Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Protocvll anfört sa kraftiga skäl för deras beslut, akt antaga de af Kongl. Majit erbudne Wezlar och säkerheter, att jag, med ali aktning för den dermid gjorde anmärkning, icke annac kan, än denna deras ätgärd godkänna.
Banco Fnllmägrige, hwilka styrelsen och wärdén af Vanco-Werket äligger, mäste, säsom wise och kloke Män, tillhörer i wigtiga ärender och brydsamma omständigheter, se pä andamälet och afsigten i de dem gisne föreskrifter, dä de äro satte mur ständ, att rädfruga sine Hufwudmän Riksens ständer; hwarmed ock 4 §. uti 1701 ärs reglemente instämmer.
Tydeligen wksar sig afsigten med Banco-Utskot» tets föreskrift om Förmögenhets - afgislens förwand» lande i Silfwer före Realisationen, nemligen: Banquens säkerhet att äga en reel Zsnd.
Icke war andamälet, att med Silfret gena>t kunna inlösa alla sina Sedlar, ty dä hade föreskriften bordt sä lyda : att hela Förmögenheks-afgiflen skulle sörö Realisationen wara förwandlad i Swenftt Specie» Mynt.
Nu wet hwarje kännare af Finance-ärende;, 82 Den k 4 November. der, akt ingen händelse är wädligare för Banquens reela Fond, an en Högt updrifwen Wexel^Cours; och att imer kraftigare botemedel deremot finneg, an en tillräcklig Wexel-killgäng: deraf följer, att det ar för Banquen af en sior söhman och, ej sällan förmänligare än Silfwer, att desi Fond lill en del består af goda Wexlar, hwilka icke allenast kunna snart förwandlas i Silfwer, utan ock wid oförmodad påkänning af Banquens ree^a Fond,tz werkfamt anwändas kill dest skyddande.
Aterstar således blort den fraga: moro desie Wäxlar gode?
Dä de säkraste Handelshus i Hamburg moro Mgifware, samt Swensta Kronan Eudosient eller Löftesman med särskildt stäldt fastighets Hypotheque, lärer äfwen den sanningen ligga i öppen dag.
Kanske man inwänder att 352,020 R:d ej more att tillgå sör an i Januari mänad 1824; men detta inkast förfaller, dä man er-- indrarfig, att ehurn Banquen för de 352,220 R:d som hos General Handels-Ageneen ^verllotk den 15 sistledne Augusti blifivit till Banquens disposition nedsatte, bordt till Stats-Werket efter 48 skillingar Riksdaler», genast betala 357,291 R.d ga si; har dock Kongl.
Maj.tt med uppoffrande af den ränta Stats-Werket emedlertid kunnat njuta för denna Summa, tillåtit a t den mä i Banquen innestå, in. "!! desi de sista 350,200 R-d. blifwit af Banquen lystade, för hwilka 357,291 R-d 32 si Banco-Sedlar, Banquen under tiden icke behöft hofwa någon reel Fond; och Utom desi hade Kongl. Mafit förbundit sig, att om Banquen detta oaktadt, hade anfelt nödigt att upköpa Wexlar lill mera Silfwers anskaffande, ersätta Banquen skillnaden emellan 49 stil - Den 14 November- 8r ftillingar, och hwad Coursen dcröfwer stigit, och derföre i Banque» nedsatt reel Fond.
Man bör wäl ej döma efter händelser, som sedan bestulet är tagit, inträffat; men ofta rättfärdigar utgången gärningen.
Silfwer för de hos ^verbolk och Ooäekro^ nedsatte 450,000 R:d och återstoden af Ostindista Compagniets Leverants 100,000 R.dr i Silfwer, äro redan under wägen, och torde till största delen under Herrar Nevisorernes härwarv inkomma i Banquens hwalf; hwars Silfver-Fond än widare blifwer förstärkt genom afsönde remister frän Leipzig.
Således synes all farhäga i denna del wara förswunncn, och desto mindre hffwa kunnat äga rum, som Kongl. Maj:t gm t sa långt i sin omsorg för Banquens säkerhet, att han för 450.200
R:dr panisatt öfwer en Million R:dr; och icke tillåtit någon realisations början förr än Banco - Fu mägtige i egna händer fält emottaga alla testa säkerheter.
Om jag icke borde billiga Herrar Banco-Fullmagkiges sorgfällighet, att undanrödja allt hwad som kan gifwa anledning kill anmärkningar; skulle jag snart fallit pä den tanke, att Herrar BancoFullmägz tige, ivid derus öfwerläggningar och i deras underdåniga swar sä öfwerlemnak sig ät denna omfo ^ att de icke kommit akt fästa upmärksamhet äl n-a utmärkta och »verksamma vmwärdnad för Realism ion, och Banquens säkerhet wid dest »'förande, som Kongl» Masit icke endast yttradt utan i sjelfwa wcrket .;vagalagt; och hwarom Dest flere försalningar, s sm Fjerde Band. VI. 32 Dcn 14 November» Realisationen/ som om NäringarneS uplifwande, bär ra ojäsakkiga witnesbörd.
Sadan ar i denna sak min öfwertygelsc'; Jag Respecwrar alla andras, och ar ar förwissad, ait ehuru skiljaktiga i medlen, äsysta wi likwäl alle, samma ändamål: ett Wadt Fäderneslands wal och Bauquens basta; Och dä, ehwad Realisaiions-Pmn blifwit widtagen, dest framgång dock mycket berodt och beror pä allmänna Opinionen om Vanquens rillständ; sä, fast än wi icke alle sedt de förekomne ämnen frän lika synpuncker, ar jag dock försalrad, alt La hwar och en nu snart ätergar kill sin förra werknings-kre's tafle wi dock alle i omsorg och nit, att hos ware Metbröder, uppmärksamme pä wart omdöme, fästa de begie p om Banquens SvlidirL och säkerhet, som med werkeliga förhållandet, och war kärlek för Banquen, Rikets ögonsten, instämmer.
Herr Theologie profestoren Doctor Wijkman hade äberopak, hwao Herr Locroin kill CanceUie-lllkflotkets Prorocoll, för ben 14 hujus, öfver betra ämne sig utlätit: nemligen att etter expressiva ordalydelsen, syntes wäl honom, i Vanquen inneliggande Silfwer, wara den reele Fond, som för Realisationen pasvftades, och akt »växlar kunde wara underkastade möjeliaheter af någon fara; men dä, utom det at de i frägawarande wörö de säkraste som nägonsin kunde lemnäs, Kongl. Maj:t tillika i Näder yttecli» gare lofwar, art Stats-Contoiret ffulle wara answarigt för alt, hwad en möjelighet för bristande harwid kunde medföra; ansäg Herr Doctor» någon anmärkning - Den i4 November. 83 ning harwid mindre nödwandig, med förbehåll, att det för framtiden ej mätte dragas till nägot prejudicat.
Herr Grefwen och Grdföranden hade anfört :
Jag har som Rewifor anfelt vet wara min vwilkorliga pligt, akt noggrant följa Reglementens sörejkrift, och yrka deras efterlefnad af Herrar Fullmagtige; och pä denna arund kan jag ej godkänna Herrar Futlmagliges åtgärd i detta ärende dä den bokstaweligr föreskriften icke är följd; men dä jämlikt Herrar Fullmägtiges Protocolier, de ägt en tillräckelig och icke tweiydig säkerhet för det belopp, som efter deras Calcul tarfmades till Realisationens »verkställighet, och nu ar i fräga, och försaklningarncs afsigt att säkert och utan npehäll kunna disponera den päriknade summan, säledes owedersägeligen war uppfylld; sä anser jag wid sädan beffaffeenhet, och i anseende till de L öfrigt sig dä företeende omständigheter, att anmärkning emot Herrar Fullmagtige kunde förefalla» Zerr General Lieutenanten k-ifjeborn, ^err Biskopen Doctor Imaclplom, Zerr ^'rosten Doctor jordin; Aerrar Borginästarne (-rLvosmiibl och LturnoZK, samc Ledamö crne as det Heverwärda Donde-ständet. hade uti Cancellie plffortet instämt uti Herr Stats-Secreieraren llolenblads osman anförde yttrande.
Herr Rytlmastaren Grefwe ick amilton, ^err äofIunkaren vou l-loMLn och Zerr Grosshandlaren Vosolm, hade deremot förklarat sig wara af enahanda ranka med Herr Grefwen och Ordföranden.
Ge - 84 Den 14 November.
Genom de fleste Herrar Ledamöternes instämmande Uki Herr Stats-Secreleraren ^osandlacls mening, war således Herrar Banco-Fullmägkiges omförmälte förhållande af Canceilie-Ulsiolkeks Pluralilet godkändt. ^err Dircctenren von Livckenllröm, instämde uti der varande, som Herr Theologie P oscfloren Doctor VViflomsn öfwer denna fräga till Cancellie» Utskottets Prokocoll för den ,4 hujus afgifwit, och Herr Doctorn sig har vfwanföre Åberopade. herrar ^ädmannen ^litanster och kkolm^r, samt Ledamöterne as Hebcrwärda Bonde-Ständet, förenade sig med Herr Stats-Secre erarcn köotenblaäs i Cancellie-Ukstottel yttrade mening.
Uppä gjord proposition af Herr G/efwen och Ordföranden, och under enahanda förbehåll för wiste Herrar Ledamöters yttrade särskildta kanka, som förut finnes anmärkt, blef, i jcmlv het med Resulta» set u,i Herrar RevisorerneS CanceMe-Ulskotr, Herrar Banco-Fulimägliqes i fräga warande ätgjärd, enligt Plural klerens afwen in Pleno sammanstämman»
Le mening, godkänd. s s A "S T S S V V VA s ^ s V Till Cancetlie-Ukskottets
Protocvll för sistnämnde vag, hade Herr Borgmästaren Zturnegli anfört följande, som Herr Borgmästaren förbehöll siS mätte Den r4 November- 85 fkMwäl härstädes inraga: som afgörandet af de wid denna Revision förewarande wigriga ämnen lyckeligen nalkas sikt sint, torde inig trilätas fästa Herrar Revisorers uppmärksamhet pä nägra omständigheter, hwilka jag förmodar icke lärer undfallit Herrar Revisorers egna granstads förstning.
Ständers underdänga anhållan uti underdånig strifwelse as den 15 Junii räoo, att Kgl.
Maj-.t wille i Näder wara betänkt pä widtagande af sätrane mätt 0^ steg, ti !
Realisationens befrämjande, som Kongl.
Majtt i Näder kunde stiina b ifwa de kampeligaste, och för de Mktdragande de lindrigaste, förenar »ned den i Riksens Ständers Banco-UtstoktS Betänkande af den 2Y April samma är, beledsagade önskan af dylikt innehäst, kunna ej annat än fulleligen öfwer yga mig, atr hwad Kongl.
Majit till Realisationens werkställande i Näder behagat widnaga, omöjligen sturle kunna annorlunda anses, än som ekt af Riksens Ständer fjelswe till obrottslig efterlefnad och wcrkställighet saltat Beslut.
De härstädes förehafde walgrundade öfwerläggningar, öfwer de med Realisationen gemenskap ägande ämnen, haswa tillräckligen stadgat denna min öfwertygelse.
Det förefaller mig derföre något swäntat, atr Herrar BancoFullmägtige, med kännedom om Banro-Werkels tillständ, och ungefärliga tillgängarne inom Riket, samt äfwen förmodeligcn med öfwertygelse, att Riksens Ständer, med det oinstrankkaste förtroende lill och med undergifna styldiga erkänsta, för Kongl. Maj:ts landsfaderliga ömhet och vmwärdnad för Rikets och dest trogna undersätares wäl. ansett werkställighelen af den för Riket sä wigliga och högst nödwändiga Rea - 86 Den 14 November Realisationen, säkrast kunna befrämjas, om Kongl. Maj:t täcktes i Näder willfara Riksens Ständers imderdäniga önstan alk sjelf widtaga de matt och sieg, till desi befordrande, som Kongl. Majit kunde finna de lämpeligaste, icke nä något af mig andt sätt, sökt art underlätta Kongl. Maj: s tunga och bckymmertulla omsorger i detta wigtiga ämne.
I syn. nerhet förekommer mig Herrar Fullmägtiges åtgjord wid meddelandet af de underrättelser som löongl.
Majit till werkstallandet af desi Realisations,Plau, i Näder fant för godt att genom Nådig stnswelse af den 5 October sistlidik är af dem inhämta, ojörmovad.
Det rorde wara öfwersiödigt art erindra dersam. ma Nädiga striswelse hos Herrar Fullmägtige föredragen den 22 i samma manad, icke till öfwerläggning företogs förr an 8 dagar derefter, eller den 28 derpå följande och att den dä derom började öfverläggning, ytterligare uppstjöts titt den 4 derpå följande November, samt att Herrar Fulimägtiges unverdäniga swar, utan Ordförandens Ofverste Kammar - Herren och Commendeuren Herr Grefwe kersten päyrkande, säkert icke blifwit under den i i sistnamde mägad afgifwit, oaktat ämnet war af yttersta wigt, och foadrade den största ftyndsamhet.
Jag wille gärna förtiga, huru besynnerligt och owanladt detta Herrar Fullmägtiges förhållande detta Herrar Fullmägtiges afgisna underdäniga swar ej mindre till desi innehåll, än deruti nyttjade uttryck, mig förekomma, men jag kan icke underlåta att nämna allt detta ; icke för att tadla Herrar Banco-Fullmägtiges forhällande deruti» nan, aloraminst för att förringa deras nit för Rikets ival.
Ibland de här församlade, Rikets mäst upplyste och erfarus Herrar och Man, bland hwilka en händelse atr Den 14 November- 87 förstaffat mig den ostattbara lyckan akt nu wara en medlem, är jag den minst skickelse och ersarne art derom kunna döma; Min afsigt härmed är endast att fa tol^a mina bemma.varande principalers tänkesätt och önsta»».
Kärleken för en Konung hwars wisa Författningar, i allt Ådagalägga Dest Landsfaderliga ömhet för
Riket och dest trogna undersätares ival, lagar i deras bröst, lika lifligt som karleken till Fo» sierlandet.
De anse med undergifnaste undersätellga erkänsla den Realisations Plan Kongl. Majtt i Räder behagat widkaga, wara för dem den lindrigaste.
De önsta att de wisa Författningar hwarigenom Banquens operationer kunna ernä den päliteligaste styrka och »varaktighet, marte till obrottslig efterlefnad och tverkstailighet befordras, och att de, ät hwilka de sselswe eller deras ombud wid Riksvägen uppdragit si t förtroende, »nätte deras pligt likmagtigt, med äss» d sä ande af enfldiga och egennyttiaa afstgret; eller e stildes fördelar, »Ncd yttersta nit och sorgfällighet s ka behälla Riksens Ständers och en nävig Konungs widtagne Författningar i deras tillbörliga he^gd, samt med lika nit, sorgfällighet och undergifwenhet, fö^a. ait i allt uppå den ankomma kan, la ta Kongl. Majtts tunga och bekymmerfull-:
Regerings omsorger.
Medborgares agtning och erkänsta förenade »ned egen tillfredsställelse, blifwer för dem dä den säkraste, dyrbaraste belöning." - t - - s e- s S - - , s s s V s- s s s In 6stem N- lstslsin^ius.
Un - 88 Den 7 4 November.
Under läsningen häraf hade Herr Giefwen och Landtmarstalken nllkännagifwit, det han blifwit befald unwakla Kongl. Maj:t i anledning hwaraf Herr Grefwen och Landtmarstalken kemnade Klubban ät Herr Grlf OouAlas, Larl VVilkelm.
UplasteS'; Riksens Höglofl.
Ständers Lag - Utstötts Betänkande i anledning af Herr vice Presidenten och Riddaren kabnebglms hos Höglofl.
Ridderstapet och Adeln ingifna till Ui stöttet remitterade Memorial, angående answars stadgande för den eller de Embets- och Tjenstemän, pä hwilka tillsyn och Controll öfwer Upbördsmän ankommer, men som antingen genom upsa, telig öfwerenskommelse med de sistnämnde eller genom underläten eftersyn medwerka till Balancer.
Dä det genom Landshöfding - Znstructionen , samt Kongs. Kammar-Collegii pä Konungens Nädi» ga Bref grundadr Circulair till Landshöfdingarne den s April l?94 och de flere i detta ämne utkomne Stadgar, ar förestrifwit, huru med Upbörden stall förhällas, huru den stall redoipisas, samt huru en sadan redowisning stall granstas och upbörden controlleras, äfwenfom huruledes Upbördsmän och Comwlleurer i erfättningskwäg stola answara; kan Den 14 November. 8?
här ej blifwa fräga om något förnyadt stadgande i vesta ämnen, hwilka destuiom ej tillhöra detta Utstötts befattning.
Utskottets föremål är säledes endast att utläta sig öfwer den fräga: pä hwad sätt de Embets- och Tjenstemän stola, utom ersättnings skyldigheten anses, hwilka äga tillsyn öfwer Upbördsmannen och stola deras göromål kontrollera, men en sadan tillsyn underlåta antingen af försummelse eller i öfverenskommelse med Upbördsmännen.
Att större delen af de hos Upbördsmän förekommande balancer icke inträffade, om hwar och en Controllerande och Tillsynhafwande fu-lgjorde sin pligt, anser Utskottet otwifwelaktigt, och att således till förekommande af desta för Staren och äfwen enskilda sä känbara förseelser, alfwarsamma mätt och steg böra widtagas.
Hwarföre ock dä de som för Upbördsmän gä i borgen, skäligen äga förutsatta, att Upsyningshafwande rätteligen fullgöra tädan skyldighet , Utskottet tror sig böra förestå följande Stadgande:
Skulle någon hwilkenS åliggande det är, att conlrollera eller stafwa upsigt pä Upbördsmäns förwaltning och lefwcrering af Kronans och Allmänna Medel, wara sä förgäten af sin pligt, att han upsäteligen bidrager till eller döljer Upbördsmannens balance, ware en ssdan Embets- eller Tjensteman, ehwad balancen upgär till större eller mindre belopp, förlustig sin sysla och owärdig art någon Kronans tjenst widare bekläda, samt skyldig ersätta af sin egendom, sä längt den räcker, hwad hos Upbördsmannen kill balancens gäldande brister. 90 Den 14 November.
Finnes någon Controllerande eiler l.lpsiZlshas» wande genom försummelse eller wärdslö^hei haswr underlåtit alt i ratter lid anmäla balancer, eller genom behörig näsna dem förekomma; mare han, i den händelse bristen ar af den bestå ffenhe- , att Dpbördsmannen lifwet förverkat förlustig tjentten U!ai> hopp akt den ateria, samt stylvig till ostvan berörde ersättnings answar:
Ä ' Kristen mindre; ware den felaktiae, jemte ersättnings - answaret skyldig till ett eller halft ars suspension, eller att mista ett halst ärs
Lön, allt sorn
Domaren finner färseelsen förtjena.
Och blifwer i alla händelser Upbördsmannens Löstesman berättigad- att för p ad de, sedan 1?p-> bördsmannens och Conrw eurens egendom kill b.isiens gäldande i mät gärt, kunna i kraft af deras borgen komma att betala, hälla sig till sa wäl
Up» bördsmannens som Cc»uro<leurens personer.
Hwaraf således följer, att Löstesm ws betalnings-stvldighet icke widtager för än i den ordning osman förmäles, angående de
Tillsynhastvande fullgjorda eller eftersatta åligganden och answarighet, är »vederbörligen undersökt och afgiordt: dock att medelst qwarftad ä Löftesmäns egendom, enär omständigheterne sä» dant fordra, behörig säkerhet emedlertid mä blifwa iakt. agen.
Hwilket, jem'e nägra Ledamöters särskilda, i här hos bilagde Protocolls Iltdrag intagne yttranden i detta ämne, Riksens Högloft.
Ständers pröfning wöld - Den 14 November. yr »vördsammeligen underställes.
Slockholm den i:sta November 1809 Pä Högloft.
Ri:d rffaxcts och Pä Högwördige Preste.StänAdelns L damdiers wäinär dets L Uuäv lolanZerliröm.
Lblill- Wälckin.
Pä Hkgtärude BorgareStän» Pä Hederwärda Bondc-Stän» dets Ledamöiers wägnar dets Ledamöters magnar k- lä. (rrevesmuli!. kelter fernström. ^oban IlloImborZlon."
Ständers Lag.-Utstotts Prorocoll, hällit i Stockholm den i:sta November 1329.
Mstoltet lät för sig uppläsas Första Beredningens project till Betänkande i anledning af Herr vice P-esioenten kalinebstelms memorial, angående närmare bestämmande af ansvarigheten wid yppad Balancer hos Uppbördsmän.
H-rt- Doctor WLbUn uplaste! harwid följande anförande (H.) - - - - Herr Lands^Kammereraren eroimdorZ äberopa» de hwad han i sin förut afgifne ffrifteliga mening anfört som mar sä lydande:
"Sä wida icke de vM Uppbörds-Werket nu gällande Författningar, tillika med LandshLfbinge-Jnstructionen af den 4 Nov. 1734 och och Läns-Bokhällare-Instructionen af ben 24 92 Den l4 November 24 Maij r688 hwilka stadga, att Herrar Landshöf. dingar och Landskammererare arv med sin egendom Kongl. Maj.tt och Kronan answarige för de uppbördsbrisier, som hos »vederbörande
Uppbördsman kunna uppkomma genom äsidosattande af hwad dem till förekommande af Balancers och restanriers yppande äligger iakttaga, skulle finnas tillräcklige att förcbyg. ga Krono-Uppbördsmans tillgrep, lärer det, jemlikt 10 Capit. 26 §.
Rättegängs^Ballen tillhöra dem, som aga ward och inseende öfwer Allmänna Hushällningen och Kronans Ingälder, att, i sammanhang med de i detta afseende förut pabjudna särskildta stadgar och föreskrifter, »vidtaga de ytterligare ärgärder, som till ifrägawarende angelägna ärendes »vinnande säkrast föranleda kunna.
Hwarföre ock Lag-Utffottet med stöd af Regerings-Formens 89 Z. icke bör, i dylika mål som detta, någon allmän Lag eller nya Rät. tegängs-Ordningar förestå: Hwilke» allt till Riksens Högloft.
Ständers närmare bepröwande ödmjukeligen underställks."
Och som Utskottets öfriga Ledamöter biföllo Betänkandet sädant Beredningen det föreslagit; sä skulle Expedition deraf fke; hivarwid Herr Doctor äVLKIins och Herr L,nds-Kamereraren Lroneboigs särfiildta meningar skulle bifogas, vr kuxra.
Lx xrotocollo polian klolmbor^ton. «tt. L. Asltri,,.
S2 wigtigt det a ena sidan ar för Staten alt kom - Den i4 November- yz komma til! ätnjutande af alla till desi upprätthällande anftagne Medel, sä angelägit mäste det ock, ä andra sidan wara, alt en noggran och sträng rontroll Hålles öfwer alla de Embets- och Tjenstemän, som i mer cller mindre mohn hafwa befattning med den allmänna Upbörden.
I händelse någon ny Lag af Riksens Högloft.
Stänocr pröfwas nödig, rörande controllerande Em. betsmäns answar , torde det tillätas mig, ait wördsammast anföra, det jag för min ringa del anser för högst nödig!, att desiförinnan tydeliga och be stämda Jnstructioner ntfärdas, sä wal för alla till redowisning styldige personer, som ock för dem, hwilka i kraft af sine innehafwande Embeten, arv förbundne att gransta och kontrollera UpbördsmanS räkenstaper,.
Efter min tanka är det icke nog dermed, alt den wise Lagstiftaren anbefaller en noggran conlroll, och Utstakar alfwarlig näpst för densammas uraktläkande; utan han bör afwcn, sä wida ändamälet ej stall förfelas, utstaka sätt, ordning och rid för samma cvnkrolls anställande.
Hwarje uplyst man inser nogstrmr, att ingen ling är wädligare än obestämde Lagar, i synnerhet dä fragan blir om sädane bestraffningar, som gä ut pä Embeleks förlust, för allid suspensionkr eller betydeliga böter och ersättningar.
Sä wal redowisande Uppbördsman som Contrvllerande"
Embetsman lära kunna hänföras till 3 sarstildte Closter.
De utgöras af Personer, som höra antingen till Militaire, Eclesiastique eller CivibStaterne.
Älla desta hafwa wal Jnstructioner och 94 Den 14 November och gifna föreskrifter att efterlefwa; men wid granskningen af de samina torde det lätteligen updagas, att de i anseende till deras alder dels arv mindre wäl afpaflade för närwarande tid, dels ock obestämda, hwartili afwen kommer den märkeliga omständigher, att en dek uppbördsmän och Controlleurer hafwa 40 till 50 om ej flere särskildte Resolutioner. circulaire-Bref och Ordres att efterlefwa. hwilka alla synes böra sammandragas till en enda allmänt gällande Instruktion.
Ehuru det, mä hända, anses för olämpeligk att här inga i ett mera enskildt bestämmande af hwad jag ofwanföre i allmänhet hast aran anföra, torde det kikwäl höggunstigt lillätas mig, att up, lvsningswis nämna något rörande den upbörd och Controll, som bliftvit Eccleciastique Embelsmän älagd.
Herrar Consistorii-Notarierne i Riket aro förbundne att ärligen redowisa för en bctydelig
Penninge upbörd, som ar anslagen ritt flere särskildta Werkö Tjeustemäns aflöning, den Studerande Ungdomens underhäll, Enkors understöd m. m.
Enligt Kongl. Förordningen af den n Februarii 1687 §.
10 hafwa sistnämnde Upbördsmän endast haft Decanr LonUlioriorum till Controlleurer och Upsymngsmän öfwer stna Räkenstaper, men i stöd af Kongl. Brefwet den 24 Aprill 1788, stola sam-eliga Consistoriernes Ledamöter anftvara för redogörelsen af de under deras förwalrning stående Medes.
Uti ingen u kommen Författning finnes mig wetteriigen stadgat hwarken om tid, ställe eller ordning som bör iaktagas wid den Eccleciastiqua Upbörden Den !4 November.
95 icke eller är i sednare'lider nägsnsarffild Pers n nämnd, som omedelbarligen bör laga befallning med concrollen öfwer de lill Dom-Capitlesi inkommande ach derifrän utgående medel.
Följden häraf har warit den, att en olika praxis blifwil harwid iaklagen i särffildke Conststoner och wid de tillfallen dä halcmcer försports hos Consistori Rokarierna har anledning yppast kill obehagliga upträden, längwariga Concvursmäl, och särstildka Personers osta kanbara förlust.
De nu omnämnde balancer, hade förmodeligen til! större delen warit förekomne, om genom bestämd och lydlig Lag warit Ulstakadt, att mana lig controll skulle anställas och wist person warit förordnad som närmast och omedelbarligen answarat för all yppad brist.
I anledning häraf wägar jag ödmjukast hemställa, atk i fall Lag INstotlers Betänkande, blir af Riksens Högloft.
Ständer antagit och godkändt, underdånig ansökan mätte göras hos Kongl, Majrt vm best Nädiga utfärdanöe af tydelige och esler närwarande kiders behof afpastade Jnstruclioner, hwilka bestämt utstaka alla de skyldigheter, som ej mindre Apbörds än Controllcrande Embelsmän af Militaire, Eccleflastique och Crvile-Stakerne böra hädanefter iakttaga, till undwikande af vet straff och answar, som owillkorligen böra hädanefter wara förknippade med blifwande Krvno-balencer.
LkriL.
Nakim.
Ell* 96
Enligheten med det uti Riksens Högloft.
Ständers Lag-Utstött den November uplästa anförande intygar ftob. l4o!mberZ5on.
Upkästes:
Ständers Allmänna Besmars och Oeconomie Utstötts Betänkande angående atstillige förändringar uti Kongl. Förordningen af den 25 Febr. 1748, om förlag wid Bergs- och Bruks-handteringen.