Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets mening skulle vara 9ådan som Herr Hjerta yttrat, så lärer ej något hinder vara . att uti columnen införa den införseltull, som Utskottet menat; och äfven om det ej varit Utskottets mening, hemställer jag , om det icke kan blifva Ståndets.
Jsg frågar dock, om det är billigt att vraktjäran, och den goda tjäran hafi va samma tull.
En oduglig vara bör ej befordras till införsel, och derföre tillstyrker jag högr# tull på Vraktjäran.
..4 Herr Grefvin och Landt Marshalk en föreslog å nyo, att Inkommanda Tullen å Vraktjära måtte till 15 procent bestämmas.
Bifölls. ben 20 Augusti e. m. Hvarefter Herr Grefven och LandtMar/kalkeii hemställde, att Utgående Tullen å Vraktjärä måtte, på sätt Utskottet föreslagit, till 20 procent fastställas» Ropades ja» ”Tobak, Blader % Inkommande Tullprö-* ”cent 35» Utgående Tullprocent 1.” ”Tobak» katfvad, i karduser eller lös i ”fastager > Inkommande Tullprocent 50.” 5’Tobak, karfvad, knaster; Inkommande Tullprocent 50* Utgående Tullprö”cent i.” Herr Cederschjöld •.
Tullen för Inkonitnande Tobaksblader är Utsatt till procent i och för Kardustobak endast till 50.
Således är det blott 15 procents skilnad, och det tror j*g vara för litet. jag hemställer, om icke tullen på tobaksblader bör nedsättas till 25 procent , och å kardus förblifva vid 50.
Hittills äro alla tobaksblader belagde med lika tull; men somliga kunna kanhända gälla 10 sk. andra 30 sk.
Skålp.
Således tror jag det ej blifva någon förlust för Statsverket, om tullen i allmänhet nedsättes till 2b procent.
Herr af Wingård; Jag befarar, att det skulle blifva alltför stor förlust för Statsverket , om tullen å tobaksblader nedsättes, emedan - »«* to Jugutti *. m, %§g dan man infört emellan 2 och 3 millioner Skålpund om året.
Herr Cederskjöld; Om man vill skydda våra tobaksfabriker , så tror jag, att 15 procents skilnad emellan den råa och den förädlade varan är för litet.
Åtminstone har vid nä-.tan alla andra artiklar, en varas förädling blifvit skyddad med m nst 25 procents skilnad i tullen, mot den rå materien.
Jag skulle föreslå , itt man heldre höjde fabrikatet.
Det synes betänkligt* att på en gång tillvägabringa en så betydlig nedsättning.
Då man sett , att bruket af tobak ökar sig, tror jag ej att man bör uppmuntra det.
Äfven jag instäm mer deruti, att tullen å färdig tobak må blifva uppsatt, och tullen å bladen blifva bibehållen, ty tobak produceras innom landet till större qvantitet än fordom, och är en ren öfverflödsartikel.
Tullen derå bör således vara betydlig.
Herr Cederfchjöld-, 1 händelse Ridderska pet och Adeln bibehåller den föreslagns tullen å tobaksblader, hemställer jag, om ej tullen å Kardustobak bör höjas till 60 procent.
Herr Grefven och Landt Marskalken före - Rtdd 9.
Ad Prot VII.
SS ( ' 866 Dea 20 Augusti e, lil. slog, att Inkommande Tullen å Kardustr måtte till 60 procent förhöjas, nien den af BevillningsUtskottet å Tobaksblader föreslagna Inkommande Tullprocent 35. bibehållas.
Hvarefter Her v Grafven och Landt-Marskalken hemställde , att Inkommande Tullen å Knaster jemväl måtte till 60 procent förhöjas.
Ropades Ja. ”Tobak, Ciggarrer ; Inkommande Tull. ”procent 50 ; Utgående Tullproeent 1,” Herr Lefrén-, Jag underställer, om det ej är samma skäl, att höja tullen på Cigarrer till 60 procent , som på Karduser.
Herr af /Hingård; Jag tror ej, att det tillverka» mycket Cigarrer i Sverige.
De 60 procenten voro en skyddstull för våra tobaksfabriker, men någon Cigarrfabrik finnes ej här.
Friherre Cederström; Den anmärkning Herr af Wingård gjort, finner jag ej hindra att, för consequencens skull, man äfven sätter cigarrer till 60 procent, såsom Herr Lefrén föreslagit.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att Inkommande Tullen å Ciggarrer mät - ren 23 Augusti e, m. {ej i liknat med hvad i afseende å Kardo' r redin blifvit stadgadt , till 60 procent förhöja®.
Ropades Ja. ’’Träd , Buskär och plantor, friska aila ”slag ; Inkommande Tuliprocent 1.
Utgående ”Tullprocent 1.” Friherre Cederström:
Jag hemställer, hit ruvida någon införsel-tull bör läggas å friska träd, buskar och Plantor.
Jsg skulle förmoda , att de böra få tullfritt införas.
Det är nyttigt , om nya sådana kunna införas , och hos oss vinna trefnad.
Grefve Frotich Daviel, och Friherre Toll, Gustaf Philip, förenade sig med Ffihherre Cederström.
Herr Grefven och Lan dt Marskalken hemställde, stt friska Träd, Buskaf och Plantor, af alla slag, matte tullfritt få införas 5 hvilket bifölls. ”Trädvirlce , Axelträd och Blaicarder , hHjullötar och Naf, af hvad Trädslag sorn ”helst, Ek undantagit; Inkommande Tuiipro•’cent 50.
Utgående Tullprocent x ” Friherre Cederström:
Det förefaller mig br» synnerligt, att Utskottet i denna rubrik undantagit
Ek »rån afgift, då vi likväl äga träd af m Bin So Augusti e. nu detta slag till samma behof.
Om nu blancarder m. m. af Ek införas, så skulle de. enligt Utskottets förslag, vara tullfria, men andra slag betala 50 procents tull.
Detta är ej enligt med Statens interesse, hvarföre jag tillstyrker, att undantaget för Ek måtte uteslutas.
Herr Grefven och Landt Mar [hålken hemställde, att det vid ifrågavarande Artikel befintlige uttryck :
Ek undantagit måtte utur Tulltariffen utgå ; hvilket bifölls.
Grefve Löwenhjelm , Carl Axeli Jag skulle önska, att undantag gjordes för stockämnen, hvaraf våra Gevärsfactorier äro uti största behof.
Jag tror, att de hörde under förra rubriken Friherre Cederström:
Jag tror ej, att stockämnen äro hänförde under någon särskilt rubrik, men de synas visserligen böra hänföras till den artikel, som nyss förevarit.
Jag anhåller derföre, att en ny rubrik för stockämnen vid denna Artikel måtte införas med nedsatt införsel-tull , och det så mycket mera, som ett stockämne förstör ett helt träd, Herr Hjerta : Vid Artikeln Gevär står i taxan:
Gevär, alla dag, eller deras diar, 50 procents införsel och 1 procents utförsel tull.
Om Gevärsstock-ämnen kunna hänföras under denna Artikel , så är saken redan afgjord , men annars tror jag, att, då med ofvsnoämnde rubrik egenteligen menas blott sjelfva Gevärets X)*n 20 Augusti e. m. 8*9 delar, man torde böra göra en bestämd skilnad för Gevärsstockämnen.
Jag anser likväl, att man kunde utsätta, att de borde vara af ädlare trädslag.
Björkämnen tycker jag , att vi måtte hafva sielfve, men om de äro af Valnöt, App«l eller dylikt, såsom de franske, så är det rätt att tullen är lag.
Stockämnen i Ge värsfactoriei ne äro just af Björk , och det är egentligen lör dem , som jag anhåller om undantag och nedsättning af tullen.
För Gevärsfactorier ne till Arméens behof kommer intet annat trädslag än Björk ifråga , emedan detta trädslag fås för godt köp, är lätt och starkt.
Till Jagtgevär deremot användas andra träd-. slag Jag tror således, att en ny rubrik på Stockämnen bör insättas , och sådaoe , utan jfseende på trädslaget, få inkomma mot en tull af 5 procent.
Herr Grefven och Landt Mar [kalk en frågade , om Ridderskapet och Adeln önskade t att en ny Artikel borde i Tulltariffen inlöras , under rubrik af:
Gevärs stockämnen , samt att Inkommande Tullen å berörde Artikel måtte till 5 procent bestämmas.
Hopades Ja. ”Trädvirke, Bjelkar eller Balkar af Furu 87“ Ven 2o Augusti t. m, ”eller Gran , alla slag ; Utgående:
Tullpro”cent 5.” ”Bjelkar eller Balkar af Alm 3 Utgående Tull”procent 20.” ”Bjelkar eller Balkar af Ek 3 Utgående Tull”procent 30.” ”Bjelkar eli-r Balkar af Björk och Bok ; Ut-i ”gående Tullpraeent 10.” ”Bjelkar eller Balkar af andra slag 5 Utgåea”de Tullprosenr 5.” Grefve Frölich , David:
Jag vågar åberopa mitt skrifteliga anförande 1 plenum den 18 Hennes f. tn. i hvad det rörer bjelkar.
Jsg bar der yttrat , att närmare borde bestämmas hvad som med bjelkar menas , på det ej samma missbruk hädanefter må kunna äga rum , sorn hittills , att man utskeppar sågblockar.
Bjelkar äro en vara , som nästan ej har något värde, förr än de hafva 11 alnars längd , och hålla u tum i fyrkant.
Hvad de understiga dessa dimensioner, medföra de ej någon reUtif vinst, utan leda blott till skogsöda, jsg anhåller således om proposition å den sär. skilta redaction, sorn jag ansett lämpelig.
Den 12 Juhl f. m, 601 skulle det vål genom ödets besynnerliga skick kunna inträda, att en sådan i en framtid finge detta mål såsom referent på sin rotu!; men jag hemställer till Högh Ridderskapets och Adelns eget upplysta bedömande, om en sådan händelse, hvilken väl ej år otänkbar, men åtminstone högst ovanlig, bör föranleda en så tidödande och arbetet förryckande mesur, sorn målens omloft.ning hvarje gång en adjungerad Ledamot intrader ?
Jag skulle tro, att då den andra parten bäst bör vara i tillfälle att kånna om den nya Domaren i osynlig måtto förut haft befattning med hans mål, det må bero på hans egen åtgärd, att, om lian kan, styrka förhållandet, och derigenom få en annan Referent.
I anledning af hvad jag således haft åran anföra, hemställer jag vördsamt, huruvida någon åtgärd i anledning af Herr af Ekenstams förevarande motion låmpeligen kan; yid tagas.
Herr af jftkenflam:
Jag anhåller att få Vederlägga anmärknings,rne i den ordning do blifvit gjorde.
Qaktadt hvad jag förra gången hade äran anföra om lottning emellan tvenne föreslagne skicklige personer, befarar likväl, Herr von Hartmansdorff att en, person utan erforderliga egenskaper, skulle kunna vinna inträde såsom adjugerad Ledamot, genom begagnandet ef det sått jag föreslagit.
Derpå lärer allt svar kunne sparas, så långe man. hyser den ölverty-*. gelse, att HofRåtten, bland den ifrågavarande Embetsman!!,a-klassen, kan för tillfället hitta på frenne personer med erforderlig skicklighet.
Angående d.cn princip seni samina värde Talare velat 6oj
Ven 12 Julii }• m, göra gällande, nemligen att Embeten ej böra tillsättas genom hazarden, utan elter förtjenst, så år den ganska riktig; men jag vill först dervid anmärka, att det ej år fråga om att tillsätta Embeten, utan endast om en tillfällig fubftitut, under afvaktan på den Ordinarie Ledamotens återkomst.
Hvad deremot angår den obestridliga principen, så år den fullkomligen bibehållen genom urval till förslaget.
Att ytterligare vilja utsträcka principen till gradering emellan de trenne skickligast befunne, måtte vål vara öfverdrift, når man med säkerhet kan antaga, att alla tre blifva i samma väg använde, tätt efter hvarandra, om de det vilja, så långe det nu^för tiden varande missförhållandet åger rum, emellan antal af förordnanden och tjenstledigheter å ena sidan, och antal af tillgångelige ämnen för adjungerade Ledamöter å den andra; öfver hvilket missförhållande jag hört mycket klagas.
Örn det vore riktigt, såsom Herr
Tham sagt, att endast sökande kunde komma i fråga, så år vådligheten ännu mera uppenbar; och når nu sökanderne, för tillfället, åro få, så anser jag ganska ringa svårigheter möta en parts hemliga ombud, att vinna inträde såsom Referent och Domare i sin hufvudmans sak.
Når nu dessutom Ledamöter adjungeras på korrt tid af HofRåtterne, utan Kongl. Msjrts kännedom, så år äfven det skenbara hindret upphåfvet, och god. tycket ännu mera verkande; ombudet kan i detta sednare fall komma att föreställa Domare och Referent endast jemt så långe som behöfves, för att i sådan egenskap utföra sitt hemliga uppdrag.
Mitt förslag, i likhet med Biskop Den 12 603 Wallenberga correctiv , upphåfver emedlertid alldeles ingen ting af nu gällande stadgar, hvilket Herrar Tham och Lagerheim fullkomligen utvecklat, ehuru annars antagonister till motionen.
De hafva endast ansett controllen öfverflödig.
Men då hemställer jag, om man ej borde afskaffa hela lottningen; ty att verkställa den till en del, och suspendera den i en annan, måtte väl vara utan allt ändamål.
Herr Lagerheim bygger controllens umbärlighet på den enfald hos parten, att han skulle i HofRåtten begagna samma person, som förut allmänneligen vore känd, att vara dess ombud; och hvarigenom intrigen skulle upptäckas i HofRätten; jag deremot skulle tro det vara en så känd sak, att intriger bedrifvas hemligen och icke uppenbarligen, att jag ej här bthöfde såga sådant för Herr Lagerheim.
Angående Kongl.
Maj:(s myndighet, så blef den ej i ringaste mon rubbad genom mitt förslag: emedan Konungen visserligen ej heller då behöfde åtnöjas med den person som HofRåtten till adjungerad
Ledamot i underdånighet kunde föreslå.
I sådant fall skulle HofRåtten inkomma med förslag till en annan hvarvid dock alltid den sålunda, inför Kongl. Maj:t, i detta ändamål, framställde personen, skulle vara utlottad ibland minst frenne.
För HofRåttens beqvämlighet, och till undvikande af tidsutdrägt vore väl bäst, att alltid hafva en lista tillgångelig, hvarpå alla sådane personer voro tecknade, som både i afseende på vilja och skicklighet, kunde komma i fråga till adjungerade Ledamöter.
En sådan anteckning skulle säkerligen blifva mångtalig, så långe det 6o4 Den 12 Juiii f. m. anses såsom en recommendation ali hafva varl! adjungerad i HofRått, oell då vore sujetterne vid inträffande fall derpå beredde.
Man undvek derigenom, att vid sjelfva tillfället anställa fåfänga efterspaningar till erhållande af skicklig© ämnen j hvarjemte lottningen då kunde verkställas emellan ett vida större antal.
Jag ber om ursäkt, för det jag upptager Ridderskapets och Adelns tid med ett ämne, sorn torde vara af mindre interresse för deni, hvilka ej sjeifve haft rättegångar.
Jag vill blott anmärka, att då Herr Lagerheim i början af sitt tal förklarade, att han ville inskränka sig till meddelande af några historiska upplysningar, har han likväl fällt omdöme både om motionens form och innehål], samt föreslagit hvad beslut Ridderskapet och Adeln borde i ämnet fatta, och således uppfyllt vida mer ån han lofvat.
Herr Lagerheim har förmenat det ej, vara passande, att föreskrifva Kongl. Majit, hvilken person Konungen borde till adjungerad Ledamot utse.
Härtill får jag. svara* att frågan endast år om en underdånig
Önskap* hvars framförande ej torde vara olämplig i ett så, vigdgt ämne, dä det gäller att förekomma, det Författning-,arne om lottning ej må. kunna. hinderås..
För Öfrigt kan det val icke blifva fråga om annat, ån. skicklige personer, sorn till adjungerade Ledamöter komma att föreslås.
Jag förnyar således min anhållan om proposition på.
S.tslag af Uttänkandet.
Herr Maniierjlain, Johan:
För min del har Den 12 Julii /. >n, jag från början ansett motionen vara af så liten vigt* och den föreslagna förändringen så litet ändamålsenlig, att jag ej med särdeles uppmärksamhet följt hvarken Utskottets behandling af frågan, eller den deraf föranledda discussion, flen4 Lagerheim har efter min tanka mera ån fullständigt utredt förhållandet.
På sått nu tillgår, böra oordningar icke kunna inträffa, utan eii verklig öfverträdelse af Lagen, då det år allmänt kändt, att lottning af målen sker mellan KofRåttens samtlige Ledamöter, och att, når någon af dem får tjentledighet, hans Vicarius blifver af Kongl. Maj:t förordnad, och emottaget den förres rotul, utan att kånna de mål, som på densamma finnas uppförda.
Om det möjligen skulle inträffa, att en sålunda förordnad •
Ledamot i något mål förut varit Domare, åt lian naturligtvis jäfvig, att sig dermed i HofKåtten befatta; och om han till den grad åsidosätter sin pligt, att han på en gång år Om3 bud och Domare, så både kan och bör han enligt Lagen straffas.
Adjunctioner åro ej så begärliga, att de i allmänhet sökas.
Det är tvärtom ofta svårt nog att få en Adjunct.
HofRåtten föreslår nemligen någon skicklig person, och Kongl. Majit utser antingen denne, eller någon annan.
På sådant sått kan missbruk ej gerna äga rum.
Jag vill ej längre upptaga Ridderskapets och Adelns tid, utan anhåller endast hos Herr Grefven och LandtMarskalken om proposition på bifall till LagUtskottets Betänkande* Herr von Hausaiolff-, Carl Gnftaf Reinhold:
Sedan flere värde Talare yttrat, hvad jag 6o6 Den 12 Julli f rn. i detta ämne tänkt, återstår mig endast att instämma uti hvad Herrar Lagerheim och Mannerstam anfört.
Jag får ock tillägga, att då det är Kongl. M»j:ts rättighet, att efter sitt nådiga välbehag utnämna så väl adjungerade som ordinarie Ledamöter i Kongl. Hof-Rätterne och Collegierne, synes det vara obehörigt, att i detta afseende vilja föreskrifva en annan ordning, än förut redan blifvit stadgad.
Dessutom är det origtigt och sårande att kasta skugga på en hel Embetsmannacorps, om än det möjligen skulle kunna inträffa, att en Referent samvetslöst sänkte sig ned ända till den lågheten, att vara sakdrifvare åt endera parten i det mål han såsom Domare skall behandla.
Nog vet jag, att det tillhörer tidens anda, att utan urskiljning klandra allt hvad som kommer från Regeringen, Autoriteter och Einbetsmän; men för detta klander finnes likväl en viss gräns, som det icke bör Vara tillåtet att öfverskrida.
Jag anhåller så • ledes hos Herr Grefven och LandtMarskalken om proposition till bifall af LagUtskottets Betänkande.
Herr af EkenJt arn \
Ridderskapet och Adeln täcktes observera, att de tvänne värda Ledamöter, som sednast talat, ej lära hafva varit uppe från discussionens början, då de ännu uppehålla sig vid omständigheter, som redan äro utredda.
Af det jag förut haft äran nämna, anser jag mig derföre ej böra å nyo upprepa mera, än att meningen ingalunda är att ingripa i Konungens magt; tvärtom, det är af stor vigt att Kongl. Majit i detta fall bibehåller beslutande tten 12 Julii /. m. ratten; emedan jag är ganska öfvertygad, att Kongl. Maj:t ej undandrager den person sitt nådiga förordnande, som HofRätten dertill föreslår, med mindre högst giltiga skäl annorlunda föranleda.
.Anmärkningsvärdt är, att när man ej på annat sätt kan försvara sin mening, så framkastar man den ogrundade farhåga, att det gjorda förslaget skulle göra intrång i Konungens magt, vel vetande, huru den Svenska ömtåligheten i detta afseende är att påräkna.
Med Herr Tham och de flere varde Ledamöter, som förklarat sig dela hans åsigt af ämnet, instämmer jag visserligen deruti, att om lottningen endast skulle sträcka sig till de mål, som tillhöra den rotul, hvilken åt den adjungerade Ledamoten öfverlemnas, sådant skulle medföra en obehaglig tillökning uti de öfriges arbete; men det har icke blifvit utredt, hvarföre det skulle vara omöjligt, att vid dylika tillfällen verkställa ny lottning af samtlige HofRättsLedamöternes mål, vid hvilka de ännu icke lagt någon hand, eller någon åtgärd blifvit vidtagen.
Man må här icke invända, att en sådan mesur är stridande mot Lagens föreskrift; ty frågan är nu just om en lagförändring.
Ej eller må man invända, att detta skulle utmärka ett obehörigt misstroende emot Embetsman; ty all controll innefattar ett slags misstroende, och förutsätter möjligheten af missbruk.
Jag är alldeles icke för min del vän af täta förändringar i formen; men då de befinnas behöflige, bör man ej eller för dem hysa någon panisk fruktan.
Som det emellertid alltid är 6:S Veu i 2 Juli i f, m. svårt för Riksens Ständer att taga omedelbart beslut i ett ämne, då det icke blifvit utredt ä£ det Utskott, till hvars handläggning det varit öfverlemnadt; så hemställer jag, om man ej bordö stadna dervid, att i underdånighet fästa KongU Maj:ts uppmärksamhet på det af Herr af Ekenstam anmärkte förhållande, nied underdånig anhållan, att Kongl. Maj:t täcktes i Nåder anbefalla LagComittéen att tillse, på hvad Satt det åsyftade ändamålet må kunna lämpligast vinnas.
Ständer blifva då i tillfälle, att deroni yttfä sig, i sammanhang med den nya Lagen* Detta torde göra tillfyllest, emedan förändringen ej synes vara af så stor vigt, ätt den be^ hofver särskilt vidtagas.
1 händelse Ridderskapet och Adeln ej skup le hnna skål att bifalla LagUtskottets Betänkan, de, anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa proposition på det af mig nu gjorda förslag.
Jag linner mig vara den enda, som vid detta tillfälle år närvarande af de LagUtskottets Ledamöter, hvilka deltagit i förevarande Betänkande, som Herr af Ekenstam tå starkt och så bittert klandrat.
Jag hade vis.; serligen bordt i anledning deraf genast svara^ men jag bekänner, att de tittryck Herr af Eken. stam nyttjat, försatte mig uti en sinnesstämning, hvarunder jag lått kunnat glömma, att det var inom detta rum jag mig befann, då Herr af Ekenstams utlåtelser rakt åsyftade att påbörda Ut. skottet Dea is Julii f, m. 606 skottet obehöriga afsigter.
Jag har sedermera haft den tillfredsställelsen, att höra flere värde Ledamöter biträda LagUtskottets mening.
Om Herr af Ekenstam således icke vill återkalla de beskyllningar han gjort, tror jag åtminstone att de åro någorlunda afledde från Utskottet.
För öfrigt kan jag icke med Herr Ehrenborg instämma deruti, att en underdånig skrifvelse till Kongl.
Maj;t i detta ämne år af behofvet påkallad.
Då Lagen år bestämd, att de till HofRåtterne inkommande mål skola lottas, anser jag all den controll vara åstadkommen, som erfordras.
Jag tror, att om man drifver controll-systemet så långt, som tidens anda kråfver, och misstänker alla Embetsmån och deras afsigter, slutar man med att få dem sådane man misstänker dem vara.
J.ig skulle hafva mycket att tillägga; men då Herr Lagerheim med flere så fullständigt utredf förhållandet, får jag endast förena uiig med hvad de anfört.
Herr af EkenJtam:
Sedan nu Herr Mannerstam upplyst Herr Thams misstag och förklarat, att raan ej söker till adjunction i HofRått, så framstår ännu tydligare fördelen af den lista jag föreslagit, och lättheten af urval till förslag.
Med Herr Ehrenborg år jag fullkomligen ense att lottning behöfves; men i afseende på skrifvelsen till Kongl.
Majit, så måste jag erinra att en sådan, i det skick den nu blifvit frarn - Ridcl. u.
Prut, VI.
Rand. 3 g. Sio Den 12 julli J. m.
Ställd, ej nog ovilkorligen ådagalägger detta be. hof, hvilket likväl samma vårda Talare medgifver vara för handen.
Tag kan derföre i denna sednare del ej förena mig i Herr Ehrenborgs förslag, åtminstone icke med mindre skrifvelsen hämtar stöd af Lagens ovilkorliga bud om lottning emellan personer, och med anledning deraf framställer till Kongl.
Maj:t den underdåniga anhållan, att detta bud, på sått Kongl. Maj;t tjenligast finnér, måtte vinna en nu saknad tillämpning.
Herr Munclc af Kofenjkjold:
Till hvad jag förut anfört, anhåller jag blott att få, i an. ledning af hvad Herr von Hauswolff yttrat, tillägga, att han skulle handla consequent, om han väckte en motion om upphåfvande af den Författning, som föreskrifver, att målen skola mellan vederbörande Referenter lottas, emedan detta stadgande äfven förutsätter en möjlighet af mannamon, och ett behof af controll.
Det förslag Herr Ehrenborg uppgifvit, att hvarje gång en adjungerad Ledamot inträdde, ny lottning borde ske, ej allenast af målen på dess rotul, utan äfven af de öfrige Ledamöternes mål, skulle åstadkomma den största oreda och tidsutdrägt.
Det förberedande arbete, som en Referent bör lemna åt sine mål, skulle knappast af någon medhinnas, innan ny lottning gjorde det utan nytta, då en ny Referent finge samma möda; och det är ej svårt att förutse, det HofRätterne icke ens skulle medhinna en tredjedel af hvad de nu med - ZJen ra Julii f. m. hinna; och för parter skulle denna utväg blifva särdeles svår, emedan uppehållet drabbade dem.
Herr Ehrenborgs förslag skulle således, långt ifrån att tillskynda parterne någon hjelp, snarare vara för dem menligt, och Herr Ehrenborg sjelf skulle säkerligen blifva den första, som, sedan förslaget blifvit verkställdt, skulle betacka sig för en slik anstalt.
Aldrig har jag hört missbruk äga rum i frågor om adjunctioner; men om man föreställer sig dem sorn möjlige, så vöre deremot ett annat correctif.
På sätt nu förfares vid Ordinariers tillsättande, efter förslag af HofRätten på Irenne sökander, kunde ju också förfaras med adjunctioner; och man vero då viss, attcabalen, om en sådan fanns, vore undanröjd derigenom, att Konungen af trenne föreslagne, utnämnde en till adjunctionen.
Herr af Ekenjiam:
Boije har vältaligt vederlagt och ifrat emot ett sätt, som vi alla längesedan hafva erkändt icke vara användbart, och således ej mera sättes i fråga.
Någon vederläggning af det förslag, som jag gjort i likhet med Biskop Wallenberg, har deremot ej kunnat åstadkommas.
Det gör mig uppriktigt ondt, att behöfva envisas och trötta med ett fortsatt upprepande af samma och samma omständigheter 3 men jag anser mig, under känsla af sakens vigt, böra afse resultatet.