Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Efter någon stunds öfverläggning t ämnet, dervid Herrarne af Ekenstam, Brunerona, Kuylenstjerna, Printzenskjöld och Bråkenhjelm hördes yttra enahanda- åsigt, som den af RiddarhusKammereraren framställda, hvaremot Utskottets öfrige Herrar Ledamöter, Herr Riben, Friherrarne Wrede och Oxenstjerna samt Grefvarne Snoilsky och Mörner, ansågo det icke vara förenligt med'
Ridderskapets och Adelns värdighet, att för Rum, som eljest stodo obegagnade, nu mera än tillförene, fördra hyra af ett Rikets Ständers Utskott, deruti en fjerdedel utgjordes af Ridderskapets och Adelns egne Ledamöter; företogs omröstning med slutna Sedlar öfver följande Voteringsproposition.
Den som tillstyrker, att UtskottetsRum hyresfritt, och på sätt förut varit vanligt, upplåtes till BevillningsUtskottefc under innevarande Riksdag Voterar Ja.
Den det ej vill Voterar Nej.
Vinner JVejj kommer beloppet af hyran för Rummens upplåtande, alt,' efter serskild öfverläggning, bestämmas.
Den i5 November.
Och befunnos, sedan, till undvikande af Paria vota, en Voteringssedel blifvit aflagd, vid de öfrige Sedlarnes öppnande, rö>- sterne hafva sålunda utfallit, nemi. Ja — 5.
Nej — 4* Och skulle Utlåtande i enlighet med Voteringens Resultat till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln expedieras, äfvensom ProtocollsTJtdrag, innefattande RiddarhusKammererarens ofvanberörde hemställan, jemte den, i anledning deraf förehafda öfverläggning, enligt åtsk il 1 ige Ledamöters derom gjorda anhållan, Utlåtandet åtfölja.
Ex ProtocoUo, JF. F. Dalman.
De la Gardiej Jacob:
Då enligt bruket ett Utskotts Memorial bör ligga på bordet till nästa Plenum efter Memorialets föredragning, och det ifrågavarande från RiddarhusUtskottet, angående det så kallade SecretaUtskottsRummets upplåtande till BevillnigsUtskottet, således icke lärer komma under pröfning i detta Plenum, får jag, med kännedom af sistnämnde Utskotts behof, att snart få begagna omnämnde
Rum till sina sammanträden, och för att ej vålla uppskof i Utskottets arbeten, vördsamt hemställa, om ej Höglofl.
Ridderskapet och 458 Den, 25 November.
t Adeln skulle, enär RiddarhusUtskottet upplyst, att Ståndet icke sjelf behöfver ofvanberörde
Rum, vilja bifalla, att Rikets Ständers Bevillningsutskott, under innevarande Riksdag, får begagna detsamma, under förbehåll likväl, att, vid annat tillfälle, pröfva, om någon afgift eller hyra, derföre bör, fordras, eller ickeo.
Herr Tham,. Wollrath:
Jag. är före«- kommen af Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, och får derföre blott äran tillägga, att då Riksdagen redan räckt 3:ne veckor,, utan att BevillningsUtskottet kunnat hafva sammanträde, och Utskottets göromål icke så mycket bero af väckta Motioner, . utan fast mera bestå uti granskning af handlingar, hörande lill de ärenden, som Utskottet bör handlägga,, torde det tillåtas mig vördsammast anhålla om bifall å Herr Grefve
De la Gardies framställning.
Herrarne Rothlieb, Axel, och Crusenstolpe, Magnus Jacob, förenade sig äfven uti tillstyrkande af bifall å Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies förslag.
Flans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att BevillningsUtskottet finge till sine sammanträden nu genast begagna den så kallade SecretaUtskolls-Salen, jemte Rummet deri.
45g utanför, under förbehåll för Ridderskapet och Adeln, att framdeles pröfva och afgöra, huruvida någon hyra borde derföre erläggas, eller icke.
Ropades Ja Och skulle RiddarhusUtskottets Memo-~ rial i öfrigt hvila på hordet..
Vid förnyad föredragning, af Herrar Committerades till Grundlagarnes och sist-, lid ne Riksd.agsBesluts felfria tryckning, den ro dennes afgifne, samt den 24 derpåföljde på hordet lagde Memorial, innefattande Berättelse om verkställigheten af det Herrar Committerade lemnade uppdrag; fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken gjord propositon, att samma Memorial borde läggas till; Handling Höglo fl'.
Ridderskapet och Adeln åt-, skiljdes klockan half till. 2 e. m..
In fidem Protocolli, O. J Lagerheim.. 46o Dm 38 November f. m.
Plenum klockan- io förmiddagen.
Öppnades Herrar Electorers Lilsta lill val af Ledamöter i nedannämnde Utskott; och befunnos följande Herrar hafva blifvit dertill utsedde:
I ConslitulionsUtskottet:
Efter Nio 276.
Friherre Löwen; FuHrn.
Herr König, Carl Fredric} N:o 277.
Friherre Mannerheimj Lars Aur gust.
I BevillningsUtskottet: Efter N:o 338.
Friherre Tersmeden, Willielm Fred rie; N:o 1985.
Herr NordenanckarGustaf. 1 BancoUtskottet:
Friherre Anckafswärd, Carl Henrie, och — N:o 862.
Herr Gyllenkrook, Johan.
Göran ; N:o rg36.
Herr von Stockenström Er i c , samt N:o 2002.
Herr Hisingen j Wilhelm.
I) e 11 28 N o v c m b e r f. ni. 4^1 I Allmänna Besvärs- och 'OeconomieUtskottet: Efter N:o 6g.
Friherre Uggla; Fullm.
Gref ve Frölich, David, N:o 706.
Herr Rosenrniiller; Fullm.
Grefve von Rosen, Garl Axel, N:o 21 or).A.Herr Anckarswärd, Augnst, oell N:o i854» Herr von Böhnen, Carl Fredric; N:o 110.
Friherre Taub, Carl, N:o 33o.
Friherre Silfversparre?
Grefve Oxenstierna , Eric Johan Gabriel, ]V:o 2i34.
Herr Printzsköld, Fullm.
Herr Lagerheim, Gustaf, samt N:o 2 236.
Herr af Schmidt, Georg Lars. I ExpeditionsUtskottet : Efter N:o 1618.
Herr Elgenstjerna, Carl Magnus, N:o 446.
Herr Netherwood, Wilhelm.
I RiddarhusUtskottét:
Efter N:o 1566.
Herr Kröningsevärd, Ears Ulric, 462 Den 28 November f. m. N:o 210.
FriherreEhrencrona;Yu\\- nniglig Grefve Sparre> Carl.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Herr Stockenström, Erik, nu afsagt sig den honom uppdragne befattning, att Vara Ledamot i BancoUtskottet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf vidare, att Friherre Lagerbring, Gastaf Olof, och Herr von Platen, Angust Carl, hvilka tillförene varit Bänkman, den förre för i/f^de och den sednare för S^rde BänkmansAfdelningn, nu mera blifvit Electorer; i anledning hvaraf Hans Excellence anmodade bemälde BänkmansÄfdelningar, att i nästa Plenum utvälja nya Bänkman.
Justerades följande': ’ Utdrag af Protocollet, ballet hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Slockholm, den 25 November 1828.
S. D. Remitterades till Riddar JiusUt skottet : He af Grefve Spens, Carl Gustaf, Friherre Boije, Ludvig, och Herr Wirgin, Den 28 November f. m. 4^3 Arvid, den 22 dennes f. och e. m. på ])0rdet l;igde särskilde Motioner, angående åtskiilige föreslagne ändringar uti RiddarhusOrdningen; jemte de af Herrarne Cederschjöld, Pehr Gustaf, och Printzenskjöld, Carl, i anledning deraf denne dag afgifne ytranden. XJt supra.
S. D. Remitterades till StatsUtskottet: Herr Tharas, Wollrath, den 22 dennes f. ra. på bordet lagde Motion, angående användande af Creditivet lill Spannemålsuppköp under missväxtår; jemte de af åtskilige Ledamöter rörande samma ämne 'denna dag afgifne yttranden.
Remitterades till StatsUtskottet: 1:0 Rikets Ständers Revisorers, den i4 December 1825, afgifne Berättelse om granskningen af Riksgälds-Gontoiret, General-Assistance-Contoiret, samt Götha-CanalBolags-, Götheborgs- och Malmö f. d. Discont-inrättningar. 2:0 Bemälde Revisorers, den i4 December 1825, afgifne Berättelse, angående granskningen af StatsVerkets och åtskillige andre af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning.
Den 28 November f, m. 3:o Berna]de Revisorers, den i3 December 1825, afgifne Berättelse, angående granskningen af Allmänna Magazinslnrättningens förvaltning och räkenskaper, ej allenast och till en del för nu mera upplöste Allmänna MagazinsDirectionens redovisningstid, utan ock i fortsättning dermed rörande fortgången af Allmänna Magazinslnrättningens utredning. /po Bemälde Revisorers, den r4 December 1825, afgifne Berättelse, angående granskningen af de under Kongl. Maj:ts ock Rikets CommerceCollegium ställde Fonder och medel. 5:o Bemälde Revisorers, den 14 December 1827, afgifne Berättelse om granskningen af RiksgäldsContoiret, det derunder lydande General-Assistance-Contoiret, och Götha-Canal-Bolags- samt Malmö f. d. Di sco 11 t-i 11 rätt ni n ga r. 6:0 Bemälde Revisorers, den i5 December 1827, afgifne Berättelse, angående granskningen af StatsVerkets samt andre af allmänna medel bestående Fonders tillstånd, styrelse och förvaltning. 7:0 Bemälde Revisorers, den 7 December 1827, afgifne Berättelse, angående granskningen af de under Kongl. Maj;ts och Rikets CommerceCollegium ställde Ponder och medel.
Banco - Den 28 November f. m. 465 BancoUt skottet: iro Rikets Ständers Revisorers, den 14 December 1825, afgifne Berättelse, om granskningen af BancoVerket. 2:0 Bemälde Revisorers, dea 14 December 1827, afgifne Berättelse, angående •granskningen af BancoYerkets styrelse och förvaltning. 3:o Grefve von Schwerins, Fredrik Bogislaus, den 22 November f. m. på bordet lagde Motion, att BancoUtskottet måtte anmodas till Rikets Ständer aflemna BancoFnlbnägtiges Berättelse om Bankens tillstånd, och Fullmägtiges redovisning för förvaltningen deraf.
Stats- oell LagUtskotten:
Herr Ribbings, Arvid, den 22 dennes <e. m., på bordet lagde Motion, angående rättelse i Författningar ne om Expeditionslösen, jemte det af Grefve Posse, Eric, rörande samma ämne denna dag afgifne yttrande.
Lagutskottet r:o Herr Ribbings, Arvid, den 22 dennes e. m., på bordet lagde Motion, angående förändring uti ansvaret för fylleri. r H. 3o 466 Den 9,8 November f. m. 2:0 Herr Rosenqvists, Fredrik Leonhard, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Motion, angående föreslagen ändring uti 9 Gap. 11 § HandelsBalken.
Allmänna Besvärs- och.
EkojiomiUtskottet: 1:0 Herr Montgommeries, Fabian, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, om afskaffande af bruket att uppläsa Kungörelser midt under Gudstjensten. 2:0 Herr Montgommeries , Fabian, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Memorial, angående förändrad flyttningstid för Tjenstehjon; äfvensom Herr af Ekenstams, Israel, i dag väckte Motion om en ny Redaction af LegoStadgan för Husbönder och Tjenstehjon af den 5 Majt i8o5; jemte de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf denne dag afgifne yttranden.
ExpeditionsUt skottet : Herr Cederschjölcls, Pehr Gustaf, den 22 dennes f. m., på bordet lagde Motion, att alla Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner och Skrifvelser, samt från Utskotten inkommande Handlingar, måtte genast tryckas och i RiksStånden utdelas.
Vid förnyad föredragning af Herrar Committerades till Grundlagarnas
Den 28 November f. in. 467 oell sistlidne RiksdagsBesluts felfria tryckning den 10 dennes afgifne, samt den 24 derpå följde på bordet lagde Memorial, innefattande Berättelse om verkställigheten af det Herrar Committerade lemnade uppdrag; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde läggas till Handlingarne.
Börjades justeringen af PleniProtocollet för den 18 dennes f. m.
Efter uppläsning af Friherre Anekarswärds, Carl Henrik, deruti upptagne första anförande, i afseende å RiddarliusOrdningen, anmälte sig JTans Excellence 3 Herr Grefve af Wetterstedt 3 Gustaf 3 och anförde skrifteligen:
Om, i den strid mellan meningar och öfvertygelser, sorn utgör det constitutionella Samhälls-skickets lif och verksamhet, det vid ett tillfälle, sådant som öfverläggningen om den nya RiddarhusOrdningen skulle erbjuda, var att förvänta, att anmärkningar skulle göras emot det nekade bifallet lill Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse af den 21 December 1823, bör jag likväl bekänna, att jag icke trodde och ej heller kunde tro, att dessa anmärkningar skulle omfatta en allmän anklagelse-act emot 4t»ö l)en 28 November f. m. deså kallade Ministrarne, hvarvid slutligen det partiella antagandet af den föreslagna RiddarhusOrdningen snarare skulle nyttjas såsom en förevändning, än såsom egenteligt föremål.
Likväl, vid en lugn pröfning af Friherre Anckarswärds anförande, finner man lätteligen huru ett ämne, som lifligen verkade på de flestes sinnen, skulle af honom användas såsom inledning till de vigtigare anklagelserne, för att derigenom samla anhängare under det utvecklade baneret.
Upptägom derföre den utkastade handsken, och mötoms i öppen och ärlig strid, sorn, jag hoppas, ej å någondera sidan, skall af öfverdrift eller enskildt förtrytelse oskäras.
Då en Representant framträder för att, 1 ett särskildt fall, yttra sitt missnöje öfver en af Styrelsen vidtagen åtgärd, och derjemte begagnar detta tillfälle, för att, under korrta, till en del ej gissbara Rubriker, hopa anklagelse på anklagelse mot denne Styrelses Organer och ansvarige Rådgifvare, så bör han väl icke anse desse ännu obevista tillmålen för annat, än en honom frivilligt ålagd förbindelse, att inför Konung och Folk, på den väg Grundlagen bjuder, ådagalägga dessa uppgifters sannfärdighet.
Eller vore det Representanten förbehållit, att fritt utkasta förvillande angifvelser ibland allmänheten, att undergräfva dess förtroende till dem, sorn handla i Styrelsens namn, eller närmast omgifva densamma?
Den aS» No ve rn b er f. ta. 4^9
Nej, den rättsinnighet, som utgör grundämnet till Svenska Folklynnet, försmår genast att anse en så anarkisk villomening för villkoret af Riksdagsmanna-yttranderätten.
Det är således denna förbindelse .t att bevisa, som Friherre Anckarswärd sig åtagit, och jag förväntar derföre af honora en fullständig utveckling af dessa tidens tecken han omnämner, grundad på tydeliga, klara bevis, ej på allmänna betraktelser, och på en deraf följande och yrkad ansvarighet för de öfverbeviste, olagligt och egenmäktigt handlande, Personerne, Äfven jag instämmer med Friherre Anckarswärd, att tiden hos oss har sina tecken, men de äro icke endast hopade på deu ena sidan.
Om de menlösa tider upphört, hvarom Herr Friherren talar, så har åtminstone deras betydelse försvunnit, ej hos den ena StatsMakten allena.
Nej, dessa tecken uppenbara sig äfven i yttrade lärov, för hvilkas tillämpning, om de möjligen kunde vinna någon burskap, sjelfva deras yrkare skulle studsa; i läror, som under granna ord att befästa samhällets grundval, skulle i verkligheten upplösa det till sin innersta sammansättning; i läror, hvartill mönstren införskrifvas, och som oftast förlora på efterapningen; i försök att inkräkta på Konungamagtens Lagliga rättigheter, genom egenmäktiga tolkningar af Grundlagar-, nes tvifvelaktiga ord; i delta höga, afgö - Den 28 N o v e m b e r f. ro. rande Språk, som utesluter all annan pröfning, än sin egen; i denna blindhet för den ringaste förtjenst å Styrelsens sida ; i denna skarpt väpnade syn, för Dess ringaste misstag.
Men huru blekna icke alla dessa tecken bredvid dem, som den stora massan af Folket erbjuder.
Med kärlek och förtroende möter det en Faderlig Regering.
Förgäfves dåna i dess öron dessa hemska rop i öcknen, som mana på stormarna, då allt är lugnt omkring oss, som söka att väcka oro i sinnen, hvilka äro nöjda.
Ja, omå ena sidan, genom Representationernas, nyttiga controll på den verkställande Magtens utöfning, dennes Organer fått sig ökade mödor och en ökad ansvarighet ålagde, hvarig enom de väl kunna begå misstag, som är mensklighetens vanliga lott, men ej öfrerträda de gränsor, som enskild rätt och allmän tydlig lag för dem utstakat; så måste, å den andra sidan, medgifvas, att genom tidernas sansade utbildning, afven Folk-förledarens röle är lika utspelt som Folk-förtryckarens.
Ju mera den förstnämde blottar sinq egne passioner, sine egne felslagne beräkningar, och under medborgerlighetens täckmantel ännu med svårighet döljer utbrottet af sin enskilda förtrytelse, ju mindre farliga blifva de vapen lian använder, ju mindre trodda, de påståenden han anför.
Då dertill kommer alt Den 28 November f. tn. 471 SlatsFörfattningen skyddar hans person och hans yltrande-rätt, att således, i detta afseende, ett motsatt förhållande äger rum, än det som nyligen af en aktad och vördnadsvärd Talare, ifrån äldre tider, åberopades, så skiljes lätt en sådan klandrare, ifrån denna ädla Oppositions-Man, sorn med alfvar i sak, men sans i urval och uttryck, icke, om mig tillätes nyttja denna bild, gölen bjelke af grandet i sin broders öga, men med egen känsla af menskliga brister, skonsamt bedömmer andras och glädes ej öfver deras möjliga misstag, men öfver deras förtjenster och bemödanden..
Det är under denna förutsättning,, sorn jag å nyo uppmanar Herr Friherre■ Anckarsvärd, att på lagenligt sätt fullborda den tafla, ehuru mörk den än må blifva, hvartill han nu endast uppdragit den första teckningen^
Först då skall han kunna kräfva ett odeladt förtroende, i det målsmanskap han synes hafva sig åtagit.- Först då skola de stränga ord, som blifvit nyttjade, ej tungt hvila öfver obevisade anklagelser, eller ej som förgiftade pilar återvända mot den som dem riktat.
Atskillige yttrade härtill deras bifall.
Friherre Toll, Gustaf Philip, uppläste följande:
Då jag biträdt de tänkesätt, som utgjort pluralitetens vid omröstningen, skulle Den 28 November f. m. jag visserligen icke ansett mig uppmanad» att vidare förklara mig deröfver; men då i framställningen af Friherre Anckarswärds motiver till den yrkade Propositionen mycket visar sig i strid med mina grundsatser i allmänhet» vågar jag begära Ridderskapets och Adelns öfverseende, då jag, i anledning af de afgifne resevvationerne, närmare önskar till Protocollet uppgifva de grunder, på hvilka jäg bygger min öfvertygelse.
Herr Friherren synes mig vilja föredraga ett af honom sjelf medgifvet Lagbuds upphäfvande på origtigt och hittills, ©kändt sätt, framför att använda laga ordning, tili rättelses erhållande.
Friherren ville äfven dermed ajournera Ridderskapets och Adelns göromål, eller ställa oss utom lagen, för att i min enskilda tanka då hafva möjligen ådragit oss. det förödmjukande, att af de 3:ne andre Ståndens Beslut» gillade af Konungen, återföras till ordningen.
Frih er ren uppmanar oss att äfven i denna enskilda fråga inse Ministerens inkräktningar på Ständernes rättigheter och alla de deraf väntade olyckor m. m.
Det är af den befarade Ministeriel]» inflytelsen och allt hvad till uttryckande af densammas obehörighet blifvit sagt, hvarigenom möjligen äfven alla i Rikets tjenst stående personers representations-rätt kunde anses förnärmad, jag går att på en kort stund upptaga Ridderskapets och Adelns tid.
Den 28 November f, m. 4?
3 Tillfälligtvis nödsakas jag först ensidigt betrakta mitt egit förhållande till den allmänna rättskänslan af vår närvarande representation.
Jag är icke representant af synbar förmögenhet, ty den har i arf eller lönande tjenstebefattningar aldrig tillfallit mig.
Man fäster gerna första vilkoret för representationsrätt vid den redbara förmögenbeten, likväl med flera ännu befinteliga undantag; man skådar nästan dagligen för ögonen skuggbilder, som visa sig och försvinna.
Principen är dock rättvis i alla de frågor, som röra utskylders antagande eller fördelande.
Jag erkänner mig då utan all vanära kunna lemna min beslutanderätt.
Men jag är representant af trogna tjenster emot Fäderneslandet, och fästad från barnåldern vid detta Fäderneslands alla intressen, bar jag, oansedt betydliga förluster uti icke lönande, dock stundom magtpåliggande tjenste-befattningar, förbli fvit.
Jag har aldrig åsidosatt min pligt att arbeta för det Allmännas nytta, att i min mon söka befordra Folkets, vid de tillfällen jag dertill ägt, och hvars resultater lemnat mig den ljufva tillfredsställelsen, som många rikas felslagna speculationer icke förmått gifva dem.
Jag kan icke under något vilkor frånkänna mig den rättvisa, att detta allt icke är eller varit, för att som verktyg för Ministeriel! inlluence 474 Den 28 November f. m. ännu befinna mig i Fäderneslandets tjenst, och på den låga lycksökarens lumpna bana tvista med den råa inbillningen om egne förtjenster, samt nyttja alla bivägar, för att uttränga den sanna; nej mitt samvete säger mig, att under en tillryggalägd snart 3o-årig tjenstebana står jag der ännu qvar, för att emottaga alla de tillfällen mig erbjudas att äfven sorn Folk-representant få gagna det samma.
Om äran af denna grund-ide vore falsk eller den kunde så förklaras, som Friherre Anckarswärd med åtskilligt uti sina yttranden synes vilja utmärka, med befarande af Ministerielt förtryck; så skulle jag aldrig bär uppträda.
Men d enne är i min tro ingen osanning, som döljer hemliga personliga intressen, den innebär en helig rätt till sitt eget försvar, hvilken jag aldrig skall afsäga mig, den är icke eller servil, ty den later aldrig förvilla sig.
Det är icke ett element, som bör eller kan utgå från Sveriges Lagstiftning, utan bibebålles såsom ett starkt band för garantien emellan laglydnad och Statsförfattning: för Konungens och Folkets ensak, eller sanna förhållande till hvarannan.
Jag kan således icke inse hvarifrån grnnderne till den orogifvande skildring af saken hämtats.
Lyckliga sorn vi äro, under utöfningen af en dyrbar frihet, skulle vi val vilja inom oss sjelfva upplösa den förening deruti, som befäster vår styrka; skulle vi väl så kunna förspil - Den 28 November f. m. 47^ la Folkets lycka, att vi med en Lag-enlig företrädesrätt, icke vilja bibehålla den såsom föresyn af Lag-lydnad och alla Medborgerliga dygder.
Jag tror åtminstone, alt vi aldrig kunna handla i större öfverensstämmelse till Landets nytta och fördel, än uti den ärofulla moderation, som bör ingifvas oss, då vi hänvisa hvarandra icke på Tidens tecken _, utan Lagen blott, och den urgamla historiska prägel, som uti våra Sköldar här visar sann Religion, Ära och Mandom.
Deruti uttrycker sig en värdig fosterlands-känsla, som ingalunda skall fortskynda till anarcliiens vanmagt, för att åter förtryckas af det tygellösa sjelfsvåldets barbariska gyckelspel, och sluta att kufvas af den förhatliga despotismen.
Ja, mine Herrar! emottagen äfven yttrandet af min upprigtiga öfvertygelse derom, att våra eniga bemödanden äro ett af de sköna föremål, hvarpå Folkets hopp står fast, då deras billiga rätt kräfver af oss all odelad omtanka för sin förädling och förkofran.
Friherre Anckarsw är d , Carl Henrik:
Jag känner ett visst obehag, att åter inträda i en discussion, som jag ansett vara afslutad, genom det Beslut Ridderskapets och Adelns pluralitet fattat uti hufvudsaken.
Jag hade i sanning hyst det hopp, att vi skulle, äfven hos oss, hunnit den utveckling af Parlamentariska förmer, att 4?6
Dea ?.8 November f. tn. justeringarna icke mera skulle anses såsom tillfällen till ett, ensamt af Riksdagens längd begränsadt, tillfälle att återuppiifva discussioner.
Hvartill tjenar det väl att öppna en strid om uttryck, sedan striden örn sak genom ett Beslut redan är afgjord?
Då man talar om en sak, nyttjar man de skäl och uttryck, som man anser lämpliga att bibringa egen öfvertygelse åt andra; och att det icke lyckats mig öfvertyga Ridderskapets och Adelns pluralitet om vådan af att lyda en olaglig lag, derom vittnar det Beslut, som afgjort denna fråga.
Det är för mig motbjudande, att ingå uti en ordstrid, som saknar föremålet af det allmännas intresse; men då mine motståndare så vilja, skulle det måhända anses såsom en allt för förmäten grad af sjelfständighet, att endast med tystnad besvara ett anfall, som numera ensamt riktas emot min person.
Det har emot mig blifvit anmärkt, att jag, under öfverläggningen om Riddarhusordningen, begagnat tillfället, till förevändning att få uppträda med en anklagelse-aet; man har sagt, att jag hopat anklagelse på anklagelse mot Ministéren.
Jag nekar ingalunda, att det ifrågavarande föremålet lemnade ett ymnigt tillfälle för de slutledningar, hvilka jag omöjligt kunnat Den ?.8 November i', m. 477 undgå att uppfatta.
Man har talat om anhängare.
Huruvida desse samlats genom sjelfva frågans natur, eller genom min och andras åtgärd vid dess behandling, torde icke vara svårt att inse, då det dock i alla fall som ett tvisteämne är likgiltigt.
Herr Grefve aF Wetterstedt har yttrat, att jag frivilligt ålagt rnig förbindelsen att på den våg Grundlagen föreskrifver, göra mina anklagelse-punkter och mina åsigter öfver Ministérens handlingssätt gällande ; och jag utlofvar att efter all min förmåga söka uppfylla denna Herr Grefvens anmaning.
Herr Grefven har äfven förebrått rnig, att hafva utkastat ett frö till anarkiska villomeningar.
Det är icke något nytt, att få hora detta uttryck från de Maktägande, då man vågar försvara egna eller andras rättigheter emot de mägtigares försök att kränka dem; men jag förbigår att yttra, hvad den gör, som utkastar sjelfva anledningen till anklagelserne.
Man har yttrat, att om de menlösa tiderna på den ena skian försvunnit, så hafva de äfven gjort det på den andra.