Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 118, med den förändring, att det beslut, sorn Hr Stuart uti sin vid samma utlåt, fogade reservation tillstyrkt, af R. o. Ad. blef antaget i stället för motsvarande förslag af Utskottet.
Till afgörande företogs BancoUtsk:s sedan den i sisth Dec. på bordet hvilande utlåt.
N:o tig, öfver åtskilliga anraärknlr vid Utskjs betänk.
N:o 84, i anleda, af väckta förslag till förändrade föreskrifter i afseende på bankens fastighets- samt skiftes- och odlings-låneröi else.
Som detta betänk, innefattar flera särskilda punkter, om hvilka R. o. Ad. möjligtvis kan hysa olika meningar, så hemställer jag, att betänk. mätte punktvis föredragas.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde i anledn. häraf, om R. o. Ad. behagade tillåta, att detta mål punktvis föredroges.
Vid härefter företagen punktvis föredragning biföllos Utsk:s förslag, ej mindre ang:de förökning af circulationscapitalet uti lånerörelsen mot inteckning i fast egendom 68 Den g Januari'e. ra. och motsvarande nedsättning i circulalions-summan för skiftes- och odlings-lån, saint ang:de grunderna för sistnämnda lånerörelse, än ock ang:de fördelningen af circulations-capitalet för utlåning på fast egendom.
N:o 84 förekommer, näst efter den fråga, som nu är föredragen, den som blifvit framställd af -bancofullmäktige, nemi. att högsta beloppet af lån i banken skulle blifva, icke 6ooo r:dr utan 12.000 r:dr.
Derom yttrar sig Hr Stuart i sin reservation, att på de skäl, bancofullmäktige anfört, hade lian ansett BancoUtsk. hafva bort hos R.
St. tillstyrka, det högsta beloppet för lån emot pant af fast egendom malte från 6ooo förhöjas till 12,000 r:dr och sålunda icke delat Utskrs i detta hänseende yttrade åsigt.
Häruti hafva instämt Frih.
Stjernstedt, Hr Bråkenhjelm och Hr Bogeman.
Nu är förhållandet med utlåningen i banken, att, enär lånen ej få öfverstiga 6000 r:dr, är den högsta summa som beviljas så liten, att hvarken en betydligare jordägare blifver belåten med lånet, eller har banken af detta medlens utminuterande det gagn, som vederborde, enär en stor del af vinsten medtages genom besvär och kostnader derför.
Jag hemställer alltså, att Ståndet måtte bifalla hvad bancofullmäktige föreslagit, eller att det högsta lånebeloppet må bestämmas till 12.000 r:dr.
Uppå derefter framställd propus, beslöt R. o. Ad., att högsta beloppet för lån mot pant affast egendom skulle förhöjas från 6000 till 12,000 r:dr.
Då nu föredrogs TJtsk:s förslag ang:de minimi-beloppet för lån emot pant af fast egendom, begärde Hr von Hartmansdorff att Hr Stuarts utlåt.
N:o 11g åtföljande reservation mätte uppläsas.
Sedan detta skett, yttrade Hr von Hartmansdorff:
På grund af de skäl, som Hr Stuart anfört, och i hvilka inom Utsk. Gr.
Frölich, Baron Stjernstedt, Hr Mannerskantz, Hr Bråkenhjelm, Hr Nordenanckar, Hofpiedikanten Tunelius och Rådman Gråå instämt, anhåller jag att R. o. Ad. mätte bestämma minimibeloppet af de lån, som å fastigheter meddelas, till 3oo r:dr i stället för 200 r:dr, som flertalet i Utsk. föreslagit.
Med så ringa lån som i5o och 200 r:dr, kan man, särdeles när man ihågkommer alt öfver hälften af alla fastighetslån, som i sednare tider blifvit utgifna, understigit 5oo r:dr , anse deni mera såsom en fattigvårds- än såsom en creditanstalt.
Jag förnyar således min anhållan, att åtminstone det minimibelopp, som Hr Stuart uppgifvit, måtte af R. o. Ad. antagas.
I stället för Utsk:s förslag, som icke af R. o. Ad. bifölls, antogs i denna del Hr Stuarts reservation.
Den 9 Januari e. m. 69 Uppå derefter framställda propostr, bifölls i öfrigt hvad Utsk. föreslagit.
Hr LiIIjenslolpes, Axel, den 4 sis11 December på bordet lagda motion om förändring af rq §:n Ridd.Ordn.
Landtm, yttrade, alt Hr Lilljenstolpes motion innehölle tviinne sammanfogade frågor; den ena af dem vore samma fråga, som vid denna riksdag förut varit af Piidd.Utsk. och R. o. Ad. behandlad, nemi. om särskildt val till ordförander i Utsk:n, men hvilken fråga af R. o. Ad. blifvit afslagen.
En remiss af Hr LilIjenstolpes motion skulle således, efter Hr Landtmts tanke, vara att sätta i fråga ett upprifvande af R. o. Ad:s i samma ämne fattade beslut, hvilket icke kunde äga rum; hvarföre Hr Landtm, ansåg, att motionen i dess nuvar. skick icke kunde till Ridd.Utsk. remitteras.
När Frih. von Schwerin väckte enahanda motion som denna, var det under andi a förhållanden.
Vi veta att sedermera under riksdagens lopp ett förslag väcktes, hvilket ännu är hvilande och som till en del, tror jag, redan är discuteradt om ej afgjordt, att inom alla Utsk:n skulle Ulsk:s ledamöter sjelfve inom sig välja sin ordförande och ej gå efter matrikeln.
Detta är ett annat förhållande, än när förenämnda -motion väcktes.
Jag vet den svårighet man har att få ordförande, och hvarföre äfven electorerne stundom sett sig nödsakade a
It välja en och samma ledamot till ordförande i alne Utsk.
När det för framtiden blir stadgadt, att icke electorerne, utan Utsk:n sjelfva äga alt tillsätta ordförande, då blir det också lättare för electorerne att välja ledamöter i Utsk:n, än förhållandet hittills varit.
Jag hemställer emedlertid, om ej, helst motionären icke är i staden närvar., den nu föredragna motionen kunde ytterligare få hvila till dess han återkommit.
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att ett ytterligare hvilande på bordet, såsom Frih.
Boye begärt, af Hr Lilljenstolpes motion icke vore så helt och hållet formenligt, men alt Frih.
Boycs afsigt i alla fall kunde uppfyllas, då motionen åter af Hr Lilljenstolpe kunde väckas i ett förändradt skick, som icke vore stridande emot redan förut fattade beslut.
Hr Landtm, hemställde således, om R. o. Ad. ansåg någon vidare åtgärd i anledn. af motionen vara att vidtaga.
Föredrogs ånyo och bifölls Stats- och BancoUtsktns utlåt.
N:o 69, i anledn. af erhållna återremisser å Ulsk:ns utlåt.
Den 9 Januari e. m.
Jag hemställer till Hr Frih. o. Landtm, samt Ståndet, om det ej skulle behaga inbjuda BorgareSt. alt sig med R. o. Ad. förena i det beslut, som nu är faltadt ang:de Manufactur-disconten.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. alt inbjuda Vällofl: BorgareSt. till instämmande i R. o. Ad:s genom bifall till Stats- och BancoUlsktns utlåt.
N:o 69 fattade beslut.
Lades på bordet uedannämnda från Utsktn inkomna memoria ler, utlåttn och betänkt», nemi. från ConstitutionsUtskot let: N:o 75, med förslag till ändrad ordalydelse af Tryck fr.- föiordnts 5 § 1 och 5 moni.; N:o 76, med förslag till ändring i Riksd.Ordnts 76 §; K:o 77 , med förslag till ändring af 5 5:n 6 mom.
Tryckfr.iörordn.; N:o 78, med förslag till ändring af 3 §:n 4 morn.
Try ckfr.föror dn.; N:o 79, nred förslag till ändring af 5 §:n 6 mom.
Tryck fr.förordn.; N:o 80, i anledn. af ålerremisser å Const.Utskrs meni.
N:o 56; N:o 81, i anledn. af återremiss å ConstUtskts mern.
N:o 57; N:o 82, i anledn. af erhållen återremiss af Const.Utskrs mern.
N;o 5g; N:o 85, i anledn. af återremiss å Const.Utskrs mern.
N:o 60; N:o 84, i anledn. af återremiss på Const.Utskts mera.
N:o 62; Förstärkta StatsUtskottet:
N:o 3gg, i anledn. af verkställda omröstningar, enligt ullåtrna
Näs 267 och 367, angrde pensioner åt f. d. Statsråden Hr Frih.
Åkerhjelm och Hr Gr.
Hård; StatsUtskottet N:o 4°o, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss uppå leda möternes i Rikets Allm.
Ärenders f. d. Beredning und. ansökning att få såsom pension bibehålla de af dem i sådan egenskap innehafda arfvoden; N:o 401, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. angtde en uppkommen brist i 183g års anslag till beväringsmanskapets vapenöfningar; N:o 402, i anledn. af Hr Petres motion ang:de befordrande lill verkställighet af den ordin, statsregleringens definitivt afgjorda delar; N:o 406, i anledn. af Hr Lefrcns, J. P., motion om Den 9 Januari e. m. 7* skyndsamt bestämmande af förskott till bedrifvande af befästnings-arbetena vid Carlsborg och i Stockholms skärgård; N:o 4°7) * anledn af Hr von Hartmansdorff^, A., motion om uppgift å de ökade anslag, som kunna erfordras lill förhöjning i embets- och tjenstemännens resekostnader, i följd af R.
St:s beslut ang:de skjutsninganstalterna i Riket; N:o 4°8, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. angtde ett årligt anslag af 15,ooo r:dr lill understöd förde i hufvudstaden förlagda garnisons-regttens matinrältningar; N:o 4°9j med förslag till voler:s-propos. i anledn. af RiksSltns skiljaktiga beslut i fråga om eftergift af Landskamereraren , Kammarrättsrådet
Lindbergs ersättningsskyldighet, i och för numera aflidne Kronofogden Hofling? balance; Nio 410, angrde sökt låneunderstöd till uppförande af en ny kyrka i Hernösand; JN:o 4n, i anledn. af anmärkntr vid Utskrs betänk.
N:o 355, angtde åtskilliga statsbidrags ingående till Riksg.contoret; N:o 412, i anledn. af motion om förklaring af R.
St:s beslut, angtde de för universiteten beviljade professors-emeriti—löner-, samt lönetillökningar för professorer; Stats- och LagUtskotten; N:o 113, i anledn. af väckta motioner om ändring och tillägg uti ansvarighels-Iagarna för R.
Sits fullmäktige i Banken och Riksg.cont., i afseende på lyftningen af det s. k. stora creditivet; N:o 114, i fråga om inrättande af ett juridiskt institut ; N:o 1 15, i anledn. af väckt motion om skyldighet för häktad person, som sakfälles, att ersätta sitt fångunderhåll; N:o 116, i fråga om prasscriptionstiden för utsökande af fordringar hos statsverket; N:o 117, i anledn. af väckt motion om belöningar af allm. medel för kronobetjeoter, som visa nit för tjufveriers hämmande; N:o 118, i anledn. af väckt motion om tillökning i aflöningeti för värfvad soldat, som utöfver viss tid varit i tjensten anställd; N:o 1 19, i fråga om inköp för allmänna medel af register till förslaget till allmän civil-lag; N:o 120, i anledn. af väckt motion om inrättande af nya Hofrätter och en förändrad indelning af Hofrätternas jurisdictioner; N:o 121, i anledn. af väckt motion om organiserande af en advocat-corps på stat; N:o 122, i anledn. af väckt motion, dels att på landet må blifva alt tillgå edsvurne tjenstemän, till biträde vid 72
Den 9 Januari e. m. upprättande af juridiska handlingar, dels ock att expeditionslösen i doroboksmul må upphöra; N:o ia3, i anledn. af väckt motion, att, med ändring af i3 cap. 3 §:n Piätleg.-b:n, ersättning för resekostnad och dagtraclamente till extra-domare, som, i anseende till ordinarie domares jä fak tig lief, tillförordnas, alltid må af allmänna medel utgå; Stats - samt Allm.
Besvär s-och E k o n. U t s k : n : N:o i a4, i anledn. af vackt fråga om ersättning till ro— tehållarne vid Dal-reg:tet för slitning af soldaternes klädespersedlar under arhetscommenderingen ; N:o 125, i anledn. af väckt fråga om ersättning till rotehållare vid Jönköpings regrte för åbragta kostnader under en arbetscommendering af reg:tet till Trollhätle-canal; JNT:o 126, i anledn. af väckt fråga om allmän frihet till hemtning af tjäruved å Kronans skogar i Rikets norra län; BancoUt skottet: N:o 136, öfver väckt fråga om inköp af ett hus för begagnande af lånecoutoret i Götheborg; Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskotten: N:o 28, i anledn. af gjorda anmärkntr vid Utsk:ns betänk.
N:o 3, ang:de grunderna och villkoren för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman.
Uppå hemställan af Gr.
Horn, Claes Fredr., beslöt R. o. Ad., att SlatsUlskts utlåt.
N:o 4°6 skulle blifva det första och samma Utsk:s utlåt.
N:o 4°S det andra målet på föredragn.listan till nästa plenum.
Justerades pleni-prot:n för nedannämnda dagar i sisth November månad, nemi. den 21 f. och e. m., den 23, den a5 f. och e. m., den 27 samt den 28 f. och e. m. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 11 om aftonen.
Ons - Den 13 Jan uari f. m. 33 Onsdagen den i3 Januari i84i Plenum kl. 10 f. ni.
Justerades t prot.utdr. för den 9 dennes f. m. och’ 7 prot.utdr. för samma dag e. m.
Justerades pleni-prot:n för den 1 sistl.
Dec. ’X m. och för den a Dec. f. oell e. m.
Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh., uppläste följande:
När under Carl Il:s lid uti Spanien Holländare erhjödo sig att genom rensning af den lilla floden Mnncanares och vidare genom Tajo öppna en segelled ifrån Madrid till Lisabon, så svarade, efier mogen öfverläggning, Castilianska Rådet, att ”om det behagat Gud alt dessa floder borde vara segelbara, skulle flan ej dertill beLöft menniskors biträde, men då Han icke funnit det tjenlig!, vore det orätt att söka ändra Försynens beslut genom afhjelpande af de ofullkomligbeter, sorn
Han med afsigt nedlagt i sitt verk.”
Så yltrade man sig den tiden, och så ville man då förneka menniskans rättighet att lägga hand vid den råa naturen!
— Men, mine herrar! huru förändrade äro icke tiderna! huru motsatta, de läror, sorn nu hyllas af verlden, och huru väl har icke civilisationen befunnit sig deraf!
Öfverallt uppenbarar sig menniskosnillet i olika former; nya uppfinningar höra lill ordningen för dagen; industrien gör sig dessa lill godo; communicationer öppnas i alla riktningar; afslånden försvinna; varuprisen jernnäs och handeln lifvas; Europas folkslag förenas allt mera och mera till ett gemensamt familjelif, och ömsesidiga intressen synas allt mera betrygga nationernas fredslugn.
Dessa resultater hafva likväl icke kunnat vinnas utan uppoffringar, och andra nationer hafva nedlagt oerhörda kostnader för att genom beqväma och hastiga communicationer befordra varubytet och arbetets fördelning, icke endast individer utan äfven hela nationer emellan.
Så finna vi t. ex., huru man i Ryssland, genom föreningen af dess floder, öppnat segelleder ifrån Östersjön till Svarta Hafvet, derifrån till det Caspiska, vidare till Hvita Hafvet och derifrån till Östersjön; man genomfar detta land äfven korsvis från Hvita lill Svarta Hafvet och från Östersjön till det Caspiska, och detta gigantiska canal-systeme understödjes af en mängd utgreningar.
Sedan man uppför 19 H. 10 D c n 13 J a u u a r 1 f. m.
Dniepern eller den i SS Sv. mil långa Volga inkommit till medel punkten af Europeiska Ryssland, kan man välja emellan flera särskilda canalleder till Östersjön, nemi. åt Petersburg, Duna eller Niemen.
På Ladoga ca nalén, som utgör föreningspunkten för så många Communications-Ii nier till det inre af landet, föras årligen varor till ett värde af 125 millioner r;dr b:co.
Från Volga äro 2tne särskilda farleder öppnade till Hvila Hafvet, deraf den ena vid östra delen af Riket genom Kaina floden följer Uralska bergen.
Men icke nog härmed, — man arbetar nu på en segelled genom Pohlen och snart förenas
Duna genom Velia med Niemen och vidare med Weichseln genom Bug och Narew.
Denna sednare canalled finner sin fortsättning i Preussiska länderna genom
Bl ombergs, Finovvs och Fredric Wilhelms canaler, som förena Weichseln med Oder och Oder med Elbe genom floderna Nelze, Wartha, Havel och Spree.
Det är således i Elbens mynning, som seglare från Caspiska eller Svarta Håfven, efter en förening i Ryssland och gemensam segling genom Pohlen, Preussen och Tyskland, kunna finna sitt utlopp i Vestra Oceanen.
I Tyskland arbetas nu med drift på föreningen af Donau och Rhen genom Nurnberg, Bamberg och Maintz, och en annan sådan förening genom Neckar-floden är äfven i fråga.
Intet land äger i förhållande till sin storlek så många canaler sorn det för sin industri så utmärkta Holland.
De motsvara andra Rikens landsvägar.
På canalen emellan Amsterdam och Neudiep, till dimensioner den största i verlden, bogseras linieskepp, byggda i Amsterdams dockor, oell fregattskepp kunna obehindradt passera hvarandra. i5o Sv. mil canalleder lemna en årlig afkastning af 3,i25,ooo r:dr b:co, således hvarje mil öfver 20,000 r:dr.
Uti Belgien är hvarje stad af betydenhet omgifven af flera särskilda canaler.
Emedan landets segelbara floder Mans och Schelde hafva sitt utlopp i ett främmande rike, har det blifvit nödigt att genom laterala föreningar dem emellan öppna åt industriens produeter en annan utväg lill hafvet.
Belgien innesluter inre segelleder af 123 mil, deraf -t gräfda canaler ; dess canalsysleme är ibland de mest utbildade, och med kraft fortsattes hvad som ännu återstår.
Den vigtiga canalen emellan Maas och Mosel, uppskattad till 6,628,613 i’:dr btco, skall nu fortsättas och en jernväg dessutom fullkomna Belgiens communicationer med Tyskland.
I Frankrike äro de betydligaste floderna sammanbundna, och den som färdats uppföre
Rhone kan sedan styra sin kosa lill Rhen eller till Vestra Oceanen genom Seine eller Loire.
Frankrikes y5 särskilda canaler hafva kostat 35o millioner Sv. btco och utgöra i längd 345
Sv. mil; om härtill läggas y5o mil segelbara eller flottbara floder, så finna vi inrikes vattencommunicationer till en längd af 1100 Den 13 J a 11 u a ti f. m. mit.
Arbetena fortfara nied elt allvar, värdigt den stora nationen.
Anslaget till allmänna communicationsarbeten, jernvägarna oberäknade, uppgår årligen till öfver 3o millioner r:dr b:co, och den communicationsplan, soto Ingenieur Chevalier nyligen framlagt, upptager nya anläggningar lill ett värde af 5oo millioner Sv. b:co.
Näst Holland finnes intet Iand, sorn i ordets rätta bemärkelse är så sönderskuret af canaler sorn England.
Enligt en charta jag äger öfver alla Englunds canaler och jernvägar, utgå från medelpunkten af Riket, tversigenom de bergskedjor, som genomlöpa landel, 4 canalhufvudlinier till Rikets förnämsta hanmar och manufaclurstäder London, Liverpool, Hull och Bristol, sorn utgöra stöd för de särskildta canalsystemer, hvarigenom hvarje fabriksstad är förenad nied exporl-orlen ocii landets inre delar.
Jernvägarne utgöra coinmunications-systeinets fulländning.
Fräu London utgå 5 jernvägar i olika riktningar till Rikets gränser, nemi. till Dover, Portsmouth, Bristol, Yarmoulh och Liverpool, och vidare från Liverpool till York: en mängd biarmar communicera med jernverk, grufvor, stenkolsbrott och fabriker.
England bar ulgifvit öfver 4oo millioner Sv. b:co på canaler.
Öfver 5o underjordiska canalgallerier hafva en sammanräknad längd af öfver 2 Sv. milj Huddersfields-canalen har ett sådant galleri, sprängdt igenom berget till en längd af nära ^ mil.
Äfven i Scottland och Irland igenkänner man samma verksamhet i allmänna arbeten.
Af det förra landets canaler förtjena isynnerhet att nämnas de dubbla linierna emellan Östra och Vestra Håfven.
Dc 2:ne stora canaler, som ifrån Dublin genomskära Irland, utgöra vackra lemningar af de 36 mill. r:dr, som derpå blifvit nedlagda.
Dessa betydliga anläggningar utgöra ett af de första och vigtigaste vehiklen för Englands industriella öfvervigt.
Den hastiga utvecklingen af Förenta Sta.ernas folkmängd, produclion och rikedom, som hos Europas folkslag väcker lika mycken förvåning och afund, bar funnit sitt kraftigaste stöd i den djerfhet, hvarmed den unga nationen, ofia utan afseende på den närvar, varuproduetionens behof, sträckt sina canaler och jernvägar till landets inre delar, der naturens tillgångar ännu lågo obegagnade och väntade på odlarens hand.
Det var Staten NewYork, sorn föregick med exemplet och genom framgången af sina företag uppmanade de öfriga Staterna till efterföljd.
Erie-canalen, bekostad ensamt af NewYork, 55 Sv. mil i längd, kostade 18 millioner r:dr, men inkomsten steg 1831 till 2,700,000 r:dr.
Champlain-canalen, äfven anlagd af samma Stat för 3 millioner r:dr, afkastade 270,000 r:dr.
Det mest gigantiska verk af detta slag är likväl den år 1828 började Chesapeake och Ohio-canalen, uppskattad till 58 millioner r:dr med en slussning af 3,215 fots höjd och en tunnel genom Alleghany 76 D en i3 Januari f ro. bergen af något öfver -§ Sv. mils längd, Längden af Amerikas öppnade canaler var 1835 4o8 mil, och 220 mil nya canaler äro sedan dess“under ullörande.
Icke nöjde med dessa vattenlinie!' hafva Amerikas verksamme colonister redan anlagt jernvägar till en sträckning af 260 mil, med en kostnad af 85 millioner dollars, motsvarande circa 226,000,000 Sv. b:co, samt dessutom påbörjat jernvägar, som enligt uppgjorda planer komma alt utgöra 4 >2 mil i längd.
Jag har kanske för länge upptagit Pr. o. Ad:s tid genom denna öfversigt af andra nationers företag lill befordrande af lättade varutransporter och deraf följande production och välstånd, men jag har gjort det i afsigt att väcka hågen till efterföljd i den mån våra tillgångar medgifva och för att visa huru angeläget del är för hvarje land, som vill framstå i Europeisk täflan, att äfven tillegna sig medlen , som utgöra villkor derför; jag har gjort det för att visn, huru i jemförelse ringa de motstycken äro, vi äga i Sverige.
Södertelje, Hjelmare, Byelfsoch Väddö canaler och upprensningen af några Norrländska elfvar utgöra hvar för sig vackra och nyttiga arbeten, men Je äro isolerade och hafva ej ingått i något större sysleme.
Strömsholms canal, ehuru i sjelfva arbetssättet mindre lyckad, förtjenar alt särskildt lof— ordas, såsom inledningen till en vidsträcktare segelled, som bör fortsättas genom Dalarnes betydliga floder och sjöar; men såsom utgången från en större uppfattning kunna vi endast omnämna föreningen emellan östra och vestra håfven, delta ärorika minne af en tid, då landets financer ännu icke hunnit regleras efter kriget, och af den man, som ledde företaget och nästan tvingade den tveksamma nationen att fullborda det.
Sedan Göthacana!
Lief färdig, hafva våra hydrauliska arbeten varit inskränkta till enstaka anläggningar och partiella förbättringar; men tiden fordrar och tillgångarna medgifva nu att något verksammare steg vidtagas, för att, efter utländska exempel och efter naturens egen anvisning, utsträcka handelsvägarna och genom nedsatt transportkostnad lätta afsättningen af de producter vi redan äga och frambringandet af nya alster för verldsmarknaden.
Det är i öfverensstämmelse med dessa åsigter, som jag inför R. o. Ad. i motionsväg föreslår hvad som redan i StatsUtskts betänk, om extra-statsreglertn och deraf -föranledda diseussioner blifvit vidrördt, nemi.:
För det första: att en canal, benämnd Sveacanal, måtte öppnas emellan Venern och Hjelmaren i den sträckning som af Hr Öfverstlieut.
Edström blifvit undersökt.
Kastar man en blick på Svenska kartan, så inses lätt af hvilken oberäknelig fördel denna directa förening emellan våra rikaste landskap och städer måste blifva för handeln.
Ångbåtarne emellan Stockholm och Götheborg skulle, med undvikande af den meia öppna Östersjön, finna en linie fle - Dea 13 Januari f. ra. 77 ra mil kortare än åt Göthacanal.
Elt närmare handels» i n t resse skulle förena Slockholm och Götheborg, i den mån afståndet dem emellan förkortades.
Den betydliga hästkraft, som nu sysselsattes med transporten af Gölheborgska handelsvaror från Venern lill Örebro, och likaledes Stockholms varor öfver Örebro till Mariestad och Christinehamn, skulle till en stor del besparas.
Denna canal skulle blifva af oberäknelig vigt för Nerike, isynnerhet för Nora bergslag, sorn derigenom finge afsättning på tackjern och malmer; den skulle således undanrödja anledningen till denna orts begäran om laekjernsexport.
Dervarande rika malmer, som i anseende till skogsbrisl ej nu tillgodogöras, sk ull e kunna förädlas vid kusterna af Venern.
I samma mån som malmbrytningen i Nerikes bergslager uppmuntrades, skulle Vester» Jändska bruken, som nu sakna egna grufvor', komma i mera oberoende ställning och öka sina tillverkningar till fördel för exporten.
Behofvet för jernhandteringen och deri statsekonomiska vinsten af en sådan reglering inses lätt, då man besinnar, att af tackjernsliliverkningen i Nerikes bergslager (enligt Landsh.embetels sista 5 års berättelse, uppskattad till -i46,444 skepptd) icke inom samma län till >långji-rn utsmides mera än 63,670 skepptd, hvaremot VVei inländska smidet, utgörande circa 120,000 skepptd, icke inom länet finner större tackjernstilIgång än circa 38,000 skepptd och således måste fylla bristen genom landttransport ifrån Nerikes bergslager.
Dessutom måste 5o härdar inom Dalsland och Skaraborgs ian stödja sig på samma tackjernstiilgång.
Den ojemförligt största nyttan erbjuder likväl ifrågnvar. cana Hedning, i händelse af en fiendtlig flottas öfvervigt i Östersjön.
En blokad af Stockholms skärgård och Södertelje- och Götha-canalers utlopp skulle hämma jernexporten och afbryta Stockholms handel, ett förhållande så menligt för den del af Riket, som deraf är i beroende, att man endast derutaf skulle behöfva hemta skäl för öppnandet af en ny helt och hållet inländsk segelled lill vestra kusten.
Ifall de skäl, jag anfört, vinna bifall, återstår att undersöka, huruvida canalanläggningen bör ske genom Staten ensam eller genom enskildt bolag, med understöd af Staten.