Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den lg September. 6A torde böra höras; men pä det behofwek e) mätte twinga till olagliga tillgrepp, önskade jag, akt der Jägeriych Skogs - Betjente anses nödige att bibchällas, de, hwilkas Löncwilkor befunnos altför swaga, kunde i sä mätto utan Statens bekostnad deruti winna förbättring, att större utrymme i Ägor dem förunnades genom tilldelande af ffoglöse och odlade Jntagor , som efter Inyehafwarnes asgäng återfalla till Parkerne eller männiy,garnes Icke heller kan jag mcdgifwa, att Krono-Parker, som äro bewäxta med duglig skog, skola frän Kronan abalicneras och till Skatte försäljas, endast derföre, att de icke äro fbrscdde med sä groft wirke, som till Flottornas behof fordras.
Den bemedlade eller dem närmast boende skulle för en mä hända ringa penning ätkomma Skog pä aflägsna, skoglösa och fattiga Jordägarens bekostnad, hwilka icke ägt annan tillgäng, än den allmänna Skogarne dem bjudit; och den Skog, som för det närwarande icke framwrsar storwerks-trän, skulle fredad i en framtid kunna göra det.
Dock instämmer jag k Utskottets tanka hwad nägra nn mera obewäxta trakter beträffar, hwilkas ätersättande i deras fordna skick skulle fordra altför mycken tid, möda och kostnad.
I bfwercnsstämmelse härmed, har ock Kongl.
Maj:t i Räder förordnat, att undersökning skulle anställas, af Desi Pefallningshafwande f Nyköpings Län, rörande de derstädes belägne Jagbackar, men hwilkcn undersökning ännu ej hunnit afflutas.
Sedan Kongl. Kammar-Collegium jemte Protocollct öfwer denna undersökning,, afgifwit dess underdäniga utlätande, lärer Kongl. Majst i Räder Sig yttra, om och till hwad antal dessa Jagbackar mä ät angränsande Hemmansägare emot statt upplätas.
Delning Sf Sockne,Allmänning är i Kongl. Skogs - Ordningen förut K6s Den 19 September förut mcbgifwcn.
Men med Kronans Allmänningar',, hwarä dc, som innom Häradet bo, äga Betts - och Utsyuiugsrätt, är förhällandct olika, och bör wara det.
Om e» Allmänning, sä Vidsträckt den än mä wara,, skall delas emellan alla Hemmansägare i Häradet , mäste hwarje Skogslott bliswa sä obetydlig, att Hemmanet eller Hemman Ldcl en, som erhållit denna lott, skulle deraf winna föga styrka och fördel, äfwcnsom dm orätkwisa derigenom ägde runi, akt skogrika Hemman blcfwo lika delaktige i Allmänningen, som dc,, hwilka liha stogsbrist; en orätkwisa, hwilken aldrig begär vid utdelning af Skogsfö, nödenhkter frän kW sädan lägenhet, enär den ordning följes, som Kongl., Skogs-Ordningen förest, ifrver.
En stor del af Skogen blefwe medtagen till stängning af de mänga Lotterna, samt till Rägators uppdragning dem emellan och de pH flere mils afstånd boende Lottägarne stallo swärligen kunna freda sin Skog frän deras, äwerkRliigs-tilltag, som bo inwid densamma.
Erfarenheten har dessutom wisat, att trakter, fränwundne allmänna Skogar, innom fä är af deras enstildte Ägare blifvit ukhuggne, hvilket förödands behandlingssätt, förorsakadt genom den hos Allmogen rädande likgiltighet för framtida behof och retelse» af m winst för ögonblicket, än ptterligare styrkes af det utblottade tillstånd, hwarf Allmogens Skogar L allmänhet befinnas.
Wid öfwcrwägande häraf och dä genom fördelaing af alla Krono-Allmänningar emellan cnstilte, Kronan stulle till Flottornas behof och pnblique Byggnader, sakna den stogshjelp Allmän,ungarne hittills lemna t, och Stats - Werket sämcdclst fränkänuas en icke ringa besparing i en tid dä Skogarnes afkastning sätt ett förhkadt wärde, kan jag blott i sä mätto förena mig medhwad
Utstottct tillstyrkt , att om Härads Allmänning, finnes aldeles stoglös, densamma mä pä förestagit sätt söktz Den !9 September.
663 fördelas.
För öfrigt torde jag fä i ödmjukhet anmärku, utt det öfwerklugude tillständ, hwari nägra publiquc Skogar befinnas, härrör blund annat frän ctt origtigt behandlingssätt, wida skiljt ifrän det som i Utrikes orter med sä stor framgäng iakttagcs.
Maj:t, som insäg detta, uppdrog Demonstrator!, wid Äbo Academie, Pvfcssorcn Kastlöst att företaga en resa i Tyskland, för att efter inhämtad kännedom om Skogshushällningen derstädes med afseende pä olika läge och Climat lämpa denna Skogshushäll»ing'till wärk Fädernesland.
Professor Kasttost författade är 1806 efter ätcrkomsten dess i Wctenskaps - Acadcmiens Ekonomiska Annaler införde sä intressanta Beskrifning om de Skogar han besett.
Mea det arbete, som war cgcntliga föremälet för hans resa, afbröts till en werklig afsaknad för det allmänna genom fiendens inbrott i Finland, hwarcst bcmältc Professor för det närmarande nppehäller sig^ Hufwud- principen i det förbättrade hushällningssättet med Skogarne, hade i hans Afhandling bkifwit; att der Localen kunde sädant medgifwa, Skogarne i stället att utgallras skulle tractcwis huggas, hwarigenom utom andra förmäner en säker och efter Skogarncs styrka kämpad ärlig
Slitning i alla tider kunde päräknas, äwerkan lättare urskiljas^ samt egennytta och mäld hos Jägeri- och Skogs-Bes tjening förekomma^ Afgörandek af sä wigtkga frägor, som de framstälte, synes fordra den största warsamhet.
Misstag l andra Economista ämnen kunna efter misslyckade försök utan kännbar förlust rättas; men den skada kunde dufwa obotlig, som skulle upkomma af oriktiga grunder för de beslut,^hwilka om skogarncs disposition fattas; ty skogar äro snart förstörda, men äterwinna sällan sin fordna styrka.
Denna 96^ Den 19 September.
Denna anmärkning mä winna tillämpning wik» prösningen af de ämnen jag redan ashan dlat och mä hända äfwen sträcka sig till den för Hemmans-Äboer af Utskottet tilstyrkte oinskränkta frihet att barktaga, tjärnbränna och swedja deras skogar^ detza hitintils för skogarncs bcständ sä wMige ansedde företag.
Full ägande rätt, frihet i näringar, äro wifcrligen sanna grunder för en Stats wälständ; men omständigheter kun-, na gifwas, som nägon gäng begära afwikclfe frän beha allmänna grunder, och män ne ej deribland bör räknas högarnes bewarande l ett land hwars Jnnewänare 7 till 8 niänader om äret af dem hehösw.a läna skydd och wärma; Skuteligen mä mig tillätas L förbigäende näm-^ ya, att om Innehafware af Boställen- tillätas försälja stog derstädes;. sä äro efterträdarne i sanning att beklaga, äfwenfom jag fär anmärka att i 4 och 5 §§ motsägelse förckomnirr, dä i den föregäcrrde, Hemmansä Äboer utan undantag mcdgifwas full disposition af de skogar de nyttja» men enligt den senare H Krono-Hem, Nians-skogar stulle ställas under publik tillsyn, hwilkej förutsätter inskränkning j disposttions-rättigheten..
Utskottet har L ingresien. af dess betänkande er> känt att Skogar äro skatter i Norden.
Jag hade ej förmodat att med en sädan öfwcrtygclse, mätt och steg skulle blifwa förestagne, hwilka med undantag af de wälgrundade anföranden, som innefattas j 6 och 9 puncterva, jag fruktar rakt. leda. lill dehn skatters för--- störing.
Beträffande.
Utskottets anmärkning emot Kongl.. Jagt-Stadgan , säsom i afseende pä.
Skallgäng för allmän och icke lämpad efter lo ca la. omständigheter;, sä hem-r Den ig September. 63Z hemställer- jag till' bwar sch k«z som med eftertanka genomläser 10 Z, af 2 Art. i HLgstberörde stadga» om icke denna anmärkning saknar grund.
I denna § förordnas: att i hwarje Län där Margar skada göra, Gasa Jagt-tyg hällas och Jagtplats inrättas men att antalet af dessa Iagt-tyg, och Ja g tgl atler heroo af O« djurens mängd och ortens srvgrikhel, hwaro-ra Konungens BefalrniugshafWgnde efter ^fwer-Jägmästarens och Jord-ägarncs hörande äger förordna.
Ett efter omständigheterna mera lämpadt förordnande kan gerna icke gifwaS —.
Hwad äter angär den öfwcrklagade fred» lysningen af Högdjur pä tio är; sä får jag den äran. pplpsa, att Öfwer-Hof - Jägmästare - Euibetet i. dest underdäniga betänkande förestagit att Skäne därwid mätte undantagas, i anseende lill den mängd Rådjur och Hjortar som derstädes finnas, och att sedan dcrä ivid lugifiyandet af den. nädiga stadgan ej afftcnde Llifwik fästade, samma Embete,. i anledning af Eapitainc-Licutenanten m. m. grefwe kipsrz underdSniga ansöknings samt i likhet med hwad Konungens Befallnings-hafwande l Malmöhus- och Ehristianstads-Län redan gjorts ämnar ytterligare i. underdänighct wäcka denna fräga. och tilstyrka den förändring i Kongl. Jagt-Stadgan, att Högdjuren i Skäne icke under den allmänna fred-, lysningen mägg begripas,.
Detta är hwad jag trott mig böra anföra,.
Jag har kunnat misstaga mig; men dg ämnenhwaribland nägrg af den största wigk, jag wägar säga,, nog enstdigt och ofullständigt blifwit framstälbr, torde rn yppad ffiljaktig tanka icke wara otjenlig, och om den förtjcnar nägon. upmärksamhet» äk.mjnstone leda till. en närmare granskning.
De anförde Kongl.
Förordningarye käla mä hända öfwcrseende och förbättring i Nissa delar; men de i detta afseende 663 Den 19 September, mäste fotas pä undersökning, bcwisning och ben nog» grannaste kännedom af aila förekommande omständigs -eter, hwarlill fördrag mera tid än denna Zterstärnde Riksdag torde uptaga.
Jag bör ef hellar förtiga, alt dä förlusten af det stogrika Finland betydligen mäste öka cvnsumuonen och wärdet af härwarande Skogar, dä af denna orsak deras rätta behandling och användande hädanefter kommer att blifva ett af de mäst rikswärdande ärender, och dä ett j förtid fattadt bestut stulle kunna lägga hinder i wägen för de förändrade mcsurer, inträffande händelser i detta afseende framdeles fordrade, synes mig att nägot afgörande steg rörande Skogsväsendet ef bör tagas, innan nägra ärs erfarenhet visat hwad verkan Finlands söndring frän moderlandet kan äga pä det seönares stvgsförräd, säsom en omständighet hvarefter allmänna stogshushällnrngen lärer böra lämpas.
Med farhäga för ett wädligt förhastande, med farhäga för det enskildt» intretzcts eller fördomens inflytelse vägar jag säledcs till Herr Grcfvens och LandtMarstalkens samt Högloft.
Riddcrskapets och Adelns mogna bepröfwandc i ödmjukhet hemställa, ym icke allt hwad i omförmäldte ämnen b lifv it anfört, kunde remitteras till en af Kongl. Majit i näder organiseradCorinto, hvilken det äläg, att efter wederbörandcs hörande, utarbeta ett projcet till en förbättrad Skogs» och Jägeri-stadga och samma projcet till Riksens Ständers granskning nästkommande Riksdag bfwcrlemna.
Dä föreställer jag mig att en Författning till Kongl. Maj:ts nädiga antagande af Riksens Ständer hök kunna framställas, som stall trottsa allt klander och k m käng följd af är äga kraft och beständ-, UNr, Dm !9 September. 667
Under upläsningcn häraf anmäldes och infbrdes en Deputation ifrän det Wallof!. Borgarc-Ständet, anförd af Riksdags-Fullmägtigcn frän Hernösand Borgmästaren bindström, som tikkännagaf att Borgare, Sländct bifallit Stats-Utskollcts ProtocvllZ-Utdrag, rörande understöd för Westerbottn, nied den af Ridderskåpet och Adeln gjorda tilläggning.
Borgarc-Ständet hade äfwen bifallit Stats och Banco-Utskottens tilstyr, sande, rörande dispositionen af de i Banque» stäcyde Tullmedlcn.
Depulationen afträdde och ulblkedsagades pä öfligt sätt, hwarcftcr Herr bruncrona med läsningen fortfor.
Herr 8ckutreicrant?, ^oban Ister» stian: upläste följande Dictamcn till Protocollet:
Uti afgtfwit Betänkande af den 7:dc sistlednr Augusti angäendc Allmänna Skogshushällningen, JagkOrdningcn och Jägeri-Staten, har Bcswärs - och Economic-Utffottct upgifwit ätffilliga omständigheter ledan, de till förbättring, och hwilka förtjena mycken upmärksamhet; men i frägan om Rikets Eke- och Bokc-skogar, som uti 6 § afhandlas, torde det tillätas mig anmäla nägra betänklfghcter tpid projcctcts antagande i denna del.
Eken har allt ifrän äldre tider warit ansedd säsom det mest nyttiga och gagneliga träd, att anwän, Las till ej mindre Fartygs-Byggnader än andre sä för Kronan som private Personer oumgängcliga behof.
Rikets Loeal är sädan, att Armerade Fartyg fordrasill fredande och försämrande af wära widsträckta kuster r och till desse Fartygs-byggnader erfordras Ef sä Vis Wä Den 19 September.
Wida de sköka äga nägsn waraktighet och. styrka.
Det-, ta hafwa Försäderye nogsamt inssdt, och häruti ligger förmodeligen hufwudstäket till de sä i äldre som senare tiren gjorde förbud emot EkarS fällande pä Krono - och Krono-Skatte-Jord utan erhållit wedcrhörligt tillständ.
Deremot äga Frälse-JordS-Jnnehafware fri disposition öfwer alla ä ägorne befintlige Ekar.
Det är ryäl ganstkr sant, hwad Utskottet sagt om den Jordbrukaren förut älagde förbindelse, att pä Äkerbrukcls bekostnad och till hinder för gräswäxten wärda Ekar, »ren denna olägenhet har blifwit afhjclpt och förekommen genom sist utkomne Kongl.
Förordningen om sto» garnc i Riket af den 1 Augusti 1805, uti hwars 29 § tydeligen stadgas, att, Ek som stäp inom hägnad, Aker och Äng till men, äge Rrono-Bonde rätt att fälla, samt till Hemmanets tarf nyttja och anmanda, hock ej utan Konungens Befallnings-hafwanheS wettskap och samtycke m. m. hwilket samtycke ej lärer blifwit nekadt, dä anmälan i behörig ordning stedt.
Äfvenledes hafwa Jordbrukare efter sista Kongl. Förordningens utfärdande icke saknas bifall ä ansökningar om Ekars un.danrödjande för tilämnade odlingar, utym hägnader, dä Wäne.ansök» »ingar pä behörig
Ort kommit till pröfning.
Förfat» ningarne stadga tydeligen, akt alla Wäne ansökningar ärv frie för Charta Sigillata, och att Besluten ej stola lösas;, sälcdcs kan jag ej inse nägon särdeles kostnad w!d detza tilfällcn hafwa drabbat- Skkandcrne, dä det icke bör förmodas, att lösen blifwit begärdt för de i Kon l. Förordningen nämnde och meddelte Bewill» nings- . ch Utsynings-Resolutloncr.
I förra tider war bet wäl witzt, a kl Jordbru» karen iaie synnerligen älstabe
Eken för de band som honom vid tvärbandet wörö älagde, men dä genom se - Den 19 September. 669 narc Författningen» desse bernd till större delen blifwit lossade, ock en mildare samt i alla afseende» lämpeligarc föreskrift
NN är gifwen, bar hatet i märkclig mohn aftagit, och skall än widare aftaga, allt efter som Jordbrukaren hinner bliswa kilräckcligen bfwerty, gad derom, att sist utkomnr Författningen har till fös remäl ej mindre det allmännas än den enskiltes nytta» fast wissc anstalter blifwit widtagne, säsom med en för, sigtig och aldeles nödwändig hushållning oUndwikeiigrn förenade.
/ Att utgängen wisa t; det de för Kronan stämplade
Ekar med tiden wissnat, är till en del säkert.
Denna stämpling war en följd af 178Y ärS Försatt» ning och just den i grund deraf pä i79O--talet an befäl» te och widtagne anstalt, att läta genom wissa Persi» ner i hwarje Län Utstämpla Ekar, hwaremot dc ösm ga Ekar skulle aldeles obehindradt fä fällas, har hafi den för Ekeskogen ä Krono - och Krono - Skatte Ioro Mest skadliga päföljd.
Utom det förrättningen kauskk mötte swärrghcter, war sjetfwa stämplingen mindre lämpelig, emedan trädet, dä stämplingen ej skedde försigtigt och nog warsamt, tog skada, och dä Aboen jämwäl öar förbunden, att answara för sädane Ekar, af hwilka rn del stodo inuti Äkergjärdct och Ängen, upkom deraf hos honom i dubbelt afseende nägon harm och fbrrx» telse.
Detta af erfarenheten bestyrkta förhällande gaf fdrdensknll anledning till hwad som uti i8os ärSkogs Ordning rörande detta ämne stadgaS, och siban ben tiden hafwa inga andra Ekar blifwit utmärkte äi> sädane, som wid anbefalde Ekehyggcn för Flotterncs eller Landt-Artillcriets behof skulle pä wintern sällås, apteras och transporteras.
Ehuru Ekar ä Frälse-hem-> man fä af ägaren fritt och obehindradt gagnas, häk man likwäl ännu ej sett ben följd af benna fiihct, att 670
Den 19 September. att Ekar blifwit ä sädane ägor kill nägon synnerlig mängd planterade, fast än Frälse-ägarcn utan allt förbehäll sätt föryttra sin Ck till dct pris han för sig funnit sörmonligast, och äfwen i detta afseende tror jag den tankan cj wara bygd pä säkra grunder, att Aboen ä Krono - och Krono-Skattc Hemman skulle mer än alla uplystc Frälsejords»Ägare företaga en sädan plantering, af hwilkcn hwarkrn han eller dest Barn och afkomlingar i första och andra ledet kunde wänta näzen förmon.
Lwärkom, och dä mänga omständigheter inträffa, som werka pä rn Jordbrukares rätt, att hafwa en rolig besittning ä en sädan i synnerhet Kronojord, befarar jag billigt att han, utan nägot band frän samhällets sida, heldre undwiker den med planteringen förenade möda och omsorg, samt i stället an« wänder dem till företag, som i dest lifstid lofwa näzen afkastning och förmohn.
Äf hwad jag nu j allmänhet nämnt, hwartill änru flere skäl kunde läggas, torde lätteligen kunna inhs, huru litet det wore förenadt med allmän och enskildt bätnad, om de pä i79Otalct för Kronan utmärkte och ännu i wista Orter ä Krono-Skalte-jord till en del qwarstäcndc
Ekar skulle inom l8i2 ärs stut fällas, och Äboerric derefter lämnas fri disposition af öfriga Ekeskogen.
Följden blifwer säkerligen den, att este' 1812, Kronan skulle wid förefallande behof af Fanygs reparationer och äfwen smärre nybyggnader sam!
Lands Artillcrie-arbctcn sakna en päräknad tillgäng af den ringa Ekeskog som efter förödelserna pä !78otalct, under nybyggnads-ären och dc pä i^Otalek werkEalde wrakstämplingar, ännu kan finnas öfrig, hwilken till beskaffenheten i det mesta är sädan, att oaktadt noga sökande, gansta fä och kanske inga ras rare Den 19 September. 671 xare Ekepiecer pä egne Skoger numera äro att förränta till större Krigsskepp och Byggnader.
Lägger man nu härtill dett märkcllga omständighet, akt Ekewirkc swärligcn katt frän Utländske sä köpas, dä i alla fall köpeskillingen gär ur Landet, sä skall stuleligen hända, att genom brist pä Byggnads» wirke Riket ej mer ätminstone pä ett Scculum stall kunna underställa bewäradc Fartyg till Kusternas för» swar i händelse af Ficndtlige anfall.
Att Regeringen fästat stn uppmärksamhet pä denna wigtiga omständighet, derom wittnar ett den 1 Augusti i8O> i sammanhang med Kongl. Skogs-ordningen utfärdade Kongl.
Bref, hwaruti Förwalkuingcir af Sjö-ärcnderne klef i näbcr anbefalld, att efter inhämtade nödiga underrättelser, upgifwa och förcstä tjcnlige ställen närmast Sjökusterne till EkcplantershagarS anläggande.
Frän misse
Orter hafwa wäl nägrc upgifter undertiden inkommit, men som flere uplySningar. ännu saknas, och Krigsorvlighctcrne derefter börjades, har nägvt hittilS ej kunnat i ämnet tilgbras; men Zag tror mig likwäl kunna nied tämmelig säkerhet pä förhand nämna, att, sä wida nägvt wcrkcligen gagncligt i benna wigtiga del skall uträttas, icke sä ringa kostnad dertill erfordras; frugtcn och nyttan af stake anläggningar och företag, tilkommcr wära efterkommande, för hwilkaS säkerhet och bästa wi böra widtaga tjänlige utwägar.
Detta, hwarom nu icke cgcnteligcn är fräga, har jag likwäl icke kunnat undgä, att i förbigäcnde nämna.
Hwad äter angär det förslag, alt Äbocr ä Krono - och Boställsjord skulle ätnjura fä k. llad Stutt eLön efter Taxans fulla belopp, sä synes efter min tan ' ka. 672 Den 19 September. ka, sädant icke billigt, dä Kronan äger bäde jorden och trädet, att
Äbven skall för wärdén njuta kika betalning med Skatte-Bonden sora Mwäl har ägande rätt till Jorden.
Derutom är dcn Nti Taxan Uppförda Skubbclön ester niin bfwcrrpgclsc sä ti'kagen, att med -afseende ä det -emellan Landtbrukaren och Jordägaren olika förhällaude, den förra tpckes wara wäl beläsen» tued dcn halswa belöning, Författningen Honom lil» lägger.
Under handhafwandct af l8os ärs SkoaS-ordning torde till äfwcntprs en eller annan omständighet
Hafwa funnits tala nägon jämnkning, och lärer wäl-, uppä framdeles lilgLrande -anmälanden, ändringar i nägra fall kunna wäntas, om de efter söfegängcn pröfs
Ning anses nödige, hwilket dock ej tikhörcr det ämne, hwarvm fräga nu blifwit wäckt.
Skulle besia mine tankar winna hos Högloft.
Mdderskapet och Adeln något afseende, torde detta Me» moria! blifwa kill Bcswars - och Economie - Utskolktt öfwerlcmnadt.
Herr 8 c b ii t
L e r c r s n t L, tilläde mUNteligcn, det han önskade att detta mäl till Stats-Ut» skottets handl ggning mätte remitteras, innan Riddcrffapct och Adeln derdsrver trädde kill fattande af näs gvt bestal.
Herr I? !r a m, Innan Kronans Sko» tzar bvrtsäljas, böra de förut indelas i nora trotter, ä 4 eller soo Tunneland — roed ett Skogwaktare?Bo» ställe wid hrvarjc Park, och aftagas pä Charta samt vrdonneras, att hnggniugen sker — endast ett Tunne» land pä Tvoche same tillika sörsrbnas att det som en Den 19 September. 673 en gäng är befunnit böra wara Skog — och är Skogsmark stall sedermera allting fä upodlas» Pä hwarje Tunneland lämnas l6 storwerks.trän kill Kronans behof och Skatten utsätter äfwen i Trän in natura — efter lo, ZO a -,'O ärs förlopp; alik som Skogen är tillväxt eller kan tillväxa.
Att detta efter den Method i Fransta SkogsOrdningen pä i66o:talct projectcradcs af den store Vauban, och blef sedan antagit och efterföljt i hela Europa — förutan i Swerige och Norje där stigängen pä
Skog har gjordt oh intill denna dag tämmeligeN obekymrade om deras rätta SkogarneS hushällning. och hwilket uptager sä betybeligk ofta flera förflagcr, ait det practicabla hinner intet att genomtränga, att dela Skogar af ett mindre om» räde — ofta, emellan ^ re. re.: sä att hwarje Skogstrakt blir ända till 5 Tunneland och derunder — är högst förderfligt för Skogswärdcn.
Det rätta är, att hela Allmänningen fredas samfält för Socknen; samt sär en Skogwacktare eller Krigsman — som har ett godt Boställe och är derjem» te handtwärkare.
Huggningen bör ste Parkwis efter hwad förr är anfbrdk — och sedan delas askomsten Sockneboerne emellan efter Hemmantalet.
Att man hwart 4'.de är kan undanröja de krän som torka i den fredade Parken, det räknar jag wist för nägot betydande undantag ifrätt reglen.
Förutan de mänga Skoas-linier, hwilka är» nödiga, dä stogarne stola styckas i mänga betar, sä Tredje Band. 86, 87. har 674 Den 19 September. har delningen äfwen den olägenheten med sig, att virr en 2O a Zv Äbocr finnas i en Socken, sä mäste der blifwa äfwen sä mänga Skogwaktare, dä hwar och en sätt filt stycke att wälda ensamt.
Vä efterhand — ben ene efter den andra uthuggit sina smä obetydligs Parker , sä nbdgas den ena Grannen stjäla ifrän den andra — Allt nya oredor, hwilka uppkomma af en illa förstädd nyttjande rätt för hela Samhället.
Det är Hemmans - klyfmngar, Storskiften och Enstiften : alla besa oaktadt till en witz grad nyttiga Författningar; likwäl hafwa de i allmänhet wällat förlusten af wära Skogar; all ting har svin i Medicin sin witza dosis.
Bäde kolitics, klo,-filter, och Oeconomitte är det afgjordt emot ett Samfunds natur, att willa hafwa all ting enstaka; dä är äfwen sä orimligt att willa frängä en witz allmän och samfält nyttjande rätt j Jord och Ägor — som det wore orimligt att wilja i Societeten spränga alla sammankomster, och göra hwarje man till Eremit; i hushälls-wägcn är det localen som gör denna Rcgclcn ögonskenlig.
Likasom tvid Fontainebleau och flera affatta Skogar i Frankrike, borde hwarje Krono-Park, KronoAllmänning rc. delas; men icke till mindre än circa svo Tunneland och pä Charta afsättas, med förbud att nägot mera af Skogsmarken upodla, än det som till Bostället redan kan wara afdelt.
Likwäl i Barrskogar wore nödigt att hälla nägra stora winkelrätcr Skogs-linicr till en 40 alnars bredd — r händelse för timandc Eldswädor.
Octza linicr wörö detzutom tjcnlige till bete och klöfgäng.
Äter Den 19 September. 67Z Äler, angäende Eke, och Böke - Skogarne i Swerige tror jag mig äga nägon Auctoritet till att tala derom.
Är 1787 sädde jag Ekollon och äger nu Deraf 8 alnars updrifna träd.
— Af samma sälling har jag sedan ivid Dahla m 2 Tunnelands utplantering; d-är nägra hundrade Eketrän wittna om min ät gärd.
Men hwilka mycket efterkomma de jädda i wäxte».
Dagsnäs planterade jag för en 6 är seDan 4,362 Ekcplantor pä en mager högd — Dessa Ollon wörö updrifna j Trädstolor — Z « 4 är gamla tvid utplanteringen — Dylika stä nästan de 8 förssa ärcn hwad man kallar i sta-; ekler utan att skjuta ? wäxtm.
Ekar, som Enskildta Träd eller som j Skogar Detratktadc, behbfwa enskilta afhandlingar som häk pä Riddarhuset skutte blifwa skr wiolöftigt; men jag höps pas att icke Nidderflapet och Adeln nekar mig dm kanske förtjent» tilfredSställclsen, att som en af deras första Träkarlar fä framlemna wid Justeringen (tp ärcn, bet hade jag aldeles icke pätänkt förut) Americansta Ekollon Mognade 1808 pä Dagsnäs, och hwilka jag hade lemnat förut till wär lärde Professor Zvar»? wid ben Madrmtsta och Dcrgiansta trädgärden här i Stockholm.
Dä dessa Ollon förleden HöstaS ännu wots mjuka, wörö de gansta ätbara och nästan som nöt» kjärna r.