Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I Frankrike t. ex. författas Protocollet genast och lärer justeras verbalt vid nästa sammanträde.
Om jag ej misstagit mig, åsyftar motionen ett bestämdt beslut för framtiden om förändring af justeringssättet.
Det är just derföre jag anser motionen af den vigt, att den fordrar en närmare granskning.
Jag anhåller att den till ett annat Plenum, må hvila på bordet.
Friherre Cederjtråm:
Jag anser ej blott det vara hvar och en Ledamots rättighet att före
Protocolls-justeringen genomse dess uppsatte anförande, utan tror äfven det vara hvarje Ledamots pligt, att, antingen sjelf uppsätta sitt yttrande eller ock öfverse det som blifvit af RiddarhusSecreteraren författadt; och då, i händelse någon ändring, stridande mot RiddarhusSecreterarens anteckning, blifvit af talaren gjord, RiddarhusSecreteraren ovilkorligen bör sådant inför Ståndet anmäla; kan jag icke finna annat, än att all controll ledande till hvarje Ledamots säkerhet derigenom är vunnen.
För öfrigt har jag ej något att erinra dervid, att frågan efter Dm 3 April. 5 7 hvad Herr Morath begärdt, må få hvila på bordet.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislausi .Tåg understödjer Friherre Cederströms motion, hälst det annars är alldeles omöjligt, att sedan discussionerna blifvit nu mot förr mycket vidlyftigare, hinna uppsätta Protocollerne och få dem till trycket befordrade, förr än en längre tid derefter.
Jag får vid detta tillfälle göra Ridderskapet och Adeln uppmärksamma derpå, att alla anmärkningar som framställas antingen vid en motion , hvilken skall till Utskott remitteras, eller vid ett Utskotts Betänkande, som varder återremitterad, skola, enligt RiddarhusOrdningen ovilkorligen skrifteligen författas, eller, om de munteligen göras till Protocollet, dicteras; och då det beror af den person som gjort anmärkningen, huruvida han 'vill att den skall remitteras till Utskottet eller icke, och han i förra fallet, på sätt nämnt är, är skyldig att den skriftligen ingifva, så synes mig, att, vid Protocolls-justeringcn i sådane frågor, något vidare än sjelfva målet och beslutet icke kan vara > behölligt att uppläsa.
En annan fråga är, då ett ärende till slutligt afgörande företages.
Torde hända att discussionen deröfver borde vid Protocollets justering uppläsas.
För min del kan jag ej fin. na annat, än att det är högst indifferent, om då eti Ledamot inlemnar sitt yttrande, ett eller annat ord deruti ändras, eller en mening med tydligare och klarare ord uttryckes.
Sådant anser 58 Deri 5 April, jag ej böra kunna nekas; dock finner jag det vara af inycken angelägenhet, att noga tillse det meningen är bibehållen, så att hvad en annan Ledamot tilläfventyrs deremot anfort, ej tillin— tetgöres.
Om Protocollet, som skall justeras, en eller två dagar, ja i å a timmar dessförinnan, under en RiddarhusCanzIisls vård, skulle blifva tillgängligt för hvarje Ledamot af Ståndet, som äskade se det, tror jag att all säkerhet vore vunnen.
För öfrigt får jag hemställa, om icke flerr Morath ville afstå från sin begäran om frågans hvilande på bordet.
Herr Ribtn, Carl Vilhelm-.
Lika med Grefve von Schwerin och Friherre Cederström beklagar jag, att så mycken tid onödigt borttages med Protocolls-justeringar; men jag hemställer huruvida den nu föreslagna förkortningsmetho* den kan stå tillsammans med 58 §. i Riksdagsordningen.
Jag tror det ej, så mycket jag än skulle önska att kunna understödja Friherre Cederströms motion.
Friherren tyckes dessutom vilja lägga ett ytterligare ansvar på RiddarhusSecreteraren i så måtto, att RiddarhusSecreteraren skulle vara ovilkorligen förbunden att för Ståndet tillkännagifva, huruvida ett af en Ledamot ingifvet anförande instämde med hvad samma Ledamot mundtligen yttrat.
Jag befarar att RiddarhusSecreteraren icke vill åtaga sig en slik förökning i sin redan nog betungande tjenstebefattning och jag tycker ej heller att Ståndet bör det begära.
Jag tillstyrker således att Protocolls-justeringen såsom ett oundvikligt ondt, må för sig gå hädanefter som hittills. Den 3 April, 3&
Herr von Hartmansdorff, Auguft; Jag instämmer väl med Friherre Cederström i hans önskan, att Protocolls-justeringen måtte blifva förkortad; men då han, efter hvad mig synes, icke gjort framställningen om såttet nog bestämd, för att såsom förslag till beslut blifva öfverlåggnings-ämne; så förenar jag mig med Herr Morath, i anhållan, att saken måtte få hvila på bordet.
För min del skulle jag tro, att den förkortade justeringen af muntliga yttranden, borde ske, såsom det tillgår med de skrifteliga, att endast Stommen af Protocollet upplåses och talarnes namn uppropas, på det hvar och en må äga tillfälle, att begära höra de anföranden han finner nödigt, och att dervid göra de anmärkningar, hvartill han anser sig befogad.
Uti Herr Ribens förmening, att 58 ^Riksdagsordningen skulle vara hinderlig för den ifrågavarande förkortningen af våra Protocollers justering, kan jag icke instämma.
Men om frågan biifver hvilande på bordet till nästa Plenum, får Ridderskapet och Adeln tillfälle, att då pröfva så väl denna, som öfriga anmärkningar vid förslaget.
Då jag åter begärde ordet, var det för att besvara Herr Grefve von Sch wenns anmaning, att återtaga min begäran 0111 motionens hvilande på bordet.
Jag får erkänna, att jag, af hvad under denna discussion blifvit yttradt, än mer befåstats i den af mig i början fattade mening, att frågan, sådan den af Herr Friherre Cederström framställts, var mera vigtig till sina följder, ån att den genast 4o Den 3 April, och utan nogare granskning borde komma under Öfverläggning, och jag kan således, i sakens nu varande skick, ej annat ån förnya min anhållan om bordläggningen.
Det år ogerna som jag förlänger discussionen i denna håga; men i , anledning af hvad Herr Riben yttrat om 58 Riksdagsordningen, anhåller jag alt få densamma upplåsa: ”Vid jufiering af Protocoll eller ”Protocolls Utdrag kan ett bejlut ingalunda ”ändras, men våL fädane tillägg göras, hvar”igenom ingen ändring i bejlutet uppkommer. ”Utur ett Protocoll md vid jvjieringen, med ”Ståndets bifall och på den talandes eget be”gifvande, utejlutas defs egne uttryck och åf”ven deliberationer, forn deraf följdt ■ dock ”kunna ej fädane uttryck utejlutas, på hvilka ”bejlutet tydligen Jig grundarJag har aldrig föreslagit att en Ståndets Ledamot skulle i någon måtto betagas dess rätt, enligt nu upplåste §,; äfvensom jag ej eller yttrat något i det afseende, att en ledamot icke skulle åga rått att, då dess namn upplåses, begära uppläsning af så vål dess eget anförande som äfven andras.
Det faller af sig sjelf att, då tiden medgifver, hela Protocollet alltid bör till justering för Ståndet upplåsas; men då tiden är knapp och många mål hvila på bordet till handläggning, eller flere Betånkanden inkommit från Utskotten till uppläsning, hemställer jag, enär Ridderskapets och Adelns beslut, genom den tid, de långa Protocolls-jugteringarne, medtaga vanligen blifva sednare fattade ån uti de öfrige RiksStånden, om det icke vore lärn - Den 5 April. 4i peligt, att antaga den föreslagne förkortningsmethoden, helst, på sätt jag förut haft åran nåmna, hvar och en år obetagit att når som helst begåra Protocollets hela uppläsning, samt RiddarhusSecreteraren, efter mitt omdöme, år ovillkorligen pligtig för Ståndet anmäla, om och når någon Ledamot, som sjelf författat och till RiddarhusCanzliet inlemnat dess munteliga yttrande, deruti gör någon förändring.
Jag utber mig blott att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derå, att vid nåstlidne Riksdag så tillgått, som Friherre Cederström nu föreslagit med Protocolls-justeringarne; och jag anhåller att Riddarhus-Secreteraren måtte upplysa förhållandet.
I anledning af hvad Friherre Cederström anfört om 58 Riksdagsordningen, får jag underställa Friherrens egen pröfning, huruvida de orden: ”med Ståndets bifall”, åro iaktagne, om Protocollet, på sått Friherren föreslagit, så tillsågades justeras inför RiddarhusSecreteraren enskildt:
Det torde först tillåtas mig, att i anledning af Herr Grefve von Schwerins anmaning, vördsamt upp* lysa, att under sistlidne Riksdag med Protocolls-justeringarne ofta så tillgått, som Friherre Cederström nu föreslagit.
Dernest torde jag, i afseende på hvad Herr Riben för en stund 42 Dtn 3 April. sedan anfört, få förklara, att ehvad Protocollet helt och hållet blifvit upplåst eller icke , det lik— vål alltid varit och enligt både 24 §. i Riksdagsordningen samt Riddarhus-Secreterarens Instruction, jemvål är RiddarhusSecreterarens pligt, att tillse det Protocollet år enligt och öfverensstämmande med hvad som verkeligen yttrats och förefallit.
Om derföre, såsom nu blifvit föreslagit, den korta justerings-methoden af Ridderskapet och Adeln antages, samt i följd deraf endast rubriken på hvarje mål, namnen på de Ledamöter som tala, Herr LandtMarskalkens yttranden och^besluten upplåsas, måste sådant likvål ingalunda förändra RiddarhusSccreterarens embetspligt.
Så snart hälften af sistlidne Riksdag var förfluten, fann Ridderskapet och Adeln, att det var omöjligt att vid alla tillfållen medhinna fullständig uppläsning af Protocollerne, hvadan Ridderskapet och Adeln vid hvarje justering öf. vervågnde, huruvida den kortare methoden borde följas eller icke, och hvilket berodde dels på mängden af de mål, sorn voro hvilande på bordet, dels på antalet och vidlyftigheten af de Protocoller, som skulle justeras.
Når många ärenden berodde på handläggning eller åtskillige långa Protocoller skulle justeras, följdes alltid den kortare justerings-methoden , men i motsatt fall och då tiden sådant medgaf, blef Protocollet helt och hållet till justering uppläst.
Med den erfarenhet jag under loppet af 5 förflutne Riksdagar haft tillfälle förvärfva, angående den för Riksdags-årendernes behandling erforderlige tid, vågar jig högtidligt försäkra HÖglofl.
Ridderskapet oell Adeln, att det skall blifva alldeles o - \
Den 3 April. möjligt medhinna att vid justeringarne fullständigt upplåsa Ridderskapets och Adelns Protocoller, så framt ej Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt sammanträda hvarje dag, den ena dagen för att afgöra mål och den andra för att justera det deröfver hållne Protocoll; trien jag hemställer då på hvilken tid Protollen skulle komma att författas.
Med vitsord åt RiddarhusSecreterarens uppgifter, tillstyrker jag så mycket hellre bifall å den föreslagne förkortningen vid våra Pi otocolls-justeringar, som jag icke inser något äfventyr dervid, då det fortfar att blifva hvarje Ledamots rått, att, når så behagas, begära uppläsning af ej allenast dess egne anföranden, utan äfven andras.
Jag erkän ner visserligen, lika med flera Ledamöter, som yttrat sig , att det blir nästan omöjligt att medhinna justera våra Protocoller på sått hittills skett; men innan jag tillstyrker bifall å det förslag som hår blifvit till ett sådant ändamåls vinnande uppgifvit, nögas jag begära nöjaktig förklaring på 24 §•
RikdagsOrdningen, hvarest står ibland annat: "Hvarje Secreterare ”tillhör, att allt det som förefaller och beslu”tas ordentligen och noggrant uppteckna och för "Ståndet justera, samt då antingen hela Ståndet ”eller någon ledamot in Pleno det fordrar, Pro. ”tocollet uppläsa.”
Jag kan ej uttyda detta stadgande på annat sått, ån att, om någon Ledamot af Ståndet efter justeringen, sedermera un - 44 Den 3 April, der Riksdagens lopp, skulle begära uppläsning af ett eller flere Protocoll, han dertill åger rätt; men att i den förra melingen omtalas en justering för Ståndet af det som noggrant upptecknats, antingen någon Ledamot fordrat uppläsning eller ej.
Skulle endast den såkallade Stommen upplåsas till justering, vore deraf ingen särdeles upplysning att hämta.
För Öfrigt lem. nar jag gerna derhän, huruvida den ifrågavarande förkortnings-methoden vid Protocolls-justeringar bör antagas; men emot det förslag, att det skulle vara en pligt för Riksdagsmannen att ovilkorligen inför RiddarhusSecreteraren justera sine anföranden och ej vara berättigad att dermed vänta intilldess Protocollet upplåses, samt då antingen uteblifva, eller förklara sig nöjd med uppställningen deraf, eller ock göra de anmärkningar, hvartill han kan finna sig befogad , anhåller jag att få göra någrg erinringar.
En sådan pålaga tror jag ej att mån skäligen kan ålägga någon Riksdagsman, emedan han derigenom vore betagen den honom i Öfrigt tilla g— de rättighet, att genast efter hvarje Plenums slut resa, om han så behagar, utur Staden.
Jag tycker att, i fall någon förändring uti Protocollsjusterings-såttet skall äga rum,, det förslag Gref. ve von Schwerin uppgifvit, kunde med få ändringar antagas.
Men då det är nödvändigt för den Ledamot af Ståndet, som vill höra uppläsningen af ett Protocoll, att, enär Protocofls-justeringen ofta dröjer fyra veckor och deröfver, honom gifves tillfälle att påminna sig hvilka Ledamöter talat; skulle jag för min del anse nödigt, dels att ett exemplar af Bulletinerne f Den 3 April. *5 alltid fanns liggande uti läsrummet, ända till dess Protocolls-justeringen för hvarje Plenum för sig gått, och dels att under det justeringen på» står, samma Bulletiner varda, likasom nu voterings-propositionerne, uppspikade uti Riddar. husSalen.
Hvar och en kunde då få tillfälle att påminna sig hvilka personer som talat och veta når han skulle passa på att, om han ville hafva ett yttrande upplåst, anmäla sig.
Utan detta försigtighetsmått, blir det mången sorn försummar sig, i synnerhet som
Protocolls-justeringen kommer att gå ofantligt fort, och såsom bestående till största delen af blott namn och ordet införesi blir utan allt interesse för åhörare.
Af den §. som nu åbe ropades, hämtar jag ett nytt stöd för mitt gjorda tillstyrkande.
Der står, nemligen, att Protocollerne skola justeras, och om Ståndet, elier någon Ledamot det begär, uppläsas; och skillnaden är således der tydligen gjord emellan justeras och uppläsas.
Vid alla OfverDomstolar finnes en justering af besluten, utan att derföre
Protocollernes öfriga innehåll behöfver uppläsas; och jag vet icke ens hvarföre andra anföranden skola uppläsas, än de, hvilka någon Ledamot kan särskildt vilja höra, då sådant icke heller bör vägras.
Boije kan jag ej instämma i den förmodan, att med den i 24 §.
Riksdagsordningen omnämnde Protocolls-justering endast skulle menas uppläs - 46 Den 3 April. ning af Besluten; och i afseende på Herr Friherre Cederström» anmärkning, att hvar och en talare skulle anses pligtig, att antingen sjelf författa sitt yttrande, eller ock Öfverse det som blifvit af RiddarhusSecreteraren uppsatt, torde jag endast få erinra, att om sådant skulle anses såsom skyldighet, hvar och en talare inom detta
Hus komme att på sätt och vis deltaga uti RiddarhusSecreterarens tjenste utöfning.
Med den kännedom vi alla äga om nuvarande Riddarhus-Secreterarens skicklighet och nit, är jag fullkomligen öfvertygad derom, att han noga uppfattar de talandes yttranden, och jag tror i följd deraf det vara mindre nödigt och än mindre billigt, att ovilkorligen föreskrifva den talande att yttrandet sjelf författa, eller när det i RiddarhusCanzliet blifvit uppsatt, på förhand granska, utan synes det vara enligast med sakens natur, att 0111 mot förmodan något tillägg eller någon förändring vill göras, sådant vid justeringen anmäles.
Jag vet ej om jag vilsetager mig, då jag vågar bestrida riktigheten af hvad Herr Morath anfört, eller att den åtgärd, att öfverse ett tilläfventyrs med all möjlig noggranhet uppsatt yttrande skulle vara detsamma, som att deltaga uti Riddarhus-Secreterarens tjensteutÖfning; men jag skulle åtminstone anse mig ganska lycklig, om min tjenst kunde inskränkas till en så lätt och enkel befattning, Den 5 .4pri!. 47 Som jag fattat Friherre Cederströms motion, lärer meningen med densamma ingalunda hafva varit, att Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter skulle vara ovilkorligen förbund, ne, att uppstiga på Riddarhuset, för att hos RiddarhusSecreteraren öfverse deras yttranden.
Det är visst hvarje Ledamots rätt att, i sådant ändamål, inställa sig hos mig, äfvensom det är min pligt att dervid gå hvar och en tillhanda; men ganska få äro i sanning de värde Ledamöter, hvilka hafva tid oell tillfälle härtill; och ännu mindre är deras antal, hvilka sjelfve uppsätta deras yttranden, hälst iakttagandet af det utaf Grefve von Schwerin omnämnde stadgande i Riddarhus-Ordningen, i afseende på muntliga motioner och återremisser, nu mera kommit alldeles utur bruk.
I afseende således på alla öfriga Ledamöter, hvilka hvarken sjelfve författa, eller hos mig påse deras yttranden, har jag, allt ifrån det jag emottog RiddarhusSecreterare-tjensten, vidtagit den anstalt, att, sedan bemälte Ledamöters yttranden blifvit i Riddarhus-Canzliet uppsatte, hemsända dem till de värde talarne, på det hvar och en måtte äga tillfälle, att, före justeringen, desamma öfverse; hvarefter, och sedan de antingen blifvit till mig återsände, eller ock af mig genom Riddarhusets Vaktbefjelling, återhämtade, jag alltid ansett det vara både min skyldighet och rättighet att med ali möjlig sorgfällighet tillse, att icke något tillägg eller någon förändring emot hvad som verkligen förelupitj deruti fått af de värde talarne info - 43 Den 3 April. ras.
Jag hemställer nu till Högloflige Ridderskapets och Adelns upplysta bedömande, om denna visserligen med besvär för mig förknip - pade åtgärd, hvilken icke tillförene någonsin blifvit öfverklagad, och hvilken jag, åtminstone för min del, trott långt ifrån att vara för Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter besvärande, skulle tvärtom i synnerlig nion å alla sidor befordra ordning, säkerhet och tillfredsställelse, må, på sätt tvänne Ledamöter nyss sig yttrat, kunna anses innefatta en sådan pålaga, den man icke Jhäligen kunde ålägga någon Riksdagsman eller en mindre nödig och än mindre billig anJtallt.
Den säkra följden deraf har åtminstone varit, att allt ifrån mitt tillträde till RiddarhusSecreteraretjensten, någon anmärkning mot Protocollet, med undantag af en enda gång, icke blifvit vid Protocollsjusteringarne framställd; en omständighet, som just icke torde vara så alldeles obetydlig och hvarigenom tilläfventyrs en oberäknelig tid vunnitsi
Då jag förra gången hade äran yttra mig, trodde jag ej, att djscussionen skulle blifva så omständlig, enär frågan var begärd på bordet; men då mig nu lemnäs tillfälle att andraga hvad jag ytterligare kan hafva att, i afseende på sjelfva ämnet, upplysa, torde mig tillåtas, att fästa Rjdderskapets och Adelns uppmärksamhet på Herr Grefve von Schwerins förslag, hvilket synes med all tillförsigt desto hellre kunna antagas som, enär de Protocoll, hvilka skola justeras, en eller två dagar dessförinnan blifva jemte - Den 5 April e. m. te Bulletinerne för samma Plena, uti RiddarhusCanzliet, under vård af en Canzlist, tillgänglige och hvarje Ledamot, som deraf vill sig begag-i na, således äger obehindradt tillfälle att, före justeringen, så väl å nyo öfverse dess egna som genomläsa andras yttranden, någon farhåga icke
Synes billigen kunna uppstå för bristande conr troll i afseende å Protocollsjusteringen.
Om den nu föreslagna kortare justeringsmethoden, som vid förra Riksdagen äfven var öflig, af Ridderskapet och Adeln antages, är jag förvissad, att derigenom skall vinnas ganska mycken tid, som är dyrbar icke allenast för Ridderskapet och Adeln utan ock för de tjenstemän, hvilka vid RiddarhusCanzliet äro anställde.
Friherre Ehrenborgh, Casper TEilhclm:
Jag utber mig att få förena mig med Grefve von Schwerin.
Jag har länge fruktat, att det skulle blifva omöjligt medhinna justeringarne a£ Ståndets Protocoller, på sätt hittills ägt rum.
Med den erfarenhet jag äger huru det tillgår med justeringar i OfverRätter, tror jag mig böra upplysa, att den methoden derstädes är antagen, att endast sjelfva besluten, men ej de muntliga yttranden eller öfrige allegater uppläläsas vid andra tillfällen, än då det särskildt askas.
Efter de upplysningar Herr RiddarhusSeereteraren nu meddelat Ståndet, och då vid Ridd. o, Ad.
Prot. 5 Band. 4. lo ' Dm 5 April e, m. förra Riksdagen Protocolls-justeringarne äfven verkställdes på sätt föreslaget är, kan jag för min del icke finna någon våda deruti att bifalla förslaget, helst tillräcklig säkerhet vinnes, enär det eller de Protocoll, som skola justeras, en'eller två dagar förut äro tillgänglige förden Ledamot, som önskar se desamma.
Herr Grefven, och Landt-Marskalken till— kännagaf, att frågan blifvit begärd på bordet.
Jag får vördsamt upplysa, att mitt bestridande i afseende på den ifrågaställde skyldigheten för hvarje talare inom detta
Hus, att antingen sjelf uppsätta hvad han muntligen yttrat, eller öfverse den i RiddarhusCanzliet författade uppsatts jem väl var en följd deraf, att jag ansåg en sådan föreskrift komma att borttaga mycken tid för dem af Ridderskapet och Adeln, som ofta deltaga i diss cussionerna.
Genom de flere af åtskillige Ledamöter nu gjorde tillägg och förändringar i Herr Friherre Cederströms motion erkänner jag, att många af de betänkligheter mot densamma, som då den först framställdes, hos mig uppstodo, försvunnit, men desse tillägg torde dock icke göra alldeles tillfyllest då fråga äi om en förändring för alltid af jasteringssättet, och jag anser mig derföre böra ännu förblifva vid min anhållan om frågans hvilande på bordet.
Dm 5 April c. in. Herr von Hartmansdorff:
Sedan jag för enade mig uti Herr Moratlis begäran att ärendet måtte få hvila på bordet till nästa Plenum, har jag af discussionen blifvit upplyst derom, att (len nu föreslagna förkortningen af muntliga anförandens justering, vid förra Riksdagen varit öflig, enligt Ridderskapets oell Adelns beslut vid hvarje särskildt tillfälle.
Jag får derföre vördsamt hemställa om icke Ridderskapet och Adeln äfven vid denna Riksdag kunde vid hvarje särskildt justerings tillfälle, efter sig företeende omständigheter, besluta, huruvida den kortare justeringsmethoden må begagnas eller icke.
För min .del skulle jag anse, att för denna gången det förkortade justeringssättet må äga rum. * Herr Pereswetoff'
Genom Herr von Hartmansdorff^ förslag blir frågan alldeles förändrad, den angår nu endast medgifvande för hvarje särskildt tillfälle, att antaga det af Friherre Cederström föreslagna justeringssätt, och jag kan vid ett sådant förhållande icke annat än instämma med Herr von Hartmansdorff; helst genom denna åtgärd det åsyftade ändamålet vinnes utan de olägenheter, som af ett ovilkorligt bestämmande för framtiden kunde uppstå.
Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, det han, i anledning af den förefaline discussionen, ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln, i likhet med hvad vid förflutne Riksdagar understundom ägt runi, be - 52 Den 5 April e. mi hagade tillåta, att vid de tillfällen, då antingen manga mål berodde på Ridderskapets och Adelns handläggning, eller ock många PleniProtocoll voro för handen att till justering uppläsas, den ifrågastälJde korta justeringsmethoden kunde få begagnas, likväl under förbehåll, dels att de PleniProtocoll, hvilka sålunda justeras, borde, en dag före justeringen, vara i Riddar— husCanzliet, för hvilken Ledamot som det åstundade, att tillgå, dels att hvarje Ledamot borde vid justeringen äga öppet, att begära uppläsning så väl af ett enskilt yttrande, som af en hel discussion, hvilken uppläsning i sådant fall, ovilkorligen komme att verkställas, samt dels slutligen, att den förkortade justeringsmethoden icke finge utan med Ridderskapets och Adelns, för hvarje särskild gång, uppå Herr Landt-MurJkalkens framställning, dertill lemnade tillstånd, nyttjas.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarjkalken frågade, om icke med afseende derå, dels att många mål för närvarande berodde på Ridderskapets och Adelns handläggning, dels att sju PleniProtocoller voro färdige till justering, men hvilkas fullständiga uppläsning skulle medtaga en ganska betydlig tid, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att den förkorrtade justeringsmethoden kunde nu genast för denna gång få begagnas.
Ven 5 dpril c, m, 53 Herr Rosenblad, Bernhard:
Den 3 sist Iedne Mars inlemnade jag en motion, angående stiftandet af en lag mot förbrytelser, begångne under Riksens Ständers Plena Plenorum eller RiksStåndens Plena, af personer hvilka icke äro Ledamöter af RiksStånden; och får jag anhålla att samma motion nu måtte blifva till remiss föredragen.
Jag kan ej deraf, att Ridderskapet och Adeln för det närvarande afslagit publiciteten, finna en sådan lag öfverflödig.