Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Axel Lewenhaupt, begaf sig till Riddarhuset och derstädes vid ingången emottogs af Ridd.-Direktionen, Ridd.-Secreteraren och öfrige till Ridd.Cancelliet hörande personer.
Hr Gr. o. Landtm, utsatte derefter enligt 10 och 11 §§ i Ridd.Ordn. första uppropet af R. o. Ad:s första anteckning till nästföljande dag, Tisdagen d. 16 November kl. 10 f. m. och andra uppropet af samma anteckning lill Onsdagen d. 17 November kl. lif. m.
Sedan såväl denna som den andra anteckningen, hvars båda upprop skedde d. 18 November, blifvit förrättade, sammanträdde H. B. o. Ad. första gången Lördagen den 20 November in pleno kl. 10 f. m.
Högvälborne och Välborne Herrar Grefvar, Friherrar, Riddersocli Adelsmän!
Då Konungen lillkännagaf
Sin nådiga afsigt, att åt mig lemna det hedrande förtroendet att under delta riksmöte vid R. o. Ad;s öfverläggningar föra ordet, skulle jag hafva misskänt mig sjelf om jag icke, inseende vigten af detta ansvarsfulla uppdrag och ihågkommande de många fräjdade män, som förut burit Landtmarskalks-kallets ärofulla tecken, tillika erinrat mig min ringa förmåga att motsvara det utmärkande förtroendet, samt den ovana vid riksdags-ärenders behandling, hvilken blifvit en följd af det afbrutna deltagande deri, som min embets-befallning an - 4 Den 20 November. tler de sednare åren gjort nödvändig.
Det gifves dock förhållanden, då misstroendet till egna krafter måste vika och stödet sökas i medvetandet af ett rent uppsåt, i känslan af en brinnande kärlek lill fosterlandet och i hoppet, alt dessa egenskaper skola förvärfva öfverseende åt ofrivilliga misstag.
De skola äfven lifva mina bemödanden att tillvinna mig R. o.
Ad:s förtroende, som säkrast torde ernås genom bevarande åt hvar och en af den rätt honom enligt grundlagarne och Ridd.Ordn. tillkommer, genom tillämpning af dessa lagar enligt deras lydelse och rätta mening, sådan jag, efter bästa öfvertygelse, förmår uppfatta den.
— Måtte jag lyckas häruti lika säkert, som jag vet, att mina egna åsigter om hvad som kan vara nyttigt eller lämpligt, icke skola förmå mig till afvikelser från Ordförande-kallets pligter!
Sveriges R. o. Ad. har dyrbara minnen att häfda och stora efterdömen inom sig att följa.
Stånd, ej blott till namnet, har R. o. Ad. visat sig värdigt denna utmärkta plats, så väl då det gällt att i strid emot utvärtes fiender värna fosterlandets ära och sjelfständighet, som då inhemsk söndring satt Konunga-makten eller den lagbundna friheten i fara.
Rättigheten att såsom representanter för Svenska folket försvara och vårda dessa bägge dyrbara villkor för samhällets bestånd och utveckling, innefattar ock pligten att tillse, det ingendera rubbas eller vanvårdas.
Så hafva våra fäder tänkt och handlat, så skola, jag är säker derom, jemväl nutidens R. o. Ad. länka och handla.
Vid innevarande riksmöte torde flere frågor af synnerlig vigt för fäderneslandet blifva föremål för R.
Måtte öfverläggningarne derom och besluten vittna om en ädel täflan, att säkrast och bäst befrämja det älskade fäderneslandets väl och heder!
— På detta sätt enige, om ock olika tänkande, skola vi blifva starka, ty enigt inom sig har Sverige aldrig behöft frukjta yttre våld.
Då jag nu får tillkännagifva, att R. o. Ad:s sammanträden äro började, anhåller jag ock vördsamt, att fä vara innesluten i R. o. Ad:s bevågenhet och välvilja, dertill jag på det högsta önr skade alt kunna förvärfva mig grundade anspråk.
I ' Upplästes Stadgan till ordnings vinnande vid R. o. Ad:s sammankomster m. m. af d. 16 Nov. 1823; äfvensom det d. 4 Dec. 1834 dertill beslutade tillägg.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att jemlikt 39 § i Ridd.Ordn. R. o. Ad. ägde vid hvarje riksdag särskildt besluta, huruvida främmande åhörare må erhålla tillträde under Ståndets öfverläggningar, och att Hr Landtm, derföre finge äran hemställa om R. o. Ad. behagade tillåta att vid denna riksdag läktaren blefve upplåten för främmande åhörare, samt att med biljeltutdelningen må förhållas såsom hittills varit vanligt; hvilket bifölls.
5 Härefter tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att de öfriga RiksSt:n sannolikt skulle blifva så tidigt constituerade att helsningsdeputationen till deni nästa Måndag kunde afgå, hvarjemte Ilr Landtm, anmodade de ledamöter af R. o. Ad., som i denna Deputation ville deltaga, att dertill låta anteckna sig hos Ridd.- Fiskalen.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf äfvenledes, att till Klubb för R. o. Ad. samma lokal, som dertill i Operahuset förut varit begagnad, blifvit provisoriskt inrättad och att anstalt vore fogad om derstädes nödig betjening m. m.; hvarefter R. o. Ad., uppå derom framstäld propos., beslöt att denna klubb, på sätt den nu, likasom vid föreg:de riksdagar blifvit inrättad, skulle fortfara, intilldess annorlunda beslules.
St:s Revisorers åren 1945 och 1847 afgifna berättelser, ang:de samma år verkställd granskning af Banko-verkets räkenskaper, styrelse och förvaltning. R. o. Ad. beslöt att dessa berättelser skulle communiceras de öfrige Riks-Sun. II r Gr. o. Landtm, erinrade, att det jemlikt 47 § Riksd.- Ordn. tillkom R. o. Ad. att utse 2:ne ledamöter för att deltaga i de s. k.
Talmans-confereucerne, och hemställde om R. o. Ad. behagade bestämma dagen för valet af dessa ledamöter, samt huruvida icke detta val finge ske samma dag
Bänkmännens lista å till Electorer utsedde ledamöter komme att öppnas, samt omedelbart efter det denna lista blifvit uppbruten.
Cederström, Jacob: Jag förmodar att R. o. Ad. nu, såsom förr varit vanligt, vilja öfverlåta åt Hr Landtm, att sjelf utse de personer, som jemte honom böra å R. o. Ad:s vägnar öfvervara Talmans-conferencerne, och jag anhåller om Ilr Gr. o. Landim:s propos. derom.
Jag vet alltför väl alt bruket hittills varit, att R. o. Ad. öfverlåtit åt eller anmodat sin Landtm, att utvälja dessa personer, men då grundlagen bestämdt föreskrifver, att
Ståndet sjelf bör utöfva denna valrätt, så anser jag, för min del, det vara en indiscretion eller utmärka en bristande grannlagenhet att vilja ålägga Hr Gr. o.
Landtm, att göra detta val och då vi nu hafva god tid och äro temligen talrikt församlade, skulle jag tro att valet borde företagas nu genast; hvilket dock endast är min enskilda tanke.
Om man äfven må antaga det vara riktigast att bibehålla den rätt R. o. Ad. har, att verkställa valet af de personer, som skola deltaga med Landtm, uti Xa*mans_ conferencerne, hvilket jag dock för min del icke skulle vilja tillstyrka, utan tvertom förenar mig med hvad Frih.
Cederström i 6
Den 20 November. tiel afseendel framslällt, anser jag (loek, att det skalle vara olämpligt all i dag företaga ett sådant val, emedan 15. o. Ad. ej blifvit sammankalladt till val oell icke är sä fulltaligt att det nu bör kunna ske.
Jag anhåller att, i händelse Ståndet beslutar ett sådant val, Hr Gr. o. Landtm, behagade utsätta dag dertill och derom meddela Ståndet underrättelse genom anslag.
Detta stånd har hittills vid så många riksdagar jag kan minnas åt sin Ordf. öfverlemnat alt utse ifrågavarande begge ledamöter.
Jag finner ingen anledn. hvarföre R. o. Ad. icke skulle för den nuvar.
Landtm, visa samma förtroende som för de föreg:de; hvadan jag instämmer uti det af Frih.
Cederström framställda förslag, alt Ståndet måtte anmoda Hr Gr. o. Landtm, att sjelf utse de biträdande personerne.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han ansåg sig först böra framställa propos. på Frih.
Cederströms förslag, och fördenskull hemställde om R. o. Ad. bifölle, att vid denna riksdag ät Landtm, öfverlemnades att utse de 2:ne personer, som enligt Riksd.Ordms 47 § skola i Talmans-öfverläggningarne deltaga.
I anledn. häraf betygade Hr Gr. o. Landtm. R. o. Ad. sin erkänsla och förbindelse för det honom visade förtroende, och blefvo derefter Frih. Palmstjerna, Carl Otto, och Hr Gripenstedt, Joli. Aug., af Hr Laudtm. anmodade att iTalmansconferencerne deltaga.
Exc. Hr Gr. Dc Geer, Carl:
Vid andra antecknin gen i thorsdags e. m. företeddes en fullmakt, skrifven och undertecknad af en ättemän af ätten N:o 242 Philp; men dä ingen underrättelse inkommit till Ridd.Direkt, angille hufvudmannens inträffade död eller om annan orsak som kunnat beröfva denne sednare sin hufvudmannarält, ansåg Ridd.Direkt, sig icke berättigad, alt på denna fullmakt göra afseende eller på grund af densamma utlemna polett; men då det blifvit äskadt att detta förhållande mätte för R. o. Ad. anmälas, får jag nu lill Ståndets pröfning och afgörande hemställa, huruvida den företedda fullmakten må anses af behörig man utfärdad eller icke.
Upplysningsvis får jag den äran nämna, att angide hufvudmannen för denna ätt någon underrättelse'icke kommit Ridd.Direkt, tillhanda efter år 1810, vid hvilken tidpunkt han skall varit vistande i England; och att vid sisth riksdag af Ridd.Ulsk. polett blifvit ullemnad på grund af fullmakt utaf samma person, sora utfärdat den nu ifrågavar. fullmakten.
Jag får således hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. huruvida R. o. Ad. godkänner den inlemnade fullmakten och om i följd deraf polett får utlemnas till innehafvare!] af fullmakten.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt vid det förhållande, som här inträffade, att hufvudmannen vistats utrikes, utan att om ho nom under längre tid någon underrättelse erhållits, R. o. Ad. vanligen medgifvit att närmaste ättemän fått utöfva hufvudmanna - I)en 22 N o \ em I)er. 7 rällen; och hemställde Hr Gr. o. Landtm, derföre, om 1$. o. Ad. behagade bifalla, att ifråga var, ättemän Hr Oscar Magnus Wilhelm Philp finge för sin ätt utgifva riksdagsfullmakt.
Ropades ja. II. R. o. Ad. åtskildes kl. | till II f. m.
Måndagen den 22 November 1847.
Justerades 2:ne prot.-utdr. innefattande af R. o. Ad. den 20 dennes fattade beslut.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att II.
Konungen och de öfriga K.
Personerne ville emottaga R. o. Ad:s uppvaktnings-depulation i dag kl. ^ fi, och fördenskull plenum konime att fortsättas kl. 5 e. m.; hvarjemte Hr Landtm, anmodade de ledamöter, som önskade deltaga uti denna deputation, att anmäla sig hos t. f. Ridd.-Fiskalen Gudmund Silverstolpe.
Ankom och emottogs på vanligt sätt en deputation från Hederv. BondeSt., anförd af Riksdagsm. från Wesler-Norrlands län Nils Strindlund i Skedom, som helsade R. o. Ad. med följande tal:
Efter gammal sed, som till och med vunnit helgden af grundlagsbud, är det de särskilda RiksStins pligt, att vid början af ett riksmöte helsa och tillönska hvarandra god och lyckosam begynnelse och fortgång i deras förestående samhällsvigtiga arbeten.
Men då vi nu, å BondeSt:s vägnar, frambära en vördnadsfull helsning till Rikets första Stånd, fullgöra vi ej blott en i grundlagen föreskrifven skyldighet, utan vi skänka dermed en otvungen hyllning åt glansen af de stora minnen, som fäderneslandets häfder med tacksamhet förvara, och ät de personliga förtjenslcr, den varma fosterlandskärlek, den höga bildning, den vidsträckta erfarenhet och bepröfvade trohet i Statens värf, som utmärka så många af R. o. Ad:s ledamöter.
Vi vilja ej tala om det vigtiga intresse, som R. o. Ad, samt BondeSt., såsom ägare och odlare af största delen af landels jord, hafva gemensamt; ty ett fast större och vigligare intresse bör sammanbinda dessa och alla andra Stånd, och det är fäderneslandets.
I den mån hvarje
Stånd i beslut och handling erkänner denna sanning, i samma mån har det anspråk på hela landels aktning.
Och är denna åsigt den rätta, så är den ock pä en gång mått - Den 22 No vera Ler f. m. stocken och målet för alla våra sträfvanden.
Och med den säkra förhoppning, att BondeSt, ej skall lemnäs utan föredöme och uppmuntran i denna riktning från Rikets första Stånd, utbeder sig BondeSt. att fortfarande få vara inneslutet i R. o. Ad:s välvilja och förtroende.
Hr Gr. o. Landtm, svarade: R. o. Ad. emotlager med uppriktig tacksamhet den första helsningen från det Hederv. BondeSt., det Stånd, som med R. o. Ad. har sä mycket gemensamt, så väl i fråga om ett älskadt fosterlands försvar, som i odlandet af dess jord.
A R. o. Ad:s vägnar anhåller jag, alt till Hederv.
BondeSt. måtte återföras försäkringarne om. R. o. Ad:s medverkan lill allt, som kan vara förenligt med fäderneslandets gagn och ära, jemte betygande af R. o. Ad:s vänskap och välvilja.
Hvarefter deputationen på vanligt sätt blef utbeledsagad.
Anmäldes och emottogos 2:ne K. M:s Öfverste-Kammarjunkare, Grefvarne Ludvig Ernst von Stedingk och Erik August Lewenhaupt, hvilka, å K.
M:s höga vägnar, kallade och bjödo R. o. Ad., att i morgon bevista Gudsljensten i Storkyrkan samt derefter begifva sig till K. M:s rum å K.
Slottet för att beledsaga II.
M. till Rikssalen.
Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Ofverste-Kammarjunkare att till K. M. framföra R. o. Ad:s und. vördnad samt försäkran att R. o. Ad. skulle efterkomma K.
M:s nådiga befallning.
Efter del Hrr Ofverste-Kammarjunkare blifvit på vanligt sätt utbeledsagade, tillkännagaf Hr Gr. o.
Landtm, att K.
M. behagat inbjuda 4S ledamöter af R. o. Ad. samt Ridd.Secret. att i morgon efter slutad ceremoni på Rikssalen, intaga middag å K.
Slottet; hvarföre Hr Landtm, anmodade de ledamöter, som önskade begagna denna nåd. bjudning, att dertill låta anteckna sig hos Ridd.Fiskalen.
Äfvenledes anmälde Hr Gr. o.
Landtm., att (ill honom blifvit öfverlemuade 50 biljetter till inträde i Storkyrkan och lika mänga biljetter till inträde å Rikssalen för bevistande af morgondagens högtidligheter, samt att Ridd.Fiskalen ägde utdela dessa biljetter till de ledamöter, som till erhållande deraf ville sig anmäla.
Ankom och emoltogs en Deputation från Välluf). BorgareSt., anförd af Borgmästaren i Stockholm Johan Fredrik Eklund, som yttrade; Vid detta lagtima riksmöte, hvartill R.
St., jemlikt grundlagens bud, sammanträdt, frambär till H. R. o. Ad.
BorgareSt., genom oss dess deputerade, sin vördsamma och vänskapsfulla helsning jemte lyckönskan.
Härigenom fullgöres ej blott en föreskrift, utan dermed förenas jemväl uttryck, förhoppning om kraftfull medverkan för beredande af de till fäderneslandets väl säkrast ledande
Den 22 November f. m. 9 beslut uti de vigtiga samhällsfrågor, som blifva föremål för R.
Uti II. R. o.
Ad:s vänskap och välvilja anhåller BorgareSt. alt få vara inneslutet.
Ur Gr. o. Landtm, svarade: R. o. Ad. emottager med sann erkänsla Vallofl. BorgarcShs helsning, saint anhåller alt Hrr deputerade ville till Vällofl. St. återbära uttrycken af R. o. Ad:s aktning och tillgifvenhet, tillika med försäkran om R. o. Ad:s fortfarande varma deltagande i sträfva odet för det gemensamma fosterlandets väl och bästa.
Hvarefter depulalionen med vanlig ceremoni utbeledsagades.
Anmäldes och emotlogs en deputation från Högv.
PresteSt. anförd af Biskopen i Skara Stift Doctor Johan Albert Butsch, som anförde: Till Högvälborne Hr Gr. o. Landtm, samt H. R. o. Ad. får PresteSt. genom oss, sine deputerade, framföra sin vördsamma helsning.
St., enligt grundlagens bud och på Konungens kallelse, nu sammanträda för att öfverlägga och besluta i vigtiga och maktpåliggande samhällsfrågor, är det för PresteSt. en dyrbar förmån alt med fullkomligt och oinskränkt förtroende kunna möta samtliga sina Medständer.
Med liflig hugkomst af de utmärkta egenskaper och förtjensler, som från fordom utgjort och fortfarande utgöra det Svenska Riddarhusets glans och dess ära, hyser PresteSt. särskildt för H. R. o.
Ad. den tillitsfulla förhoppning, att under delta riksmöte Sveriges ära och välgång ingenstädes mera varmt skall behjertas och mera kraftigt befrämjas, än inom detta hus, som äfven nu skall gifva värdigt förelysande exempel ej mindre af uppriktig kärlek till Konung och fädernesland, än af ädla och visa rådslag samt ädla och gagnandeklseslut.
Adle Hrr!
Äfven PresteSt. vill nu, såsom alltid, i trohet t jena sin Konung och gagna sitt land, och den erfarenhet vi samlat, under omsorgsfull utöfning af vårt kall och under mångsidig beröring med särskilda klasser af medborgare, skall, såsom vi hoppas, jemte de insigter vi eljest kunnat förvärfva i gudomliga och menskliga ling, sätta oss i önskadt tillfälle att i vår mån bidraga till uppnåendet af det med riksmötet åsyftade ändamål.
Men vi känna otillräckligheten af all mensklig förmåga, och skole derföre äfven, under åtanke af en högre makt, som förbehållit sig verldens och händelsernas högsta styrelse och ledning, med redligt bemödande oallåtligt förena allvarlig bön för framgången och välsignelsen af edia och våra nu förestående arbeten.
Med förklarande af dessa sina tänkesätt, förhoppningar och uppsåt, utbeder sig PresteSt. att i Högvälborne Hr Gr. o. Landtnäs samt H. R. o. Ad:s fortfarande ynnest, förtroende och välvilja, få vara inneslutet.
Detta tal blef af Hr Gr. o. Landtm, på följande sätt besvaradt: - 10 Deri 22 November f. m.
Med tacksamhet och erkänsla emottager R. o. Ad. den helsning, det Högv.
PresteSt., genom Hr Doct. och Biskopen samt Hrr Deputerade, nu framfört.
— Fridens budbärare på jorden, hafva Högv. St:s
Hrr ledamöter det sköna kall att vårda och utveckla ' samhällets högre ändamål och andliga förkofran.
Beredvilligt att dertill medverka och att möta Högv.
St. i allt, som är för fäderneslandet nyttigt och ärofullt, anhåller R. o. Ad., att Hr Biskopen och Hrr deputerade ville till Högv.
PresteSt. återföra försäkran om R. o. Ad:s fortfarande tillgifvenhet och högaktning.
Sedan denna deputation afträdt, anmodade H r G r. o. L a n d t m. R. o. Ad:s Helsnings-deputation till de öfriga Stånden att afgå, med tillkännagifvande att Gr.
Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils, benäget åtagit sig att anföra densamma.
Då jag af Hr Gr. o.
Landtm, anmodades att anföra R. o. Ad:s Helsnings-deputation till Med-stånden, anmälde jag genast min önskan alt få de vanliga helsningstalen uppsatte och utskrifne uti Ridd.Cancelliet.
Dessa tal hafva -nyss blifvit mig tillställde och jag får till R. o. Ad. hemställa om R. o. Ad. önskar höra dem uppläsas.
Landtm:s i anledn. häraf gjorda förfrågan, om R. o. Ad. önskade höra de ifrågavar. helsnings-talen, besvarades med ja, blandade med åtskilliga nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade, alt han trott sig finna propos. besvarad med ja, och Gr.
Gyldenstolpe uppläste de sålydande talen:
PresteStåndet! R. o. Ad., som nyss fått emottaga Högv.
PresteShs kärkomna helsning, skyndar att lill besvarande deraf genom oss dess deputerade återbära den hjertligaste helsning och tillönskan af all möjlig lycka under nu började riksmöte.
Då R. o. Ad. pä det gemensamma fältet för stundande mödor välkomnar det Högv.
St. till deltagande i de representationen förelagde värf, lifvas förhoppningarne om dessa värfs lyckliga utförande genom öfvertygelsen, att det Stånd, hvars medlemmar ät vården af mensklighetens heligaste intressen och djupsinniga forskningar inom vetenskapernes område egnat sin verksamhet, skall, vägledt af den hos svenska kyrkans tjenare rådande upplysta och fridfulla anda, lemna sina Med-ständer till efterföljd manande föredömen af riksdagsärendernes behandling med all den sakkännedom och af aktningen för andras meningar föreskrifna foglighet, hvarförutan ett tillfredsställande resultat af vära arbeten icke kan vinnas. R. o. Ad. ber det Högv.
St. emottaga försäkran om R. o. Ad:s oföränderliga aktning och tillgifvenhet.
Till Vallöf].
BorgareStåndel!
Såsom deputerade från R. o. Ad. få vi till Vällofl. BorgareSt. framföra R. o. Ad:s aktningsfulla helsning och lifliga lyckönskan.
Den 22 November f. m. 11 R. o.
Ad. har med glädje och erkänsla emottagit välgångsönskningar af det RiksSt., som öfvertagit det hedrande kallet, att lill mognad bringa den i fridens och frihetens hägn blommande industriens och de idoge slöjdernes gyllne frukter, allmän välmåga och trefnad, arbetets stigande ära och den inhemska konstflitens beundran, såväl inom som utom riket; och med den fröjdfulla öfvertygelse att R. o. Ad. på den fria discussionens område äfven under detta riksmöte skall återfinna detta Stånd beredt, alt med samma, om vidsträckt erfarenhet och ädla bevekelsegrunder vittnande, fosterländska och allvarliga nit, hvaraf dess handlingar från förgångna tider bära prägel, strida för fäderneslandets sanna intressen, anhåller R. o. Ad. att i Vällofl. BorgareSt:s vänskap och förtroende få vara inneslutet.
BondeStåndel! R. o. Ad. har åt oss dess Deputerade uppdragit att återbära den vänskapsfulla helsning och lyckönskan R. o. Ad. nyss från Hedcrv.
Vid ett möte af Svenska folkets ombud är det med glad tillförsigt till en god utgång af de representationens behandling tillhörande ärender, som R. o. Ad. vid sin sida återfinner det Stånd, hvarifrån det första och äldsta ridderskap utgått och med hvilket Stånd R. o. Ad. är innerligt förenadt genom de starka banden af gemensam kärlek till den gamla kära fosterjorden och delade omsorger för dess uppodling och försvar.
Slolt öfver att tillhöra en nation, uti hvilken Dannemannen genom sitt ljusa förstånd och sitt oförvillade omdöme intager ett så utmärkt rum, räcker R. o.
Ad. trohjertadt handen åt det Ilederv.
BondeSt., under betygande af orubblig vänskap och osviklig tillgifvenhet.
Sedan härefter Helsnings-deputationen till de öfriga Stånden afgått, åtskildes R. o. Ad. kl. 1 e. m.
Mumlajjcn den 22 November 1847.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att de öfriga RiksSt:ns Uppvaktnings-deputationer förmodades uppkomma, för att i vanlig ordning från Riddarhuset afgå, samt anmodade derföre R. o. Ad:s ledamöter, att, till beredande af bättre utrymme, träda pä ena sidan af salen. 12 Den 22 November e. m.
Då sedermera alla de öfriga Ståndens Deputationer samt 2:ne Härolder, som borde gå framför R. o. Ad:s Deputerade, hade inställt sig, afgingo samtliga RiksSlms
Deputationer kl. nära \ 6 till K.
Slottet, för att inför H. M.
Konungen nedlägga Stånden^ vördnad och lyckönskan samt jemväl uppvakta DD. MM.
Drottningarne och H. K. H. Kronprinsen.
Enligt af R. o. Ad., före MedSt:ns Deputationers ankomst, fattadt beslut, åtskildes R. o. Ad. vid Deputationens afgång från Riddarhuset, samt R. o. Ad:s
Deputerade efter det deras und. uppvaktningar blifvit aflagde, kl. 7 e. m.
Tisdagen den 23 November 1847.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att sedan Ridd.Direktm i går verkställt sin sista anteckning af R. o. Ad:s ledamöter vid innevar. riksdag, samt derefter R. o.
Ad:s Bänkims-fördelniug blifvit uppgjord och nu vore tryckt, för att i Ridd.Gancelliet utdelas, Bänkm:s-valet komme att företagas i morgon kl. 10 f. m.
Gr. Gyldenstolpe, Ad.
Inför Hr Gr. o. Landtm, får jag vördsamt anmäla, att den Deputation, som i går hlef anmodad att till de öfriga Stånden framföra R. o. Ad:s helsning, i vanlig ordning fullgjort sitt åliggande, och får jag såsom svar till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. .Ad. framföra Ståndens tacksamma återhelsning, jemte uttrycken af deras välvilja, fortfarande förtroende och högaktning.
Sedan de 2:ne Härolder, som borde gå framför R. o. Ad., infunnit sig, afgick Hr Gr. o. Landtm, med R. o. Ad. kl. nära 10 till Storkyrkan, hvarest riksdagspredikan biet hållen af Biskopen i Wexiö Stift, Doct.
Christopher Isak Heurlin.
Efter Gudstjenstens slut uppträdde R. o. Ad. i II. M. Konungens rum i K.
Slottet och åtföljde K. M. lill Rikssalen, hvarest H. M. genom ett Tal i nåder helsade R.
St. samt Chefen för Civil-departementet Hr Stats-rådet Johan Fredrik Fåhraus uppläste K.
M:s nådiga berättelse af denna dag om hvad i rikets styrelse sig tilldragit sedan sista riksdag, hvilken berättelse jemte K. M:s nåd. propos. till R.
St. ang:de Stats-verkets tillstånd och behof, af d. 12 dennes, till R. o. Ad. öfverlemnades.
Hr Gr. o. Den 23 November. 13 Landtm, samt Talmännen hållit till K. M. und.
Tal, och H. K. M. emottagit tro- och huldhetsed af II. K. II.
Sveriges och Norriges Arf-Furste, Prins Nicolaus August, Hertig af Dalarne, återbeledsagades K. M. från Rikssalen till
Sina rum af R. o. Ad., som sedermera, enligt före afgången frän Riddarhuset faltadt beslut, åtskildes vid nedgåendet från Slottet kl. \ till 4 e. m.
Onsdagen den 24 November 1847.
Efter uppläsning af 18 § Ridd.Ordn. och 71 § Riksd.Ordn., företog H. R. o. Ad. val af Bänkman, och blefvo dertill utsedde af /ista Bänkm:s-Afd. N:o 25.
Gr. Wachtmeister, Hans Gabriel Trolle, med 8 röster, och N:o 35.
Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils, med 15 röster; s:dra Bänkm:s-Afd. N:o 78.
Gr. Löwenhjelm, Carl Axel, med 1 1 röster, och N:o 115.
Lagerbjelke, Gustaf, med 11 röster. 3:dje Bänkm:s-Afd. N:o 120.
Gr. Liljecrantz, Gustaf Fredrik, med 10 röster, och N:o 3.
Gyllenstjerna af Lundholm, Fullm.
Gyldenstolpe, Anton Gabriel, med 11 röster. i]:dc Bänkm:s-Afd. N:o 44.
Frih. Wrede till Elimä, Fabian, efter lottning med N:o 119.
Hr Pereswelhoff Morath, Anders Wilhelm, och N:o 145.