Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett af mina skäl är , att desse Embetsman, när de föredraga, böra anses som sine Ministrars Ombud i Stats-Rådet.
Såsom jag uppfattat ansvarighets-Iä'ran , har jag aldrig kunnat dermed anse förenligt, att, somnusker, Expeditions-Secreterare föredraga under eget ansvar för saken.
De böra ansvara för fullständigheten af sin föredagning, för dess form , icke för åtgärden vid besluten.
Ansvaret för desse bör förblifva Förvalinings-Chefens.
Huru ofta har här icke blifvit yrkadt på systematisk planmässighet i Styrelsen; men lika önskligt det är , att System uppdras , lika önskligt måtte vara , att det följes.
Huru kan likväl detta för. väntas, om hvarje gång en Förvaltnings-Chef är opasslig, Expeditions-Secreteraren föredrager pä eget ansvar?
Denne måtte då bill jgtvis äga att, enligt sin enskildta öfvertygelse, till- eller afstyrka.
Hvem vet ej, att ett enda måls systemvidriga afgörande kan albryta sammanhanget i hela Systemet, och göra dettas vidare fullföljande omöjligt ?
Huru skall man sedan, när Riksdag inträffar, pä FörvaltniDgs-Chefen kunna använda 107.
§. då det icke stått i hans magt att fullfölja sitt måhända på förra Ständers beslut uppfattade System, och då han således icke förmått befordra Rikets sannskyldiga bästa?
Band. 8 Den 3 December f. m.
Är det således Förvaltnings-Chefens System Ex» pediticns-Secreteraren i Conseillen skall göra gällande, hvilket jag anser för det rätta, så bör denna organs godtyckliga afsättlighet deraf äfven blifva en följd.
Herr von Hartmansdorff, August: jag instämmer alldeles i den mening, Grefve Löwen hjelm yttrat, men får derjemte tillägga , att då ansvaret för vården af hvarje förvaltningsgren hufvudsakligen hvilar på Chefen och då han när som heldst kan entledigas, dels efter Konungens eget behag , dels på Ständernas underdåniga anmälan, så synes det nödvändigt, att denne Embetsman , för att kunna bära ett så stort och dubbelt ansvar både från Regentens och Folkets sida , bör kunna göra sig oinskränkt åtlydd af dem , sorn närmast biträda honom, och att inga andra, än de, som äga hans fullkornliga förtroende , må dertill utses.
En följd deraf är , att han mä kunna välja sina biträden , och på underdånig anmälan från sig skilja dem, med hvilka han icke finner sig vidare vara belåten» Annars skall Förvaltnings-Chefen, för att kunna bestå sin ansvarighet , nödgas sjelf genomgå hvarje handling , och derigenom blifva en arbetsträl i detailler, utan att medhinna sin förvaltning i stort.
Jag är således af den tanka , att Expeditirtns-Secreterare böra vara godtyckligt afsäftliga.
Grefve Löwenhjelm har yttrat, att en Expeditions-Secreterare, sorn föredrar i stället för en Stats-Secreterare under Den 3 December f. tn. dess sjukdom , icke får hafva någon egen mening , utan blott frambära Stats-Secreterarens , och ordagrant handla efter hans ordres och instruction.
Men om den sjuke vStats-Secreteraren ligger i feberyra , hurudana ordres skulle han Väl då gifva ?
Dessutom , om Expeditions-Secreteraren endast har att följa gifna ordres , hvarföre skall han då vara amovibel?
En lag kan ju stiftas, till följe af hvilken han genom ordernas—öfverträdande—lagligen—förlorar—STTT Embete.
Det åligger ju en Expeditions -Se* creterare, åtminstone efter detta ords betydelse , endast att expediera besluten 5 och det synes mig vara en så mechanisk befattning , att en lag lätt skulle kunna uppgöras för att bestämma , inom hvad tid de skola vara färdiga.
Kanske finnes redan i Cancelli - Ordningen en sådan föreskrift , som tillika bestämmer ansvaret för dess öfverträdande.
Herr Rosenblad, BernhardGrefve Löwenhjelm och Herr von Hartmansdorff hafva så fullständigt upplyst nödvändigheten, hvarföre en Expeditions-Secreterare bör vara beroende af Ministern , om den sednare skall bära hela ansvaret af Förvaltningen, att jag endast vill fästa mig vid Herr Cederschjölds uttryck om en möjlig feberyra.
Grefve Löwenhjelm har troligen icke menat personliga föreskrifter af Stats-Secreteraren , utan att den för tillfället Föredragande Expeditions-Secreteraren skall dela samma system som Stats-Secreteraren , för hvilken han förrättar tjeosten.
Jag instämmer således fullkomligt uti hvad Utskottet i denna Den 3 December f. m. punct tillstyrkt, och ville endast bedja om det tillägg, att Chefen för Tullverket äfven må uppföras bland dem som innehafva förtroendeposter, emedan Utskottet ansett honom böra tjena pä Constitutorial.
Förhållandet blir väl i det hela deisatnma, antingen han är tillsatt genom fullmagt eller Constitutorial, emedan han lika lätt kan amoveras.
Likväl fordrar det anseende , som är förenadt med en sådan post, att den skall beklädas af en verklig Embetsman.
Herr Hammarsköld Lorenzo:
Jag bekänner, det jag icke kan fatta annat , än att Grefve Löwenhjelms argumenter bevisa motsatsen af dess åsigt.
Skall en Expeditions-Secreterare icke föredraga annorlunda än i Ministerns anda, och den sednare vara ansvarig äfven för den förres åtgärder, kan jag icke finna något skäl, hvarföre han bör vara godtyckligt afsättlig.
Han är ju då blott en machine, och man kunde , efter Polhems Förslag att göra vissa Embetsman af träd, äfven tillverka ExpeditionsSecreterare af samma råämne.
Herr von Hartmansdorff vill , att de skola vara godtyckligt afsättlige, på det att Stats-Secreteraren måtte kti*na göra sig af med dem när han det finner beqvämt.
Då torde hvar och en, som vöre i tour till Expeditions - Secreterare, få utropa; Derifrån bevare mig , milde Herre Guei! så framt han vid minsta missnöje kunde afsättas.
Jag linner ingen fördel uti att öka antalet af godtyckligt afsättliga Embetsman ; men deremot finnér jag i en sadan bestämning ett Den 3 December f. m. 117 stort afsteg från den gämla Svenska Constitufionella grundsatsen, att ingen Svensk undersåte må, hvarken till lif, ära eller välfärd, vara bergende af nyck, utan endast af Lagen , och derföre förenar jag mig med Herr Cederschjöld.
Att hafva yttrat mig i motsägelse med mig sjelf, tror jag mig val icke kunna vidkännas*
Så må det dock synas, dels i anseende till ofullkomligheten af min framställningsförmåga, dels kanske i anseende dertill att mine motståndare utgå ifrån hvad söm nu är, och jag ifrån det blifvande bättre jag tänkt mig , som oss nu föreslås, och hvars granskande utgör föremålet för hela denna öfverläggning.
Jag har ej talat om det fall, då en Förvaltnings-Chef är så sjuk , att han anses intellectuelt oförmögen , att förestå sitt Departement.
Då förhålles , som om han dödt, elier fått afsked.
Jag har talat om de tillfällen, der en Ordinarie Föredragande antingen af en opasslighet, som icke sätter hans intellectuella förmögenhet i fråga , eller af mängden af våra Två.R-.drs mål hindras att sjelf föredraga, och uppsänder sin andre man i sitt ställe.
Långt ifrån att i ringaste mon vilja modificera mia om denna casus yttrade mening , gör jag mig icke den ringaste betänklighet vid, att in amplissima forma förklara min fullkomliga tanka vara , att i sådane fall skall Ministern ändå stå för besluten och att i sjuksäng, om han är sjuk, skall han till- eiler afstyrka, gifva eller vägra contrasignation.
Med ledsnad, men utan förundran, har jag hört huru ganska ringa värde Den 3 December f m. fästes vid föredragningsåtgärder; utan förundran har jag bordt höra det.
Jag vet, huru ringa tanka af måtiga fästes vid Föredragnings, befattningens vigt, så ringa, att min fråganda framställning vid ett föregående Plenum, huruvida det vore likgilltigt, om en Föredragan. de förstod , eller icke förstod det, som batt föredrager, icke ens synts göra något intryck.
För att vederlägga mig , borde dock mina argumenter upptagas; likväl har det förnämsta icke blifvit vidrördt, det om omöjligheten af ett systems följande vid närvarande sönderdej. ning af ansvarigheten.
Nu har en Förvaltningschef i 3 år följt ett system ; han sjuknar, hans andra man går upp; målet framställes icke i sitt sammanhang med antecedenta eller redan beredda åtgärder; det afgöres så, att systemet är afklippt, och att man kommer uti inconseqvens med hvad man i flere år uppbyggt.
Emellertid hafva underordnade Departementens Föreståndare inrättat sine partielle systemer efter Ministerns.
Så hafva näringsidkare gjort, j anseende till inrättningar, der de nedlagt bela sin förmögenhet.
De handlade i grund af det dem meddelta system.
Men Ministern har haft podager.
Systemet är afklippt.
Embetsmannen står villrådig med nu oanvändbara påbegynte åtgärder, och näringsidkaren är ruinerad.
Men huru olycklig Ministern , har man sagt , om han skall sitta hemma, och ansvara för det, 6om Expeditions-Secreteraren gör vid Conseillebordet?
Nej! för detta skall han icke ansvara.
Expeditions-Secreteraren skall sjelf ansvara för en ordentlig, laglig och synnerligen för en full» Den 3 December f m.
Ständig föredragning.
Ministern skall ansvara blott för hvad honom bör åligga till- eller afstyrkandet, Men som Ministerns beslut mycket kan bero af målets behöriga beredning; i hvilket afseende den verksammaste
Minister måste ofta kunna lita på sin andra man , och Sorn Konungens och Stats Rådets tanka kan åverkas genom en inträffande och från Systemet afvikande ensidighet hos den temporairt Föredragande, bör denne vara afsättlig , ej efter Ministerns godtycke, som här fruktadt blifvit, utan i följd af dennes anmälan hos Kongl. Maj:t.
Hvad jag likväl nu anfört, hörer till min allmänna åsigt onr ofullständigheten af vårt sätt att uppfatta ansvarighets-principen , och då vi icke äro ense om denna , hvad under, att vi åtskilje oss i consequencerne!
Jag kan dock ej afhålla mig ifrån upprepande af min öfvertygelse , att den ansvarighets-lära, som sönderstyckar ansvarigheten, och lagger den på hvarje serskildt mål , är högst ofullständig, ieö §. är nyttig ; den skyddar enskildta säkerheten.
Men en Nation har ännu andra vigtiga interessen , som äro, i ansvarighet-väg , alldeles obeskyddade.
För öfrigt bör detta mitt för Expeditions-Secreterarnes afsättlighet anförda motiv icke uppehålla Ståndet.
Denna afsättlighet kati antagas eller förkastas, utan discussion öfver ett motiv, sorn i sin egenskap af ny fråga, ändå icke kan blifva ett öfverläggnings-ämne, och som jag vid detta tillfälle anfört , kanske egentligast af den orsak , att det gifvas menin* gar, sorn det är godt att en gång ha brage ä tal 120 Den 3 December f. m.
Det är så myc* ket mera vigtigt, att föredragningen sker genom en och samma person, eller i en och samma anda , som söndring i Förvaltningen annars föranledes.
Tillräckliga exempel derpå kunna ,-a.niqras , att mål af lika beskaffenhet blifvit o]ika afgjorda , till följe af olika framställningar genom serskildta embetsman inom samma Expedition.
Man har anmärkt vådan af Expeditions 'Secreterarnes afsättlighet , och yttrat , att deras beställningar då skulle blifva bland dem , för hvilka man borde bedja Gud bevara sig. jag -tror likväl icke , att Förtroende-embetena i Sverige äro mindre sökta, än andra tjenster.
För öfrigt äro i andra Grundlagliga samhällen , der Folket äger fordra ansvar af FörvaltningsCh; ferne, de deni närmast underordnade emoetsmäns tjenster, så vidt jag vet , alltid förtroende-poster.
Sådant är lörhållandet i Frankrike och England , och om det tillåtes att anföra exempel från denna sidan om hafvet, äfven » Norrige.
Hvad Tull-chefen angår , förenar jag mig med Herr Rosenblad ; och finner intet skäl, hvarföre en Embetsman, under hvars hand går en uppbörd af omkring 2 millioner R:dr, och som under sig har en personal af mer än 1,200 personer, skall tjena på Constitutorial.
På samma grund kunde man äfven föreslå, att Landshöfdingar och Regements-chefer endast borde förses med Constitutorial.
Herr Cederschjöld: f anledning af de tvänr siste
Talarnes yttrande vill jag blott hafva eran tillägga till hvad jag förut anfört, att en Den 3 December /, mt in Expeditions-Secreterares beställning, såsom Föredragande endast efter Stats-Seer eter arens or* dres j vore alltför mechanisk, att han derföre skulle kunna ställas till ansvar eiler godtyckligt afsätias.
Ty hvarföre skulle han umgälla en handling, hvilken han icke agde att underlåta 'i
Men äfven sådan dess embets-befattning nu är, synes den alltför väl kunna biudas meddelst bestämda lagar.
Skall han åter vara godtyckligt afsättlig för att sä mycket bättre kunna till* hällas att handhafva göromålens raska gång , hvad magt skall han då hafva öfver Cancellister och Copister, som äro under honom ?
Jag gläder mig dock deråt , att icke Särskildta Utskottet utsträckt enheten i sitt system ända derhän , att äfven göra Protocolls-Secreterare godtyckligt afsättliga , hvarigenom all garantie för Ständerne skola försvinna i afseende på StatsRådets Protocoll. Hvad åter beträffar de befarade princip-stridigheterna derigenom att en Expeditions-Secreterare , under Stats-Secreterarens sjukdom , föredrager på eget ansvar, sä fordras ett stort misstroende till de öfrige Rådgifvarnes uppmärksamhet, samt misstanka om likgiltighet hos den sorn besluter, för att kunna befara, det besluten i dag skola fattas ur olika synpunkter emot i går.
Herr ,Munck af rosenskjöld:
På de af åtskilige Ledamöter anförde grunder, anser jag den princip rigtig , att Ministern må kunna tillstyrka den Expeditions-Secreterares afsättande , sorn under honom föredrar ; men skiljer mig deruti från deras mening , att danna princip icke 122 Den 3 December J. m. bör komma till verkställighet , förr an en ändring blifvit gjord i våra befordrings-lagar, tysa länge de bestämma en viss bana för befordrings-touren: så länge de medge , att vissa tjenster få köpas och således innehafvas under en slags egendomsrätt : så länge de Sökande äro bundne vid vissa prestanda, såsom examina m, m.: så länge tror jag det vara farligt, att införa denna princip, isynnerhet då man härtill lägger, att den lagstiftande och controllerande magten icke är berättigad , att sammanträda oftare än hvart femte år.
Det bör icke vara lättare att afsättas ifrån , än att få en tjenst.
Om en Expeditions-Secreterare mister sin syssla , kan han icke vänta sig att återfå en tjenst i annan väg.
Hvad beträffar faran deraf, att han icke skulle föredraga efter samma system, som Ministern , så är den icke betydlig, då1 Föredragningen icke sker inför Konungen enskildt, utan i Stats-Rådet, I England och Norrige kan en person vinna befordran, utan att vara bunden vid så många formaliteter, som här, hvarföre det är conseqvent, att han äfven lättare kan mista sitt embete. jag är således för närvarande af samma tanka , som Herr Cederschjöld, Grefve Löwenhjelm:
Då jag hört andra länders exempel anföras, bör jag,: sora också känner några Europeiska länder , försäkra , att icke en enda constitutionell
Stat linnes, der Ministerial-ansvarigheten drabbar ert temporairt föredragande Embetsman.
Kanske har man tänkt, att ansvarighets-principen allt* Den 3 December f. m. 123 för lätt kan eludera», om det beror af en Minister, som anar något likt io<5 , att hafva Snufva, och skicka upp sin andre man, att tillsätta tjenst eller reputation.
Sedan nu ett af mina argumenter i detta ämne blifvit upptaget, och emot detsamma anförts, att det ankommer på Stats-Rådet, att till Systematiskt förfarande återföra en temporairt Föredragande, då han derifrån afviker , har jag kommit i tillfälle att upplysa min tanka vara , att härtill skulle fordras speciella motiver, och en kunskap om de af Ministern uttänkta verkstäilighets-medel af sitt systéme, gom Stats-Rädets Ledamöter ej kunna ega.
En värd Talare har ansett , att som corollarium af min mening borde följa alla Tjenstemäns afsättlighet.
Det gläder mig att såmedelst få tillfälle å tal bringa min i detta ämne alltid bysta tanka.
Jag erkänner utan ringaste betänklighet , att jag aldrig kunnat föreställa mig en fullkomligare Constitutionell motsägelse, än den jag finner emellan Ministrars ansvarighet
Och deras underhafvande» oafsättlighet emellan skyldigheten att ansvara för Verkets gång och förmenad rättighet att cassera obrukbara instrumenter, och antaga duglige.
Det gifves Utom Sachsen intet Constitutionelt land i Verlden, der den häftigaste sakförare af rättigheter någonsin vägat påstå Embetsmännens oafsättlig, het eller skulle kunnat våga det, utan missbib Jigande af sine egne Politiske medhållare.
Bayern göt ock ett undanag, i så måtto, att den i 124 Den 3 December f. m. tillstånd af quiescenz, som det där kallas, försatte Tjenstemannen behåller lönen, hvarigenom afsättligheten blifvit så onerös för Landets financer, att det är sannolikt , att utöfning af denna Regeringens rättighet snart blifver absolut.
Endast locala förhållanden , ej det allmänt rätta i saken, skulle afhålla mig, om fråga derom vore väckt , ifrån att ovillkorligen biträda principen af alla administrativa tjenstemäns generella afsättlighet.
Äfven detta hänger tillsammans med min ofta framställda allmänna tanka om den vigtiga ansvarighets-läran, en tanka så himmelsvidt skiljd ifrån den bos oss allmänt antagna , och det är denna skillnad , som nu åter vållar det mostånd mina framställningar möta.
Jag upprepar det än en gång, i 107 §. af Grundlagen ligger ett vigtigt complement af ansvarighets-principens utöfvande, men den blifver antingen en död, eller i sin tillämpning orättvis föreskrift, så länge
Embetsmännen ej erhållit en motsvarande verkningskraft.
Oviss om jag ej, i detta ämne, redan missbrukat Ståndets tid , sätter jag här gränsen för yrkande af min mening deri.
Grefve von Schwerin :
Då denna fråga förmodeligen kommer att återförvisas till Constitutions-Utskottet, utber jag mig få göra Ridd. och Adeln uppmärksam derpå, att, då en StatsSecreterare icke kan förlora sin förtroendepast, utan pä grund af Konungens Opinion om honom ; sä skulle hädanefter en ExpeditionsSecreterare, genom det’ afsättlighet man föreslagit , kunna förlora 1 ,n tjenst på grund en - Den 3 December fm. 115 « dast af Stats-Secreterarns opinion.
Då kunde man icke längre säga , att han stöde i Konungens och Rikets tjenst.
Här företer sig sam. ma skillnad som emellan' handtverks-systemet och Fabriks-systemet i stort; och i vårt land torde det vara bäst, att ännu en tid bibehålla handtverks-systemet.
Ehuru det icke bestämdt hörer till ämnet, utber jag mig dock få erindra , att de exempel man anfört från andra Jander om Embetsmäns amovibilitet, synas mig mera bevisa skadan än nyttan deraf, isynnerhet för ett land som vårt, der en så stor del af representationen utgöres af Embetsman, Jag hemställer hvad sjelfständighet man skulle äga rätt att vänta af en Representation i massa , af hvilken en så stor del vore amovibel ?
Detta vare sagdt utamafseende på dem, som nu innehafva sådana embeten , ty jag vet väl , att deribland finnas flere , hvilkas character gör dem oberoende på hvilken plats som helst.
Men Lagstiftaren måste vid uppgörandet af en lag icke räkna pa ovanliga menniskor, utan taga dem, sådane de i allmänhet äro.
Herr Hjerta „ Gustaf'.
Jag bar undvikit att yttra mig i dessa ämnen , emedan jag får tillfälle dertill, då de åter förekomma i Utskottet, men jag anser denna fråga af sådan beskaffenhet , att det är af stor vigt att, före återremissen, derom utröna Ståndets rätta mening.
Man mäste först taga i betraktande de hufvudgrunder, hvilka för närvarande anses gälla för n6 Den 3 December f. fri. tillsättande af Statens Embetsman; Och datorp de man finna*, att alla sådane , hvilkas befattning det är att råda Konungen, böra i allmänhet vara godtyckligt afsätHiga, men i allt som rörer verkställande åtgärder, bör Domare-magten vara Skiljesman , och Embetsmannen kunna straffas för olydnad genom Lag, men icke genom godtyckligt afsättande.
Det är mycken skilnad emellan grunderne för Emhetsmäns tillsättande här och i andra länder.
Der finnas inga vissa formaliteter derför, der är det icke upplysningen, utan godtycket, sorn tillsätter.
Här finnes deremot föreskrifven en bestämd grad af upplysning för hvar och en, innan han kan blifvaEmbetsman, som genom Examensprof m. m. bör vara visad.
När dertill kommer publiciteten , tror jag man i allmänhet gjort nog för att trygga Staten att få dugliga tjenstemän.
Det är således blott tredskan och olydnaden, som kan komma i fråga , och deremot finnas tillräckliga föreskrifter, sorn kunna göras gällande genom Embets-Verkens Advocat-Fiscaler.
Detta är min generella åsigt af saken , och jag anser det så mycket mera vigtigt, att icke ingå på Serskildta Utskottets Förslag i denna del, som Utskottet begått ett stort fel deri , att det mera utgått ifrån att organisera uppifrån och nedåt, än tvärtom.
Det visar föga uppmärksamhet åt municipalitets-inrättningar, och har i sin plan icke börjat ifrån folket, utan tänkt sig en enhetsprincip utgående från Konungen.
Vi ha svårt att rätta detta fel , om planen en gång blifver stadfästad , hvarföre försigtigheten fordrar, att i tid , så mycket som möjligt , för - Den 3 December f, m. 127 bättra det.
Lika litet sorn Herr Cederschjöld kan jag finna det vara af någon vigt , att Exditions-Secreterare blifva amovibla.
Att en Stats-Secreterare annars sjelf skulle nödgas blifva renskrifvare , lärer icke vara att befara , dä man känner det närvarande förhållandet, samt att Advocat-Fiscaler finnas till beifrande af underordnade tjensteinäns försumlighet.
Detta skäl duger således icke , och jag får hos Herr Grefven och Landt-Marskalken anhålla om Proposition till Ståndet att instämma uti den önskan , det Expeditions-Seereterare icke må blifva godtyckligt afsättlige.
Herr Dankvardt , Magnus Georg:
Vid afgörandet af denna fråga är det nödvändigt, att göra sig reda för hvad man förstår med Expeditions-Seereterare.
Efter Särskildta Utskottets tanka , skall en Expeditions-Secreterare-befattning icke blifva hvad den nu egenteligen är, nemligen att uppsätta expeditioner i de vid Stats-Expeditionen afgjorde mål, utan Utskottets mening är, att i hvarje förvaltningren skall finnas en person , som står närmast StatsSecreteraren: som kan förrätta dess tjenst i händelse af sjukdom, permission eller andra hinder, som dess emellan är föredragande af mindre betydliga mål , dem Stats-Secreteraren till honom i sådant afseende öfverlemnar, och som i öfrigt biträder Stats-Secreteraren i utarbetningen af vigtigare ärender, såsom Författningar och dy'ikt.
En sådan befattning skulle den af Särskildta Utskottet vid hvarje förvaltningsgren (öreslagne Expeditions-Seereterare tillkomma och 128 Den 3 December f m. vigten af denna person är lätt att inse ; han är en slags vice Stats-Secreterare , och jag underställer, om icke han bör vara afsättlig, så vida man vill försäkra sig att alltid dertill ha en duglig person.
Han kan icke komma att helt och hållet bero af Stats-Secreterarens godtycko, emedan han, såsom' ofra Föredragande inför Konungen , står nästan lika när honom , som Stats-Secreteraren , är af honom nära känd och således ock egentligen af honom beroende.
Med de attributer, som Särskildta Utskottet fast vid Expeditions-Secreterare-befattningeo och hvarigenom den således blifver helt annorlunda än hvad den nu är , synes det mig vara alldeles oundvikligt, att den som bekläder densamma är amovibel, hvarföre jag för min del på det högsta tillstyrker bifall af Utskottets förslag i denna del.
Jag utber mig att , i anledning af en Ledamots yttrande, det Expeditions-Secreteraren , om han blef godtyckligt afsättlig, ieke längre vore Konungens utan StatsSecreterarens Tjensteman , få upplysa , att detta Embete, efter Serskildta Utskottets Förslag, skulle införas bland dem som bero af Konungens förtroende.
Men det är naturligt, att, om
Konungen har förtroende till den högsta personen i en Styrelsegren, skall äfven Konungens förtroende för de öfriga Tjenstemännen i samma Styrelsegren rätta sig efter Chefens.
I afseende på en värd Ledamots ogillande af Särskilta Utskottets plan, att organisera uppifrån ned - Den 3 December f. m. 129 nedåt, och icke nedifrån uppåt, eller att utgå från medelpunkten af verkställande magten och icke från de som skola styras, finnes i Franska Consular-Regeringen ett exempel efter den värde Ledamotens önskan.
Der började man Administrationen nedifrån uppåt.
Huruvida lik* väl Franska folket derigenom blef mera fritt och lyckligt samt Styrelsen mera ändamålsenlig än hos oss, der Administrationen är organiserad uppifrån nedåt, torde icke behöfva lång undersökning.
Grefve LöwenhjelmCarl
Accel: