Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ofrälse Ståndspersoner 2846 med egendom under 10,000 hafva tillsammans egendomsvärde 8,170,300, eller högst 4,085 „ 661 från 10,000 till 50,000, efter 9 röster för hvarje uppkomma 5,949 „ 156 hafva egendom öfver 50,000, eller efter högsta röstetalet 1,560 ,, Summa 22,771 röster.
Bönder.
137,899 hafva egendom under 1000 r:dr.
För alla tillsammans uppgå taxeringsvärdet till 63,580,600.
Endast häraf uppkomma icke mindre än 31,790 ,, 46,881 hafva egendom, som i taxeringsvärde uppgå till 1000 och deröfver, eller tillsammans 87,309,180 r:dr.
Då blott ett ringa antal bönder lära ha egendom öfver 6000 ndr, så kan rösträtten för dem, som hafva egendom till 1000 r:drs taxeringsvärde och derutöfver, föga understiga . . 43,154 „ Summa 74,944 röster.
Jag skall endast i anledn. af den siste talarens yttrande be att få meddela en liten upplysning.
Som jag hörde af hans anförande, att han icke haft tillgång till de tabeller, som äro upprättade i bestämd syftning på Reformvännernas förslag, vill jag af dessa tabeller endast exempelvis anföra den för Skåne, i hvilken provins troligen de största possessionerna inom något län finnas.
En restlängd efter Reformvännernas förslag faller så ut, att under det att
Adeln för sina stora possessioner har sammanlagdt 1,222 röster, så har RondeSt. inom samma provins icke mindre än 7 780 röster. 80 Den 10 Mars e. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att alla de ledamöter, som hittills hade anmält sig för att tala i ämnet, nu haft tillfälle att afgifva sine yttranden, och att således tiden nu syntes vara inne för H. Ex., att inhemta R. o.
Ad:s vilja i fråga om den ordning, som borde iakttagas vid föredragningsn af de förslag till gemensamma tankar, som blifvit framställde.
I sådant afseende finge H. Ex. hemställa, om R. o. Ad. tilläte, att det förslag till gemensam tanke, som till sin grund vore mest olika med Utsk:s förslag, finge blifva det första, som företoges till pröfning, och vidare samma grund iakttoges vid föredragningen af de öfrige, så att alltid det, som vore mer olika med Utsk:s förslag föredroges framför det, som vore mindre skiljaktigt från hvad Utsk. föreslagit.
Ropades ja, men härvid anmälde sig och yttrade Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.:
Jag har icke begärt ordet, för att till den mängd af kritiska anmärknrr mot Const,- Utsk:s förslag och af alldeles nya förslag, hvilka hittills blifvit dels af Const.Utsk. förkastade, dels ännu icke undergått dess pröfning, lägga nya anmärkn:r och nya förslag.
Jag har endast uppträdt för alt i afseende å den formella frågan förena mig med Frih. Cederström.
Jag anser nemi. icke någon så vidsträckt tydning af 56 § Reg.F. vara af grundlagen medgifven, att förslag, hvilka af Const.Utsk. blifvit till sina grunder rent af förkastade, på detta sätt kunna göras till föremål för öfverläggning inom Ståndet.
För min del kan jag icke annorlunda förstå, än att detta förfarande i lika grad är stridande både mot grundlagens bokstaf och anda, det må hafva varit praxis eller icke.
Palmstjerna, Carl Otto: Innan Hr Gr. o. Landtm, anser, att R. o. Ad. med ja besvarat Hr Gr. o. Landtm:s propos. i afseende på ordningen för föredragningen af de olika förslagen, anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, behagade lemna sin förklaring, huruvida Hr Gr. o. Landtm, anser förslaget att förklara Utsk:s förslag oantagligt vara det mest aflägsna från Utsk;s förslag, eller hvilken plats i serien, som detsamma tillkommer.
För min del hemställer jag, om icke Hr von Troils förslag, som utaf dem, som leda till något resultat, är mest aflägset från Utsk:s förslag, kunde först företagas och så det ena efter det andra, men alt den meningen att förklara Utslcs förslag oantagligt kunde förekomma till pröfning straxt innan anmärkmr emot Utsk:s förslag, likväl med bibehållande af dess grunder, blifvit gjorda.
I anledn. häraf tillkännagaf H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm., att han ansåg alla de förslag, hvilka åsyftade att Const.Utsk:s förslag må förklaras vara oantagligt, böra räknas till dem, som voro mest skiljaktige från Utskrs förslag, men att bland desse förslag förekomme dels det af 3:ne ledamöter väckte, att Utsk:s förslag, utan antagande af andra grunder för representationsförändringen, skulle förkastas, och dels andra förslag, åsyftande, att R. o. Ad. skulle, med Den 10 Mar* c. m.
St med förkastande af Utsk:s förslag, såsom sin gemensamma tanke antaga vissa från delta förslag skiljaktige grunder för representationens ombildning.
Hvad berörde förslag anginge, trodde^H. Ex., alt de, sorn förkastade Utsk:s förslag oell derjemte antogo andra grunder, voro mer skiljaktige från sistnämnde förslag, än de, hvilka endast förkastade detsamma, och ansåge H.
Ex. fördenskull att förslagen borde föredragas i följande ordning: l:o Hr von Troils, Emil, 2:o Gr.
Anekarsvärds, 3.o Frih.
Hamiltons, 4:o Hr Åkermans, 5:o Hr Lagerhjelms, Frih. Cederströms, Anders, och Hr Cederschjölds, som inskränkt sig till förslagets förkastande, 6:0 Gr.
Lagcrbjelkes, 7:o Hr von ilartmansdorffs, 8:0 Frih.
Palmstjernas, Garl Otto, och 9:o Hr Lefrens, hvilka 4 sistnämnde förslag godkänt de af Utsk. föreslagne hufvudgrunder, men åsyftat åtskillige förändringar i särskilda delar af Ulsk:s förslag.
Den ordning, sorn Hr Gr. 0. Landtm, behagat uppgifva, öfverensstämmer med den, som efter långvariga öfverläggningar vid sistl. riksdag antogs, nemi. att början gjordes med det förslag, som var olikast Utsk:s.
För min del instämmer jag med Hr Gr. 0.
Landtm, derutinnan, att det förslag är atlägsnast, hvilket icke allenast förkastar Utsk:s utan framställer grundsatser, som äro alldeles motsatta Utsk:s. Jag hemställer derföre, att R. 0.
Ad. malte godkänna den ordning Hr Gr. 0. Landtm, föreslagit.
Sättet för behandlingen af denna fråga är ganska bekymmersamt, och jag kan icke påminna mig, att frågan allt sedan det nya statsskickets inträdande varit pä denna ståndpunkt.
Det är icke så, som Hr von Hartmansdorff nyss behagade yttra, att R. 0.
Ad. redan gifvit ett exempel på huru frågan borde behandlas, ehuru jag ganska väl påminner mig den marsch, som med denna fråga vidtogs vid sista riksdag.
Det är sant, att man äfven då började alt afgöra de förslag, som voro mest aflägsna från Utsk:s, men då var icke fråga om andra förslag än principer, i st. f. att vi nu hafva fullkomligt utarbetade förslag.
Det var då som R. 0.
Ad. afgaf sin villkorliga concession af sin sjelfskrifvenhet, för att tillse huruvida Const.Utsk. derpå skulle kunna bygga något antagligt förslag.
Detta misslyckades; vi stå nu i en helt annan position.
Här är nu fråga om icke mindre än att, alldeles på sidan om Const.Utsk:s bearbetning, besluta en fullkomlig omstörtning af den statsförfattning, under hvilken vi lefva och hvilken vi hafva besvurit.
Jag för min del kan icke gilla ett sådant förfarande.
Då vi så gå till väga, mine Hrr, så göra vi ett försök, att under en debatt behandla en revolution; ty jag kan icke kalla det en förbättring af vår samhällsform om vi helt och hållet förändra densamma. R. 0.
Ad. har en gång förklarat sig icke medgifva någon annan utgångspunkt än den bestående ordningen, och för utbildandet samt förbättring af denna ordning vill jag med min röst bidraga, men alldeles icke dertill, att alla sådana garantier, som grund8 H. U 82 Den JO THars e. ro. lagen ovillkorligen förärar, skola på en gäng blifva kullkastade.
Derom synes det mig, sorn 11. o. Ad. nu går att besluta, och jag vägrar att i en sådan omröstning deltaga.
Efter min tanka inskränker sig frågan egentligen dertill, huruvida icke R. o. Ad. i sin gemensamma tanka skulle kunna besluta några förbättringar i Utsk:s förslag.
Jag tror nemi. att ganska stora förbättringar kunna erhållas på den grund Utsk. lagt, ehuru jag på intet vis kan gilla dess arbete, sådant det nu är, och om ingen gemensam tanka kan åstadkommas för att förbättra detsamma, så måste jag ovillkorligen yrka, att R. o. Ad. förklarar det oantagligt.
Den ordning, i hvilken Hr Gr. o. Landtm, föreslog att frågorna borde framställas, nemi. alt början borde göras med det förslag, som vore mest stridande emot Utsk:s, ansåg jag vara ganska riktig; men jag blef litet förvånad, när jag fick höra Hr Gr. o. Landtm, anse det rena afslaget vara det, som sist skulle komma i fråga.
Jag föreställde mig nemi. att intet kan vara mera stridande emot ett förslag, än det sora är deremot rent motsatt.
Hvad logiken kallar contradictoriskt motsatt eller rena förnekandet mätte vara mera stridande än det conträrt motsatta, eller det som blott förnekar villkorligen, nemi. genom sättandet af någonting annat i stället.
Den största motsatsen till den af Utsk. föreslagna förändring måtte alltså väl vara den, att ingen förändring skall äga rum.
Jag får derföre vördsamt hemställa, örn icke Hr Gr. o. Landtm, skulle linna lämpligast, att börja med detta förslag, då man dessutom möjligen kunde hoppas att få snart slut på delta länga plenum; emedan jag föreställer mig att frågan då skulle blifva afgjord genom en enda votering, i st. f. att det eljest måhända kommer att fordras tio.
I anledn. af detta yttrande återkallade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, i Hr Cederschjölds minne, alt H. Ex. icke föreslagit, alt Hrnne Lagerhjelms och Cederschjölds samt Frih. Cederströms, Anders, förslag, skulle sist förekomma till pröfning, utan blott att det skulle blifva det sista bland dem, som förkastat Utsk:s förslag, hvaremot de förslag till gemensamma tankar, som icke förkastade hvad Utsk. föreslagit, skulle förekomma efter det förslag, som af Hr Cederschjöld blifvit förordadt.
Ordningen skulle nemi. blifva:
Hr von Troils förslag, som förkastade Ulsk:s förslag och tillstyrkte att R. o.
Ad. skulle såsom sin gemensamma tanke antaga de s. k.
Reformvännernes förslag; Gr.
Anckarsvärds förslag, som jemväl förkastade Utsk:s förslag, men afsåg, att en annan gemensam tanke måtte uttryckas; Frih.
Hamiltons förslag, som åsyftade antagande aMir.
Anckarsvärds förslag, men med några förändringar; och Hr Åkermans förslag, som jemväl förkastade hvad Utsk. föreslagit, och innehöll ett annat förslag till gemensam tanke.
Derefter skulle Hr Lagerhjelms, Frih. Cederströms och Hr Cederschjölds förslag förekomma, således icke efter några andras, än deras, hvilka likasom sistnämnde ledamöter förkastat Utsk:s förslag.
Jag har icke yttrat mig öfver lagligheten af det ena eller andra af de förslag, som här blifvit
Den 10 Mars e. m.
S3 fram stal
Ida; jag har blott talat om den ordning, hvari de borde förekomma.
Ridd.secret. torde ur förra riksdagsprot:n, om han har dem lill hands, kunna upplysa Gr.
Horn huruvida min uppgift varit oriktig.
I annan händelse torde Frih. Palmstjerna, som då var Landtm., eller Hr Gr. o. Landtm., som följer ärenderna med så mycken noggrannhet, kunna, om de så för godt finna, säga, huru det vid förra riksdagen tillgick i detta hänseende. H. Ex. Hr G r. Björnstjerna:
Jag skulle helt och hållet förena mig med Frih.
Cederström, om icke olyckligtvis flera antecedentia talade deremot.
Det rent grundlagsenlig^ vore efter min tanka, att icke upplaga något annat än Const.Utsk:s förslag, hvilket jag för min del då ville förkasta.
Men som vi redan kommit in på en olaglig hana, och som jag mcdgifver, att jag icke har den förmåga att kunna på ett ögonblick uppfatta sju eller åtta systemer för representationens ombildning, så ser jag ingen annan utväg än att rösta nej till dem allesammans.
Då jag tog mig friheten alt anhålla om ordet, var det för alt söka med min röst understödja, hvad Hr von Hartmansdorff yttrat, ang:de behandlingen af delta mål vid en föreg:de riksdag.
I motsats emot hvad en talare här midt öfver yttrat, kan jag icke annat minnas, än att ordningen för. de förslag, som då togos i öfvervägande, var följande, nemi. alt först det ifrån Const.Utsk:s mest afvikande, nemi.
Boyes, togs till öfverläggning.
Sedan korn det af mig då vördsamt framställda förslag, derefter Hr von Hartmansdorffs och sedermera de öfriga i den mån de närmade sig lill den allmänna valprincipen.
Detta är samma ordning, som Hr Gr. o. Landtm, nu iakttagit vid sin framställning, hvilken jag derföre äfven för min del med ja besvarat.
Då emedlertid frågan här har kommit ytterligare under discussion, och det har varit af flera talare bär yrkadt, alt man först malle få afslå det af Ulsk. framställda förslaget, för att sedan få taga i öfvervägande de förslag, som i motsats deremot blifvit framställda; så hemställer jag, om icke Hr Gr. o. Landtm, täcktes, för att få denna sak afgjord, lemna oss propos. på bifall eller afslag på det förslag, som nu utgör föremål för vår öfverläggning.
Då, efter hvad jag vet, icke någon har talat derför, så torde denna fråga snart vara afgjord.
Sedan inträder den mening, som af Hr Gr. o.
Landtm, blifvit framställd och redan varit af ett stort antal ledamöter med ja besvarad.
Jag har äfven önskat få med några ord bemöta hvad Gr.
Horn har yttrat, nemi. all de förslag, som här blifvit framställda, skulle innebära ett revolutionsförsök, en omstörtning af den samhällsförfattning, som vi hafva besvurit.
Jag ber Grefven vara öfvertygad om att vi äro lika rädda örn vår eds helgd som Grefven; men jag ber också, att få förklara, att jag icke känner alt jag till den grad har besvurit ståndsprincipen, att jag fråntagit mig rättigheten att begagna den väg, som i vår grundlag finnes utstakad lill åladkommande äf förändringar i vära grundlagar.
Jäg erkänner icke eller, att vår samhällsförfattning hvilar uteslu - 84 Den 10 Mais e. m. tande på ståndsprincipen; grunden derför är alt vi hafva en Konung och jemte Konungen folkets representanter.
Den lorm representationen hittills haft, kan förändras, men sjelfva national represenlalionen qvarstår, och med den vår samhällsförfattning.
Delar något hardt, att när man på hästa sätt söker göra sig reda för eli ämne, som ligger hvarje fosterlandsvän om lijertat, få uppbära den förebråelsen alt man söker omstörta ett älskadt fädernesland.
Af tvenne ledamöter här midt emot har blifvit anfördt, att sådana anmärkn:r, som icke ligga inom gebietet för Const.Utsk:s betänk., voro obehöriga och icke kunde utgöra föremål för propos.
Mig synes, alt genom den ordning Hr Gr. o. Landtm, föreslagit för ärendets behandling, Hr Gr. o. Landtm, redan afgjorl frågan, eller förklarat derigenom, ali Hr Gr. o. Landtm, icke ansåg dessa anmärkmr så beskaffade, att de icke kunde utgöra föremål för propos.
Att draga slutsatser af praxis, såsom föreg:de talare gjort, tror jag vara mindre behöfligt, oaktadt, enligt upplysningar, som här blifvit meddelade, praxis verkligen lärer öfverensstämma med den föredragningsordning, som Hr Gr. o.
Jag tror, alt man af 2:dra mom. i 56 §.
Reg.F. får en säker grund för sitt omdöme i detta fall.
I anledn. af denna § anhåller jag att få yttra, hvad jag redan vid ett annat tillfälle yttrat, nemi. alt det andra mom. af nämde § icke på något sätt begränsar anmärkningsrätten.
Slutet af mom. innehåller bland annat, att om, sedan jemkningsbetänkande inkommit, ”något Stånds tankar blifva i någon eller några delar skiljaktiga från de öfrigas” etc.
Häraf synes, att för sådant fall skall man hålla sig till någon eller några delar af betänk.; men den första delen af samma mom. talar icke om anmärkmr emot någon eller några delar, utan der står endast: ”Göras i R.
St:s plena icke nägra anmärkmr emot Const.Utsk. yttrande; hvile detsamma såsom ett R.
St:s utlåt., hvaröfver först vid nästa riksdag, och då endast med ja eller nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i 75 § RiksOrdn.
Göras åter i RiksStms plena emot Utsk:s yttrande anmärkmr; blifve de, hvilka hvarje RiksSl. särskildt förklarar utgöra dess gemensamma (ankar till Const.Utsk. hänvisade”.
Då §:n således icke anvisar någon begränsning för dessa anmärkmr; så torde det vara omöjligt för någon särskild riksdagsman alt vilja uppdraga någon sådan gräns.
Den ene skulle sätta gränsen på ett visst afstånd, den andra på ett längre, den tredje på ett kortare o. s. v. Lyckligtvis finnes bär icke någon begränsning, utan anmärkningsrätten är fri; och jag nödgas således bestrida en sådan begränsning för anmärkningarna, de må ligga inom eller utan området för detta betänk.
Jag måste lill en början hembära min tacksägelse lill Hr Cederschjöld, som förut yrkal, att förslaget vore oaulagligt, och som nu ändtligen öppet förklarat, Den 10 Mars e. m. 85 och erkänt, att han med termen förslode all få det afslaget, hvilket ock naturligtvis mäste förstås med sådana fraser, som han har yttrat.
Fråga uppstår således nu, om Hr Gr. o. Landtm, anser sig kunna, sedan vi hafva fått öfversatt på ren Svenska hvad frasen betyder, nemi. afslag på Utsk:s betänk., framställa propos. emot tydliga ordalydelsen i 56 § Reg.F. så lydande: ”varde Utsk:s yttrande vid samma riksdag öfverlemnadt till R.
St., hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga; men icke vid densamma besluta”.
Således äga R.
St. icke eller rättighet att afslå eller bifalla betänk.; ty om de icke hafva någon anmärkning att göra, så ligger betänk, på bordet till nästa riksdag, då först deröfver bör med ja och nej beslutas.
Sedan nu den saken är ren, så hoppas jag, attili- Gr. o. Landtm, lärer förklara, att de anmärkn:r, som åsyfta afslag på detta betänk., som vid innevarande riksdag, icke får afslås, Hr Cederschjölds inclusive, få slå i protoeollet för dessa ledamöters räkning, men alt Ståndet går till öfverläggning om sjelfva förslaget.
Hvad dernäst angår Gr.
Cronhjelms nyss afgifna yttrande, nemi. att anmärkningsrätten efter 56 g är obegränsad, så har han visserligen rätt deruti; men enligt 81 § är det förbudet att tillstädja någon ledamot inom riksförsamlingen i något Stånd alt i 11.
St:s plena väcka nya grundlagsändringsförslag.
De anmärknrr, som äro pä sidan om Utsk:s betänk., åro således olagliga.
Om Ulsk. redan upptagit sådana i grundlagsvidrig ordning väckta förslag, så blir det icke bättre derföre att Ulsk. syndar först och R.
St. sedan.
Många ledamöter hördes ropa på propos. 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt då den fråga, hvarom nu tvistades, egentligen berodde på, huruvida han ansåge sig böra framställa de ifrågasatte propos-.rne eller icke, så trodde H.
Ex. det vara lämpligt all han ju för dess hellre tillkännagåfve, att han icke kunde göra propos. å afslag eller bifall till Utsk:s förslag, på sätt nyss Frih.
Hamilton och förut Hr Cederschjöld begärt, men att II.
Ex. af ordalagen i 56 och 81 §§ Reg.F. ansåge sig oförhindrad göra propos. derom, alt R. o. Ad. förklarar sin gemensamma tanke vara, att Const.Utsk:s förslag icke är antagligt.
För min del instämmer jag uti den föredragningsordning, som Hr Gr. o. Landtm, framställt.
Jag tror, att detta är det enda rätta att komma till något ändamålsenligt resultat; ty om man först skulle företaga Const.Utsk:s förslag, med förkarande att det är oantagligt, så skulle deraf följa att måhända mången, som annars gerna skulle gå in derpå, ifall deras egna förslag förut varit under öfverläggning, icke kunde göra det, just derföre att deras eget ännu icke varit föredraget, och det är naturligt att hvar och en helst önskar få sitt förslag antaget.
Jag hemställer vördsamt lill Hr Gr. o. Landtm, sjelf, huruvida icke, i afseende på föredragningen, det 86 Den 10 Mars e. m. vöre en genväg att vända om serien.
I den händelsen Frih.
Palmstjernas förslag skulle vinna bifall, så uteslutas Hr von Troils, Hr Åkermans, Gr.
Anckarsvärds och mitt förslag; ty om R. o.
Ad. beslutar att antaga Frih.
Palmstjernas förslag till gemensam tanka, så förfalla alla de af mig nämnda särskilda förslagen.
Jag; hemställer derföre, om icke Hr Gr. o.
Landtm, skulle vilja hörja med den framställning huruvida Const.Utsk:s förslag bör blifva hvilande eller icke.
Ståndets tålamod tyckes redan nalkas sin gräns.
Denna öfverläggning är dock allför allvarlig för att icke, då den synes taga en vändning, som jag anser vådlig, jag skulle tro mig uraktlåta min pligt, om jag ej ifrån denna bänk fästade uppmärksamheten på de faror, för hvilka detta tillvägagående synes utsätta det allmänna.
Förgäfves skulle då stiftarne af 1809 års grundlag uti densamma hafva inlagt den visa bestämmelse, att vid en riksdag icke må beslutas om ett vid samma riksdag väckt förslag till grundlagsförändring, och att icke några förslag, af sådan syftning, skola få inom R.
St. väckas, utan att de böra direct till Gonst.Utsk. ingifvas.
Om nu genom en misstydning af den efteråt tillkomna 2:dra hälften af 56 §, obegränsad motionsrätt af nya förslag till ett förändradt statsskick icke dessmindre skulle få äga'rum, och sådana förslag i hvarje plenum finge framställas af hvem som helst; tillåten mig, mine Hrr, att för eder uppdraga bilden af hvad som på denna väg kan åstadkommas.
I dag väckes här förslag till complett upphäfvande af hela nationalrepresentationen och uppdragande åt K. M. af R.
St:s hela makt och myndighet, så ungefärligen som det skedde 1680; i morgon anställes omröstning öfver detta förslag i förstärkt Const.Utsk., och det antages genom den förseglade sedeln; i öfvermorgon upplöses riksdagen; om några veckor samlas åter en riksdag; det af R.
St. nu bearbetade förslag bekräftas då, och suveräniteten är Sveriges grundlag.
Detta, mine Hrr! är den väg, som J nu gån att beträda.
Jag varnar, jag förmår icke mera.
En af de talare, som bestridt anmärkningsrättens frihet, Ivar anfört, alt denna anmärkningsrätt är obegränsad endast för så vidt som den håller sig inom detaljerna af Const.Utsk:s förslag; emedan, förmenar den värde talaren, om den går utom dessa detaljer, så förfaller den inom cathegoricn af nya grundlagsförslag, och 81 § innehåller, att frågor om ändring i Rikets grundlagar icke få i R.
St:s plena väckas, utan skola anmälas hos Const.Utsk.
Jag får då fästa uppmärksamheten dervid,' att frågan icke väckes här.
För att bevisa det, behöfves endast alt visa hvaruti frågan består, och hvem som väckt densamma.
Härtill belvöfver man icke gå längre, än till början af Const.- Utsk:s betänk.
Deraf ser man, att frågan är om förändring af Svenska nationalrepresentationen, och att Const.Utsk., till följd af Den 10 Mars e. m. 87 riksdagsmäns motioner inom Utsk., afgifvit detta förslag.
Frågan är således redan väckt, och väckes derföre icke af oss, som endast göra anmärkna- vid Utsk:s sätt att lösa problemet.
För öfrigt måste jag på det högsta bestrida, att dessa anmärkn:r kunna medföra de vådor, som af den siste värde talaren blifvit förespeglade.
Huru kan väl frågan om sättet för bestämmande af grunden för Svenska nationalrepresentationens ombildning få det ringaste sammanhang med grunder för suveränitetens införande.
Hetta är tvenne himmelsvid! åtskiljda ämnen, och jag befarar åtminstone för min del icke, alt genom den föredragningsordning Hr Gr. o.
Landtm, föreslagit några riksvådliga följder skola uppstå.
Hamiltons
Jag har ansett det såsom min skyldighet att erkänna, att jag i mitt sista anförande misstog mig om uttrycket, då jag anhöll om propos. på afslag å Utsk:s betänk., hvilket Hr Gr. o. Landtm, täcktes ändra uti sitt yttrande, och jag underkastar mig detta, erkännande att jag har orätt.
Hvad beträffar de vådor, som här blifvit förespeglade, så instämmer jag •alldeles uti hvad den siste värde talaren yttrat, och får dervid trösta mig med, att frågan af föregsde riksdags Landtmarskalk och detta Stånds dåvar. ledamöter ansetts böra och kunna sålunda behandlas.
Slutligen ronde vådan vid denna riksdag, tryggar jag mig vid samma säkra ankare, som Gr.
Cronhjelm antydde.
Om jag rätt hörde Hr Lagerhjelms yttrande, så yrkade han, att en framställning skulle göras till R. o. Ad. huruvida Ståndet godkände eller förkastade Const.- Utsk:s förslag.
En sådan framställning har hittills aldrig gjorts och kan, efter min lanke, icke göras.
Ståndet gör anmärkmr vid förslaget och Landtm, frågar för hvarje sådan om Ståndet godkänner henne såsom sin gemensamma tanka eller icke.
Hafva sålunda alla förslag till gemensamma tankar förfallit, så är följden, att Utsk.-s förslag hvilar utan någon särskild framställning derom.
Detta måtte vara rätt nu såsom tillförene, och jag förmodar följaktligen, att ordningen blifver sådan.
Jag hemställer vördsamt lill R. o. Ad., om det kan vara skäl att nu fortsätta denna discussion, som endast är ett upprepande af sådant, som ägt rum vid nästan alla de föreg:de riksdagarne.
Jag tror, att den fråga, hvarom här tvistas, är temmeligen utredd och har blifvit det vid många föreg:de tillfällen.
År 1809 fastställdes visserligen grundlagen, sådan, som Frih. Cederström, Jacob, och Frih.
Palmstjerna, Nils Fredr., nu yrka att den skall tillämpas.