Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lf denna beskaffenhet äro wisserligen alla wid äfhandlingar om fast Egendom förekommande sörbehäll för sälfarett eller andre, att antingen emot lika köpeskilling, som den han fär, eller nägon annan i förhand bestämd summa, fä äterlösa den nfstädde Egendomen, emedan penningars waklande wärde delS af fä bland menigheten inses eller rätteligen begripcs, dä samma Dalers eller Riksdalers tal nämnes, dels i alla fall icke kan förut beräknas, hwarigenom händer, att sädane willkor oftast medföra merkell» ga lidanden.
Lch som det dessutom är lika onekligt, att dä en af dplikt sörbehäll beroende ägare omsider hinner inse det han, när omständigheterne nödga honom afstä Egendomen, icke kan äterfä hwad den honom kostar, mäste hugen förswinna för nyttig odling och förbättring ; äfwen ssm en Borgenär, hwilken, okunnig om Äboens inflränkta rätt, lemnar försträckningar, som ehuru icke öfwerstigande Egendomens werkliga wär» de, likwäl wid dess föryttring icke kunna deraf utgå, Llifwer lika smärt som oskyldigt lidande; fä hafwa Riksens Ständer ansett det wara bäde för enskild säkerhet och allmänt bästa af högsta wigt, att sä äfwentyrligs äftal, hwarigenom sjelfwa ägande och dispositions-rätten pä wisst sätt inflränkes, blifwa hindrade, dock med bibehållande af arfwinges Lagliga rätt till börd.
Ständer anse ock förbud häremot full» kotvligen öfwerensstämmande med de grundsatser, hwar» pä Lagstiftaren haft afseende, när den fordna bördes rätten fick det flick den nu har^ Bördemannen ägde i äldre tider rätt, att efter mätismanna ordom inlöser arfwejord som skulle söryttras; men som omissheten om resultatet af en flcende »värdering hindrade ett säkert beräknande af ersättning för nedlagdt arbete och kostnad, ansägs nödigt att genom 17L0 ärs
Förordning lätes
Den L4 April.
Ma wärbet af säljaren sjelf bestämmas till del högsta som annan köpare wills derföre giswa.
I likhet med denna i allmänna Lagen fökide prim eip, samt pä osman anförde grunder- anse Riksens Stander derföre följande tillägg wid 2 §. 1 Cap.
JorHa-Balkcn nödigt och anställa j underdänigstcc det mätte samma tillagg genom Eder Kongl. Majus Nådiga Sanction erhälla kraft och Lag:
Ej niä Säljaren L Röpe- eller SkiftesAfhanLking om jJord och Fastighet hädarreft
Ler förbehålla sig eller andra, att emot någon i samma Afhandling bestämd pcnmnge-Summa eller andre willkor, fa framdeles winna Egendom ater.
Sker thet, ware utan werka», och Lagfart a fg-ant köp eller stifte icke Maten.
Riksens Ständer framhärda Stormägtigste AklerNädigste Konung t Ehuru Riksens Ständer, med öfvertygelse om nöds, wändigheten af en ny Byggnads - och Husefyns-Ordning.
, önffat kunna dertill afgisnza slt. fstr anda,märet i alla afftendcn tjenligt Förflag, och detsamma Eder Kongl. Majtt-s
Nädiga pröfning, underställa, stafwa dock Riks fens Ständer uti ett ämne af denna bestaffcnhct, som r anseende till hwar-jo Landsorts se, stilla kocala omständigheter fordrar olika sörestiifter, och i saknad af derom nödige fullständige uplysniugar, icke trott sig kunna i underdånighet förestå en stadga-, som för dest hela wore fullkomligt lämpelig.
Af sadan anledning anställa Riksens.
Ständer ö underdänighet, det täcktes Eder Kongl. Msj.st, ledan alls^ 502 Den 14 April. nödige underrättelser och upgiftcr blifwit genom weder» börande frän Lrterne infordrade, Nadigsi lata i detta angelägna amne utfärda en sadan Författning, som kan finnas lämpelia efter tidernes förändrade stick och hwarje Landsorts olika behof.
Ständer framhärda rc. Stormägtigste AllerNädigste Konung!
Eder Kongl. Main har uti Nädig proposition af ben 1? sifil.
Februari,' i Räder behagat till Riksens Ständer.framställa Zernhandteringens närwarande swäs ra belägenhet samt ounogängeliga behof af allt möjligt understöd; och da Eder Måill Nädigst insett att medel till någon »vidsträcktare hjelp icke äro att tillgå, har Eder Majit till Riksens Ständers omtanka i Skader öswerlcmnat att lampa de fordne Författningar om Län pä Bruks Effecter efter Zernwerks-rörelsens närs »varande förhållande och behof, att undanrödja alla för Banquens säkerhet icke owillkorligen nödige ftvärigheter derwid och genom »visa föreskrifter sätta deras Fullmägtige i tillständ, att med »värden om Banque» förs ena en flälig omtanka för Näringens bestånd under ännu möjcligen inträffande widrighetcr och »nistöden.
Detta wigtiga och för Banque»» i spnnerhct under dest närwarande belägenhet magtpäliggande ämne haftva Riksens Stander efter inhämtad kännedom af de förcssrifter, sorn lid efter annan blifwit Banco-förwaltninge»», angäende utlåning pä jern och andra exportabla effecter, meddelade, ragit under sorgfälligt öfwerwägande; och dä derivid funnits, att förändring af dr för Banquens
Län pä nystnämde effecter förestrifne stadgande» i synnerhet under Werkets nuwarande Financiel» stallning mäste med all sorgfällighet undwikas, haf - Den 14 April.
M3 hofwa Riksens Ständer deremot bifallit, det alla de Jernlän, hrvilkas Zcerbetalning blifwit förlängd till deir 1 nästkommande Jun',!, mage fä innebegripas under samma äterbetalnings-styldighet som de, hwilka frän den 1 Nowember nast!. lill den 1 Maji innewarande är Utgätt och utgå; äfwenfoni akt de pä Attester ifrän Upstädernes WZgar bcwiljade
Län mä nkr innewarande är fä ätnjnta enahanda förmän hwad äterbetalningen angär, som Författningacne för Länen ä de i Stapelstads Wägarne förwarade efsccler medgifiva.
Sedan i anledning af Eder Aongl. MajktS
Nädiga proposition den 7 September sk.levit ä,r om nödWandigheten af nägon undsättning för Westerbottens olycklige Ilnvänare, Riksens Ständer i underdänighet bifallit, att af de Banqucn för Stats-Werkets räkning insatte och dä ännu, otstfponerade frimillige Län och gaswor ett Län af 50,000 Nd.
Banco mätte räntfrith lemnäs förenämnde Jnwänare,. att fördelas och anwändas pä det sätt, Eder Kongl. Majit i Räder pröfwade lämpligast till befrämjande af Landets förmän samt den allmänna nödens afhjelpande; äfwensom att de under de 2me första ären stulle blifwa sörffonte för all äterbetalning, men att de sederm-rra borde betala ^:dcl sä akt fprstottet pä Trenne är derefter eller till och med >814 mätte wara fulleligen ersatt, haswa Riksens Ständer, uppå ytterligare föreromnc bewekande ffäl, Mälsten sädan prolongation af äterbetalnings tiden, att fem är fä beräknas utan inbetalning och Summan sedan inbetalas pä twännc är, hwarom Riksens - Lo4 Den 14 Aprii. sens Stander härigenom fä hos Eder Kongl. Maj;? underdånig anmälan g,'öra.
Riksens Gtänder framhärda re. ^ Företogs till afgörande Stats - Ut,kottets förlidnr gärdag pä bordet lagda hemställan nn Memoria! af den 12 dennes, huruwida ille hädanefter der twä af de Rcspectlvc Ständen stadna emot twä, Stats-Utstok-?
tet dä till tidens winnanve mätte wara tillätit, att ritan serstfld anmäla,! af en flik skiljaktighet, fä företaga sadane frågor till afgörande uki det förstärkta Stats - Ukffotiet, i enlighet med 69 §> Negeringsformen och 3O §. Niksdags-Lrdningen.
Friherre Klannsrdeim, I.rlrs Dä jag i gär nyttjade min Riksdagsmanna-rätt att lagga deus na fräga pä bordet, skedde sädant för att inhämta up-> lysning om hwad Riksdags - Ordningen till äfwentyrs häröfwcr kunde stadga. ZO §. af Riksdags-Ordningen innehåller endast följande föreskrift i afseende pä sädane frägor: fLrfare
Utskottet, förstärkt till det antal Ledamöter, som Regeringsformens 69 §. föreskris» wer, dermed pä det sätt npsinämnde Luis K. §. (ncms ligen 69 och 71 §. §.
Regeringsformen) utstaka; och Riksdags-Ordningen stadgar ej något förbud för Riks, sens Ständer, att om dem sä godt sones tilläta det förstärkta Stats-Utskottet, att omedelbarligen anställa votering öfwer sädane frågor.
Enar jag säkedcs uti StstsUtflottcts hemställan icke stnncr något stridande emot Grundlagen, hemställer jag om icke, dä Riksdags» arenderne nu synas fordra ett styndesamt flut» denna hemställan kunde af Ridderstapet och Adeln bifallas. Grefwe Ds la Darstis, flacod.
Uti forewarands fräga kan jag i§e mara af samma tanka som Friherre - Den 14 Äprik, 8oZ herre Msnveib-im yttrat.
Det kunde lätteligen hända, att Stats-Utffvttet pä ett emot något Riks - Ständs mening oliin sätt fattade befi tanke uti en fräga, hwaruti Riks» Ständen slädnät nti stiljaktige bcfllit. llrflottct skulle dä crhälla en förklarings-rättighet som detsamma, efter min öfwcrtpgelse, icke bör tillkomma; och jag kan således för min del icke bifalla den af bats - Utskottet gjorde hem» ställan, Grefwe Milner, VSrnn.
Förcwarande vfwer läggning synes mig innefatta 2me frågor; den ena, huru» wida dcn af Utstottcr begärde tillätelfe skulle wara mot Grundlagen stridande: att den det icke är, synes nu Friherre k-I-irmerbcim hafwa titträckeligcn ädagakagdt; den andra frägan ar, huruwida Högloft.
Ridderfkapet och Adeln behaga sriwilligt cedera sin owillkorliga rättighet, att enär sadane frågor, der twanne Ständ stadnat emot twanne-, böra genom Namns afgvras, dervfwer inhämta Statss Utssottets förutgäende anmälan; och dä erfarenheten redan wisat att i de fall, dä twanne Ständ warit af skiljaktig tanka mot de andra twanne, Ständen icke frängätt fine beslut, tror jag att det ffulle wara ett medel till tvinnande af tid ym Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Stats. UtstottetS gjorhe hemställan» Grefwe ve Is vsrllie. Zag ber om forlätclse, der hgr wisierligen handt, att efter anmälan af inträffande ffiljaktighetcr Riks-Sländcn sammanjemnkat sine tankar.
Grefwe Itlörncr. ^ag tror ej att en sadan ;cmnkning ägt rum när twä Ständ tydcligcn stadnat emot twä, för hwiliet enda fall, Stats-Utffottet vegardt att fä omedelbarligen med biträde af sin förstärkning utöfwa afgörande rätten; utan lara sadane jemnkningar endast hafwa ägt ruin, när Riks - Ständen sins emella!', stadnat i Dm i4 April. flere än tivänne skiljaltigheter, i hwilka sall jag anser en för rutgängen anmälan wara aldeles ouMgangelig.
Herr Grefwe» och Ordföranden gjorde propofltion pä Stats-Utflottsts hemställan hwilken föröfrigt bifölls; men Grefwe v- Is Osrllie förklarade» stt ehuru han icke wille sätrasig emot bcflutet, önskade han!
Protocollet antecknadt, det han icke ansett sig kunna dertill lemna sitt bifall.
Undertecknad LUversiolpe, ^xel Osdlie! , utbad sig fä fräga, om icke Högloft.
Ridderjkapets och Adelns mening warit, att desi nu gifne bifall endast skulle gälla i afseen^ de pa de mål, hwilka under den äterstäende delen af denna Riksdag kunde komma till afgörande af det förstärkta Stats-Utskottet.
Grefwe O- Is Qsrllie medgaf beflutet pä sädant sätt fattadt, men erindrade, att Stats - Utskottets hemställan, icke hade warit sä uttryckt.
Grefwe körner yttrade att för längre tid utsträckt hade Åtminstone icke Stats-Utskottets mening warit.
Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärs - och OeconomieUtskottets den 6 dennes pä bordet lagda Betänkande, anzäende sättet för »verkställande af uphandlingar för Kronans behof samt försäljning af umbärligs persedlar.
Grefwe O^IIendoi-Z, jsvbsl, Ikenning rtpläste till Prvcollet följande: Wid Högloft.
Leconoinie- och Beswärs-Utffottcts Betan - Den 14 April.
607 tänkande em sättet för werkstallande af uphandling för Kronans räkning, samt försäljning, af desi umbärliga Tiondcpcrscdlar och öfrige effectcr, får jag forst anmärka, att det förmodeligcn lärer genom misitag deri influtit det yttrande, att flikc försäljningar genom, pä en gäng, ä twännc serstilte ställen, anställande Auctioncr werkställes, enär det icke synes lämpeligt att ifrägawarande persedlar och efferter annorstädes än der de äro att tillika bese och sälcdes blott pä ett ställe kunna försäljas, äfwenfom jag icke med Utskottet instämmer deri, att olämpeligt more wid Auctioncr för anbuden utsätta ett minimum, hälst detsamma icke för Auckioncns afsigt borde kunna lägga nägot hinder i wägen, enär det pä wederbörandes omsorg ankommer, att efter warorncs warde detta Minimum behörigen lämpa och bättre more, att de blefwo osälde, än till underpris föryttrade; men hwad jag i synnerhet sinner wara wid Utskottets Betänkande anmärknings-wärdt/ är att, till besvarande af Herr öfwerste-Lieutenant Qripencvslst, anförande, det mätte införskrifning af Utländske Kläden till ArmSens behof uphöra, Utskottet anscdt sig sa myckctmera bcfogadt tillstyrka, att detta mätte till Konungens Nädiga godtfinnande öfwerlemnas, som denna rättighet ägde sä nära sammanhang med Kongl.
Höga rätt i Commando-mäl, att Utskottet trodde sig, utan inträng deri ingen annan tanke kunna yttra; att detta helt och hållit pä Konungens Nädiga godtfinnande ankommer, är utan all fraga, och i sä matto instämmer jag i Utskottets mening, mell ehuru jag wäl förmodat, att under benämning af Commando-mäl mycket skulle kunna hänföras, hade jag likwäl aldrig förmodat, att Kkädcs-uphandlingar skulle up-- höjas till de foretag, som derunder kommo att beräknas» Detta uplyser wäl Oeconomic - Utskottets sätt att se och b>döma, men jag hade deremot trodt, att detta bordt blifwa anscdt som ett Lcconomie-mäl, deri Riksens Ständer stgds 8oz Den 14 April. agde att underdäniga önstningar för Konungen framställa^, samt akt Ntflotttt ester föregängen granskning af saken sätedes bardt tillstyrka bifall af Hfwerste - Lieutenant Orixeli^v2llltz andragande, sä tvål ! grund deraf, att en möst lig winst för Kronan, af för bättre pris erhållande Utländske Kläden, blott ar en inbillad icke wcrkclig winst för Stgte:, utan twartom cn förlusta enar samina behof afi egne tillwerkningar kunde upfyllos, som ock k följd af dem allma na nyttan. deraf, hw-ilkcn wisar sig i ett annat a st stende, dä inhcmffs Älädcs-tillwerkumgar bereda ett, med, förtjenst förenadt, nyttigt, syflosattande i spanad och wäfnad, för ett oberäkneligt antal fattigare, som i annat fall i saknad af arbete skulle sakna nödig bergning; och hem», stä r jag wördsammeligcn om icke ett sä beffaffadt un-, d dänigt ti styrkande, kunde Konungens Nädiga godtfia-- nande underställas» H-rr Loricks, ddilz.
Det ar Mig okärt wara nödsas, kad förklara, att jag fattat meningen af det nu upläste Betänkandet sädan, att jag deri helt och hällit saknar hwad Författningar redan fvrcskrifwa om uphandling af det som till Armeen för Kronans räkning behvfwes.
— Har fors. dräs ej nya stadganden i detta fall enär de sem finnas, Sjörå tillfyllest, och da bör förhällas salunda:
Att Kongl.
Commerce-Collegium wid en thy förelagd tid utfärdar och med wcderbörande communiccrar sa kallade pria-couranter pa allt, hwad i detta och annat afseende kan wara ast nöden: att den, under hwars tillsyn uphandling stall bes sörjas, tager deraf kunskap om priserna, utställer Auction derom, sedan Allmän Kungörelse föregadt inom cn wist redan bestämd tid, och fäledes ingalunda sä kort.
Herr Zantesson behagat föregifwa; men om Auctipns inropen finnas obilliga, upffjutes med beflutet deröfwcr enligt der»m förut gjord reservation, hwarcfter widtages den dä först af Konungen Nädigst tillätne ätgärd, att genom be-: ting Den i4 April. 609 ting söka bättre willkor.
Sä har under min tjenst zöring i Kongl.
Krigs-Collegio nicr än cn gäng till Kron ns fördel warit practiccrat, älmmstone före och under fvrtgäns gen af förra kriget i Finland.
— Jag hoppas häri wara trodd pä mine ord.' nicn nog skulle jag med Utdrag af detta Collega Protocoller kunna sädant styrka och tillika wisa > hwad jag nu exempelwis af minnet wägar anföra att Kläde som pä Auction gick tillgå si. aln borflöts sedan genom beting för 29 si. nägra runst. och sä widare med annat.
Man bör derföre ivid uphandlingar och försäljningar för Kronan ej absolut binda sig mid Auctionen, om de ock yrkas, säsom nödige för controllen; tyman 'x lika blottställd för sammansättningar äfweN dä — och jag har ofta erfarit till och med otroliga händelser i den mä gen, samt skulle äfweN Nu kunna omnämna ett nyligen inträstad förlust för Kronan genom en wist operation af försäljning pä Auction, dä man kunnat winna, om cn föreslagen anstalt genom beting fädt nyttjas- Noga upmärksamhet och kännedom af währans rätta warde kan och bör allt förekomma- och en rättskaffens Embetsman glömmer ej heller harwid gjöra sin pligt.
Jag tillstyrker d> rföre ett fullkomligt afsiag pä UtstottetS förcwarande tänkande och hwilar tryggt wid Styrande MagtenS nädiga omsorg, att efter förra manligheten läka härutinnan förfara, utan att jag nägonsin lika med Ulffottet kan hänföra detta till Commande-mäl.
Herr Grefwe» och .TrdfLranden proponerade bi» fall pä Utskottets Betänkande Ropades rllcj. Grefwe vs Is vsrckie.
Jag tror att i detta som mänga andra fall blir cn skilnad ofta betydlig emellan Theone och vractique.
Ingenting tyckes med mera billighet förena - Z10 Den 14 April. ena en större och sakrare winst för Staten an all allt, som till allmänna behof uphandlas, blir det pä öppen Auction, dä hwar och en äger att gjöra sitt anbud och Statens Embetsman att antaga det för Stats - Enstan förmånligaste, men tillfälligheter kunna mälla motsatsen och jag niet at^ sädant nu nyligen händt; i brist af tjenligt Lärft hade Krigs- Förwaltningcn under sista kriget nödgats upköpa gröfwa Bomullslarfter.
Ett betydligt förråd af nära 600,200 alnar wörö nu wid fredsslutet öfrige, de skulle saljas och personer med fullgod borgen erbödo derföre nist., jag tror till ochmed iL st.aln churudekej kostatKronani inkvvwer ön 6 a 6^ st. alu; oagtadt denna winst blef i grund af äberode Författningar försäljningen wägrad pä annat wis än genom öppen Auction , den hölts äfwen och Bomullslärftet säldes derstädes till ett sa lägt pris att Kronan kill flere looo Rd. förlorade hwad hon hade ernätt om enligt förste anbudet det utom Auction blifvit försäldt. — HofMarstalkrn m. m.
Sifversparre som är här närwarande och Ordförande i nuwarande Krigsförwaltning lärer kunna om sä päfordraS bcwittna hwad jag här yttrat.
Jag fär i ödmjukhet af allt detta föreflä afflag af Utskottets Betänkande och att detta helt och hällit Leconomiffa mäl mätte updragas Kongl^ Majtts Nädiga ätgjard Ätflillige begärde att Betänkandet mätte affläs.
Herr Grefwen och Ordföranden gjorde proposition till afflag ä Betänkandet, hwilken Bifölls.
Ankom och infördes en Deputation frän det Wällofl. Borgare-Ständet anförd af Herr Borgmästaren Victorin, som tillkännagaf StändetS öfwer Leconomie - Utskottets Be - Den 14 April. Z1L Betänkande rörande förfwars-medel tagne beslut innefattadt i följande:
Utdrag af Protokollet, hällit i Borgare-Ständets Plenum wid Riksdagen i Stockholm den 14 April Igro. E. D. Nar Borgare- Ständet, efter nogaste granffning och öfwerwägande, till stuteligt afgörande företog Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Beswärs - och Oeco« nomie-Utffotts Betänkande af den ro dennes, i anledning af Kongl. Maj: s Nädiga swar till Riksens Stander, pä deras underLäniga strifwelse rörande Wargeringen, blef samma Betänkande af Ständet gilladt, med följande ut, trpckeliga willtor 2 ilo Att Hfmerste - och Regements-Officerares till och med Capitains - Boställen mä i den Allmänna Noteringen inbegripas och endast Officerares af lägre grader samt Under-Lfficerarcs Boställen derifrän undantagas.
L:o Att Kongl. Mastt, när Förstärknings--manskapet upbädas till tjenstgöring, täcktes, pä lika sätt som i 6Z§. af Regeringsformen är stadgadt, Riksens Stander till Allmän Riksdag sammankalla. z:o Att Utskottets ifrägawartmde förslag mä anses antagit intill desi Riksens Ständer ä Allmän Riksdag derom annorlunda besluta. 4:0 Att Förstärknings-Manssapet, säsom endast och 0- willkorligen bestämdt för Rikets förswar, i händelse af fiendtligt anfall, ej kan commcnderas lill Rikets ultrs ma. rinsks besittningar, ej eller såsom hjclp-troupper eller cons ligent under främmande Magts befäl ställas.. 5:0 Att sista Meningen af Momentet Lil.
O. i Utskottets - 512 Dkn 14 Apri!. tets Betänkande, ifrän och med orden: rvid anflaffanöer kif detta manskap, alldeles utgär. 6:0
Att > slutet af Momentet Lil. 6, efter orden: tjenstbar karl i sitt ställe, tillägges: utan afseende pä äldern. 7:0
Att icke NaAoN mansperspersott
Med frista lemmariNoM den af Utstvttet förcflagne älder, af hwad Ständ, Embete och willkor han halst wara mä, urom Konungens tjenstsökande Stats-Minister, Stats-Räder och Stats-Seereterare, bör frän lottning till krigstjenst i den uprätrade Förstärkningö-Armeen wara befriad x;o Att den sorn bland Förstärknings - manskapet ar rnstrifwen ej kan med hwad willkor som halst, sa länge hans tjenst warar, till Soldat wid något wärfwadt -RegcrNente för framtiden anwärfwas, utan all öfwercnskoms mel se i slike fall för ogild anses, samt 9:0
Ätt antalet af Förstärknings - manskapet wal ma tlpsättas till högst 50,000 män, men att alldrig nägön af detta manskap fat ifrän samlingsplatsen eller Standqwarterct aftaga, innan han med full beklädnad och bewäring blttwit försedd.
Likwadt af en sann Fosterlands kansta, och det renaste Upsät att häfwa lis och blod osparde till förswar af Rikets ara och sjelfständighet, kunde Borgare - Ståndet icke ett ögonblick twcka, att under erkännande af Hans Kongl. Mahrs LandSfadcrliga afstgtcr, med underdänig beredwillighct möta deN nädiga framställning, hwarmed HanS Maj:t uti Desi ofwannämnde swar till tstiksens
Ständer erindrat o>n sadanc anstalters widtagande, som till ernäende af detta högst wigtiga ändamäl aro oundwikeligeil nödige; och dä Ständet ansag de förbehåll hwilka Ständer i föiberSrde mätto beflutit, icke wara af den beskaffenhet - Den 14 April. 6i3 hel, att de hindra hufwudsakliga antagandet af detta förslag, som i wisit afseende är en fullföljd af det till samnta Utstötts handläggning förut öfwerlämnade och derstädes beredde ärende om Wargeringen, hwars uplösands tillägger den nu föreflagne National-Armeringen egenffap äfen förökad nödwändighet, har ock Ständet trott sig, utan behof af någon äterförwisning, kunna stadga desi förenämnde beslut, i den förmodan och med den wördsam, ma och wänliga önskan, att ds Nespectwe Med - Ständen häruti täcktes med Borgare-Ständet sig förena.
Utsuga.
Ux UrotocoUo I. keterLon.
Dkputatronen afträdt företogs till afgjörande Allmänna Beswärs- och Oeconomie-Utskottets, sedan den z dennes pä bordet hwrlande, utlåtande angäende inrättningen för fattige barns upfödande; hwarjemte uplästes ett af Friherre L^ernsteät, La,t Oa?tnk, den 17 Mars till 'Urotocollet afgifwit Memorial i samma ämne.
Grefwe 6vII--^llorx , Isdi-.ii Ilen liing, upläste ett fä lydande Dictamcn: Sedan Högloft.
Heconomic - och Beswars - Utstöttek ^ Uppå flere i Riks-Ständen gjorde anmärkningar huswud^ sakeligen förändrat desi förra Betänkande i afseende pä fattige barns underhäll samt, med aterkallande af föreskrifter till utgifter i sadan wag, instränkt sig till det uttran.
Le i 4 §. att hwarje Socken mä äga inom sig utse de tjenligaste utwagar till sine fattige barns försörjande, skulle jag wäl icke wid detta sednare Betänkande hafwa något, att anmärka, sä framt ej Utstottet genom införande af en Ny eller den 7 §- motsagt ej allenast nytznämndc desi pt, trande, utan äfwen ä nyo ingätt i en ny Bcwillnings före Ri>d. och Ad. prok. 6-te Land. -chra Lfd. r7.o zz.
Zi4 Den 14 April. förestående, som Utskottet, uppå flere sänger ifrän Stan» den derom gjorde erindringar, och afwm i synnerhet i det r fr äga warande ärendet medgifwit icke höra till desi ätgärd.
Utskottet förklarar i samma §. säsom tillagg sä wäl ifrägawarande, som Betänkandet om Allmänna Fat'tigwärden (hwilket sistnämnde likwäl längesedan är hos Riksens Ständer afgjort) böra foresta att det mä bli elk lagligt äliggande för hwar och en i att mohn af sin förmogenhet jemnlikt nu faststälde LewillningLgrunder bidraga till de behöfwandeo bergning inom Len Socken hrvari man är innewänare samt att Lenna afgift lika orvillkorligen som allmänna Rrono-utstMerne böra utgä»
Lch dä Utstottet sälcdes genom förestående afen ordentclig Bewillning, synes mig äter hafwa sträckt sig ntöfwer gräntsorne af desi werknings krets, hade jag ätminstone wäntvt, akt Utstottet skulle hafwa ingädt s pröfning och bedömande af de skiljaktig? omständigheter, som härwid »nöta.