Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefve Mörners framställning skulle i denna del, såsom af erfarenheten styrkt, till alla delar antagas, som bevis emot min tanka om Representations-rättigheter; men då det nu är Konungen, som Den 23 Maji. 189 Satter af och till, bör ej befaras hvad Grefve Mörner visat vara skedt.
Herr Påhlman , Otto Fredric:
Mitt sått att förstå Grundlagen i förevarande fall, har jag ofta förut tillkännagifva, nemligen att jag fattat enahanda mening deraf, som Fri herrarne af Wetterstedt och Adlerbeth yttratj men derföre vill jag dock icke påstå, att denna mening är den lyckligaste, serdeles så länge voteringar innom ConstitutionsUtskottefc ske Ståndsvis.
För min del vill jag icke heller bestrida, att
Utskottet icke haft största anledning att inkomma med förslag till denna förtydliganj de ; och om jag endast skulle rådfråga den agtning jag har för de Män, sorn varit af olika mening med mig , så ägde jag redan deraf anledning att $:n i Grundlagen icke vore nog tydlig.
För att stadga mitt begrepp i denna del, har jag, så vid förra Riksdagar, som nu, jemfört den ena Grundlagens föreskrift med den andra, och dervid funnit collisioner uppstå, hvilket visar nödvändigheten att en ändring i dessa olika stadganden ägde rum.
Lika så väl Riksens Ständer ägt att deltaga uti stif-t landet af RegeringsFormen, lika öppen rättig-’ het äga de att framlägga förslag till en förän-! dring deruti j och jag hemställer således ^ om icke, på sätt Herr Cederskjöld yrkat, Utskottets förslag kunde återremitteras, samt de utaf honom framställda anmärkningar för Ståndets gemensamma tanka förklaras.
Nyttan af Herr 19» Den 23 Mciju Cederskjölds förslag , att Riksens Ständer må äga afförande-rät t , utan alseende på plurali» teten innom Utskottet, anser jag vara den, att i de lall, der tydlig
Lag ej blifvit öfverträdd, men der Opinionen om oskicklighet är grundad , böra ej 8 personer äga magt att tillintetgöra all anmärkning.
Jag har förut framställt, huru genom en felagtig sammansättning eller utöfning innom OonstitmionsUtskottet, endast 8 Ledamöter af 24, sä länge voteringar Ståndsvis fortfara, behöfva vara ense, för att låta hvad anmärkning som hellst förfalla, och utan att några skäl derföre uppgifvas ; hvilket aldrig måtte hafva varit Lagstiftarens mening.
När nu härtill kommer, att ett RiksStånds önskan om tryckning af en del af Utskottets Protocoller , blifvit afslagen derigenom , att två Stånd stadnat emot två, oagtadt rättigheten dertill är uti TryckfrihefsLagen tydligt medgifven, då visar sig nödvändigheten deraf, att i händelse något Riksstånd ännu skulle bibehålla den idée, att omröstningarne innom Utskottet böra ske Ståndsvis, tillse, att Nationens rättigheter icke bortslumpas, som lätteligen kan hända, hellst om äfven hädanefter skulle inträffa, att någon Person innom Utkottet blefve så illa instruerad om, hvad han bör votera , att han toge miste om med hvilken af de öfrige Ledamöterna han borde sig förena.
Jag anser således kommande Ständer icke böra betagas att förändra 107. för att stadga, att det tillkommer Riksens Ständer och ej ConstitutionsUtskottet att pröfva de anmärk t - Den 23 Maji. ningsfrågorsom innom Stånden eller andra Utskott än ConstitutionsUtskottet väckas, eller ock, att få den mening tydligare uttryckt, sorn jag af denna §. fattat, och hvilken nu i nio år blifvit tillämpad.
Jemte det jag förnyar min anhållan om återremiss med antagande af Herr Cederskjölds yttrande, såsom Ståndets gemensamma tankar, förenar jag mig äfven med Friherre Åkerhjelm »deruti, att både Utskottet och den tilltalade böra komma ij tillfälle att förklara sig- Härvid får jag äfven framställa den önskan, att
ConstitutionsUtskottet ej genom olika meningar må tillintetgöra Tryckfri-’ hetsLagens stadgande.
I min tanka äger icke någon Auctorité att vägra tryckning af andra Protocoller eller Handlingar, än de, som innefatta hvad hemligt hållas bör.
Då det hvarken är likgiltigt för Nationen att få veta, huru hvarje Ledamot af Utskottet uppfyller sitt ansvarsfulla kall, eller likgiltigt för den Embetsman, mot hvilken anmärkning blifvit gjord, att Allmänheten får känna om den sam-! ma varit grundad, eller icke; är det så mycket mera magtpåliggande, att Riksens Ständer sättas i tillfälle att meddela ett rättvist omdöme härutinnan.
Boye: I anledning af Herr Gref; ve Mörners yttrande, ber jag, att få erinra, det jag ingalunda sagt, hvarken att StatsRådets
Ledamöter äro integrerande delar af Ma^ jestätet, eller att de så anse sig.
Jag har lern; nät åt hvem som vill att så anse dem , och om denna framställning också kanhända var 192 Ben 23 Maji'
Origtigt så agde den dock ingen syftning att såra, utan Var, som jag trodde, nödvändig, för att visa, att då StatsRådet ej borde så betragtas, och ej heller kunde anses utgöra delar af den Democratiska M3gten , så återstod ingen annan Magt , till hvilken StatsRådet kunde hänföras, än deft Aristocratiska, och om jag i denna benämning felat, så har jag deri delat öde med en stor Man.
Montesquieii kallar också Aristocrati den tredje Magt, som bör finnas i alla Constitutioner, och hvars äni damål han uppger vara, att genom sin återhållande kraft förhindra all friction emellan de båda andra.
Jag vet rätt val, att den okunniga hopens rop fästat ett förhatligt intryck vid ordet Aristocrati, men då jag falat inför Rikets mäst upplysta Stånd; och då jag dessutom framställt endast den välgörande egenskapen af vår constitutionella Aristocrati; så hade jag, kati hända, bort skonas för all förtydning af min mening.
Pen slutföljd Grefve Mörner i Öfrigt gjort, att då Ständerne ej ägde tillgång till StatsRådetS Protöcoller, Ständerne ej helier skulle kunna afgörande rätten utöfva j denna invändning ar redan af mig undanröjd.
Jag har påmint derom, att om Ständerna i något enda fall skulle få sjelfva bedömma Ministéren, hvilket likväl synes vara medgifvit i sjelfva den förändring , sorn nu föreslås oss, en förändring, som ju åter icke åsyftar §:s borttagande; så skulle alltid samma considerafion uppstå, nemligen, att upplysning om innehållet af Protocollerne i anmärkningsfrågan 6kulie lemnäs Ständerne af Constitu tiona - Den 23 Maji. *93 tionsUtskottet, på samma gång, som anmärk-, ningen återlemnades; och då det måste medgifvas, att i något fall Ständerna kunde erhålla den upplysning, sorn borde tagas utur StatsRådets
Protocoller; så vore det också klart, att så äfven borde tillgå i alla anmärkningsfrågor, emedan Lagen icke gitver ringaste anledning till någon arbitrair magt hos Utskottet, att i något fall lemna en sådan upplysning, och i andra vägra den; hvilket likväl skulle äga rum, derest Utskottet kunde göra hvilketdera det ville.
Då RegeringsForrrefl befaller, att Utskottet skall höras, och Riksdagsordningen befaller, att alla Remisser skola af Utskotten besvaras; så måste ändamålet vara, att Utskotten skola, i alla Mål, lemna all den upplysning, ali den kännedom, som Utskotten äga.
Så förstår jag Lagens ändamål, och så torde det böra af alla förstås.
För den erinran Friherre
Åkerhjelm gjort om ofullständigheten af mitt yttrande, angående f. d. Konungens Conseil, anser jag mig vara Herr Friherren förbunden.
En större fullständighet hade likväl kan hända varit öfverflödig.
Alla minnas den magt SäkerhetsActen gaf Monarken , och äfven ekadligheten deraf.
Mitt föremål fordrade icke mera, än blott att påminna om faran af en Conseil af ingen ansvarighet inför Nationen; en fara, som jag tror att vi icke nu böra å nyo underkasta oss, men hvartill vi dock ganska mycket närma oss, Om vi antaga hvad man nu föreslår.
Må det Ridd. 0. Ad.
Aid, as, 26. 194 Den 23 Maji. förlåtas min öfvertygelse, att jag anser detta Betänkande utgöra första 6teget att föra oss derhän; ty blir det afgjordt, att all afgörande rätt tillhör ConstitutionsUtskottet; så ankomJ mer också hela Ministérens ansvarighet inför Nationen ensamt på det mer eller mindre in-j flytande, som möjligen kan i framtiden vinnas pä våra Riksdagsval, och synnerligen på det val till ConstitutionsUtskott, som Electorerne äga att anställa; och det vore då icke heller omöjligt, att resultatet af den nu föreslagna förändringen blef, att
Ministéren vore indircct gjord till domare öfver sig sjelf» Herr Cederskjöld:
I anledning af Hers Friherre Åkerhjelms anmärkning, ”att det Alternativ, jag föreslagit, skulle vara oantag-j ”ligt, emedan det skulle förutsätta, att ransakn ”ning i Stånden anställdes”, vill jag blott förklara, att jag alldeles icke anser någon sådan ransakning erforderlig, om än Alternativet an«i tages.
Constitutions Utskottet komme i alla fall att utreda ämnet OGh deraf framlägga en Species Facti, för att tjena till ledning för RiksStånden i deras omdöme.
För öfrigt toN de jag få erinra, att vid dylika frågor, hvaröfver Opinionen ensam äger Domsrätt, ingen annan undersökning, till och med i ConstitutionsUtskottet, egentligen tarfvades, än blott för att upplysa den Personens verkliga förhållande, mot hvilken anmärkning blifvit gjord3 samt huruvida han till eller afstyrkt den klan-' drade åtgärden o. d. Slutligen upprepar jag ännu en gång, att jag är långt ifrån att vilja Ben 23 Maji Jå5 försvara mitt föreslagna Alternativ, såsom de» enda rätta, hvilket borde antagas.
Jag har blott tyckt, att då denna sak nu blifvit bedömd på två rakt motsatta sätt, vore det lämpligast, att båda meningarnes försvarare genom framställningen af två Alternativer, visa agtning för hvarandras meningar.
Jag conformerar mig så mycket hellre med Herr Påhlman i detta fall, som jag uti ConstitutionsUtskottet alltid reserverat mig emot de till Utskottet remitterade anmärkningsfrågors förfallande, för det att tvänne Stånd stadnat emot två, i afseende å beslutet.
Jag har då alltid ansett, att ett pluralitets-beslut borde fattas
Och detta har jag trott kunna ske, när förhållandet till RiksStånden anmältes och Riks Stånden derefter förvisade Målet till den behandling 73. §. sista Momentet i Riksdagsordningen innehåller.
Emellertid och då detta är underkastadt olika meningar, anser jag högst angeläget, att Constitutions - Utskottet blifver försatt i tillfälle att i alla Mål kunna utröna Pluralitetens beslut.
Grefve Spens9 Carl Gustaf: Öfverlägga ringen kan ej slutas, utan återremiss eller votering derom.
Olika opinioner om 107.
§. hafva funnits vid denna Riksdag, och skola alltid finnas.
Det är i sådant fall nödvändigt , att antingen bjuda den ena opinionen rakt spetsen, eller ock låta tvänne Alternati-’ ver hvila till nästa Riksdag, på det då mt kunna visa sig hvart åt tidehvarfvet vill.
Den 2 3 Maji.
Jag instämmer således med Herrar Cederskjöld och Påhlman uti anhållan om återremiss, med förslag till två Alternativer, samt hemställer tillika, om icke Herr Cederskjölds sista anmärkning, om den Species Facti, Constitutionslkskottet bör afgifva, äfven kunde få intagas i den Redaction han föreslagit sålunda: ”Sedan sistnämnde Utskott deröfver blifvit hördt, och utförligen sig om Målet yttrat.
Man kunde derigenom förekomma den här befarade möjlighet, att de Domare, som komma att dömma, icke skulle erhålla underrättelse om Målet.
Jag underställer tillika, om icke i sista delen af Herr Cederskjölds alternativa Redaction, äfvensom motsvarande ställe i Utskottets, efter orden: ^pr öfve och afgore”, borde tilläggas: ”efter föregången votering.
” Erfarenheten har visat någon gång, att sedan vid en Acclamation, blott få Nej hörts, men en enda begärt votering, voteringen derefter mot förmodan utslagit.
I anmärkningsfrågor kan möjligen hända, att considerationer afhålla någon från att begära votering: och det synes mig dessutom vara en vinst för den Person sjelf, sem skall sattas under ett Stånds omdöme, att veta, det han ock verkligen undergår en PluralitetsDom, men ej de-i ras, som skrika högst.
Herr Cederskjöld förenade sig med Grefve Spens.
Jag har nyss hort, att när innom ConstitutionsUtskottet två Den 23 Maji. 197 Stånd stadnat emot två, Utskottet förklarat ett RiksStånds framställde önskan om tryckning af Handlingarne uti ett Mål böra förfalla, eller, som vill säga det samma, afslås.
Denna åtgärd förefaller mig så mycket origtigare, som då i Mechaniquen verkan och motverkan äro sinsemellan lika, deraf icke uppstår något resultat.
Utskottet hade således, enligt min öfvertygelse , ej bort meddela något yttrande, utan endast i så beskaffadt fall öfverlemna frågan till RiksStåndens af. görande, annars skulle det emot all proportions lära stridande förhållande inträffa, att RiksStånden icke skulle äga rättighet pröfva en sådan fråga , sedan innom Utskottet två Stånd directe stadnat emot två.
HerriSilfverstolpe, Gustaf Abraham:
Då denna Discussion redan varit så långvarig, att Ridderskapet och Adeln torde haft tillräcklig tid att stadga sin mening, lärer Förslagets återremiss blifva en nödvändig följd.
Jag anhål-’ ler likväl att få erinra , att detta ämne är af en annan natur, än de frågor , hvilka från andra Utskott inkomma, uti hvilka Utskottens Betänkanden kunna, jemte alla dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
I afseende å den föreslagne nya Redaetionen af 107 §. i RegeringsFormen, hafva tre eller fyra särskilda meningar blifvit framställde.
Någre Ledamöter hafva talat mot den af Utskottet uppgifne förändring, andre hafva an - Dsn 23 Maji,. sett §:n vara fullkomligt tydlig, och andra hafva åt.r jnsiämt uti Herr Cederskjölds förslag.
Enligt 56 § i RegeringsFormen, lärer Ridder. skåpet och Adeln till grund för återremissen böra antaga en af dessa olika meningar, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gejnensamma tanka; och jag hemställer således, om icke Ridderskapet och Adeln nu skulle behaga aigöra, hvilken af de framställde anmärknirgarne skall såsom Ridderskapets och Adelns tanka antagas, derest icke Ridderskapet och Adeln skulle anse lämpligt, att alla de gjorde anmärkning3rne kunde, såsom Ridderskap ts och Adelns gemensamma tanka , till Constitution^Utskottets granskning och sammanjemkande qfverlemnas.
I anledning af hvad nyss blifvit yttradt, vill jag endast utbedja mig iå erinra, att då Montesquieu talat om nödvändigheten af en Aristocratisk magt, såsom intermediaire emellan Konungen och Folket, är det isynnerhet under analysen af Engelska Constitutionen och i Öfverhuset, som han igenfunnit detina mägt ; den gifves ock-å verkligen der, emedan Öfverhuset har en gifven Consti; tutionel verkrungs-förmåga.
Men Montesquieu har icke sagt, att Ministéren i England utgjorde den Aristocratiska magten.
Med ännu m;ndre skäl kan det sägas om StatsRådet här.
Jag vill för öfrigt icke bestrida någon att föri kiara sina ord, men på det sätt, jag hörde det anmärkta uttrycket, att StatsRådet skulle utgö* Dea 23 Maji, 199 ra en del af Majestätet, kunde det ej annat än förefalla mig högst olämpligt.
Hvad angar återremissen af Betänkandet, vill jag ej bestrida den ; men hemställer i afseende på Formen, om icke Ståndet kunde förena sig uti att låta alla anmärkningarne gå till ConstitutionsUtskottet, på sätt en värd
Lej damot, Herr Silfverstolpe, föreslagit.
Jag vill ej bär inlåta mig l en litterair strid om hvad Montesquieu sagt, eller ej sagt.
Här finnes ingen Ledamor, sorn ju icke sjelf kan läsa Montesquieu , och således också är i tillfälle att döma derom.
Jag vill icke heller tillåta mig den frihet, som en Ledamot nyss tagit sig , att bedöma lämpligheten af hvad andra här talaj men jag anser mig skyldig mig sjelf att erinra , det ingen Ledamot är berättigad att förklara för olämpJ ligt hvad jag , med laglig rätt och i logiskt sammanhang med frågan, till Protocollet yttrat.
Hvad åter hufvudfrågan angår, så anfier jag ganska betänkligt att öfverlemna till UM skottets omdöme att afgöra, hvad som nu är vår mening i en fråga , som Utskottet sjelf framställt.
För att komma till ett resultat, bör någon af de nu yttrade meningar gillas ; och kan hända att de af Herr Cederskjöld fram-? ställda Alternativer då kunna antagas.
Om den deri framställda större tydlighet är öfverflödig, så torde han likväl icke vara skadlig 5 och da jag så här hasteligen skall yttra mig öfver 200 Dm 23 Maji, den, så inser jag ingen särdeles betänklighet vid dess antagande, ehuru jag alltid tror, att samma rätt är lika tydligt Ständerne gifven i sjelfva §:n , som i det tillägg Herr Cederskjöld nu gjort.
Marskalken yttrade, att sorn åtskiliige anmärkningar af olika beskaffenhet blifvit emot Con» stitutionsUtskottets ifrågavarande Grundlagsändrings förslag framställda , men endast de , hvilka Ridderskapet och Adeln funné för godt förklara utgöra dess gemensamma tankar, kunde enligt 56 §. i RegeringsFormen till Utskottet hänvisas, ansåge Hans Excellence sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta , att Herr Cedersk jöids uppgifna alternativa Förslag finge, såsom Ridderskapet* och Adelns gemensamma tanka, jemte ConstitutionsUtskottets Memorial, till bemälte Utskott förvisas.
Friherre Cederström, Jacob: Då, enligt 8f §.
RegeringsFormen, frågor om ändringar i Grundlagarne icke få uti Ståndens Plena väekas , utan böra hos ConstitutionsUtskottet anmälas, men Herr Cederskjölds nyss framställda förslag om ändring uti 107. §. af RegeringsFormen, det oagtadt nu blifvit af Ridderskapet och Adeln till ConstitutionsUtskottet remifteradt, så får jag för min del förklara, det j^g uti detta Ridderskapets och Adelns be - Den 23 Maji.
201 slut ingalunda kan instämma, utan deremot mig reserverar.
Upplästes och remitterades : Till Cojistitutions Utskottet: Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens S änder om ett Additarnent till RiksActen emellan Sverige och Norrige.
Till Banco Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående beviljande af ett Låne biträde al 200, o R:dr Banco TransportSedlar, till understöd för Götheborgs Stad.
Till Lag Utskottet; Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om en Lag, angående vidtagande anstalter för att an* hålla och tilltala sådana Personer , hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra.
Upplästes följande från Hans Excellence, HofCancelleren m. m.
Herr Friherre af Wetter. stedt ankomna Skrifvelse : Enligt en ifrån StatsSecreteraren för Kongl.
KrigsExpeditionen till mig aflåten Skrifvelse, 202 Den 23 Maji. har Kongl.
Majit, efter att hafva låtit sig föredragas Riksens Ständers underdåniga Skrif-' velse, med hemställan, att, till förekommande af den skada , som tillfogas Samhället af försvarslöse och vanfräjdade Personer, sådant Manskap af GarnizonsRegementerne , som lidit vanhedrande straff, derefter icke må förpassas till sin födelsebygd, emedan denna derigenom kunde blifva en skådeplats för de befriades förnyade laster och brott, i Nåder täckts förklara, att då erforderliga föreskrifter uti denna del uti gällande Författningar ärogifna och bestämda, Kongl. Majit anser något ytterligare Förordnande härutinnan icke vara af nöden.
Och får jag härmedelst, på Nådigste befällning, anmoda Hans Excellence, HögvälborneHerr Grefven ochLandtMarskalken, att tillkännagifva Högloflige Ridderskapet och Adeln hvad Kongl. Majit sålunda beslutit.
Stockholm den 22 Mars 1818- G. af Wetterstedt.
Lades på bordet. *.
Då genom Protocolls-Utdrag af den 19 sistledne Maji, Ridderskapet och Adeln inbjudit sina Med-i Ständer, att med Ridderskapet och Adeln sig förena om det tillägg till StatsUtskottets af al-i 1» Stånden gillade Betänkande, angående Be~ Den 23 Maji. villningsSummans belopp, att, såsom orden lyda, ”om vid Allmänna FinanceRegleringens be”stämmande, utvägar framdeles skulle finnas, ”hvarigenom den nu an agna BevillnmgsSum”man kunde till någon del minskas , på sätt ”att de af Riksens Ständer fastställde Statsan”slag likväl komma att fyllas, och med säker”het utgå, en sådan minskning af Bevillning»» ”Summan, utan hinder af det fastställda belop» ”pet, då må kunna äga rum;” synes mig ej mindre consequencen , än de skäl, hvilka då anfördes, att man nemligen alltid borde förbehålla sig, så länge ske kan, möjligheten att lindra Nationens bördor, nu fordra, att det i dag på bordet lagda Bevillningsutskottets Betänkande med förslag till BevillningsStadga må förblifva hvilande till dess i sammanhang med FinanceReglcringen varder afgjordt, om några utvägar till undvikande af en ökad BevillningsSumma finnas; och får jag härå utbedja mig Eders Ex,? cellence, Herr Grefven» och LandtMarskalkens Proposition, med anhållan tillika, att våra MedStänder måtte inbjudas, att uti enahanda beslut med Ridderskapet och Adeln ipstämma.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högh Rid» derskapet och Adeln, vid Urtima Riks. dagen i Stockholm, den 23 Maji 1818.
S. D, Vid förnyad föredragning af Ali? 204 Den 23 Maji, manna Besvärs- och OeconomiaeUtskottets den 28 sistledne April afgifne samt den 16 dennes på bordet lagde förnyade Utlåtande öfver gjord hemställan om Comtninistrars befrielse från Skjutsnings-skyldigheten för sine Boställen under krigstider, blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit* Ut supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs ConstitutionsUtskottets den 1 dennes aflåtne, samt den 9 i samma månad på bordet lagde Memorial, innehållande förslag till ändringar i 1.
Puncen 2. Mom. af 107. §.
Regeringsformen, samt 7.
Puncten i 29. § Riksdagsordningen, fann Ridder-' skåpet och Adeln för godt, att samma Memorial, i anledning af Herr Cederskjölds , Pehr Gustaf, dervid gjorde Anmärkningar, hvilka Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra dess gemensamma tankar, till ConstitutionsUtskottet återförvisa.
S. D. Remitterades till:
Utskottet: Kongl. Majrts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, om ett Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige.
Banco Utskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående beviljande af ett Lånebiträde af 200,000 R:dr Banco TransportSedlar till understöd för Götheborgs Stad.
Den 25 Maji, 205 Lagutskottet: Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition ora en Lag angående vidtagande anstalter för att anhålla och tilltala sådana Personer, hvilka begå förbrytelser i ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det an-: dra.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åts skiljdes klockan half till 3 eftermiddagen.
Måndagen den 25 Maji.
Plenum klockan 9 förmiddagens Hans Excellencet Herr Grefven och Landt.
Marskalken hemställde, om icke, sedan Kongl; Maj:ts Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående beviljande af ett Lånebiträde af 200,000 R:dr Banco TransportSedlar, till understöd för Götheborgs Stad, blifvit d. 23 dennes till BancoUtskottet remitterad, samma Utskotts den Den 2 5 Majk 22 sistledne April afgifne samt den 27 3 sams ma månad förmiddagen på bordet lagda Betänkande i Iräga om hegardt Lånebiträde af Banquen till Götheborgs Stad,! kunde återremitteras till bemälte Utskott, för att deröfver, i sammanhang med Kongl.
Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition, förnyadt Utlåtande afgifva* hvilket bifölls, Upplästes till justering ExpeditiönsUt^ skottets insända Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse till Kongl, Majit om Skjutsväsendet och de i detta ämne nu gällan-, de Författningar.
Herr von Schulzenheim j David, den äldre: Hvad Oeconomi® Utskottet behagat anföra om nyttan af Forvagnar är ganska rigtigt* men som Utskottet derjemte tror, att Gästgifveri-skjutsen bör fortfara, kan jag ej underlåta anmärka, det jag ej förstår, huru dessa stridiga idéer kunna med hvarandra stå tillsammans.
En större tunga för jordbruket finnes ej, än den olycksaliga skjutsnings>skyldigheten.
Det är bevist, att Håll- och Reserve skjutsen dagligen borttager 4000 dagsverken, eller omkring en och en half million om året.
Utom den dyrbara tid, som genom detta onus förslöses, medför det tillika oseder af hvarjehanda art, väcker hätskhet och parti anda emellan Stånden samt utsprider härjande sjukdomar och gifver i synnerhet åt den veneriska smittaa en förökad fart* och när hela den civili - Den 25 Maji. * 6erade verlden är befriad ifrån denna Landsf plåga, så måste det vara tid att äfven i Sverige med alfvar tänka på ett förslag till dess afskaffande
Jag har redan i mitt Memo, rial om Financerna anfört mina tankar i detta ämne, och skulle nu på det högsta önska, att anhållan kunde hos Kongl.
Maji göras, att Skjutsen måtte öfver hela Riket ställas på entreprenad.