Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag är visserligen tacksam för den åtgärd, i detta ämne; likväl skulle jag hafva önskat, att StatsUtsk. icke vid sin hemställan fästat det vilkor, att mer än 10 kompletta exemplar - Den 8 Mars. plar skulle finnas af samtlige Riksdagsprotui i Riksg:sKont:s förvar, så vida den ifrågasatta gåfvan till Danska Storthinget må kunna ega ruin; men jag vill icke nu begära någon direkt ändring härutinnan, emedan jag hoppas, att saken ändock skall kunna hjelpa sig fram.
Härmed sammanhänger äfven den förklaring, som jag är sinnad inför R. o. Ad. afgifva, i afsrde å en omständighet, som jag funnit böra väcka någon upmärksämhet; och det är, att St.atsUtslc. redogör derför, att redan i
Maj månad förlidet år hade berörde handlingar, utgörande 42 volumer, innefattande Danska Storthingets förhandlingar allt ifrån Danmarks constitutionella tillvaro, blifvit genom Svenska Beskickningen i Köpenhamn till RiddarhusDirektiouen öfversända samt af densamma till Exped.Utsk. genast öfverlemnade.
Orsaken hvarföre nu sistnämnde Utsk. dröjt så länge att handlägga denna fråga, är att Utsk. först sökt inhemta kännedom om huru stort antal exemplar, som förefinnas af alla dessa protokoller och bihang; dervid har uptäckts, att åtskilliga lakuner ega rum af deu beskaffenhet, att t. ex. vid en Riksdag har första delen af BorgareSt:s prot. nästan totalt upbrunnit, så att deraf icke finnes i Riksg:sKont:s ego ett enda exemplar o. s. v. Likväl har Exped.Utsk. genom sina på enskild väg anstälda underhandlingar med en af vårt lands utmärktaste bokkännare, Hr Kleming, vunnit kännedom derom, att en stor del af (ffi erforderliga exemplaren skulle kunna på spridda håll möjligen erhållas, och till och med att af den saknade första delen af BorgareSt:s prot. finnes i verlden 8 exemplar, af hvilka Hr Kleming ställt till Utsk:s förfogande ett.
Naturligtvis hade det varit bäst: om Exped.Utsk. uti sitt i detta ärende aiiåtna Mein. kunnat meddela, att alla exemplar, som äro ämnade till gåfva, funnos att tillgå, äfven om de till någon del varit på enskild väg anskaffade; men, oaktadt den tid somförflutit, har detta mål icke fullständigt kunnat vinnas, ehuru en betydlig del likväl af de saknade numrorne bekommits.
Emellertid lära Hrr Fullmäktige i RiksgisKont., af hvilka jag med nöje här ser närv:de en och annan, tillhörande det Högloft.
Ståndet, icke underlåta att begagna sig af de uplysningar, jag nu afgifvit, på det den Svenska gengåfvan må blifva så kompletterad som möjligt; hvilket naturligtvis är att önska, då densamma är afsedd att uttrycka representationens tacksamma tillfredsställelse öfver det erhållna Danska Riksdagstrycket, hvarigenom R.
St.-r sättas i tillfälle att vinna kunskap om Danmarks sednast.e historia i denna del.
Den il April - Jag sär ödmjukast proponera om Högloft.
Ridderskap pel och Adeln täcktes anflä en Summa af 502 Nd.
Banco till detta ändamål; jag t>or att war Riddar ebus-(fasta M denna afgift, och derigenom siuppe w! beswära dean» dre Ständen och Stats-Utstottet att uppfinna nya tillgör^ gar för detta ändamäl.
Friherre clcäsiström tilläde nmndteligen den anhällan, att hans
Diktamen matte till Riddarehus-Utskottet remitteras.
Herr Grefwe» och Ordföranden fragade, om Ridderftapet och Adeln, ej skulle behaga, att genast bifalla Lenna af Friherre beckerström gjorda motion till förmän för Friherre blyerts.
Af mänga ropades Ja; men Herr dlorckeostolyo, Ancker,?, ansag cnligast med Fors rnalitctcrnc, akt frägan till Utffottet remitterades, till erhållande af kännedom, huruwida Castan nredgäfwe en sädan utgift.
Herr Grefwe» ost; Ordföranden, yttrade sig mcdgifwa, att om Ridderffapet och Adeln det äskade, borde en sädan Rcmist wisterligcir äga rum, men hemställde, dä detta more c» af Ridderskapet och Adeln aldeles beroende Occonomist fräga, densamma icke kunde utan en siik föregäende formalitet bifallas.
Herr dlorckcnstolxs, yttrade sig wisterligen ej wilja der» till neka sitt bifall, men ansag endast nödigt, att Ridderskåpet och Adeln förut wore sormeligen försäkrade, om hwad Riddarehus-Catzan, werkeligcn kan käla.
Föröfrigt om ej Friherre beckerström widare insisterade pä Remist, wille Herr dlorckeirztvlxe för sin del för sakeus afgörande icke lägga hinder, Fri - §02 Den ii April.
Oe^-r^röm, mstämde aldeles i Herr dlorcl-n»tnlpes tanka, men yttrade sig icke insistera pä Remissen, om Riddcrffapet och Adeln funne sig kunna frägan för«- tan densaunna afgöra.
Uppå förnyad proposition af Herr Grefwe» och Ord, förande», klef denna motion af Högloft.
Ridderftapet och Adeln bifallen. i» Uplastes följande: Utdrag af Protoeollet, bältet uti Borgare«Standets Plenum ivid Riksdagen i Stockholm den 6 April igro.
S-D. Wid föredragningen af den utaf Högloft.
Erpc, ditions-Utftottet projeetcrade Underdåniga ffrifwelse till Kongl. Majit, angående utwägar till de olägenheters afhjelpande, som i wista trackter r>f Skäne genom ftpg-sand förorsakas , fann wäl Borgarc-Ständet, att da Ständet ogillat Högloft.
Allmänna Beswars - och Occonomic-Utskottets i detta amne afgifne Betänkande, hwarigenom till nämnde ändamål, en wist afgift för all den Spannemäl» som sjöledes fran Skänsla Stader utföres, blifwit före, slagen, more wäl Ståndet, jemlikt 71 och 73 §-§. af Regeringsformen, berattigaht, att öfwer denna fräga, såsom innefattande ett Beskattningsmäl, afta Lotcring i det för, siarkta Stats-Utftottet; men sedan g:ne Stand Betänkandet redan godkänt, wille Borgare-Ständet jcmwal deruti instämma, dock under förbehåll att den projeetcrade under, derdäniga ftrifwelsen i sä mätto ändras, att i stallet för Orden: alt en wist afgift till exempel st. matte erläggas för hrvarje Tunna Spannemäl som frän Skäne sjöledes utföres, införes: att intill nasta Riksdag en afgift - Den 11 April. gist af i H. mätte erläggas för hwarje Tunna Spannemäl, som frän Skäne sjöledes till Inrikes Orter utföras.
Dä den sälcdes förestagne rättelsen utan twifwel lärer finnas öswerenestämmande nied rätta meningen af Högloft. Bcswärs- och Oeconomie-Utstvttets Betänkande , förmodade Borgarc-Ständet, att desi respective Med-Ständer benägit stola med Ständct fig häruti förena.
Iltsuxrs. blx l?rotocc>llo Ift. peterson.
Uppå gjord prvpofition af Herr Erefwcn och Lrdföranden, blefwo de af Borgare-Ständet fö-estagne bestämdare uttryck gillade.
Föredrogs följande, frän Constitutions » Utsto^tct inkommet Wördsamt Memorial!
Nedan före inlemnandet af Förftaget till Regeringsform, hade Constitutions-Utstottet tagit i öfwerwägande den af Herr Niddarehus-Sccrcterarcn Silverstolpe yppade fräga, om en Riksens Högloft.
Lag - och HusHällnings-Bercdning.
Utffottcts Pluralitet, genom Votering utrönt» ansäg sig dä ej böra tillstyrka fastställandet deraf i Regeringsformen, utan hemställde desi inrättande till Riksens Högloft.
Ständers Plena.
Med fullkomlig öfwertygelse om nyttan af denna permanenta Committöe, dä behof af densamma more erkändt, förmodade likwäl Utstottet annu akt den möjeligen kunde umbäras, och hyste, jemte farhägan att onvdigtwiö betunga Staten med nya Aflö - Dm ii April.
Aflönings-utgifter, tillika det hopp, att , under en liberal 'Constittttion, skulle Utan förberedde directa biträden, ett allmänt tanksätt snart stadgas och röja sig i moget öfwer» lag.a förbättringar af Landets Lagar och HuslMningsanstalter.
Erfarenheten under en längwarig Riksdag, wid hwilken de wigkigasie ämnen likasom hopat sig pä hwarandra, synes hafwa tillräckeligen wifat nödwändighetcn afnagon Författnings framtida widtagande, hwarigcnom Allmärrna Opinionen mä kunna ester hand uplysaS och beredas, för att jämnare och säkrare werka.
Denna erfarenhet länar ny styrka ät de stät Förslagets Författare till Utskottets ProtocoN den 26 Maji fistledne är anfört, och hwilka Utskottet med wördsam hänwiöning äberopar, som siira.
Dä i likhet med hwad i ofwanbcrörde
Dictamcn hufs wudsakligast sinnes framställdt, de allmänna tänkesättens uvlysande, utgör förnämsta kraften till Srats-Fvrfattnin, gens uphällande och förbättring; dä för detta andamäl en beredande Corps bör sysselsättas att ouphörligen hälla Lagarne framför Nationen^ upmärksanihct; dä wid hwarje intraffai.de af, att denna Corps, genom allmänt gjorde Protscoll förberedt saker och sinnen; dä flutcligen Utskottet fär tillägga, att genom ärcndernes fälcdes förutgangne behandling, ej allenast RikSdagarne i a!lmänh>t skulle under lugnaro vfwerläganingar och lättare gisnc Resultat, ansenligen för, kortas, utan ock i synnerhet ten fördel, i statistiskt afseende winnås att dc hittills bristfällige Leconomiffa Författningarne cn gäng blefwe mera fullkomliga och således längre bestående: anser Utskottet sig af a a dessa omständigheter upfordradt, att, såsom en wid denna Riksdag wäckt fräga, hemställa till Konungs och Ständers afgörande wid nästföljande, att örn af Herr Niddarehus s Secreterare» X Zilver - Den 11 Apris. Kilvcr.ttolxo'förcftagne Riksens Ständers Lag - och Huss Hallnings-Beredning, sädan den samma af Utskottet bliss mit ingiswen, och i samttlige Respective Riks -Ständcns Protoeoll intagen, inä bringas till wcrkställighct och i Res geringsformen stadgas.
Stockholm den 21 Ma-tii :Liv ^ä EonstitutionS - Utflottcts magnar Liaes kleming. L. v. Kosensteirr.
Danial Lderstein. ^s:son kftzrclrert.
O. ^Vslerias. Utdrag af Riksens Högloft.
Ständers Constilulions Utffotts Prvtocoll, den 21 Martti 1810° S. D. Wid öfwerläggningen angäende den af Herr Riddarchus-Secreterare» 8iiver?iolpe ä nyo wäckte fräga om en Riksens Högloft.
Lag - ochHushällnings
Beredning utlät sig, Herr Kammarherren m. rn» Grefwe idlörncr:
"Ehuru jag för min del icke har nägot att inwändck deremot, att det nu projectcrade Betänkandet sär asgä till Riksens Ständer och underkastas Allmänhetens samt till» kommande Riksens Ständers pröfning, anhätter jag likwal, att sä anföra följande:
Jag misikänner alldeles icke det nit och den omtanka för uplysningens fullkomnande genom en pä werkeliga kunskaper grundad beredning af Allmänna Opinionen, som foranlätit den aktningswärde Författaren att upgifwa ifräs gawarande project, men jag wägar det oaktadt i anscenhx till desi nytta och lämpcllghct hysa nägra twiswelsmäl.
Dä sch AS. pr»t. 6:le Baft-, -kdra Lss. so. Z06 Den Ii Zlprik.
Dä en wcrkcljg
Tryckfrihet ssyddad i Grundlagen och Regements Författningen för obehindrad aga rum, tror jag att derigenom är hufwudsakeligen gjordt allt som kan bereda och stadga en Allman Opinion.
Det ar mängden af de olika meningarnc, deras inbördes strid, och den nötning och taflan som deraf upkommer, som ffall stuta med att öfwer de hufwudsakeligaste ämnen bestämma Opinionen.
Jag tror att i detta afseende det förhäller sig med densamma och med uplysningens framsteg som, estor hwad man längesedan anmärkt, med Näringarne och Handeln; Le behöfwa endast att lemnäs uti en fri wcrkningskrets
At enffildta omtankans wärd, och dä Regeringen blott undanrödjer hindren för deras urweckling, winna de tillwäxt utan särstildt ledning.
Sätant är äfwen i min tanka förhälland t med uplysningen, och jag frugtar att alla försök att direetc bereda oller wäglcda den, stola införa en Corporatiens esprit mera stadlig än gagnet g för det allmänna.
Ehuru uplyste och wälmennande den föreflagne EvmmittSens Ledamöter ocksä kunna wara, kunna de swärligcn undrä att arbeta utur en wist synpunkt, och be, staffenhctcn af deras sammansättning fordrar att de dervin stola sörena sig.
D irna mäste mer eller mindre minna Allmänhetens bifall, och i samma nion upkommer nödwändigheten alt förswara ellcr förklara den.
Deraf kati ater lätteligen härröra en Corporationsstrid, som blir ak helt annan wigt än den som stulle gifwae emellan enstildta! och allmänna Opinionen, otälig wid en sädan behandling, stulle kan hända snarare deraf retas till motstånd och att under en förhatelig synpunkt anse hwad som, af en blott äterhättande beskaffenhet, annars möjeligen snart nog wunnit dest bifall.
Om wi destutom bctragte hwad werkan wiste Academier haft pä de Länders spräk, som de warit arnade att dana, torde wi finna huruwida de gjort nägot mera Den H April. §07 mera, än hyfsat och polerat, ock om de icke kan handa med detsamma instränkt oa bundit dem.
Frägan torde wara, oni Tysta och Engelska spräken under en AcademieS ledning någonsin wu»nit den rikedom och energie som Litteraturens obehindrade gäng nu mera i dessa Lander för» warfwat dm, och med stät torde man kunna pästä, att Fransta spräket icke förr an sidan Acadcmicns tuktan upphört, tagit den utflykt svin ehuru i början oordentelig är ärnad att !
.framtiden gisa a det ali den styrka, som dkt är stickcligk att emottaga.
Om således Corporationsns bidragande uti den wittna werlden, utom wid stora och sammansatta arbeten torde wara af föga betydenhet, hemställer jag, om icke en beredning sadan som dcN förestagne stutt? wena öfwcrflödig, om icke d-n möjeligcn stulle kunna blifwa stadlig äfwcn kaN handa igenom missbruk hwil, ka stridande emot afstgtcn med dest inrättning, likwäl r folie af densamma swärligen torde kunna i alla fall förekominas.
Lagens och Förfatlningarnes granstning fanste af mstildta sä wat som as en Corps, och skattkista kunstapcr kunna änven af dem samlas, men den cnstiltas ätgärd kan aldrig möjeligen aga det inflytande eller säledeS missbrukas som de framställningar, hwilka kunde göras, afen ig> nom Riksens Ständers wal tillsatt Committöe.
Det är i anledning af allt detta som jag anhäller att dessa mira ehuru i hast upgifna twifwclsmäl mätte tillika med Betänkandet fa underkastas Allmänhetens granstning.
Herr Vistopen Doctor von ldonsestcin, anförde:
Dä hos Högloft.
Utstottet till öfwerläggning förekom, huruwida något stadgande borde r Grundlagen insöraS, om den af Herr Riddarehus - Secreterare;:
LUverstolpe förcsiagne Lag - och HushällningS-Beredningm, trsddejag mig icke böra tillstyrka densamma.
De Den i!
De betänkligheter, som dä ledde min öfwertygelse hafwa ännu icke blifwit fullkomligen undanröjde.
Jag fruktår ännu, att en Beredning, wald af Riksens Ständer, skall oagtadt alla de fördämningar genom hwilka mai: skulle wilja förekomma desi sträfwande tillen emot Grundlagens Esprit stridande inflytelse, likwäl antiNgtN steg för steg winna den, eller och förfalla till wanmakt och owerksamhet.
Blir förcmälct för desi bemödande, attblottstaffa upgifter, eller ämnen för blifwande Ständers rådplägning öfwer Zuridifla eller Oeconomista fragok, sa stende man böra hoppas, att denna angelägenhet, under en wis Regering bestörjcs och wärdas genom de Embetsman, hwilka omsorgen om sädane ärende: äliggcr.
L ch att den en,- ski dta omtankan i alla fall, under tet hos ost nu antagna Regeringssättet, stall harwid lemna troget och nitiskt biträde.
Skulle äter afsigten wara, att lika som Vereda eller rigla Opinionen, och derigenom i förwäg sörwista ost om mogna och fullt sammanhängande beslut; fä wägar jag tro, att Opinionen bäst och säkrast, fanste cndasi bercdes genom Tryckfrihet, och att den aldrig bör rigta» genom nägon skags vffentelig och stadgad Corps, mer c-ermindre talrik.
För en Corps är smärt kanffc omöjcligt, rttt i längden bibehålla sig fullkomligen fri frän all skags ensidighet, och om den ar authoriserad, ware sig af werkställande magten elier af dcn Lagstiftande, alt i nägon mon leda tankcsadet, wantar jag af bensamma mera hinter än gagn för uplysningcn.
Dä Nationen är säker, att ätminstone hwarf Acke är se sina Representanter samlade, stall upmärksamhetcn noz wändas till de ämnen, som n id Riksmöten förekomma, och uplpsande forskningar öfwer dem helt wistt anställas.
Alla ädelsinnade stola dertill upmanas af Fosterlandskänsla, af hog att utmärka sig, och winna allmänt förtroende.
Sjelfwa behofwct stall leda wänga att genom adagaläg, gande Dr, 11 April. Z09 gande al grundliga hithörande kunstaper bana sig »väg till Embeten och förmaner i Stalén.
När en hwar fä»-tänk , strifwa och lata trycka sina undersökningar öfwer allt hivad s m rörer allnranna Intcrcsiet, när en hwar fäc »välja sine Nädgifware sina medarbetare, sorn »nan altid gör bast sjelf; med ert ord, nar hela denna angela icnh. t anförtro? at begreppens fria utwcckling, g noin enffi dtaS ornsorg, densamma af Regcrings-sattet bcfinnes »väckt, lif» »vad och underhällen, samt Tryckfriheten lemnar en saker utwag att tä allt fram i dagen; sä behöfwes i min tanka ingen annan anstäldt.
Som frä »an i alla fall stall hwila till nästa Riksdag, har jag sa mycket tryggare framställt desin mine betänks lighetcr.
Erfarenheten och allmänna omdömet stall dä haf» »va »ned wsihtt afgjordt deras wigt.
Om dä de befinnas fullt ogrundade har jag i alla fall icke den förebräclsen, §tt hafiv > hindrat ett beslut som af flere uplyste och redligt tankande »nan blifwit tillstyrkte.
Larl v in Uozenstsin.
Uti hivad Herr Grefwe lVllttnrr samt Herr Bistopen Doctor von R.ozcn-Nk-in yttrat, instämde Riksdagsmännen dlltg lckLKk>r>S40N och ^svn jonason.
. Herr Asictzor 6-lKn, upläste följande:
''Den af Herr Riddarehem-Secreterare»» Zilverstolps föreflagne Lag- och Hushällnings Beredning, är ger>o»,r sjclfma Förflaget, och de i desi 4 Pun.ter gifna förestrif ter, till sitt ändamål och sill besatt'ing, sä noga bestämd? och till sin mcrkningskrcts sä gränsad och inskränkt att det icke för mig ar mchttigt inse, i hwad mäl, och pä hway sätt, en sä beskaffad Inrättning kan gifwa nägon anledning till farhäga för misibruk, och för wädliga följder.
Men deremot har hoS mig denne Riksdag och ett ärs wida - Z10 Den ir April. widare erfarenhet stadgat, an mera öfwertygclfe än jag förut hade om nyttan och nödwändigheten deraf.
Att ätffillige af wara nuwarande Lagar och Författningar hafwa betydliga fel och brister, har af alla som med riägon erfarenhet följt dem, lange warit erkändt och be^ klagat.
Man finner latt ivid granskandet hur de ofta, utan öfwerwägande af allmänna ratts grunder, utan tillr'ächel!g kann dom af det särffildta ämnet, utan allmän vfwcrsigt af det helas behof, endast under smärre inskränkte afgifter, stundom med cnstildta Jntcrcsten, förhastadt och lika fclagtigt till redaction som till sak, blifwit widtag» ne och utfärdade.
Och deraf har följt dels en ojemn rattrvisans fördelande Medborgare emellan, dels betydliga hinder (Mot den allmänna och cnstildta walmägans förkofran.
Kan det wara likgiltigt om ett sadaut förhallan-' de äfwen framdeles fortfar- Och förändras det Mone hädanefter an hittills af sig sjclfwe.
Uti hwilkcn nästan total och beklagelig brist äro wi ej äfwen af alla säkra statistiska uplysningar om Landet, äfwen i de wigtigaste oH angelägnaste delar.
Säkerligen ej mera än r något annat Land, som gör anspräk pä odling och uplyening.
Men utan sädane kunstaper, och utan en samlad kännedom af nästan all detaille, huru man will, med sammanhang, till en önstad effcct, och i synnerhet till förbättring, mera styra ett Rike, än en enskild rörelse?
Och huru hafwa ej följderne ocksä ofta röjt denna brist.
Men hwilken har man dä att anklaga för alla desta anförde brisifälligheter hos Ost?
Ingen Person; alla desta kunskapers samlande, utredandei ordning ställande till brukbarhet och applikation; alsta bristers uppsökande och granstand,, botemedlens öfwerwägande och sammanhällande, allmänna grunders undersökande har warit ingens ä-- lig - Den 11 Äprik. liggande och ingens skyldighet.
Och det ar ingen att anklaga annan an sattet, af Statens inrättning.
Stats»Seereterarne som lagga den närmaste hand wid alta Negcringsärendcr, som stola för Konungen frambära alla Rikets angelägenheter-vederbörligen beredde, ar^ wäl de, som mäst äro i behof af alla nämnde uplysnin^ gar-
Men omöjeligcn kan det af dem begäras, att de stola tillika taga den egentcliga befattningen af deras anstaffande och beredande-
Det gifwas förmodeligen inga mer sytzelsatte Embctsmän i Riket, och inga hwars tid Mindre bor delas, och dragas ifrän deras egenteliga wigtiga göromäl, samt för hwilka alla erforderliga underrättelser, utan särskild förstning, mera bör wara ständigt till, handa hällne.
Da man till ärendernes mängd och mängfalld lägger fordringen af deras fullkomliga granskning och utredande wid den sista Insianecn med alla förr under sakens lopp begängne misitaS grättande, lärer man lätt inse omöjelighcten att tillägga nya serskildta befattningar af utsträckt detaille.
Om under den framfarne tiden, man dock sedt ätstidiga nya, nyttiga och wäl öfwerlagda Hushalls-anstalter och Författningar uttänkas, beredas ochwidtagas, sa har sädant dels warit frugt af en sällsynt talang, arbeteformäga och arbetsflit, som ej altid kan päräk» nas, dels i alla sall ej kunnat ste, ( afwensom det hädanefter ej eller stall kunna ste) utan att söka biträde och hjelp» af andre tillkallade personer, — Beredningar, Committöer, sä wäl walde som tillfället medgifwit, och med det fbrräd af kunskaper, som wZr tid är i bifttning utaf, och skulle utan twifwelhafwa w un nit Åtskillig förbättring, same stundom aswcn rättelse, igenom en uprättad Lag r och Hus^ällningk-Berednings förberedande ätgärd, och samlade underrättelser.
Vi haswa wisierligen nu erhållit en önstad Tryckfrihet, af hwilken för allt stags uplysning utan twiftocl nM> fet Den 11 April. ket bor hoppas, och ingen kan mera an jag wara öfwer» tpgad om de walsignade frugter som deraf i mängfalldiga Hänseenden aro att wänta: men icke tror jag att i te afseende» som nu äro i fräga och i hwilka Lag - och Hue» Hällningk-Beredningcn är päräknad, men med för mycken tillförsigt bor endast lita pä dest wcrkan och uträttande.
De förre Tryckfrihets-Lagarne haswa ej heller förbubit raifoncrande undersökningar a sLagar och Författningar, nyas söresiäei de, behofwcirs utbredande; och ännu mindre förbulit statistiska un crrättelscrs,samlande; men hwillen skörd deraf har man derföre wunnit?
Kan man wänta att cnffildta Personer stola ! nägon betydlig mon, och palett satt som leder till nägon säkerhet, beste r och fullständighet uppoffra sin tid och möda till dylika undersökningar, antingen endast as rcn Patriolisme, eller ixn för ringa och osäkra winsten ak strittcrnes försäljning?
Lch i wart fattiga Land, med sättet af wär manliga sysclsättning, och af wära utkomsts omsorger, huru ruänga Persotter will man tro wara i belägenhet dertill?
Lch de som skulle hafwa bäde god wilja, förmögenhet och förmåga, finna de dock, i egenskap af cnstildte Personer rnedcl och utwägar dertill?
Längt ifrän att jag för min del tager nägon farhoga för Corporationer, som hafwa bestämde lagliga bcfattnm» gar, under bestämda föreskrifter, anser jag dem i allman^ het mera wara afen wcrkelig nytta för ramhälls -Drdningens beständ.
De kunna bliftva öfwcrstödiga och icke Lehöflige, mcn icke gerna i annat afseende, än, med si" onödighet och kostnad, stadande.
Fylla de sin bestämmcl,e »ch winna derigenom en förtjent aktning, sä äro de,hwar i sin gren, ett stort stöd för all god ordning och rätt , och ett mägtigt hinder för all afwstelse denfrän, lvm Den 11 Äpril. 313 utgör andamälet af all Samhälls - inrättning.
Fylla de den äter icke, antingen igenom försummelser, eller tillbud att sträcka sig utom sin krets, eller igenom arendernes orätta bcha-dliug i ett eller annat afseende, sä förlora S» sinart allt anseende , blifwa af ingen betydelse, och intet inflytande, och ej möjeligen farliga genom någon sin werknings förmäga.
Jag äberoxar afwen harwid HMad Herr RiddarehusSccreteraren SllvorLtolxs pämint, öfwer den hufwudsakeliga ffilnad som sig företer emellan en Corps, hwars Ledamöter hafwa sina platser säsom beständige Lifstids-Sysflor och den hwars Ledamöter aro efter hand ombytligt
,Lm den förre ffulle kunna gifwa nägon farhäga för en skadlig Corporations - esprit, sä ar sädant ej anwändbart till den sedrare Eremplet af den allmänna aktning och bifall, som de Allmänna Ärendernps LereLning wunnit, hwilken äfwen är cn ombytlig Corps, och som mera och närmare än nägon annan bör hafwa inflytande pä Regerings ärendcrncs gäng, matte wal tillrackeligen bewi,a den nu i fräga warandes ofladlighet.
Desiutom hwad kan man frugta af en Corps, !om har ingen activ förmäga, hwars hela befattning endast är att samla underrättelser, uplyfa, utreda / räda, och som da Allmänna Omdömet ar uplyst igenom Tryckfriheten, ei kan lyckas i sine bemödanden, och ej winna inflytelse, utan igenom noggran rattwisa och wcrkelig sanning; hwils ka aldr g för något Land äro farliga.