Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Akt deste sednast nämnde in vaanden icke arv edeligen styrkte , är hwarken deras eller Herr Major Ltael von Ickollleins försummelse» de instälde sig i fadank upsät wid Härads Rätten, men tilllats icke afgiswa i laglig ordning witknesmäl emedan deras utsagor icke instämde med de berättelser wiste tjensteman, som pä Kongl. Majus Nädigste besa!- ning besett orren, förut afgifwit, detta besynnerliga jas är enda orsaken, och om det kör jenar upseende, icke lärer undgå wär nitiske Justitie Cantzlers handläggning, eller mahända wara den blifwande Justitie Ombudsmannen sörbehällit.
Med anledning häraf, och i synnerhet, dL Herr Major 8t«el von I-lolllein sjelf yrkar ärlig
Syn pä hwatz tillgjordt blifwit, wägar jag ödmju, kast hemställa om icke Slars-Mffottet kunde älaggas uppgifwa Fond för denna odlings-summa.
Högst sällat- framwisas en man som wid sä hög alder, dä en tilltagande bräcklighet är att päräkna och fä ^vilkorligt behöfde Hustru och Barns vmwärdnad, hasta utur destas sköte, försaka icke alle» nast alla lifwetS nöjen uian afwen Le mäst oum bär - I2Z6
Den 26 Zebruarik. bärliga behof, af ätra att jemwäl i dest lefnads höst gagna sitt Fädernesland; matte det kunna i en framtid räkna mänga med sä Spartanska tänkesättmen aldrig miffkänna deras warde, eller tilläta nöden fjettra den idoga arin som will räcka dem bröd.
Jag anhäller om Herr Grefven och Landtman skalkens proposition, samt tillstånd fä communicera detta med de öfrige RikS-Ständen.
L. lveuterbjelm. Zerr Grefwe» och Landtmarffalken proponerade bifall pä SlcuS-Utstoltets Betänkande.
Ja blandadt med ett och annat Nej» Herr I^oräenstolps.
Jag har pä intet sätt bestridt, att Herr Major Stael >nä fä sjelf söka hos Konungen det begärdta understöder, ehuru otrolig jag anser myckenheten af de upodlingar han lofwar att göra pä sex ars tid.
I m'in ranka wore det att liksom misitro Konungens omfattande omtanka för Landthushällningen, m. m. om RlksenS Stan» der för hwarje calu8 » med recommendationer till honom inkomma skulle; och är det således blott L detta afseende jag kill propositionen swarat
Jag skulle anse för ett högst farligt prejudicat, om ert Ständ ej skulle, när sä godt syntes, kunna wanda sig med un, derdäniga önskningar till Kongl. Maj».
Omöjligt kan sädant misshaga Konungen, och jag finner således ej, att icke Ridderskap» och Adeln stulle kunna - Den 26 Februarii. »257 ka aflemna en underdånig hemställan lill förman för Herr Major Stael.
Friherre Lesterllröm, sacob.
Dä det i Un» Lerstäanings-mäl är lika mycket hwad term man nyttjar för akt uttrycka sin önskan och Konungen al. lid derom deciderar; sä lyckes mig att Herr kiorstenllolxe icke lärer göra någon swärighet, att afstä frän sitt nekande till beslutet.
Stael von tlolstem.
Jag för mm del, kan ej begripa hwad önskan är, om man ej säger tzwaki den bestär, ty att bara hemställa och icke bestämma hwad man hemställer , kan ju ej wara någon önskan.
Grefwe körner, ^stolplr (-öran upläste flutmeningen af Stats- Utffoltets tillstyrkande, nemligen: alt efter närmare hällen undersökning, Herr Major Stael, sä midt möjligt more, mätte erhälla det understöd, som kunde pröfwas skäligt ; och tilläde , det han förmodade, att ett tillstyrkande i sä afwägda termer skulle instämma med Herr NorstenÄolxes tanke.
Herr Grefwen och LanDtmarflalkm gjorde ä nyo proposition lill bifall pä Srats-Utstottets Betänkande , samt alt Herr Major Stael mätte i anledning deraf till Kongl. Majus Nädiga omtanka -anmälas. r2A8 Den 26'Februarii Företogs Bewillnings-Utstottets sedan den z:te dennes pä border hwitande Memorial, rörande förändringar och och rättelser uli fördelningen, upbörden och redogörelsen af den efter Kongl. Stadgan d. io Junii >8oZ, hittills crlagde Charta-Sigillata afgift; hwarwid, med Ridderstapers och Adelns gifna samtycke, upplästes endast de §. §. af förordningen, hwaruti nägre rättelser af Ulstortet blifwit föreflague; och gjordes derwid under läsningen nedanstrefne anmärkningar:
Herr von 8cftantr, Ikvar Ureäiic Oakriel, hade inlemna! följande anmärkntngar som uplästes: Emot Projeetel till förändring af förordningen vm Char a Sigilaia anser jag följande erindringar nödwändige:
Uti 4 L- sista Momentet ar bibehållen en origtig
Definition som mäste rältas. 1748 ars ChartaSigillara Förordning nämner Börds-Bref. Hwatz härmed förstods kände sörmodeligen icke författaren af i8og ars förordning, men wille förstä det, och förändrade ordet till Bördes-Bref, samt tillskapade en alldeles fa!st Uttolkning, dä han kallar det Resolutioner och Utslag, angående inbördad fast Egendom.
Men med Börds-Bref förstäS Magistraters eller Domstolars Bewis öfwer Personers Börd, eller Födsel och Skyldskap, samt meddelades fordom och troligen äfwen nu ät Gesäller, samt andre personer hwilka flyttade till tzfläg,e oner för att drifwa handkwerk eller annan näring, och sä widare.
Ofwanbe, rörde misstag bör allrsä rätras. § 7- Den 26 Februari!. 125- §. 7- Bland Collegier och andra Werk som Npräknas i 7 H. star Cantzelie-Precidents-Bmeau; men som den nu mera lär wara förändrad till Cantt Helie-Styrelsc, torde fädant böra rättas. 9.
Dä Eharta-Sigilata uti 9 § bestämmes för Deductioner och Eontra-Deductioner hos Kongs. Majit önskade jag det mätte blifwa bestämdt förestriswit, om Eharta-Sigilara ä sädane Handlingar stall äga rum eller ej - för dem som för fattigdom fä utan rewisions- stilling draga fåken till Konungen.
Den har wäl ej hittills fordrats; men mangen härom okunnig har, dä författningen nägot uttryckelig icke förcstrifwer, lä» tit Chartera sine Handlingar.
Utaf 2Z Z.
2 Mom. kan ej hämtas nägon Anledning till befrielse för asla som fullfölja malen utan afgift; ty den som icke är alldeles utfattig är ei fri frän löfen eller Charre-penningar i Hof-Rätten.
Han är blott fri frän rewisions-stilling och lösen för rewisions-ac er dä han ej ager skuldfri egendom för a66 R:dr 32 H.
Emot flutet af 9. z.' nämnes Resolutioner pä
Donationer i gods eller penningar m. m.
Huruwida detta nu mera kan bibehällas eller bör förändras är nägot som jag fär hemställa till närmare granskning. §. 12
De stal Utskottet anfört för uphäfwandet af den i ratz, förut förestrifne Charta-Sigilata ä Certepartier eller Hyres Contracter om Fartyg kill Inrikes orter kan jag ej anse giltige.
Om denna afgift icke kan kontrolleras af Landtulls-Betjeningen sedan den nu mera lär komma att upphöra, kan den I26Q Den 26 Zebruarii. ren troligen lika wäl werkstallas af Sjötulls.-Betjening , hwilken förmodeligen hädanefter blir nödwanrig i alla Sjöstäder , eller ock af Magistraten. §. 14.
Det torde wara bäst, ast hädanefter följa samma grund för Contracters Charterande i Städer och pä Landet som hittills warit brukligt, och jag afstyrler -Medes den förestaqne förändringen i 14 §« i afseende a Contraceer om Jord ä Landet.
Hemmantalet är li a olämpligt akt 'aga ti l grund som det skulle wara a t förelkrifwa Charta för ett rvi§t amal rum i Städerne och salunda belägga ett Contracr om 8 rum i G enna med lika stor Charta som ett dylikt L Stockholm eller Götheborg. H. 16.
Afa Hafwa wederbörande Embetsman warit i förlägenhet, huru Bytesbref ä Fast Egendom skola Chaneras dä uti Bytesbrefwet, nägot warde ej blifwit nägondera Egendomen äsatt eller ens mellangifts-fumma funnits.
Någon föreskrift
Härom är derföre nödvändig, lifafom om Gäfwo-> bref pä Fastighet hwarmed ofta lagfares.
I afseende sä wal pä denna F. som den 14 F. önstade jag, för lätthetens skuld wid beräkningen af Charta för summor öfwer 150 Rdr, att hwarje Lfwerskjutande 75 R:dr som belägges med 12 , matte förwandlas till Zo R-dr a 8 st.
Förhållandet blir detsamma, men för uträkningen behöfwer man ingen Tabell, oc>) man är bättre belären med eu beräkning som
Lan ske i hast, än med den som for, drar längre lid och för den enfaldige är mindre beÄNxlig.
HT- i8, , Den 26 Hebruarii. ^26: §' r8.
Hwav foM blifwit föreslagit till för» ändring i 18 8-, fruktar jag medföra flere olägenheter wid wcrkställighcten. än man kan förurse^ och jag tillstyrker derföre häldre bibehällandct af hwad förut stadgadt warit.
Skulle nägon förändring aga rum, tror jag den snarare borde innehålla, cm om de! som genom de upräknade händlingarne ar gifwit, icke är till wiflt wärde bestämdt- borde, för utrönandet af Charta beloppet, Gode Mäns wärdering medfölja handlingen, dä den för domaren upm.ises, eller ock en sadan wardering företes innan
DocuMemel hos Domaren sär aterkägas. §. 19.
Om jag ratt förstätt förändringen af '9 8-, sä hafwä årsskiften blifwit uteslutne fran Charta Sigillata- hwilkec förMödctigen ät ettmitzkag. 8- 25.
Fordom war bet en Häradshöfdingarnes flyldighet att hafwa, Charta Sigillätä försäljningen.
Dermed war Allmänheten i Landsorterne bättre beläten än Med deN sednare anstalten, dä det efterFörfatlNingen är fördeMen flägsArace att fä pa Credit, Papper till deras expeditioner, hwarwid jemwäl handt att Räntmästaren har behällt sörsäljnings-ören. Wid Härads-Rätterne förekomma de mesta handlingar som i Landsorterne stola förses med Charta, dec är derföre mest lämpeligt att wid desie Ratter finnes tillgäng ä alla sorten Således anser jag för min del tjenligäst ätt försäljningen^ i denna del ställes pä samma fotsom före i8oz.
Deras reqwisttioner kunna ffe hos Landshöfdingarne och redogörelse-me tho 5 te Dand. 2:dra Asd- 84. 1263 Den 26 Abnrarii. rhoden bli sä enkel, att den ej behöfwer widlyfti^ omgång. Z. »6.
Utskottet har wid förändringen af 26 H. sökt förekomma dct prejeri, man förmodat försäljningsmännen kunna företaga, genom försäljning af flere Chartor till mindre valeur b stället för större.
Detta har ock lyckars list hälften.
I stället att Försäljningsmannen hittills kunnat påtruga 48 st. st:rs Chartvr i stället för En Riksdalers, samt erhälla 8 försäljnings-ören för 2 r:st., fär han nu. mera för 4 Chartor a 12 st. blott 4 §.
Dä Charblir en Handelsvara, pä hwilken försäljningsmannen stall winna af Allmänheten, är der troligt att Säljaren icke finner uträkning akt hafwa större Chartor an pä tolf stilling, hwarmed Köparen blir litet belåten.
För min del anser jag de sä kallade försälj» nings-ören böra förswinna, samt att Kronan bör bestå försäljningsmannen wista procent i arfwode.
Det synes mig wara enligt sakens narur, att den som ägcr waran, lönar försäljaren, och att denne ej stall taga betalning för fin möda af Köparen.
Annu en omständighet anser jag böra i den utkommande Författningen tilläggas, nemligen den, att Embetsman sann hwar och en mä äga rätt att Utbyta maculerade Chartor.
Ej sällan händer att under en Expeditions författande, under en afhandUngs uppsättande, en Charta nllfälligtiviS blir 0 obrukbar.
Slika händelser kunna ofta icke förekommas och förlusten bör wäl nu mera icke drabba hwarken Embetsmannen eller den Cnstildtc, dä efter delta inga Skrister fa stämplas och en del 0- wil - Der» 26 Abru-rii. rs6z wilkorligen stola wara strifne pä stämpladk Papper.
Östa har handt att Expeditioner wid
Domstolarne ilfe blifivit utlöste» och sedan igoz ärs
Författning utkom har den till sädane Expeditioner nyttjade Charta Sigillatan fallet den nog illa lönta Embetsmannen till tast; hwilket allt rorde böra komma i behörigt öfwekwägande hos Ulstotter, kill hwilket jag anhäller att detta ärende målke warda äterremittekadl, samt förbehåller mig, att om jag, innan betz förnyade Utlåtande inkommer, stulle finna någon ytterligare anmärkning äga rum, som wid en hastig granstning nu möjligen undlallit Mig, dä sa sädanr hoS Utstottek directc anmäla, (ä. Scflsnt?:- Under lasningeN häraf äterkoM Friherre Llannerkeim med den asgängue
Deputakionen och lilkkännagaf» att Preste - Srändet lofwat aflemna sitt swär, sä snakt deisammä hunnit öfver Malek salta sitt beslut, samt att Borgare- och Bonde-Ständm förmälte sig hafira fulländat granstningen af StatSregteringen» Uti t 2 Z, af Tharia Sigillaka-Förordningen hade warit stadgadt» a'r ä Paff för Allmogen, som reset öfwer gränsen brukas ätta stiliingars Charta för Personen.
Bewitlnings-Utstottet hade nu förcflagir detta stadgaNde-s lydelse pä följande sätt, För Allmoge soM reser öfwer gransen i Handels-ären" be eller ej, återkommer inom syra dygn brukas äkta Skillingars Charta för Personen.
Oe la 6aräis nplyste anlcbningen tifl
Leil här gjorde tilläggningen wara, att flere af Bonde - 1264 Den 26 Zebruarii. de-Skände> inom Bewillnings-Utstotiet nämnt, akt ofta hände del Allmogens Kreatur wandra öfwer gransen, att Allmogen i följe jderaf wore twungne att dem eftersöka och återhämta, och att de ansägo det wara ett obilligt omm, alt som hittills stedt, nödgas derföre betala Past. Wid 14 §. anmärkte Herr Llmm, stolw.
Att Torpare, jemte alle ostarrlagde Aboer böra Chartera sine Abo antagningssedlar, lika med stattlagde hemman i proportion efter deras jemförelse twd de stattlagde.
Uppå begäran uplastes dee wid Bewillnings» Utstotteks fbrewarande Betänkande bilagde serskildta yttrande af Grefwe (ruttenborg, Jokan kllennmg.
Grefwe slörnet , ^ttolpb (rörnn, yttrade sig sinna sä mycket skal uti hwad Herr Grefwe 6^1- ienborg häruti yttrat, att han förmodade, det Rrdverstapet och Adeln torde deruti instämma.
Friherre s^ernstottt, Larj (rustak, yttrade sig i likhet med Grefwe körner. Zerr Grefwen och Landtniarskasken- Kanske torde Högloft.
Ridderstapet och Adeln behaga antaga det upläste yttrande af Grefwe (ruttenborg, i afseende pä 14 2°, såsom en Ståndets allmanna anmärkning Ropades Ja Wid - Den 26 Februaris Wid 18 §. uplästes äfwen Grefwe L-zstlenborZ8 yttrande.
Wid 2 a §. likaledes.
Grefwe ve la 6aröie Uplyste, att stalet, hwar. före Bewillnings-Utstottet icke anragit Grefwe 0/1- lenborg försiag om Stämpel - afgiftens Upbärande af Krono - Betjeningen wore der, att efter Utflotteks project stulle inom hwart districk, som bestode af högst 6 eller 7 Socknar, alltid finnas en Person, som hade Charror akt föryttra och att dylika pä sadan grund alltid more att tillgå. Wid 2g:dje L- anmärkte Herr Ittam, Att alla inlagor om Ut. svningar, af hwilket Ständ och till hwad som halst, Hagar, Kolning, oc.» hwilka öro mer eller mindre förmånlige, borde i män derefter Chaneras. Wid 2z §. yttrade sig Herr von vausvoUlf, Larl Lustak keinkolck.
Wid den upläste §:n om arfwodet för dem, hwilka hafwa blifwit ombetroddc försäljning af Charta Sigillata, fär jag blott göra anmärkning om mera tydelig och bestämd föreskrift, huruledes förhällas stall med försäljnings-arfwodet för det stämplade Papper som Domrarne eller Hrradshöfdingarne hafwa rättighet, att emot utgifwande flristeliga förbindelser och redogörelse wid ärets stur reqwirera för löpande äret till nödigt behof dels wid Domstolen, dels för Rätt - 1266^, Den 26 Hebnlttrrk
Rättsökande och andre inom deras jtwisbictioner bo>i ende.
Pa wista stätten häfwa Landl-Räntmästarno eller dem ät hwilka försäljningen warit updragcn - efter
Domarens reqwisirion utlefwererak till honom det stämplade Papper; me» vagtadt wid redogörelsen mot ärets flut wanlige och rätta praxis marith at> Domaren äterstäldt de ofdrfälde
Chartor och er» lågt betalning för det stämplade Papper som de! framflutna äret ätgätt; har dock förfäljnings-arfwodet bliswit
Domaren affordrat för hela det partik han reqioirerat och följaktligen äfwcn för det stämplade Papper han icke försäldt.
Dä Domaren omöjligt kan bestämma wid rsqwisilionen huru stort parti» Chartor af hwar;e stämpel för kommande aret i hans jurisdiktion ätgär, hwilkst sörhäller sig olika allt efter storleken pä köpe-skillingarne för försäldo Fastigheter, pä summan som företeende Sluld-sedlar och bliswande Inwentarier m. m. innehalla, men mäste hafwa i beredskap stämplat Papper efter hwad behof som erforhras; fä synes högst obilligt, att han ej får till godo njuta försäljnings-arfwodet föv vet stämplade Papperet han afytlrar, utan mäste lemna det till den som emot dest reqwisition till honom utgifwer Ehartorne, hwilka af honom blifwit rsqwirerade, men icke employerade.
Om Doinaren kan aläggas att utan särstiidt arfwode hafwa detta beswär, fordrar wäl billighet och rättwifa det hM åtminstone icke derjemte bör wldkännas någon egen utgift för en sak, svin tillskyndar honom ingen fördel, uran hlott mhda och answar.
Grefwe ve ia 6aräie.
Jag torde härwid fa äterföra den warde Ledamotens minns ä hwad i dea sö - Den -6 Zebrvkrii- »267 föregående §:n finnes ansördt, nemligen, att Häradshöfdingar, Bergmästare m. fl. äga lika som hit» tills rättighet att wid Landr-Ränrerierne reqwirera det antal Chartor de bchöfwa, arr hwar och en, som Thartor försäljer, äger rätt titt det arfwode af Con« toiret som Riksens Ständer nu behagat utfäkta, och art
Räntemästarena ej tillkomma sig för högre provision debitera, än för hwad de sälja directe, men ej för hwad till Kronans öfrige Embetsman Utlemnas.
Sedan Förordningen samt Betänkandet wore tils flut genomgängne, yttrade sig Herr 'IKam, det han önskade, att Dewillnings-Utskottet inlemnade ekt Förslag öfwer huru stor Summa den i flutet af Betänkandet föreflagne till ökning ä Charta Sigittatcl Betjeningens aflöning komme att utgöra.
Oe la 6ar6is upplyste, akt ett sädant Förslag more redan inlemnadt och wid det nu uplä» sta Betänkandet bifogadt.
I anledning af en as Herr von Lckavtr gjord anmärkning, utbad sigj Grefwe Oe la (-sröm att fä uplpsa, det orsakerne till den föreflagne förändringen med stämplin» gen, wore wid 12 Z. att Borgare-Standet anfört, att dä deras Fartyg stundom flere mänader segla inom Riker utan att förrän i efterhösten äterkomma, wore det dem en omöjlighet, att answar» för dea mer eller mindre noggranna upgift deras Skeppars kun - ??68 Dpn ?6 Zcbnraxii. sunde gjöra» och att det strängare answar som är älagt pä utrikes seglande fqrtpg, sä spnteS dem altför hardt dä werkstallandet oftast ej berodde pä Reda? rena utan ensamt pH Skepparena- Wid 18 Z> hgr Utstotset funnit, eg större rättwjsa wid wiste pry centS erläggande, än wist för arket.
I den piärde
Ledamotens upgsfne förflag att tjll undwikande as prejeri det bör wara Contoissst och ej Köpmannen som betasar försäljnings ören. instämmer jag fullkomligxn, och önstade atr det wid nya ^kedactionen bleswe iagktagit. grefwe sstamsttov, , önskade arr i Almanachorne matte införas ^till Allmogens underrättelse ett korrt utdrag efter asglfterne för de Charror, jom allmännast behöfdes.
Herr von käaULvolkk erindrade, att förledne Sommar en dylik fräga om införandet i ^Llmanachorne af Utdrag af wiste Författningar hos Ridder stapet och Adesn förewapit', men att Ridderstapet och Adeln ansett sig derom icke kunna något besluta, af det stal, ätt Almanachornes ulgifwande och innehall helt och häller berodde af Kongl. WetenstapS-Academien.
" Grefwe vo ja P-arstie yktrody sig ej inga uti den frägan, huruwida det wore Ständers rätt att härpm besiuta, men ansäg för sin del gansta nyttigt» ynj Kongl. WetenffaoS-Apademien fogade anstalt om fädane uplysningarS införande i Almanachorne.
Herr ak klmteberx, VVilkelm.
Med de af Herr Den 26 Zebruar!!. 1269 Herr Westeren von Sckantz gjorda anmärkningar förenar jag mig utom hwad angär den af Utstottet förestagne anstalten lill försäljning af stämpladt Pap. per pä Landet, hwilken jag kror wara mera lämpe» kjg, än den, som förut warit förestrifwen, men sättet att belöna försäljningsmännen för deras beswär, medelst wist procent af hwarje Charta, i män af dest storlek, anser jag, lika med Herr Astestoren , wara gansta betänkligt; ty ä ena sidan, om ock allom more gifwit den förmägan, att med färdighet uträkna procentens belopp, kommer ljkwäl en egennyttig försäljningsman, i bästa tillfälle, utan controll, att förfördela Köparen genom procents beräkning lltöfwer det, som wederbör, och ä den andra blotjställes den redlige försäljningsmannen för misttanka, da Charran mäste betalas högre an stämpeln ukwisar.
Zag stulle derföre önsta, akt någon an, nan utwäg prätke kunna i denna del tagas, uran att Staten förlorar pä den af Charta Sigillata inkomsten päräknade summan.
I öfrigt finner jag wara alldeles ptwifwelak. tigt, att honesicium rpvillonis Zratis ej berättigar Parterne, att wara frie fran stämpladt Papper wid ffriftwäxlingen hos Konungen; man kan ej sägaS wara utfattig för det man ej äger Zoo R:dr Banco, som för Gäld ej häftar.
Mig synes ock att Lerte Partier för Inrikes sjöfart ej böra frias frän stämfadt Papper; men dä befrag'arne ej stäligen kunna anses skyldige, alt om en stik Chartering besörja, dä fragtstutet ej ster af dem sjelfwe, utan af deras Skeppare, torde Skepparen böra anses förbunden ^ att derom föranstalta, wid answar af päsöljd för I27O Den 26 Lebrukrii honom sjelf, utan att hans underlåtande, i denna det bör för Befragtarne medföra något äfwentyr.
I öfrigt har jac» hört omtalas, all lill minst, ning af Chartan ä Hyres-Comracter i Skäderne, den plägsed stall wara östrg, att en wist del af hyreS-summan utsattes såsom swarande emot ormra, och att blott Charta beräkningen ster efter den öfriga summan.
Till förekommande af ett sädant missbruk, rorde wara nödigt förestrifwa, att utan afseende ä de Tillar, Contractet kan innehälla, Chartan ukräk, nas efter hela den betingade summans belopp.
Grefwe I)o la Haräis yttrade sig anse det som en skyldighet a» nämna, akt wid frägan om den 23 §. af 1803 ars Charta-Sigilata förordning, innehälla lindring för Almogen, Ryttare, Dragoner m« inuti afgifter för Chartor af ett wist »värde, och hwitfelt §.
Beivillnings-Utstottet anser nu alldeles böra utgä, hade Bonde-Ständets Ledamöter i Utstottet -nstat. att densama »nätte förblifwa beståndande; men att Utskottet icke insett billigheten af de ffäl, Vc derföre anförtt Zerr Grefwe» och Landtm<rrskalken föreslog, ask i anledning af de hos Ridderstapet och Adeln gjorde Anmärkningar, delta mäl »nätte till Beivistuings-Utstortet äcerremitteras - Den 26 Februarii. 127:
Iuläerades följande underdäniga Kongl. Maj-t.
Stonnägtigste Allernädigfle Konungk Dä uti Elfsborgs och Hallands Län, särdeles i Mark och Kind samt Norra Halland, tillwerkningey af Linnemäfnader redan hunnit den höjd, ali en be» tydlig exportwara derigenom upkommic, och denna tillwerkning otwifwelakrigt stulle, till allmän och en« stild fördel, kunna ansenligen utwidgas, om ungt solk, wid saknad af andra tjenkiga näringsutwägar erhölle frihet, att, för uchfningen af detta yrke bosätta sig, utan akt wara hemmansbrukare, eller tor» pare, eller hasiva försmak såsom Krigs- och Gerningsmän i Orten, anse Riksens Ständer sig böra hos Eders Kongl. Maj:t i unherdänighet cmhälla, att den frihet matte i nader lemnäs bade yngre och aldre Personer i berörde