Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riket blottadt pä förswar, hotadt af fiendens öfwerswämmande, Hufwudstaden af inkräktning, efter snart trehundrade ärs fredande derifrän." "Fredlige yrken, aftynande, förstörde."
"Inbyggarns nedtryckte afpälagor, af täq, af krigsgärd, möjlig i föreffrjfter, omöjlig för förmägan."
"O mit fädernesland!—.utmärker en sädan styrelse Wasars sinnelag?" "O - Den 12 Maj.
FZ "Olycklige Konung!
War sädan den lycka Du swurit dit folk .
Du har brutit din Ed, förwerkat underfätarnes kärlek, Din Krona, Din Spira.
Du har sjelf upplöst de band hwilka " förenade
Dig med Dit folk.
M are frie ifrän wära, utan att ens behöfwa afsägelsens medwerkan.
Den tjenar endast at förwissa om förhärdandet i det tänkesätt, som hittills wällat, som hädanefter hade rägat mättet af wara olyckor.
"Det allmännas wäl är högsta lag.
Den bjuder att Fäderneslandet ifrän upplösning til ordning, til styrka, til lugn, endast kan äterforas af en mogen man, af en stadig, en känd hand.
At af detsamma fortjente medlemmars lif och säkerhet, ej bör bwarkcn nu eller i en framtid, blottställas för blodsbandets möjliga, sannolika benägenhet til hämd och förföljelse."
"Pä dessa grunder upsäger jag nu Konung all tro och lydno, och förklarar honom och hans bröstarfwingar för narwarande och tillkommande tider, förlustige Sweriges Krona och Regering."
"Frie Swenffe
Till hwad en fri Swenff man nu yttrat lemnen I Edert bifall?"
Denna Friherre ^Ia,nnsrbeim8 framställning blef af samtelige Riksens Ständer med ett enhälligt, starkt och länge fortsatt
Härigenom hade nu Riksens Ständer högtidligen uppsagt Hans Maj:t Konung iv samt Dess Bröst-arfwingar all undersätlig tro och lydnad, samt förklarat 86 Den is Maj. dem förlustige Sweriges Krona och Regering, nu och för ewärdeliga tider.
Derefter täcktes Hans Kongl. Höghet yttra sig:
"Sedan Riksens Ständer til upprätthällande af Fäderneslandets sjelfständighet, samt til beredande af desi framtida wälfärd, högtidligen och enhälligt fattat samt tilkännagrfwit et oryggcligt beslut, äterstä ännu wigtiga ämnen at afhandla, afgörande matt och steg at widtaga.^
Främst af besia uti angelägenhet och tvärde för miitioner8 wäl, är stadgandet af Sweriges tilkommande Statsförfattning.
Bäve min egen öfwertygelse och senare tiders sorgeliga erfarenhet stämma deruti öfwerens, at Rikets nuwarande Regeringslagar icke upfplla deras wäsendteliga ändamäl, bewarandet af allmänt och enffilt wäl, samt befästandet af samhällsbandet^ emellan Konung och undersätare.
Jemte tilkännggifwande af besia mina tänkesätt, upmanar jag Riksens Ständer at om en ny Regeringsform sig emellan rädsla och öfwerenskomma; at sjelfwe fastställa den grund pä hwilken deras samtida medborgares och deras efterkommandes wälfärd, säkerhet och lugn skola hwila; at sjelfwe utstaka det öfwerläggningssätt, som snarast och lämpligast kan dem til ändamälet wägleda.
Utan at bestämt yttra
Mig om den tid som til detta grannlaga ärendes afgörande erfordras, bör jag enligt min pligt erinra Riksens Ständer, at i Rikets nuwarande wädeliga belägenhet, i desi krigs tilsiänd med flere främmande makter, och deribland med grannar, hwilkas försökta inflytande r Swe - Den 12 Maj. 8?
Sweriges inhemska angelägenheter bcwittnas af wära häfder, är det högst nödigt, at detta wig. tiga ärende sä skyndsamt afflutas, som detsammas egenssap möjligen medgifwa kan."
"Af Swenske Medborgares upplysning och warma fosterlands tänsta wäntar jag med tilförsigt, at den blifwande Stats - författningen bewarar Konungamaktens helgd och werknings förmäga, til allt hwad Rikets säkerhet och wälfärd kräfwer; at den befäster sä wäl allmän som enskilt säkerhet och egande rätt, bekräftar Riksens Ständers owilkorliga sjelfbeskattningSrätt och öfriga friheter; stadgar allmänna medlens ordentliga förwaltning; utsätter Konungens Rädgifwares och Embetsmäns billiga ansvarighet; fredar Domare-Embetet frän werkan af magtspräk; samt försäkrar Skrif - och Tryckfrihetens lagbundna, men till alla grenar af allmän nytta sträckta utöfning."
"Sädant är det ämne som först kräfweo Riksens Ständers upmärksamhet.
Af ren kärlek til mine fäders bygd, af föresats at ej utan store skäl lemna mitt päbegynta werk, Sivertges räddning, ofullbordadt, samtycker jag at under den tid Riksens Ständer utarbeta Regeringsformen, säsom Rikets Föreständare fortfara at om allmänna ärenderne
Mig med sorgfällighet wärda.
Det är ej förr än Riksens Ständer til mig öfwerlemnat deras wigtiga arbete, som jag, efter at hafwa öfwerwägat hwatzhopp jag deraf kan draga til Fäderneslandets wälfärd och beständ, will bestämt yttra huruwida Jag anser för mig möjligt, at til samma stora ändamäl, enligt Mitt hjertås böjelse, ärr wida - 88 Den 12 Maj. widare kunna medwerka, eller finner mig föranläten at med fredahl samwete återgå til det lugn, som mina framfarna mödor och min annalkande alder gemensamt päkalla."
"Jag förblifwer Eder samt-och synnerligen, Gode Herrar och Swen ske Man, med all nåd, ynnest och tilgifwenhet wäl be wägen."
Sedermera behagade Hans Kongl. Höghet lil Landtmarskalken och Talemännen öfwerlemna en afskrift för hwardera af den förut uplaste Afsägelse- ^cwn.
Hans Kongl. Höghet, som nu slutade denna dagens sammankomst, blef wid
Dest bortgående, som skedde vä lika sätt ätföljd och upwaktad som wid ankomsten, ^ af Riksens Ständer med enhälliga fröjderop hälsad.
Deras ll.xcelleycLr Herr NiksDrotset och Riksmarskalken moro wid detta tilfälle närwarande.
In vrotoeolll kusteruZt Onst. bj e1I<e.
Hof-LLn!2ler.
Upläst för Undertecknade, Landtmarffalk och T alem än KI.^NLk.Lr8värcl, ^s. Uinädlom, 6. kl.
Lcluvali, I^Lrs Olsson. Widkändt för hwad Undertecknad rörer U. >lLNnerkeim.
Widare
Den 12 Maj. 89 Widare anmälde Herr Laron och Landtmarskalken, at enRtksangående Kvnr-ng ^ooi.?»8
Afsättelse samt
Desi BröstArfwingars uteslutande fran rättighet til Kronan, blifwit författad, hwilken nu til sirzwrMZ upiästes.
Herr blauckboip, klinclric jsoban- anmälte sig siere gängcr at tala, men blef genom ganska starka rop derifrän förhindrad. ^fwen anmälte sig Herr Silsvsi-bjelm, Ou8lar t^ljnllric, at tala; och Herr von LcknltLenbkim, David, at Upläfa til brococollet kt Dicramen, utan at deröfwer åstunda nägon deliberation.
Herr Laron och Landtmarskalken erinrade, at Riddcrfkoapet och Adeln redan öfwerenskommit, det någon ventilation icke nu, innan Llectors walet, skulle äga rum.
Härunder hade Friherre Stjernstedt, Larl o., utlåtit sig pä sätt följande desi sedermera inlemnade skriftliga yttrande innehäller:
Da under förmodan deraf, at en wärd Ridderskapets och Adelns Ledamot ämnade tala, rörande Konungens afsägelse och derpå följande wigtiga händelser, bemälte Ledamot genom ljudande Nej blifwit hindrad at sig yttra til denna dagens Lrotocoil, sä gaf det mig undertecknad anledning förklara, det jag anser hwar öcken Högloft.
Ridderskapet och Adelns medlem berättigad , at i sin ordning fä anföra hwad härför godt sinner, och at ban derföre blir anfwarig, sä widt öfwerläggning färgnleder; men at - irr det M Den 12 Maj. det mä ankomma pä Ståndets pröfning at antingen fästa något afseende wid ämnet, eller afstä proportion derom, det anser jag wara en hel annan sak.
Emedlertid äberopar jag mig i ödmjukhet hwad efter min tanka Herr drotesLor Lcduit^enksiln gansta riktigt förut erindrat, at ej afgöra wära ärender genom acciLMLtiouer, ty Medborgerlig och Riksdagsmannarätt stär ej at dermed förena. ^u8wrLä68 följande twänne krotocolls.
Utdrag af förleden gärdag.
Utdrag af krotocollet hältet i Höglost.
Ridderstapet och Adelns blenum den 10 Maj 1809.
S. D. I anledning af Hans Kongl. Höghets Hertig o/tKDs i dag inför Riksens Ständer nädigst gifna utfästelse at såsom Riksföreständare i utöfningen af Rikets styrelse fortfara, intil desi Riksens Ständer hunne sjelfwe utarbeta och fastställa en ny Regeringsform, dä Hans Kongl. Höghet wille sig bestämt yttra, huruwida
Han ansage för sig möjligt at til det stora ändamälet.
Fäderneslandets wälfärd och beständ, enligt sit hjertås böjelser, än widare kunna medwerka, eller funne
Sig föranläten at med fredadt samwete ätergä til det lugn som Desi framfarna mödor och Desi annalkande älder gemensamt päkallade; bestöt Ridderstapet och Adeln förestä sina i-espective Med-Stander, at genom en stor Deputation, anförd af Landtmarstalken och Talemännen, betyga Hans Kongl. Höghet Riksens Ständers underdäniga tacksamhet för de prof af medborgerlig dygd och ädelhet Hans Kongl. Den 12 Maj. 91 Kongl. Höghet dymedelst ädagalagt; hwarjemte och da Ridderffapet och Adeln för sindelafwen yttrat den önskan, at Hans Kongl. Höghet, säsom Riksföreständare och i kraft af den honom i sädan egenskap tilkommande magt och myndighet, mätte, i anseenoe til Rikets högst trängande behof lata wara sig om hjertat, at skyndsamt bringa det angelägna freds werket til ändffap, och emedlertid til Rikets warn taga de kraftigaste förswarsmätt; sädant alt ffulle de resyectlVL Med-Ständen wänligen commu nicerLS. dlt suyiL.
Utdrag af ?rotocoliet hällit t Ridderffapets och Adelns Ittenum den 10 Majt 1809.
S. D. I betraktande deraf huru magtpäliggande det i Rikets närwarande belägenhet är, at denna nya Regeringsform, som wid detta Riksmöte kommer at antagas, warder med möjligaste skyndsamhet utarbetad och Riksens Ständer til pröfning förelagd, och dä, uti det Utskott, som med detta wigtiga ärende kommer at ng befatta, Ridderskapet och Adeln ansett et ringare antal Ledamöter kunna med mera klokhet och skyndsamhet til wäga gä, än et större hwars tankar fordra mera tid at meddelas, inhämtqs och redas; beflöt Ridderffapet och Adeln at i det til wäljande Lon8titutlon8-Ulffvttet för sin del, icke flera än se^ Ledamöter genom sina Llectorer utwälja; förmodandes, at desi rs8pectiv« Med-Ständer wisierligen lära instämma i den grundsats, hwarpä detta beflutärfotadt.
Efter 92 Den 12 Maj.
Efter iust^rin^enZ flut afsändes under anförande af Friherre ^leetevooä, jacob, Fullmägtig för Grefwe Da!>erbcrA, en Dcpu.aoon för at hos de andra Ständen tillkännagifwa de häruti innefattade beslut. su8tsraäez, krotocollen för den 6, 8, 9 och 10 Maji.
Anmältes och infördes stund efter annan En Deputation ifrän det Wä^losi.
Borgare-Ständet, anförd af Riksdags-Futlmägligen för Stockholms rotad Radmannen Danuber»; En Deputation ifrän det hederwärda BondeStändet, anförd af Riksdagsmannen OxelLei-A jfrän Carlskoga, och En Deputation af det Högwördiga PrästeStändet, anförd af Herr Biskopen m. m.
Doc tor VVeiciemannz
Hwilka tilkännagäfwo sine respsctive Ständs instämmanden 'med Ridderskapet och Adeln, rörande tacksägelsen til Hans Kongl. Höghet Riksforeständaren och Riksens Ständers underdäniga önffan i afseende pä fredswerket: sä wäl som Ständets antagande af den princip, at til Lonstitutions - Utskottet wälja et ringare antal Ledamöter.
Härunder hade äfwen Friherre ^eenvooä med Ridderffapets och Adelns Deputation älerkommit.
Herr Den 12 Maj. 9Z Herr kai-on och Landtmarskalkcn tilkannagaf, at llllk-ctor8 walet nu komme att taga sin början, at Ridderssapet och Adeln efter walets sint kl. 6 i aston komme at sammanträda lil wallistornas uppbrytande; och ät stiljdes kl. 4 til för at hwar i sitt rum walet förrätta.
In 6(tcm krotocolli 6.
Lilverstoljie. klenum kl. 6 e. M. Upbröts Första, Andra och Tredje ci-l88e-rListor öfwer Walet til bllectorsr, hwarwid följande Herrar och Män befnnnos hafwa blifwit dertil förordnade:
Första Llassen.
Grefwe 8rabe, ^la^nu8 kreäric; En af Rikets Herrar, R. och c. af K. M. O. 64.
Grefwe 8pen8, Fullm.
Grefwe lAoi-ner, dllull Oabrlel, Hofmarskalk, R. N. o 199.
Frik). ^Vi ÄNZel, Larl Landsh.^R.N. o. 249.
Frih. ^clel8vlll-ci, lllric OörLN, E)fwerste, L. W. 0., R. S. o. Z06.
Frih. ivlaklerln.
Kutner, Kammarherre.
Andra LiL88en.
Herr dorkes, s^cob, Lorporal wid Lif-0rLbant-Loip>8Ln. 196.
Herr klinspor, 6erät ^clolpb, Ryttmästare. 559.
Herr Hörnberg, 021-1 v2vicl, K^fwersteOieutsnant, R.
S- O. §79.
Herr Klölver8i<stölci, Fullm.
Herr lisell. skölc! z OlokäobLN z?rotoco11-8ecreter2re. 873. 94 Den 12 Maj. L76.
Herr Lripenrvalät, Ian Lerman, löfwersteLieutenant, R.
S- O. 87-- Herr Lbrencrona, soban Lustaf, bläsor. R. S 0. 1104.
Herr Lronsteät, Lans ^Vxel, E>fwerste» Lieutenant, R. S. O. Tredje Llassen.
N-.o 10ZF.
Herr Wästfelt, Larl r^clolyb, Lornett. 1404.
Herr Leäersteät, solin, Bergs-Rad. 1463.
Herr von Lnge, Fullm.
Herr Lersmeclen, Lars Lustaf, Lapitaine, R. S. O. 1343.
Herr Leäerstserna, Larl, Förste Lxpeäitions secreterare, R. N. O. 1674.
Herr Klingfeldt, Fullm.
Herr Klingspor, Lbristian, klajor, R. S. O. 1906.
Herr Engelcrantz, iä.brabam, Klajor. 1939.
Herr Silfverstolpe, Oavi^LuämunäiRytt» mästare. 1960.
Herr lVlontgommerie, Svante, E)fwersteLieutenant. 1977.
Herr Lreitagk, Lbristopber Llric, E>fwerste, R. S. 0. 8061.
Herr Lagerbring, Lustaf Olof, Afwerste, R. S. o. St. K. 2180.
Herr ^nkarsparre, Fullm.
Hr Scbultxenbeiin, Lonraä Lb. Qfwerste, R. S. O. I anseende til wigten af Lonstitutions-Ut^ skottets skyndsamma werksamhet, bestöt Ridderskapet och Adeln, at Herrar Llectorerne genast ffulle sammanträda för at bertil wälja Ledamöter , innan Ridderffapet och Adeln ätffiljdes.
Efter någon stund äterkommo Herrar Llectorerne och aflemnade sine Wal-listor, hwilka Ze - Den 12 Maj.
9Z genast upbrolos, dä följande Herrar befunnos hertil wara utsedde.
Första Ll358en. d?w 277- Frih. ^lannerlleim, I.ar8 ^.riAnst, Lx^>s» 6i ti on8-5ecr6terare. ZlZ. Frih. vonklaren, Lattsar, E'fwerste, R.
S.O. Andra Llassen.
N:o 17Z2.
Herr ^älerbetk, Luctmunct Loran, Lantslio-Rad. 1910.
Herr Horn, Fullm.
Herr 8iifver8to!pe, ^rxet LaLriet, RjddarhU6-8ecrLcerare.
Tredje Lta8sen.
N» 1956.
Herr von 8tock.en8tröin, 8ätoinon, BcrasRäd. 1991.
Herr 8t^jö16eLranZ, ^ncters Lrertric, Ofwerste, R. S. 0. sridderffapet och Adeln ätffiljdeö kl. 2.
In lläein xiotocollr L.
Li1vsr5to!
x>s.
Mända - 96 Mandagen den 15 Mak. klenum kl. 8 förmiddagen. fu8teraä<'8 det tal Herr N:i,lon och Landtmarstalken säsom ordförande för den stora pu^tionon skri e hälla til Hans Kongl. Höghet Riksföreståndaren, innefattande den af Riksens Ständer beslutne Tacksägelsc-Lllro^se, samt de ras gemensamma underdåniga önskan, at Hans Kongl. Höghet täcktes, i kraft af sin Niksföreständare myndighet, söka befordra freds-werket, och emedlertid foga anstalt til Rikets förswar; sä lydande: Högborne Furste! Sweriges Rikes Föreståndare!
Ljuft, outsägeligen ljuft är det ögonblick, dä Riksens Ständer äter nalkas Eders Kongl.
Höghets dora person, i afsigt at inför densamma nedlägga deras underdäniga, wördnadsfulla och djupt kända tacksamhet för alla
Fe prof af medborgerlig dygd och ädla tankesätt, dem Eders Kongl. Höghet ädagalagt i en tid, dä Fäderneslandet warit stakadt af rubbade krafter
Snart kunna de ej mera räknas de mänqfaldiga wedermälen Eders Kongl.
Höghet lemnat af sitt hjertås ädla böjelser och af deras lyckliga utweckling, af denna ljusa synkraft, med bwstken Statsmannen och menniskowännen inser de sanna grunderna för det allmännas wäl.
Eders Kongl. Höghet säg djupet af den afgrund i bwilken Fäderneslandet för ewigt skulle nedsjunka, och Eders Kongl. Höghet länte det stödet af samma manliga stullra, som fordom uppehälle det i sit fall.
Eders Kongl. Höghet böd Swensta Folket sammanträda, emottog anbudet - Den 12 Maj. tzD budet ät blifwa den förenings-punct, kring hwilkerr det skulle samla sina bemödanden til F-steklandets räddning och Eders Kongl. Höghet bestämde grunderna til sin egen medwerkan, pä et satt som wisheten och dygden stall framställa til Regenternes och Folkslagens eftersyn och beundran.
Mätte den Allsmägtiqe leda händelferne till lyckliga följder af en sä ädel bestämmelse emellan Samhällets högsta styrelse-krafter.
Ma wi aldrig leswa den dag, dä Eders Kongl.
Höghet stall tweta om sin förmäga at bereda wär sällhet.
Neji Swensta Folket stall erbjuda Eders Kongl. Höghet nya och kraftiga medel at göra det lyckligt; Eders Kongsi Höghet stall (sädant är märt underdäniga hopp) intil sin senaste alder wsrksamt gagna dek land, för hwars beständ och hwars ära Eders Kongl. Höghet framlefwat alla sina förflutna äldrar.
Wara böner, i himmelen upptagne, stola bereda en läng werknings ld ät Eders Kongl. Höghets dygder; wär kärlek stall möta Eders Kongl.
Höghet i utöfningen af Desi dyra pligter; den stall hindra Eders Kongl. Höghet at katina tryckningen af samlade är och mödor; och den stall följa Eders Kongl. Höghet till gransen af den ljusa odödlighet, vit goda Regenter ledsagas af Folkets walsignelser och tarar.
Ständer kunna ej lemna en wäkdigare bekräftelse pä vefla tankesätt, än när^ds wld detta tillfälle frambära den undcrbäniga önskan, at Eders Kongl. Höghet i stöd af den magt Eders Kongl. Höghet, som Riksföreständare utöfwar, täcktes i det förhällande omständigheterne medgifwa, styndesamt befordra ett fredsslut, som t narwarande stund utgöra ett dyr iä öart 98 Den 18 Maj. kart rvilkor för Rikets wäl, och at Eders Kongl Höghet emedlertid täcktes widtaga de kraftiga förswars-anstalter, hwilka säkrast inses af den erfarenhet och de kunskaper, dem Eders Kongl. Höghet förwärfwat under en läng och ärofull -vandel.
Blifwe det Eders Kongl. Höghets lyckliga lott, at med sin hand och sit hjerta teckna det beslut, som ät Eders Kongl' Höghet och hwar dygdig medborgare stall återskänka det sinneslugn och den säkerhet, som lofwar framgäng ät det stora bemödandet at frälsa och uprätta et kärt och olyckligt Fädernesland.
Ständer utbedja sig i underdäniglhet at i Eders Kongl. Höghets nåd fä wara innestutne.
Herr Laron och Landtmarskalken tilkännagaf, at den stora veputatlonen skulle i morgon fä den näden, at af Hans Kongl. Höghet emottagas, och til den ändan samlas i morgon, förmiddagen klockan 10, i L^crete Utstottsrummet, för at kl. half 11 afgä til det Kongl. Slottet; afwen tilsporde Herr Landtmarskalken Ridderstapet och Adeln, om icke nödigt blefwe, at Lieceorerne snart utwalde Ledamöter til Lanea- Riddarhus - och Lxxeäitions Utskotten.
I anledning af det bifallne walet af et Råneo Utstött, föreslog Herr Laron och Landtmarstalken at Ridderstapet och Adeln mätte läta höra sig föreläsas den wid de föregäende Riksdagar godkände instruktion för detta Utstött, 'tillika med Eden för detsamma, hwilka ge - Den ig Maj» 9Z genast uplästes och gillades: och stolle en Vspu' ration til de öfrige i-e.ipeccive Ständen afsän, das, för at Lilkäunagifwa dst Ridderstapet och Adeln bestutit wälja r-anco Utstött och t^xpsäitioris Utstött, famt ^u8teiLt och gillat sä wäl Tacksägelse-^6re88en sorn LLNLO UtstottetS lnstruction och Ed. fuZtsraäeZ klsniLrotocoUst för dkN 1Z bennes.
Herr Ua?on och Landtmarstalken utbad sig att Högloft.
Ridderstapet och Adeln täcktes med wälbehag uvtaga den erinoran, at hwarje
Ledamot mätte iakttaga den behöriga ordning i öfwerläggninqarne, sorn bäve ästadkommer sakernes snarare afhutande, och lugn och wärdighet i t)Liib?rLticwerns, samt tilläta hwar och en at säga sina tankar; anmärkandes Herr Uaron och Landtmarstalken, at om nägon Ledamot talade wäl, sä förtjente han utan twifwel at med bifall afhöras, och at i widrigt fall, blefwe hans yttrande för hans enskilda räkning.
I följd af flere anmälningar at tala, upropades först:
Herr von Lclitiltxenbeim, Daviel, som anholt at fä upläsa tik LrotocoNst följande
Dictamsn, säsom tjenande til at styrka et af Riksens Ständer redan högtidligen taget beslut:
Det uppä Rikssalen, den 10 innewarande Maj mänad, tagna beslut om Thronledigheten, är heligt, och olycklig den wanwetting som der. emot wägar nägot inwända; men utr den wäl författade berättelsen om de sednare ärens för derfliga - zvv Den i5 Maj. herfliga Riksstyrelse, sä wäl som i den uplästa Riks ^ctLn om upsagd lydnad til f d.
Konung Kvooptt, samt om förmend Arfsrl tt til Thronen för desi Efterkommande, saknas ännu, efter min öfwertygelse, et hufrvudstäl och et oförlätligt inbrott pä all slags La.q; hwarmedelst wi ock i synnerhet befrias ifrän -en för detta afiagda tro - och huldhcts-E-en.
Nysinämde Konung har, med en utefwad enwäldsmagt, brutit och förändrat ct allmänt Riksdags Beslut, som frän alla Predikstolar kungjordt blifwit, nemligen om lve-cki^nons. grunden af Riksgälds-Oonton-8 Sedlarne, som fastsiäldes til l dels förminffning emot u^co, men som med en otillständig befallning til et Riksens Ständers Werk, som är Lauguen, förändrades til ädels belopp.
Om trcnne Ständ, likasom uti en KposriUe, welat anförtro Konungen den Junit r8oo, "at widtaga sädane mätt och steg til u.6Lli'8I,tisEN8 befrämjande, som med bibehållande af Riksens Ständers Bewillningsrätt och Lanco - Författningarne, funnos wara de lämpeligaste och för de ffattdragande de lindrigaste;" sä hade dock det fjerde Etändet, eller Ridderskapet och Adeln sig icke om detta tillägg yttrat, hwar-före ock detsamma wiLxpestitionen, såsom nullitet förswann, och Beflutet utfärdades efter alla Ständens gemensamma öfwcrcnskommelse.
Hufwudförbrytelsen ligger emedlertid deruti, at denne Konung förhöjt Riksens Ständers Bewillning ifrän ^del til ädel, dä expresse war stadgadt, at Bewillningen skulle Ntgä ester L»'r, ftrststKba Reallsatlons-grunben.
Ehuru til följe af Säkerhets-^cwn Konungen Den ig
Maj. 101 ägde, at börja krig och at stöta alla Rikswör bande ärenden pa satt Ronungen nytrigast synt"s, och säledes Swea
Mäns rättigheter, sedan wart olycksär, i"R-, warit högeligen inffränkte, sä har dock Be will ningen stkdse blifwit erkänd för en Riksens Ständers ensak, och denna Bewillning blef wid ,8( 0 ärs Riksdag beräknad efter Hels nedsättning af Riksgälds? sedlarne, men är, jemte all annan penningskatt, uttagen ester - dels skilnad.
Huru stridande är icke äfwen denna Författning med de ä:ne sg^ctiv^ Ständens gjorda förbehåll, ar Rck;cns Gränders Lewitlnrngsrätr och Hanes-Försatt» ningarne bibehöllas ställe, och at de lindrigaste rnätt för de stattdraga?
de widtsgos; rueN sorn NU twärtom blefwo mera tryckande.
Et sädant capital fel kan icke st ruvar as eller urskuldas med den sä kallade S aker hets-öcwn, hwilken i Utöfningen ej mindre blifwit Konungars än Undersätarcs Osäker bet sHcr.
Denna förbrytelse emot Folkets betingade rätt, är ytterligare förökt genom et aftwunget
Län, stort s-dels ^liltiou R:dr Lauco, utaf et annat Riksens Ständers enftilta Werk, som är Riksgälds tttouroiror.
Denna min yttrade tanka och öfwertygelse, anhäller jag wördsammast, mg uti Högloft Ridderffapet och Adelrrs Uroiocoll för min cnffilda räkning och til mit samwetes lugn, fölunda ord frän ord intagas, utan at häröfwer någon öfwerläggning i et afgjordt mäl eller yioyosttlon mä äga rum.
Genom 102 Den iZ Maj.
Genom denna öfwerenskomna Riks-^tons egenhändiga underteckning af hwarje närwarande Riksdagsman, finner jag i öfrigt helgden bewarad af det Hogmäls^Beftut, sorn de» adle Fursten, hwilken äger allas wära hjerton täckts med Rikets församlade Ombud och Fader, wisligen författa.
Herr von blauckbolp, blinclric joban, begärde ordet, men uppg Herr öa,on8 och Landtmarffalkens erindran, at andre förut sig anmält , ätnöjde sig at afwagta fin ordning.
Hans blxcsiisncs Herr Grefwe lduutb, klric. , upläste följande:
Sedan numera det Utskottet ärwaldt,-ät hwilket Riksens Ständer lemnat det ärefullaste förtroende et folk ät någon af sina medlemmar kan gifwa; det at bereda de grundlagar, pä hwilka dest sällhet i Secler stal bwila; föreffrifwer mig min önskan för Fosterlandets wäl, at underställa Högwälborne Herr Baron och Landtmarskalken samt Högloft.
Ridderffapet och Adeln det sätt, hwarmed jag betraktar detta föremäl i hela sin omfattning.
Desi beredande är af Rikets Ädle Föreskändare och Förswarare begärdt, och af wart förtroende öfwerlemnadt ät medbröder i ett Con siitutions-Utffott
Detta namn ger mig skäl at tro, at desi ätgärd ej hwilar wid en del; rnen innefattar alla de ämnens förening , fom utgör det hela af Rikets grundlag.
Rege - Drn 15 Maj. 10Z Regerings.Formen spnes mig ej ensam utgöra denna Grundlag.
— Den heliga förening han knyter emellan Konung och Folk, hwilar frän älderdomcn pä siere samband och ordningar, frän dem han härledes, och ät hwilka han med sin bekräftelse, bör äterge den styrka och den waragtighet, han sjelf af dem hämtar.
— Det är i denna widd jag betraktar ämnet, och den jag trodt, at Hans Kongl. Höghet Riksföreständaren i sit anmodande om Regerings-Formens stadgande, sjelf welat vpna för Ständernas omtanka.
Bland sädana lagar, som förra tider ost lemnat, räkne wi Konungaförsäkran, RiddarHus-Ordningen af 1626 och 1778, samt wista delar af Riksdags - Beflutet den 26 Januarir 1779, hwilka alla sammanstämma och liksom grunda den Regeringsform, wi hittils ätlydk.