Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om beslut i öfverensstämmelse härmed tages, bör som ett oeftergifligt villkor stadgas, att öfverenskommelse!! mellan Staten och Skånes innevånare rörande det ständiga kneckteliållets åtagande, måtte vara fullkomligt fri å de senares sida, och att hvarje delägare i en Rote äger sitt veto, så att en mindre hemmansdel icke kan, mot egarnes vilja, ordinarie roteras derföre att de öfrige Roteinteressenterna deruppå ingått; äfvenså hör den, som intet eller villkorligt svar afgifver, anses vilja vid extra Roteringsskyldigheten förblifva.
Sammankomster för de Roteringsskyldiges hörande öfver frågan höra ske sockne- eller liäradsvis, för att blifva så allmänna som möjligt, hvarvid de Roteringsskyldige noga underrättas om den förändring uti extra Roteringen, som föregått och efter tilländalupen besvärstid blifvit fastställd.
Må det ytterligare tillåtas mig att vid detta tillfälle erindra om den villfarelse, hvari Utskotten råkat, och som föranled t en Den 22 Febr tiar i i e.. m.
69 verklig förtydning af vårt Constitutionella samhällsskick och våra lagar, då Utskotten i förra Betänkandet påstå, att emedan frågan om Skånes ordinarie Rotering/o/\y£ blifvit väckt och framställd af provincens vid 1812 års Riksmöte närvarande Representanter af de 3:ne Stånd, som i Roteringsbesväret deltaga, borde, i ett så vigtigt och magtpäliggande ärende, de frånvarande icke få fördröja verkställigheten af de närvarandes fattade beslut.
Härvid anmärkes: för det första, att förslag om förändring i Roteringsskyldigheterna, framställda af Representanter vid ett Riksmöte, måste i föreskrifven ordning enligt 44 § Riksdagsordningen behandlas, hvarförutan de icke kunna eller böra medföra något resultat; och då, som redan förut är ådagalagt, ingen fråga vid 1812 års Riksdag blifvit i laglig ordning väckt om Provincen Skånes roterande till ordinarie knecktehåll, kan det icke eller rimligen anses som en constitutionel act, att Regeringen, på enskiltas, må hända å enskilt interesse grundade framställning, Ständerna ovetande, beslutar om denna vigtiga och magtpäliggande angelägenhet, som involverar arne Läns skattläggning emot en ny grundränta; för det andra, att Konungens Befallningshafvande i Skåne, örn än till följd af Kongl. Maj:ts uttryckliga Nådiga befallning, förehaft en constitutionelvidrig handling, då de våldsamligen påbördat
Skånes allmänhet ett medgifvande, hvar - 7o Den 22 Febr nar ii e. m. öfver de vid sammankomsterne frånvarande, aldrig utlåtit sig.
Hade det varit i 1812 års Riksdagsbeslut'sagdt, att så borde ske, så kunde man väl klandra en dylik åtgärd, men det hade dock lagligen ålegat
Skånes innevånare att sig densamma underkasta; men då bela ordinarie Roteringen i Skåne endast tillkommit i följd af enskildt contract emellan Kronan och Skånska extra Roteringsskyldige, så följer klart deraf, att de, hvilka i ett sådant contract icke uttryckligen ingått, också ingalunda kunna dervid, anses bundne genom de Jakandes bifall.
Jag bestrider derföre Utskottens grundlösa föregifvande i senare Betänkandet, att genom stadfästade contractsvillkor all möjlig utväg blifvit stängd att afhjelpa de upprepade klagomålen, och föreslår, alt llidderksapet och Adeln, med förkastande af Utskottens förslag till en Ratejemkning i Skåne, hufvudsakligen grundadt på ett lagstridigt upphäfvande af de villkor, hvarförutan ingen ordinarie Rotering blifvit af Skånes Jakande Roteringsskyldige åtagen, måtte, med samvetsgrant iagttagande både af contracters helgd och de Nekandes rätt, för sin del förklara, att Ridderskapet och Adeln icke kan tillstyrka någon annan åtgärd, än en förnyad öfverenskommelse mellan Kronan och Skå nes Roteringsskyldige om ordinarie Roteringens frivilliga åtagande, mot de villkor och på det sätt jag ofvan föreslagit, som uti Den 22 Februarii e. m. en framställd proposition lämpligast torde kunna sålunda uttryckas:
Att en ny, af rättvisa och billighet påkallad, och af föregående Ständer begärd, allmän jemkning i den år 1811 verkställda extra Rotering äfven måtte öfvergå provincen Skåne, utan afseende på den derstädes för närvarande provisoriskt bestående ordinarie Rotering, hvilken sålunda upphäfves; men att, efter skedd och i laga ordning stadfästad jemkning med hela extra Roteliållsskyldigheten för 2572 nummer inom de 2:ne Länen, de extra Roteringsskyldige måtte sockne- eller häradsvis höras, hvar och en för sig öfver den proposition: att, emot erhållande af en tredjedels minskning i sin extra Rotehållsskyldighet, åtaga sig det ständiga kneckteliållet, sålunda till fi numeraira beloppet nedsatt; och att den, som från de utlyste sammankomsterna för detta ändamål uteblifver, lemnar intet eller villkorligt svar, måtte anses icke hafva uppå förslaget ingått, utan alltså vilja förblifva vid den oförmedlade extra Roteringsskyldigheten; dock att under tiden den närvarande ordinarie
Roteringen komme att orubbad förblifva.
I händelse de öfrige 3:ne RiksStånden genom sitt bifall till ifrågavarande Utlåtande icke hade gjort det alldeles öfverflödigt att besvara de anmärkningar, Grefve Horn här framställt* 72 Den 11 F e b r u a r i i e. m. skalle jag visserligen åtagit mig detsamma.
Nu vill jag blott inskränka mig till att tillkännagifva, det Expeditionen livilar pä Ridderskapets och Adelns bord till justering.
Herr Rosenquist, .Fredrik Leonhard:
För livar och en, som kan göra skillnad emellan rätt och orätt, billighet och obillighet, blir det ej svårt att finna, det Skånska Roteringens tillkomst icke bär stämpeln af ett sorgfälligt iagttagande af medborgerliga rättigheter.
Bevisen deraf äro så tydligt och klart af en mängd talare inom delta luis ådagalagde, då ärendet förra gången discuterades, att allt vidare ordande derom är öfverflödigt.
Det ringa afseende Utskotten fästat på de många grundeliga anmärkningar, som i RiksStånden blifvit gjorde, är beklagligt; och ännu beklagligare är det, att allt, hvad som till en jemnare fördelning af denna ojemt tryckande börda blifvit föreslagit, af Utskotten ansetts förkastligt.
Då Utskotten likväl icke i något fall kunnat vederlägga hvad anmärkt blifvit, utan rätt och slätt, samt utan någon uppgifven grund, hemställt, alt alla uppgifne förslag måtte af RiksStånden ogillas, anser jag mig icke eller böra lägga annan hand vid ärendet, än blott göra en contra-hemställan, och vågar jag altså vördsamt anhålla om proposition, att Högloft.
Ridderskapet och Adeln ville besluta en sådan underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, som den, Friherre Wrangel Den 22 Febr u ari i e. m. 73 föreslagit, hvilken jag anhåller mätte blifva ljudeligen uppläst.
Jag gör mig så mycket häldre öfvertygad om bifall härtill, som derigenom allt skäligt missnöje bland Provincen Skånes Rotehållare förvandlas till allmän tillfredsställelse.
Den af Herr Rosenquist uppgifne del af Utlåtandet upplästes å nyo.
Jag vill endast anhålla att få förena mig i Grefve Horns framställning.
Genom hans förslag vinnes att, utan att kränka Rikets Ständers värdighet, och utan att förnärma enskild rätt, man kan söka iordningställa den ojemnare Roteringen inom Skåne.
De 1600 man Indelte soldater, som nu finnas i Skåne, skulle då blifva qvar, och en allmän lindring i Roteringsbesväret vinnas.
Då man kan förena alla tre dessa fördelar, tror jag sannerligen att man påfunnit rätta utvägen att frångå ett förhållande, som är sårande för Regeringen och otillfredsställande för Skåne.
Då denna sak blott lomme att sanctionsvis af Kongl.
Maj:t behandlas, tror jag, att om Ridderskapet och Adeln ej fattade ett lika beslut med de öfriga 3 Stånden, Kongl.
Maj:t deraf kunde få en anledning att se saken från en annan sida, så mycket mera, som Regeringens och Provincens bästa, samt Rikets Ständers framtida säkerhet att ej utan deras åtgärd se all extra Rotering förvandlad till ordinarie, deruppå bero.
På denna 74 Den 11 Februarii e. m. grund yrkar jag proposition lill bifall å Grefve Horns förslag, sorn jag tror tillfredsställa Skånes behof och Regeringens önskan.
Friherre Toll, Gustaf Philip, bade inlemna t ett Memorial, så lydande:
Såsom frånvarande då fråga om Skånska Roteringsjemkningen bos Högloft.
Ridderskapet och Adeln förevar till pröfning, finner jag, i anledning af Herr Friherre Wrangels dervid afgifne utlåtande, mig uppmanad, att nu vördsamt anhålla till protocollet, reservationsvis, få upptaga den kännedom om saken, hvarpå min enskilta öfvertygelse grundar de i motsatts mot Herr Friherrens varande åsigter deraf.
Jag för— anlåtes härtill så väl af Representationens, som den respective Allmänhetens anspråk, att äga upplysningar i alla de fall, som så nära röra dess öfverensstämmande rätt; af den undersåtliga trohet jag svurit, och alltid skall bekräfta emot en Konung, hvars stora omsorger och personliga uppoffringar uti sitt Folks kärlek finner sin rättvisaste belöning; hvilkas erkännande i min tanka, icke står rätt tillsammans med öfverklagandet af en tillåten eller anbefalld obehörig
Embetsinverkan till förfång för detta folk, vid det tillfälle som nu åberopas, och af den rättvisa, som (det torde förlåtas min erkänsla och tacksamhet) jag upprigtigt önskade, måtte uti allt vederfaras den man, hvars Embetsmyndighet af Den 11 Februarii e. in. 75 Herr Friherren såsom skadelig i denna sak framställes; och till hvars Embetsbana, äfven under utförandet af flera vigtiga värf till landets nytta, jag de sista 18 åren af dess lefnad ägt den lyckan alt stå i ganska nära förhållande:
Och hvilken bana, oväldigt prof - vad, lärer utan motsägelse framvisa en redlig nitisk trohet emot Konungen och aldrig sviken Fosterlandskärlek.
(Detta ensamt torde finnas kunna betrygga ett land, som ej önskar splittra all ordning, ulan äga och bibehålla sin sjelfständighet).
Äfven är jag härtill föranledd af min enskilta tillgifvenhet och agtning för Herr Friherre Wrangel, hvars personliga egenskaper af mig värderas, under önskan, att hvad jag uti denna sak känner, skulle i någon mohn kunna förändra dess opinion, i händelse den af mindre tillförlitliga uppgifter vore missledd.
Extra Roteringsuppsättningen i Skåne var en frivilligt erbjuden patriotisk uppoffring, som måhända derigenom mäst blifvit en tryckande beskattning, att den skulle på en gång utgöras.
Detta visade deremot provincen Skånes nära deltagande uti hela Rikets behof, på en tid då allt borde uppoffras för dess såkra sjelfbestånd, och den lid just, då detta blef betryggadt.
Regeringen, inseende svårigheten för denna Provins, att med så stora uppsättningskostnader besväras vid hvarje krigstillfälle, då man, i följd af detta frivilliga åtagande, kunde ålägga 7S D e ti 22 Februarii e. rn. densamma uppställa sin extra Rotering; öfverlöt åt samma frivilliga åtagande, att testämma, huruvida en ständig eller ordinarie Rotering, med minskning till f uti numerairen, kunde förmånligen antagas i dess ställe — (anmärkes att kostnaden för extra Roteringens första uppsättande lärer bestämdt kunna räknas hafva motsvarat 2 k 3 års egendomsafkastning).
Redan år 181 a, då denna extra Rotering uppsattes, ägde jag uppdrag att besörja min svärmoders Friherrinnan Gyllenstjernas, född von Kochens, egendoms angelägenheter i Skåne.
Det synes nu af en bilaga till Utskottens Betänkande, att äfven bon för samtelige sine hemman i Skåne, utgörande 82 oförmedlade hemman, förblifvit vid extra Roteringen.
Skulle den af Herr Friherre "Wrangel förmenade orätta tillämpning af snille och öfvertalande förmåga, genom Haris Excellcnce Fältmarskalken Grefve Toll, kunnat så långt verka, och velat göra det, på en opinion, skulle detta hänfört mången att frivilligt åtaga sig, det de icke erkände vara med egen förmån och nytta förenadt, så skulle väl äfven jag härom ägt någon kännedom, hvilket jag öppet förklarar mig aldrig ägt, eller kunnat ana.
I förbigående anser jag mig böra upplysa, att de, hvilka icke kunde åtaga sig ordinarie Rotering, ägde sine skäl dertill tydlige, färden sorn om landet äger kännedom, dels uti egendomarnes vanhäfd och obegränsade osä - Den 22 Februarii e, m. 77 kre områden, hvilkas enskiftande och ofta utflyttning medförde de byggnads- och odlingskostnader, hvilka skolat blifva kännbarare, om man äfven uppfört soldattorp, hvilka vid framtida skiften bordt afllytlas och ombyggas.
Man ansåg derföre nästan omöjligt att kunna för egendomar af FideiComiss natur ikläda sig den ordinarie Roteringen; man ville efter hand vinna tid att sätta dessa soldattorp å laglig grund, för att vid nästa behof af uppsättning äga bosatt folk.
Då jag sålunda, och efter hvad jag vördsamt anfört, anser mig icke antaga de be~ vekelsegrunder för behofvet af en Rotejemkningsförrättning uti Skåne, som Herr Friherre Wrangel synes såsom sådane hafva framställt, men i öfrigt fullkomligt tror mig böra instämma uti Provincens behof och nytta deraf, hemtar jag anledning derför af följande motiver: 1:0
Om sådane lägenheter ännu kunna förefinnas, som blifvit af Committerade uteglömde, eller sådane, som enligt Rikets Ständers beslut rörande extra Roteringens upprättande, i anseende till andre prestationer frikändes, och hvilka prestationer upphört, hvarefter en extra Roteringsskyldighet i min tanka borde inträda. 2:0
Om alla de emot sista RoteringsCommissionen anförde besvär finnas behörigen afgjorde, och den ^ blifvit rättvisligen tillgodo njuten, som lofvades dem, hvilka 7b Den 23 Februari i e. m. an togo den ständiga Roteringen.
Om icke elen allmänna och enskilta okunnighet om dvlike angelägenheters lagenliga behandling möjligen kunnat vålla någon sin talans förlust, då man ville söka rättelse, hvilket, om äfven uti formerne bekräftadt, enligt min öfvertygelse till landets båtnad och nytta icke kan begagnas.
Utredandet af alla dessa förhållanden genom en Commission skulle visserligen sätta Hans Maj:t Konungen i tillfälle, att, med Dess inom
Folket högt prisade omsorgsfulla omvårdnad för dess väl, lemna det afseende åt Rikets
Ständers underdåniga tillstyrkan rörande en jemkning uti Roteringsbördan, den Herr Friherre Wrangel af förtjensfullt nit yrkat, och den jag, oansedt utaf olika bevekelsegrunder, vördsamt understödjer.
Det är i anledning af Herr Hjertås yttrande, jag begärt ordet.
Sedan Friherre Cederström upplyst, att 3 Stånd redan afgjort saken genom bifall till Utskottens Utlåtande, anser Herr Hjerta att, om Ridderskapet och Adeln fattade ett annat beslut, Kongl.
Maj:t deraf skulle erhålla ledning vid bedömandet af saken från en annan sida.
Jag hemställer till Herr Hjerta sjelf, huruvida en fråga, som endast grundar sig på 80 § RegeringsFormen, kan hos Kongl. Maj:t undergå någon annan behandling, än att oförändrad afslås eller oförändrad antagas.
Afslår Kongl. Den 22 Februari i e. m. 79 Maj:t de öfriga 3:ne Ståndens yttrade mening, förblifver saken i sitt närvarande skick intill nästa Riksdag, och i detta fall, äfvensom om Kongl. Maj:t bifaller de andra 3 Ståndens beslut, kommer Ridderskapets och Adelns mening, till följd af Grundlagens föreskrift, icke att officielt något inverka på det slutliga resultatet.
Jag förenar mig således med Friherre Cederström i anhållan om bifall till Utskottens Utlåtande, som redan är af 3:ne RiksStånd och således af Rikets Ständer, för deras del, definitift afgjordt.
Det är visserligen som Friherre af Nordin sagt, att, i händelse Kongl. Maj:t ej antager de 3 öfrige Ståndens beslut, saken kommer att blifva oafgjord intill nästa Riksdag.
Men jag tror, att just Ridderskapets och Adelns beslut skulle hafva m denna verkan på Konungens rådgifvare och Kongl. Maj:t, att de häldre låta saken förblifva i det skick den är, än att på ett otjenligt sätt afhjelpa densamma.
Derigenom kunde äfven beredas, att Rikets Ständer nästa Riksdag erhöllo en Nådig proposition om rätta methoden att på ett lagenligt sätt få saken afhnipen.
Att ett Rikets Ständers bealut, tillvägabringadt af 3 Stånd, kan genom det 4:des afslag blifva hindradt, derpå har jag haft erfarenhet vid 1823 års Riksdag, då Kongl. Maj:t vägrade sin sanction på Assignationslagen, enligt hvad man inom alla kretsar sade, endast derföre att Rid - 8o Den 22 Februarii e. m. derskapet och Adeln, till följe af här på Riddarhuset förekommande grundliga skäl, afslog den samma.
Jag tror det derföre vara bättre, att Ridderskapet och Adeln i denna fråga fattar ett motsatt beslut, eller att man först afhjelper det lagstridiga, derigenom att man först anställer en Rotejemkning, och sedan tryggar den ständiga Stammen derigenom, att man tillvägabringa!- en nedsättning i extra Roteringens nummerstyrka.
Derigenom skulle man förena allas önskningar och tillika garantera bibehållandet af de nu existerande 1600 man lill en ständig
Stam vid ett inträffande krig.
Jag anhåller om proposition till bifall pa Grefve Horns förslag.
Friherre af Nordin: Örn Kongl.
Maj.-t bifaller de 3 Ståndens beslut, anser jag Kongl. Maj:t hafva på det lagenligaste sätt afgjort saken.
Det beslut Ridderskapet och Adeln nu fattar, kommer dessutom ej i officiel väg till Kongl. Majit, i händelse det blir olika med de öfrige Ståndens.
Herr Hjerta har trott sig från Kongl. Majits beslut om Assigneringsstadgan hämta ett bevis, att Ridderskapets och Adelns beslut, då det är olika mot de 3:ne öfrige Ståndens, af Kongl. Majit äfven tages i betraktande.
Samma händelse som, då AssigneringsStadgan behandlades i Conseillen, förefanns för Kongl. Majit att ej gilla densamma, samma hän - Den 21 Febi-u ar ii e. m. 8t händelse kan äfven vid denna frågas afgörande inträffa, att nemligen Kongl. Maj:t afslår Ständernas framställning, oaktadt Riddcrskapets och Adelns tanka ej af Kongl.
Maj:t är känd, och motsattsen kan äfven lika så väl inträffa utan att Ridderskapets och Adelns sätt att se frågan inverkar uppå Kongl. Maj:ls fria pröfning och beslut i Dess Conseille.
Jag finner således ingen nytta deraf, att drifva saken längre, än att Ridderskapet och Adeln låter vid de tre öfriga Ståndens beslut hero.
För öfrigt får jag vördsamt erinra Ridderskapet och Adeln, att då ordinarie Roteringen 1812 inrättades, fästade Skånska Rotehållarne 2:ne vilkor dervid.
Ett vilkor har af Grefve Horn blifvit omnämndt, men det andra har han förbigått, det nemligen att ingen skulle erhålla högre ordinarie Rotering, än den extra Rotering honom förut ålåg.
En sådan ojemnhet har vållat, att denna fråga vid så mångå- Riksdagar förekommit, och Utskotten hafva nu lemnat Rotehållarne öppet, att undanrödja detta vilkor, örn de så önska; och dervid torde det höra få bero.
Jag förenar mig med de Herrar, som yrka bifall till Utskottens Utlåtande, och anhåller hos Herr Grefven och LandtMarskalken om proposition derpå.
Den grundsatts Friherre 63 H. 6 82 Den 22 Februarii e. m. af Nordin framställt skulle, om den tilläm» pades, göra öfverflödigt att Ridderskapet och Adeln någonsin öfverlade i frågor, der 3 Stånds beslut redan föregått, utan man skulle då blott förena sig om det moderna uttryck att låta dervid bero.
För min del tror jag det vara tillfredsställande för Ridderskapet oeb Adeln, för Allmänheten och för Kongl. Maj:t, samt af stor vigt, att Stånden fatta beslut i alla frågor.
Har vår Representation något värde, så är det genom klokheten i de beslut vi fatta, och då bör hvarje Stånds röst hafva något afseende och gehör hos Styrelsen.
Derföre tror jag det vara bättre att vi fatta ett riktigt beslut, än att vi icke fatta något.
Jag anser det derföre riktigast alt, såsom Grefve Horn föreslagit, först jemka extra Roteringen, och sedan föreslå Rotehållarne att sammanslå 3:ne extra Rotar till anie ständige, eller att 25oo sammansmälta till 1600 man, och slutligen, att livar och en får lemna sitt svar.
Det är bättre att Ridderskapet- och Adeln uttrycker detta, än att man låter hero vid de öfrige Ståndens beslut.
Jag yrkar ånyo proposition på Grefve Horns förslag.
Jag har endast begärt ordet för att besvara Friherre af Nordins inkast, då han trott mig hafva uraktlåtit att uppgifva ett af de a:ne vilkor, som Skånska Rotehållarne 1812 fästade vid den ständiga Roteringen.
Förhållandet är icke så - Den ii Fel) in a rii e. m. 83 dant.
Delta vilkor inbegripes ju i det af mig uppgifne, att de måtte erhålla en örtedels nedsättning i sin då varande extra Rotering, ty det är ju klart, att den som skall liafva en örtedels nedsättning, icke kan på samma gång få någon förhöjning.
De som ingingo på den ordinarie
Roter ingen vägrade en jemkning i extra Roteringen, troligen derföre, att de insågo, att, om en extra Rotering skulle öfvergå dem, de skulle erhålla förhöjningen i den de redan ägde.
Jag linner sålunda ej riktigt, att, för några enskiltas interesse, den öfriga stora pluraliteten skall qvarblifva vid alla de nu förefinnande olagligheter.
Jag förblifver vid min anhållan om proposition på det af mig uppgifne förslag.
Det möjligen sämsta af alla motiver, som Ridderskapet och Adeln kan för sitt handlingssätt löija, är att i hvarje fråga endast se efter hvad de öfrige 3 Stånden gjört, och att låta dervid bero.
Jag kan ej föreställa mig, att Ridderskapet och Adeln altjemt skamligen låter detta motiv blifva för sig en ledning, utan afgör hvad som är rätt eller orätt i sjelfva saken.
I denna fråga har jag ej hört andra argumenter från motsatta sidor, än att den vore af 3 Stånd afgjord.
Då jag ej kan finna annat, än att Grefve Horns framställning är riktig i saken, och jag anser 63 H. 6 84 Den 22 F e b r u a r i i e. m.
Ståndet skyldigt att yttra en opinion deruti, anhåller jag om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till antagande af Grefve Horns förslag Herr Tham, Wollrath:
Aldrig har jag förenat mig, och aldrig skall jag förena mig i den åsigt, att bifalla en sak för det 3 Stånd bifallit densamma, och icke heller utgör det nu motivet, hvarföre jag tillstyrker bifall å Utlåtandet, utan har jag dertill andra motiv.
Grefve Horn har föreslagit, att en jemkning i Skånska extra Roteringen först skulle ske, och att man sedan skulle erbjuda Rotehållarne att med minskning från a5oo man till 1600, åtaga sig desse såsom ständige; men hvar och en, som icke ville ingå derpå, vöre dertiil icke förpligtad, och, så vida Grefve Horns ändamål är att bibehålla ordinarie Rotering, går det icke an att antaga hans förslag.
Om det vore fråga om att inskränka saken till jemkning och nedsättning i extra Roteringen, mot skyldighet att åtaga sig en ordinarie Rotering, då skulle förslaget kunna låta göra sig, och jag skulle då icke hafva något deremot.
Nu åter innehåller Grefve Horns förslag ingenting mindre, än att upplösa ordinarie Roteringen, utan att få någon ting i dess ställe.
Jag tillstyrker bifall på Utskottets Utlåtande, som bibehåller den ordinarie Roteringen och gör möjligt att tillvägabringa någon jemkning deruti.
Den 22 Februarii e. rn. 85 Herr Hjerta:
Jag måste bestrida Herr Tharas uppgift, att ordinarie Roteringen genom Grefve Horns förslag skulle upphöra.
Ridderskapet och Adeln torde finna, att förhållandet är olika då fråga är om att, der ständig rotering redan finnes, öfvergå tillen rättsprincip om dess jemna fördelning, eller att, der ingen finnes, inrätta enny.
I Skåne äro torpen färdiga, legorne uppgjorde, och man har der vant sig vid den ordinarie Roteringen.
Det är icke någon fråga om, att Skåningarne skulle vilja undandraga sig den ordinarie Roteringen, då de derigenom vinna en tredjedels lindring i extra Roteringen, synnerligen då man besinnar huru legorne då, i händelse af krig, skulle betydligen höjas.
För den enda möjlighet, då någon skulle finna sin fördel uti att icke ingå på ordinarie Rotering, har Grefve Horn föreslagit det correctiv, att en lämplig Vacanceafgift skulle gifvas, hvilken äfven troligen verkar att ingeil vill qvarblifva vid Extra Roteringen.
Jag anhåller om bifall på Grefve Horns förslag.
Jag erkänner, att jag skulle med Herr Tham finna det lättaste sättet att afgöra frågan, om Riksens Ständer på förhand afgjorde, att, så vida jemkning i Roteringen föregick, det ej skulle bero på Rustoch Rotehållare att qvarblifva vid extra Roteringen eller öfvergå till den ordinarie Roteringen; men jag skulle då fela emot hvad 86 Den 22 Februarii e. m.
I jag anser lagligen rättvist, emedan de vilkor, som vid den ordinäre Roteringens åtagande etablerades, derföre ligga i vägen.
Det är omöjligt att, med bibehållande af rättvisa, kunna vidtaga sådan åtgärd, som de öfrige tre Stånden, eller att ålägga någon Skånsk Rotehållare förhöjd Rotering, enär Skåningarne åtagit sig Roteringen med vilkor att ej någon förhöjning deruti skulle äga runi.
Thams förslag innebär likväl en sådan förhöjning.
Jag anser oundvikligen nödvändigt att öfverlemna åt hvars och ens fria val att åtaga sig en sådan Rotering eller icke.