Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tul 1-tariifen efter handelsconjuncturerna, om slutligen det medgifves att dessa conjuncturer äro ständig variation underkastade och nästan med hvar postdag kunna ändra sig; så tyckes mig skenbarligen deraf följa, att Regeringen alltid, bör äga rättighet, att imellan Riksdagarna höja eller sänka hvilken artikel som heldst af Tull-tariffen och att en motsatt princip hvarken vore nyttig eller användbar.
Jag håller före, att det utan tvifvel ankommer på Lagstiftande magten, att enär Den 20 Juli. f. m. tim det nödigt Unner, bestämma Tullhetje* ningens medborgerliga rättigheter, li fe ont ett bestämma alla ef riga medborgares, och att dervid afföra huruvida beskaffenheten af"
Tullljensten medgift'er användandet af samma grundsatser, sorn Constltutioneh i anseende till andra Tjensteihäns till- och ansättande eller transporterande antagit, eider huruvida denna beskaffenhet fordrar afvikelse från nämnda grundsatser.
I sednare fallet äger Styrelsen ändai den kända utväg af Gonstitutorialers utdelande1 och den sorn ett sådant emottager har i förväg medgifvit de möjeliga följderna — har således i händelse af flyttning eiler af» skedande ej skäl att klaga.
Friherre Boye, 7,udvig:
Jemte det jag tror mig höra understödja den af GrefveLiltjenorantz gjorda motion, att förevarande Betänkande ina punktvis föredragas ocir afgöras; far jag dén srim göra Eders Excel» lenne Her:
Grefven och LandtMarskalken samt Höglo fl. Ridderskapet och Adeln uppmärksam derpå, a et den del af detta Betan-, kahdfe, sorti angar Nederlagsfrihet för Spann» inål, och hvarom Kerr Grefve Lantingshausen i dag gjort anmärkningar, hvilka Herr Grefve Schwerin besvarat, rätteligen ingär i alldeles samina ämne, sorn ofufuttas uti Den !iO~Juli. /. nu g7j de särskildta Betänkanden, angående Spann» målsIVIagazins Inrättningen, med hvilka- det Särskildta Utskottet inkommit, och Oeconomie- samt Be s v ä rstJ t - k o 11 e t snart lärer inkomma.
I anseende pä det oskiljaktiga sammanhang i ämnen, son* derimelhm förefinnes: och på dal ett nu fattade beslut i denna Nederlagsfräga icke sedermera ma ligga i vägen för den pröfning af dess nytta, som åter mäste uppstå, då, i Magazinsfragau, allmänna löreskri terna för Magazins Inrättningens vidd och omfattning sit,a* la afgöras och bestämmas; vågar jag föreslå, att hvad detta Betänkande rörer- Nederlags rättigheten af Spannmål må nu förb!-as, och uppskjutas till framdeles afgörande i 6 a mman ha ne med Magazinsfrågan.
V 'V G7 Friherre Stael von Hollstein, CorfitzLudvig:
Herr Grefve Löwenhielm anser Tullverket icke tillhöra Ständers befattning, hvad Tullens bestämmande och förvaltning angår; det är blott Tullintägten hvilken såsom Bevillning tillhör Ständerna.
Att denna Grefve Löwenhjelm?
tanka icke står i förening med historien om Tullverket, sä väl som med Ständernas beslut, vid de secinaste Riksdagar efter 1809, viii jag försöka bevisa.
I den förra frihetstiden kallades allt Statsinkomster, med undantag af den e - Den 20 Juli. f. nt. gejjtliga Bevillningen, som utgjordes af fulhet för att fylla Statsbristen; denna Bevillning upphörde "vid hvarje Riksdag, alla dessa medel stodo under StatsContoirets förvaltning, Tullverket administrerades genom en Direction, sorn Ständerna tillsatte och man känner att personerna ändrades vid Riksdagarna allt etter det rådande partiet: med Styrelsen, höjandet, inindskandet och åiäggandet af tull, hade Regeringen' ingen befattning, blott verkställigheten.
Skulle någon tro sig kunna visa-ett annat förhållande, så gore han det.
Regeringssätt vardt infördtjoch Konungen tog dispositionen1 öfver allt, och lemnade åt folket ingen annan rätt än att fä se huru hans-disposition varit.
Ar 1789 åtogo Ständerna sig att betala den skuld Konungen satt Riket uti, med det förbehåll, att sjelfva få bestyra» härom, utan Konungens influance; då inrättades RiksgäldsContoiret, och StatsContoiret upphörde med ali befattning med Bevillnings-medlen.
Ar 1809 inträdde Svenska folket i sina gamla rättigheter, samt till följd af sin beskattningsrätt förklarade, jemte andra medel, äfven Tullmedlen för Bevillning; att bestämma beloppet af densamma var en försigtighet så mycket nödvändigare, som annars den drygaste skatt kunnat åläggas landet, om Regeringen efter behag kunnat pålägga tull; att draga den mesta fördel som möjligt af denna InkomstTitel, lig'
Den bo Juli f. nt. 875 ger äfven i sakens natur, och häraf föijer, att det reglementariska nödvändigt mäste höra Ständerna till, emedan annars deras afsio ter skulle kunna illuderas.
Utom det P" ta tjenar äfven till styrka för min tanka, att Siänderna, vid 1809 års Riksdag, öfverlemnade rättigheten till Konungen att höja tullen på utländsk Spannmål, dock med vilkor, att i sådant fall mindska på andra artiklar, sä att totalsumman härigenom icke skulle ökas: vid sista Riksdag öfverläts åt Konungen att vid förra arrendets utgång år 1813 antingen å nyo arrendera bort tullen på 10 år, eller låta den genom er Piifiction förvallas.
Ständers dispositionsrätt är härigenom tillräckligen bestvikt, emedan den rätt Konungen nuinneha gmndar sig på Ständernas öfverhud.-e på bestämd tid samt utstakade före.kritter.
Herr Munck nf Rosenschöld: Lika ned Herr Grefve Löwen!'jehu tror jig, att sjelfva förvaltningen af Tullverket tillhör Konungen.
Men jag tror, att grunderna för dess o:,?anisatior» tillhöra Riksens Ständersjelfva, ali bestämma.
Jag är äfven af den öfvertygelse, att at Konungen bör öfverlämnäs åtgärden, att efter förefallande behof och omständigheter hoja eller sanka sjötullsafgifterna, utan att nödvändigt förhöjningen på en del varor skall åtföljas af en motsvarande nedsättning på en del andra.
Jag skulle vara <76 Deli 2o Juli f. m. af en annan tanka, om var lagstiftande och beskattande magt saml-ades hvart är.
Detta är en al de omständigheter som visa ofulikomlig-heten af var Gonslitulion, enligt hvilken lagstiftande Corpsen Idoli hvatt femte år nödvändigt skall sammankomma^ Inskränkes Konungens magt för mycket i sådana mål, sorn så mycket bero af oförutsedda händelser och conjuncturer, och sorn egentligen ej röra nationens friheter och rättigheter, så. få ofullkomliga och felaktiga stadganden fortfara i fiera år, utan att kunna rättas, om ej Urtima Riksdag sammankallas, och det blir nationen sjelf som mest får lida derigenom.
Jag är således af lika tankar med de värda Ledamöter, sorn anse det tillhöra Konungen att bestyra om sjelfva förvaltningen af Tullverket, äfvensom att efter påkallande och trängande omständigheter höja och nedsätta Sjötullen, hvarföre sedan för Riksens Ständer inåste redovisas.
Men jag påstår, att Riksens
Ständer sjelfva åsa rättighet att besluta om grunderna för Tullverkets organisation.
Grefve Lil Lj ener antz:
Jag får endast: iterera att med alla anföranden, som nu göra?, borde uppskjutas, i den händelse att> mitt förslag, till Betänkandets afgörande punktvis, varder antaget, Dtn 20 Juli j. rn - Grefve Löwenhjelm:
Jss instämmer med Herr Professor Rosenschöld fullkomligen i öfvertygelsen om nödvändigheten att förskaffa tullbetjeningen bättre utkomst, högre anseende och mera understöd i dess l jenstebefattningar.
Det är en obehaglig men afgjord sanning att opinionen, jag vet <j på hvad grund, oi ättvist nekar innehafvare af endel Jagte tulltjenster den aktning, som lemnäs deras vedel likar i annan tjenstväg, och alt till och med vid ulöfningen af tullbttjenters plister bos alla Glassér förmärkes en stark tendens, att gynna Lurendi ägaren emot Ttillbe! jenten.
Jag tror att om bättre utkomst bereddes
Tullbetjeningen skulle’det mångdubbelt löna sig.
Ja" tror äfven, att Verket skulle vinna i ordning och anseende, om aldre och föitjenta Militairer vid Tullverket, vid inlräfFande ledigheter, anställdes.
Synnerligen önskade jag alt' beslagen hädanefter tillerkändes beslagarne som deras ensak, och ej, sorn nu, endast till en ganska liten del tillfalla dem-, sedan afdrag af alla slag iöregålt.
Uppå gjord och bifallen proposition af Herr LandtMarskalken, företogs det sednare af ofvanberörda Memorial nu punktvis , och blefvo de devi gjorda tillstyrbanden, i kraft af särskilda propositioner, af Riddersfcapet och Adeln antagna, blott med följande undantag. 378 £o Juli f. m. 1:0
Af förslagen till beläning å fastighet, hvaröfver ännu Yttranden af Bancooch StatsUtskotlen, voro att förvänta. 2:0
Af frågan om tullens förhöjande å utländsk spannmål, samt om Allmänna Ma* gazinsDirectionen, hvilken fråga skulle hvila, till dess OeconomieUtskottets Betänkande om Magazinsinrättningen till föredragning inkommit. 5:0
Af frågan om planteringar af Hampa och Lin, hvaröfver Utskottet, gemensamt med OeconomieUtskottet, särskildt sig yttrat. 4:0
Vid punkten angående tullförvaltningen, föreslog Herr Rosenschöld, i afseende på tulltjenstemännens aflöning, att, i stället för orden: bestämdt belopp, matte sättas, bestekndt och för deras utkomst tillräckligt belopp.
Grefve Lil Ijener antz:
Jag kan för in gen del conformera mig med de Ledamöter, som önska att Tullbetjenters tjenster och befordringsrätt må sättas i likhet med öfriga Tjenstemäns.
Om icke Tullstyrelsen äger rätt, att befordra de pälitliga. och afsätta sådana, som äro försumliga eller för ■Den 20'Juli.'f. m. -mutor tillåta Tullförsnillning, skall Staten alltför mycket lida, och ingen kunna svara för författningarnas efterlefnad; ty sällan lärer en Tullbetjent så oklokt ställa sig, vid medvetande om Lurendrägeri, att han derföre lagligen kan fiån tjensten dömmas.
Jag är deremot i högsta måtto af den tanka, att Tullbetjénte förses med goda lönevilkor, så att Tjensterna må vara begärliga för hederligt pålitligt folk, och att innehafvare af s-ådana sysslor .må vara rädda att dem förlora.
Grefve von Lantingshausen coriforme* rade sig med Grefve Liljencrantz.
Harr Munck af Rosenschöld:
Sorn jag ej annat kan förmoda än att äfsigten med Tullverket är den, att
Rikets interesse bevakas så väl i anseende till behörig tulls erläggande, som till förekommande af förbudna varors införsel; sä mäste det vara af 'rigt, att orsakerna till bristerna uti dessa åtgärder, så mycket möjligt är, undanrödja®.
Bland dessa orsaker är, jemte den för ringa aflöningen, en af de hufvudsakligaste den, att tjensterna vid detta Verk äro ställda på så osäker fot, att inneha fvarne. för bibehållandet af sin tjenst, bero af personers godtycke, hvilka, oaktadt den bärta villja, sjelfva t j äga tillfälle att undersö. ka förhållandet, utan nödsakas sätta tro till ■ggc* Deri 2ö Juli. /. nu rapporter af personer, sorn uti sina p til ola* •men e äro bundne vid någon föreskrifven
I,ag utan blott följa sina egna personliga asigter.
Jag anser derföre, om Staten skall kunna påräkna en behörig tullbevakning, att a'uiindstone vissa af de Embetsman, åt } öka den är anförtrodd, aga, i ett nitiskt < :i redligt uppförande, "tillräcklig säkerhet for bibehållandet af sin plats, och alt de således böra få njuta samma befordringslagar 'till godo, söm andra i Grundlagarna skyddadé Embets- och Tjenstemän.
Det är lör ändamålet tillräckligt, om de, utan ransak* •ning och dorn, få suspenderas.
Grefve I Alij ener antz:
Detta är visst 'fett underdånigt ön«kningsmäl; rr*én jag skulle för min del ogerna se, att Högloft.
TVidderskaprt och Adeln yttrade en underdånig önskan, sorn visade mindre kännedom om Sakens verkliga beskafF nhet.
I en tidpunkt, dä klagan föres ofv r efterlåtenhet vid bevakandet af Statens rätt, böra kraftiga mesurer tillstyrkas, och ingalunda förlamandet af de nu existerande anstalter.
Stael: Med Professor
Ro senschöld förenar jag mig i den delen fullkomligt, att dessa Embetsman malte äga någon säkerhet vid sina sysslor; följden skulle annars blifva, att de för sin framlid vore C 01 Den 20 Jwö vöre nödsakade begagna sysslan så , medan den innehades, att de hade sin bergning framdeles, om de skildes vid derisamma.
Jag hoppas icke blifva, satt i nödvändighet att anföra exempel derpå, att sådana tjenstemän blifvit exponerade just derföre, att de gjort sin tjenst exact, men derigenom ådiagit sig ogunst; att Grefve
Lilliencrantz irrar sig då han påstår detta blott vara ett ön$ kningsmål, då rättigheten tillhör Konungen, tror jag mig förut hafva visat, och något som motsä‘ge’r detta kan af Grundlagen icke inhämta?, och strider äfven mot naturen af silken, att medlen skulle höra Ständerna till, men diSpösitiefnen, till hvad belopp denna summa kunde vipp*1 drifva?, tillhöra Konungen.
Herr Manch af Roscrisönölä- Jag vill ej bestrida Herr Grefve Lilljeitcräntz, att Tullbet jeningen gor sig ofta så skyldig till fel i tjenste», att vederbörande utan fara att misstaga sig kunna Forafékedä v eif ler transportera dem.
Men jag påstår, ätt grunden till denria så ofta inträffande fel-’ aktighet ligger så väl i den för ringh äfhV ningen, sorn i Tjenstcns osäkra bibehållande.
Denna osäkerhet förmår mången att begagna tillfället att rikta.sig, 'sår lange det erbjudfir . s,ig, da nian ej kan med riågön vis&net påräkna, huru la nge dét får foitfaräi hiild. o. Hd,’ Fröt. ‘ "* il'i: "ilsx " 88* Den So Juli f. nt.
Jag påstår visst icke, att någon af dessa Embetsman blifvit entledigad, utan att hafva gjort sig förtjent dertill.
Men jag vil» le genom en mera stadgad säkerhet för innehafvandet af sådana tjänster bereda för framtiden möjligheten, alt till dem få cm» ployerade män af allmänt känd redlig charakter och af tillräckliga kunskaper.
Hvilken Officer skulle väl nu vil 1 ja bekläda en plats, som ej kan föda sin man, utan Kronans försnillning, och sorn kan fråntagas honom genom rapporter af personer, som han kanske förr ansett till och med under sin värdighet att närmare umgås med.
Grefve Lilljencrnntz:
Jag har redan förenat. mig med dem, som önska löne» vilkorens förbättrande.
Min öfvertygelse om oklokheten, att göra Tjenstemän vid Tullverket säkra om sina sysslors innehafvande, får jag deremot iterera.
Mig vetterligen, hafva åtmindstone de lägre Tjenatemännen icke Fullmagter, utan Constitutorialer.
Vore annorlunda, så borde, i stöd af den erfarenhet jag äger, sådan författning vidtagas.
Ingen anledning är att befara det afskedade Öfver- och '
Under-Officerare •kulle vägra emottagandet af Tullförvaltare sysslor, fastän de ej finge Fullmagter.
Om, ibland denna folkclass, val göres med Urskilning, så erhållas säkerligen personer, Den 20 Juli f. m. m hvilkas medvetande befriar från vådan att afsättaSi Grefve von 'Schwerin:
Enligt princip borde alla sysslor vara amovibla från Styrelsen.
Men hvad söm är görligt i Frankrike och England, är derlore ännu irkö görligt i Sverige.
I de förstnämnda Tänder linnas utvägar till utkomst, sorn icke finnas här.
En tjensteman, destituerad från sin syssla, hars vårt här i Landet att linnä bröd för hustru och barn.
Det är derföre som Konungens rättighet att destituera från sysslor, icke sträcker sig längre, ari till ChefsEmbeten.
Hvad Trillbetjenterriä heträfFar, så synes mig, att väl till- och af» Sättandet af de personer, sorn äga befattning med ÖfverstVrelsen, borde bero af Kolningen; äfvensom till- Och afsättandet af de ringare Embetsman inom Tullverket, börtie få bero af Öfverstyrelsens godtfinhande.
Men Tullförvaltare, TulllnSpectorer Och' Con tro
Hem erne äro Embetsman, sorn med debitering och uppbörd äga befattning, de äro jeriiförliga med Kronofogda*'
Och borde], lika med dessa, äga Fullmagter på Sina sysslor.
Herr Munck af Rosenschöld: jag för enar mig till alla delar med hvad den värda Ledamoten, sorn s ist talade, mi yttrat.
Herr Grefve Liiljericremz, anför som skal 884 Den' 20“Juli f, m. för sin mening, att
Tullhetjeningen bör lämna efter godtycko afsätta^, att den inga Fullmagter, utan blott Constitutorialer, har.
Men det är just nu frågan, om icke dessa Constitutorialer böra förvandlas till FnlIntägter, och samma befordringslagar gälla för Tullverkets, sorn för andra Embetsman.
För öfrigt- får jag hemställa till Herr Grefvens eget besinnande, om icke nu så lätt lian hända att, oaktadt ingen oskyldig förorättas, en mindre egennyttig afsättes och remplaceras af en annan mera egennyttig.
I min tanka kunna Tullbetjenter närmast jemföras nied.
Fiscaler och Uppsyningsman, hvilka i anseende till naturen af deras sysslor tjena med Constitutorialer.
Synnerligen passar denna jemförelse nu för tiden å Landuullsbevakningfcn.
En Tullförvaltare vore särdeles enfaldig om han ställde sig så, att han klefve tagen å bar gerning.
Irnellertid hafva sådana funnits, som drifvit öppen hamdel med Lurendrägeri, titan att någon velat åtaga sig egenskap af åklagare; och troligen finnas dylika än i dag.
Om allmänheten och Tullstyrelsen känner detta, lärer vara nö - Den 20 Juli e. m, ggg digt, att en slik väktare mot Lagbrott må kunna entledigas, utan omvägar af en lång osäker rättegång.
Jag vill medgifva, att förj hållandet må vara annorlunda sned de förnämsta Tjänstemännen vid Tullverket, hvilkas befattningar lättare kunna controlleras, såsom mera indirecta, och till hvilka tjenste!' dessutom bör väljas personer af mera erkänd odling och moralitet.
Slutligen får jag anmärka, att efter återvunnen laglig frihet, inrättningar icke böra vidtagas på grund af de missbruk, som under despotismens ‘ tidehvarf före föllo.
Med Grefve Liljen crantz, skulle jag alldeles instämma, om hos de personer, åt hvilka man anförtrodde en så stor magt, alltid vore rättvisa, och de icke läto passioner ofta råda på sig; men då de icke mera än andra menniskor äro fria för menskliga svagheter, så är det för mycket vagadt, så öfverlemna menniskor» välfärd åt slumpen och godtycket.
Man har beklagligen flera exempel härpå.
I denna dag är fran trycket utkommen en skrift sorn visar, huru en af de kunnigare och bäst kända Embetsman jad Tullstaten blifvit förföljd, derföre att han lät trycka
Den 2o Juli /. m. ett EmbetsMemorial; det måtte säkert in» tiehåliit en sanning som varit obehaglig för Förmännen, då han härigenom framställ, de sig för allmänhetens Domstol; han flyt* tades från Götheborg, der hans syssla gaf honom anständig utkomst, tift Marstrand, väl icke som fånge men dock utan att hafva sin bergning, hvarest han i flera år måste så till sägandes lefva på egen bekostnad, allt under löfte om ersättning, imellertid bortgafs hans syssla i Götheborg till en slägtinge af en af Divectetirerna; detta har likväl händt under förra arrendetiden; sådana våldsamheter bpra likväl afskaffa?.
Ilans Excellcncc, Herr Grefven och, Fnndb
Mar skalken gjorde proposition, att.
Tullförvaltare, Tulli ispectorer och Contra!-» leurer måtte med Fullmagter förses, Efter taget beslut, att denna afton fortfara med detta mål, åtskildes Högloft.
IVidderskapet och Adeln klockan i till 3, Jn fidem Protocolli, A, G, Silverstolpe, Ben f Juli. e. «, Tliorsdagen den 20 Juli.
Plenum klockan £ till 7 e. m.
Fortfors till slutet^jped öfverläggningen om Särskildta Utskottets Betänkande, hvilket i de återstående delar godkändes, undantagande i hvad det angick dea föreslagna StataQeconomiska Journalen, i afseende hvarpå Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, under åberopande af hvad han förut i detta ämne sig yttrat, hemställde, huruvida Ridderskapet och Adeln, antingen genom en underdånig skrifvelse eller kanske heldre genom Herr Grefven och LandtMarskalken, borde å detta mål söka Hans Maj:te Nådiga sanction.
Herr Friherre af Wetterstedt, Gustaft ville blott erinra, det han trodde detta mål vara af beskaffenhet, att icke namneligen, utan skriftligen, böra hans Maj;t i underdånighet föredragas.
Ridderskapet och Adeln, att Särskildta Utskottets förslag om en StatsOeconomisk Journal och tillförordnande af en Redacteur för densamma, genom en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t öfverlem* 888 Den 2o Juli f. m. lias i ändamål att ännu under Riksdagens lopp, underställas Dess Nådiga pröfning och stadfästelse, samt att de öfriga respeetiva Stånden må anmodas, att instämma i detta be^ slut.
Upplästes ett Memorial från Gonstitu? tionsUtskottet, af förliden gårdag, af deC hufvudsakliga innehåll: att Friherre Stael von Hollstein, grundande sig på det Särskildta Utskottets Betänkande och dess Ordförandes enskildta genom tryck utgifna yttrande, uti inlemnad skrift till Constitutiöns-- Ufskottet ansett anledningar vara för handen till anmärkningar enligt royide RegeringsFormen, i. följe af tillåtelsen att importera Engelska Manufaktur er och Utländsk spannmål; hvarjemte Utskottet förklarar, att dessa uppgifna anledningar ej ilsyfta andra' ämnen än dem, hvilka Utskottet med största noggranhet redan under pröfning och öfvervägande förehaft; att om af trycket utkomna skrifter kunna föranleda Friherre Staél von Hollstein till det steg lian tagit, Utskottet deremot å sin sida ej kunnat eller bort grunda sina omdömen på sådana handlingar, hvilka sakna den slags oflicialitet, Sorn skulle gifva dem trovärdig»
Dea So Juli. e. r/U 88& het i afseende pä pröfningen af personers förhållande; att Constitutionen, i anvisningen på StatsRådets
Protocoll bestämdt utmärkt hvilka handlingar böra utgöra Utskottets ledning vid utöfningen af en pligt, hvaraf medborgliga säkerheten så väsendtligen beror; att det är i anledning af dessa Frotocollers granskning sorn Utskottet förut ansett ingen anmärkning vid dessa af Fri*, herre Staél uppgifna fall kunna äga rum, och således af hvad han anfort icke-erhållit någon anledning att frångå sitt förut fällda; omdöme.
Friherre Stael von Hollstein-» Corfits JLuävig, uppläste ett så lydande Yördsamt Memorial.
Att ConstitutionsUtskottet icke gjort afseende på de anmärkningar jag gjort, har alldeles icke förekommit mig ovantadt, då jag förut sett att SärskildtaUtskottets Betänkande icke väckt någon uppmärksamhet hos ConstitutionsUtskottet.
Jag tror likväl att Utskottet hade gjort väl, om detsamma ställt sitt Betänkande i den form, att det icke varit en indixect förebråelse, så väl till Särskildta Utskottet, som åt de Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, som yttrat sina tankar emot Ministrarna.
Att den ena dagen klandra, och den andra dagen god - 89® Den 20 Juli. e. m. känna dera» åtgärder, hade varit en sådan inconsequence, sorn ländt Ridderskapet och Adeln till föga heder.
Man har således blifvit tvungen till ett steg, för alt undvika ohlida omdömen, så väl sona till bevarande af sin Riksdagsuianna rätt, hvilket säkert annars uteblifvit, då man ansett det vara tillräckligt till det goda ändamålets vinnande, nämligen att genom de gjorda anmärkningarna visa, att Riksens Ständer fäst uppmärksamhet på administrationen och genom framläggandet af missbruken gifvit en vink, att de för framtiden borde undvikas.
Och ehuruväl Riksens Ständers beslutande rätt, enligt ro7:de $. RegeringsFortnen, derigenom icke är dem betagen, att
ConstitutionsUtskottet icke gjort afseende på anmärkningarna, så tror jag likväl icke något hinder nu mera ligga i vägen för dechargen, sedan Ridderskapet och Adeln gifvit sina tankar tydeligen tillkänna, hvarigenom de böra förvänta, att mera afseende än hittills göres på dess önskningar och Landets Sannskyldiga nytta för framtiden.
Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus, anförde skriftligen; Jag utber mig Eders Excellences och Höglofl.
Ridderskapets och Adelns tillstånd att få yttra några få ord öfver detta ämne.
Äfven jag anmäler mig såsom Dsn 2o Juli e. m 89i hörande ibland dem, hos hvilka det väckt förundran att Riksens Ständers ConstitutionslTtskott, efter slutad granskning af de Protocoll som uti StatsRådet blifvit förde, ingenting anmärkningsvärdt funnit att tillkännagifva för Riksens Ständer, utan anmält Konungens Rådgifvare till erhållande af decharge.
Alldeles icke derföre, att jag finner eller någonsin kan komma att finna någon glädje uti att se högt uppsätta män blottställda för oblida omdömen, utan derföre allenast, att det svntes mig sorn hade sakernas skick, na ti or alrepresen:ationens värdighet och omsorgen om regeringssättets framtida bestånd, ovilkorligen fordrat ett annat utlåtande än det sorn ConstitutiontUtskottet afgifvit.
Det Särskildta Utskottet hade uppfyllt titt erhållna uppdrag, och gifvit form åt de orediga klagoljud, hvarigenom, så väl före
Ständernas sammankallande som under de första månaderna af deras sammanvaro, den inhemska Näringsidkaren tillkannagaf sin förlägenhet och sin nöd.
Utskottet hade till Ständernas pröfning framlaggt orsakerna till denna förlägenhet och ibland dessa orsaker anmärkt den exclusiva rättighet att i Irenne år få i Riket införa bomullsväfnader, hvaraf en af Rikets Städer varit i åtnjutande, 892 Den 20 Tali. e. m, och de särskildta tillståndsbref till införande af en annan vara, som under åren 1812, 15 och l/j. blifvit enskilda medborgare tilldelade.