Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tror visserligen äfven för min del att man på detta sätt skulle kunna ganska omärkbart skaffa sig en tillgång af en mil lion om året, men man bör dock ej af den omständigheten, att en skatt kan omärkbart utgå, låta förleda sig att anse densamma af så ringa vigt, som om den ej existerade; ty det blir dock ett faktum att dessa penningar mäste upptagas.
De kunna således ej, hvilket troligen eljest blifvit händelsen, i form af små besparingar bilda kapitaler, som direkte, eller genom förmedling af lämpliga kredit-anstalter, kunde nedläggas i produktiva företag, lifva industrien och befordra arbetet.
Således äfven under denna lindriga form är en sådan beskattning något, som enligt min tanka ej bör åläggas annat än efter den sorglälligaste pröfning af dess nödvändighet.
Man återkommer derföre till frågan, huruvida det behof, hvarom nu talats, eller sjöförsvarets reorganisation, är så trängande, att en extra beskattning derföre bör vidtagas.
Afven jag medgifver att detta behof är ganska stort och vigtigt; men en annan fråga är, huruvida tidpunkten just nu är inne att göra denna stora kraftansträngning.
Det är derom jag för min del hyser tvifvel, då efter mitt omdöme de vigtigaste punkterna i sjöförsvaret för ögonblicket äro så ovissa och sväfvande, att något afgörande steg i detta afse - 86
Den 15 November f. m. ende, med anlitande af alla tillgångar, för närvarande icke bör tagas.
Jag tror således, att man vid detta tillfälle icke med skäl bör gå mycket längre än att åtaga sig den ej obetydligt Ökade uppoffring, som K. M. föreslagit, och att nu antydda omständigheter utgöra fullt giltiga förklaringsgrunder hvarför K.
M. nu icke velat äska större anslag, än som skett.
Ehuru icke sjelf sjöman, omfattar jag dock med lifligt intresse allt som rörer vårt sjöförsvar, dertill än mera äggad genom den kommendering, jag under flera år haft i Carlskrona.
Jag har derunder varit nödsakad att noga öfverväga allt, som kan hafva sammanhang med försvaret af nämnde plats eller andra dermed jemförliga ställen i vårt land.
Då jag nu uti Hr Brakels förslag funnit att han här och hvar synes vilja förkasta alla grundgående fartyg, och under diskussionen ingen anmärkt denna ensidighet eller deremot uppträdt, så har jag ansett mig böra göra det, om ock, hvilket jag antager, flertalet af de närvarande ej dela hans åsigt häruti.
Huru skulle t. ex. ett fartyg af La Gloire’s storlek kunna intränga uti Mälaren eller der manövrera?
Och dock är det sannolikt eller åtminstone ganska möjligt, att Mälare-dalen blir ett område lör ett fälttåg, i den händelse fienden anfaller vårt land.
Men under ett sådant fälttåg vore det för armén högeligen af nöden att på sin flank ega ett flytande artilleri till sitt stöd och biträde.
Men egentliga orsaken till Hr Brakels förakt för de mindre fartygen, är de grundåsigter, som hysas af honom, och som delas af mera än en sjöman, att Svenska flottans förnämsta, för att ej säga enda, åliggande är att hindra en fiendes landstigning på Svensk jord, samt att härpå jemte försvaret af kuststräckan bör hela vår försvarsplan hvila.
Detta, Mine Hrr! är en så grundfalsk åsigt, att jag tror hvarje tillfälle böra begagnas för att deremot inlägga en reservation, såsom mot en för vårt lands försvar och hela vår sjelfständighet särdeles farlig uppfattning.
Hvad båtsmanshållet angår, är jag visserligen bland dem, som ej kunna betrakta de nuvarande båtsmännen såsom verkliga sjömän.
Hvad de under andra förhållanden och med annan organisation kunna blifva, det lemnar jag derhän.
Emellertid vill jag, sanningen till ära, nämna, att chefen å den nyligen från Amerika hemkomna ^fregatten förklarade sig ganska belåten med båtsmännen och ingalunda vill höra talas om båtsmanshållets afskaffande.
Denna chef hör dock ej till dem, som kunna skyllas för att vara alltför konservativa.
Jag anser att alla fartyg böra vara snabbgående; jag sätter denna egenskap framför pansarbeklädnaden, och framför till och med bestyckningen, ehuru jag anser denna vara en af de vigtigaste.
Gr. von Platen har på ett särdeles bestämdt sätt uttalat den åsigten att alla fartyg skola bestyckas med de grofsta ka - Den 15 November f. m, 87 noner, och jag anser detta vara högst nödvändigt; men jagsätter ändock farten framför.
Ty uppgår den icke tili mer än 10 å 11 knop, så äro de underlägsna äfven ett mindre fartyg, som gör starkare fart.
Jag anser att alla fartyg, som kunna hänföras under benämningen rörliga, böra ega den högsta möjliga snabbhet.
Om nu la Gloire gör 13 till 14 knop, så böra vi icke sätta i fråga att bygga något fartyg, som gör mindre fart.
Vi hafva nu 10 kanonslupar, som icke duga till något, emedan de gå för långsamt.
Dessa slupar kunna i öppna sjön aldrig hafva hopp om framgång; ty de göra endast 8^ knop, då deremot de utländska göra 10 till 11.
De kunna således icke inlåta sig i strid.
Alla fartyg, som hafva mindre fart, komma derföre alltid att få stryk, så framt de icke kunna innan nattens inbrott komma undan.
Afven i skärgården anser jag högst vigtigt, att farten är stor; ty är jag underlägsen, behöfver jag komma in i skären, och är jag öfverlägsen, bör jag icke låta fienden komma undan.
Här har blifvit taladt om fregatten Vanadis’ kanoner.
Jag anser styrelsen derutinnan hafva begått ett misstag.
Man har försvarat dem derföre att de skulle bättre kunna genomtränga ett pansarskepp; men detta gäller om de
Engelska kanonerna af samma kaliber och icke om Vanadis’.
Hade styrelsen varit välbetänkt, så hade den icke gifvit Vanadis några kanoner; nu har det emellertid skett, förmodligen på det att anslaget skulle gå åt.
Men bättre hade det varit att bespara medlen, intilldess frågan om hvad slags kanoner äro de bästa, blifvit afgjord.
Hr Cederschiöld, Robert Teofron:
Då jag naturligtvis icke kan ega någon insigt i sjöförsvarets ordnande, har jag ej heller deltagit i den diskussion deröfver, som nu egt rum; men då jag hört ett yttrande af en Konungens rådgifvare, hvilket jag anser vara af vida större politisk vigt än hela den ifrågavarande motionen, har jag trott mig ej böra låta detta yttrande bortklinga, utan att någon närmare uppmärksamhet fästes derå.
Hittills har en Konungens Propos. ansetts, snart sagdt, som en helig sak, och den, som någon gång vågat uppträda deremot, har understundom betraktats med oblida blickar från ett eller annat håll.
I dag har jag deremot för första gången hört en Konungens rådgifvare, och just den, som afgifvit förslaget till den K.
Proposm, uttrycka sin tacksamhet emot dem, som framställt anmärkningar deremot, och detta af det, enligt min öfvertygelse, riktiga skäl, att ansvaret skulle kännas vida tyngre, om Proposm bifölles utan att några anmärkningar deremot blifvit framställda.
Konungens rådgifvare numera sjelfva önska, att anmärkningar framställas emot Konungens Proposir, på det att desamma måtte blifva föremål för grundlig öfverläggning och pröfning, innan beslut deröfver fattas, har förhållandet emellan Regeringen och Representationen blifvit sådant det rätteligen bör vara, och jag har derföre ej kunnat underlåta att 88 Den 15 November f. m. uttala min aktning för det sätt, hvarpå Hr Gr. von Platen uppfattat sin ställning såsom Konungens rådgifvare.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, blef motionen tillika med de i ani. deraf nu afgifne yttranden remitterad till Stats-Utsk:t.
Föredrogs och remitterades till Bevilln.-Utsk:t Hr Brakels, Mauritz, d. 12 dennes bordlagda motion M 21, om förhöjning i sockertullen.
Gr. Anckarsvärd, Carl Henrik, uppläste en motion M 22, angrde reorganisation af Landtmäteri-staten, samt ändringar i Skiftes-stadgan m. m.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att dels till följd af Elektors-valet och dels genom sedermare skedda afsägelser, 7 ledigheter ibland R. o. Ad:s Hrr Bänkman uppkommit, nemi.: en i 4:de Bänkm.-afd. efter M 140.
Leuhusen, Carl Herman; en i 6:te » » » » 278.
Frih. Beck-Friis, Corfitz Augustin; en i 7:de » » » » 338.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.; en i 12:te » » » » 778.
Hr Leijonancker, Fredrik Wilh.; två i 14:de » » » » 1846.
A. Hr Fock, fullm.
Alströmer, Carl Jonas Oscar; och 2082, A.
Hr Mannerskantz, Carl Axel; samt en i 2lista » » » » 2010.
Hr af Geijerstam, Olof. Och anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Ståndets ledamöter i nämnde 6 Bänkmans-afdelningar att i början af nästa plenum efter anslag sammanträda för att utse Bänkmän i de afgångnas ställe.
Vidare tillkännagaf
Hr Gr. o. Landtm., att en ledighet inom R. o.
Ad:s Elektorer uppkommit efter Hr af Geijerstam, Olof, som Elektorsbefattningen sig afsagt; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkman att, sedan det nyss tillkännagifna kompletteringsvalet försiggått, sammanträda för utseende af en Elektor efter Hr af Geijerstam. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 3 e. m.
Den 15 November c, m. 89 Lördagen den 15 November 1862.
Justerades 6 prot.-utdr. för förmiddagens plenum.
Efter förmälan, att till Itiddarh.-kansliet blifvit öfverlemnade original-exemplaren af R.
St:rs innevarande år församlade Revisorers Rerättelser om den af dem verkställda granskning af så väl Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning, som ock de under K.
Kommers-Coll. ställda fonder och medel, hemställde Hr Gr. o. Landtm., att dessa Berättelser skulle med de öfriga RiksSt:n kommuniceras och till Stats-Utsk:t remitteras; hvilket bifölls.
Upplästes en utaf Frih. Cederström, Gustaf Carl, inlemnad motion, JU 23, om upphäfvande af det i 22:dra §:a Gästgifvareordningen förekommande förbud emot minderåriga personers användande till skjutsande samt om meddelande af nödiga föreskrifter i berörda hänseende.
Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t.
Upplästes en utaf Hr Dalman, Wilh. Fredr., ingifven motion, JU 24, om upphäfvande af bördsrätten på landet.
Remitterades till Lag-Utsk:t.
Vidare upplästes tvenne af Hr Dalman inlemnade motioner, N:is 25 och 26, om oäkta barns arfsrätt; och om förändring i bysättnings-lagarne.
Dessa motioner bordlädes.
Gr. Mörner,Carl Stellan, väckte en motion, N:o27, ang:de pensionering af ännu qvarlefvande s. k.
Landtvärnsmän.
Begärdes på bordet. 90 Den 15 November e. m.
Hr Bohnstedt, Theodor Ludvig, uppläste en motion, JM 28, ang:de statsanslag till inrättande af undervisnings-anstalter för qvinlig ungdom m. rn.
Hr Drake, Garl Adolf Wilhelm, afgaf en motion, JM 29, ang:de befrielse för embets- och tjenstemäns enkor och barn från erläggande af bevillning för dem tilldelade pensioner.
Stjernstedt, Joh. Wilh., uppläste en motion, JM 30, ang:de förhöjning i det af K.
M. för flottans nybyggnad äskade anslag.
Afven denna motion bordlädes.
Preste-St. ankommet prot.-utdr. för d. 12 dennes, med öfverlemnande af en utaf Kyrkoherden Ternström väckt, till Stats-Utsk:t remitterad och med de öfriga Riks-St:n kommunicerad motion, om upplåtelse af egendomen Beckaskog till H. M. Konungen.
Sedan motionen blifvit uppläst, hemställde Hr Gr. o. Landtm., att densamma, såsom redan remitterad till vederbörligt Utsk. och således icke erfordrande någon åtgärd från R. o. Ad:s sida, skulle läggas till handlingarne; hvilket bifölls.
Föredrogs och bifölls Riddarh.-Utsk:ts Mern. JM 1, ang:de tryckningen af R. o. Ad:s prot. vid innevarande riksdag.
Slutligen anmältes och bordlädes Exped.-Utsk:ts Utlåt:n: JM 4, i anledning af en utaf Komiterade till tryckfrihetens vård gjord framställning ang:de förändradt sätt för tryckningen af R.
St:rs underd. skrifvelser; och JM 5, i ani. af framställdt förslag ang:de särskild tryckning af de inom Riks-St:n väckta motioner. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 8 e. di.
Dea 19 November. 91 Onsdagen den 19 November 1862.
Justerades 5 prot.-utdr. för d. 15 d:s e. m. och pleniprot:t för d. 8 d:s. Företogs val af Bänkman efter nedannämnde Hrr, nemi.
Inom Fjerde Bänkmans-Afdelningen: JU 140.
Leuhusen, Carl Herman; Inom Sjette Bänkmans-Afdelningen: JU 278.
Frih. Beck-Friis, Corfitz Augustin; Inom Sjunde Bänkmans-Afdelningen:
M 338.
Tersmeden, Wilhelm Fredrik; Inom Tolfte Bänkmans-Afdelningen:
Jfö 778.
Hr Leijonancker, Fredrik Wilhelm; Inom Fjortonde Bänkmans-Afdelningen: JU 1846 A.
Hr Fock, fullm.
Alströmer, Carl Jonas Oscar; JU 2082 A. Hr Mannerskantz, Carl Axel; Inom Tjugondeförsta Bänkmans-Afdelningen: JU 2010.
Hr af Geijerstam, Olof; Och befunnos vid valförrättninges slut hafva blifvit till Bänkman utsedde Inom Fjerde Bänkmans-Afdelningen: JU 119.
Lybecker, fullm. Gr. Lewenhaupt, Adam Ludvig Casimir, med 7 röster; Inom Sjette Bänkmans-Afdelningen: JU 287.
Rappe, Axel Ludvig, med 4 röster; Inom Sjunde Bänkmans-Afdelningen: JU 304.
Frih. Fock, Alexander Georg Brandelius, med 9 röster; 92 Den 19 November.
Inom Tolfte Bänkmans-Afdelningen:
Jtä 713.
Frih. Beck-Friis, Joachim Tavast, med 5 röster; Inom Fjortonde Bänkmans-Afdelningen:
JVe 2105 A. Hr af Trolle, fullm.
Hr Lagerheim, Otto Leopold, med 8 röster; JY2 983.
Hr Nordenfelt, Leonard Magnus, med 9 röster; samt Inom Tjugondeförsta Bänkmans-Afdelningen:
JV2 2029.
Hr Adelsköld, Claes Adolf, med 9 röster.
Föredrogs och bifölls Exped.-Utsk:ts d. 15 d:s bordlagda Utlåt.
M 4, i ani. af en utaf komiterade till tryckfrihetens vård gjord framställning ang. förändradt sätt för tryckningen af R.
St:rs underd. skrifvelser.
Föredrogs och företogs punktvis till afgörande Exped.-Utsk:ts d. 15 d:s bordlagda Utlåt.
M 5, i ani. af framställdt förslag ang:de särskild tryckning af de inom Riks-St:n väckta motioner.
Utskits första hemställan om motionernas särskilda tryckning.
Frih. Raab, A da m
Ch ristian:
Jag kan icke neka till, att, genom att bifalla Exped.-Utsk:ts föslag, mycket skulle vara vunnet, isynnerhet den fördelen, att en motions innehåll ej behöfver upprepas i deröfver afgifna Betänkm.
Derigenom vunnes också att Utsk:ns ledamöter kunna hafva den tryckta motionen i hand, när frågan der förekommer till afgörande; men om, i stället för att häftevis utdelas, hvarigenom motionen kommer långt efter sedan den blifvit väckt, den, så snart den blifvit bordlagd, genast derefter trycktes och utdelades, så skulle man kunna, redan vid ärendets remitterande till vederbörligt Utsk., derom hafva tagit erforderlig kännedom, och yttrandena i Stånden vid en remiss kunde då vara mera vägledande för Utsk:t, än hvad de nu äro, då endast få hafva tillfälle att taga kännedom om den skrifna motionen.
Vi hafva nu t. ex. en motion, som ligger på bordet, nemi. Gr. Anckarsvärds, en motion, som visst icke alla haft tillfälle att se, men som onekligen är af ingripande vigt för landet.
Jag hemställer således, om icke den tanke både hos motionärer och flere andra skulle vinna bifall, att man yrkade, det de motioner, som blifvit bordlagda, skulle, så vidt möjligt vore, tryckas så hastigt, att de kunde utdelas innan de blifva remitterade.
Den 19 November. 93 Frih.
Jag inser, i likhet med Frih. ltaab, mycket väl att det skulle vara af en ganska stor fördel, om, sedan en motion blifvit väckt i ett Stånd, den genast efter bordläggningen komme att tryckas.
Fördelen af detta tillägg kan, sorn sagdt är, ganska väl skönjas, men jag fruktar att, om man nu här skulle besluta något derom, det skulle möta svårigheter i Exped.-Utsk:t, ithy att. när större delen af den mängd motioner, som vid motionstidens slut väckas, vanligen blifva begärda på bordet, det icke är så alldeles gifvet att dessa af Exped.-Utsk:t medhinnas till tryckning.
Jag yrkar derföre, på det att ej någon onödig tidsutdrägt måtte förorsakas, bifall till Utsk:ts Betänk.
Med afs. på den svårighet, som torde förete sig att uppgöra förslag till ett beslut, som nu kunde antagas, ändrar jag nu mitt förslag till begäran om återremiss.
Rudbeck, Reinhold:
I afs. på hvad Frih.
Raab anfört, får jag först nämna, att det kan förorsaka en ökad kostnad, ifall motionerna skola genast tryckas, enär hvarje liten motion då komme att åtminstone upptaga £ ark.
Dessutom, såsom Frih.
Stjernstedt anmärkt, torde det medföra svårigheter för Exped.-Utsk:t att medhinna tryckningen af motionerna från det ena plenum till det andra, helst vid motionstidens slut, då de väckas i större mängd.
Om icke alla motioner skulle hinna att blifva tryckta, vore det ändå en fördel med dem, som blifva det; men i alla fall får jag fästa uppmärksamheten derpå att, om mot slutet af motionstiden en sådan mängd motioner väckas att de ej kunna hinna att genast tryckas, de icke heller hinna att remitteras, utan blifver då plenum flere dagar å rad för att få dem remitterade.
Hvad den tillökningen i kostnaden beträffar, att dertill skulle fordras mera papper, så finnér man lätt af huru ringa betydenhet detta inkast är.
Jag önskar fästa Frih.
Raabs uppmärksamhet på olämpligheten af att fatta ett beslut, som, utom att det icke alltid är fullt verkställbar!, skulle föranleda flere obehagligheter.
Raab, efter förutsättning att man möjligen ej skulle medhinna tryckning af alla de motioner, som vid motionstidens slut i sådan mängd väckas, att plena från morgon till qväll dermed upptagas, föreslagit, att man borde trycka endast dem, som kunde medhinnas, så får jag göra honom uppmärksam på att det blefve ett obehagligt uppdrag för Exped. -Utsk:t, att bestämma hvilka som skola tryckas genast, och hvilka först sednare, när man kunde medhinna det.
I ani. 94 Den 19 November. deraf tror jag, att åtskilliga motionärer, isynnerhet om de tillhöra olika Stånd, skulle fatta humör öfver den ordning, i hvilken deras motioner komme att tryckas.
Oaktadt jag således icke kan underkänna det önskliga,, som ligger i Frih.
Raabs förslag, så måste jag likväl motsätta mig detsamma, såsom icke praktiskt; och får jag anhålla om bifall till Exped.-Utsk:ts Betänk.
Enär troligen detta Betänk, i dag bifalles af de 3:ne öfriga Stm, får jag motsätta mig Frih.
Raabs anhållan om återremiss deraf, under fortfarande yrkande på bifall till Exped.-Utsk:ts Betänk, i oförändradt skick.
Jag anser väl icke frågan vara af den vigt att den förtjenar en långsam debatt, men i afs. å den anmärkta svårigheten att, då alla bordlagda motioner icke skulle hinna att före remissen tryckas, bland dem göra urval, kan jag ej underlåta att erinra det en sådan svårighet vore lätt undanröjd, om man endast vid tryckningen föijer den billiga grunden, att trycka alla motioner i den ordning, de äro inom St:t väckta.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förevar:de hemställan, blef propos. på bifall dertill framställd och besvarad med många ja jemte några nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Utskits sednare hemställan i afs. å sättet för tryckningens verkställande.
Anckarsvärds, Carl Henrik, d. 15 d:s bordlagda motion JM 22, ang:de reorganisation af Landtmäteri-staten samt ändringar i Skiftes-stadgan m. m.
Cederström, Gustaf Carl, anförde skriftligen:
Med afs. å den motion, som här blifvit väckt af Hr Gr.
Anckarsvärd om Landtmäteri-statens förändrade organisation m. m., anhåller jag få påkalla R.
St:rs uppmärksamhet derå, att på de af Landtmätare upprättade egendomskartor vattenområdena vanligtvis upptagas blott såsom vatten.
Några tecken utmärkande djupet, vattenhöjds-skillnaden, de der befintliga fiskslagen, lekplatserne, notvarpen, vassarne o. s. v. finnas der sällan, om någonsin, upptagna; men det är påtagligt att en lättad och mer fullständig öfversigt öfver egendomarnes alla förmåner skulle vinnas, om äfven vattenområdena kunde genom lämpliga tecken antingen å sjelfva egendomskartorne eller å särskilda bihang dertill framhållas.
Den 19 November. 95 1 ani. deraf har jag försökt uppgöra förslag till karta öfver ett här i Stockholms län beläget fiskvattens delning mellan skiljda egare, ungefär så som jag tror en så beskaffad karta bör vara uppgjord för att motsvara ändamålet, hvilken karta jag öfverlemnat till Riddarh.-kansliet för att biläggas detta an förande.
Denna karta torde, såsom ett första försök, utan ringaste anspråk på fulländning, dock kunna tjena såsom en faktisk antydan derom, att egendomskartorne äfven i omnämnda afseenden möjligtvis kunna kompletteras.
Emedan jag hört mycket skiljaktiga åsigter yttras om nyttan och användbarheten af dylika tillägg till egendomskartorne, har jag ansett mig böra nu begagna tillfället att hänskjuta frå gan derom till R.
St:rs bedömande.
Hr von Koch, Nils Samuel, anförde dels muntligen dels skriftligen:
Jag beklagar att jag, vid föredragandet af denna motion, här saknar den vördnadsvärde motionären.
Det är dock icke för att motsätta mig hans förslag, åtminstone icke i dess allmänna syftning, som jag nu begärt ordet.
För min del är jag särdeles tacksam för att uppmärksamheten blifvit väckt på detta i min tanka särdeles vigtiga ämne, åt hvilket jag också skulle önska att R.
St:r ville egna all den tid, som omständigheterna kunna medgifva.
Då Hr Gr:n i sin motion yttrat, att han ingalunda ville hafva på sitt samvete att hafva föranledt någon särskild komités tillsättande i och för ämnets utredande, fruktar jag likvisst att, så vida ej särskilda personer dermed befatta sig, man svårligen kommer till något tillfredsställande resultat.
Hr Gr:n har trott, att vederbörande embetsmän skulle kunna utreda denna sak, men, med den kännedom jag tror mig ega om våra embetsverks göromål, isynnerhet deras, till hvilkas handläggande denna fråga skulle kunna hänskjutas, fruktar jag att de knappast, utan hinder af de vanliga göromålens gång i embetsverken, skulle kunna förmå att deråt egna den uppmärksamhet, som ämnet påkallar.
För att likväl vinna ändamålet, utan att gå emot motionärens i detta afs. yttrade önskan, har jag tänkt mig möjligheten af en utväg, som i min tanke vore bättre, nemi. om R.
St:r funne ämnet vara af den vigt — hvilket jag för min del måste bekänna att jag gör — att ett särskildt
Utsk. i och för frågans utredande borde tillsättas.
Jag väcker likvisst icke motion derom.
Jag ville blott fästa uppmärksamheten på vigten af att nu få ämnet så utredt, att R.
St:r under sin nuv:de sammanvaro komme i tillfälle att deröfver få yttra sig, hvarigenom 3 år skulle vinnas för de förbättringar, som skulle kunna åstadkommas.
Sannolikt infinner sig här före motionstidens slut den värde 96
Den 19 November. motionären, och jag skall då till honom hemställa huruvida han skulle vilia ingå på detta mitt förslag.
De Hrr, som voro här närvar:de när motionen afgafs, torde liksom jag hafva funnit, att detta är ett ämne, som fordar utredning af både Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:t, men dessa 3 Utsk. hafva i allmänhet varit, och anledning är att tro det de äfven under innevar:de riksdag blifva så sysselsatte, att ett af dem sammansatt Utsk. ej får tid att utreda denna sak.
Motionen går nemi. ut på en fullständig afsöndring af de ämnen, som tillhöra civillagen, från dem, som tillhöra den ekonomiska lagstiftningen, ungefär i samma syftning som lagberedningen och lagkomitén hafva tillstyrkt.
Ibland annat är ock fråga väckt ang:de antagande af en gemensam »delningsgrund» för hela riket.
Detta är en fråga af sådan vigt, att jag förmodar att, i händelse R.
St:r vid denna riksdag endast till K.
M. inkomma med en i allmänna ordalag hållen underd. framställning i ämnet, K.
M. sannolikt skulle tveka att öfver »delningsgrunden» yttra sig, innan R.
St:r hade kommit i tillfälle att noggrannt taga detta speciela ämne i öfvervägande.
I motionen framställes dessutom en önskan om eu helt och hållet ny organisation af landtmäteriväsendet.
Om äfven tiden skulle medgifva de Utsk:s-ledamöter, som nu finnas i de 3:ne Utsk:n, att egna tillräcklig uppmärksamhet åt denna fråga, så är det dock att befara, att, då Utsk:n icke blifvit tillsatte med fästadt afs:de å personernas kännedom om skiftesärendena, de skulle sakna tillräcklig sakkunskap i ett sådant ämne.
Det kanske då vore bättre att utse särskilta personer, som hade erfarenhet dels såsom egodelnings-ledamöter eller landtmätare, dels såsom jordegare, der skiften skett.
Motionärens hufvudsakliga syfte synes dock vara att erhålla en omarbetning af landtmäteri-taxan.
Detta är för sig en ganska kinkig fråga.
Särskilda komiterade hafva varit förordnade att utarbeta den landtmäteritaxa, som 1857 blifvit af K. M. utfärdad.
Del är egentl. för att möjligen afhjelpa en olägenhet, som måste fortfara till dess en väsendtlig förändring sker, dels i skiftes-författningarne, dels i landtmäteri-taxan särskildt, som jag nu har begärt ordet; och måste jag dervid tillkännagifva att jag tyvärr hört så mycket klagomål mot den sednare anföras, att jag tror det de icke kunna vara ogrundade.