Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att någon skulle anse sådant såsom bevis på bristande upplysning betviflar jag; men deremot tror jag, att sådant utmärkande kan anses innefattas deruti, att man sätter sig emot hvarje förändring, 0111 den ock är af högsta behof påkallad.
Om de öfriga Stånden fästat sig vid den åsigt, jag nu haft äran försvara, är jag öfvertygad, att den icke blifvit lemnad utan afseende.
Jag kan emedlertid icke nu vara envis, utan förbehåller mig blott på förhand att få afgifva min reservation.
Ilr Strussenfelt:
Jag begärde ordet för att förklara, att antingen har Hr Dalman ej hort, hvad jag sagt, eller ock har han förtydt min mening.
Jag har icke sagt, att Konungen redan yttrat sig öfver sjelfva förslaget; men jag har sagt, att då detsamma en gång öfverlemnas jemte en K. propos. om dess antagande eller granskning, måste, till fullgörande af grundlagens föreskrifter, pröfning af förslaget först äga rum i Statsrådet.
Att anhålla örn en K. propos., eller bestämma ett visst sätt i afseende å innehållet och omfattningen deraf, måste alltid blifva olämpligt.
Det var denna rättelse, jag ville uppgifva.
Jag ber att, i anledn, af Hr Dalmans yttrande, få erinra om den ursprungliga tillkomsten af det nya lagförslaget.
1810 gjordes af Ständerna begäran, attén committé' mätte sammansättas för att i system sammanfatta våra befintliga lagar.
Denna begäran verkställdes; och det är då ingenting naturligare, än att Regeringen, sedan committe'en utfört sitt arbete, helt enkelt säde till Ständerna: här har ni det arbete, som blifvit hegardt.
För min del linner jag det vara grannlaga af Regeringen, att hon, utan »56 Den ij Norember f. m. inverkan, medelst yttrande af eget omdöme, uppfyller Ständernas begäran; men sedan förslaget sålunda blifvit frainiagdt, tror jag, att om Ständerna antoge och Konungen bifölle Hr Dalmans förslag, skulle verkställigheten af den sista granskningen derförinnan erfordras, ty icke kan man begära, att Konungen skall nöjas med arbetet, sådant det är, utan granskning.
Vill man således det ena, måste man ock tillstädja det andra.
Men nu förekommer, att Ständerna redan i flera lösryckta delar lemnat bifall och undan bedt sig någon ny granskning.
Jag tror således, att det är tjenligast att bifalla betänk.
Jag vill endast svara Hr Strussenfelt, att hans sista yttrande ådagalägger, det jag fullkomligt riktigt uppfattat bans första.
Jag får ytterligare fästa Ståndets uppmärksamhet på olämpligheten deraf att i lagstiftningsfrågor gå önskningsvjs till väga.
Om R. o. Ad. begär att få veta K. lVJts tankar i ämnet, innan det af K.
M. är pröfvadt, tror jag, att en sådan anhållan vöre något förvänd.
Att de öfriga Stånden skolat sakna den upplysning, sorn af Hr
Dalmans yttranden kan vara att inhemta, måste jag betvifla, enär man så ofta hör yttranden från de andra Stånden, hvilka synas utgöra afskriften af hans.
Det nu föredragna 2 mom. blef af R. o. Ad, bifallet, Hr Dalman:
Jag hörde blott ett ja, som var Hr v. Hartmansdorff;, och ett nej, som var mitt.
Dessa tycker jag hade kunnat qvitta mot hvarandra; men då Hr Gr. o, Landtm:s förklaring gifvit det förra öfvervigt, vill jag emedlertid icke uppehålla med votering, utan åtnöjer mig med alt i prot. nedlägga min reservation emot det fattade beslutet, Hr Stuart, Carl Gust., reserverade sig äfven emot det nu fattade beslutet.
N:o »48, angsde förnyad tryckning af förslagen till civil- och crimi na lia g en.
Jag har ingenting emot sjelfva saken, men önskade blott, att dä Ständerna besluta så vidlyftiga tryckningsarbeten, de jemväl måtte anslå medel till bestridande deraf.
Sådana torde eljest blifva svåra att finna, sedan besparingarna numera troligen blifva så inskränkta, Utsk:s förslag bifölls, R. o.
Ad. biföll äfven i allt öfrigt utlåt.
N:o 8t med don förändring, sorn i utlåt.
Pite <48 blifvit tillstyrkt.
Den 17 November f. m. l5; Till pröfning företogs LagTJtsk:s d. 6 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o i4g i anledn. af anmärkningar vid Utsk:s betänk.
N:o 92 öfver motion af Hr G. G.
Uggla om förtydligande af föreskrifterna, rör:de beliofvet af fullmagt vid besvärsskrifters och ansökningars ingifvande till K. M. samt Hof- och Öfverrätter, och om upprättande af formulär till besvärshänvisningar.
Hr Stuart, Carl Gust.; Jag vill gerna medgifva bebofvet af en förklaring öfver 1812 års förordning i fråga om skyldigheten för den, som inlernnar annans besvärshandling;}!', att vara försedd med fullmagt; men jag bestrider en sådan förklaring i den riktning, Utsk. nu föreslagit.
Jag kan altså icke hylla den utsträckning af skyldigheten att prestera fullmagt, som Utsk. tillstyrkt; ty i enlighet med detta förslag skulle fullmagt ovilkorligen hos hvarje embetsmyndighet företes, Ufven då en ansökning ef ler annau handling, som icke rörde tredje mans rätt, vore skrifven och under. skrifven af sökanden sjelf, men af honom icke inlemnades.
Jag befarar altför stora olägenheter häraf för den enskilde, och yrkar således afslag a betänk, samt anhåller om propos. derå.
Jag förenar mig med Hr Stuart.
Då en handling är egenhändigt af parten undertecknad, anser jag den grundsats vara fullkomligt riktig, att någon fullmagt för samma handlings lagliga producerande icke erfordras.
Hade altså någon förklaring af det ifrågavar. lagstadgandet ansetts böra äga rum, så tror jag, att den bort verkställas i en motsatt syftning, än hvad nu skett; men för mig är det fullkomligt klart, att, enligt nuvar. lydelsen af 1812 års förordn., fullmagt icke behöfver företes, då handlingen är skrifven af contrahenten sjelf.
Jag är öfvertvgad, att den föreslagna förändringen komme att leda till stora olägenheter, förlust af fatalier etc.; och då Utsk. icke velat ingå på den motsatta sidan af förklaringen, hade Utsk. åtminstone bort låta förblifva vid hvad nu är stadgadt.
Gyldenstolpe, Anton Gabr,:
Uti det första betänk, i frågan N:o 92 förekomma 2:ne särskilda punkter, hvaraf jag anser den lörsta lätteligen böra afslås, men deremot den andra bifallas.
Särskilda propostr derå torde således vara nödiga.
Då i anledn. häraf betänk.
N:o 92 punktvis föredrogs, afslog R. o. Ad. i:sta punkten, men bjföjl den andra.
Vid förnyad föredragning af LagUtsk:s d- 6 dennes e, m. på bordet lagda betänk.
N:o i5i öfver Hr Emil V, ^ Trojls motion om ansvarsbestämmelser för den, som, med T uppsåt, oriktigt upprättar räkenskaper och handlingar, som i58 Don 17 November f. m. til!
;illmiin nytta och rättelse äro, Lief samma betänk. afR. o. Ad- bifallet. H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att R. o. Ad. d. 2 sist!.
Juni beslutat, att StatsUtskts utlät.
N:o io4,iunledn. af väckt motion om anslag af 2000 tunnor säd ät de nödlidande i Norra länen skulle hvila, tills Utskis utlåt, angdie redovisningen af gamla inagasiusfonden inkommit.
Då Ståndet i sista plenum bifallit Utsk:s utlåt.
N:o 237 i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos , angdie f. d. allm. magasinsfonden samt betalningsvilkoren för erhållna spannmälsunderstöd m. 111 , hemställde H.
Ev. altså, om R. o. Ad. behagade tillåta, att utlåt.
N:o io4 nu finge föredragas.
I anledn. häraf föredrogs nu StatsUtskls nämnde utlåt.
Hr von Hartmansdorff, Aug., anhöll att få veta, huru detta utlåt, af de öfriga RiksStdi blifvit afgjordt.
Ridd.Secret. upplyste, att de 3die öfriga RiksStdi bifallit StatsUtskrs utlåt.
N:o io4- Lfppå derefter framställd propos. blef samma utlåt, äfven af R. o.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtskts d. 10 dennes på bordet lagda memor.
N:o 3oi, i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s utlåt.
N:o 25i, fann R. o x\d. för godt att vid Utsk:s yttrande i memor.
N:o 3ot låta bero.
Uppå begäran af Frih. Boye, Ludv., samt Ilr af Wetterstedt, Niclas, lades ånyo på bordet StatsUtsk:s d.
10 dennes bordlagda utlåtdi: N: 3o2. angdie Hr Dalmans motion , att af det vid sista riksdag beviljade extra anslag bereda tillgång för beväringeps beklädnad; N:o 3o3. i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o aoo, rörtde Gr. v. Fersens motion om de förändringar, som insmugit sig uti de af K.
Carl XI confirmerade, med allmogen upprättade knektecontracten; N:o 3o4- i anledn. af väckt fråga om rättighet för K.
M. att, i saknad af tillräckligt årligt anslag för beväringens beklädnad, för detta ändamål använda reservförråden.
Vid förnyad föredragning lade R. o. Ad. till handlingarna StatsUtsk:s d. 10 denqes på bordet lagda utlåtm:
N:o 3o5. j anledn. af erhållen återremiss å Utslits betänk.
N:o nåd, rör:de den utaf Riksd.fullm.
Anders Danielsson irån Elfsborgs län väckta motion om rättighet för indelta Armeens civilstat alt, lika med den militära, njuta ersättning för Utgifna u c eord; Den 17 November f. ra.
N:o 307. i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 272, ang:de väckt motion om understöd af allm. medel åt de nödlidande invånarne i Bohuslänska skärgården; N:o 309. i anledn. af erhållen återremiss pä Utsk:s utlåt.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s d, 10 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 3o6, i anledn. af väckt fråga om rättighet för de landshöfding.vr, hvilka sedan början af år i83o tagit afsked, att komma i åtnjutande af pension, till beloppet motsvarande den, som hädaneftar afskedstagande, pensionsberättigade landshÖfdingar äga uppbära.
Då, enligt hvad Utsk. upplyst, denna fråga är väckt och afgjord i sammanhang med statsregleringen, anser jag densamma nu icke kunna utgöra föremål för pröfning
Den utsträckning, Frih.
Boye begärt, kan icke förändra sjelfva saken.
Någon annan åtgärd, än att lägga betänk, till handlingarna, lärer altså icke vara att vidtaga.
StntsUtsk:S utlåt.
N:o 3o6 blef af R. ö. Åd. bifallet.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskrs d. 10 dennes på bordet lagda memor.
N:o 3o8, i anledn. af RiksStms olika beslut i fråga om handllangningsunderstöd för nybyggare uti de norra orterna, blef den af Utsk. föreslagna voter:spropos. af R. o. Ad. godkänd.
Upplästes och lades på bordet Banco- och LagUtsk:nS betänkm:
N:o 1. öfver Riksd.fullm.
Peter PehrSsönS från Calmar län motion om åläggande för R.
St:s Bank att till vederbörande domare årligen aflemna förteckning på intecknade fordringar; N:o 2. med förslag till lag för offentliga bolagsbanker.
Ad. åtskiljdes kl. Jj. till 3 e. m. lii fidem protocolll, F. O. Silfverstolpe, Måndagen dien 17 November 1834* Plenum kl. -J till 6 e. m.
Justerades 9 prot.utdn för denne dag f. m.
Företogs till pröfning Oecöii.Utsk:s d. 10 dennes på bor - i6o Den 17 November c. m. det lagda ytterligare betänk.
N:o 134 i anledn. af väckta motioner, ang:de gästgifveri- och postskjutsväsendet samt forvagnsinrättningar. R. o. Ad. beslöt, att detta betänk, skulle punktvis Utsk:s förslag i afseende på beredandet och verkställigheten af skjuts-entreprenader. 1: s t a m o rn.
Frih. Boye, Ludv.; Jag ltan icke betrakta detta förslag annorlunda, än såsom ett indirect tvång för Svenska folket att hädanefter åka i diligencer eller fara på ångbåtax-.
Detta tvång vore ändå drägligt, om man hade diligencer på alla vägar, och om hela landet vore genomskuret af canaler.
Jag frågar: hafva de varor, som ulgöra regulatorerna för vårt mynt eller med hvilka myntet jemnföres, hafva spannmål, jern stigit till högre värde nu än förr?
Hvad är då orsaken, hvarföre vi nu skola betala högre skjutslega än hittills.
Jag kan ej finna annat, än att detta skulle vara ett orättvist tvång, och anhåller, att vi genom votering må få omkull detta betänk.
Äfven jag tycker, att det ar en nog hög tillökning i skjutslegan, som här blifvit föreslagen; men det ar ej dervid jag vill fästa mig, utan blott vid ett besynnerligt förhållande emellan x:sta och 7.-de mom:n.
Uti 1 mom. står, att entreprenörerna skulle berättigas att af resande uppbära 24 s^- h:co per mil; och 7 mom. innehåller: ”Skulle skjutsstation gifvas, der pålitlig entreprenör erbjuder sig att för mindre lega än 24 sk. per mil, och utan tillskott af de skjutsskyldiga, skjutningsbestyret öfvertaga, bör ett sådant anbud få ovilkorligen antagas.”
Sålunda är föreskrifvet, att om lian erbjuder sig att skjutsa för mindi-e än 24 sk., skall hans anbud ovilkorligen antagas; och likväl står det stadgande i 1 mom. fast, att lian berättigas uppbära 24 sk. lega för hvarje mil.
Jag kan således ej finna annat, än att det är en mptsägelse emellan dessa båda mom. eller åtminstone en underlåtenhet att i 1 mom. göra undantag för det i 7 mom. upptagna fall.
Dessutom bär jag en anmäx-kning att framställa emot ett annat mom.", men jag skall vänta dermed, till dess det förekommer.
Tvärtemot den förste värde talai-en gillar jag hufvudsakligen, för min del, det förslag till förändringar i skjutsningsväsendet, som från Oecon.- Utsk. inkommit, emedan jag anser det sätt, hvai-på skjutsningen nu bestrides, menligt inverka på landets välstånd och vara hinderligt för dess förkofi-an såväl i moi-aliskt som ceconomiskt afseende.
Men jag kan icke helt och hållet instämma i allt, hvad Utsk. i x mom. föreslagit.
TJtsk^ er - Den ij November c. m. erkänner nemi., att det är ett åliggande för de skjutsskyldiga att sammanskjuta det ytterligare tillskott i penningar eller varor, som kan erfordras utöfver den bestämda skjutsersättningen af 24 sk. per mil; men Utsk. har det oaktadt i slutet af samma mom. tillagt, "att på de få orter, der locala svårigheter sådant ovilkorligen påkalla, någon förhöjning i legan utöfver 24 sk. milen för en häst må af K. M:s Bef:h:de kunna föreslås till fastställande af K. M.
Detta sednare tillägg kan jag icke gilla.
För att kunna bibehålla den likhet i skjutslega, som torde vara oundgängligen nödig till förekommande af en stor villervalla och oreda uti communicationerna emellan särskilda orter inom Riket, hemställer jag, att den sista delen af detta mom. måtte utgå, nemi. fr. o. m. orden: ”dock att på de få orter” etc.
Till en början ber jag att fä tillkännagifva, att jag ej varit med i Utsk., då della betänk. uppsattes, och att om något redactionsfel skulle förekomnaa i förslaget, är det någonting, hvarför jag undandrager mig all ansvarighet.
I sjelfva saken får jag, emot hvad Frih.
Roye yttrat, förklara, att det ej kunnat vara Utsk:s mening att genom skjntslegans förhöjning till 24 sk. milen tvinga Svenska folket att färdas på diligencer eller på ångbåtar, emedan , om detta varit föremålet för Utsk:s sträfvande, skjutslegan ytterligare hade blifvit förhöjd 100 proc.
Jag kan, med den kännedom jag äger om diligence-inrättningarna i landet, gifva .tillkänna, att en till 24 sk. b:co förhöjd skjutslega kommer att motverka dessa inrättningar.
Först då legan höjes till 32 sk. å 1 r:dr b:co per mil, blir det för individen en fördel att bilda sådana inrättningar i stort. 24 sk:rs skjutslega har ej annat inflytande på diligenceinrättningarna, än att för dem fördyra skjutningsentreprenaderna, hvaremot deras pris ej kunna stegras i samma förhållande.
Men Utsk. har afsett en vigtigare sak, än att underhjelpa diligence-inrättningarna, nemi. att ordna hela skjutsväsendet i Riket.
I följd af de motioner, som vid denna riksdag inkommit från nästan alla ledamöter i BondeSt., oell som blott äro en fortsatt klagan från föregående riksdagar, har Utsk., för att på något sätt kunna afskalfa skjulsningsskyIdigheten, sökt framkalla skjutsentreprenader öfver hela Riket; och för att lätta dessa entreprenaders ingående har Utsk. gått den medelväg att föreslå 24 sk:rs lega, som icke motsvarar det onus, som åligger den skjutsningsskyldige.
Det blir likväl icke möjligt att tillvägabringa entreprenader för detta pris på de ställen, der menigheterna veta alt rätt använda sin arbetskraft, och derföre är det nödigt, att skjutsdistricterna sjelfva göra något sammanskott åt den, som vdl mottaga denna entreprenad.
Jag tror således, att man gjort, hvad man kunnat, då man tillstyrkt denna modikt förhöjda 16 H. 21 De» 17 November e. m. skjutslega.
Den kan icke vara någon följd af stegrade pris på landtman na varor, hvilka icke stå i något sådant förhållande till skjutslegan, sorn Frih.
Boye förutsatt, utan förslaget åsyftar endast ett litet framskridande på den bana, man bort beträda redan för 2:ne sekler sedan; ty man påminner sig,", att redan K.
Carl X offentligen förklarat, att om icke skjutsen komme att upphöra, skulle landets ödeläggelse deraf blifva en följd, emedan den var svårare, än någon annan landsplåga.
Man har således haft tid på sig att göra en annan reglering i detta afseende, och. man har ej behöft söka någon anledning dertill i stegrade ■varupris.
Jag tillstyrker bifall till förevar, punkt.
Den talare, som först yttrade sig i delta ämne, önskade, att vi skulle "votera omkull" detta betänk.; men jag tror, att om vi gjorde det, skulle, utom det ändamål denne värde talare tyckes afse, nemi. att vi må köra omkull alla diligence-inrättningar, vi äfven vinna ett annat ändamål, hvartill jag, för mindel, icke vill medverka, nemi. att för denna riksdag betaga oss ali möjlighet att ordna skjutsbestyret till jordbrukets befriande från det betryck, som håll- och reservskjutsen nu förorsakar detsamma; och jag hade icke väntat mig ett yrkande i sådan syftning från Frih. Boye, som här ganska ofta i frat för lättnad i den nödställde jordbrukarens tryckande belägenhet.
Horn har nyss framställt den åsigt, som ledt Utsk. vid bedömandet af denna sak, och jag har äfven inom Utsk. haft den tanken, att det väl kan synas orättvist att höja skjutslegan, enär detta ensamt komme att drabba dem, sorn resa, hvarförutan man äfven kan säga, att det icke öfverallt är billigt, att legan höjes till 24 sk. milen; men de upplysningar, som inom Utsk. blifvit lemnade af BondeSt:s ledamöter från många provinser, hafva öfvertygat Utsk., att icke några entreprenader kunna åstadkommas, om man icke förhöjer skjutslegan.
Detta har varit anledn., hvarföre Utsk. tillstyrkt legans förhöjning till 24 sh.
Men derjemte har blifvit upplyst, att på många orter entreprenader icke kunna åstadkommas, utan att legan höjes ännu mer, och derföre har Utsk. i detta mom. gjort det tillägg, som Hr Stuart vill hafva bort.
Jag önskar för min del, att det måtte få qvarstå; ty jag anser vigtigare, att entreprenader öfverallt må kunna tillvägabringas, än att afseende göres på den högre lega, som på en och annan ort komme att erläggas.
Jag tillstyrker således detta moms bibehållande utan förändring; men om man anser någon förklaring nödig för att förtydliga Utsk:s mening, att skjutslegan kan blifva lägre an 24 sk., skall jag ej vara emot en förandrad redactions antagande.
Man säger, att detta betänk, är uppsatt och föreslaget med hufvudsakligt afseen - Den 17 NoTemter e. ra. 16S de på jordbrukets fördel, och man åberopar såsom skäl för Utsk:s tillstyrkande dels K.
Carl X:s yttrande om skjutsen för mer än 100 år sedan och dels BondeSt:s yttrande derom för ögonblicket.
Hvad beträffar det Carl X tillagda yttrande, att detta Rike skulle gå under, derest skjutsen bortföre, så se vi, att Riket ännu består, ehuru skjutsen fortfar.
Erfarenheten har således visat, att hans förutsägelse icke gått i fullbordan.
Hvad åter BondeStts yttrande beträffar, är det klart, att BondeSt. tror sig vinna på en förhöjd skjutslega och följaktligen säger det, hvarigenom det hoppas bereda sin fördel.
Sådant är ej nytt eller ovanligt; ty om kommer ihåg gamla riksdagsvisor, ser man deri, att skjutlegans förhöjning af ålder varit framställd såsom det högsta goda för BondeSt.
Men jag befarar, att den vinst, BondeSt. förväntat, ej skulle tillfalla allmogen, utan stadna i fickorna på entreprenörerna.
Mina skäl dertill torde jag få framställa.
Då man undersöker förhållandet, linner man, att bonden på de flesta ställen ej är obelåten med att skjutsa, utan att han tvärtom gör det gerna för den eontanta penning, han derför erhåller.
I fall entreprenader i stället skulle uppgöras, blefve förhållandet troligen det,'att bonden komme att skjutsa för ungefär samma betalning som nu eller något ringare, och att entreprenörerna toge skillnaden emellan gamla och nya legan såsom sin vinst.
Bonden vunne intet, jordbruket vunne intet; och att man tillskapat en ny näringsgren, nemi. den att vara skjutsnings-entreprenör, tror jag icke båtade Rikets näringar på minsta sätt.
Till bevis på, att det troligen ginge så med skjutsningen, får jag åberopa förhållandet här i Stockholm, der man ser, att det vanligen icke är åkare, som skjutsa, utan bönder, som resa in från landet för att få denna förtjenst, och således göra sig derför mera besvär, än om de bodde nära en gästgifvaregård på landet och der finge skjuts.
Jag skulle också tro, att en sådan förhöjning i skjutslegan, som den nu föreslagna, skulle föranlåta mången, hvilken nu reser med skjuts, att begagna egna hästar.
I sådant fall skulle icke entreprenörerna vinna så mycket, som de beräknat, och följden kunde således blifva bedragna förhoppningar äfven för dem.
Återstår dock att fråga, huruvida den resande skulle, oberäknadt den högre legan, vinna genom förändringen.
Jag för min del befarar, att det icke skedde.
Om man ser till, huru de stationer i Sverige äro beskaffade, vid hvilka skjutsen besörjes genom entreprenader, finner man der vanligen uslare hästar än annorstädes.
Jag vill såsom exempel derpå nämna Norrköping, såsom utmärkt för sina dåliga hästar i sjelfva Östergöthland.
Skillnaden för den resande, i fall skjutsningsentreprenader ägde rum, skulle blifva den, att då den, som icke har förbud, nu uppehälles på gästgifvaregardarna under väntan på dugliga hästar, skulle han då uppehållas på vägen under körningen med dåliga hästar.
Jag anser då Den 17 November «. m. \ida bättre att under tak vänta vid gästgifvaregården na, än att göra det under bar himmel i backarna.
Jag vill äfven anföra förhållandet i Norrige med de s. k. fasta stationerna, sorn motsvara de ifrågavar. entreprenad-inrättningarna derutinnan, att hästar genast böra lemnäs mot förhöjd lega.
Det har handt der, hvad sorn troligen skulle inlrälfa här, utt man icke kunnat på alla ställen åstadkomma entreprenader , och att mellan de fasta stationerna befinnas vanliga gästgifvaregårdar.
För att beställa hästar på dem, nödgas en resande, sorn hur brådtom, i alla fall skicka förbud, och får således, utan någon nytta för sig, på de fasta stationerna betala bögre lega, än eljest behöfdes; och den, som ej begagnar förbud, får på somliga stationer betala mer och vänta på andra, så att hvarken den ena eller den andra har någon egentlig fördel af denna inrättning.
Hvad statsverket beträffar, finner man, att en förhöjd sk jutslega skulle föranleda till förhöjda resepenningar för de embets- och tjenstemän, sorn dermed skola förses.
En förlust för statsverket skulle således uppkomma, och någon ersättning eller något anslag till betäckande af denna förlust har ej blifvit ifrågasatt; men vill man göra förändringen, bör man ock vara betänkt på medel att bestrida dermed förenade kostnader.
När nu således hvarken jordbruket, bonden, de resande eller statsverket skulle vinna, utan snarare förlora på förändringen, och då, såsom Gr.
Horn förklarat, ej heller diligencerna skulle vinna derpå, skulle vinsten endast tillfalla entreprenörerna; och då de ännu icke finnas, ser jag icke, att man behöfver, af medömkan med dem, göra skada åt någon annan.
Jag tillstyrker derföre, att R. o. Ad. måtte i likhet med PresteSt. afslä detta betänk, med det tillägg samma Stånd beslutat, och anhåller, att Ridd.secret. måtte uppläsa PresteSt:s prot.utdr., rör:de detta betänk.
PresteStrs prot.utdr., rör:de förevar, betänk., innehåller: ”Ståndet afslog detta betänk, och beslöt, att R.
St. skulle, till befrämjande af diligenceoch forvagnsinrättningar, hos K.
M. i und. anhålla, att ägare af sådana inrättningar mätte förunnas rättighet att, lika med ägaren af dihgencen emellan Stockholm och Upsala, ingå frivilliga öfverenskommelse!' med de skjutsningsskyIdiga efter samma grunder, som för den sistnämnda äro bestämda,’* Hr v q n Hartmansdorff; Sedan R, o. Ad. nu hört PresteStrs beslut, anhåller jag att få tillägga, det jag lika med Frih. Boye yrkar, att R. o. Ad. matte fatta beslut öfver betänk, i dess helhet, på sätt PresteSt. gjort; ty om vi skulle fortfara med att gå igenom hvarje punkt särskildt, lärer icke för Frih. Boye och dem, som dela hans mening, återstå annat, än att begära votering öfver hvarje punkt, i Stället för att frågan kunde afgöras genom en enda votering, cm Hr Gr, 0, Landtm, täcktes göra propos, på hela betänk, Den 17 November c. m. iG5 Frih.
En värd ledamot har tillkännagifva, att hans moraliska och ceconomiska systemer tillfredsställdes mera, än vid nuvar. förhållanden, genom den föreslagna förhöjningen af 8 sk. i skjntslegan.