Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa ord torde lå utgöra någon motvigt emot de nu afgifna reservationerna.
Med anledn. af den siste värde talarens yrkande ber jag att få i Riksd:sOrdn:ns minne återföra, huruledes 4M Den 5 Mars f. m. StatsUtsk:s egen Ordf:(le vid ett föreg:de tillfälle helt öppet förklarade, att det var StatsUtsk:s afsigt att icke företaga min motion till handläggning.
Då det beror på Ord falen att företaga motionerna, torde saken icke undergå någon förändring genom den färg, den siste värde talaren sökt gifva densamma.
Hr Aminoff: Grunden för min reservation är icke så vacklande, som min värde vän, Hr Bildt föreställer sig.
Jag vet ganska väl, att flera motioner ännu ligga i StatsUtsk. oafgjorda, men om dessa motioners besvarande har Utsk. icke blifvit 2 a 3 gånger påmint, såsom fallet är med denna.
Ånyo föredrogs BankoUtsk:s den 3 och i dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 87, öfver väckt motion, att Banken, utan hiuder af det för dess behållningar å utrikes ort nu stadgade maximum, må inköpa det silfver Kiksg:sKont. kari i Hamburg eller Altona hafva att aflåta.
Enl. hvad mig är sagdt, lärer BankoUtsk:s förev:de Betänk., som behandlar den af mig väckta motionen, redan vara af två Stånd bifallet, så att någon påföljd af det beslut It. o. Ad. nu fattar, hvilket, såsom jag hoppas blir afslag, likväl icke lärer kunna ifrågakomma.
Jag måste dock beklaga detta förhållande, och ber att i största korthet få anföra några ord till förmån för min motion, anhållande dervid att få tillägga några uplysningar till de skäl, som anförts i sjelfva motionen, på det jag derigenom måtte kunna gendrifva de enl. min åsigt särdeles svaga grunder, hvarpå R.
Stms BankoUtsk. byggt sitt afstyrkande.
Jag har i min motion sagt, att den föranledts af fruktan att först Banken och sedan Staten skulle ådragas förlust derigenom att Riksg:sKont. tillhörigt silfver under flere månader förblifver liggande i Hamburg utan afkastning, så vida man ej vill antingen införa det landvågen, eller sälja vexlar derpå efter pari kurs, hvilket troligen blefve ännu mera menligt.
Man har sagt, att i motionen ersättning för transporten skulle beräknas efter medeltid, äfvensom att denna transport, enär Banken säkerligen för egen räkning skulle nödgas göra den, skulle för honom medföra förlust.
, Jag tror att denna beräkning icke är riktig; ty jag föreställer mig att det icke blir så svårt att under den vackra årstiden införa både det ena och det andra silfret.
Man har dessutom sagt, att frakterna komma att blitva billigare i år, än de voro förra året.
Dermed må förhållandet vara huru som helst; jag hemställer blott, huruvida, om också ett eller annat 1,000 Rdr skulle komma i fråga, detta kan jemföras med att låta milla- ligga räntelösa?
Vidare säger man, att invexlingen efter 128 sk. skulle medföra förlust, då vår silfverspecie i sjelfva verket vore i tre öre mera värd än en Hamburger Bank, hvarjemte myntskatt skulle tillkomma.
Denna sednare upgift lärer väl komma att förfalla; ty, såsom Den 5 Mars f. m. 455 enhvar vet, är det minsta, som exporteras, hela silfverspecier, och det är äfven bekant, att Banken vägrat utlemna dem, utan det silfver, som inkommer och snart går ut igen beslår af plantsar, hvilka icke medföra någor, förlust i slagskatt.
Så vidt jag vet. är man berättigad att vid leverering af silfver i Banken få sedlar efter 128 sk. kurs, åtminstone är denna kurs i grunderna för regleringen af vår myntfot beräknad efter Cöinisk myntfot, och hela vårt myntvärde är grundadt på enhet med Hamb. Bank.
Jag vill dock icke fästa mig härvid, utan t. o. m., för att icke inleda en för R. o. Ad. föga intressant discussion, antaga en förlust af 3 öre.
Men äfven om sfi egde rum vore det dock en ganska ringa förlust.
Utsk. har sagt, att det icke tviflar på att de begge It.
St :rs verk, som äro syskon, skola ordna detta på ett lyckligt sätt.
Men jag hemställer, huruvida Bankens Fullmäktige, de må vara huru beredvilliga som som helst, ega rätt att af ltiksg:sKont. köpa silfver till högre pris, än det är gängse; jag tror icke att de hafva någon sådan rättighet, och således torde detta inkast reducera sig till hvad jag ville kalla munväder, om jag så får uttrycka mig.
Likaså är det af mindre vigt, hvilketdera af verken, som gör denna vigt; om det är Banken, kan det blott föranleda att den vid bokslutet får paradera med några 1,000 Rdr mera än eljest, och då den vanliga har 000,000 å 1.000,000
Rdr i vinst, linner jag åter, att några 1,000 Rdrs minskning deruti icke skulle hvarken för Staten eller Banken sjelf medföra något så särdeles stort lidande.
Der. emot är detta tydligt, att det silfver utgör en del af jernvägslånet; Staten har, för att liqvidera räntan derå, icke någon annan tillgång.
Vidare har man sagt, att man fruktade att ega en alltför stor metallisk kassa i Bankens hvalf; men Utsk. har härvid gjort sig skyldig till en motsägelse, och jag kan icke finna annat, än att om man verkligen anser det vara en risk, att i Hamburg hafva detta silfver, borde man också icke låta tre milhr stå der. utan i stället ändra detta förhållande.
Om nu äfven denna farhåga skulle vara riktig, må man dock icke glömma, att om silfret blir liggande i Hamburg för Bankens eller Riksg:sKont:s räkning, så är det alldeles likgiltigt.
Jag anhåller vördsamt, att R. o. Ad. måtte, på grund af hvad jag nu anfört, alslå Utsk:s Betänk, och lemna bifall till min motion.
Jag skall icke länge uppehålla R. o. Ad:ns tid, då frågan, såsom den siste värde talaren anmärkt, redan är genom två Stånds beslut afgjord.
Jag skulle också ej hafva begärt ordet, såvida denne talare hade inskränkt sig till att blott uttala sina egna åsigter; men då han tillika yrkat bifall till sin motion, måste jag, såsom Fullmäktig i Banken, anse mig skyldig att besvara honom, enär jag deltagit i frågans behandling hos Fullmäktige, lill hvilkas pröfning den hänsköts.
Talaren har sagt, det man skulle anse, att åtgärden borde inskränka sig att öka silfverbehållningen på utländsk botten; detta är en oriktig upfattning åtminstone af BunkoFullmäktiges yttrande, 456 Den 5 Mars f. m. emedan de sagt, att om E. St:r, oaktadt bifall till Hr Åkermans motion blifvit afstyrkt, ansåge sig böra vidtaga någon åtgärd, den borde inskränka sig dertill, att i någon mån utvidga rättigheten att hafva silfver utomland.
Hiir har blifvit yttradt, att det ieke gerna kan antagas, att leke allt silfret, hvilket här är fråga om att vidtaga, skall kunna indragas under den tid af året då det kostar minst,, och då assuradörernas fordringar äro lägst, nemi.
Jag har gjort mig underrättad om huru mycket silfver i veckan, som kunde införas, och vunnit den uplysuing, att det går till högst 200,000 Kdr Specie.
Det lärer således icke kunna låta sig göra, att under dessa månader införa allt det silfver, som motionären åsyftar, ty dertill erfordras mer än fyra månader, så att införseln blir utsträckt utöfver Juni och Juli, som äro den fördelaktigaste tiden, till oAugusti oeh September.
Hr Åkerman har sagt, att det betydde ingenting om Banken tillskyndades en liten förlust eller komme att erhålla en mindre vinst, blott statsverket derpå icke förlorade.
Man liar dock i allmänhet ansett att Statsverkets och Bankens affärer icke böra sammanblandas, och det är väl på grund af de många olyckor, som i fordna tider upstått genom denna sammanblandning, som den nuv:de reglering å båda sidor kommit till stånd.
Om äfven Hr Åkermans förslag skulle under andra omständigheter möjligen kunna tillskynda Banken någon ersättning derigenom, att det silfver som finnes i Hamburg, skulle blifva räntebärande, tror jag mig dock kunna säga att utsigterna. att af bankirhus erhålla någon ränta f. n. är ganska ringa, emedan dessa bankirer förklarat atti de icke vilja gifva någon sådan.
Det kan visserligen sägas, att det icke är någon risk vid att hafva penningar i Hamburg; men någon gräns måste dock finnas för denna risk. en persons förmögenhet kan visserligen vara sådan, att jag utan fara kan låta en million innestå hos honom; men upgår summan til 10 milhr, så blir naturligvis faran större.
Jag tror att den väg Utsk. föreslagit, att låta Banken sjelf i detta afsule vidtaga lämpliga åtgärder eller ock bemyndiga Fullmäktige i ltiksg:sKont att upköpa obligationer, betalbara på vissa förlallotider, är bättre än nutidens förslag, och jag anhåller derföre om bifall till Utsk:s Betänk.
Jag skall icke förlänga denria discussion, utan ber blott att, i anledn. af den siste värde talajrens yttrande få göra en endast kort anmärka.
Han har talat om Sammanblandning af Bankens och Statsverkets affärer.
Eli sådan sammanblandning kan väl icke gerna komma i fråga genom det förhållande, som jag påpekat, eller att Bankens räntevinst skulle minskas; ty icke kan det vara Bankens fördel att blott samla räntor.
Med den förste värde talaren instämmer jag deruti att K.
St:rs båda verk böra behandla hvarandra såsom StatsKont., med det förhållande likväl att icke det ena D e n 5 Mars f. m. 457 blifver blott ett silfverkoutor, hvilket skulle blifva händelsen, derest motionärens förslag ginge igenom.
Han har nemi. föreslagit, att Banken, utan hinder af det för dess behållningar å utrikes ort nu stadgade maximum, måtte berättigas inköpa det silfver liiksg:sKont. kan i Hamburg eller Altona hafva att aflåta.
Det är dock uppenbart, att detta köp icke kan komma i fråga vid andra tillfällen, än då det för Banken vore ofördelaktigt, ty i annat fall sålde väl Riksg:sKout. sina vexlar på annat sätt, celi under alla förhållanden bletve denna tvångskurs ofördelaktig för Banken, emedan den vore öfver pari.
Resultatet blefve således att Staten på Bankens bekostnad gjorde en vinst på sjelfva silfret och att Bauken med några 1,000 Rdr linge bidraga till jeruvägsbygguaderue, hvilket väl icke vore meningen.
Ehuru jag skulle kunna tillägga ännu mera, anser jag mig dock icke böra längre uppehålla R. o.
Ad:ns tid, ulan anhåller om afslag å motionen och bifall till BankoUtsk:s Betänk.
De härefter först till bifall å förev:de Utlåt, och sedan till afslag å detsamma samt bifall till Hr Åkermans deri behandlade motion framställde proposme besvarades med blandade Ja och Nej, hvarefter sedan förstnämnde propos. blifvit förnyad och nu besvarad med starka
Herman, i gårdagens plenum på bordet lagda motion i fråga om bemyndigande för Fullmäktige i Banken att gå i författning om dödande af det för Svenska Statens räkning uptagna lån af 3,000,000 Rdr silfver.
Mauritz, anförde skriftligen Jag instämmer så mycket häldre uti den af Hr Ehrenhoff väckta motion, som jag, då lönefrågan här till afgörande förevar, yrkade afslag på Utsk:s löuetillstyrkan.
Min åsigt gjorde sig likväl då, ly värr, icke gällande.
Jag säger ty värr, ty enl. min förmening kan det ifrågavtde Statslånet med fulla skäl benämnas lättsinnigt, olycksbringande och vår nationella värdighet förnär man-' de.
Ehuru ganska kort tid förflutit sedan lånet biel'kontrakteradt; ehuru man ännu kan liksom säga, att penningarne qvarligga orörde på långifvarens disk, så tyckes likväl allmänna opinionen bekräfta hvad jag om detta lån yttrat.
Såsom simplilikation, om man så vill amplifikation af Hr Grms motion anses, i sammanhang med föreg:de lämpligt anhållas, att det Utsk., som kommer att behandla motionen, måtte tillse huruvida det icke skulle vara möjligt, att genom en billig upoffring, s. k. courtage, få lånet att helt och hållet tillbakagå.
Några obligationer lära i detta ögonblick ännu icke vara utgifua.
Det är endast s. k. »Schein» som hittills på Hamburger Börsen blifvit utbjudne.
Kunde man slippa från hela affären med en upoffring af en half million eller t. o. m. något derutöfver, så skulle jag anse det högst fördelaktigt.
Förlu - Den 5 Mars f. m. sten, ehuru betydlig skulle alltid hafva det goda med sig, att vi en annan gång handlade visligare, och att våra financierer, af så väl det ena som andra slaget, sage sig bättre före jillian de beslöto sig cooperera för dylika transaktioner som den före vale. dag förenar mig uti syftet af Hr Grins motion, under anhållan, att detta mitt yttrande må medfölja den blifvande remissen.
Cederström, ltudolf:
Het skulle måhända kunna finnas giltiga skäl att draga i tvifvelsmål, huruvida verkandet af den ifrågaide motionen är med Grundlagens föreskrifter fullt öfverensstämmande, men ehuru lagligheten i detta fall förekommer mig något dunkel, vill jag dock dervid icke uppehålla mig, utan öfverlemnar åt Hr Gr. o. Landtm, att deröfver afgöra.
Hvad åter sjelfva motionen beträffar, eller att åtgärder måtte vidtagas till »dödande» af det lån, Statsmakterna afslutat, ber jag att få natana några ord.
Det niä vara att förhållandena i någon mån förändrat sig; men jag tror att då Rikets båda Statsmakter afslutat en så betydande transaktion som den ifrågav.-de, så böra de icke allenast respektera och vårda sitt redan fattade betraktelsesätt, men tillika, så vidt möjligt är, till samhällsklassernas nytta vända de kapitaltillgångar, som derigenom blifvit beredda, om än med en nödvändig upoffring ■det gagn skulle köpas,- som i sin man annu kan vinnas.
Men att derigenom göra direkta och förmodligen ganska stora utgifter för att anullera hela affären, anser jag på intet sätt förenligt med Statsmakternes värdighet och med deras pligt emot det allmänna.
Jag afstyrker alltså allt afs:de å den gjorda framställningen, derest den, ur lagliga befogenhets-synpunkt möjligen äfven skulle låta sig försvaras.
Jag anhåller att dessa få ord måtte få beledsaga remissen till Utsk., i fäll en sådan kommer att af R. o.
Ad. beyiljas.
Med anledn. af den utaf den siste värde talaren yttrade betänklighet, huruvida någon sådan händelse sig tilldragit, att motionen kunnat på laglig väg väckas, ber jag honom ihågkomma hvad en föregide talare yttrat, nemi. att lånegifvarne af ifrågav:de statslån upsagt detsamma till betalning.
Detta måtte vara en under denna Riksdag inträffad händelse, som måste kunna lagliggöra verkandet af motionen.
Den motion, som af Hr Ehrenhoff är väckt, är, så vidt jag kunnat finna, ganska litet utvecklad.
Den afser egentligen en begäran att åtgärder måtte vidtagas för att döda det uptagna Statslånet; men huruledes detta skulle kunna ske, kan jag icke nu för mig göra klart, och jag bekänner, att det kommer att blifva ganska svårt för (BankoUtsk. att finna något sätt för sakens bringande å bane.
Den; enda utvägen som möjligen skulle kunna ifrågakomma vore att urdraga åt Fullmäktige i Banken att af dessa medel, så vida de icke befinnas vara begärliga, inköpa de utgifna obligationerna på de marknader der Den 5 Mars e. m. 459 de finnas till salu.
Huruvida åter detta är möjligt att göra, lemnar jag till lt.
St:r att bedöma.
Med den modifikation af förslaget, som Frih.
Tersmeden nu framställt, innefattar detsamma visserligen icke den förödmjukelse för Statsmakterna, som det ursprungligen väckta skulle göra; och vid sådant förhållande har jag för min del icke någonting emot att den, af den värde Frih:n alternativt föreslagna åtgärden kommer under lt.
Jag vill blott taga mig friheten yttra, att hvad Frih.
Tersmeden anfört utgör ett slags anticipation af den behandling, som Utsk. kommer att egna, oeh att det är tids nog att derom orda, när motionen återkommer från Utsk.
Eemitterades till BaukoUtsk.
Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit att anslag blifvit utfärdat till fortsättande af plenum kl. 7 e. m.; åtskiljdes II. R. o. Ad. kl. 12 på dagen, In fidem protocolli, Alberl Munck.
Fredagen den 5 Mars 1858.
Justerades 3 prot.-utdrag för f. m:s plenum, samt plenfiprotokollen för den 28, 29 och 30 sisth December.
Föredrogs och bifölls StatsUtsbs den 4 dennes på bordet lagda Mern.
N:0 294, med förslag till pensions-stat vid Eiksg:sKont. äfvensom expektions-stat vid f. d.
GeneralAssistansKont.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern. och Betänk., nemi. från SlalsUtskotlet: N:o 293, med förslag till stadganden i Biksg:sKonts Eeglemente, ang:de detta verks inkomster samt upbörden och redovisuin - Den 6 Mars f. m. gen af det ingående bevillnings m. fl. medel; äfvensom rörande Riksg:sKont:s styrelse och den vid samma verk anställda betjening; N:o ,295, augrde den uprättade nya RiksStat.en; N:o 296, ang:de öfverlemnande till K.
M. af det nya Reglementet för Kiksg:sKont.
Bevillningsutskottet:
N:0 34, med förslag till Bevillnings-summans fördelning.
N:o 88, i anledn. af väckt motion, ang:de ett tillägg till 20 g i Kongl. Förordmn om inteckning i fast. egendom; N:o 89, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af skyldigheten för den, som under HofRätt vädjar, att ställa borgen för kostnad och skada; samt N:o 90, i anledn. af väckt motion om förändring af 17 kap. 32 § RättegångsBalken.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ 8 om aftonen.
In fidem protocolli, Alberl Munck, lördagen den 6 Mars 1858.
Justerades ett prot.-utdrag för gårdagens eftermiddagsplenum, samt pleniprotokollen för den 4, 5, 7 och 9 sisth Januari.
Anmäldes till justering men begärdes på bordet Exped.Utsk. under N:o 258, afgifua förslag till underd. skrifvelse samt under N:o 5 5, afgifna förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de åtskilliga ändringar i nu gällande Legostadga samt motsvarande föreskrifter i allmänna lagen.
Föredrogs StatsUtsk:s den 5 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 293, med förslag till stadganden i Riksg:sKont:s Reglemente, ang:de detta verks inkomster, samt upbördeu och redovisningen af det ingående bevillnings- m. fl. medel, äfvensom rörande Riksg:sKont:s styrelse och den vid samma verk anställda betjening.
Den 6 Mars f. nr Detta Mern. blef af E. o. Ad. bifallet utan annan discussion, än att i fråga om Eeglem:ts 230 §, yttrades af Hr Akerman, Fredr.:
Denna § innehåller, att kostnaderna för uptagandet af jernvägslånet må, såvidt de icke varda godtgjorda genom upkommande räntevinster å de uplåuta medlen, bestridas på samma sätt, som andra kostnader för upbörden och förvaltningen af de allmänna medel, hvilka till EiksgisKont. ingå.
Jag är ganska tacksam för den rättighet, StatsUtsk. föreslagit att lemna EiksgisKont. för den händelse, att det af E.
St:r redan beviljade anslag af 5| proc. icke skulle blifva tillräckligt för bestridande af alla omkostnader för lånet.
Det är klart att, huru än ett kontrakt må göras upp, så upstå dock alltid några särskilda kostnader för medlens införskaffande, genom kurs-skillnader o. m. d.; och då, som hvar och en vet, de vilkor, på hvilka den ifrågavide lånetransaktionen är upgjord, icke få offentliggöras förr än den I 5 nästk.
Augusti, sfi kunde möjligen härutaf de, hvilka icke lika väl som jag känna förhållandet, vaia frestade tro, att denna § skulle kunna föranleda till stora utgifter för Eiksg:sKont., utöfver dessa förut beviljade 5| proc.
Jag anser mig derföre skyldig att här offentligen förklara, det nämnde anslag bör, med en ordentlig förvaltning af medlen, blifva fullt tillräckligt att betala såväl ränta och amortering som öfriga omkostnader; och derpå är jag till den grad viss, att, om det passade sig för en enskild man att göra ett ackord med Staten, jag vore hågad åtaga mig affären och ställa garanti för, att
Staten under 40 år ej skulle behöfva vidkännas annan utgift i och för detta lån, än dessa proc.
Jag har ansett mig skyldig afgifva denna förklaring, på det man ej af denna § må tro sig hafva att frukta några nya eller ytterligare kostnader för Statsverket.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s den 5 dennes på bordet lagda Mern.:
N:o 295, ang:de den uprättade nya EiksStaten; och N:o 296, ang:de öfverlemnande till K. M. af det nya Eeglementet för Eiksg:sKont.
Föredrogs och bifölls Bevilln.Utskrs den 5 dennes på bordet lagda Betänk.
Nrn 34, med förslag till Bevillnings summans fördelning.
Föredrogos och biföllos LagUtsk:s den 5 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 88, i anledn. af väckt motion, angående ett tillägg till 20 § i Kongl. Förordnm om inteckning i fast egendom; N:o 89, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af skyldigheten för den, som under HofEätt vädjar, att ställa borgen lör kostnad och skada; samt 462 Den 6 Mare e. m.
N:o 90, i anledn. af väckt motion om förändring af 17 kap. 32 § RättegångsBalken.
ITr Gr. o.
Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 5 e. m.; hvarefter H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 f. m.
Limlagen den 6 Mars 1858.
Plenum kl- 5 e. m.
Justerades 3 prot.-utdrag för f. m:s plenum, samt pleni-protokollet för den 15 sisth Januari.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. inkomne förslag till E.
M N:o 259, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster; och N:o 201, med öfverlemnande afen Bevillnings-stadga; hvilken detta förslag vidfogade stadga nu jemväl justerades.
Äfvenledes uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till g§ i Riksdagsbeslutet: N:o 5 0, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster; och N:o 58, ang:de allmänna Bevillningen.
N:o 297, ang:de öfverlemnande till Danska RiksdagsBibliotheket af ett exemplar utaf EiksStåndens tryckta protokoller, med dertill hörande bihang; N:o 298, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om lönevilkoreu för Riksg:sKont:s tjenstemanna-personal; och Den 8 Mars. 463 N:o 299, med förslag till en § i det nya Reglementet för RiksgrsKont. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 7 på aftonen.
Måndagen den 8 Mars 1858.
Justerades pleniprot. för den 16 sistl.
Gr. Lewenhaupt, Erik Aug.:
Då nn den medalj, R. o. Ad. beslutat låta pregla öfver framlidne Presidenten von Hartmansdorff, lyckats blifva färdig före Riksdagens afslutande, får jag vördsamt hemställa om icke R. o.
Ad. skulle finna för godt, att Hr Gr. o.
Landtm, behagade utse en deputation för att öfverlemna det exemplar i guld, som skall aflemnas till den aflidnes Enka.
Jag har redan haft äran aflemna detta exemplar i Hr Landtm, händer.
I anledn. häraf herastälde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade åt honom updraga att utse en deputation, för att till framlidne Presidenten von Hartmansdorffs
Enka öfverlemna det i guld slagna exemplaret af ifrågav:de medalj.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att vid inventering af den kassa, hvari RiddarhusFiskalen samlat de medel som under Riksdagen influtit för öfverträdelse!- af R. o. Ad:s arbetsordning, densamme befunnits innehålla 94 Rdr 3 sk.
Riksgäld, samt hemstälde derjemte om R. o. Ad. behagade fatta beslut om användandet af dessa medel hvilka vid föreg:de Riksdagar vanligen blifvit utdelade till fattiga Adelsmäns enkor och döttrar.
Ståndet behagade finna att det svårligen låter sig göra att här i plenum företaga denna utdelning.
Jag vågar således hemställa att R. o. Ad. vid denna likasom vid 404 Den 8 Mars. föreg:de Riksdagar ville gifva tillkänna att Ståndet updrager åt Hr Gr. o. Landtm, förrättandet af ifrågav:de utdelning.
I anledn. häraf hemstälde Hr Gr. o. Landtm, cm R. o. Ad. behagade åt honom öfverlemna att på sätt vid föreg:de Riksdagar skett och på grund af inkomne ansökningar verkställa fördelningen af ifrågav:de pliktmedel.
Hr Gr. o. Landtm, upläste en till honom ankommen sålydande skrifvelse. K. M:s t. f. Ofverste
Kammarherre har äran underrätta Hr Gr. o. Landtm., dels att Tisdagen den 9 i denna månad, kl. 12 på dagen ankomma till Riddarhuset 2:ne Konungens Ofverste Kammarjunkare, för att, enl. det för Riksdagens afslutande utfärdade ceremoniel, bjuda Högloft. R. o.
Ad. att påföljande dagen bevista Gudstjensten i Storkyrkan och derefter infinna sig å RiksSalen; dels och att 50 ledamöter af R. o. Ad„ jemte RiddarhusSekreteraren, äro inbjudue att, efter slutad ceremonie på RiksSalen, intaga middag å Kongl. Slottet vid den för Ståndet serverade taffel i HlåSalongen af Kongl.
Gäslvåningen, 2 tr. upp från vestra Slottshvalfvet.
Samlingsrum:
Röda Salongen.
Efter upläsningen häraf anmodade Hr Gr. o.
Landtm, de ledamöter. som önskade deltaga i middagsmåltiden, att dertill låta anteckna sig hos RiddarhusFiskalen, som äfven egde utdela 50 biljetter till kyrkan och lika många biljetter till RiksSalen, hvilka blifvit aflemnade till disposition af R. o.
Ad:ns ledamöter.
Föredrogos och godkändes Exped.Utskrs den 6 dennes på bor det lagde, under N:o 258, afgifna förslag till R.
St:rs underd. skrifvelse, samt under N;o 55 afgifna förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de åtskilliga ändringar i nu gällande
Legostadga samt motsvarande föreskrifter i allmänna lagen.
Föredrogs StatsUtsk:s den 6 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 297, ang:de öfverlemnande till Danska RiksdagsBibliotlieket af ett exemplar utaf RiksSt:ns tryckta prot:r med dertill hörande bihang.