Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den värde Ledamot, som väckt denna moden , har sjelf erkänt, att inrättningen af Förmyndarekammare är en åtgärd af så omfattande beskaffenhet, att den svårligen nu skulle lunna bringas till fullbordan.
Sedan det är gifvit , finnes ock klart, att det nu icke förmår gifva något ökadt skydd åt omyndige.
Han har äfven erkänt, att den dolda förmonsrätten blir håfven genom den förändring LagUtskottet föreslagit; och Herr von Hartmansdoiff bar uppmanat den värde motionairen, att uppgifva något fall, der denna förinonsrätt ändock
Sten 9 O et ober /.
M »91 skulle äga rum.
Under sådant förhållande föri faller det af Herr Morath framställda exempel.
Detta synes nog för rnig, som icke har juridisk kunskap, att derefter bedömma frågan, Man bör Icke undanrycka de värnlösa det skygd de hittills ägt, hälst under närvarande Credit-förhållande, då så lösliga principer om mitt och ditt äro gängse, annars kunde man med rättvisa förebrå Riksens Ständer att,sedart de lättat utvägarne till låns erhållande, de skulle frukta, att dessa lån icke blifva begagnade, utan att ‘<!lika öka antalet af låntagare.
Den vederläggning Herr Ribbing velat göra mot mina anmärkningar har jag icke kunnat fatta så, att jag deraf kan förmås att frångå dem.
Jag misstog mig kanske förra gången, då jag trodde, att icke förordnandet kunde gälla förr än efter anteckning deraf vid behörig Domstol; men i Utskottets Förelag står orden .* ej tillträda.
Jag hemställer, om icke detta i sjelfva verket är detsamma, som att, ej förordnandet gäller.
Om nu den egendom, som anförtros Förmyndaren, ligger i annan Domsaga, än den, hvarunder han sjelf lyder, och Tinget på sednare stället är slutadt, innan förordnandet der hinner uppvisas, så kan icke anteckningen verkställas förr än vid nästa Ting.
Då det nu är sagdt, att icke förmynderskapet skall förr tillträdas än efter denna antekning, är det ju en följd, att Förmyndare förut icke är behörig, att sköta den omyndiges egendom, och hvem skall väl under tiden vårda den samma, och tillse, att den omyndige icke sker någon orätt?
Någon controll borde väl äfven vara derå, att anmälan vid vederbörlig
Dom - Vrn 9 Oeto&er J, m. stol verkeligen skedde; och denna synes ej kunna äga rum på annat sätt, än att förordnandet icka meddelas förr än Lagens föreskrift i nämnde omständighet blifvit fullgjord ; rnen om det äfven kan sägas, att Domaren kan utfärda Förordnandet, innan anmälan vid annan Rätt skedt, så upp.
Stå likväl flere olägenheter och möjligen stora förluster deraf, att förvaltningen af Pupillens e. gendom ej genast får tillträdas , utan att en ytterligare åtgärd dertill erfordras.
Om det kan förenäs med de former, som äro föreskrifne för behandlingen af ett mål, då det första gången hos Standen förekommer, att, såsom Herr Stråle föreslagit, hänskjuta hela saken till LagComittéen , för att, på grund af de upplysningar Ständernes öf— verläggningar kunna innehålla, utarbeta, och till kommande
Ständer öfverlemna samma fråga, förenar jag mig deruti , men får i annat fall instämma med dem, som yrkat återremiss.
Utan att ingå i någon öfverläggning, huruvida Riksens Ständer genom antagande af lösliga grunder i Financefrågorne gjort sig skyldige till ansvar emot Nationen, tror äfven jag de omyndiges rätt böra bevakas.
Utskottet har föreslagit, att Pupillens egendom skall intecknas i förmyndarens.
Detta går ej an.
Lagen ålägger vissa personer , att närmast åtaga sig förmyn Jerskapet.
Jag frågar di, om en fattig man råkar vara slägt med en rik myndling, skall hans lilla egendom dä kunna intecknas för det stora arfvetp
Den rike myndlingen är icke heller bestjent dermed.
Det andra Ven 9 Ötiobtr f. m.
195 indra förslaget öm sättet^ för anteknin&feo vid Domstolen år vål gjordt i god afsigt , men göt icke tillfyllest.
Handlingarne blifva allt för svåra att åtkomma, bär icke Domhafvande!! är på Stället, eller den Ordinarie har permission och den tillförordnade icke är tillstädes.
Deremot vöre ändamålet bade lättare och säkrare vunnit, om ten sådan smekning för hela Riket funnes på ett ställe att tillgå', hvarigenom icke något kunde undandölja*.
På dessa grunder får jag förnya mia anhållan om återremiss, så framt ej Ridderskapet och Adeln skulle förena sig i Herr Stråle* förslag, att hänskjuta Saken till LagComittéen4 i fall detta ej är stridande mot formen.
Herr von Höhenhautni: jag lärer icke tili Pro-' tocollet hafva yttrat, att Ständerne vid denna Riksdag antagit lösliga grunder i financerne, utan endast, att sådana nu äro gängse, jag har icke erig sagt, att de blifvit hos Riksens Ständer tillstyrkte- Hvar och en må med sitt samvete sjelf aFgöra det.
Hvad angar den andra delen af frågan örn en underdånig hemställan till Kongl. ftlaj:t att öfverlemna saken till LagComitteen, så matte detta icke vara rakt stridande mot Grundlagen, emedan det icke innefattar någon förändring äf Liagtltskottcts Betänkande, utan blott ett serskildt heslut, sorn kundé meddelas de öfrige Stånden under inbjudning, att deruti deltaga.
Vara angelägit att få ets snart slut på frågan om desse intekningar.
Örn derföre Herr Grefven och Ridd 0. Ad Pro!.
IX Baad- lista Afd. ] 3, J94 T)en 9 Octobe.r f. m.
LawdtMarskalken finner det förenligt med formen, instämmer jag i Herr Stråles förslag.
Herr von HartmansdorffEnligt hvad jag forarn yttrat om Förmyndarekammare , är jag i grunden icke emot den mening ett sådant tillägg som det ifrågavarande skulle innebära; men tror det vara öfverflödigt, emedan Kongl. Maj:t redan förut fästat sin uppmärksamhet vid detta ämne.
Ett dylikt tillägg skulle icke heller kunna stå tillsammans med f,6 §.
RegeringsFormen, som stadgar, att Utskottens förslag först skola framställas till antagande eller förkastande, utan förändringar eller tillsatser.
Således kan denna tillsats icke nu äga rum.
Likväl tror jag ej, att det derföre blifver nödigt återremittera Betänkandet.
Man ihogkomme dessutom, att 5 särskildta Betänkanden om intekning i fast egendom för närvarande ligga på bordet Återremitteras förevarande Betänkande, så måste vä! de öfriga ytterligare hvila, till dess det förra från Utskottet återkommit.
Om en så obetydlig omständighet, sorn den ifrågaställde, skall vålla så vidlyftiga omgångar: när skall väl något slut vinnas på ärendet i det hela?
Jag anhåller derföre om bifall å Utskottets Betänkande, så mycket mer, som den af Iierr Tham omtalade intekningen af myndlings egendom i förmyndares aldrig blifvit af Utskottet föreslagen.
Jag förnyar min anhållan om bifall af Betänkandet.
Jag skulle icke längre uppehålla Ridderskapet och Adeln, om jag icke ansåg min pligt vara att lemna en upplysning, i Vin i) Octoltr /, m.‘ s<,b anledning af de mindre grundade anmärkningarj s'om göras mot Utskottets Betänkande.
Herr von Hartmansdorff har förekommit mig i afseende ä hvad Herr Tham yttrat, om inteknande af den omyndiges egendom i förmyndarens.
Herr Ståla har ytterligare andragit, att uppehåll måste orsakas derigenom, att förmyndareförordnandet först mäste kungöras vid den Domstol, hvarest Förmyndaren bor.
Förhållandet är icke sådant.
Jag anhåller att fa uppläsa denna punkt i Betänkandet, hvilken lyder som föijer:- ”Ar den, som till ”Förmyndare förordnas, ej innom samma Rätts ”Domsaga boende; då må han förmynderskapet ”ej tillträda, innan förordnandet blifvit kungjorde vden Rätt, hvarunder hän lyder och i dess Pro”tocoll tecknadt.”
Det är således intet hinder emot utfärdandet, som genast kan ske, emedan antekningen först efteråt verkställes- Hvem som skulle vaka öfver förmyndaremedlen under tiden, har Herr Stråle äfven satt i fiåga.
Det måtte förmodligen blifva samma förhållande, som när en annan person skall Uppbära penningar, att han skall styrka sin bfhörighet, på det icke den, som är God
Man eller Utredningsman i huset, må sjelf Stadna i ansvar.
Jag vill icke bestrida en återremis3; jag har endast sökt vederlägga anmärkningarne såsom origtiga.
Herr Grefven och Landt Mar skallen yttrade, att da LagUtskottets förevarande
Ut låtande pu för första gången vöre under Ridderskapets och A-^- detrr pröfning , och således, jemlikt 56 §.
Hege - ifI B*» § Ortöhrr /. >» ringsFormeh, icke kunde med nlgot tillägg an» tagas, trodde Herr Landt Marskaiken sig böra hemställa, om Ridderskapet och Adeln antåg be* rörde Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar,'till Utskottet återremitterar Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grtjvm och LandtMartkalkm gjorde preposition till bifall af LsgUtskottets
Ut* låtande.
Ropades starka Ja, jemte nlgra Nej. Herr Grefven och LandtMankalktn förklarad de, att sorn, efter hvad han tyckt sig hnna , Ja bfverröstat
Nej, propositionen blifvit af Ridder» skåpet och Adeln bifallen.
Föredrogos å nyo och biföllos följande Lag* Utskottets den 26 sistledne September afgifne, samt den 30 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtandens N:e 186.
A. I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte
Be* tänkande om ändring uti 13 §. af Kongl.
Förordningen den 13 Julii iSlb angående Intekning i fast Egendom.
N:o rfS.
Litt, B. X anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottet» förut meddeldte Pmt $ Ocithtr /, »*.
Skakande, angående dela ändring uti 13 §. af Kongl. Förordningen den 13 Julii ilig om Inteckning i fatt egendom, dela tillägg till denna författning, Hurr Gr »/vin oek Landt- Mai't kaiken till— Hnnagaf, att
Plenum lomme klockan half till 6 i eftermiddag att forcsättaa.
Lagutskottet» den 96 aistledne September under N:o 186.
C. med. deldtc, samt den 30 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande} angående föreslagen ändring uti 24 »f Kongl.
Förordningen den 13 Ju!ii 1818* englea* de Intekaing i fäst egendom.
Herr ron Hartmansdorff Allgust:
För mira de! vågar jag tillstyrka den förändring, aom Herr Bibbing i ain reservation föreslagit, i afseende på sättet att döda de intekningar i egendom, försåld på utmätningsauction, till hvilkas gäldande försäljningssumman icke förslår.
Som ett sådant dödande hittills ofta varit ogörligt, och det är en utväg både till att lätta sådan egendoms förmonliga försäljning, och förvissa köparen om sin ägande rätt, tillstyrker jag förslagets godkännande.
Den serskildta tanka jtg vågat bifoga Utskottets Betänkande går derpå ut.
Bett $ Odder f. m. att köpare, »om vid auctionen visa tig hafva betalt köpeskillingen, och insatt den i Banken , eller Ränteriet, derigenom bör hafva full ägande rätt till egendomen.
Denna ägande räst har han likväl icke, förr än alla intekningar äro dödade , emedan han förr ej kan pantsätta egendomen.
Nu underläter mången köpa egendom, emedan han icke vill inblandas i långa processer.
Det vore således ett medel att befordra den Allmänna Crediten och förtroendet, om mitt förslag antoges.
När en pant realiserar
Btg i contant köpeskilling, blifva alla fordringar ditflyttade.
Står denna köpeskillingen på säkert ställe, så skulle jag tro , att alla inteckningshafvande böra afstå från sina anspråk på sjelfva panten.
Jag vågar således tillstyrka bifall till hvad jag i min serskildte reservation anfört, och j3g styrkes så mycket mer häri, som en Ledamot, nu icke mera här, hvilken i afseende på Lagfrågor ägde Ridderskapets och Adelns odelade förtroende, intämde i denna taqka, när Betänkandet första gången förevar.
Herr Grefven och Landt Marskalken gjord® proposition till bifall af LägUcskottets förevaran, de Utlåtande.
Hvarefter Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet ooh Adeln behagade gilla berörde Utlåtande, med iakttagande af den förändring, sorn uti Herr Ribbings till Utskottets Protocoll afgifne, och vid Utlåtandet fogade, ser» skiidta tanka innefattas, Bifölls, Dea 9 October f. m. 199 Herr Ribbing anhöll, att de öfrige RiksS-.
Inden måtte inbjudas, att uti detta Beslut .med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Och blef Herr Ribbings berörde anhållan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och A- : deln bifailen. i Herr von Hartmansdorff, Augnst, anförde skrifteligen:
Jag anhåller, af t detta anförande måtte få hvita på bordet, emedan jag önskar, ntr deröfver framdeles få yttra migj men ber tillika, att genast få fästa uppmärksamheten på det oriktiua i den framställning, att det ej fin nes föreskrifva, huru förhållas skall om Justitieombudsman dör, innan det nya valet är förrättadt.
Mjg synas Instructiopen och Grundlagen vara ganska bestämda och rikliga.
Grundlagen säger; ”Vid hvarje Riksdag skola Riksens ”Ständer förordna en för lagkunskap och utmärkt ”redlighet känd man SCc.” Om således
Justitiae— O mbudsman dör innan valet, så händer intet an-r nät, än att Riksens Ständer sammanträda för att välja en ny Ombudsman, äfvensom dess Efterträdare.
Är åter valet förrättadt, sa har man redan valt både Ombud :rnan och Efterträdare, och då måtte ock den senare skola efterträda den förre.
Hörr von Hartmansdoiff tänker s g så gärna en Suppleant, vald pär convenance; icke Den 9 Cktober j. Ht. fD, sorn är vald med alfvar, Basom den person man ville hafva att efterträda JuititiasOmbudsmannen.
Detta är en tanka, gom vår Grundlags stiftare icke haft.
Tvärtom hafva de tänkt,^ att, när man valde t vänne personer, den ene till en tjenstutöfning och den andra för att efterträda denne, skulle man dertill utvälja de bästa för sin tid, Derföre synes mig Suppleanten ovilkorligen böra efterträda Ombudsmannen* så mycket heldre, s<jm han kallas på Svenska, Grundlagsspråket Efterträdare, och det lärer vara det Franska språkbruket, som här förvillar begreppen, ända ti,|l att man skulle tro, att meningen med denna efterträdare icke vore att supléera, Utan att sous-pliera.
Huruvida nu en särskild föreskrift rörande Suppleantens insättande i Erabetet skall behöfva*, när Riksens Ständer äro närvarande, synes mig likgiltigt, ty det är ej ett nytt val sorn sker, utan blott en underrättelse, som utfärdas., ett kallande till Efterträdaren, att göra tjenst, efter ej Suppleanten okallad kan börja sin befattning.
Mig synes det af liten vigt* hvem som härmed besväras, Fullmäktige eller ExpeditionsUtskottet.
Hvad åter angar Supplear.tsvalet, är jag af den öfvertygelse , att i. 2 6 §.
J*uBtitiseOmbudsmansInstructionen eller ock i Ban. co- och RiksgäldsFulImägtiges Iristruction bör. föreskrifva*, om Fullmäktige eller Ständerna skola föirätta det.
Herr von Hartmansdorff har dsserat Fullmägtiges åtgärd att vä!ja vid detta, tillfälle, emedan de äro för få och ej de rätta.
Hvad det förra angår, så är det osäkert, om man vinner derigenom att de väljande åro manga ; Mea det som man vinner genom vakt hus
Ful lia äg - 9tn 9 October f. ni. lige är offentlighet, emedan valen där ske öppna och ej slutna.
Man får ej där sticka framen »luten sedel, Deruti ligger ett ganska vigtigt porrectif.
Hvad åter angar den åsigten, attFulh mägtige ej skulle vara de rätta att välja, så får jag underställa vigten af denna anmärkning, då Fullmägtige väl äfven måtte vara valde, med afseende på att kunna lill Ständernes nöje verkställa ett sådant förtroende.
På dessa skäl kan jag ej finna anledning, att någon förändring skulle behöfvas uti 98 §•
RegeringsFormen; uuu allenast uti Instructionen.
Herr von Huheuhausen, Michael:
Sedan mo tionen nu är begärd på bordet, torde »let vara öfverflödigt, att derom ingå uti discussion; således skall jag uppskjuta de anmärkningar jag äm. uade göra till ett annat plenum, då remissen beilutes.
Gref ve von Schwerin, Fredric Bogislaus '■
Jag delar lika åsigt med Herr von Hartmansdorff, att så ofta Riksens Ständer genom särskilde för till^ fället valde Electorer lunna utöfva sin valrätt, böra de göra det.
Således om Justitieombudsman dör, och Suppleanten efterträder honom, är det lämpligast, alt Riksens Ständer utse en ny Suppleant.
Någon annan förändring uti 26 §. af Instructionen torde icke hehöfvas, än att dar »äges:
Dör JustiticeOmbudsman,, enar Riksens Ständer äro åtföljde Offe., det är då bestämdt lagdt, nar Fullmägtige skola suppléera Riksens Ständer Herr von Hartmansdorff har vidare talat ara 55 §:n.
Jag tror den ej behöfva någon 901 Den g Octo ber /. m. förändring.
Denna §. berättigar blott Justitieombudsmannen, att påkalla Suppleanten till tjenstgöring, äfvensom den ålägger Suppleanten att åtlyda kallelsen.
Herr von Hurt mans dorff: Om Herr Hjerta hade behagat uppskjuta sitt yttrande til! dess ban läst mitt anförande, skulle han hafva funnit flere af sina anmärkningar redan besvarade.
Dock får jag nu upplysningsvis upptaga några af dem, äfvensom Grefve von Schwerins.
I afseende på ordalydelsen, trodde Herr Hjerta, att det ej finnes nå ;ot stadgande, hvarigenom bestämmes att Suppleantsrätt att efterträda upphör, när Riksdag börjar. 98 §.
RegeringsFormen innehåller likväl: ”i fall han, innan den nästföljande Riksdagen, skulle med döden afgå.”
Då det står innan den nästföljande Riksdagen, så måtte han upphöra att vara Suppleant så snart Riksdagen börjar, så vida ej den värde talaren nu vill förkasta den af honom tillförene förfägtade bokstafliga efterföljden af lagens föreskrifter.
Uti a b §.
JugtitiaeOmbudsmans-Jnstruction star ej bestämdt, huru förhållas bör, när Justitieombudsman dör under Riksdagen, emedan ingen tid utstakas.
Det står blott dör Justitieombudsman &7c. Herr Hjerta h ar trott, att Suppleanten alltid vore den person, sorn borde efterträda Justitieombudsmannen , emedan han alltid vore den andre person i ordningen, som ägde Riksens Ständers förtroende.
Detta vore ganska rätt, örn Justitieombudsmannen dog samma dag, han, blifvit utvald; mensm det droge ut en månad eller längre, och Suppleanten blifvit bysatt eller andra Den g Octobcr /. m. dylik* missöden drabbat honom, så vore förhållandet annorlunda; och erfarenheten visar, att Justitiestaten ej mera än andra är befriad från bysätcning.
Herr Hjerta har sagt, att det vore likgiltigt, om Suppleanten får kallelsen från Rik. sens Ständer, eller genom ProtocollsUf drag från Fullmägtige.
Det kan medgifvas; men i fall det stadgas, att han skall hafva Fullmakt af Riksens Ständer, så förloras en utväg att invända, det Riksens
Ständer ej äga rätt att sjelfve välja, när de äro tillsammans ; och jag tror möjlighet att göra invändningar på grund af tvätydighet städse böra törekommaä.
Herr Hjerta nar trott mig an. se Fullmäktige vara för få till att välja Suppleant.
Jag har blott anmärkt orsaken, hvarföre ett otillbörligt inflytande snarare kunde äga rum på färre, än flere personer; men hvad deras skicklighet att välja angår, så har jag ej påstått eller kunnat påstå den vara mindre, än hos andra Electorer; jag har sagt att Fullmägtige ej kunde anses för mera tjenlige, eller mera ofelbare, än andra.
Hvad offentligheten i voteringen angar, så motväges den derigenom, att det tysta inflytandet kan vara så mycket större, då man känner, hvilka som äro Fullmägtige, och så edes kan söka verka å dem på förhand, hvilket ej är si lätt, när Electorerne väljas samma dag, sora Justitieombudsmannen skall utses.
Grefve von Schwerins anmärkning om 2 5 §. i denne Embetsrnans instruction, så får jag erinra, att örn, sorn Grefve von Schwerin yrkat, man skulle göra förändring i 26 bör den ock göras i den 2 5-te , emedan där redan står: att honom efterträda, i fall han innan nästföljande •04 »m 5 Oeloker f. nt.
Riksdag ifcc.
Finner man en förändring nödig på det ena »tället* si, blifver den äfven nödig pt det andra.
Herr Hjerta£ Jag har blott begärt ordet, fö# att sätta ett misstag, sorn den värde Talaren gjort* då han förmodat* att jag trodde, det Suppleant tens befattning ej upphörde, när en ny Riksdag inträffade.
Det är just det jag sagt, och jag försvarar ännu* att det är rätt; ty Riksens Ständer kunna då alltid i välja en ny Ombudsman; men jag har sagt, att sedan valet är skett, dä skall Suppleanten efterträda.
Herr von Hartmansdorff fäster synnerlig vigt dervid, att omständägheterne med; Suppleanten kunde efter valet förändras* att personen kunde undergå en stor förändring, oell synnerligen att han kunde blifva bysatt eller fi lyten- Jag tror ej*, att då Suppleanten är vald aftt bestämdt efterträda, man skalf befara sådane olägenheter för den, som fått Ständernes förtroendet men val inser jag att om Suppleanten bl ef sådan, sorn Kerr von Hartmansdorff föreslår nemligen en,, som icke bestämt skulle efterträda, utan först efter föregångit nytt val; då skulle man visserligen hos honom i hast kanhända finna ofantligt mångå lyten.
Jag kan ej annat än yttra, att För-, fattningen synes mig fullständig.
Likväl vill jag ej neka, att ju Ständerne kunna äga skäf* att sjelfve villa välja Suppleant, när den förut valde under varande Riksdag int.rädt uti den ordinarie platsen; men detta är det enda fallet, hvarvid jag kan medgifva någon förändring; och den beredes lätt på del sätt Grefve von Schwerin föreslagit.
Jag tror dock för min det, att äfven detta icke 0tn 9 Otto itr f. w, feehttfdcs eller borde påkalla en förändring af §:nj hälst den öppna voteringen är ett tillräckligt correctif emot antalets ringhet, och af böjer ali inverkan på Fullmäktige. __ Om jag således ej skulle vara närvarande hästa gång, då denna sak föredrag©*, anhåller jig att mina anmärkningar måtte få åtfölja remissen, med förklarande, att jag anser de nuvarande föreskrifterne tillräckelige.
Herr Roos, Jonas Emannel; Ehuru jag icke baft den förmån att Vara härvarande från discus» sionens början, och således icke så fullständigt ; aom jag önskade, känner ämnet, har jag likväl af den siste värde Talarens yttrande anledning förmoda, att denne discussion är föranledd af deri oreda, sorn inträffat vid valet af JustitiaeOmbudsman, hvarföre jag tager mig friheten fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten af någon förändring uti JustitiaeOmbudsmannens Instruction rörande detta val, pi det man, så vidt möjligt är, må kunna afböja en dylik oreda för framtiden; och anser jäg således de äaE Herr Hjerta mot denna förändring anförde skäl fej förtjena afseende, enär den önskade förändringen aldrig kan vara annar, än gagnelig» Herr Grefven och LandtMarskathen, förklarade, att så väl Herr von Hartmansdorff* ofvanberörde Motion, som hvad» i anledning deraf, nu blifvit anfördt, koni me att, jemlikt 4 9 §.
Riksdags» Ordningen, hvila på bordet till nästa Plenum, j6Ö Dtn g Ör.toåer f. m.
Högl- Ridderskapet och Adeln åtskiljde* klockan 2 eftermiddagen.
In fidem Protocolli 0. J. Lugnhem.
Thorsdagen den 9 October.
Plenum kl. half till 6 e. m.
Öppnades Herrar Electorers Lista till val af en Ledamot i BevillningsUtskottet efter Herr Uggla, Carl, och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 367.
Ulfsparre: Fullmägtig Herr Blomstedt, Hans.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Riksens Ständers underdånige skrifvelser till Kongl. Majt; JHn y Octon »r e. m. »07 N:o 218.
Angående upphörandet af det så kallade Klamparelaget i Götheborg. N:o 219.
Angående ägares af skattlagde Husbehofs- eller Lego-Sågqvarnar sågningsrätt.
Nå« diga Proposition angående den i Hufvudstaden anlagde Veterinairlnrättning rn. m. N,o 221.
Med anhållan om tillåtelse för Noirländska Allmogen, att i bodar vid Allmänna ställen inom Stockholm försälja väfnader m. m. som denna Allmoge dit införer.
Angående förändring i tiden för Mönstringars fö rrättande.
N.'o 223.
Med öfverlämnande af ett förslag angående inrättande af FörlikningsNätnnder.
Angående anvisande af medel lill Extra Löner inom de 4 StatsExpeditionerne af Kongl. Canztiet.
Företogs till pröfning Bevillningsutskottets den 26 sistledne
September under Nto 4j afgif. ne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, förslag till jemkning af de skiljaktigheter, sorn inom RiksStånden yppat sig, i afseende på dels de grunder, hvarelter de genom stora SjöTullen inkommande Bevillningsmedel skola utgå, dels ock den derföre upprättade BevillningsTariff. ■Den ^ October t. m. lista Punkten ansågs icke erfordra någoS Ilgard.
Sidra Punkten:
Herr von Hohenhausen Michael".
Sedan UtskcsU tels betänkande nu undergått en sådan förändring' att det blifvit medgifvit, till vinnande af en förmonljg reciprocitet; att Kongl. Maj;t bör sättas i tillfälle, att vidtaga nödiga förändringar i af seende på Tulltariffen , samt det klart blifvit he; stämdt, att Kongl. Maj;t äger rätt jämka Tullafgifterna, då omständigheterna sådant fordra, har jag icke något att emot förslaget invända, utan är tvärtom min önskan fullkomligen vnnnen.
Det är blott en Redactionsförändring jag ville föreslå.
Det står nemligen i Betänkandet, att Riksens Ständer ej kumla bestämma någon annan tull.