Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag yrkar emedlertid icke någon förän* dring af de Förenade Utskottens alternativa förslag, emedan sjelfva de Herrar, som- tall é* mot mig förut, äfven nU gjort det, ehuru jag lyckt mig hafva ingått i deras mening, då jäg ansett det Vara lika, om Bonden betalar i sedlar directe till Banken, elier först går till Guldsmeden och köper silfver för sedelmyntet, Herr Grefven och LandtMarskalten hem* Ställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, Den 30 September f. m. under forblifvande viri dess förut fattade beslut, godkänna den af Utskotten i' afseende å q3 och *4 puntterne förestagne votCrings-pro» positioni Ropades Ja.
Vid tjugu femte puntten
Var icke någon åt‘ gärd. att vidtagai Den äf Utskotten utaf tjugugjette puntten. föreslagne nya Redaction blef, uppå gjord pro» position* af Ridderskapet och Adeln gillad» Deri- Grefven och Landt ■ Marskalken till» kannagaf, att Plenum lomme klockan half till.
Sex i eftermiddag att fortsättas.
Ånmältes och emottogs Dans Lxtellehté HofCanceller en Herr Grefve G. af Wetterstedt, hvilken, å Kongl. Majus höga vägnar, aflem» iiade Dess den i8 dennes aflåtne Nådiga Skrif» velse till Riksens Ständer, angående en af Pre* steStåndet gjord Underdånig framställning om den nya EvangeliiBokens antagande.
Jt Herr Grefven och Landt Mar skalken atimö» dadé Hans Excellence Herr HofCanCéllerea * att till Kongl. Maj:t framföra RidderskapetS 448 Den 30 September f. nu och Adelns underdåniga vördnad, jemts försäkran, att Kong!.
Nådiga skrifvelse skullé med första varda t ill handläggning företagen.
Sedan Hans Bxcellence Herr Grefven och HofCancelleren blifvit på vanligt sätt ut" beledsagad, upplästes och lades på bordet KooghMajus Högstberörde Nådiga skrifvelse.
Herr von Heyne, Georg:
Vi finne öCh kahne något hvar, att Riksdagen blir längre, än vi föreställt o'ss, o'C'h mycken fråga är ännu in* om oss när den slutas.
Då vi, sorn i arbetsväg följa ärenderna, kunna göra en sådan fråga, så är det visserligen mindre underligt, att dörj i landsorterne tidt och Ofta framställe^, Jag; vågar derföre förfråga mig, hvarföre de bulletiner, Som tillförene hos Ridderskapét och Adeln trtgåfvos, na mera upphört.
De gifva visst icke många upplysningar om resultaterne af de ämnen, sorn här förekomma, mert man ser dock' deraf, hvad som verkeligeri blifvit discuteradf. dag hade för min del derföre önskat, att bulletinerne blifvit fortsatte; och har äfven hört flere både här och i lands* oiterne yrka det, samt skulle tro, att dét för Ridderskapet och Adeln vore tillfredsställande, att det blef bekant, hvad Riksdagsmål här behandlas och afgöras.
Väl inser jag, att RidtdarhusSecreteraren och vårt Cansli h: Jtet att göra, men ^ag tiTlförsér mig c
Din 30 September f. fris 44g Herr RiddarhusSe'creterarens yttrande i början af Riksdagen; och anhåller, att om icke något särskilt beslut sedermera inställt|bulletinerne, desamma hädanefter ina fortsättas.
Undertecknad RiddarhusSecreterare s
Det å’r en sanning, att sedan medlet af Junii månad, icke någon af ifrågavarande bulletiner varit uti Tidningarne införd.
Anledniugen härtill har varit, att den enda TidningsRedactionJ sorn anmält sig till bulletinernes utbekommande, nemligen Allmänna Journalen, tycktes redan under loppet af Maji månad vara mindre nöjd roed införandet af nämnde bulletiner,' emedan de upptogo ett större rum uti Tidningen än andra artiklar medgåfvo.
På denna grund förmodar jag, att TidningsRedactionen upphört, att vidare efterfråga bulletinerne, eller att låta dem vara i Tidningen synliga.
Jag bör ej heller dölja, att uppställningen af dessa bulletiner, ehuru korta och torra de må synas, dock medtager någon tid.
Detta är också klart, då roan besinnar, att under Riksdagen hittills inkommit mer än 800 JJetänkanden, hvilka alla skola irenne serskil* te gånger till rubrikerne införas uti bulletinerne.
Sådant hindrar likväl ingalunda, att de ju kunna åter komma i behörig gång, men, om de skola svara emot ändamålet, är det ej nog, att de här i RiddariiusCancelliet utskrifvas, utan de måste äfven i Tidningarne införas, och omsorgen derom kan ej tillkomma RidiL och Ad.
Fröt, yill Band- a 9 1 450 Den 30 September f. m. Cancelliet.
Jag skall likväl med första lata efterhöra hos Redactionen om den skulle vara hugad, att åter införa bulletinerne, i hvilket fall något hinder hos RiddarhusCancelliet icke skall möta för desammas behöriga meddelande.
Föredrogs å nyo ocfi bifölls Constitutionö
Utskottets den 6 dennes under N:o 49 aflåt»e, samt den 18 derpåföljde eftermiddagen pä bordet lagde Memorial, angående ett föreslaget tillägg i 14 §. af Instructionen för Riksens1 Ständers Justitieombudsman.
"Vid förnyad föredragning af Constitu»' tionsUtskottets den 6 dennes under N.o 50 aflåtne, samt den 18 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande ett Förslag till ändring uti 33 §.
Riksdagsordningen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde Förslag, till den behandling §.
FÖredrögs å nyn Särskilta Utskottets deri 26 sistlidne Augusti afgifne, samt följande dagen på bordet lagde, Utlåtande, angående till Utskottet remitterade enskilte Memorial, i afseende på indragning af visse Embeten och tjenster; och fann Ridderskapet och Adeln, art Den 50 September, f. m. 45? samma Memorial endast borde låggas till hand» Hogarne.
Herr Grefven och LandtMarsbalken liemsitällde* om Ridderskapet och Adeln behagade åtskiljas.
Nej. Herr Hjzrid, Gustaf:
Anledningen, hvaf» före detta svar följt å Herr Grefvens och RandtMarskalkens proposition, lärer vara den, att Ståndet önskar för några ögonblick få öfverlägga om en enskild angelägenhet, som per«i sönligen rörer Herr Grefven och LandtMarskalken.
Då detta icke kan ske på annat sätt, än att Herr Grefven och JjandtMarskalken täcktes afsluta Ståndets plenum, i hvad detsamma angår allmänna ärenden; så får jag hemställa, det Herr Grefven och HandtMarskalken behagade proponera Ridderskapet och Adeln att skiljas åt, sedan den ifrågavarande enskilda saken blifvit afgjord; samt visa Ståndet det förtroende, att öfverlemna klubban, i och för ofverl ägg ningen om denna enskifta angelägenhet, till den äldsta Grefven.
Herr Grefven och LahcltMarskalken yttrade, det han med förundran afhört det svar, som följt å Herr RandtMarskalkens nyss gjorde proposition; men då Herr Hjerta förklarat, att anledningen dertill torde vara, att Ridderska* 4 5 2 Den 30 September f. m. pet och Adeln önskade öfverlägga uti ett ämne, som personligen rörde Herr LandtMarskalken, samt Herr IjandtMarskalken både nu och vid andra tillfällen ansåg för sin pligt, att gå Rid. derskapets och Adelns önskningar till mötes, trodde Herr LandtMarskalken sig böra på någon stund aflägsna sig, samt emedlertid anmoda Grefve Gyllenstolpe, Nils, att under tiden föra klubban» Sedan Herr LandtMarskalken härefter aflemnät klubban till Grefve Gyllenstolpe, afträdde Herr LandtMarskalken.
Vid de fle ra tillfällen jag haft den äran yttra mig inför detta upplysta och aktningsvärda Stånd, har jag mera varit lifvad af nit för allmänt väl än begäret att täfla i vältalighet.
I detta ögonblick känner jag mig eldad af Ridderskapets och Adelns allmänt delade erkänsla och tillgifvenhet för vår ovärderliga LandtMarskalk: och då jag för min enskillta del äfven hänföres af vänskapens tillfred^tällande minnen, är min innerliga Önskan, att lifligt uttryc” ka, hvad jag för det närvarande känner inom mitt bröst för den person, som med lugnets och alfvarets oemotsiåndeliga kraft leder våra öfverläggningar.
Jag har trott det vara värdigt Ridderskåpet och Adeln att på ett högtidligt sätt uttryck a sina tänkesätt för Grefve Carl De Geer, och jag får således proponera Ridderskapet och Adeln att förena sig i det beslut, att på sin Hen 30 September f- m. bekostnad låta slå en medaille till minne af den LandtMarskälk, hvars förtjenster och ovanliga egenskaper aldrig böra utplånas ur Sven-» ska Riddersmäns minne.
Om för kostnaden häraf någon brist skulle yppa sig i anseende till det inskränkta antal af ledamöter, som nu finnas närvarande, så föreslår jag, att den iriå fyllas af RiddarhusGassan.
, Om detta bevis af Ridderskapets och Adelns aktning och tillgifvenhet på ett mindre vanligt sätt uttryckes, må sådant ingalunda blifvit ett prasjudicat för framtiden.
En ovanlig förtjenst måste på ett ovanligt sätt utmärkas, och ty värr kan Ridderskapet och Adeln ej hoppas, att alltid erhålla en Grefve Cari De Geer, eller någon som med honom kan jemnföras, till EandlMar^ skalk.
Sedan jag med full öfvertygelse framfört denna motion, och för sista gången under denna Riksdag talar inom detta rum, återstår blott för mig den önskan, att jag må föra med mig den tilifredställande öfvertygelsen, att äfven jag genom denna motion, under mina bemödanden för sanning och rätt, leinnat ett behageligt minne hos Högloflige Ridderskapet och Adeln; då, i hvad skiften som helst, min varma känsla aldrig kan svalna |ör Sverige och dess ädla Representanter. inånga ropade på Proposition.'
Herr Grefven och Ordföranden hemställde,' om icke, till betygande af Ridderskapets och Adelns synnerliga erkänsla och aktning för 4|54 Den 30 September f. m.
Herr LandtMarskalken Grefve Carl De Geer, i afseende på det utmärkt skickliga och oväldiga sätt, hvarpå Herr LandtMarskalken fört Bidderskapets och Adelns öfverläggningar un» der detta Riksmöte, Ridderskapet och Adeln behagad.®, på sätt Friherre Wrangel föreslagit, besluta, det måtte en Medaille uppå Ridderskåpets och Adelns vid denna Riksdag närvarande Jierrar Ledamöters bekostnad, genom visse utsedde
Deputerades föranstaltande , slas öfver Herr Grefven och LandtMarskalken; samt att, i händelse den till Medallien erfor* derlige kostnad skulle öfverstiga hvad bland Bidderskapets och Adelns Ledamöter till detta ändamål varder irisamladt, bristen mätte a£ RiddarhusCassan utgå» .
Ropades ett starkt Ja» Grefve Cronhjelm, Polycarpus:
Sorn det möj.- ligen lika lätt kunde hända, att ett öfverskott å anslags-summan uppkomrne, sorn att brist skulle yppas, underställer jag, om icke det blifvande öfyerskotte.t må anslås åt RiddarhusCassan, såsom ett godtgörande i opinionen för det ansvar denna Gassa nu ikläder sig.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, att i fall nyssberörde insamling skulle blifva större, än den till Medaillen åtgående kosinads-summa , öfverskottet måtte RiddarhusCassan tillfalla.
Bifölls»
Den 30 September f. m. 45 5 Herr von Hartmandorff, August’•
Jag får underställa Ridderskapet och Adeln, om vilcke borde begagna detta tillfälle, att äfven besluta föranstaltande derom, att Herr Grefven och LandtMarskalkens
Portrait måtte blifva måladt för Riddarhusets räkning, på sätt hit« tills öfligt varit.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde,1 (Om Ridderskapet och Adeln behagade anmoda RiddarhusDirectionen, att föranstalta, det Herr Grefvens och LandtMarskalkens
Portrait jmå, på RiddarhusCassans bekostnad, varda förfärdigadt, för att blifva uppsatt bland de öf* rige, som förvara minnet af dem, hvilka före Herr Grefven och LandtMarskalken innehaft samma befattning.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 30 September 1823.
S. D, Till betygande af Ridderskapets och Adelns synnerliga erkänsla och aktning för Herr LandtMarskalken Grefve Carl De Geer, i afseende på det utmärkt skickliga och oväldiga sätt, hvarpå Herr LandtMarskalken fört Ridderskapets och Adelns öfverläggningar under detta Riksmöte, beslöt Ridderska - tfiri jO SépUmber f. tfi. |>et ocK Ädeln, det skalle icke allenast éii Medaille, uppå Ridderskapets ech Adelns vid denna Riksdag närvarande Herrar Ledamöters bekostnad, genom visse utsedde deputerades föranstaltande, slås öfver Herr Grefven och Landt * Marskalken, hvars ovanliga egenskap skaper och förtjenster Ridderskapet och Adeln pnsag böra på ett högtidligt sätt förevigas, utan ock, genom RiddarhusDirectlonens försorg, Herr LandttMarskalkens porträtt, på Rid* derhusCassans bekostnad, förfärdigas, för att blifva uppsatt bland de öfriga, som förvara min-* »et af dem, hvilka före Herr Grefven och iLanutMarskalken innehaft samma befattnings Icommande icke allenast, i händelse den till Medailleu erforderlige kostnad skulle öfverstiga, hvad bland Ridderskapets och Adelns Herlar Ledamöter till detta ändamål varder in* samladt, bristen att af RiddarhusCassan utgå, Utan ock, deräst berörde insamling skulle blifva större, än den till Medallien åtgående kost-» jiads-summa, öfverskottet att Riddarhus-Cas* san tillfalla.
Ut Supra, Herr Grefven och Ordföranden tillkännagaf, 911 Herr Grefven och LandtMarskalken ännu upphöll sig uti RiddarhusDirectionens Sessions* Rum, samt hemställde, om icke Ridderskapets och Adelns nyss fattade Beslut borde Herr Grefven och LandtMarskalken meddelas.
Sedan, i anledning häraf, flere Ledamöter föreslagit, det en Deputation måtte afsändas, fpr att anmoda Herr Grefven och LandiMar»
Den 30 September /. m. 457 svalken,' att uti Riddarhus Salen åter inträda, beslöt Ridderskapet och Adeln, det en Deputation i sådant afseende borde afgå.
Efter en kort stunds förlopp, afgick äfven bemalte Deputation, samt återkom, och inbeledsagade Herr Grefven och EandtMarskalken» hvilken emottog klubban af Grefve Gyldenstolpe, sorn dervid tolkade Ridderskapets och Adelns tänkesätt, jemte de, i afseende å Herr Grefvens och EandtMarskalkens person, nyss fattade beslut» Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade,’ det han vore alldeles öfverraskad af den oväntade heder Ridderskapet och Adeln i dag täckts visa honom.
Herr EandtMarskalken, som redan förut erfarit så mångå prof af Ridderskapets och Adelns utmäikfa ynnest och välvilja, önskade nu, att kunna på ett värdigt sätt tolka dess erkänsla och tacksamhet; men då hjertat vöre fullt, hände ofta, att uttrycket icke blef sådant man önskade- Herr EandtMarskalken hade flere gånger hos sig anmärkt detta fel, hvilket han likväl hoppades Ridderskapet och Adeln täcktes benäget öfverse.
Herr EandtMarskalken visste fullkomligen att värdera och med vördnad emottaga de af Ridderskapet och Adeln, rörande Herr EandtMarskalken, nyss fattade beslut.
Herr EandtMarskalkens högsta bemödande skulle alltid blifva, att söka förijena^Ridderskapets och Adelns fortfarande vän,' skap, godhet och tillfredsställelse. 45^ Den 30 September f. m. Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde derefter, om Ridderskapet och Adeln behagade åtskiljas.
Ropades Ja. jr"'1 Högloft.
Ridderskapet och Adeln ålskilj<des klockan 2 eftermiddagen.
Jn fidem Protocolli ,0. J. Lagerheirji.
Tisdagen ,den ;3o September, Plenum klockan half till ;6 eftermiddagen.7 Föredrogs å n,yo Allmänna Besvärs- och Oeconorme-Utskottets den ,15 dennes under N:o 185 afgifne, samt den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver» Den 30 September e. m. 459 gjorde anmärkningar vid Utskottets förut med? deldte Betänkande i anledning af föreslagen förändring uti Examina för inträde i de Civi'; la Embetsverkem, Herr von Hartmandorff, August’- Det ärp* ne, sorn utgör föremål för ifrågavarande Betänkande, innefattas äfven i det, hvilket Särskilta Utskottet afgifvit, angående StyrelseVerkens förändrade organisation, hvarmed Embetsmanna» bildningen jemväl äger sammanhang.
.Då denna fråga således förekommer i sistnämnde Betänkande, underställer jag Bidderskapets och Adelns bedömande, om det ej yore bättre, att intill dess pröfningen deraf företages, upp? skjuta afgörandet af det nu förevarande.
Uppå derefter a,f Herr Grejven fich Landt.
Marskalken framställd proposition fann Bidderskapet och Adeln för godt tillåta, att OecpnomieUiskottets förevarande Utlåtande finge hvila på bordet intill dess Särskilta Utskottets Betänkande angående StyrelseVerkens förän» drade Organisation, till pröfning förekommer.»
Eoretogs till pröfning
EägUtskottets den 26 sistledne Augusti under N:o 170 afgifne. samt den a2 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärk, ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående skyldighet för Gäldenär, att sin skuld med arbete aftjena, m. m.
Herr Ribbing, Arvid'- Jag har gjort mig 4 6° Den 30 September é. m~- underrättad, att detta Betänkande redan blifvit af arne RiksStånd afslagit.
Det är således likgiltigt, i hvad Beslut vi stanna, enär i alla fall frågan förfaller* Jag anser mig skyldig att nämna detta» jpå det tiden ej må onödigt borttagas genom en öfverflödig och onyttig discussion.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkänfiagaf, att UagUtskottets
Utlåtande i en omständighet innefattade alne Alternativer, samt att första alternativet innehöll, att deri som bekommit Bysättningsutslag å annan person bor» de derå erhålla verkställighet, ehuru Gäldenären hos annan Borgenär aftjenade sin skuld med arbete, men det sednare Alternativet åter, att Gäldenär, sorn först blifvit dömd till arbete, icke borde kunna för annan, Bogenärs räkning bysättas, innan den Borgenär, sorn förut Arbetsdom vunnit, antingen blifvit för sin fordran genom arbetet förnöjd eller ock anspråket på Gäldenärs arbete fråuträdt.
Herr Grefven och LandtMarshalken gjorde derefter proposition t ill bifall å första Alterna1: tivet i LagUtskottets Utlåtande.
I anledning hvaraf Herr Grefven och jLandlMarskalken hemställde, om Ridderskapet Den 30 September e, m. 46.1 och Adeln behagade gilla andra Alternativet i berörde Utlåtande.
Bifölls, Uppå derefter af Herr Grefven och BandtMarskalken framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att BagUtskoitets Utlåtande äfven i allt öfrigt gilla Företogs till pröfning Bag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den G dennes under Nio 17g afgifne, samt den 16 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om upphäfvande af Bandshöfdingarnes
Domsrätt i enskiftes-mål.
Herr Danchvardt, Magnus Georg, uppläste följande; Det Betänkande, rörande Agodelnings-1 Bätters inrättning för upptagande af skiftes, mål, hvilket sammansatta Bag- och OeconomieUtskotten afgifvit, instämmer i hufvudsaken med Riksens Ständers vid sista Riksdagen i ämnet fattade beslut; men innehåller derjemte tvänne tillägg, i afseende på sättet dels för EgodelnirigsDomares tillsättande, och dels för verkställde skiftens fastställande, hvilka efter 46a Den 30 September e. m. min tania "ätö mindre lämplige, och hvarföre jag anhåller, att derå få fästa Höglofl.
Ridderskapets och Ådelnä Uppmärksamhet»'
Ändamålet med inrättning af Egodelnings* Rätter är, att skiftesmålen blifva med skyndsamhet och med minsta möjliga kostnad behandlade af Domare, sorn, jemte'lagkunskap, äger nödig kännedom i ^Landthushållning.
Detta ändamål vinnes, efter min tanka, icke’ genom Utskottens förslag, att Ordföranden i ÉgodelningsRätten skall utnämnas för ett visst Disfrict, och jemte Eedamöterne i Rätten, under åtnjutande af tractamente och resekostnader, sammanträda på stället, antingen saken érfordrar besiktning eller ej.
Ju större
Districfet vore, desto större blefve ock resekostnaderne.
De skulle möjligen kunna blifva så betydlige, att sådant på skiftes-verkets fortgång kunde hafva skadlig inflytelse, och inrättningen af EgodelningsRätter derigenom erhålla en mot afsigten stridig verkan.
Det synes äfven vara mycket tvifvel underkast adt, huruvida inom ett lämpligt
District en sådan person, sorn Utskottet föreslagit, allestädes må kunna till Ordförande i ÉgodelningsEätten erhållas, och hvilken mot den, på det hela tagit, ringa inkomst, söm dermed körnme att åtfölja, skulle vilja en sådan befattning sig åtaga.
Icke eller synes det vara lämpligt, att den ena
Domstolen skulle profva ett verkställdt skifte, och den andra sedan derå meddela fastställelsen.
Den sednare åtgärden är en följd af den förra, och båda böra derföre tillhöra Den 30 September e. m. 463 samma myndighet.
Innan fasställelse å ett skifte får meddelas, bör Domaren, fastän ingen tvist rörande skiftet uppstått , förut pröfva, om detsamma är så beskaffad!
, att det enligt Författningarne må kunna till evärdelig efterrättelse fastställas, uti hvilket beslut vederbörande måste hafva öppet att söka ändring.
Skulle nU denna pröfning tillhöra HäradsRätten, och tvistens afgörande EgodelningsRättén, så uppkommer derigenom för handläggning af likartade mål tvenne
Domstolar i första instantien, ifrån hvilka målen på olika sätt finge fullföljas, nemligen från ÉgodelningsRätt till Kongl. Maj:f, och från HäradsRätt till Dagmans- eller FfofRätt, hvilket synes oformligt.
Och om båda dessa
Domstolar vid skiftes - författningarnes tillämpning följde olika grunder, kunde sådant på SkiftesVerkets fortgång äga skadlig verkan.
Dessa olägenheter skulle Undvikas, om Domaren i orten alltid vöre sjelfskrifven Ordförande i EgodelningsEätten, och om denne Domstol finge handlägga alla Skiftes ärénder i hela sin vidd, och hvad dermed gemenskap ägde, såsom angående Skiftes-planen , delnings-grunden , ägornes taxering, Utflyttning, ersättning för afstådde uppodlade ägor, stängsel skifteStagarne emellan, vattert-afledningar från sådane trakter, hvilka såsom odlingsbar jord blifvit utdelte, Rågångst tvister med flera vid delnings - förrättningen Uppkommande stridigheter, som på dess fortHagäng och ändamålsenliga verkställighet kunna ■Khalvä inflytelse - '464 Den 30 September e. m)
Det är ock derföre af högsta vigt, ätt
Ordföranden i EgodelningsRätten icke blott äger Oeconomiska, utan äfven Juridiska kunskaper, i anseende till de flere dervid förekommande frågor, som röra EgandeRätten; och om Landtmätaren, såsom nu vid Enskiften tillgår, vid delnlngsförrättningen vore biträdd af gode män, hvilka med sakkännedom utredde frågorne, och deri afgåfvo deras förberedande utlåtande, samt EgodelningsRätten i sine Ledamöter ägde Personer med Oeconomiska insigter, synes ingen fruktan böra uppstå, att,'med Domare i orten till Ordförande i samma Rätt, målen skola ändamåis-enligt behandlas.
Jag hemställer derföre vördsamt,' om icke
Utskottens ifrågavarande ^Betänkande må återremitteras; då Utskotten torde taga i öfvervägande följande förslag till hufvudgrunder i ämnet, dem jag för min del tror vara lämpliga och närmast uppfylla ändamålet, nemligen: 1:0
Att ordinarie
Domaren i orten eller den HofRätten, i händelse af hans förfall, till EgodelningsDomare förordnar, må vara Ordförande i EgodelningsRätten. ato Att EgodelningsRättens öfrige Ledamöter till ett antal af två eller fyra personer, utan afseende på Stånd, väljas inom Häradet bland sådane män, som i Landthushållningen aro kunnige.
0 Ätt D«i? 30 September e- rril 465 3:0
Att denna Domstol, hvars beslut ge* nom de fleste rösterne bestämdes, sammanträder en gäng vid hvarje ordinarie ting, ä den dag
Domaren utsätter, för att handlägga och, om sig göra låter, utan syn på stället afgöra alla anmäldte Skiftes-ärender, och dermed såsom ofvan nämndt är gemenskap ägande frågor , hvilka i stadgad ordning skulle göras anhängige. 4:0 Att Rättens Ordförande eller Ledamöter vid desse sammanträden icke af Parterne skulle åtnjuta tractamente eller resekostnader; men om saken till syn på stället utsättes, och hvilken då ofördröjligen efter afslutadt
Ting borde hållas, .skulle med nämde Arfvodens erläggande, hvilka enligt Taxa borde utgå, efter lag förhållas. 5Jo Ått öm någon
Delägare emellan de ordinarie Tingen begär EgodelningsRättens sammanträde för handläggning af ett anmäldt Skiftes-ärende, Domaren derom skyndsamligen bör föranstalta; då med kostnaden dertill förhålles på samma sätt, lagen rörande särskildt
Ting stadgar, derest ej för sakens afgörande syn på stället vore behöflig, och hvilket på Domarens pröfning beror, i hvilken händelse kostnaden, såsom i föregående punct sagdt är, utgöres. 6:0
Att för målens behandling vid Ego - Ridd. och Ad.
Pröt VIII Band. 30 ^66 .
Den 30 September e. m. delningsRätten den i lag vid HäradsRätteri stadgade Rättegångs-ordning må iakttagas; dock så att ärenderne icke finge uppehå[Ias genom Invändningar i Rättegången, hvilka deremot borde pi en gång med hufvudsaken hos Kongl.
Majit i Dess Högste Domstol fullföljas. 7:0 Att EgodelningsRättens Ordförande och Ledamöter böra för tjenste-försummelse dömas i HofRätt, dit EgodelningsRättens dombok inom den tid och vid det ansvar lagen rörande HäradsRätts
Dombok stadgar, bör in* sändas.
— Herr Tham, Wolrath•
För min del skul* le jag tro, det man icke bör alltför ofta förandra stadganden, som medfört verkelig nytta.
De hittills gällande förordnanden angående enskiften hafva mig veterligen icke blifvit öfverklagade.