Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
.Tåg skulle dessutom tro att det kan vara tvifvelaktigt huruvida Direkt:n kan åläggas eller förmås att hafva bestyret med dessa genealogiers tryckning; huruvida Pirektrn har någon Kanslist hvars tid icke är så uptagen, att den möjligen kan räcka till för det bestyr hvartill Hr Anrep anser sig böra förbinda Direktm.
Afven nied afseende härå tror jag
Hr Anreps förslag skall möta svårigheter.
Om R. o. Ad. finner lämpligt att återremittera Betänk., eller att
Riddarhuskassan bör för upgifvet ändamål utbetala denna summa, så är det klart att Utsk. måste efterkomma R. o. Ad. beslut, men Utsk. har på nu och förut anförda skäl ansett sig icke kunna tillstyrka bifall till den ifrågavarande af Hr Anrep väckta motion.
Gr Sparre, Erik:
Jag för min del finner Hr Anreps förslag förtjena upmärksamhet, och skulle önska att Riddarh.Utsk. och Direktm fästat något mer afseende på detsamma.
Det är en ledsam erfarenhet jag såsom domare gjort, att de genealogiska tabellerna icke ega den fullständighet som de borde, och till följd deraf stundom äro af beskaffenhet att vid rättegångar icke ega vitsord, ehuru de vid sådana tillfällen ganska ofta behöfva rådfrågas, samt för de rättssökande kunna vara af högsta vigt.
Till och med vår Riddarh.Ordn. har erkänt denna mindre fullständighet, då den stadgar att de genealogiska tabellerna ega vitsord i fråga om rättighet till säte och stämma på detta rum, endast i de fall att de icke äro oriktiga.
Nu är det visserligen, då fråga upstår om deras utgifvande på trycket, en rätt ledsam omständighet att denna fullständighet saknas, men till afhjelpande af denna olägenhet, torde, innan tabellerna trvckas, familjernes medlemmar böra upmanas och komma i tillfälle att medela de uplysningar och rättelser som äro af nöden, hvarförutan jag skulle tillstyrka att en revision af dem verkställdes för att åt tabellerna bereda den fullständighet man med rätta anser så önskvärd.
Jag tror också, lika med motionären, att företaget skulle kunna bära sig och möjligen återgälda åtminstone en del af de kostnader, som erfordrades för deras kompletterande.
Jag känner med mig sjelf att jag ej skulle försumma tillfället att skaffa mig dessa tabeller, och jag tror att äfven mångå andra skulle köpa dem, för att få reda på sina förfäder eller andra slägtingar.
Sannolikt skulle således företaget bära sig, men då utgifvaren saknar medel till det betydliga förlag, som dertill erfordras, så anser jag att Riddarhuskassan borde genom ett förlagslån underlätta detsamma, heldst jag tror att dessa medel ofta användas till ändamål mindre nyttiga och mera främmande för Ståndets medlemmar än det ifråga var-.de, Jag vill likväl icke obetingad! till - 134 Don 10 Mars. styrka bifall till motionen, men jag tror att den begärda försträckningen kunde lemnäs, om motionären på förhand anskaffade ett visst antal subskribenter, t. ex. 3 å 400, då Riddarh kassan ej komme att ikläda sig någon risk.
I afseende å den siste talarens anmärkning att Kiddarh.Direkt:n icke skulle anse sig pligtig att åtaga sig det arbete, som härvid vore afsedt att komma på dess lott, så erkänner jag att detta ligger utom
Direktms vanliga göromål, men med kännedom af det nit som Direktm i andra fall alltid ådagalagt för Riddarhusets angelägenheter, hyser jag för min del den öfvertygelse, att
Direktms medlemmar icke skola undandraga sig ett bestyr, som medför så stor fördel för Ståndet och hvarvid likväl något biträde borde
Direktm beredas.
Jag anser således förslaget vara behjertansvärdt och att Utsk. bör taga saken under förnyadt öfvervägande, med afseende tilläfventyrs på den frammställning jag nu tagit mig friheten göra; och vågar jag derföre vördsamt anhålla att ifrågvarande Ri<ldarh.Utsk:s Betänk, må varda återremitteradt.
Hr Printzensköld, Carl: Hr Tham och Gr.
Sparre hafva redan anfört så fullständiga och talande skäl för en återremiss af förevaride Betänk., att jag har föga att tillägga.
Jag vill blott vördsamt fästa Ståndets upmärksamhet derpå, att utan tvifvel skulle den qvinliga delen af detta Stånd inom hvarje familj finna det högst angenämt att få tillgång till en handling sådan som denna, liksom förhållandet nu är med den s. k.
Adelskalendern.
Således i motsats mot den här uttalade fruktan att icke tillräckligt många subskribenter skulle anteckna sig för erhållande af ifrågavaride arbete, tror jag tvärtom, att hvarje familjefader, som icke bestämdt hörer till den fattiga klassen, skulle finna ett nöje i att förse sin familj med ett sådant arbete, äfvensom jag tror att de ibland oss äro få, som icke skulle finna sig intresserad deraf.
Det är icke blott i genealogiskt utan äfven i historiskt afseende som arbetet förtjenar upmärksamhet, och många af R. o. Adis bortgångne medlemmar hafva efterlemnat minnen af den beskaffenhet, att de förtjena komma till allmänhetens kännedom mer än som nu är fallet.
Jag anhåller på nu anförda skäl om återremiss.
Hr Björnstjerna, Oscar Magnus:
Denna fråga sönderfaller i tvenne delar; den första, huruvida det är ändamålsenligt och önskligt att R. o. Adis genealogier utgifvas.
I detta afseende instämmer jag med Hr Anrep och de talare som förordat ett sådant företag.
Jag anser att det skulle vara både nyttigt och intressant, och att det skulle medföra de fördelar, hvilka här blifvit åberopade.
Såsom att genealogiernas tryckande möjligen kunde medföra deras komplettering, och att de blefvo fredade för sådana tillfälliga olyckor, som brand, m. m.
Den andra punkten är, huruvida det är Riddarhuskassan som skall förlägga arbetet.
I denna punkt är jag icke af samma tanke som Hr Anrep.
Jag vill icke så mycket fästa mig vid att arbetet enligt min åsigt icke kan blifva på långt när så vinstgifvande som motionären beräknat; man får icke här göra sina Den 10 Mars. 135 beräkningar efter Adelskalendern, som är ett litet arbete, kostar några R:dr, och hör till den art af litteratur inom vårt land, som är den mest säljbara.
Förhållandet är helt annorlunda med det arbete motionären nu föreslagit.
Vi hafva en erfarenhet att åberopa, nemi. i afseende å Riddarhusets egna prot:r, som äfven varit och äro af ganska stort värde för historiska forskare, samt mycket väl redigerade.
Af de flere hundra exemplar som Riddarhuset förbehållit sig hafva, — efter hvad jag tror — 3 eller i blifvit sålda.
Det vore högst angenämt om de ledamöter, som nu äro närvarande, ville taga detta i öfvervägande, och, då hela uplagan ligger uppe på vinden, låta oss få en liten afsättning af denna artikel hvarigenom vi kunde upmuntras att förlägga ännu en dylik.
För öfrigt anser man att när ett arbete utgifves af en officiel myndighet, detsamma bör vara tillförlitligt, och hvad den sednare tiden beträffar, tror jag visst att genealogierna något så när kunna förtjena förtroende; men när man kommer till de äldre anteckningarne, så äro upgifterna icke så säkra att de böra af Riddarhuset utgifvas och således på visst sätt garanteras.
Hvad jag särskildt anhåller om, är att det icke måtte utsättas på titelbladet, att arbetet utgifves under Riddarh.Direkt:ns öfverinseende, ty hvad inflytande kan denna myndighet hafva, då Hr
Anrep frånkänner densamma all censur?
Direktm skulle således icke få annat att göra än betala penningarna till utgifvaren, men icke äga rättighet att något bestämma; Hr Anrep kunde till och med underlåta att fortsätta utgifvandet af sitt arbete, och denna förbin delse skulle då tillfalla Direktm Om Hr Anrep vill utgifva detta arbete, skulle jag anse det vida bättre att han skaffade sig en enskilt förläggare, och efter hvad jag hört lärer han icke hafva långt efter en sådan.
Jag skall då med mycket nöje i min mån bidraga till arbetet, och önskar all framgång deråt, ehuru jag vill hoppas att det icke måtte utgifvas på Riddarhusets bekostnad eller under Direktms öfverinseende.
Då jag i Direktm varit med om att afstyrka bifall till motionärens ansökan om ett förlags-lån, vidhåller jag äfven nu samma åsigt.
Man har visserligen åberopat den stora nytta tabellernas tryckning skulle medföra, bland annat att de vid rättegångar skulle blifva att tillgå för parterne, men tillfälle att begagna dem står äfven nu för hvar och en öppet.
Jag kan alldeles icke finna, att de skulle blifva mera fullständiga derföre att de tryckas, än nu när de äro skrifna, och får anhålla om bifall till Utsk':s Betänk.
Som det torde vara skäl att R. o. Ad., innan Ståndet beslutar en stor utgift på Riddarhuskassan, tar fullständig kännedom af hennes ställning, må det tillåtas mig göra en kort framställning af denna kassas utgifter och inkomster.
Jag har gjort ett sammandrag af de 3me sist reviderade årens räkenskaper, och deraf tagit ett medium.
Resultatet blir då, i jemna tiotal: 186 Dea 10 Mars. inkomster utgifter, inberäknadt löneförhöjning för Kamreraren och Vaktmästaren . 9,510 R:dr 7,360 » Behållning 1,85 0 it:dr - ällt banko; och torde denna summa, 1,850 R:dr, icke vara större än att den ganska väl behöfver afses för oförutsedda utgifter, helst då dertill kommer den omständigheten att R. o. Ad. måste vara beredd på att vid en viss ålder pensionera Riddarhusets tjenstemän, och möjligen för en eller annan af dem denna ålder snart är inne.
Med afseende härpå torde det icke kunna bestridas att kassans ofvannämnda behållning är icke allenast knapp utan äfven otillräcklig för de utgifter hon har och snart kan få att bestrida; och jag får på grund häraf anhålla om bifall till Utsk:s Betänk, och afslag på Hr Anreps anhållan om ett förlags-lån.
Jag vill i anleda, af Gr.
Pukes yttrande nämna det jag sade, att innan de genealogiska tabellerna tryckas, böra de bristfälligheter, som nu i dem anmärkas, blifva så vidt möjligt afhulpne och rättade, så att tabellerna blefve fullständigare och vunne mera förtroende; detta har hittills aldrig skett; tabellerne lia mig veterligen ej varit reviderade och de fleste af Ståndet torde aldrig hafva gått in här på Riddarhuset och tagit kännedom om våra slligttaflor.
Jag tror att en upmaning dertill borde göras, och att sakkuniga personer borde updragas att genomgå tabellerne.
Att, på sätt Hr Björnstjerna anmärkt, åtskilliga fel förekomma för de äldsta tiderna, torde möjligen icke kunna afhjelpas, men detta torde icke förminska deras intresse i sin helhet eller deras rättighet till vitsord för en sednare tid.
Hvad Riddarhuskassans ställning angår, så är detta en omständighet som förtjenar uppmärksamhet, och jag har icke heller tillstyrkt obetingadt bifall till motionen; jag har endast yttrat, att om motionären anskaffade ett visst antal subskribenter och Riddarhuset åtoge sig förlagsskyldigheten, så blefve det endast ett vanligt lån utan risk för kassan.
Jag får således vidblifva mitt yrkande att TJtsk. måtte taga saken i förnyad t öfvervägande.
, Hr Anrep: Riddarh.Utsk:s Ordfde, Gr.
Mörner har sagt, att ingen af Riddarhusets tjenstemän skulle hafva tillfälle att med mitt föreslagna arbete taga, den befattning jag förut antydt.
Det fordras så litet att jag för min del är öfvertygad att någon af dem skulle kunna utan stor tidspillan göra det, och jag har dessutom i min motion sagt, att han icke skulle göra det för intet.
Jag har erbjudit 500 R:dr b:ko årligen, hvilka ingå i den kalkyl jag gjort, och som skola betäckas genom inkomsten af de försålda exemplaren.
Sparre som, varit god och förordat en återremiss af frågan, har sagt, att jag borde anskaffa ett visst antal, 4 å 500 subskribenter.
Det är just deruti svårigheten ligger, innan Direkt:ns garanti erhfllles.
Hr Björnstjerna har jemfört detta arbete med proba, som utgifvas af Lektor Tham.
Dessa äro visserligen också af stort intresse, men endast för forskare i historiskt intresse, Den 10 Mare.
137 och man bör gilla spridandet af alla dylika handlingar; men icke kunna dessa prot:r från 160Otalet jemföras med det af mig ifrågasatta arbetet, som måste hafva samma intresse som Adelskalendern, utom det nya som kommer till, att Attartaflorna skulle uptaga äfven de döda medlemrnarne af familjerna.
Hr Ehrenhoff har sagt, att det icke skulle finnas penningar till detta företag.
Riddarhuskassan skall väl icke heller vara en giribuk, som samlar hög på hög, utan hon skall väl på något sätt använda sina kapitaler.
Dessutom är det blott första årets utgifter som komma att blifva svidande för kassan.
Dessutom bör man kunna hoppas att något, åtminstone hälften inflyter, och, som jag förut anfört, är det troligt att arbetet skall gå.
Om det" utkomma på en gång helt och hållet, och man derför begärde 30 It:dr b:ko, skulle visst mången hesitera för en sådan summa; men då det utkommer månadtligen i häften å 1 R:dr 12 sk. är det icke så farligt.
Jag skulle egentligen anhålla om afslag å Utsk:s Betänk, och bifall till min motion, men då jag hört att It. och Ad, är för en återremiss, vill jag icke motsätta mig denna önskan.
Då nu således en återremiss kommer att beslutas, vill jag göra ett nytt förslag.
Jag skulle nemi. kunna nedsätta priset på hvart häfte till 1 R:dr rgs; då fordrades blott 7 50 ex.; och det är att förutsätta det afsättningen skall blifva större, då priset tages lägre.
Jag har äfven tänkt på att förminska arbetet med ^ genom att uptaga endast det aldra vigtigaste.
Detta vore visserligen ett frångående af sjelfva historien; men jag anser det mindre vigtigt att veta när en hög embetsman civil eller militär, blifvit extra ordiarie, vollontär eller något sådant, utan anser jag endast vara af vigt att omtala när han blifvit t. ex.
General eller fått någon dylik högre befattning.
Visserligen skulle i alla fall för hvar och en nämnas den högsta grad hvartill han kommit, men alla dessa mellangrader m. m. äro småsaker af ringa värde, som jag anser ganska väl kunna förbigås.
Härigenom skulle arbetet kunna minskas till och således blifva föga kostsamt.
Långt ifrån att motsätta mig en återremiss, förenar jag mig med dem som derom anhållit, men med bifogande af det förslog jag nu framställt, att nemi. priset på hvarje häfte nedsättes till 1 R:dr rgs, och att endast det hufvudsakligaste af genealogierna utgifves.
Ofverläggningen förklarades härmed fulländad hvarefter Hr Gr. o. Landtm, först framställde propos. till bifall A förevarande Utlåt., hvarvid ropades
Ja och Nej, samt sedermera hemstälde om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s Utlåt, gjorda anmärkn. föranleda till återremiss, samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Anmäldes och lades på bordet ett från ConstitutionsUtsk. inkommet Memorial N:o 7, med upgift om RiksStåndens beslut rö - 138 Den 11 Mar s. rande återstående från sista Riksdag hvilande Grudlags-ändringsförslag. E. o. Ad. åtskiljdes kl. £8 på aftonen.
Onsdagen den 11 Mars 1857.
Justerades 8 prot.-utdr. för d. 10 dennes samt pleni-prot. för d. 25 sisth Febr. f. m.
Föredrog ånyo och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:s den 4 och 10 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 39, ang:de Eiksg.Kont:s förvaltning under den sedan början af 1853 och 1854, årens Riksdag förflutna tid. 1, 2 och 3 punkterna.
Dessa punkter blefvo af E. o. Ad. bifallna. 4 lill och med i 3 punklernc.
Dessa punkter ansågos icke föranleda till annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
I fråga om 14 punkten, ang:de fördröjdt fullbordande af vägförbättrings- och vattenaftappnings-arbeten jemte andra med Statsbidrag understödde arbetsföretag, samt ang:de afgifvandet af berättelser om sådane företags fortgång, yttrade sig:
Hr Bildt, Didrik Gillis: Enligt hvad min vid detta Utlåt, bifogade reservation utvisar, har jag, i afseende å den uti nu föredragne punkt förekommande fråga, hyst en från Utsk:s pluralitet skiljaktig mening.
Jag har nemi. trott, att vid en tidpunkt, då dagens förnämsta fråga är dem om landets öfverdragande med ett storartadt jernvägsnät, samt då frågan om att efter ett bestämdt system genomskära landet med kanaler allt mer och mer vinner sympatier; borde man jemväl vara betänkt uppå att mera planmässigt än hittills tillvägagå med de af Staten understödda arbetsföretagen, såsom förbättrandet af våra primitiva kommunikations-anstalter, landsvägarne, aftappandet af sjöar m. m. d.
Vid sin undersök - Den 11 Mars. 139 liing, huru dessa arbeten hittills blifvit utförda, hafva Revisorerna funnit, att detta utförande i de flesta fall blifvit fördröjdt utöfver de i kontrakterna bestämda tider, samt att dröjsmål icke ensamt förorsakats af oförutsedda händelser och hinder, utan äfven måste tillskrifvas andra förhållanden, dem Revisorerna jemväl antydt.
I betraktande häraf och då dertill kommer, att många af dessa arbeten varit så obetydliga, att det med skäl kan ifrågasättas, huruvida Statens bistånd dertill bör lemnäs, hafva Revisorerne funnit behofvet påkalla dels en på förhand upgjord, omfattande plan för dessa arbeten, till ledning vid Statsbidragens beviljande, dels ock arbetenas kontrollerande på ett verksammare och fullständigare sätt än hittills.
Jag har delat denna åsigt och funnit densamma hemta ytterligare stöd deraf, att vi snart, derest R.
St:r, såsom jag hoppas, bifalla K. M:ts Propos. om inrättandet af ett Statistiskt embetsverk, kunna grunda våra beslut på officiella upgifter och säkra fakta, i stället för sympatier och förespråkningar.
StatsUtsk. har emedlertid ej varit af samma tanke, utan endast tillstyrkt en underd.
Skrifvelse till K. M. af det innehåll Betänk, utvisar.
Då Preste- och BondeSt;n redan bifallit Utlåt, och således den af mig hysta åsigt, om än den skulle gillas af R. o. Ad., icke torde kunna föranleda till någon åtgärd; har jag endast på detta satt velat till Ståndets prot. i korthet uttrycka min tanke i denna fråga.
Uppå härefter framställd propos. blef 14 punkten af R. o. Ad. bifallen.
13 ■punkten.
Äfven denna punkt blef af R. o. Ad. bifallen.
16 till och med 22 punlcterne.
Dessa punkter ansågos ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Då 25 punkten ang:de uplåning af de för jernvägsanläggningar erforderliga medel, förekom och Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. ansåge denna punkt ej föranleda annan åtgärd än att läggas till handlingarne, ropades Ja, men dervid anmälde sig och yttrade:
Plili.
Jag inser visserligen, att Utsk:s framställning i denna punkt icke kan leda till någon åtgärd, samt anser icke heller, att man bör framställa något bestämdt klander af Fullmäktiges i RiksgäldsKont. förvaltning uti ifrågavarande hänseende; men jag tror äfven, att man svårligen kan lemna alldeles oanmärkt den underlåtenhetssynd, hvartill Fullmäktige onekligen gjort sig skyldiga.
Det är en allmänt känd sak att under den tid af mera än ett år, som förflöt innan Fullmäktige kommo till ett definitift beslut ang:de den anbefallda upplåningen af medel emot fonderade Stats-obligationer, gick den bästa perioden för låns erhållande förlorad, och följden har blifvit den, att Riksg:sKont., i stället för att underlätta rörelsen, blifvit tvunget att upsiiga hypotheks-obligationer för 3 mill.
R:dr b:ko, hvarigenom den enskildta rörelsen i landet betydligt försvårats.
Detta härleder sig derifrån, att Fullmäktige upfattat instruktionen allt för trångt, men jag 140 Dori 11 Mai». hoppas och önskar, att de hädanefter skola hålla sig mindre till bokstafven och mera till meningen i de föreskrifter, som R.
St:r för dem utfärda.
Förevarande punkt blef uppå härefter förnyad propos. lagd till handlingnrne 24 punkten.
Denna punkt blef af R. o. Ad. bifallen. 23 till och med 29 punkterne.
Dessa punkter ansågos ej föranleda till annan åtgärd iin att läggas till handlingarna, 30 punkten.
Jag var icke här tillstädes i gårdagens plenum, då Frih.
Cederströms motion om dagen för nästa lagtima Riksdags början till ExpisUtsk. remitterades, och anhåller derföre nu få yttra min åsigt om lämpligaste tiden dertill, samt att detta mitt yttrande må blifva samma Utsk. delgifvet.
Cederström har föreslagit, att dagen, då R.
St:r nästa gång skola sammanträda, måtte blifva d. 1 Nov. 1859, enär han ansett första dagen i November månad vara en lämpligare tid än s15:de dagen i Oktober, eller den dag, då den nu pågående Riksdagen börjades.
Sin åsigt om olämpligheten af sistnämnde dag grundade Hr Frih:n deruppå, att tjenstehjonsflyttningen då ännu ieke försiggått samt att en mängd höstarbeten å landet vanligtvis ännu voro oafslutade. D. 15 Nov. fann Hr Frih. deremot vara en nog sen tidpunkt och föreslog derföre att man skulle gå en medelväg och välja d. 1 Nov.
För min del anser jag, att d. 15 Jan. skulle vara den mest passande tidpunkten, isynnerhet om R.
St:r hade bifallit det välgrundade förslaget om Riksdagens prorogation; men då så icke skett, vill jag icke påyrka väljandet af nämnde tidpunkt.
Då vi således mäste välja någon dag på hösten, är jag för min del öfvertygad, att d. 15 Nov. eller den dag, på hvilken flere Riksdagar före den innevarande börjats, är lämpligare än d. l:stai samma månad.
Man bör naturligtvis vid bestämmandet af tiden för en Riksdags början afse, att en stor del af den på landet bosatta Adeln skall upkomma, men denna klass, som till större delen sjelf sköter sin landthushållning, har onekligen ganska svårt att aflägsna sig från hemmen vid den tid, Frih.
Det är icke nog dermed, att tjenstehjonsflyttningen just då inträffar, utan en mängd arbeten återstå ännu, såsom kreaturens inställning, besörjandet af deras utfordring m. m., hvarförutom i en stor del af Sverige de s. k, höstplöjningarne knappast hinna afslutås med Oktober månads utgång.
Jag tror således, att man säkrast kan påräkna att få se Land t Adeln vid Riksdagen, om dess början utsattes till d. 15 Nov.
Hvad jag här sagt om Landt* Adeln gäller äfven om BondeSCs ledamöter.
Emot lämpligheten af denna tid göres egentligen den invändning, att årstiden då är sfi Don 11 M*rf. lil långt framskriden, att ångbSt-sfartén Vanligtvis uphört; ruen jag vädjar till eder erfarenhet, mine Hrr, om icke det är mycket vanligt, att ångbåtnrne kunna gå ända till slutet af November månad.
Om detta är förhållandet, så blifver naturligtvis, i afseende till lättheten att hit upkomma, d. 15 Növ. lika lämplig som d. 1.
I afseende åter på tidsvinsten, så kan jag icke finna, att vi nU hunnit längre "än vid denna tid under föra Riksdagen, ehuru vi denna gång börjat en månad bittidare.
Orsaken härtill är lätt funnen, nemi. att Julen mellankommer, så att döt egentliga Riksdagsarbetet ej börjar förr än på Nyåret.
Jag tror således, att det, i synnerhet för R. o. Ad. och BondeSt. är bättre att börja Riksdagen d. 15 Nov. än den 1, och anhåller, att Exp.Utsk. måtte taga denna min åsigt i öfvervägande.
Jag ber att dels få instämma i hvad den siste värde talaren anfört, dels och dervid göra det tilliigg, att det icke hufvudsakligen är R. o. Ad:s ledamöter, hvars större del utgöres af andra än landtman, utan BondeSt:s ledamöter, som hafva behof af att få för det kommande tjenstehjons-året ombestyra sina hem och sitt tjenstefolk och jordbruk, innan de begifva sig till Riksdagen, och att således d. 1 Nov. är en olämplig tid, alldenstund tjenstebjonsflyttningen, som börjar d. 24 Okt., räcker öfver den s. k friveckan in på förstnämnde dag.
För PresteSt:s flesta medlemmar är förhållandet ungefär enhända, äfvensom för en icke obetydlig del af BorgareSt:s ledamöter, hvilka hafva dels bruk och dermed förenad landshushållning, dels endast jordbruk.
Jag får således förena mig uti Frih.
Raabs framställning, med anhållan, att Utsk. derpå måtte göra behöfligt afseende, Frih Cederström, Rudolf:
Jag har i allmänhet undvikit att vid remisser af motioner och förslag mycket orda, enär jag anser det böra öfverlemnas åt Utsk:n att bereda de till dem hänvisade ärenden.
I detta hänseende inträffar här likvisst ett särskildt förhållande.
Väl äger Exp:sUtsk. egentligen blott att afgifva förslag till expedition utaf de af R.
St:r lättade beslut; men i detta speciella fall inträffar det undahtagsförliållande; att man icke bestämdt vet, hvem initiatifvet uti frågor, som den nu förevarande, rätteligen tillhör, enär grundlägsföreskrilt derom ej är gifven, under det grundlagarne dock i Reg:sF:n, § 49 och Riksd:sOrdn, § 2 uttryckligen påbjuda det dag vid hvarje Riksdag skall utsättas för den nästpåföljandés sammanträde; hvilket jemväl haft till följd, att under de Riksdagar, sorn förflutit efter 1809, har initiativet deri tagits dels af Exp.Utsk., dels af Talmans konferensen, och dels af enskilde motionärer.
Den sistnämnde proceduren liar under de sednaste Riksdagarne varit iakttagen; men för att vinna enhet i beslutet, har en preliminär öfverläggning inom Utsk. gemenligen föregått motionernes afgifvande inom Stånden.
Så bar äfven skett vid denna Riksdag.