Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han har gjort en jemförelse emellan de af mig i förbigående omnämnde trädgårdsmästare och stallmästare m. ra. å den ena sidan, samt soldaters exercerande å den andra, men deremot förklarat, att han sjelf icke vore praktikus, hvarföre han ock i båda fallen slagit slint.
Jag får underrätta honom, att, då man exercerar soldater, raan ganska ofta nödgas anlita dermed oberoende personer, ty någon gång mäste vara den första, och man måste först gå i sjön innan man kan lära sig att simma.
På samma sätt måste äfven de, som lära barn, likasom öfrige exercismästare, öfva sig och, hvad de förra beträffar, kan undervisning dem icke bibringas annorledes än genom deltagande i undervisningen uti skolan.
Deraf riskerar man icke mera än eljest.
Barnaläraren måste alltså utbildas i seminarium, för att kunna lära sig förstå att meddela andra undervisning i de ämnen han skall behandla.
Samme talare, hvilken ifrade emot reformens fortilande tanka, har äfven sökt att förvrida mitt yttrande och dermed velat tillintetgöra den lilla kraft min framställning kunnat hafva.
Han har nemi. påbördat mig det yttrande, att jag skall hafva sagt, att, för alt vara lärare, det behöfdes en inre genialisk kraft, en uphöjd ande, hvilken sednare måste vara medfödd eller inläras i ett seminarium.
Jag sade väckas i ett seminarium, ty det är en känd sanning, att många stora krafter kunna framkallas genom undervisning och sålunda kunna äfven i ett seminarium väckas krafter, som förut varit slumrande.
Till denna enkla sanning hafva vi kommit genom den värde ledamotens vackra försök att förvrida en sats, som i sig sjelf är sann.
Jag vill icke längre uppehålla Ståndets tid, men önskar, att detsamma för bibehållande af sitt anseende icke ville bifalla Utsk:s Betänk.
Jag vågar tro, att de af Ståndets ledamöter, hvilka något sysselsatt sig med detta ämne eller läroverksfrågan i allmänhet, måste erkänna att ett stort behof deri förefinnes.
Det är allmänt kändt, att tillgång på skicklige lärare saknas.
Denna sats är så allmänt erkänd i andra länder, att knappast något land finnes, der man icke inrättat lärare-seminarier eller ock på annat sätt sökt afhjelpa bristen.
Jag förenar mig således med Hr von Hartmansdorff och de med honom liktänkande och tror, alt rätt vackra resultater skola erhållas, om 5,000 H:dr komma alt vid hvartdera universitetet användas för detta ändamål.
Lika med Hr von Hartmansdorff tror 442 D en 26 Juli. jag äfven, att det icke vore så menligt att på detta sätt inöfva lärare.
Jag har hört lärare vid olika skolor yttra denna åsigt, och jag tror, att Professor Carlsson haft fullt skäl för sin framställning.
Att frågan är af stor vigt, synes deraf, alt Hr von Hartmansdorff och Prof. Carlsson, hvilka eljest äro af olika meningar rör:de läroverken, likväl i denna fråga förenat sig, derförutan PresteSt., som bäst förstår saken, äfven återremitterat Ulsk:s förra Betänk.
Ulsk. kunde således haft skäl nog att tillstyrka bifall till motionen, serdeles som för några riksdagar B.
St. beviljade ocb till K, M:s disposition stälde ett tredubbelt belopp till undervisningsverken emot hvad K. AI. begärt, och Prof. Carlsson nu endast begärt att 10,000 R:dr skulle i upgifna ändamålet ställas till K. M:s disposition.
Ilr Liljehöök, Carl Berth.:
Afven med fara att anses såsom den der, hvilken icke önskat bildningens framsteg, vågar jag dock tro, att Utsk. icke saknat skäl för sitt afstyrkande i detta fall, helst förslaget blifvit framstäldt af enskild motionär.
Jag är dessutom öfvertygad, att om K. AI. ansett ifrågavar:de anslag vara behöfligt, K. AI. icke underlåtit att derom afgifva Propos:n, och på dessa skäl anhåller jag om bifall till Utsk:s Betänk.
Alånga ledamöter hördes ropa på propos.
Såväl de ständiga ropen på propos:n som äfven andra omständigheter, som här blifvit åberopade, göra väl föga troligt, att de, hvilka önska, alt afseende mätte fästas på hvad här blifvit yttradt till förmån för förslaget, skola vinna något gehör; men här finnes en annan omständighet, som goldet kanske ännu mera frugllöst att yrka derpå.
Till att tänka på denna omständighet nödgas jag af den siste talarens anförande.
Han sade nemi., att när K. AI. i denna fråga icke afgifvit proposm, vare det anledn. alt tro, det saken vore af mindre vigt.
Ja! skola vi så sluta till skolfrågornas mera eller mindre vigt, så komma vi till alltför besynnerliga slutsatser.
Hr Tersmeden nämnde, att R.
St. vid någon riksdag beviljat 3-dubbell del belopp K. AI. för skolväsendet begärt.
Hvad hafva vi sedan dess till upmuntran för vår frikostighet från Regeringens sida erfarit?
Jag har redan vid ett annat tillfälle yttrat mig derom, då dechargebetänk. förevar.
Jag vill icke åter uprepa det, utan endast förena mig med de talare, som bär visat vigten och nödvändigheten af detta anslag.
För att utföra hvad de önska, finnas måhända medel inom de stora tillgångar R.
St. redan beredt Regeringen, men derom äro vi i fullkomlig okunnighet, emedan så litet från Styrelsens sida blifvit oss vid denna riksdag meddeladt.
Aledan jag har ordet, måste jag besvara en Frih. Cederströms anmärkn.
Om jag rätt fattade honom, yttrade han, att enl. hans åsigt det vore vådligt att låta dem, som skola blifva lärare, försöka sig i undervisningen af barn, som äro lemnade till handledning af en rektor.
Kan detta vara mera vådligt, än att låta en icke invand lärare öfvertaga undervisningen utan tillsyn
Den 26 Juli. 443 af rektor eller andra erfarne män?
Kan man på allvar påstå sådant?
Kan man motsäga de tänkvärda ord Hrr Adelborg och von Hartmansdorff yttrat, men som tyckas icke hafva vunnit gehör?
Jag skall icke vidare yttra mig i saken; men jag beklagar blott, att samhällets mest angelägna frågor skola lemnäs så handlöst utan behjertande, och att ”propos:n, propos:n11 är det enda man önskar sig.
Ofverläggningen ansågs härmed fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framslälde, att, i fråga om nu förev:de mom. litt. g, Hr Adelborg yrkat bifall till Professor Carlssons motion, att en summa af 10,000 R:dr årligen måtte anslås till lärareanstalter för blifvande lärare vid Elementar-läroverken, att med lika belopp mellan 2:ne seminarier fördelas, samt att R.
M:t i underd. anhålla om vidtagande af nödiga åtgärder för dessa anstalters inrättande; Frih.
Alströmer instämt i Hr Adelborgs yrkande med den förändring, att anslaget måtte intill nästa statsreglering ställas till Konungens dispos:n, och flere talare yrkat bifall till Utsk:s hemställan.
Efter sedermera först till bifall å Ulsk:s hemställan, derefter till bifall ä Hr Adelborgs yrkande, och slutligen lill bifall å Frih.
Alströmers yrkande framställde propos:r, som besvarades med blandade Ja och Nej, blef förnyad propos. till bifall å Utsk:s hemställan framstäld och besvarad med starka
Ja, blandade med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han nu funnit
Hr Adelborg begärde votering och yttrade derjemte:
Jag har intet emot att förena mig med Frih.
Alströmer och har således antagit hans förslag till kontraproposm.
Uplästes till justering och godkändes en sålydande voteringspropos:n:
Den som bifaller StatsUtsk:s i dess Utlåt.
JVZ 185 gjorda hemställan i fråga om mom. till g. af 11 punkten i samma Utsk:s Betänk.
JVs 73, röstar Ja; den det ej vill, röstar
Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att en summa af 10,000 R:dr årligen intill nästa Statsreglering anslås till lärareanstalter för blifvande lärare vid Elementar-läroverken, att med lika belopp mellan 2:ue seminarier fördelas, samt en underd. anhållan hos K.
M:t om vidtagande af nödiga åtgärder för dessa anstalters inrättande.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 27.
Nej — 10. 444 Den 26 Jul i.
Härefter förekom och lades till handlingarne Utsk:s yttnde ang:de de öfriga delarne af 11 :te punkten.
18:de ■punkten.
Utsk:s yttr:de lades till handlingarne'. 3'2:dra punkten.
Utsk. har följt den praxis, att vidblifva sitt första beslut, dä detsamma blifvit af 2 Stånd bifallet. R. o.
Ad. har återremitterat denna punkt för att vinna bifall till Hr Bråkenhjelms motion.
Jag hemställer om icke Ståndet skulle vilja besluta, att, till befrämjande af det Svenska Läkare-Sällskapets verksamhet, måtte utöfver härtill förut anvisade belopp af 500 R:dr beviljas ett anslag af 1000
Propos. till bifall å Utsk:s rör:de denna punkt afgifna Utlåt, blef först framstäld och besvarad med starka Nej, blandade med Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemslälde om R. o. Ad., på sätt Frih.
Åkerhjelm föreslagit, behagade besluta, att, till befrämjande af det Svenska Läkare-Sällskapets verksamhet, må, utöfver dertill förut anvisade belopp af 500 R:dr, beviljas ett anslag af 1000 R:dr årligen, samt efter denna propos:s besvarande med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, förklarade det han nu funnit Ja öfvervägande. 33, 33 och 39 punkterne.
Utsk:s yttnden lades till handlingarne.
Vid 42 punkten i Ulsk:s Betänk.
JYs 73 yttrar Utsk.: ”1 anseende dertill, att erfarenheten serdeles under sednare tiden skall visat behofvet af ett anslag å denna Hufvudtitel till bestridande af rese- och traklaments-koslnnder, har K. M:t äskat, att för sådant ändamål ett förslagsanslag af 1000 R:dr mätte å Hufvudtitelns ordinarie stat upföras.
Då utgifter af föreva:de beskaffenhet, i de fall sådana må ifrågakomma, synas kunna anvisas å anslaget till extra utgifter, hvilket hittills blifvit derför anlitadt och jemväl lemnat tillgång, har Utsk. trott sig icke böra till hvad K.
AI:t i delta hänseende äskat tillstyrka R.
St:s bifall.” Detta Utsk:s afstyrkande är af 2 Stånd godkändt, men af de öfrige återremitleradt, hufvudsakligen på grund af Biskop Annerstedt^ reservation, som är ganska kort, och som jag derföre anhåller få upläsa så lydande: ”EmotUtsk:s förslag i 42 punkten måste jag reservera mig.
För intet af Styrelsens departementer är särskildt anslag till rese- och traktaments-ersällning nödigare än för Ecklesiastik-depart.
Under dess handläggning höra frågor rör:de religionsvård, kyrkostyrelse, undervisningsverk, ifrån de lägsta lill de högsta, fattigvård, helsovård, äfvensom rör:de de högre anstalter, genom hvilka vetenskapens och konstens odling och utveckling skola befrämjas.
Tror man väl, att så mångsidiga, så högvigtiga, så djupt i sam - Den 26 Juli. 445 hällets inre lif ingripande angelägenheter kunna ordnas och ledas endast genom infordrade utlåt:n och utfärdade skrifvelser?
Om någonsin äro härvid personliga meddelanden och öfverläggningar, personlig tillsyn och handläggning af nöden, och för delta ändamål behöfves anslag, som gör det möjligt att tillkalla och använda sakkunnige män.
Isynnerhet är detta nödigt i en tid som vår, då djupgående rörelser och mot hvarandra kämpande åsigter pä mer än ett af ofvan angifna fält för Ecklesiastik-Styrelsens verksamhet kräfva den mångsidigaste pröfning och den laggrannaste behandling.
Man hänvisas till extra utgiftsmedlen, men dessa äro ingalunda för högt tilltagna, om dermed skola kunna beredas lämpliga upmuntringar och belöningar åt mindre bemärkte, men för fäderneslandet vigtiga tjenster, bevisade af personer, anställde på lägre platser under detta departement, och derjemte oförutsedda utgifter bestridas.
För sådana ändamål hafva ock de extra utgiftsmedlen under sednare år varit lill fullo behöfliga.”
Utan att inlåta mig i någon vidare utläggning af frågan anhåller jag, på grund af Biskop Annerstedls reservation, att R. o. Ad. med afslag ä Utsk:s Betänk, ville bifalla K. M:s Proposm.
Sedan härefter propos. till bifall å Utsk:s hemställan blifvit framstäld, men besvarad men Nej, blef, i öfverensstämmelse med Hr von Troils yrkande, K.
Mits i ämnet aflätna propos. af R. o. Ad. bifallen.
43:dje och alla de öfriga punkterne.
Föredrogs ett från Vällofl. BorgareSt. ankommet Prot.Utdr., JXs 347, innehållande inbjudning till instämmande i BorgareSt:s vid föredragning af Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk:s Betänk.
JM 110 fattade beslut, att, med afslag å nämnde Betänk., besluta en underd. skrifvelse frän R.
St:r i enlighet med Frih. Ahlströmers Betänk:t vidfogade reservation.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, enligt ankomne Prot.Utdr., Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk:s Betänk, af Preste- och BondeSt. likasom af R. o. Ad. blifvit bifallet, samt att, då således ett R.
St:s beslut i ämnet redan vore fattadt, R. o.
Ad. torde finna, att BorgareSt:s förevande Prot.Utdr. icke föranledde annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Ja, hvarjemte dock Hr Ribbing, Arvid, anmälde sig och yttrade:
Ehuru Hr Gr. o. Landtm:s framställning torde vara den rätta, skulle jag likväl önska, att denna fråga kunde få hvila, intilldess underrättelse ankommit om utgången inom de öfriga Stånden af den gjorda inbjudningen.
Här afgjordes frågan tror jag genom en enda rösts pluralitet.
De, som talade emot Betänk., fästade sig hufvudsakligen dervid, att BondeSt., hvilket frågan 446 Den 26 Juli. egentligen angår, afslagit densamma.
Skulle BondeSt. hafva antagitj inbjudningen, så önskar jag att få betänka mig på saken.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade att förevande Prot.Utdr. jemlikt Hr Ribbings begäran komme att hvila på bordet.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern. och Betänk, nemi. från Constitutions-Utskottet: JVS 22, med förslag till ändring af 35 § R.F., ang:de förtroendesysslor; JVS 23, i ani. af 3 Stånds återremisser af Mern. JVS 12, innehållande förslag till ändring i 28 § R.F.; JVs 24, i ani. af ett Stånds återremiss af Mern.
JVS 13, innehållande förslag till ändring af 52 § R.F. och 24 § R.O.; JVS 25, i ani. af ett Stunds återremiss af Mern.
JVs 15, innehållande förslag till ändring af 39 § R.O.; JVS 20, i ani. af ett Stånds återremiss af Mern.
JVs 16, i fråga om ett förslag till ändring i 69 § R.F.; J\s 27, i ani. af ett stånds återremiss af Mern.
JVs 17, innefattande förslag till ändring i 14 § R.O.; JVS 28, i ani. af 2 Stånds åtterremis af Mern. JVS 18, innehållande förslag till tillägg vid 46 § R.O., äfvensom, i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§ i R.O. och R.F.; JVS 29, med voter:s-propos:r, rörande Const.-Utsk:s uti Mern.
JVS 9 afgifna förslag till ändring af 68 § R.O.; Särskildta Utskottet: JVS 13, i ani. af åtskilliga motioner, om vilkoren för bränvins försäljning. H. R. o.
Den 28 Juli. 447 Fredagen den 28 Juli 1854.
Plenum kl. 6 e. m. Justerades 5 prot.-utdr. för d. 26 dennes och pleni-prot. för d. 8 sisth Maj.
Peyron-, Gustaf Oscar, inlemnadt sålydande Mein.:
Aldenstnnd jag ämnar aflägsna mig från hufvudstaden, så får jag anhålla om, att få afsäga mig Ledamotskapet uti Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulsk:t, äfvensom att vara Bänkman uti 9:de BänkmansAfdeln.
, med bibehållande af min Riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall.
Landtm, tillkännagaf, att Hr Mannerskantz, Carl Axel, skriftligen anmält sig vara hindrad att vid den honom beviljade ledighets slut åter inställa sig vid Riksdagen samt derföre anhållit, att få med bibehållande af Riksdagsmannarätt frånträda sin plats såsom ledamot af BankoUtsk., blef äfven denna anhållan af R. o. Ad. bifallen.
Uplästesfölj:de af Hr Brakel, Gustaf Mauritz, inlemnade Mein.:
Af tjensleåligganden hindrad alt emottaga det mig visade förtroende, att vara Ledamot uti BankoUtsk:t, får jag hos det Höglofl.
Ståndet vördsamt anhålla att ifrån detta förtroende varda befriad.
Äfvenledes uplästes ett af Gr. Gyldenstolpe, Ulr. Wilh., inlemndl sålydande Mern.:
Med den rätt som 23 § Ridd.Ord. lemnar, får jag vördsamt afsäga mig förtroendet att vara ledamot i Ridd.Utsk. Efter upläsningen häraf anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Elektorer att sammanträda till val af 2:ne ledamöter i BankoUtsk.
, efter Hr Mannerskantz och Hr Brakel, en ledamot i Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk:t, efter Frih.
Peyron, samt en ledamot i RiddarhusUtsk., i st. f. Gr. Gyldenstolpe.
Under den korta tid jag varit ifrån riksdagen aflägsnad, har R. o. Ad. afgjort Särskildta Utslcs Betänk.
J\s 12, och dervid afslagit Utsk:s tillstyrkande.
Jag känner allt för väl, att jag af 20:de § R.O:n är förhindrad att emot delta R. o.
Ad:s beslut anmäla min reservation, och jag anhåller derföre endast att få till prot. antecknadt att jag icke varit dervid närv:de; men då håde inom detta och de andra Stånden under diskussionen tillvitelser blifvit emot Utsk. framkastade, att Utsk., med frånträdande af sina förut uttalade grundsatser om befrämjande af nykterhetens goda sak, skulle hafva 448 Den 28 Juli. uti det ifrågavande Betänk, tillstyrkt sådana åtgärder, som skulle allt för mycket befrämja bränvinets tillverkning och försäljning i allmänhet, så anhåller jag alt emot dessa beskyllningar få nedlägga min protest.
N:o 186, i ani. af återremiss å Betänk.
N:o 74, ang:de reglering af utgifterne under RiksStatens Nionde Hufvudtitel.
Detta Utlåt, företogs punktvis lill afgörande och förekommo dervid Utsk:s yttranden ang:de nedannämnde punkter af Betänk.
S:le och 7:de punklerne.
S:de •punkten.
Då den 8:de punkten af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 74 af R. o. Ad. behandlades, återremitterades densamma, derföre att Utsk. afstyrkt denna del af K.
Då det således varit R. o.
Ad:s mening att få ett nytt beslut i denna punkt, anhåller jag att för min del få framställa det yrkande, att R. o. Ad. måtte fatta det beslut, att med afseende på de mindre goda omständigheter, hvaruti Grefvinnan Ridderstolpe, född Kolbe, sig befinner, henne mätte, pä sätt K. M:ts Nåd.
Propos. innehåller, för hennes återstående lifstid tilläggas en pension af 400 R:dr B:ko.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:o Jag får i denna fråga helt och hållet förena mig med Frih. Åkerhjelm.
StatsUtsk., likasom R.
St:r, hafva i allmänhet vid denna Riksdag varit ganska frikostige vid tilldelande af pensioner, och jag kan icke finna något skäl, hvarföre Landshöfchn, Gr.
Ridderstolpes enka icke skulle på lika goda grunder, som många andra, komma i åtnjutande af denna frikostighet.
Hennes aflidne man har, såsom Vi alla veta, under en lång följd af år, jag tror 25 år, beklädt ett af de ansvarsfullaste embeten i riket, nemi. en Landshöfdingebefatlning, och det är äfven kändt, att han icke efterlemnat någon förmögenhet, utan att hans bo blifvit försatt i konkurs-tillstånd.
Hans enka befinner sig således i samma belägenhet som flera andra, åt hvilka R.
St:r beviljat pensioner, bland hvilka jag vill nämna Landsliöfd.
Nermans enka.
Dessa pensioner bestämmas vanligen efter mannens längre eller kortare tjenstetid, och då Gr.
Ridderstolpe uti £ sekel bestridt en Landshöfdingebefattning, så finnes således icke något skäl att afslå K. M:s Nåd.
Jag får således, i likhet med Frih. Åkerhjelm, anhålla, att R. o. Ad. ville bifalla hvad K. M. i denna del föreslagit.
Hr Den 28 Juli. 44!)
När denna fråga förra gången behandlades, var jag en af dera, sora yrkade bifall lill K. M:s Nåd.
Propos. i denna del, och jag ansåg, att, om någon anmärkn. deremot borde göras, så hade det varit den, att pensionen var snarare för liten än för slör.
Jag instämmer således i de båda föreg:de talarnes yttranden, och får blott tillägga, att jag tror Sverige vara det enda land, der raan vill lemna embetsmäns enkor utan pension, ehuru bevisadt är, att de befinna sig tili behöfvande omständigheter.
Äfven jag anhåller, alt få instämma i de föreg:de värde talarnes yttranden.
Min reservation emot Utsk:s afstyrkande af all pensionsförmån i detta hänseende antyder min åsigt, som jag härmed fullföljer i det förklarande, det jag finnér så mycket mera anledn. dertill, att Grefvinnan Carolina Ridderstolpe ihågkommes med någon välvilja i detta hänseende, som hon, förutom de härtill bevekande omständigheterna af sin ställning, sjelf är sedan längre tid tillhaka känd såsom utmärkt tonkonstnär, och har genom de älskliga sånger, hon komponerat, spridt trefnad och glädje inom mången krets af vårt fädernesland, och således i denna egenskap förvärfva! personliga anspråk pä den stödjande välvilja, som i alla bildade samhällen tillbörligen egnas åt de sköna konsternas utmärktare idkare och befrämjare.
Jag tillstyrker således vördsamt beviljandet af den åt Fru Grefvinnan Ridderstolpe föreslagna pension.
Efter först till bifall å Utsk:s yttrande framställd, men med Nej besvarad propos., behagade R. o. Ad., i öfverensstämmelse med K.
Propos., bifalla, att frami.
Landshöfd:n Gr. Fredrik Ridderslolpes efterlemnade enka, Carolina Kolbe, må å Allmänna Indragnings-Staten få sig tillagd en årlig pension af 400 R:dr. 10:de punkten.
Utsk:s hemställan bifölls. 19:de punkten.
Utsk:s yttrande lades till handlingarne. 21 :sta punkten.
Emot nu ifrågavar:de punkt af Utsk:s Utlåt, har jag reserverat mig, enär jag ansett, att de ömmande omständigheter och de talande skäl, som ifrån början förmått Ulsk:s utgifts-afdelning till den hemställan, att
Ekman såsom pension måtte få bibehålla den inkomst, han förut innehaft, ännu qvarstå i fullt gällande kraft.
Man har låtit en annan tjensteman i samma kontor, ehuru likaledes ”förordnad att tills vidare förrätta” Kamererare-tjenst, behålla sin aflöning såsom pension. 9 H. 29 450 Den 28 Juli.
Det synes då icke fullt rättvist att förvägra enahanda förmån åt en person i samma kathegori.
Ett långvarigt förordnande skiljer sig icke synnerligen från ordinarie befattning, inför en billig bedömare.
Uttrycket, att lönerne skulle indragas ”i mån af afgång”, plägar jemväl eljest alltid förstås sålunda, att dermed menas att lönerna blifva disponible först när tjenstemännen antingen dött, eller begärt afsked, eller på grund af begången felaktighet skiljts från Ijensten.
Intetdera bar här egt rum.
Ej heller borde ett erhållet sednare förordnande i annat verk hindra åtnjutandet af den ifrågavande pensionsrätter helst då man redan erfarit den tillfälliga och lätt mistade förmånen af ett förordnande, hvaraf man desto lättare lärer kunna gå förlustig, när, såsom här i det sednare fallet, den ordinarie Prot.-Sekret:ns återinträde i tjenstgöring uti denna egenskap genast verkar vikariatets uphörande.
För min del anser jag således billigheten tala för att R. o. Ad. måtte instämma uti denna hemställan, som af StatsUtsk:s utgifts-afdelning först framstäldes, och som jemväl af PresteSt. blifvit bifallen, nemi. att Ekman, i betraktande af förekomne ömmande omständigheter äfvensom hans 16-åriga tjenstgöring i allmänna magasins-kontoret, måtte fortfarande få åtnjuta ett årligt belopp af 438 R:dr b:ko; hvarvid ordalagen torde väljas aldeles sådane StatsUtsk:s utg.-afdeln. begagnat, och som i reservationsform finnes Utlåt, bifogade.
Det är å denna vördsamma hemställan, jag anhåller om Hr Gr. o, Landtm:.? propos.
Sedan jag, då frågan förra gången förevar, fått tillfälle att meddela uplysningar om denna frågas verkliga beskaffenhet och om de förhållanden, som tala för bifall till den af mig väckta motion om ersättning åt ifrågavar:de tjenstemän för de lönebelopp, som dem frångått, hade jag den stora tillfredsställelsen, att flere af StatsUtsk:s ledamöter tillkännagåfvo, att om dessa upplysningar hade varit Utsk. bekante, så hade utgången der sannolikt blifvit bifall till motionen.
Orsaken till att Utsk., sådant oaktadt, likväl vidblifvit sitt förra gången fattade beslut, lärer ligga deruti, att StatsUtsk. har såsom princip antagit, att icke frångå ett en gång fattadt beslut, då det af tvenne
Stånd blifvit godkändt.
Då emedlertid denna fråga, ehuru af obetydlig vigt för Staten, i anseende till den ringa utgift, som af bifall till motionen skulle förorsakas, likväl är af högsta vigt för dem den rörer, enär åtminstone den enes och hans familjs hela timliga välfärd deraf är beroende, så hoppas jag att det måtte tillåtas mig, att, ehuru jag förra gången var temligen vidlyftig, likväl få med några ord vidröra de förhållanden som tala för bifall till motionen.
Jag anhåller då att få fästa upmärksamheten derpå, att ifrågavar:de tjenstemän innehaft sina tjenster i allmänna magasinskontoret, den ena 15 och den andra i 16 år.
Det är visserligen en sanning, att de icke hade fullmakt å dessa tjenster, men de voro dock antagne under full komligt enahanda förhållanden, som de öfriga tjenstemännen i samma kontor, hvilka blifvit på allmänna .indragnings-staten öf - Den 28 Juli verflyttade.
Då fråga upstod om ny lönereglering för StatsKontoret, var dåvar.-de Chefen för Finance-Depart. närvande, och försäkrade tjenslemännen i magasinskontoret derom, att de vid löneregleringen icke skulle blifva lidande, utan bibehållne vid den aflöning de förut innehade.
1 fullkomlig öfverensstämmelse med denna försäkran fattade jemväl R.
St:r sitt beslut vid förra Riksdagen.
Sl:r medgåfvo nemi. att lönebeloppet för allmänna magasfns-kontoret skulle få användas till lönereglering för StatsKont.