Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stael: Bekymret att få ut RiksgäldsSedlarna är icke stort: det är svårare att få detn in, men det är icke härvid jag gör någon anmärkning.
Frågan är hurudant värde RiksgäldsSedlarne kunna få, och om det finnes någon gräns uppdragen mellan Banken och RiksgäldsContoiret: hvartill behöfves den omgången att J.38Ö
Den 29 Juli f. nu RiksgäldsContoiret först skall uttaga Sedlar utur Banken?
Rik galdSe.dlarnas innehafvare kunde ju så gerna vända sig direcle till Banken.
Detta synes fästa ett miss-? troende vidRiksgäldsSedlarnessäkerhet.
Man har or,k sett, att förra Ständer aktat deni mindre-: än RåncoSedlarna.
Frågan är alltså nu, om de icke äro så säkra som Banco Sed laxp »5 fäjö- de sakra så Behöfves ju ej omgången;. oph RiksgäldsContoiret kan utgifva , Sedlar utan biträde af Banken.
Det torde tillåtas mig å nyo erinra, att hvad förevarande ämne beträffar, så äro en del frågor genom de 3:ne öfriga RiksStåndens i förhand fattade beslut redan afgjorda.
Det är beslutet, att alla utlåningar, så väl emot inteckning sorn i Discont väg, skola qvarblifva vid Banken: att utelöpande sedelstocken, så val af Banco som Riksgäld i det närmaste skall bibehållas oförändrad.
Nar 3 Stånd i dessa frågor kunna med Ständers rätt afgöra, återstår för Höglofl.
Ridderskapet och Adeln icke något val imellan att bifalla eller afslä de inesurer som mäste blifva en oundviklig följd af hvad redan är afgjordt.
När man vill bibehålla Riksgäldssedel' i omlopp, för hvilket många skäl tala, måste äfven tillses att deras Credit underhålles.
Detta sker då hvar och en är förvissad att när sorn heldst kunna erhålla motsvarande
Nu* Don 29 Juli f. hi, ’ *387 meraire Banco mot Riksgälds, efter den en gång fastställda skillnad af 50 ProCent.
Så Snart någon rubbning häruti uppkommer, skola Riksgäldssedlarne strömma: in till , 5.
RiksgäldsContoiret i mängd, oell när Contoiret då saknar tillgång ätt kumur.dem med Råneo inlösa, så följer klart,: att3 ^ sk©l$}j|it falla i värde.
Hvad jag i dag hpftr äran,?
,Ig anföra, har skett för att Söka görä‘Fö.rhål-:f«c landet fattligt, och visa att seda» "Ståtsöt- «f skottets afgifne finance-plan till dess:diuf- • ; vudsakligaste delar blifvit förkastad, återstår endast för Ridderskapet och Adeln att äfven bifalla hvad BancoUtskottet hemställt, hvilket jag alltså tillstyrker, icke såsom enligt med min öfvertygelse om hvad sorn för Rikets väl i allmänhet och BancoVerkets i synnerhet, vid detta Riksmöte bort göras; och i hvilka delar jag ingalunda förändrat tänkesätt af hvad jag tillförne här yttrat; men jag tillstyrker bifall derföre att då något beslut mäste fattas, och sedan deg:ne Stånden med anledning af BancoUtskottets utlåtande afslagit hvad som kunde leda till ordning och säkerhet för Rikets penningeväsende samt BancoSedlarnes möjliga förbättring, återstår nu endast att bifalla motsatsen.
Då flere upplystar* än jag yttrat sig i detta ämne, vill jag blott till Ridderskapets och Adelns mognare prof - 13SS Den Juli f. m. uing öfverlemna, om icke Banken, enär elen skall realisera 8,000,000 Riksgäldssedlar, måste löpa fara att fä vardet af sina egna sedlar förringadt.
Grefve Löwenhjelm, Gustaf, erinrade* *tt han ansåg Friherre StaéJs anmärkning ingalunda vara besvarad af hyad Herr Påhlman och Grefve Lilljencrantz yttrat.
För att besvara alla inkast och alla de frågor, som möjligen kunna göras i ett ämne af så vidsträckt omfattning som det förevarande, skulle säkert åtgå längre tid än en Plenidag; ty jag vågar tro att få eller inga finnas, som på några timmar inhämta en kännedom, hvartill andra, äfven med någorlunda godt begrepp, behöfva månader eller är.
Att det svårligen låter sig göra, under blotta afhörandet af ett i korthet sammandiaget Betänkande, så uppfatta allt hvad till ämnet hörer, för att genast vara i tillfälle att bedöma, torde den öfverläggning bäst bevisa, som nu redan en god stund sysselsatt Höglofl.
Här har blifvit sagdt att då RiksgäldsContoiret får tillverka nya sedlar, är man osäker till hvad summa dess Sedelstock kan okas.
Man glömmer då alldeles att maximi beloppet är bestämdt till hvad som var Den 29 Juli f. m.
x omlopp vid detta årets början.
Det är för öfrigt alldeles icke Banken som inlösef Riksgäld ssedlarna.
RiksgäldsContoirét skall omedelbarligen dem emottaga eller inlösa och derföre utgifva Bancosedlar till motsvarande värde.
För att kunna verkställa ett sådant utbyte mäste RiksgäldsContoirét beredas tillgångar; men då ingen nu kan nied visshet förutsäga Contoirets möjligen blifvande behof för ett sådant ändamål; så hafva både Stats- och BancoUtskotten ansett nödvändigt till decision af Fullmägtiga vid båda Verken öfverlemna, att i händelse den redan gifna lånerättighet, eller Creditivet på 2 Millioner, skulle pröfvas otillräkligt, nämnde lånetillgång äfven må derutöfver än ytterligare kunna ökas.
Efter all sannolikhet, åtmindstone enligt det begrepp jag kan göra mig härom, skall icke en gång den ena millionen, än mindre de tvänne och derutöfver, behöfva begagnas; ty just derigenom att hvem som vill kan när som heldst få Banco för sina Riksgäldssedlar, och desse sednare dessutom emottagas i all uppbörd, i stallet för att dödas såsom hittills, de samma hädanefter genom Kongl.
StatsContoirets medverkan åter utgifvas; bibehållas säkert dessa sedlar qvar i Allmänna rörelsen, hvilket också är ändamålet som sökes.
Friherre Stael.
Jag kan ännu icke rigtigt fatta, huru det kan stå tillsammans Vfirt 2Cf Juli f. m„ meri b vartannat, att Riksgäld!:sedlarne skola Förblifva vid samma Numéraire och Banken lik val vara förbunden invexla deni, eller lemna RiksgäldsContoiret den dertill bvhöfiigä summa; häraf skall ju följa, att om den ena dagen i£ Million Riksgäldssedlav utbytes emot i Million Banco, så ar en Million Bancomynt mera utbekommet än dagen förut; men då Riksgälds Numerairen icke får förmindskas, så mäste åter l-j- Million Riksgäldssedlar fabriceras, för att bibehålla de 8 Millioner; utbyte fortfar jemt på samma sätt, der blir ju då ingen gräns för Bancomyntets ökande; eller ock, om ett maximum bestämmes, måste utbytet upphöra.
Jag trodde mig täm ligen tydligt hafva visat, att det icke är
Banken som inlöser eller kommer att realisera några Riksgäldssedlar.
Det är RiksgäldsContoiret som mot bestämd renta, otn jag rätt minnes till 2 ProCent, länar af Banken och med dessa penningar, när så behöfves, invexlar sina sedlar; men utgifver åter samma eller motsvarande nya sedlar, om de förra skulle vara förslitne, så fort tillfälle dertill yppas, och återbetalar da Banken dess förskott eller lån i samma mynt, nämligen Banco.
Härigenom uppkommer ingen annan ändring i det ena eller andra rörelse Capitalet, än den, att i samma mån Den eg Juli /. ra. sorn ett större antal Riksgäldssedlar ligga i Contoiret hvilande, finnes så mycket mer Banco i omlopp och tvärtom.
Nu torde åter frågas, men huru får RiksgäldsContoiret tillgångar att med Bancosedlar återbetala Banken? derpå svaras, RiksgäldsContoiret använder härtill de Bancosedlar, sorn genom Bevillning och öfriga Contoiret tillfallande medel i Contoiret inflyta, och begagnar i stället till sina utgifter de i reserve liggande Riksgäldssedlar.
Då hela RiksgäldsSedelstoc^en icke utgör mer än ungefärligen •§- af hela Rikets RörelseCapital, så är ingejp^^ifved att största delen af de penningar^ spfni|b^ éontoiret inflyta skola komma att ut|öjps ^fdjancosedlar."
Att hela operationen jyka ^som öfriga, i afseende på Rikets financ^y, under denna Riksdag vidtagna åtgärder,'.skall på BancoSedlaines värde hafva ett menligt inflytande, derom, ar jag med Friherre Staél alldeles ense.
NB. så vidt det tillåtes mig att äfven hädanefter få anse Bancosedlarnes fortfarande försämring blifva skadlig; men då jag anser alldeles fruktlöst att häruti under varande Riksmöte hoppas någon hjelp eller förbättring, nödgas jag så väl som öfrige af minoriteten följa med strömmen, heldst detta Ordspråk: af skadan blifver man vis, på dessa ämnen haft allt för litet inflytande.
Jag anser mig ej Behörig att ingå i hufvudfiiågans granskning; 1392 Den 29 Juli /. m. men då här hbptti.fprefc,manner den ommänipuIatioqpft)r>a£ nanindje<lödelmyint;jså »måst é jag yttprfig^reftinmärkfly uiJblliatton Scaölfe fråga ej b Jj&iit m b ejyftta der f; Haft bana ej ii vt» trat bekymmer öfver sättet att få Riksgäldsmyntet i utan >jdait fr^gaOhuru uppfyllandet af, f ö res kn f ten>! afl tri i»l ►vhiid » Riksgäl^6$aÖlavna vid, ejtt nAvarenilédjaBbilff: skall ^tynn^ /förenas smedt;den/.spini bpatfednafc anseende; till jdetfia myntsit snccessJva ^oe4»> årliga inlösande i Banken, dtt/illten- sednare föreskrift mig veterligen icke är Sta&refthfi io •ein BtrieJaooeiCI löl lehemensl HJnsDörl £ friherre Cederström^ Jarid/-.'
Degner respectiva Medståadeas beslut att RiksgäldsSedelstocken skall förblifva vid dwtnlieiöppi; den ägde vid årets bör jany innefattar fctfgtitv* ting annat än att Rörelse Capltaltddicke skulle förmindskäs intill? nästsa^ RiWgdbg. »lt>nlr Riksgäldssedlarne sköladlibtebäildspjfCftnlil?^ måste säkerhet för deraS!tfealiS>éll»ttder>t>#Tuii comynt af Rikséns StämWr> de skola kunna fortfara att 'blifthflf doffel##,^ måste utväg beredas att-å^épobf^ifyijf läéyMi som till inlösen blifvit inlenftvaHö.
.Jäg^rfäP' ser det föreslagna Creditivet af 2 millioner för förstnämnda ändamål Svara tfllräckiligt, och tror att om RiksgäldsGoiitoiVet Erhåller tillstånd att till StatsContoiret aflemna så stor summa i Riksgäldssedlar, som under loppet af föregående äret influtit och Stats Con - V. 2.
Den 29 Juli f. m. 1353 Contoiret antoriseras att bestrida StatsVerkets utgifter af bägge myntsorterna efter deras fastställda värden, så blir ändamålet äfven i sednare fallet vunnet.
Då agio imellan Banco- och Riksgäldssedlaxna är stadgadt till 50 ProCent, och ingendera af dessa representativa myntsorter med Silfver inlösas, finns icke mer än ett skäl, att heldre villj» äga det ena, än ett motsvarande qvantum af andra slaget, nämligen att insättningen a£ 3 ProCents lånemedel för Disconterna måste ske i Bar.comynt; men detta kunde lätt afhjelpas, om i RiksgäldsContoiret för samma ändamål finge göras insättning af Contoirets CreditSedlar.
Utan någon fara för uppstegradt agio å Riksgäldssedlarna skulle således deras så kallade realisation^, kunna upphöra, så länge Bankens realisation af egna sedlar är suspenderad, så vida beslut derom icke allaredan vore fattadt; och det linnes således tvänne oemotsägeliga skäl, hvarföre RiksgäldsContoirets förökade*
Disconträtt är helt och hållet öfverilödig.
I anledning af Herr Grefve LcRvenhjelrns anförande, får jag, jemte åberopande af hvad jag i detta Plenum förut upplyst, endast iterera, att det efter år 1800 var Banken som inlöste Riksgäldssedlarna, men Ridd. v. Ad.
Vrot. 175. 176, 1394 Den 29. Xul^J. m, att RiUsg^s^^jitmrept^jirTgRr /fot Bencontyrt, hvartill Cre^livet; hegagnas, då ra tillgångar saknas. jag^ que» stio aU,åihmlig|etJ 'ati.
Rik^gä^stt^nfpirit^iS^ full WttjW! f> Ä 9 erSÄJég^n g eni m iri Ä ¥ V tandé ofch5 realiserarydé Credit§edlar npjjstående ^hiinclskning caf Contoirets inkomster, först geno m.^erVuylén rätt lått $pr8 nya sedlar, och till öfverflöd genom BancoUtskbttets .upplasta medgifvande; men vid. sattet att ariyaoajjt de tiva Creaitsedfarn|r pljfver nödig??
axf ren1 let deraf matte
Ilå 'lemnäs till Statsverket, på sätt Friherre Cederström foresfagit, dock icke ^jdel af de summor, som tillkomma ItatsVerkrt, u^an-j-idel, Sorn torde vara en lämpeligare" ^pppoitio^n..
Friherre Stttél; Grefve Löwenhjelm har ganska tydligt Förklårat min tanka, samt visat följderna af en mesure, sorn tyckes hafva stora olägenheter med sig; kunna Riksgäldssedlarne bibehållas vid Credit, hvarföre utbyta dem emot Banco?
Det enkla vore, efter min tanka, att
RiksgäldsContoiret blott inlöste de gamla utslitna emot nya; och på sådant 8ätt kunde så väl den ena som andra myntsorten bibehållas vid sin bestämda Numeraire.
Hans Excellence, Herr Grefven och Landtmarskalken, proponerade bifall å den Den 29 Juli f. m. 1395 uppbiSth c.dra mink fen, på sätt som Friherre Ceder-diöht ’fiidsW^ftV 1 . 2 f> n t» 3 i b^- Tin i; Pqlihnqjl förmäl te, att sådant vo e’, j>pecist eftfgndnri1?!•e 19 t ax.' r.S«3> n »t.dÄfeä * ‘ vm *r«iu»Taf. fifåi,?Ö<>offe! c,( HPt}S
Hit fi ¥fapi^Éxcel 1 enne Herr .Gretvén pmijj^andtMärsk^lken blef punkten,"sålunda godkänd. moflar9b9vJ srriertrri Ijs« aq ,19x19 ysjsjt WIO?
1angående ett ännu Ytterligare
Docontbiträdé åt SpannmålsMag‘a!zi'n. slnrältrringen, så att densam u\» inia .tilsammans kunna disponera anda Riksdaler; .snortJ ;gJ8 henr wlsnfi*»'» lo '
TTppl^etes sldtet af Betänkandet, angående de beVvlliifde eventuella biträden samt fcastiglmis- och Odlings Lån.
Grefve tJSljener erntz:
Depna punkt af Betänkandei torde vara angeläget att utreda.
BancoITtskottet har nekat sig kunna antaga Högloft.
ÖtatsUtskottets mening, atr 1336
Den 29 Juli f. m. de bevilljade ^sc^ntr^ttjglietet iél/e;bfrHl6 beräknas Rankens*§p|j&r WÉf5^t Riksdag;^ t, en^gtor ^ofeL felffl ipM blifva^j^ei^.4»n. under öpruf(?e'^éViiS1^, hvarigenom Banco Sedejsrpclten, ?jvaft i&iibl Riksens Ständers besl^oc^^^^t^Ä tets medgifvande, skulle kunna Rpmffia^t . i i« -i .LBtJajfaqqn
Siv betydeligen okas.
De bevilljade
Disconträttigéet|r^lilV^ således inom BanpoUtskottet, enligt hvardér ras särskilda beskaffenhet, upptagne pa grunder, sorn endast inom Banken paed, någorlunda tillförlitlighet kunna uppgöras.
.Exempel v zinsDirectionens , nu- b'
Disconträtt helt annorlunda, samma Verks nu tillerkända éx&a kafébiträde.
,1taJa aydarf ii levit! elliiJS , .♦ jJoYfts ii lefe ertaah * sabella annita Hei*r Cedersköld, P. C.
Ssstödjäf h vad jag redan anfort rörande vdé^lStéslig»a JtF*- iitighéts lånen, tillika med <det sotnHvänne värda Ledamöter, Friherre Stsaélfgdn HoUstein och Herr Major Påhlman, i juinina ämne" behagat yttra, vågar jag hos Herr förändring i Utskottets l föreslå såsom Den 159 Juji {■ m« *39(7 -B Sfi! „ w fnhidst^hälf WiiSi vit uppskattad.
' V1 ^åK
.Bfido nagibh^S i Grefve Lilliencrantz: 1 anledning af tion suc 9.Y^naln^V(Pn8fem¥v^mfltSinde, får 1 dÉt1Jråtafkände^ lian lat! ar redäh afgjordt, och liat iM en* blifvit cit^radt och åbei‘opadt. 7,31 ifirogqqu annni Jdflgunlvililii sb«p: Herr Cedersköld:
Då Särskildta UtskotJetänkände punktvis till afgörande föredrogs, kan jag ej påminna mig att frågan om fStJghetslän deribland förelfom.
Skulle likväl så hafva skett, och taitt minne således i denna del så mycket slå migl IBeltyt-så är det klart att denna min motioas^förf&llerLaf sig sjelf, heldst Höglofl.
Ståndet ej i samma sak kan två gångor fatta stridiga beslut.
Herr Påhlman tyckte sig villja påminna sig, att vid föredragningen af BancoUtskottets
Utlåtande af den 4 Juli öfver Särskildta Utskottets Betänkande, hade det blifvit yrkadt, att detsamma måtte hvila till dess Financeplanen skulle företagas. *398 Dert 2g Juli f. m.
Berörde utlåtande efterskickades och befanns^ enligt påskrifterna hafva blifvit lagdt på Bordet. d,<*n f, dannes, och d. n j ofvexlemnadi ti 1 bS;ltoHi.idU>Utskottet; ii va re.fter detsamma uppls tes.
Friherre Cederström, tJk;ic, uppsta till Protocollet följande: r«t> “» fröa nogijröfii n oor t *po itanila Da Fosterlandets yfal res bero uppå LandLbruke^S].pp men de 5 Millioner, sorn Särskildta Ut-kot. tet i sådant afseende för«s|ggit, fjjefjer mitt tanka äro med ändamålet lill.^lKdeljir öf. verensstämmande; torde dettiljåla^jitj/g, att i ämnet få göra «ågr» a^ärJ^i^V/Oa&lsr ; «fcöé a» tili Emmaa et aLiv la ,iBlbs»‘ Såsom grundla |s »tid undeMSIödo r for Landtbruket, tror jag htifvttdsaWig(trimma antagas, att då man vill hjelpa, bön., d.et ske på sådant sätt/ att,denna bjelpöet blott Sträcker sig till några få; ty utan den noggraHnåstp»e(pdh hijsltlä^t >.är detsamma* en till fixir Vidd nästan omöjlig) granskning kunde då lätteligen hända, att de sos» mindst behöfde ett sådant understöd ertel lo det; och p| detta sätt skulle juiifcftdafcniiet förfelas» idrdgnragsaqqu nfiil e " « ät.
Is oannömjbns.»
I följd deraf får jag uti lika afsigt med Utskottet föreslå, det man borde i stället för de nämnda 3 Millioner slå Riksgälds - Den ig Juli f. m.
Sedlar for -§:d<-l af hvarje sådan Egendoms Varde, Ifvars ägare skulle äska någon pen* liingéhjtdp, och nied detsamma låta pant. foTSk lifv a näfntide Egénåofti, icke allenast fur årliga ut tv talander af 2 PröCent i Silfver på summan, utan äfven för hela sunimans! ihlösändö i BancoSedlar; hvilket sednare är nödigt, emedan deli föreslagna Realisationstidett möjligen kunde, genom allmänna opfnibnen, 'förorsaka en misscredit atL
Hä fti rid k t ^ é?d 01 (13&>“6 »jojUjU atbUdgifiS moa /ian »tiixK - • s.r. ■ T; följd deraf tror jag det blefve högst m a gt pa-fig iiände, att hvarje sedelinnehafvaie sk tille ‘äga den rättigheten, att uti Riksgä 1 dsCdhtsöit¥t
Uppsäga sina innehafvande sedlar, så vida de samma uti en sedel uppfhiPgJiötfclfs&éH? sUthmk af 10 R:d. af förut* »Wndtf^tefjäMishÖlaf.
Landtmannen borda vard föt^figtadp att inom 5 år från upp* Sägblngsdngeur sedelns belopp uti Banco«pdter"*«löSdpr sämt från uppsägningsdagen etläggaP^iPiaåCents intresse årligen i Banftosedhn?; Mkväl bör uppsägningsrättigheten blottmvara ?(ötbehållen sedelinnehafvaren, tiren ej Landtmannen.
Betalningsskyldighe#en5iaf det föreslagna 2 ProCent i Silfver bör då från uppsägningsdagen försvinna; så vida Landtmannen ej äskar att vidare år» ligen fortfara med inbetalningen af 2 Procent i Silfver: i hvilket fall han bör efter 5 års förlopp äga full rättighet att utfå 11- i4oo Den !■§ Juli /. m. lea stpr stjsqjga * .Rlfcsgiildsaediar*?
som ha» rne^,JP4^<?o#esillav,inV^t» lik v äir
År é d - fia b ma, beulniogssfcyldi^brter 9shiiaMk«?8»te^»«iiwsf tilli )$Ifysjf PpfyQflfttyjri »piB-x£råpa&aieawdabeS taJan4ffc>Mm jj&rfc immniitj;wr. tgilio »{livo lia albe* öbr:fif[ö[al/J af) 23. b Hunt .rwrnobfiäg
IbI P.$n,;. mmma
Mm gflertgHnq^lÖiieiiWj^t Ceijteas ^betalande i uppkom emir 3uadeiMtii> rlen fp*- sedlar <MM» ej bljfua lUij&pqi^df^ hörtill Jordägaren uppsägningsduigeii «jl®Theth.r laq„ efter den betalning9^niadyjj,i mf seende1 pa ,valeuren„ sorn i dattfr yttrande1'framdel les näjjinas skall,. r na isll» iaaq »gild moa ■ <vpl öbnrnfin 3 b , arstad 1JB sibv naböa*.irxx .^.Fijr att befardra; :iniij;l|gh®feert!'»F Co«* troUspt^på dea oa uppsägnings n bör-vid rfce-: delns ingifvande på.isedlarii afvara iofördt.sS väj gårdens namn,* förrh vilken de krm tip-, gifu-e, sorn det Län och Socken* hvarifdekwl samour är belägen, ifjäjå. sedeln uppsägéspf bör J
Riksg.ldsContoiretii densamma are^ tecknas uppsägningsdagen, och befeiappBärgsa bingen med en stämpel på : sedeln£(jatv»idasj% samt Landtmannen derom, genast underrätte) tas.
Inteckningarne böra med den noggran» naste granskning och stränghet foandJrafvas, ocji framför allt ej några Sedlar slås) säkerhet i ren Egendom, sorn ej^ för deradbelopp kan prestera första inteckningen: os.! i Ma it)» g i n»m ;re'ålid i JnsDoil s
I brist aF godvillig betalningnefter 6 månader från förfallotiden, bör -med Den St) Juli f. m.
Egendomen enligt UtsÖkningsBalken förfaras; likväl hök det i&frff#g$$,lfföt vill Egendomens försäljning, skyldighéten^f 'de 2 ProCent i Silfvers utbetalande,' hö? blifva ett ovilkorligt ormiosom alltid åtföljer Egendomen, intill dess de utelöpande sedlarju nHflifvit uppsagda, i hvilket sistnämde fall d<ftta ijbnas försvinner i proportion af sedtattole^irippsägning, så vida Jordägaren ej vilis draga fördel-af* någoV;f<»rnyäde lån, enlijgli-nfifofi »utstakade vilkö-iv Skulle ' fegendådrani£finorsu. vanskötsel förfaras, och genom krig, pest eller andra stora olyekor och missöden vara att befara, det nämnde ProGtarjtf i'i <£ i Haver, * j kunde utgå; då skulle dessas.
PfaEeniringå1 uti försäljningssumman till cfo!t,jb«b'ipp,»sorn befarades att Egendomen ej.sku«desåtadkomma, men ej öfver detta b<ris«{pp;etyf d«t bdi? alltid vara hufvudföremäJ?t då ett»; sedelmynt inrättas, att det ej genom olyckor bör kunna hindras från en säker realisation.
Den ouppeagda summan skulle på detta sätt, -på de säkraste grunder, inom 50 års förlopp blifva realiserad.
. ) sigfort naii bani stöa sarégnrniootni ^
Vid allt detta möter väl den omständigheten, att det blifver ganska svårt och sluteligen kanske alldeles omöjligt, att för Landtmasnen åstadkomma de förenämnda 2 ProCent i Silfver; men jag tror att denna omständighet häfves genom det, att RiksgäldsContoiret blifver uppdraget icke alle - 1402 Den 29 Juli f. m. nast att försälja,-1 otftn ock genom; utländska relationer underrätta lstg> hdaije Jkr, ^ötn det möjligaste mestö' nväh äJ‘nVrikeä ort Iean erhålla» ftir-'
Va* roraas värde uti Silfver å Utrikes Ort borde, sedan frakt- o c!» assur-än os- k 0 s trt M erna voro tillagda, !uti en Taxaouppfuras,- efti-r hvilket pris LandtrnamVeri Ange--lertihä'lika stor qvantitet af dessa; !
Varof ‘ tilin da nämnda 2 ProGent9 5 belopp- i Silfver» -efter Taxans utvisande.
Sådana 'éxprtrtvaröh böra blott komma i frågå, hvilka'ej* på- ert längre tidkttnna föt-sknmmäs. thider krigVell ler då sådana omständigheter krtridelbiréfaWyj då RiksgäldsContoiret ej" med kund de blifva af med éxportvårorriä,böi?tflle?Lärtdli mannen vara tvungen* att bftnt-Iermfä J^tn och Koppar, (likväl alltid Kopparn först, så länge den finné*, o"ch n jCTnétjj-hiil det värde uti Silfver, fdr*litj|ftfel leinrrar Lån; ot*h blef&e sedan,-d|lå fdi*jj?ljrtidg de^fif^SlifÄlfii RiS!#, rlfe^i^iftyyrskdYtj skulle Jofdägardn det -Bterliekömmh. ‘HäVis förlust Vore då blött, efter min tahkS, ift4 teresset på öfversfeöttet, HÖllkét blifVer ih obetydligt, att han ej bör kunna göra något afseende derpå, elliot dSft storå {fördel han har af denna inrättning.'
,f >>*97 1
Den invändningen, att möjligen sedelhafvaren vid reäiisationstidens slut skullo kunna blifva tvungen att emottaga Jära Den 29 Juli f. m. *4°3 och Koppar efter Bankens ( foelåningSpris, tr«r ;-ftg •bWtki m,ed .eejpvukmog höra WkYfli»** att IVoCentqn. föfUxr-as tjif Bauk*u, uip ^d^rttr:SkuUet ,divki'äft>r (lT9 roj .! < rod liO aedirtLJ £ lovlfiB ilo ••• u;v s.sxt. enreMtÄZ el sp jife J i ky$i * ^ t fc g&» n i y c kiitia Kvdtpåé .inptn; Landet, finnes ,,<wt den iltkUffi$Még , till RrirUtudftfiSi lUbeUhvnde; iptnlhkull# -motsatsen inträda, tijor .jagratt ^«rl^lha/%t/>ti!f» bör vara ti il .fullo förnöjd, då, ie i) d 3 B'V 4)fir f>, P ä 1 n n d e Rr o Ge n 1 s bolapp, fy»iu ipgår 1 lill Banken, skulle mindska denna Riksgäldtedels : valeur mot KanmSedelna-. rVtjt Sedlar, ,psj dessa grunder upp,* i orda, böjjfc k irona gå, sorn gångbart mynt, om R(k)Siö.d%s6täudep skulle taga ett såda-nt beslut trior jag ej att någon hor neka. ir ,1%röf nr<joqo>I hijflc • ifivriri) .nojqr.d <’ - - T händelse BancoSedelstocken ej vöre tillräcklig i fall alla föreslagna RiksgäldsSadlar slarlle qppsägas, borde Landtmannen äga rättighet att, efter MarkegångsTaxan, i; vajrpr ersätta den uppsagda summan, hvilket äfven bor blifva en billig följd af ett utan skäl hyst misstroende.
, Upplysningsvis får jag tillägga, att en snar realisation af BancoSedeln vöre äfven genom detta vidtagande lättare att verkställa: min öfvertygelse är, att när Bancomyntet skall realiseras, bör äfven Bancolån indragas, hvilket omöjligen kan ske u - rjö4 De» ^nf,^d tV åtikÅt defigenom oRörel séÖaptffafleftdkifl ett^så »it/öe i deln förm judl kjtfe äff %rifiät< torotfev&raaäftf;€aj»talriböfc »fftr4 uWStilk*, hvilket tom- jdébftf»! abmaigr: tfpwb Äiett»1 riä#drli4g' if Ukkowets a
Ro tänk ad de pm^ä3^8f91iiP3Åå ^SSttfiäffardao fibgel jebiofl J®no.)I Ib grunbsdnfi i neb
Ib öbfiBjiufiJefl' ~£J 6Påfcl&é8o torde1 djfrnff näjanasf atjoWi aktade IC,JigVJ1Y i ^ dtt gnfötfogående-^d folce» alågit9^ tjpjjsägning >n på egm ? p r , o hain{ftiovi sak n%kt Sedlarna : dArig«tao*oHskqilfe erhål* la en Större ‘Creäipiö ållHiäiwiasaapiniopfcij^ tror" feg likväl ätt om ett ‘iflaaniförtTOQnöe till"
Sedlarna lunde er hal las; utah nädtndh uppsägningstid, blefve dessa grundsatsers! utförande för Landtmannen mera välgörande;1'
Genom denna ändring bkdvéipi intet vis denna af mig förjeSlägiaaaphan umbbad. • oviöTBd gaif.
Vid ytterligare granskning upplystes att det sist upplasta BancoUtskottets