Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I händelse av krig har riket inte tillräckligt försvar.
Därför har beslutats att upprätta förstärkningsmanskap med uttryckligt förbehåll att en ny rotering av all oroterad jord i riket kommer att genomföras.
Därför skall tillsättas en roteringskommission med befallningshavaren som ordförande och översten för ortens indelta infanteriregemente samt kunniga och ojäviga personer av de fyra stånden boende i orten.
I stora Härader kan arbetet fördelas på flera kommittéer.
Alla inom orten befintliga oroterade hemman och hemmansdelar skall beläggas med den extra
roteringen där infanteriregementen finns och även där förut rotering inte är inrättad.
De kommer att bestå av soldathåll.
Undantag blir kaptensboställen och liknande.
I övrigt gäller att boställen vid adelsfanorna, utjordar och torp som inte är under andra hemmansräntor inbegripna, odlingar på recognitionsskogar, kronoparker och allmänningar skall taga del i denna rotering.
Undantagna är också rusthålls stamhemman, som har häst och karl eller de som erlägger avgifter till statsverket.
Posthemman kan man inte besluta om ännu, då man väckt frågan om 8 mils postföring i veckan kan räknas som helt mantal eller hel rotering i orten.
Man skall jämföra jordeboken och vad som står i roteringsverket.
Innehavaren av oroterade hemman
och lägenheter kallas och skall medföra kartor, beskrivningar och upplysningar.
De förmedlade mantal som står i jordeboken skall ligga till grund vid roterandet, men om ett hemman i anseende till läge, bördighet och förmåner av fiske, kvarn och såg är mindre till mantal så kan det ändå utgöra underlag för en rote när det jämförs med ett större hemman av sämre beskaffenhet.
I Skåne som aldrig är roterat kommer vid kusttrakterna, där folk är fallna för sjöväsendet roteras till båtsmansrotering.
De får inte vara större än 2 mantal.
På Västkusten gäller 2 ½ mantal som störst.
I Härjedalen och Jämtland ökas mantalet på grund av landets svaga beskaffenhet.
För att få rättvisa bland de roteringsskyldiga skall noga underrättelse hämtas från kartor,
beskrivningar och storskifteshandlingar.
Roteindelningen skall ske efter socknar och kyrkogällen så att varje socken och kapell får sitt antal
soldater.
Hemman av större mantal och förmånligare beskaffenhet även om de är gamla och öde insätts först i varje rote och sedan fylls på med mindre hemman.
Ett hemman får aldrig läggas under flera rotar.
Skulle under förrättningen tvister uppstå gäller de flesta rösterna och om röstetalet är lika har ordföraren utslagsröst.
Kommitterade skall skyndsamt avkunna sina beslut och meddela jordägaren, som i fall av missnöje
har 3 veckor på sig att överklaga hos befallningshavaren.
Skulle under förrättningen några speciella
omständigheter uppstå som fordra Kongl Maj: ts förordnande, skall kommitterade genast anmäla detta hos Kongl Maj: t.
Kungörelse varest sådana mål, som förut tillhört accisrätterna, bör tills vidare upptagas, sedan bemälte rätter, genom landtullarnas indragning kommit att upphöra.
Stockholm den 14 februari 1811.
Genom landtullarnas indragning kommer accisrätten att upphöra.
Ärenden som hört dit behandlas nu i stapelstäder med sjötullkammare av sjötullsrätten och i övriga städer vid rådstugurätten.
Stockholms slott den 14 februari 1811.
Kungörelse angående tullfri införsel av utländsk sill.
Stockholm den 15 februari 1811.
För att lätta och uppmuntra införsel av sill, vilken nödvändighetsvara vars tillgång inom riket för närvarande saknas, vill Vi förordna att utländsk sill tullfritt, med undantag av den s k holländska, må tills vidare införas i riket.
Kungörelse angående preskription för publika räkenskapers revision och redogörares ansvar; Stockholm den 18 februari 1811.
Preskriptionstiden har beräknat till 10 år från den dag då handlingarna blivit granskade i kammarrätten.
Tiden ändras nu till 10 år från den dag de lämnats in.
Redogörs för olika slags räkenskaper.
Det finns flera oreviderade räkenskaper liggande hos kammarrätten, då det under kriget inte funnits tillräcklig betjäning.
Stockholm den 18 februari 1811.
SAMUEL af UGGLAS, CARL JOHAN GYLLENBORG
Förordning angående vad som i anseende till utländska resande iakttagas bör.
Stockholm den 19 februari 1811.
Följande stadga för i riket vistande eller hit ankommande utlänningar gäller:
Var och en främmande makts undersåte, som vill vistas i landet antingen för enskilda angelägenheter
eller för sitt nöje skall begära tillstånd.
Överståthållaren eller landshövdingarna har rätt att utfärda dylikt tillstånd till personer som inte ådragit sig klagomål över deras förhållande eller genom misstanke om deras avsikter.
Överståthållaren skall senast dagen efter sådant tillstånd lämnats avgiva berättelse till statsministern för utrikes ärenden, vilken åligger att Oss genast anmäla.
Landshövdingarna skall lämna sina berättelse med första post.
Alla de utlänningar, som inte vistats i Stockholm ett år eller erhållit tillstånd att stanna, skall inom 3
dagar ha lämnat Stockholm och efter 10 dagar ha lämnat landet.
Den som inte hörsammar detta, sätts i fängelse 1 år och avvisas sedan ur riket.
Förteckningar på alla i landet vistandes utlänningar skall upprättas, omfattande deras namn, ålder,
födelseort, ärende och uppträdande under tiden i landet.
Varje år skall sådana förteckningar upprättas och insändas till statsministern för utrikes ärenden.
Då någon främmande kommer till Våra gränser, skall han förpassas till landshövdingen, som granskar
hans pass och förhör honom om hans ändamål med resan.
Han får inte lämna länsresidenset förrän han fått Vårt tillstånd att stanna.
Den, som har detta tillstånd vid ankomsten, skall inte onödigtvis uppehållas, utan endast få sitt pass påskrivet.
Om någon främling hemligt insmyger sig i landet och blir anträffad, skall han genast kvarhållas i
närmast stad och förhöras av landshövdingen.
Hantverksgesäller skall som tidigare tillåtas inträde i riket om de kommer för att utöva sitt yrke.
De skall dock förhöras av landshövdingen.
Våra tyska undersåtar skall ha generalguvenörens resepass.
Finnar eller passagerare på finnskutor,
som kommer från tidigare svenskbygder, skall ha pass från landshövdingen i Finland.
Ingen förändring då det gäller utländska skeppsbesättningar.
De skall noggrant förhöras, så att inga illasinnade under föregivande att de tillhör besättningen, kan ta sig in i landet.
Genom denna förordning är ingen ändring gjord i vad som stadgas mellan Oss och Kejsarens av
Ryssland slutna traktat eller angående handeln med Finland, eller fredstraktaten med Danmark.
Inte heller påverkar det utländska sändebud eller deras följe, betjäning och kurirer.
Den som upplåter rum åt en utlänning är vid 6 riksdalers vite skyldig att inom 24 timmar anmäla detta
hos magistraten.
När utlänningen reser ut ur landet skall han ha sitt pass påskrivet vid gränsen.
Förteckningar på de utlänningar som erhåller pass att resa ut ur landet skall varje månad insändas till statsministern för utrikes ärenden.
Stockholms slott den 19 februari 18111.
Kungörelse angående tiden, med mera, som vid räntedagsverkens utgörande bör iakttagas.
Stockholm den 5 mars 1811.
Räntetagare får inte utan räntegivarens medgivande fordra hela beloppet av räntedagsverken under den brådaste tiden.
En fjärdedel får tas ut under mars, april och maj, hälften under juni, juli, augusti och september och resten under oktober och november.
Ett dagsverke räcker 12 timmar för en dräng och 10 timmar för ett ökdagsverke med mat- och vilostunder.
Under oktober och november är arbetstiden från solens uppgång till dess nedgång.
Med ökdagsverke menas en häst och en karl, möjligen två hästar, där sådant erfordras.
Bonden skall minst två dagar innan säga till när arbetet skall ske.
Skulle väderleken göra att arbetet
inte får att genomföra befrias bonden.
Stockholm den 5 mars 1811.SAMUEL af UGGLAS.
Påbud om ny kyrkohandbok.
Stockholm den 7 mars 1811.
Det anses att förbättringar måste göras i den av Carl XI: s stadfästa kyrkohandbok från 1693.
Vid jubelfesten i Uppsala 1793, så hade prästerna anhållit att ärendet i nåder kunde upptas.
Lärda, upplysta och för den sanna trosläran nitiska män utsågs att överse handboken och utarbeta nödvändiga rättelser och förbättringar.
De skall utarbeta ny handbok, utan att på minsta sätt rubba eller förändra vad som står i Svenska Församlingens Trosbekännelse eller vad som hör till det väsentliga i gudstjänsten.
Den skall vara mer lämpad efter vad de framsteg språket gjort och efter mer odlade begrepp.
När detta arbete som en provhandbok utkommit och vid riksdagen i Norrköping 1800 blivit granskad
av prästerskapet, har den undergått vidare förbättringar och slutligen vid riksdagarna i Stockholm 1809 och 1810 anmälts hos Oss för fastställande.
Rikets ständer har yttrat sig och Vi tillstyrkt den föreslagna handbokens antagande.
Då denna handbok nu är färdig och tryckt kommer den att från första söndagen i advent bli antagen och gälla vid den offentliga gudstjänsten, alla heliga förrättningar och kyrkoceremonier.
Undantag gäller vid hedningars, mohammedaners och judars omvändelse.
Det beror på deras eget val att antingen i offentlighet i kyrkan eller enskilt undergå dopet.
Då det som föreskrivs i handboken rörande prästers åtgärd vid sjuk- och dödssängar med dem som är svaga i tron eller med fångar och deras beredande för döden, egentligen är en vägledning, får varje präst själv bestämma, vilket som är bäst efter personers och omständigheters olika förhållanden.
Det åligger ärkebiskopen och biskoparna att tillse verkställigheten av vad som förordnas.
Stockholms slott den 7 mars 1811 CARL.
Kungörelse hur med rikets styrelse förfaras skall, under Hans Maj: ts sjukdom.
Stockholm den 17 mars 1811.
Att Vi på grund av sjukdom, som Vi hoppas med den Högstes hjälp snart måtte tillfriskna ifrån, vill avlägsna de bekymmer som med allmänna ärendens förvaltning stå i nära förening.
För att inte under Vår sjukdomstid uppehålla sakernas jämna gång förordnar Vi följande:
Rikets ständer har av grannlagenhet mot Oss inte upptagit i regeringsformen det fall som nu inträder.
Grundlagen ger inte besked vad som skall hända under Konungens sjuklighet, då tronföljaren är myndig.
Vi har dock som Vår plikt både mot Oss själva och riket ansett att den furste som är ämnad att en dag uppstiga på Sveriges tron, under rådande förhållanden skall vara landets styresman.
Därför förordnar Vi, Vår kärälskelige son Carl Johan, Sveriges kronprins, generalissimus för Vår krigsmakt till lands och sjöss, att under Vår sjukdom åtaga sig rikets styrelse uti Vårt namn.
Han skall underteckna alla utgående expeditioner och befallningar med överskrift: - Under min
allernådigaste konungs och herres sjukdom -; efter dess förordnande.
Han får inte upphöja någon till adligt, grevligt eller friherreligt stånd, eller utdela riddarvärdighet och alla sysslor endast tills vidare kunna förvaltas av dem som hans Kongl Höghet förordnar.
Stockholms slott den 17 mars 1811.
Kungörelse angående vederbörandes åliggande, att lämna prästerskapet del av underdomstolarnas utslag om dem, som för lagbrott blivit tilltalade och fastställde eller under framtiden ställda.
Stockholm den 28 mars 1811.
Prästeståndet klagade vid riksdagen i Stockholm 1810, att de inte alltid fick upplysningar om dem som för lagbrott blivit tilltalade och dömda.
En säker kännedom därom vore för prästerskapet oumbärlig, då de skall meddela bevis och betyg om personens frejd och förhållanden.
De begär att en förteckning på dessa personer borde tillställas dem två gånger om året från domstolshavanden på landet och oftare från kämnärsrätten i städerna.
Vi och rikets hovrätter har ansett att detta leder till allmän ordning och säkerhet
och bifaller förslaget.
Vi ålägger också prästerskapet att hålla noggranna anteckningar över dessa förteckningar så att deras betyg blir rättvisa.
Stockholms slott den 28 mars 1811.
Kungörelse angående vad iakttagas bör i avseende på den för allmogen i Hallands samt Göteborgs och Bohus län beviljade fart till utrikes orter med öppna båtar och däckade fartyg under femton lästers drägt.
Stockholm den 9 april 1811 Borgarståndet och fullmäktige för allmogen klagade vid riksdagarna i Stockholm 1809 och 1810 över förbudet att med mindre båtar från Västkusten fara till utrikes hamnar.
Förbudet har gällt sedan 1798 och anses nu mera skadligt, därför förordnas följande:
Båtskepparen skall anmäla sig på tullkammaren, redovisa de varor han ämnar exportera, lasta dem
under överinseende av tullbetjäning, betala tull och ta ut behörigt pass.
Han får inte fara förbi utlopps tullkammaren utan anmäla och erhålla visitation samt hålla sig i den led som är utstakad .. han får inte undandraga sig tillsyn eller visitation av tullbetjänter vare sig på öppen sjö eller i skärgården.
Vi återkomsten skall han anmäla sig i tullen.
Tullkammaren skall föra diarier över de skeppare som avgå från orten och när de återkommer.
Skulle
någon skeppare vid årets slut fattas i diariet skall han inkallas till sjötullrätten och redogöra för sin segling.
Man kommer att pröva om olika tullavgifter skall användas beroende på båtarnas byggnadssätt.
Stockholm den 9 april 1811.
J LILJECRANTS
Kungörelse angående anläggning av en köping vid Arvika i Värmland.
Stockholm den 22 april 1811.
Kongl Maj: t har i skrivelse till kommerskollegium givit tillkänna att för att befrämja lantmanna näringarnas uppkomst och trevnad i Värmland, som har glest mellan städerna och det därför kan vara svårt att få avsättning för sina produkter, att anlägga en köping i Jösse härad invid Arvika.
En därtill föreslagen plats blir Sohlbergs hemmans ägor.
Köpingen bör vara fri och oberoende av städer.
Svensk eller utländsk undersåte av vad kristlig trosbekännelse som helst har rätt att efter tillstånd från befallningshavaren äga frihet att bosätta sig där utan tvång av korporationer, skrån och gillen, idka lovlig hantering, som egentligen anses för stadsmanna näring.
Ekonomiska mål och politieärenden står under befallningshavaren i Värmland och krono betjänten på
orten, justitie mål under häradsrätten, själavården under prästerskapet i socknen.
Även judar av god frejd och med ett kapital av 2000 riksdaler får bosätta sig och anlägga fabriker, handel och sådan mindre hantering som gäller för reglementet för judiska nationen utfärdat 1782 i städerna Stockholm, Göteborg och Norrköping.
Kungörelse rörande förstärkningsmanskapet.
Stockholm 23 april 1811.
Vid riksdagarna i Stockholm och Örebro 1809 och 1810 erkändes att den nuvarande krigsmakten skulle vara otillräcklig om landet anfölls av fiender.
Då beslutades att Vi i nödens stund, om rikets gränser hotades och oroades av fiendemakt uppfordra 50.000 vapenföra män.
Därför har Vi redan den 5 februari förordnat om extra rotering för all oroterad jord i landet, som utgör Ständernas första villkor för ökning av Sveriges försvarsmedel.
Då Vi nu befinner Oss i krigstillstånd mot Storbritannien och Irland, och en engelsk örlogsflotta
väntas ankomma till Östersjön, anser Vi att även om inte roteringen är slutförd, begagna den rätt Ständerna givit oss att uppbåda förstärkningsmanskap för att skydda Våra kuster.
Alla tiders erfarenhet säger att kraftiga förberedelser till försvar kan räcka för att avlägsna möjligheten till ett fientligt anfall.
Allt förstärkningsmanskap behövs inte nu, utan endast 15.000 man, som skall hålla sig beredda hemma.
Då Vi fått uppgifter av befallningshavarna hur många män mellan tjugo och fyrtiofem år som finns har Vi beslutat att ta ut var tjugonde.
Förstärkningsmanskapet skall bestå av manbara, friska och färdiga karlar, utan avseende på viss
längd.
Städer och socknar skall i proportion till sin manliga folkmängd ställa sitt antal till förfogande.
De får också använda lösdrivare.
De som anmäler sig som frivilliga slipper betala personliga avgifter för sig och hustrun.
De som under tjänstgöring skadas, njuter under sin övriga livstid förmåner, pension och näringsfrihet som värvade soldater.
Skulle inte antalet stridbara män från städer och socknar räcka, anskaffas resten genom lottning.
Undantagna är ämbetsmän, studerande som studerat de sista två åren, lotsen bör få behålla en dräng.
övrigt tas soldater ut så att först de ogifta, sedan de gifta utan barn.
Genom lottning skall var tjugonde i församlingen komma ifråga.
Noggrann redovisning hur lottningen skall gå till.
Det underhåll de uttagna behöver innan de når samlingsplatsen där kronan kan försörja dem, skall
sammanskjutas av socknens innevånare, med undantag av dem som själva gått ut eller lämnat en son eller dräng.
Förstärkningsmanskapet införlivas med det infanteriregemente som närmast befinns indelt.
erhåller samma sold och förplägnad som indelta soldater.
Kronan bekostar hela munderingen
Ett blad med förteckning på manbara personer som genom lottning är underkastade att till arméns
förstärkning i N N socken N N härad och N N län 1811.
Sedan förstärkningsmanskapet blivit uttaget och utgått, försvinner så länge kriget varar all skyldighet
till rekrytering.
När kriget är slut hemförlovas de och återgår till sin hembygd.
De medför sin beklädnad och det kommer senare att bestämmas, om de får behålla kläderna eller de skall återgå till kronan.
Vi är övertygade att Våra befäl behandlar fäderneslandets försvarare med foglighet, men ger ändå
order till dem att iakttaga så att soldaten inte förnärmas, vid bestraffning den yttersta uppmärksamhet användes.
Vi är betänkta på att låta överse de stadgar som rör krigsdiciplinen.
Det är Oss en helig plikt att förekomma de olyckor och det elände som efterlämnat ett så sorgligt minne av förra lantvärnet.
Vi vill på det kraftigaste försäkra Våra älskade undersåtar att det nya förstärkningsmanskapet skall omfattas med synnerlig nåd och omsorg, i händelse av skada eller sjukdom noga skötas, och i övrigt behandlas på samma sätt som Vår övriga armé.
Vår kronprins, som kommer att leda rikets krigsmän till landets försvar, kommer att vidtaga de verksammaste anstalter.
Stockholms slott den 23 april 1811.
Cirkulärbrev till landshövdingar och biskopar angående ökning av avgiften för dem, som skola intagas i kronohospital.
Stockholm den 26 april 1811.
Serafimerordens gille har gjort hemställan om att på grund av dyrtid få höja avgiften för hospitalshjonen, från 25 till 33 riksdaler16 skilling banco, för dem som hädanefter får njuta vård och underhåll på hospitalerna På Kongl Serafimerordens gillets vägnar: OXENSTIERNA, WACHTMEISTER, BRAHE, LILJENCRANTZ, RIDDERSTOLPE, RÅLAMB.
Stockholm den 26 april 1811
Kungörelse angående förhyrt sjöfolks avlösning under fångenskapstiden.
Stockholm den 27 maj 1811.
Förvaltningen av sjöärenden gör veterligt att de förhyrda sjömän, som varit fångna och inte utnyttjade som underofficerare skall så framt deras fångenskap varat över ett års tid erhålla tre månaders hyra.
Alla under kriget antagna officerare, underofficerare, civila betjänter, med extra löner, traktamenten
eller månadshyror skall under den tid de är i fångenskap endast få ¼ av lönen.
De som verkligen återkommer skall personligen inställa sig inom 6 månader, annars har de förlorat sin rätt.
VICTOR von STEDINGK
Kungörelse om vad som bör iakttagas i avseende på den bland Kongl Maj: ts undersåtar vilka med begagnande av den mellan Sverige och Ryssland år 1819 slutna fredstraktat, lämnade rättighet, vilja bosätta sig i Finland och i sådan avsikt redan avsagt eller framledes ärna avlägga tro och huldhetsed åt Hans Maj: t Kejsaren av Ryssland.
Stockholm den 3 juni 1811.
Vid fredstraktaten mellan Sverige och Ryssland 1809 beslöts att medborgare skulle under 3 år få rätt att sälja eller avhända sig sin egendom i det andra landet.
De som upphöra att vara svenska medborgare måste känna till omständigheterna och därför förordnas följande:
De som är i kronans tjänst men vill svära tro- och huldhetsed till kejsaren av Ryssland skall hos Oss
begära avsked.
Anmälan skall göras hos befallningshavaren efter eden är given annars kommer samma straff att utmätas, som för den utlänning som utan tillstånd vistas i landet.
Den som kommer tillbaks till Sverige och utverkar sig någon tjänst hos kronan eller vistas i landet bestraffas som ovan.
Stockholms slott den 3 juni 1811.
Kungörelse angående sättet till uppbörden och redovisningen av de Vadstena krigsmanshus beviljade nya inkomster.
Stockholm den 4 juni 1811.
Till vinnande av ordning och säkerhet för uppbörden och redovisningen av de nya avgifterna till Vadstena krigsmanshuskassa, som beslöts den 23 januari har följande föreskrifter utfärdats:
Samma uppbördsmän som tidigare.
De verk och ämbeten som anordnar och utbetalar arvoden och
traktamenten, skall ansvara för riktig beräkning, uppbörd och leverering till krigsmanshuskassan
Den avgift som tas ut vid alla fasta köp skall direkt insättas i Stockholm i Växelbanken för Vadstena
krigsmanshuskassa.
Innan januari månads slut insänds förteckning på alla lagfarna fastighetsköp.
Genom magistratens försorg uppbärs den avgift som skall erläggas vid varje nytt burskap i städerna.
Stockholms slott den 4 juni 1811.
Kungörelse om tillökning i det underhåll, avskedade krigsmän av Vadstena krigsmanshuskassa åtnjuta; Stockholm den 4 juni 1811.
Genom den tillökning av Vadstena krigsmanshuskassas inkomster som Rikets Ständer beslutade 23 januari har Vi kunnat förbättra det knappa underhåll till avskedade krigsmän, som i krig om rikets fiender blivit skadade till hälsa och lemmar.
Vi har därför funnit för gott att från nästa års början och tills vidare höja underhållet så att:
Första klassen får 9 riksdalers ökning, andra klassen 6 riksdaler, tredje klassen 3 riksdaler, fjärde
klassen knappt 2 riksdaler.
Avskedade krigsmän, som får underhåll av Gustaf Adolphs eller Fredrica Dorothea Wilhelminas
hospital, får inte pension från Vadstena krigsmanshuskassa.
De som förlorat arm, ben eller fötter skall efter anmälan och lämnade bevis till Krigskollegium, efter omständigheterna få dubbelt underhåll mot Första klassen.
Den underhållstagare, som gjort sig kända för brott och liderlighet, får inte behålla sitt underhåll.
Kungörelse angående de villkor, varmed vissa å allmänna indragningsstaten uppförde pensioner för änkor och döttrar komma att fortfara.
Stockholm den 7 juni 1811.
De pensioner kallade beneficier och benådningar och tillfaller änkor och döttrar, som är fattiga och lever torftigt, upphör i och med att de gifter sig.
Cirkulärbrev till samtliga konungens befallningshavare angående kronouppbörden i städerna.
Stockholm den 10 juni 1811.
Borgarståndet har vid 1809 års riksdag anhållit att magistraterna så väl i Stockholm som andra rikets städer skall slippa ansvarsskyldighet för kronouppbörden.
Samtidigt ber de att få slippa ansvaret för den tredje nyckeln till lantränterikassorna.
De föreslår att man tillsätter kronokassörer som sköter debitering och uppbörd och förses med tillräckliga löner.
Kongl Maj: t anser inte att förslaget skall genomföras.
Dels därför att det fungerar bra med magistraterna och kronans säkerhet är tillräcklig och dels därför att det inte finns pengar att avlöna kronokassörer.
Befrielsen från ansvaret med en av de tre nycklarna till lantränteriet, beviljas inte heller.
Det är sedan
uråldriga tider en nödvändig befattning för både den enskiltda och kronans säkerhet, då där förvaras depositionsmedel.
Kungörelse angående anläggning av en köping vid Tössmark i Värmland.
Stockholm den 17 juni 1811.
Då frågan om två köpingars anläggande i Värmland, den ena vid Arvika och den andra vid Tössmark i Nordmarks härad, kommit upp har Kungl Maj: t ansett att ge tillstånd till båda med lika villkor.
De skall vara fria och oberoende av städerna, och varje välfrejdad svensk och utländsk medborgare som har svenskt medborgarskap men är av vad kristlig trosbekännelse som helst, skall ha rätt att bosätta sig och utan tvång av korporationer, skrån och gillen och idka vilken lovlig hantering som gäller för städer.
Även judar av god frejd och med ett kapital på 2000 riksdaler får bygga och bo och driva fabriker, idka handel och mindre hanteringar.
I ekonomiska och polisärenden hör de till befallningshavaren och ortens kronobetjäning, i justitiemål till häradsrätten och vad själavården beträffar under prästerskapet i socknen.
Kungörelse angående vissa omständigheter, som komma att iakttagas vid verkställigheten av Kongl Maj: ts förnyade förordning av den 27 september förra året, om bruket av stämplat papper.
Stockholm den 20 juni 1811.
Vissa tillägg till Chartae Sigillatae förordningen av den 28 april 1810.