, så vacker och riktig i tlieorien, har det med sig, enl. mitt begrepp, att jag icke kan göra fatlligt, huru den samvetsgrann! skall kunna utföras; och då jag troligen skulle åtminstone blifva en af verkställarne, är det ändå nödvändigt alt hafva grunderna klara deri, äfvensom för hvar och en annan som dermed kan komma att hafva befattning.
Upplysningsvis får jag meddela, alt de grunder och beräkningar, som jag förmodar varit uppställda för Ulsktn, alldeles icke, efter min öfvertygelse, kunna komma att blifva någon riktig bas.
Då denna bas eller grundlinierna, som kunna åstadkomma en likhet med Sveriges öfriga rotering, ännu icke är funnen, och hvars finnande kommer att utgöra ett ganska vidlyftigt arbete; så kan, förr än sådant skett, man ej ana eller beräkna hvad effect den kan medföra.
Angeläget blir dervid att jemföra hvad de öfrige indelte soldaterne äga gemensamt med dem i Jemtland,— att upplysa huruvida Jemtlands jägare, i och med detsamma en sådan jemkning verkställes, skola genast försättas på detta förhöjda contract — huru förhållas bör der de nu gällande contracter emellan roteoch rusthållare med jägarne skola behandlas, då endera parten nekar till dess omintetgörande o. s. v., samt huru långt Regerms förmåga sträcker sig i thy fall.
Jemtlands jägares aflöning utgår nu med årlig lega i: tö. för service m. m 5. — 2 a tunna korn 16: 32.
B:co r:dr 23.
— Den 3o Se p t e
xn b c r. då åter ett medium af den Svenska indelta soldatens löningsförmäner loide uppgå till nära 5o r:dr b:co. tunnland (hvaraf 6 på ett gärde-mantal) utgöra nu en jägare vid reg:tet; hvarje gärde-mantal äger minst 5oo tunni, jord och högst 3ooo. — När jägaren antages, betingar lian sig vanligtvis rättighet att erhålla mark till odlande af torp på stamrotens ägor; han odlar då denna nejd och äger besittningsrätt derå på sin och sin hustrus lifstid; då de äro döda, återfaller lägenheten till stamrotens innehafvare, och om hemmanet gått i arf, etablerar sig icke sällan contraherade ägarens barn eller barnabarn derå; och på en mängd ställen liar denna åsigt i betydlig mån på ett kraftigt och nyttigt sätt understödt cullurcn.
Vid sådana ofta förefallande casus, nemi. att jägaren betingat sig lifslidstorp, uppstår en särskild calcul på hvad jägaren kostar slamroten:
Inkomst:
Antages att stamroten utgör i j tunnland.
Betalar 3 t:r 24- — Contant af Statscont.... 6: 32. 3o: 32.
Afgå utgifter 16: 16. äger stamroten för sin jord i/\: i6.
Bortgår under denna riksdag passevolancen ... 7. — blir behållning b:co r:dr 21: 16.
Urrotarne äro verkligen för hardt betungade med afgiften af 8 r:dr per tunnland.
Denna afgift borde vara 5 a 6 r:dr, hvilket bör rättas; men detta fel ligger uti allmogens eget beslut, som vid sista rotejemkningen, tvertemot rotertscommissionens förslag, uppstegrade denna afgift från det af mig projecterade maximum 6 till 8 r:dr, hvilket härledde sig derifrån att deputerade till större delen bestodo af stamrotar.
Vid itsta sqvadron är deremot ej den jemnhet uti fördelningen af rustskyldigheten som vid fältjägare-reg:tet.
Project till vinnande af ett bättre förhållande har på K.
M:s nåd. befallning varit rusthållarne förelagdt, men enskildta intresset motarbetade K. M:s nåd. afsigt, till förbättring för dem.
Rör-.de 2:dra sqvadron åter är den på regitets indelningsverk, och då det är vida fördelaktigare att hålla häst än att hålla karl, vore det en olycka för provinsen, om deri nu eller framdeles skedde någon ändring.
Enligt General-befälhafvarnes anmälanden äro Jemtländningarne goda jägare, vana från ungdomen att med sin ofta sjelfgjorda studsare i betydlig mån bidraga lill sin utkomst, och då ligger det i sakens natur att förhållandet bör vara sådant, synnerligast då det eviga krig, hvari han be - Utgift: Vanliga legan . . 1: 16.
Service 5. — JVIötespassevolance 7. — Beklädnads-bidrag 3.
— B:co r:dr 16: 16.
6.J2 D e ii 3o September. finnér sig med klimatet och naturen, måste härda dess krafter oell utbilda dess tankeförmåga.
Det synes alltså vara en förlust för fäderneslandet att vidkännas minskning i deras antal.
Vi vilja nu se, om det ej äfven är det för provinsen, eller de rustningsskyldige, som man ändå velat hjelpa.
Härtill måste jag, för att göra mig förstådd, begagna ett negativt bevis.
Som jag redan förut haft förmån antyda, tror jag ej alt en blifvande rotejemknings-commission, hvars medlemmar, åtminstone ej alla, böra tagas från Jemtland, för att kunna anses fullkomligt opartiska, kan komina att nedsätta nummerären betydligt; men ponera det högsta möjliga, nemi. till hälften, då rust- och rotehållare komma i precist samma ställning de nu äro, då man erinrar sig att jägarne skola åtnjuta samma rätt och få deras inkomster fördubblade, emedan de icke kunna antagas hafva mera än hälften af hvad den indelta soldalen åtnjuter i lönevillkor.
Staten hade dervid förlust af en duglig trupp, som uti allt, med undantag af arbete utom provinsen, ur färdig att dela ljuft och ledt med den öfriga armeen inom och utom Rikets gränser.
Vinsten vore i detta afseende således ingen för dem, som skulle åtnjuta den.
Minskas denna nedsättning i nummerär till mindre än hälften, blir förlusten gifven för rust- och rotehållare och i samma mån kännbar, som antalet af reduetion blefve liten.
Härtill kommer ännu ytterligare en stor skada för provinsen, mest kännbar för en sådan, som Jemtland, nemi. att de summor, som nu utgå af stats- och enskildta medel af öfver- och underbefäl, ej mer tili det närvar, beloppet spriddes ensamt i sistnämnda nejder, utan troligen komme äfven Vester-Norrlands län till godo, och det lif och den verksamhet, som de nu åstadkomma, blefve till Jemtlands stora skada förminskade.
Ser man åter detta project af de förenade Utskrn ur den militära synpunkten och antager hvad som ej kan beräknas, emedan det beror af huru en blifvande rotejemknings-commission anser det, att 200 nummer försvunno; så upphör derigenom en af de redan svaga bataljonerna af Jemtlands fältjägare-regrte, hvilket redan är svagt för att utgöra cadie till den betydliga styrka af VesterNorrlands, Medelpads, Jemtlands och Herjeådalens beväring, hvilken tillsammans med jägarne lill häst och fot utgör en respeelabel styrka, danad efter locala förhållanden och, med Trönderne till reserv, alltid är färdig att afböja, om ej afslå, hvarje fiendtligt anfall, synnerligast emellan Ljungan och Ångermanna-elfvarnes herrliga vattendrag.
På dessa grunder och med mitt varma nit för Jemtlands väl och med mina åsigter till Nordens försvar, kan jag ej annat än på det högsta protestera och afstyrka all nedsättning af Jemtlands reg:te, men deremot yrka, i betraktande af att mari i Norden haft missvext uti 10 år, och till lättande af allmogens mindre goda omständigheter, det ett årligt anslag af 4000 r:dr b:co måtte Don 3o September. tills vidare utgå, hvarigenom Regertn Liefve i tillfälle träffa sådana åtgärder, att en ömsesidig belåtenhet för Staten, rustoch rotehållare uppstode.
Jag yrkar och anhåller således om återremiss, oell om jag får den äran blifva kallad lill Utsk:n, skall jag för dem med nöje lemna alla af mig kända upplysningar, som kunna finnas behöfliga, och hvilka, lill undvikande af en tröttande vidlyftighet, nu måste undvikas.
Hr von Törne, Michael:
Båda Statsmakterna haf va beslutat lindring i Jemtlands rotering, men om sättet att verkställa denna lindring halva tankarna varit olika.
Mig synes det vara klart, att då K.
M. bestämdt förklarat, att någon förminskning af regrtels nummerär icke får ske, sedan 200 man redan blifvit nedsatte, blir det förslag, som de sammansatta Utsk:n afgifvit, overkställbar!; hvarföre jag yrkar, att Utsktn, utan några förbehåll, måtte tillstyrka användandet af de redan vid förra riksdagen anslagna medel, på sätt den afdelning gjort, sora baft denna roteringsfråga till utarbetning.
Sedan jag nu haft äran nämna några ord rörtde Utsktns förslag, återstår för mig att vid den siste värde talarens yttrande få erinra, att han år 1825 var ledamot i Jemtlands roterts-commission och då med mig delade lika tänkesätt ronde behofvet af lindring i rotens-bördan för Jemtlands rust- och rotehållare, samt instämde till alla delar uti följande roterts-commissionens und. betänk, till K. M., hvari yttras: "att, ehuru det icke tillhör commissionen att närmare undersöka i hvad förhållande roteringen i Jemtland, genom den nu verkställda provisionella jemkningen, kommit till andra orter, synes ändock, vid en hastig öfversigt, en stor olikhet deruti för närvar, i allmänhet sig förete, då i nästgränsande provinser endast hålles en soldat för 2 mantal, och i Jemtland deremot, oaktadt den nådigst beviljade nedsättningen, en soldat för •JJldels mantal, hvarföre en ytterligare lindring i rotens-bördan för denna ort är af eLt verkligt behof påkallad."
Af det nu anförda är ådagalagdt, att den värde ledamoten då erkände behofvet af en sådan lindring i Jemtlands rotering, som jag föreslagit.
Hvad som för öfrigt blifvit klandradt i mitt förslag, är sedan vederlagdt genom de calculer och öfriga bilagor, som åtföljt min motion till de sammansatta Utsk:n.
Få ämnen synas vara mera outredda än detta, oaktadt utredning deraf icke saknats.