Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fåäro de, som hafva boställen, och bland dessa boställen gro åtskilliga så klena, att de utarrenderas för jO R:dr om året.
Äfven får jag anmäla, att i det mig nådigst anförtrodda
Län, Kronobr fogdarne äro lika illa lönte, hvilket synes Den 5 2 Maj. 699 ännu olämpligare, då dem åligger en ganska stor uppbörd och dermed följande ansvarighet.
Herr Munch af Rosenschöld, Eherhard:
Jag instämmer uti allt hvad de värde Ledamöter, som nu yttrat sig, anfört till bestyrkan> de af KronoLänsmännens svaga lönevilkor.
Men jag tager mig den friheten erinra Ridderskapet och Adeln, att flera Memorial redan tidigt under denna Riksdag blifvit från vårt Stånd till Statsötskottet remitterade, med förslag till löneförbättring efter Spannmålsvärde för alla deraf i behof varande penninge-löntagande Embetsmän 3 och jag inser ej hvarföre
Statsötskottet nu särskildt utlåtit sig om löneförbättring blott för KronoLänsmän och LandsFiscaler.
Mycken tid och discussion skulle besparas, om Utskottet behagat yttra sig öfver detta ämne i Isela dess sammanhang, och ej blott öfve • vissa delar deraf.
Jag föreslår derföre, att Statsutskottets ifrågavarande Betänkande återremitteras, med anmodan till Utskottet, att skyndsammeligen inkomma med sitt utlåtan. de öfver de redan längesedan till Utskottet remitterade Memorial, om löneförbättring för penninge-löntagande Embetsman, och öfverflödiga Embetens indragning eller sammanslående.
Herr Landi Mars hal k en erinrade, att detta mål redan varit till Utskottet återremicteradt, och således nu borde definitift afgöras. 700
Dtn 22 Maj.
Friherre Staél von Hollstein, Corfitz Ludvig.*
Då en allmän Löneförbättring för penninge. löntagare är föreslagen, torde allt böra tagas i sammanhang, och icke särskildt behandlas.
Kronobetjeningens vilkor angår, tror jag flere af dem icke hafva skäl att klaga; åtmindstone slutar jag, det fallet med Kronofogdarne måtte vara sådant, emedan vid yppande ledighet en mängd sökande finnas, och äfven betydliga accqrdergif vas för dessa sysslor.
Ett missbruk har också ägt rum, att Kronobetjenters boställen blifvit till Skatte försålde, andra genom byten förändrade från goda tiil dåliga; s, dant borde för framtiden åtmindstone före: k omin as, Herr Munck af Rosenschöld:
Jag utber mig härvid blott få erinra, att ett hufvud* ändamål med den af mig och flera detta Stånds Ledamöter föreslagna löneförbättring, för de deraf i behof varande Tjenstemän, just var det, att fa sådana Tjenstemän, som ifrågavarande KronoBefallningsmän, Länsmän och LandsFiscaler, att nöja sig med sina lagliga inkomster, och icke behöfva söka tift att öka dem genom uraktlåtenhet i sin tjensteutöfning.
Friherre Hjerta, Lars.- I anledning af Herr Baron Staels yttrande får jag den äran nämna, latt ehuruväl Kronofogdar i allmänhet torde äga boställen, så känner jag med visshet, att på flera ställen denna löni ngslörmon saknas; och då dessa Em bets - Den a a Maj. 701 män utom all annan tjenstebefattning, äga en ganska betydlig uppbörd, så anser jag Kongl.
Maj;ts och Kronans rätt ej med full säkerhet kunna påräknas, om Kronofogdar ej erhålla nödtorftiga lönin sviikor, och tror jag, att ehuru den projecterade löneförbättringen för
Émb tsmän på en gång bör afgöras, så anser jag öfver frågan om Kro. nobetjeningens aflöning kunna genast beslutas.
Jag skulle således för min del önska, att Betänkandet blefve till Utskottet återremitteradt.
Herr LandtMarskalken förnyade sin förut gjorda erinran, att Betänkandet ej vidare kunde återremitteras, Grefve LiljencrantzFörhållandet med Kronobetjentes aflöning är i hela Ri s.et alltför olika.
I somliga Provinser hafva Kronofogdarne ringa lön, i andra temligen bergliga vilkor.
På sistnämnde sätt förhåller det sig i Westmanland.
Länsmännen äro ej allenast i olika Län olika lönte, utan inom samma Provins är förhållandet alltför mycket varierande.
I Westmanland finnas de, sorn äro försedde med rätt goda boställen, andra som äga endast 6
R;dr 32 sk. indeldt lön, utan boställe.
Det är endast för de Länsmän i Riket, Sorn sakna boställe samt hafva alltför otillräckliga indelta eller penningelöner, som jag anhåller att anslag måtte göras, intill dess en fullständig reglering kan blifva verkställd. 702 Den % g
Men jag itererar min vördsamma anhållan om Betänkandets afgörande punktvis, då öfverläggning härom i sinordning förekommer.
Friherre Stael von Hollstein•
Vid Generalén Friherre Hjertås anförande och yrkande på detta ärendets snara och särskildta afgörande, får jag anmärka, att det grundar sig derpå, att desse Tjenstemän skola af alla vara sämst lönte.
Detta har väl icke straxt blifvit motsagdt, men jag är öfvertygad, att om någon af Herrar Presidenter i Collegierna varit närvarande, de bestridt denna uppgift, och visat att de fleste Embetsman i Collegierna äro i långt större behof.
Kronobetjeningen har uti sportlar en outöslig källa till inkomst, som multipliceras allt efter hvars och ens särskildta anlag.
Att desse Tjenstemän äro öfverhopade med göromål,'kan just icke nekas; men om dessa inskränktes blott till det som egentligen tillhör tjensten, skulle de mycket förmindskas.
Enligt allmänna Lagen, må ingen Kronobetjent med uppbörd advocera, utan Landshöfdingens särskildta tillåtelse j om detta sträcktes äfven till Länsmännen, så kunde den tid användas till sysslans skötande, som nu åtgår till enskild advocatur, hvilket borde vara Kronobetjeningen alldeles förbudit, då det hindrar sysslans tillbörliga skötande, och då de fleste Länsmännen icke äga juridiska kunskper; äfvensom besväret med uppbörden rätteligen är något som endast tilliför Kronofogden, och bestås honom här.
Den S 2 Maj. till en Uppbördsman.
I alla fall tviflar jag derpå, att den goda afsigten med löneförhöjningen som är sportlarnas afskaffände, vinnes.
Herr Mund af Rosenschöld.
En värd Ledamot, Herr Baron Hjerta, har som skäl för ett särskildt afgörande af Löneförbättring för Krono-betjente, anfört, att de äro af Statens tjenstemän mest i behof deraf.
Jag gratulerar då dem, som äro deraf mindre i behof.
Enligt min kännedom i flera Län, äro
Krono-betjente i allmänhet icke så mycket i behof af lönetillökning, som Staten är i behof deraf, ty Statens väl fordrar, att dessa tjenstemän hafva så tillräckliga Lagliga inkomster, att de ej nödsakas gripa till olagliga, eller att genom våld och efterlåtenhet i tjensten skafta sig sin bergning, samt begagna de personers gifmildhet, som de äro tillsatte att styra.
Jag vermed säkerhet, att åtmindstone i flera Län Kronobefallningsmäns- och Länsmäns-tjeaster tills nu nyligen blifvit bortacco detade mot betydliga summor, hvilket ej kunde hända, om dessa tjenster ej voro mycket förmonliga.
Herr Pahlman, Otto Fredri’.
T anledning af den anmärkning som vid Utskottets Betänkande blifvit gjord, som skulle Utskottet hafva i motsatt mening upptagit de vid det första Betänkandet gjorda erinringar, vill jag hafva den äran upplysa, att förhållandet varit sådant, att det som nu, såsom orätt
Deri '% % Maj. upptaget, blifvit klandradt, har hos ett annat Ständ blifvit anmärkt.
Då särskildt blif» vit klandradt, att frågan om förbättring i Länsmännens lönevilkor icke blifvit upptagen i sammanhang med frågan om förbättring i lönevilkoren för penninge-lontagande Embets- och Tjenstemän, tror jag att Utskottet dertill haft fall anledning, då Länsmännen ej äro penninge-löntagande tjenstemän, utan till stor del hafva Boställen.
För öfrigt, utan att vara fullkomligen säker på riktigheten af min tanka, får jag den äran nämna, att jag för min del ej ser något hinder för äterremiss, i fall Ridderskapet och Adeln skulle behaga förena sig om att anse
Utskottet hafva gjort för litet afseende på de anmärkningar, som vid Betänkandet blifvit gjorda, och ej nog hafva utred t frågan; men jag känner äfven att Ridderskapet och Adeln ock kan, om så behagas, med förändringar antaga Utskottets Betänkande.
Grefve LiUjencrantz, Uppskof med löneförbättring i anseende till förestående general-lönreglering för penninge-löntagande Tjenstemän, är icke iämpeligt, i anseende till Länsmän, åtmindstone icke i Westmanland, ty der hafva alla indeldt lön, ehuru en stor del endast 6 R:dr 32 sk. utan Boställe, som redan anfördt är.
1 anledning af det som blifvit sagdt om lättheten för Kronofogdar att i oloflig väg för - ur.
Den | % Maj. förbättra sina vilkor,'så anser jag mig böra anmärka, det alla tillmålen, sorn rigtas mot hela Glassér af Tjenstemän, sällan äro väl öfverlagda.
För min del är jag lycklig nog, att i det mig nådigst anförtrodda’
Län äga utmärkt aktningsvärda Kronofogdar, och äfven till stor del lika beskaffade Länsmän.
Till bevis derS ksn jig citera flera värda Ledamöter- synnerligen Herr Förste HofStalimästaren m. n. Friherre Rålamb, sorn, i egenskap af Ledamot i StrömsholmsComitéen, känner den erkänsla hvarmed berörde Kongl. Comité åt rå väl Kronofogdar som Länsmän utverkat vedermäle!! af Kongl. Nåd, samt hederstecken, för visad skicklighet och desinteressement i befattningar för Strömsholms Stuteri.
Det finnes 2:ne medel att erhålla rättskaffens Tjenstemän, nemligen att förse dem med bergelig lön, och att skafta dem aktning i tjensten, då de densamma uppfylla5 sådant är, hvad Kronofogdar beträffar, förhållandet i Westmanland, sådan är verkan deraf.
Herr Ekorn.
Jag' utber mig "till mitt förra anförande få tillägga, att hvad Kronofogdarne i de Norra Länen angår, de äro väl lönte; och Landsfiscalernas tjenstebefatt* ningar sätta dem i tillfälle, att icke sakna nödig utkomst, då de dessutom äga en laglig rättighet att betjena enskilta personer Ridd. och Ad.
Prof. N.O 89.
QO. Den 2 2 Maj.
Den 22 Maj. 7°7 i Rättegångar vid Domstolarna.
Också torde icke på alla ställen och i alla Län Länsmännen kunna klaga öfver svaga löneförmo. ner, ty de äro pä en del ställen försedde med goda Boställen.
Äfven i Lappmarkerna njuta Länsmännen på förra Ecclesiastiqueverkets fond 40 R.'dr Banco i årlig lön, sorn någorlunda svarar emot det tjensten åtföljan» de besvär* Friherre Cederström, Jacob. Jag anhåller endast att, 1 anledning af åtskilliga Ledamöters yrkande på återreiniss af Utskottets Betänkande, få fästa Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på 56 §.
Regeringsformen , hvilken lyder som följer: ”Allmänna frågor, som uti Riksens Ständers ”Plena väckas, må ej till ett omedelbarligt ”afgörande der upptagas, utan skola öfver. ”lemnäs till behörigt Utskott, som äge, att ”dem utreda, och deröfver sig yttra.
Utskottens förslag skola lörst i Ståndens Ple. ”na framställas tili antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsattser.
”Göras dervid i Ståndens Plena sådana an”märkningar, som hindra antagandet, er”hålle Utskottet del af dessa anmärkningar, ”för att derefter förslagen ytterligare granska och jemka.”
Det vill säga att första gången får ett Betänkande endast antingen helt och hållet antagas, helt och hållet afslås, eller med anmärkningar återremitteras* Vidare säger 56 $: ”När ett sålunda beredt ”Förslag till Stånden återkommer, då äge ”de magt, att det samma oförändradt eller ”med anmärkningar antaga, eller ock allde, ”les förkasta.”
I anledning af detta stadgande anser jag att Ridderskapet och Adeln utan återremiss måste pröfva ifrågavarande StatsUtskottets Betänkande.
Staél von Hollstein.
Herr Grefve Lilljencrantz lärer fattat nnna tankar oriktigt.
Fn tillvitelse åt KronoBetjeningen i allmänhet, inser en och hvar, att jag omöjligen kunnat göra, då jag väl svårligen skulle kunna känna huru förhållandet är i Westerås och Norrbottens
Län 5 emedlertid är det fägnesamt höra det loford, sorn gilves KronoBetjeningen i Westerås Län af dess Holdin, ge; härvid har jag intet att tillägga, utom den önskan, att i de landsorter, der man är i behof af KronoBetjenter, sujetter dertill måtte kunna erhållas fran Westerås Län.
Jag bestrider icke något af allt hvad som blifvit an| fördt till bestyrkande at i synnerhet en del KronoLänsmäns behof af en löneförbättring, men jag påstår blott, att flere andra tjenste, män äro i lika så stort, och ofta i ännu större behof deraf; hvarföre jag förnyar mitt förslag, att StatsUtskottet anmodas utlåta s>g öfver den lör alla deraf i behof varande Tjenstemän förbättrade lönereglering i hela sin vidd, och att derföre dess nu afgifna Partiella utlåtande förkastas.
Den g i?
Grefve Lilliencrantz.
Då jag första gången i dag uppsteg på min bänk, begärde jag redan afgörandet punktvis, emedan jag insåg det återremiss nu mera ej kan äga lumj jag beder vördsamt att första proposition må göiafe till ogillande ai det förslag, att Länsmännen skulle väljas ibland Ulmogen.
Hans Excellencc Herr Grefven och LandtMarskalken uppläste StatsUtskottets åtskilliga tillstyrkanden, och gjorde derefter proposition till bifall å StatsUtskottets Betänkande i hela dess vidd.
Härefter, och i anledning af hvad Herr Grefve Liljencrantz yttrat, gjorde Herr LandtMarskalken proposition till bifall af hvad Utskottet föreslagit, att Länsmän, så vidt sig göra låter, måtte tagas bland Ali-, mogen.
Herr LandtMarskalken proponerade bifall till Lfskoitets förslag om Länsmännens löningssätt.
Då Länsmän i allmänhet icke kunna innebegripas bland penninge-löntagare, och nödvändigheten af löne. förbättring för de sämst aflönte är för stor att kunna uppskjutas, föreslår jag ödmju* Den 11 Maj.
'7° 9 keligen, att den andra proposition må innefatta anmodan till Högiofl.
StatsUtskottet, att nu genast föreslå lönetillökning för de sist berörde, som icke äga Boställen.
Herr Manner stam, Johan.
Den af Friherre Cederström upplästa 56 $. i RegeringsFormen föreskrifver sättet huru Utskottens förtlag skola behandlas då de. efter att hafva med »nmärkningar återgått till Lkskoiten, till Stånden återkomma, och denna §. har äfven blifvit sålunda förstådd och verkställd, att dessa forsing, då de andra gången förevarit i Stånden- blifvit slutligen afgjorda.
— Samma J. innefattar likväl icke ett uttryck, ligt förbud, alt återremiss, på sätt Herr Påhlman föreslagit, må äga rum äfyen andra gången, för del ändamål som här vofe i fråga, nemligen att dä £idderskapet och Adeln icke synes instämma i den tankan, att löneförhöjning ^ör * ärisman bör afslås, reglering af n sådan förhöjning icke torde kunna hos Rid f ets? apot och Adeln utan beredning af Sta "Utoktntet uppgöras.
Jag hemställer derföre om icke det beslut kunde tagas, att åt StatsUtskottet uppdraga en sådan reglering, så framt Piddcrskapet och Adeln icke heldre skulle välja din utvägen att låta hela frågan hvila till dess, att StatsUtskottets Betänkande öfver alla yrkade tillökningar för penninge-löntagare inkommer, helst den förhöjning som kan beviljas
Länsmännen lärer hufvudsakligen komma att bestå i penningar, hvilka på den Allmänna RiksStatenS' behof anslås.
Stael von Hollstein* Den princip Herr Manneistam yttrat, om tillämpning af Lagars föreskrift, synes mig leda till mycken osäkerhet.
Att allt hvad som icke är förbudet, anses vara tillåtiigt, äger väl grundj men då Lagen föreskrifver huru en sak bör anses och bedömas, måste man hålla sig stricte vid föreskriften, alldenstund det eljest varit af Lagstiftaren en öfverflödig försigtighet att tillägga, så skall saken behandlas, och icke annorlunda.
En sådan tydning skulle upphäfva all Lag.
Friherre Cederström, Jacob.- Då jag nyss uppläste 56 $. Regeringsformen, var det för att upplysa frågan om en ytterligare återremiss, och att derigenom söka förkorta denna öfverläggning: men nu sedan Herr Lagman Mannerstam yttrat, att återremiss lagligen kan ske, efter den icke uttryckligen är i 56 $. förbuden, så anhåller jag få å nyo erinra, att ordningen för alia allmän, na frågors behandling finnes stadgad i Regeringsformens 56 och Riksdagsordningens 49 §.
Återremiss af ett Utskotts Betänkan de sker derföf*., att det första gången det ventileras, icke med förändringar, enligt redan åberopade $., får afgöras, och om ett Stånd hvarken viii oförändradt antaga, eller helt afslå den väckta frågan, så är återremissen den lagliga utvägenj men då frågan andra gången förekommer, och kan med förändringar antagas, så är en ytterlig gare återremiss icke mera tillåten5 men för Den 2 2 Maj, att komma till slut med närvarande öfverläggning, får jag föreslå, att de Herrar, sorn gjort anmärkningar vid Utskottets Betänkande, må dela dem för hvarje punkt så, att Herr LandtMarskalken punktvis må kunna göra propositioner, samt att anmärkningarne då blifva enskildt och tydligt upprepade, och så ställas, att de med Ja och Nej kunna besvaras, k .
Herr LandtMarskalken hemställde , Otti Ridderskapet och Adeln skulle vilja bifalla att StatsUtskottet må inkomma med nytt för-' slag till Lönereglering för Länsmän som ej hafva Boställen.
Jag anhål. ler, att Utskottet må åläggas inkomma ej blott med ett nytt förslag till löneförbättringar för Länsmän, utan för alla en sådan lö. netillökning behöfvande Embetsmän.
Friherre af Wetterstedt.- Som Ridderskapets och Adelns beslut ej kan stödja sig på annat än det Utskottets Betänkande, som gifvit anledning till denna öfverläggning, och en af StatsUtskottets Ledamöter upplyst, att orsak«n, hvarföre frågan om Länsmäns och LandsFiscalers förhöjda löneförmåner blifvit skild från det allmänna förslaget om öfriga civila Penninge-löntagares förbättrade vilkor, endast varit den, att Länsmännen, såsom ägande indeldta löner, ej kunna eller böra räknas till classen af egenteliga Pen - Den 22 Maj. ningelönfagare; så hemställer jag till Hög. lorfl.
Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning, huruvida icke, då en af StatsUtskot. tets Betänkande föranledd proposition, om val af Länsmän inom BondeStändet, redan at Ridderskapet och Adeln blifvit mecl Nej besvarad, de öfriga ämnen i Betänkandet xnåtte innefattas i följande ivänne propositioner, nemligen: först att StätsUtskottet må få sig 'uppdraget, alldeles icke i förening med den allmänna Löningsstaten, men helt och hållet särskildt från densamma, inkomma mod ett förslag till de Länsmäns löneförbättring, som antingen icke hafva Boställen, eller åtnjuta ti ii deras bergning otillräckliga löner, och för det andra, att en lämpelig löningsstat för LandsFiscalerna måtte upprättas.
Grefve Lilliencrantz upprepade åter sitt gjorda förslag lill proposition.
Herr Lan dt Mar skalk en föreslog, att StatsUtskottet skulle anmodas att, så fort sig göra låter, uppgifva förnyadt förslag till löneförbättring för de Länsmän, som ej äga Boställen, eller så tillräckliga indelta löner, att de förslå till deras bergning.
Hjerta anhöll, atti propositionen äfven skuiie inryckas, att löneförbättring måtte beviljas de Länsmän, hvilka ej hafva hela Boställen.
Den 5* Maj 713 Grefve Mörner, Adolph Göran.- Såsom nyss härstädes inkommen, saknade jag upplysning huruvida detta Betänkande nu första gången förehadesj men sedan jag nu erhållit kunskap att det, såsom andra gången inkommet, bör afgöias, får jag den äran nämna, att detta ämne så mycket mera interesserar mig, som jag, af till Kongl.
Maj:t inkomna berättelser frår.
Landshöfdingarna, haft tillfälle derom hämta åtskilliga upplysningar.
Jag kan i anledning deraf äfven intyga, att den aldrastörsta skiljaktighet befinnes imellan Länsmännens löningsvilkor.
Dels hafva dessa vilkor tillkommit på olika tider, dels hafva aistricterne för Länsmännen blifvit utvidgade eller delade, dels äro en del Länsmän försedde med Boställen och indelta löner, dels hafva de blott ettdera, eller också blott Penningelönj hvilket allt medfört den skiljaktighet, som nu med skät blifvit anmärkt.
Men jag får härvid den äran erinra, att en billig jemkning i detta afseende icke låter sig göra af Riksens Ständer, utan förutsätter nödvändigt en undersökning, som icke genom annat än Konungens åtgärd låter sig verkställa: och jag föreslår alltså, att Kongl. Maj:t måtte förses med en rund summa för dett* behof, på det att, sedan en sådan undersökning föregått, denna summa måtte till förbättring och likhets vinnande imellan Länsmännens atlöningsvilkor kunna användas, och jag hemställer derföre, att frågan om detta anslag till BtatsUtskottets utlåtande öfverlemnas. 714 Den 2 2 Maj.
Hvad Herr Grefve Mörner behagat anföra, är innan dess1 ankomst i Pleno noga utredt.
Jag behof* ver endast tillägga, att Höglofl.
StatsUtskotter, som under sina händer äger RiksStaterna, icke kan sakna någon upplysning, och att underrättelse om de med Boställen försedda Länsmän, dessutom lätteligen erhålles i Kongl. KammarCollegium.
Om en rund summa anslås till fördelning imellan de sämst lönta Länsmän, vinnes väl ändamålet till någon del, dock endast med vilkor, att summan fixeras efter tagen kännedom om antalet af dem, som behöfva löne*( förbättring, så att anslaget icke blifver alltför otillräckligt. vJ Herr Tham, Pehr, ansåg StatsUtskottets förslag, att Länsmän helst skulle tagas bland Allmogen, böra af Ridderskapet och Adeln afsiås, och önskade för öfrigt att Utskottets Betänkande måtte af Ridderskapet och Adeln bifallas.
Friherre Cederström, Jacob, understödde Grefve Mörners förslag, och ansåg det så. som det enda för det närvarande möjliga.
Herr LandtMar skalken föreslog att Stats.
Utskottet skulle anmodas projectera ett särskildt anslag, att använda till förbättrande af Länsmännens Löner, intill dess, efter af Kongl. Maj.t i Nåder föranstaltade under* Den 2 2 Maj. 715 sökningar, en jemnare och för Länsmän, nen tillräcklig aflöning kunde vinnas.
Ja blandadt med några få Nej. Herr Munck af Rosenschöld.
Som jag till den af LandtMarskalken gjorda proposition hört mycket flera Ja än Nej, så afstår jag från min rätt, att yrka på votering; men jag begär att få i Protocollet reserverad min särskilta mening, att jag ej inser, hvarföre ifrågavarande Embetsmän skola framför andra penninge-löntagande Embetsmän med löntillökning ihågkommas, och ända till och med en i penningar, då alla Memorial, som i detta ämne blifvit från vårt Stånd till StatsUtskottet remitterade, föreslå alla löners reglering efter spannemåls-värde.
Länsmän icke kunna hänföras till penninge-löntagande Tjenstemän, härleder sig deraf, att som jag redan haft den äran anmäla, Länsmännen i Westmanland alla äga indelt lön, fastän den för åtskilliga ej utgör mera än 6 R:dr. 52 sk.
Om detta förhållande blefve okändt, skulle de vid lönregleringen för penninge-löntagande blifva glömde.
De äro visserligen så mycket som någon annan tjenstemanna-klass att beklaga, emedan de äro få till antalet, öfverhopade med göromål, och utur stånd satte att sig med andra befattningar försörja.
Det är Den s,a Maj. derföre jag med flera anhållit, att alla Länsmän, som icke hafva Boställen, må ofördröjeligen med lönetillökning förses och en hufvudsaklig reglering sedermeia företagas, enligt Högloft, StatsUtskottets för.
Slag.
Jag skulle tro att här i synnerhet vöre fråga om sådana KronoLänsmän, som sakna Boställen, och att äfven de, sorn hafva Boställen, tillika hafva mer och mindre lön i penningar.
Utom dess ser jag intet hinder för StatsUtsKottet, att äfven föreslå löntillökning för de Tjenstemän, som hafva för ringa indelt lön.
Herr LandtMar skalk en erinrade, att som han ej hort någon begära votering, kunde proposition £j anses såsom annat än bilalien.
Hefr Munck af Rosenschöld.
T anledning af den fråga, som jag nu förmodat vara afgjord, anhåller jag om Herr Grefvens och Län dt Marsk al kfns proposition på mitt förslag, att StatsUtskottet n mod as skyndsamt inkomma med sätt Betänkande, i anledning af åtskilliga dit remitterade Memorial om löneförbättring efter spannmåls värde för penninge-löntagande Embets- och Tjenstemän i allmänhet.
Herr LandtMarskalkens härefter gjorda proposition till bifall å hvad Herr Munck Den 2 2 Maj. 717 af Rosenschöld nu föres!agitc blef af Ridderskapet och Adeln med Ja besvarad.
Herr LanälMarskalken uppläste den del af StatsUtskottets Betänkande, som angår yrkandet af löner för LandsFiscalerna, samt gjor» de proposition till bifall af hvad Utskottet i detta afseende yttrat.
Ja och Nej. Grefve Liljencrantz, Jag afstyrker på det högsta bifall till StatsUtskottets Betänkande, i afseende på Fiscaler, och anhåller, att
Utskottet anmodas ofordröjeligen inkomma med project till löner för dem.
Herr LandtMar skalk en föreslog i anledning häraf, att StatsUtskottet.skulle anmodas, så fort sig göra låter, till Riksens Ständer inkomma med förslag till löner för LandsFiscalerna.
Ja och Nej. Herr .
LandtMarskalker, proponerade att vid öfvervägande af frågan om löneregleringen i allmänhet, särskilta löner lör LandsFiscalerna i Riket mätte förtsiås.
‘ Bifölls.
Herr Lilliencrantz.