Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En annan sak vore, om detta företag kunde sättas i förbindelse med någon större jernvägslinea från öster till vester; SlatsUtsk. torde ej saknat anledn. att härå fästa sin upmärksamhet.
Till ytterligare beredande häraf tillstyrker jag alltså äterreraiss af Utsk:s nu föredragna betänk.
Huruvida det må anses hafva skett ur den synpunkt, att det begärda anslaget må framdeles blifva bifallet eller afslaget, beror på den utveckling af frågan, StatsUtsk. behagar bereda; det tillhörer, i händelse af återremissens beviljande, en framlida öfverläggning att härom fatta definitivt beslut.
Jag delar ingalunda den siste talarens 240 Den 26 Juni e. m. farhågor, utan är tvertom öfverlygad, att den ifrågavar. jernvägen kommer alt bära sig ganska bra.
Palmstjerna har yttrat, att de 75,000 r:dr vore visserligen en utgift, men att det likväl vore af vigt för Slaten att göra denna upoffring, på det att man må kunna vinna erfarenhet om lämpligaste sältet för anbringandet af jernvägar i Sverige.
Jag kan likväl icke förmoda, att meningen med detta anslag endast varit att experimentera i detta fall, ty skulle meningen så vara, nödgas jag förena mig med dem, hvilka yrka afslag.
Jag föreställer mig, att förr eller sednare upslär fråga om flere jernvägars anläggande, och hoppas, att i sådant fall dessa icke må sakna understöd af allmänna medel.
Ett af våra hufvudsakligaste fel består deri, att vi hitintills gjort allt för litet för att lätta kommunikationerne inom landet, och det är derföre af högsta vigt, att vi nu icke stanna på den punkt vi i detta hänseende stå.
Hvad angår den omständigheten, att motionären på afdeln. uti SlatsUtsk. varit närvar, och förklarat sig nöjd med det beslut, hvari Utsk. stannat, så skulle jag i sanning icke förundra mig deröfver, om del icke vore vanligt eller åtminstone ofta inträffar, alt, när man begärt ett anslag och finner, att man icke kan erhålla, hvad man begärt, man åtnöjes med hvad R.
St. vilja lemna.
Jag kan uti förevar, fall icke se saken annorlunda, ty motionären säger uttryckligt: ”att utan att R.
St. genom ett direkt anslag understödde ifrågavar. företag, skulle detsamma, enligt motionärens förmenande, icke kunna utföras, emedan, oaktadt den värma, hvarmed den tillernade jernvägs-anläggningen blifvit omfattad, det icke lyckats, att genom aktieteckning sammanbringa den af kostnadssumman, som erfordrades under förutsättning, att öfrige •§ lemnades endast såsom lån af Staten”.
Då således denna ^ genom aktieteckning icke kunnat åstadkommas, huru skall man väl kunna tänka sig möjligheten, alt, när motionären begärt såsom rent anslag 150,000 r:dr men Staten endast beviljar | eller 75,000 r:dr, inom orten kail till vägabringas en högre aktieteckning.
Palmstjerna nu uplyst, att motionären icke destomindre förklarat sig nöjd med hvad Utsk. tillstyrkt, vill jag icke påyrka återremiss utan anhåller om bifall lill Utsk:s förslag.
Då jag här hört Frih.
Palmstjerna yttra, att för sitt tillstyrkande Utsk. äfven haft del skälet, alt det vore af intresse att fä en större jernbana inom Sverige, får jag förklara, att delta icke var det enda skälet.
Inom Utsk. anfördes många skäl bland annat, att denna jernväg vore af högsta vigt för malmtransporten inom orten, emedan flere masugnar finnas derstädes grundade på Nora-malm.
Hvarförutan äfven anfördes att ä torget i Nora stad drifves en betydlig handel med spannmål ifrån Nerike, hvilken spannmål om vintrarna föres på släda och om somrarne på axel, och denna forsling skulle med större lätthet kunna verkställas, om en jernväg åstadkommes.
Af detta skäl instämmer jag med den siste talaren, alt vi inom vårt land gjort allt för litet för våra kommunikationers förbättrande.
Om man betraktar hvilken som helst af våra näringar, finna vi, att de lida just i följd af bristande kommunikationer, Den 26 Juni e. m. 241 kationer, och detta anser jag utgöra det kraftigaste skälet för Utsk:s tillstyrkande.
Lagerbjelke föreslagna ändring af mom. f biträder äfven jag och, i händelse Utsk:s förslag i öfrigt bifalles, tror jag R. o.
Ad. nu kan besluta den.
Detta R. o. Ad:s beslut kommer att i prot:s-uldr. meddelas StatsUlsk., hvaraf tydligen följer, att, sedan Utsk. inhemtat de öfrige Sl:ns beslut, Disk. gör till R.
St. deu framställning, hvartill de olika besluten kunna föranleda och således meddelas de öfrige Stånden R. o. Adis beslut vid denna punkt, som af dem sannolikt då gillas, ty ifrågavar. förändring synes mig i allo rigtig.
Jag tillstyrker följaktligen bifall till Utsk:s förslag likväl med den af Gr.
Lagerbjelke förslagne förändring.
Ilr von Troil, Sam.
En del af R. o. Adis här närvande medlemmar synas hafva förgätit: att uti denna fråga StatsUtsk. fått emottaga dels en motion af Hr Wedberg och dels en nåd. propos. från K. M.: alt K.
M. uti denna Sin propos. begärt eli lån af endast 225,000 r:dr, och att StalsUtsk. således gått den enskilde motionärens önskningar till mötes, enär af dessa 225,000 r:dr StalsUlsk: tillstyrkt R.
St. att för det upgifna ändamålet bevilja i anslag 75,000 r:dr och såsom lån 150,000 r:dr. I anledn. af Frih.
Cederströms yttrande, som skulle han inom orten af åtskillige personer hört, alt detta företag icke vore omfaltadt med det intresse, man kunnat vänta, får jag förklara, att jag talat vid ganska många af denna orts innevånare, och alla hafva med det lilligaste intresse omfattat frågan, hvarjemte jag kan lemna det intyg, att de flere personer från orten, hvilka, sedan Utsk. fattat sitt beslut i ämnet, jag vidtalat, hafva alia varit serdeles belåtne med denna utgång saken i Utsk. rönt.
Då nu dessutom den enskilde motionären jemväl förklarat sig nöjd, tror jag, att R.
St. icke böra gå längre eller sträcka deras frikostighet utöfver Ulsk:s förslag.
Stedingk har visserligen yttrat, att motionären, såsom vanligt är i dylika fall, förklarat sig nöjd, oaktadt han icke kunnat få, hvad han begärt, men jag får härtill svara, alt mången begär så rundligt, att någon nedprutning bör kunna ega rum.
På grund af dessa skäl tillstyrker jag bifall till Utsk:s förslag med den förändring Gr.
Till den anmärkn.
Gr. Lagerbjelke gjort emot mom. /, anser jag mig äfven böra lägga den, att mom. innehåller en ordställning, som torde larfva något förtydligande.
Utsk. föreslår nemi., att det belopp, Utsk. tillstyrkt R.
St. att bevilja såsom lån, skall få pä en gång lyftas eller vid vissa bestämda terminer.
Detta sednare stadgande förutsätter naturligtvis, att någon skall på förhand pröfva och fastställa terminerne, men Utsk. har likväl icke upgifvit, huru denna pröfningsrätt skall tillkomma antingen det är bolaget eller någon embetsmyndighet.
När Fullmäktige i Riksg:s-kont. en gång komma att tillämpa delta stadgande, torde hos Fullmäktige tvifvel upstå, huruvida de eller bolaget skola bestämma terminerne.
Möjligen kan ock, i följd af denna otydlighet, bestämmandet ske af K. M., och då förfaller naturligtvis min anmärkn.
Vid alla föreg:de tillfällen, då R.
St. beviljat lån af 8 H. 16 242 Den 26 Juni e. ni. sådan beskaffenhet som detta, hafva R.
St. alltid raedgifvit o. t. m. beslutat, att lånet skall på engång lyftas.
Jag ser intet hinder emot intagandet i denna punkt af en så beskaffad föreskrift.
Om således orden: ”eller vid vissa på förhand bestämda terminer”, uteslutas, är den anmärkte otydligheten undanröjd.
Uti all lagstiftning vare sig för hvilket ändamål som helst, bör man, såvidt möjligt är, un danrödja alla anledmr till tvifvelsmål, huru och af hvem ett stadgande skall tillämpas.
Utsk:s förslag är således ofullständigt och leder till en osäkerhet i tillämpningen, och jag anmodar Utsk:s här närvande ledamöter, att upgifva afsigten med den del af Utsk:s förslag, emot hvilken jag riktat mina anmärkn:r, samt huru de anse tillämpningen böra ske.
Kunna de icke lemna en nöjaktig förklaring, nödgas jag anhålla om återremiss af förevar, punkt för att erhålla en fullständig och i alla afseemlen tydlig redaktion.
Afven jag förenar mig med dem, som önska bifall till Utsk:s förslag i denna punkt, men då jag på samma gång önskar en förändring i det af Gr.
Lagerbjelke omförmälda afseende, hvilken enl. min åsigt är både nödig och nyttig, hemställer jag, enär R. o. Ad. icke önskar en återremiss af denna punkt, om det icke vore lämpligt och riktigt alt, sedan R. o. Ad. bifallit betänk. med den af Gr.
Lagerbjelke upgifna förändring, R. o. Ad. beslutar att inbjuda de öfrige St:n alt förena sig i R. o. Ad:s beslut.
Jag föreställer mig, att om de öfrige St:n bifalla betänk, oförändradt, kan utan en sådan inbjudning från 11. o.
Ad. den rättelse icke vinnas, hvilken Gr.
Lagerbjelke här föreslagit.
Jag anhåller derföre först om propos. på bifall till betänk, med den af Gr.
Lagerbjelke upgifne förändring, och sedermera derå, att de öfrige St:n måtte förena sig i R. o. Ad:s beslut.
I anledn. af Hr Printzcnskölds sednaste yttrande får jag fästa hans upmärksamhet derå, alt orden: ”på vissa på förhand bestämda terminer” icke innebära någon tvetydighet, emedan terminerne åro bestämde i kontraktet, hvarom mom. b innehåller.
Dessa kontrakler upgöras emellan Styrelsen för Väg- och Vattenbyggnader och direktm för den menighet, som har ett arbete för handen, och, såsom jag redan nämnt, intagas i dessa kontrakter lerminerne, då utbelalningarne skola göras.
Utsk. ansåg, att bolaget icke borde nödgas, att på engång lyfta en så stor samma som 150,000 r:dr, enär möjligen hon icke kunde på engång användas utan måste räntelös ligga i bolagets vård.
St. bifalla Utsk:s förslag, utgöra de 75,000 r:dr ett rent anslag, men återstoden 150,000 r:dr skall med ränta återgäldas, och för att icke belasta bolaget med en onödig utgift, i händelse det skulle på en gång lyfta hela beloppet men icke genast kunde använda det, har Utsk. inflickat orden: ”vid vissa på förhand bestämda terminer”.
Utsk. har icke trott, att genom denna redaktion, Fullmäktige i Rikg:s-kont. skulle komma i något tvifvel, om rätta meningen med stadgandet, hvilket, såsom jag nu sökt visa, icke heller innebär någon tvetydighet.
Jag tillstyrker således bifall till förslaget med den förändring Gr.
Den 26 Juni c. m.
243 Hr Lagerhjelm:
Jag är till det mesta förekommen af Frih. Palmstjerna.
Jag ser icke någon tvetydighet i ordalagen i mom. / eller i de ord, Hr Printzensköld fästat sig vid, ty då lånet löper med ränta, synes del mig klart, att det är en fördel för bolaget, alt det icke på engång öfverhopas med större penningesummor än det kan fördelaktigt använda.
Jag har icke heller något emot Hr Hjärnes förslag, enär derigenom ärendet kommer i riktigt skick, såvida man vill antaga Gr.
Lagerbjelkes förslag, hvarföre jag anhåller om propos. först på bifall till betänk, med den af Gr.
Lagerbjelke föreslagne förändring, och sedermera derå, att de öfrige Stånden må inbjudas alt förena sig i R. o. Ad:s beslut.
Enl. min åsigt finnas 2 vigtiga omständigheter, hvilka göra ett bifall till betänk, omöjligt.
Den ena består deri, att anslaget skall ovillkorligen ställas till K.
M:s disposition, så att Fullmäktige i Riksg:s-kont. icke nödgas att utbetala medlen ulan K. M:s nåd. förständigande.
Den andra omständigheten är ilen, och hvilken besynnerligt nog blifvit af Utsk. förbisedd, när skall första återbetalningen ske af bolaget.
Derom har Utsk. icke yttrat ett ord, och Fullmäktige kunna icke heller få reda derpå.
Skola Fullmäktige bestämma det? eller, i händelse medlen lyftas 1851, skall återbetalningen ske 1852?
Detta måtte väl icke vara meningen utan länet skall väl vara räntefrilt under arbetstiden.
Emedlertid bör det val bestämmas, när återbetalningen skall börja och för vinnande af en sådan bestämmelse „anhåller jag om återremiss.
Jag hemställer till de Hrr ledamöter af StatsUtsk., hvilka besvarat mina anmärkmr emot mom. /, om icke detta morn., i hvad det rörer länets lyftning, slår i någon strid med mom. d, enl. hvilket bolaget skall aflemna en till Riksg:s-kont. eller ordres ställd förbindelse å hela lånesumman.
När nu bolaget skall aflemna en sådan förbindelse, eger dä bolaget att undandraga sig skyldigheten af hela summans lyftning på engång?
Har bolaget skyldighet, att i förbindelsen förskrifva större belopp ändet vid de olika terminerne upbär?
Enl. min åsigt lärer väl bolaget icke vara pligtigt, att förskrifva högre belopp, än det hvarje gång af Riksg:s-kont. emoltager, och då torde icke en utan måhända 10 serskilda förbindelser komma att utfärdas.
Detta förhållande synes Utsk. hafva förbisett.
Alt först föreskrifva det en förbindelse skall utfärdas, och sedermera tillåta lånets lyftning vid vissa terminer i mindre delar, det förekommer mig mindre lämpligt, enär man derigenom försätter dem, hvilka skola tillämpa lagen, uti ovisshet om dess rälta mening.
Denna ovisshet undanrödjes, om, såsom jag förut nämnt orden: ”vid vissa på förhand bestämde terminer”, uteslutas.
Jag skulle icke tro, att bolaget kommer i någon förlägenhet, om det får lyfta hela beloppet 150,000 r:dr på engång och derå erlägger icke endast ränta utan äfven kapital-afbetalning, emedan räntan, som bolaget skall betala, är så låg, att det sjelf kan emot högre ränta utlåna den del af summan, som under ett eller flera år icke kan af bolaget i och för ifrågavar. arbetsförelag användas.
Bolaget blir således der 16* - Den 26 Juni e. m. igenom icke i ringaste mån lidande.
Säkert är emedlertid, att Utskis förslag innebär en tvetydighet och många svårigheter upsla, när föreskriften en gång skall tillämpas, hvilket äfven visar sig deraf att, om utbetalningen skall ske på vissa bestämda terminer, man icke så noga vet, huru man skall tyda föreskriften i mom. e, hvaruti stadgas, att å lånestimman skola årligen inbetalas 6 proc., hvaraf 2 proc. såsom kapital-afbetalning och 4 proc. såsom ränta.
Skola nu dessa afbetalningar göras å hvarje uttagen mindre del af länet, eller skola de först börja, när hela länet af bolaget utbekomraits?
Det sed* nare synes vara det naturligaste, ty, att afbetalningar skola ske förr än hela lånet uttagits, innebär ju en orimlighet.
Jag fortfar således i min anhållan, att orden: ”eller vid vissa på förhand bestämda terminer”, måtte uteslutas, och hvarom jag anhåller alt Hr Frih. o. Landtm, täckes framställa propos.
Jag fattar icke Ilr Bråkenhjelms anmärkn., att i mom. e saknas föreskrifter, när återbetalningen af länet skall begynna.
I detta mom. står tydligt, att vid hvarje års slut skola 6 proc. betalas.
Delta innefattas i den utfärdade förbindelsen, och då är äfven klart, att året räknas från den dag skuldsedeln är utfärdad, och derifrån beräknas de i mom. e omnämnde 6 proc.
Icke eller kan jag finna den tvetydighet, hvaraf Hr Printzensköld ordat.
Jag har sett köpekontrakter, hvarauti blifvit bestämdt, att sä och så mycket betalas den terminen och så och så mycket den andra, allt med ränta.
På samma sätt skall väl förhållas med ifrågavar. bolag, så att i förbindelsen eller kontraktet intages, alt vid den terminen inbetalas det beloppet och vid en annan ett annat och vid hvarje sådan termin betalas räntan.
Allt detta är jag öfvertygad, att Fullmäktige i Riksg:s-kont. ganska väl känna och veta alt ställa i ordning, utan att minutiösa föreskrifter behöfva lemnäs dem.
Tankarne kunna vara olika, huruvida medlen terminvis eller på engång skola lyftas, men delta sednare har Utsk icke velat.
Då emedlertid olika meningar här upstålt, anhåller jag, att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa serskild propos. å hvarje mom.
Då endast en talare yttrat sig emot ifrågavar. anslag, torde ett vidlyftigt förordande deraf icke vara af nöden.
Detta företag gynnas af alla de omständigheter, hvilka göra det förtjent af deltagande utaf R.
Det är ett vigtigt företag, har all utsigt för sig att kunna lyckas, och enskilde hafva för dess utförande redan förenat sig i ett bolag, så att man har allt hopp om framgång, med ett ord allt är på den punkt, man bör önska för att företaget må vinna understöd af det allmänna, och ur denna synpunkt anhåller jag om bifall lill Utsk:s förslag.
I afseende på de anmärkn:r, som blifvit gjorda emot det formella af frågan, synes mig ingen vara af den vigt, att den bör föranleda till någon R. o. Adis åtgärd, med undantag likväl af den Gr.
Lagerbjelke framställt, ehuru äfven den förefaller mig mindre väsendtlig; och då det otvifvelaktig! leder lill en förbättring i förslaget, att Gr.
Lagerbjelkes föreslagna redaktion anlages, vill äfven jag förorda den och tror, att det expeditionssätt Hr Hjärne upgifvit, i delta afseende leder säkrast till må - en 26 Juni c. m. 245 let.
Hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. ville icke allenast bifalla Utsk:s förslag med den af Gr.
Lagerbjelke föreslagna förändring, utan äfven besluta en inbjudning till MedSt:n att härutinnan förena sig med R. o. Ad.
Jag är visserligen Frih.
Palmstjerna serdeles förbunden för dess yttrade förtroende till Fullmäktige i Riksg.-skont.
, då han förklarat, att dessa Fullmäktige nog finna utväg att tillämpa de af R.
St. lemnade föreskrifter utan att dessa behöfva göras minutiösa.
Men jag får likväl fästa Frilns upmärksamhet derpå, att Fullmäktige icke ega att ingå i pröfning af beskaffenheten utaf de föreskrifter, R.
St. gifva dem till efterrättelse, och skulle de tillåta sig någonting sådant, pläga Hrr Statsrevisorer och StatsUtsk. icke lägga fingrarna emellan i anmärkningsväg.
Det synes mig derföre klart, att, om en otydlighet förefinnes i dessa föreskrifter, den bör afhjelpas, serdeles då det kan ske så lätt som i förevar, fall.
Jag delar visserligen Frilns åsigt, att man i en skuldsedel kan förbinda sig, att då och då betala serskilda poster och beräkna räntan derefter, men då Utsk. i detta sitt förslag uttryckligen sagt, att någon serskild räntebetalning icke skall ega rum, ulan endast alt 6 proc. skola betalas deraf, 4 såsom ränta och 2 såsom kapital-afbetalning, så upstår ett helt annat förhållande, och Frihrn har icke kunnat vederlägga mina anmärkmr, ty om bolaget uttager lånet i så ringa delar, att hela lånet först om 3 å 5 år utgått, upstår ovilkorligen den följd, att, med antagande af Frilns sats bolaget skall börja inbetalningarna innan hela lånet utbekommils.
Jag hemställer, om väl häruti ligger någon rimlighet.
Anser likväl
Ståndet föreskriften tydlig och klar vill jag icke påyrka uteslutandet af orden ”vid vissa på förhand bestämda tider”.
Palmstjerna anser jag föreskriften tydlig och klar.
Om än lånet i flera terminer uttages, kan väl icke 5 år förlöpa, innan hela lånet utgått, ty i bolagets intresse måste ligga att drifva arbetet så, att det inom möjligaste korta tid blir färdigt för att underlätta trafiken.
Jag ser således icke något hinder för lånets ullemnande i flere terminer, och för verkställandet af kapital-inbetalningarna, hvilka, såvidt jag kan förstå äro ganska bestämda.
Och då den siste talaren icke yrkat någon återremiss anhåller jag om bifall till Utsk:s förslag med den af Gr.
Lagerbjelke föreslagna förändring, äfvensom alt MedSlrn måtte inbjudas, att förena sig i R. o. Ad:s beslut.
Hr Rråkenhjelm:
Jag vidblifver mitt yrkande om återremiss.
Jag anser nemi. icke såsom en fördel för bolaget, att åtnjuta ett lån emot vilkor, att icke blott inbetalning utan äfven räntans erläggande skola börja långt innan arbetet blifvit fullbordadt och bolaget deraf dragit någon inkomst.
Hitintills hafva R.
St. vid beviljande af lån vare sig till återupbyggande af nedbrunna städer, till odlingsföretag, hamn och kanal-anläggningar o. s. v. alltid följt den princip, att återbetalningen icke börjat förr än någon tid efter arbetets fullbordande, och det ligger för mig tydligt, att så bör vara. 24 C
Den 26 Juni e. m.
Icke år det billigt, att, under det arbetet som bäst fortgår, Statsverket återfordrar en del af den utlagda summan så alt första året, jag supponerar att 50,000 r:dr årligen uttagas, bolaget får dessa 50.000 r:dr och följande året likaledes 50,000 r:dr likväl endast nominelt, och i sjelfva verket icke mera än 47,000, emedan 3,000 r:dr ingå till Riksg:s-kont., 3:e året får bolaget icke mera än 44,000 r:dr, emedan 6,000 r:dr ingå till Riksg:s-kont., och delta allt under det bolaget erhåller Statsmedel, hvarigenom bolaget således beröfvas dessa 9000 r:dr.
Bolaget erhåller dä i sjelfva verket icke något egentligt bidrag.
Jag anhåller derföre om äterreraiss på del att Utsk. må komma i tillfälle alt föreslå R.
St. att återbetalningen icke skall börja förr än året efter arbetets fullbordande.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad tillkännagaf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, det han, lill följd af derom framställdt yrkande ansåg sig böra framställa serskilda propos:r å hvarje del af Ulsk:s förslag, och derföre nu först (inge hemställa om R. o. Ad. bifölle den del deraf, hvaruti blifvit tillstyrkt, att, derest ett bolag varder bildadt för anläggning af en jernväg emellan städerna Orebro och Nora, R.
St. måtte bevilja nämnde bolag dels ett anslag af 75.000 r:dr utan återbetalnings-skyldighet, dels eli län af 150,000 r:dr.
Denna propos. besvarades med starka ja jemte ett eller annat nej, hvarpå II.
Ex. förklarade det han funnit ja hafva öfverrösta! nej.
Beträffande sedermera de af Utsk. föreslagna vilkoren, biet momme a, b, c och d enhälligt bifallne.
Då vidare II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle mom. e, ropades ja jemte eli eller annat nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande.
I fråga åter om mom. / yttrade H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm., att ingen yrkat obetingadt bifall, utan Gr.
Lagerbjelke föreslagit det tillägg, att anslagssumman skulle utbetalas pä sätt K. M. i mån af arbetets fortgång bestämmer.
Härvid anmälde sig och yttrade Gr.
Punkten skulle då lyda: ”samt anslagssumman utbetalas på sätt K. M. i mån af arbetets fortgång bestämmer”.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, framställde vidare, att Hr Printzensköld yrkat, att uti det ifrågavar. mom. f orden ”eller vid vissa på förhand bestämda terminer” måtte uteslutas, samt hemställde derjemte om R. o. Ad. bifölle mom. / med del af Gr.
Hr Printzenskölds ifrågavar. förslag förklarades i följd af detta beslut hafva förfallit, och uppå sedermera framställda serskilda propos:! biföllos mom. g, k, i och k af Utsk:s förslag samt beslöts, alt de öfrige RiksSt:n, genom utdr. af prot., skulle vänligen inbjudas, Den 26 Juni e. m. 2il att, i afseende på den nu beslutade förändringen i mom /, sig med ii. o. Ad. förena.
Föredrogs ånyo Sla!sUtsk:s d. 18 och 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 165, angrde extra anslag till föremål, tillhörande Finans-depart:lets handläggning.
Detta utlåt, företogs punktvis lill afgörande.
l:sta punkten, ang:de anslag för ombyggnad af Traneberg s bro pä vägen till Drottningholm.
Bifölls. 2:dra punkten, ang:de anslag till utgifter för kolonien St.
I Riksg:s-kont:s nu gällande reglemente finnes ett stadgande lika lydande med det, StatsUtsk. här föreslagit, men hvilket stadgande likväl innebär en ganska stor tvetydighet.
Utsk. föreslår nemi. att R.
St. må å Riksg:s-kont. anvisa ett förslagsanslag af 18,000 r:dr att under åren 1851, 1S52 och 1853 med ^ årligen förskottsvis utgå.
Att nu först säga, att anslaget är ett förslagsanslag och sedan föreskrifva, att det skall med ärligen utgå, måste väl innebära en tvetydighet, ty, begreppet förslagsanslag förutsätter, att anslaget skall till beloppet vara illimitteradt, hvaremot föreskriften, alt anslaget skall med årligen utgå hänvisar på en bestämd siffra.
Detta stadgaude, hvilket såsom jag förut nämnt äfven fiunes i Riksg:s-kont:s nuvar. reglemente, har haft till följd, att, då K.
M. vid ett tillfälle reqvirerade en samma större än den i reglementet bestämda siffra, Fullmäktige an sågo sig icke kunna göra utbetalningen utan liänskölo frågan lill StatsUtsk., som åter ansåg en hemställan lill R.
St. nödig innan medlen kunde utbetalas.
Denna åsigt gillades äfven af R.
St., men de biföllo emedlertid utbetalningen.
Det är således tydligt, att så länge ifrågavar. stadgande qvarstår i Riksg:s-kont:s reglemente, kommer hvad jag nu nämnt, att än vidare inträffa.
Dylika oredor böra förekommas, och R.
St. mäste derföre bestämdt förklara, antingen att anslaget är ett förslagsanslag, som följaktligen kan lyftas till ett obegränsadt belopp, eller också att det icke är ett förslagsanslag.
Jag anhåller derföre vördsamt om propos. på återremiss af denna punkt Hr Printzensköld, Carl:
På sätt Gr.
Lagerbjelke anmärkt, är det af Utsk. i denna punkt föreslagna stadgande till ordalydelsen fullkomligt lika med det, som, ang:de ifrågavar. förslags anslag, finnes i Riksg:s-kont:s nu gällande reglemente.
Om man genomläser K.