Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag will äfwen fästa Nidderstapet och Adelns upmärksamhct pä skilnaden emellan det Discont,Werk, hwarisran denna summa, efter min önskan skulle flyt» ras, och det, hwarest den nu skulle anwändas.
Derr öfwerdrifna winst Riks-Diskonten njutit har härrört af Banquens öfwerdrifna biträden, och galt till en tredjedel till enskilde.
Denna Discont kan ej röra sig med större Capital au sin jond, och enskildes insättningar för z proCent.
Dest winst skall swärligen nägonsin öfwerstiga 8 ä 9 proCent, och hela denna winst ätergar till Landet, da den stall anwändas till Canal byggnaden.
Wi wunne således en för Landet, ej blott för »agre sä enstilde, nyttig Discont.
Jag önstave derföre att cj det wilkoret blefwe beståndande, att denna
Discont ej skulle räcka längre än till desi Canal byggnaden blefwe färdig.
Ständer synes mig böra bcstuta om dest tid.
Nu är det nog 142 Den I December. nog ätt Banquen förklarar huru länge
Dest penningar mä till detta ändamål anwändaS.
Följden af den nu föreffrisne 7:de punkten, ar allenast att arbetet sörbro, jeS.
Om dek helt enkelt bestämdes, att Banquen lam» nade detta förskott i is ar för Z proCeutS ränta, och sedan a 4 proCent, sou, jag skulle önffa i ro är, sä more de motsägelser hösne, som Banco, Utskottets nu afgisue utlåtande innehäller.
I afseende lill desta och kanffe ännu flere nödige jämkningar, anhäller jag om äterremist af detta Banco-Utffottetö Betänkande.
Grefwe ^antingskiaussn.
Innan jag yttrar mig om detta wigtiga mål, skulle jag önska att Banco Fullmägkiges yttrande deröswcr äfwen tlll Rik» sens Ständer öswerlämuades» Friherre OeäerstrLm, Jacob. Det ar wäl i Banco»Utskottets Betänkande intagit art Full, mäglige öfwer denna sräga blifwit hörda, men jag be, strider likwäl icke, att
Deras wid detta tillfälle afgisne utlakande mätte Riksens Ständer meddelas.
För öfrigt får jag understödja Grefwe törners motion, att detta Banco-UtstkoltelS Betänkande genast mätte äter» remitteras.
Htskilliqe hördes begära denna fräga pa bordet, men Herr Grcswen och Landt, Marskalken förestälde, att sedan wigtiga anmärkningar nu bliswit gjorda wunnes lid om äterremigen genast bewiljadeö.
Kust beck instämde med Grefwe I^nringsNsussn i dest yttrade önskan, emedan han trodde, akt
Fullmägkiges uilätande wid detta tillfälle skulle wara högst upplysande.
Om fåken ladcs pa bordek rvore det lä mycket lättare, att detsamma under riden in - Den i December.
145 infordra, om den äterremilteradcö wore intet hinder, att detca utlärande medföljde den äterkommande expeditionen.
Herr Greswen och Landt-M arskalken. gjorde derefter proposition om äterremitz af Banco Utsköttel- Betänkande samt att Bonco Fullmägtiges ös, iver delta ämne afgisna ullätande skulle infordras.
Härtill ropadeö ett nog allmänt In! — men Herr Klingspor, Osrclk, yttrade sin önskan att någon bestämd tid för penningarnes utlåning skulle utsättas, hwarjämte någre hördes yrka att frägan wore begärd pä bordet; men sedan de som denna yttran önskat derifrän assia», samtycktes enhälligt att detta Betänkande ätsöljdt af de anmärkningar, som nu derwid bliswit gjorde, skulle till Banco-Utskottet återremitteras.
Föredrogs ä nyo Riddarhus-Utskottets den 28 Nowember pä bordet laqde Memorial rörande den af Grefwe 6/IIenborg wäckta sräga angående framtida stadgande för urwäljandet af Ridderskapet och Adelns Fullmägtige i Riksens Ständers Vängne och Riks, gälds-Contoir.
Föredrogs a nyo Riddarhus-Utskottets den 28 Nowember pä bordet lagde Memorial rörande H?rr 144 Dcn i December. 2accos Förslag, att inträde kill Adelig» JungfrmSkif» ter äfwen tili de nyare Ätter malle utsträckas.
Föredrogs ä nyo Stats-lltstchtketS den 22 Nowewber pä bordet lagde Betänkande rörande Friherre Kriädecks förslag, ait inom wista Provinc-x, uprätta förlägga och underhälla 1,020 ä 1,220 M m Solda» ter uran Kronans synnerliga kostnad, och äfwen med Landers fördel förenadt.
Her^r Grefwe» och Landt - Marskalken gjorde proposition lill bisa!! ä detta Betänkande hrvilken med ^)a och Nej beswarades.
Herr kjörnsrjern a, KI2ANU8.
Landshöfdingen VVillebranä hade upgjort ekl lika Förstag, för akt i Ikala Socken i Finland odla ett Falt af 82,202 tunneland, och erfarenheren har bestyrkt förstaactö godhet, hwilker lock i werkställighelen af kriget afdrörs.
Om Hans Majli till detta Werks utförande, urnämnde skickclige Personer, är jag öswenygad att keita förslag i framliden med mycken nytta för Landet kan wcrkftallas.
Grefwe I^anririAsIiausen.
Da hela detta mål stukeligen mäste underställas Konungen, lror jag ket bör föroliswa wid hwad Ulslkoltet förestagit.
Friherre 8 rosl vonblolstein.
Sä wida denna tilmark lärer wara Kronans egendom, hem» ställer jag om den ej rent af kunde säljas lill Statens understöd.
Herr Dett r December. 145 Heer Greswen och La u d t - Mar skalken pänttnde alt män ifrån Allmänna-Beswärs och Oes eonsmie
U'stöllet lar hastva att sörwänta ett betänkan» de, rörande Skogarne i allmänhet, i hwilkek fall bett» måls afgörande kunde upstjutas lill dest dek samm» inkommer.
Hans Exerllence Herr Grefwe VVzeli rmei-, rrer, vla^s, anlag srägan »u wara, hwilktt ware nyttigare för Riker att fä marken bebodd, eller densamma försälja.
Det förra an säg
Han för sta dei medföra mera nytta.
Friherre vriden ^ Varl.
Till Herr Of» werstra Friherre kuödeLles projekt rörande krono All» mamungarneS u^dlande samt möjligheten att dermed iörena förökande as wär kcigsmagt till fot, och atk det» ra ulan Statens kostnad, fär jag göra den anmärkning att jag omöjeligen inser, huru den fattige Bondrängen, som läker tvärswa stg till Soldat, och dä fäc stg tilldelk en wist del af krono Allmänningen att up» odla, stall af egna medel kunna äga sä mycket som till en sadan odling fordras.
Hwar skola da desta medel ragaL?
I min kanka wore bäst att försälja all sadan Kronan tillhörig jord, och ester en wist tid dä den kun» de hinna wara upbrukad skattlägga den.
Herr Isto räensrolpc fragade om icke in» dragning af Regements Pastors Boställen wore ekk Priviiegie mål, i hwilket fall man kunde derom wända sig till del Högwördige Preste - Ständer.
Ve la 6,räie förmälde stg hafw» ryckt saken wara enhälligt afsiagen.
Fjerde Bandet iv. 146 Den i December.
Härwid ropades häftigt
Herr vjörnsrjsrnL ansäg detta wara ett RegeringSmäl och att Konungen efter behag kunde lära undersöka möjligheten alt werkställa det- upgifne förslaget.
Friherre LrgLl von kkolsrsin yrkade att det ej ware ett Regeringsmak.
Jorden tillhörde
Riket och kunde endast af Ständer disponeras.
Herr Grefwe» och Landt-Marskalken erinrade atl det wore ett Oeconomie, mål Friherre knäbeck.
Dä jag till Högloff.
Ridderskapet och Adelns pröfning första gängen fram, stälde detta project räknade jag för en medborgerlig pligt alt wäcka Ridderskapet och Adelns upmärksamhet pä odlingen af sädane trakter, som hittills skoglösa men odlingsbara, aldrig giswit Staren eller Kronan någon revenue, men som likwäl enligt min tanka, nu mera till Soldatetorp anwände, hade för Riket kunnat medgifwa de i projectet omförmalde 4 Riksnyttiga fördelar.
Dä nu Stats-Utskottets
Betänkande föreslår desta anwändbara Markers uplätande till hemman emot sädane wiktor, som kunna wara Riket nyttigast och äfwen underställer Riksens Ständer att till Konungens nådiga åtgärd öfwerlämna »verkställigheten häraf, och detta af Stais, Utskottet uppgifne fä nyttiga gch grundade förslug wisterligen matte heldre förtjena Ridderskapet 06; Adelns bifall än afsiag, sä önskar jag att en sädan gagnelig oeconomisk Författning mätte winna Hög, kost.
Ridderskapet och Adelns afseende, i synnerhet som Stats, Utskottets Betänkande äfwen innefattar bibe, hällandet för prioriterade rättigheter för intill belägne hemman.
Herr Den i December. 147 Herr kork liek.
Med allmöjelig aktning för Friherre kuöbscks project och för hans patriotiska tan» kesättt, tror jag att dct i M»litairiskt afseende för det närwarande swärligen kan werkställas; Och som det har mycket samband med Occonomicn med Skogarne i allmänhet hwaröfwcr Beswärs - Utskottet ännu icke sitt yttrande afgifwit, anser jag icke lämpcligt att någor
Be» slut i detta ärende widtages, förr än Utskottets nämnde förslag rörande Skogarne i Riket inkommit.
Friherre Oeäsrsträm, ^acob. Jag hemställer wördsamt till Riddcrskapet och Adeln om ej än» damälet i denna sak lättast kunde winnås om de ifra» gawarande allmänningarne indelas pä hemman, hwilka älades att hälla en eller flere Soldater.
Derigenom kunde wid päkommande krig den olägenheten sörebyg» gas, alt denna jord da ater skulle ligga öde och kom» ma i wanwärd.
Med den af mig föreflagne utwäg winner
Staten först en ökad solkmasZa och sär mera npodlad jord, samt sedan en tillökt Militärisk styrka utan nägon extra utgift.
I grund häraf fär jag an» hälla, att i sak detta project, nn för sörsta gängen är före, det med denna min anmärkning ma älerremitteras.
Herr kkirsnbor§, Ossier ^Villrslm.
I sammanhang med ifrägawarande ämne fär jag den äran giswa Höglofl.
Riddcrskapet och A'eln tillkänna, att en Författning af är iZvA, tillagt Hem» mansägare, rättigheten att emot behörig skattläggnings sä infreda all odlingsbar mark, pä de närmast deraS Hemman belägne Allmänningar.
Denna billiga förmän för dem, som förut begagnat lkogStägt och mulbete pä Allmänningen lärer ej laaligen kunna betagadem, genom hwav förändring Allmänningarne skulle kom» 148 Dm i Decenibcc. komma att undergå: och det är såsom en möjlig ute wäg, arr pä en gä q bib hälla denna rättighet, samt erna en betydlig winst för Staten sä wäl i Oeconomiskr som Militairijkx afseende, som jag får förena Mia med Baron Ollerström nri de modisicationcr af projectet hwarigenom i ställer för Soldate torp, Allmänningarne smäinngom ffulle sörwandlas litt Hemman, genom hwilkas rotering, ändamälek, armens förökande ernäddes, och den i krig oundwikeliga följd af Torpens ödesmål aldeles bleswe fönkomiuen.
En bestämd tid inom hwilken denna as mig yrkade förmäns rätt för de kringliggande borde as dem bewakas wid förlust af den samma.
— En bestämd tid dä odlingen skulle wara börjad samt slurcligen tillständ för alla, som astundade att ikläda sig deras rättigheter, som försummat dels alt begära intägt, eller alt odlingen begynna, skulle i min tanka påskynda tverkställigheten as detta project, hwars granskning och bedömande jag likwäl önskade att St.as Utskottet blcfwe i tillfälle atl företaga, i sammanhang med öfrige anmärkningar, som mot Betänkandet blifwit gjorde, och dit är i detta afseende som jag anhäller att Herr Grefwen och Landl-Ätarskalken räcktes göra proposition om äierremlsi.
Grefwe vs la 6sräie.
Jag instämmer med den wärde Ledamoten Herr k^ttrenl>or§, sä mycket mer som denna jord pä wisit sätt hör under de an» gränsandes Hemmansrätt, hwilka derpä hafwa om ej annan rättighet åtminstone den till Wedbrand och mulbete.
Grefwe kksmilton, Hxel.
Alt ej krona» bär tilt eg,t bruk A rpjdt som möjkigt är behålla nä gvk - Den i December. 549 gon slags egendom, lärer endast den neka, som icke odrier akc hurri Kronans hus mrderhällcs, Dest jord omvändes.
Efter mitt sätt arr se böra alla Allmänningar af hwad namn de wara mä, mdelaS till en« skilde, antingen genom köp med förbehåll af en wist ärlig ränta i säd efter wiste förlupne srihetö är under arrende pä
;o är eller godtgörande af nagons bruks eller betnings rättighet med det willor, att all odlingsbar mark brukas; att all stenig och endast till Skog tjenlig mark inhägnas och sär icke betas förr, än trän wuxil till den höjd att de icke af kreaturen kunna skadas, med löste af premium i hwarje
Län för den som är 1820 kan wisa den bäst wäroade skog, som dock skulle förblifwa under dest egen disposition'.
Ett sätt mera bidragande till ändamälct än wiken och en med sportel lönt Skogs-Betjening.
Att till Soldater utdela denna jord finnér jag betänkligt.
Bättre wore att af dest ärliga intrader underhälla en Corps till exempel en wärfwad Teoupp till Häst.
Hwar skall en Soldat finna Förlag?
Hwem skall bruka dest jord, da han blir kommenderad eller dest arbete asbrutit genom ständiga ordres bud.
Olika förmän bäve till inkomst och en förökad Folkmängd, skulle kronan draga om Dest disponibla jord indelteS styckewls, hwarje stycke fem G omecrijlke Tunneland, 6 graders jord.
Det wore afpatzande till flereS åtkomst och den förmögnare ägde tillfälle inköpa flere stycken.
Pä sädant sätt blefwe för första gängen i Sweriges Rike en jord afiämnad med full kännedom as dest rälta wärde.
Herr LbreubsrZ ansag bäst att en preskriptions tid utsattes, inom hwiiken angränsande
Äboee torde göra sina rättigheter gällande.
Fri - rzo
> Friherre Rudbeck anmärkte att UtskolletS Betänkande innehölle just detta wilkor.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken gjorde d-refrer proposition om äterrcmitz af detta Betänkande till Utskottet, hrvilken — bifölls.
Friherre 8rsöl von i-l öistein.
I fall den utwagcn skulle widtagas att besia urmarker upläkes till odling och bebyggande, borde sadant ske med förbehåll, att med bibehållande af de närboendes rätt, de likwäl pa offeutelig
Auction försåldes till den mäftbjudande.
Grefwe hamilton, e^xel, fortfor att yrka AllmänningarneS afskaffaude.
Herr björnstierna, som hade anmält sig upropades och begyme läsa ett
Diktamen, rörande ätfkillige sätt, att föröka Aemcen, men afbröts af Herr Xlingspor, Oerär, som yrkade att nu mera öfwer den saken, dek ej kunde wara någon tillätit att fa tala.
Men sedan Herr Landt Marskalken sörestäldt, att det wore hwar och ens räll att sig yttra, fick Herr Ljornsrjsrna oafbrutil fortfara och upläste följande: ödmjukaste Memorial!
Maj.-tS nädiga proposition till Riksens Ständer om en National Armering, är ett föcnyadk benus - Den r December. rzr wis af Kongl. Maj:tS Faderliga omwärdnad för Rikets bästa; hwarje »vältänkande uplyst Medborgare inser nödwändigheten, att genom ökandet af den wäpnade styrkan, trygga Rikets sjelfbestånd, upcätthälla dest framtida lugn och stadga dest tillwarelse.
Men gemensamma Rraseer bora anwändaS till afwärjanve af gemensam fara, denna grundsats är lika sann, som den, an Lagen i Samhället bör wara lika för alla, som den, att hwarje Medborgare, i förhällande af dest ägande rätt, (progrestivl) Ilka bör bidraga till det helas bestånd.
Fran gammal Feodalijk häfd, härstamma Privilegier, Skrårättighet», olik beskattning m. m. men ljuset är förmyckel spridt, för akt längre skydda deha mistbruk, förr eller senare mäste de förswinna, Privilegierne uphöra, Skrärättigheterne sörfalla och jorden sörwandlas till lika natur.
Den rälta werkställningsmethoden dertill, är, att upphäswa all grundskatt och genom Bewillning sylla Stats behofwens hela masta.
Samhället winner derigenom en förnyad styrka, Dest medlemmar en fördubblad trefnad.
Hwarföre hwilar nu hela tyngden af Rikets förswarewerk pä en enda Clast af Medborgare, Rustoch Rothqllare, hwarföre bidraga icke alla lika till dek gemensamma förswaret?
(Rustningen för Adelsfanan u ig
R dr ärligen, är sä obetydelig, att den ej bör kunna omnämnas.)
Det är en orättwisa stridande emot Natur-Rätten en sann uplyfning och laga jämlikhet.
Ännu en gäng!
Gemensamma krafter böra anwandas till afwärjande af gemensam fara, derföre bör utan afseende pa Ständ och Börd, den heliga - 152 Den r December'. ligaste pligt hos hwarje SamhäilcrS medlem wara de»?, att sörswara Fosterjorden, dr samtidas srjher sch korn» mande flägtcrg hägn.
MajltS nädiga proposition innefatt.-r denng lära i hela desi widd, en jämn fördelning i för» swarrcordon, är kesia gerada syftemål, och denna jäm» likhet öswerensstämmande med den fullkomligaste rätttvisa.
Frän urminnes tider hafwa fria Folkslag utöfwak den heliga rättighet att sörswara Fosterjorden med egne ej med lejde wapen, Despotismen skapade Sokdaterroppar »ill wärn för Enwälde», »nen Sen Lag« bundne frihetens rätta stöd har allid warit utskrifningen, ty wapnen i Medborgarens hand trygga destan-- det af Desi rättigheter.
Sädane äro de af Samhällets inre bestånd yrkade skäl, som tala för utskrifningen, de som wäckel i Politiskt, Milnajriffr, och Oeconomiskt afseende mäste äfwen närmare blifwa granskade. i:s polikiffa Grsakep.
Europa är ej mera det, Det warit, förr saundén swage stöd mot waldswcrkaren i jämwigtsystemet uu lämnad till sig sjelf, mäste desi inre krafters högsta spänningssörmaga ntwccklas, eller ock — han stupa; Folkrätt, kleits 6i onus och kufkenstorlk skydda icke mera för magtspräk antalet af bayonetter är hela polisrikens grundwal, hwarjs syftning ökandet af den »väpnade styrkan, Conscripkionen införd i hela Europa, tili och med i det mägtiga kringflutna England, der m elx borgerlig frihet ännu lifwar hwarje bröst, och skulle
I5Z wa!
Swerin', denna Stak med 2 Millioner menniffor, utan i.k blotsställa fia för de wadeliqaste följder, rnsan! kunna bibehålla söräldr.;de inrättningar, ensam eskcrstanna ett tidehvarf i uplysuingens framsteg. 2-o MLILreinsta Orsabcr.
Den hösiiga Krigskonstens tid är sörswmmen', dä man frikostigt efter Segrar ätergaf cröfrade Provinser och nöjde sig med äran att s?örda lagrar, nu är ekr enda stag tillräkligt att störta Ve mägkigaste Monarkier, och tungt hwilar Segrarens swärd pä de underkustvades hjesor; Ännu ert swagk olyckligt Fälttåg, och Swcriges äidriga namn arurplänadt blenrd antalet af Riken, men förstenar sikt öve om Det ej genom egen kraft, e» gen förmåga will uprätthälla fin frihet, sikt sjelfbestånd och sin framtida tillwarelse.
Det är wantro att Sweriges krafter äro mtömde, blott smaghctens tillflygt; efter siutton Fälttåg syntes Konung Läkl- den XII med 40,020 man pä Norriges själl, dä mac Folknummern 1,200,202, nu är den Dwä, underkuswas detta urgamla
Rike är det således ej brist af krafter, men i brist as anwändandel deraf. z:o Oecononiifia Gcsaker.
Att en Armee aldrig kan underhällas med sä ringa kostnad, som dä ben grundas pä utskrifning är ett aritmetiskt apiome, som den enklaste uträkning be» wisar, sarhägan all utskrifningen skulle förstöra Rikets financer således ogrundad; att penningestocken i Swerige aldrig warit stöcre än för det närwaranLe är okwiswelagrigt, zo,020,002, Riksdl- är nuwa» rande rörelse Cäpitalet, och torde det förr aldrig warit hälften.
Klagan öfwer brista pä medel, således 0- i§4 Den i December. rättwis, bade delar, egviömens och okunnoghctenS undanflygker.
SäledeS tala till förman för utskrifningen, laga jämlikhet, Medborgerlig frihet, politi!? wäda, militairist erfarenhet och oeconomisk winst, defia hos hwarje län» tande Medborgare sa giltiga skäl, kunna de wäl rätt» wist upwägas as en enda skräckbild, den af ett Landt» wärnS sörflutne olyckor, da likwäl jämförelse emellan twänne till sin natur, till sin inrättning olikt beskaffade ting icke bör kunna äga runi, da likwäl Fosterlandets qwarstående ruiner ej böra blottställas för wädan af nya skakningar, för bet att Himlen i sin wrede stickade
Ost en tyrannist Enwälds-Herre, som lik Armida sjelf tände elden pä sitt Palats.
Det finnes olika medel att till Rikets wärn an» wända Desi återstående krafter, sarstildte sätt att öka den wäpnade styrkan, det af hans Majt Ronungen nädigst föreflaqne är säkerligen det werksammaste, ty det producerar den största stridskraft, men i fall de olägenheter, som ätsölja »verkställigheten deraf, hindra, de Riksens Högloft.
Ständer, akt tillfullo antaga denna nädiga Proposition, är detta icke nägot skäl att helt och hallit förkasta alt hwad som rörer Rikets försmak, och wagar jag derföre i ödmjukhet inför
Rid» derstapet och Aveln framställa mina tankar om nägra mera inskränkta och derigenom mindre betungande me» thoder, att öka den wäpnade styrkan; Hwem bättre än I mine Herrar skulle derom kunna döma, I som sjelswe till en stor del warit Militairer, eller än med Edre insigter, med Edert mod pryden della Ständ.
Rätta förhållandet af en Stat till desi wäpnade styrka beror pä Folknummern, be tillgängar, som fin» Den i December. '55 finnas i Landet, Dest Politiska ställning och gränsens beskaffenhet.
Är Armeen för liten blottstallcs
Staten att förr eller senare biistva inkräktad, Fienden lockas af löre» tagels lätthet, och blotta hoteljen af Krig, en mägtig Grannes Sändebud, wid alla tillfällen kan göra, förnedrar
Den till lydrike D-st Konung till Vasall.
Är Armeen för stor kan den ej tillbörligen underhållas, brist pä skickligt Befäl, Krigsöfning, Be, rväringStroh och utredningspersedlar, födoämnen, Lä, kare och penningetillgangar förwandlar e» sadan ArmLe till en orörlig och oskicklig masta, som man att gag« na sammansmälter af sjukdomar och dör pä Lazarettet,.
Rätta förhållandet emellan Statens krafter och dest wäpnade styrka är således det som bör bestämmas.
Swcriges Folknummer är någor öfwer 2,000,000 ibland dcsta finnas 700,000 mantalsskrifne, hwilka till större delen äro wapensöre, om K denna masta i krigstid upptogs till Landers förswar, torde det ej wara obilligt sordradt, i synnerhet jämförelsewis med andra Stater, der hwar 7:de och 8lde är Soldat, productek as denna -/ö-del utgör 70,000 man.
Dell indeldta Armeen, den wäpnade Wargeringen, Baks, män och utskrisnings-Manskapet tillsammans, Hwilka om de underhöllos complette, wäl organiserade och öfwade, wörö tillräcklig- att trygga Rikets sjelfbestånd, säkerhet och lugn.
Wi äga ett tillräckeligt materiell till nämnde mahaS bewäring och utredning, det finnes pä förråden 60,000 Gewär cikk tillgå oberäknade Armens Z2,ooo, äfwen sä är förhällandet med Patron, kök, remtygsperscdlar m. m.
Artilleriets materiel är i 156
Dm i December. bästa ständ och tillräckligt för en Armee af 120,200» ivan.
Att i krigstid föda och underhålla nämnde antal as 70,220 man. är ganffa görligt och bewiscs i synncrhrt genom det att 100202 man med medelmåttig aröwäxt underhöllos iZOZ ars campagne utan alt importen pä lifsmedel war betydande, för öfrigt är Armeens underhäll i Fält ett oundwikeligt ondt, om man ej will söda en ännu talrikare fiendtlig Annee.
Jag wägar således för Högsofl.
Ridderskap» och Adeln i ödmjukhet uvgifwa trenne särskildta methoder akt uprätta och underhälla oswannämnde erforderliga antal troppar. i:a Methode».
Detz prineipe en mera inskränkt och söga tryckande utskrifning, samt halfwa den indelte Acmeens succes, siwa indragning dä genom varancé afgifterne, medlen wunnos till National Armeringens beklädning och underhall. werkställningö, Methoden följande: i. tz.
Med Swänsk mannarätt söster den owilkorliga pligt att personligen sörswara Fäderneslandet.
Skyl, , diqheten att deruti deltaga äger full kraft för alla dem, som äro under loppet af 22 äret och warar denna skyldighet i Sex ars rid, ingen skillnad nti Stand eller börd wärke häruti något undantag, endast fadane lyten, som göra adeler oskicklig till krigstjenst, warme», beständig - Den i December. 157 dig sjuklighet, eller Ordinaire Civila tjenster och werke» ligt Prestestänv kunna »frän antekningen till National bewäringm befria.
Enligt antagne Calculer böra i Swerige ärligen ä 16,022 r-nglingar wara under loppet af 22 äret om nu genom ofwannämnde undantag ^ afgick ifrän utfkrifnings-listan, sä producerade den likmäl ärligen en summa as minst 12,222 wapenföre och Medes efter wärS tid, 62,000, hwilka jämte Återstoden af ben indeldea Armeen,efter dest reducering (13,220) utgjorde de till Rikers sörswar fordrade antal as circa 72,222 man.
Börjades
Utskrifningen är 1810 sä wore derför alla de södde under loppet af 1788, är i8ir inträdde äter de, som wörö födde under loppet af är »78- och sä widare; Ar i8l6 afgingo ifräu ulffrifnings skyl. drghetcn alla de, som moro födde under loppet af är 1788, är 1717 aliade som moro födde under loppet af är 1789 och sa widare. 2. §.
National bewäringen tillhör de indelte InfanteriRegementen i kustprovtticerne de der indelte BätSmanSCompagnier, samt inöfwas den till krigstjenst af deras be. säl i hwilket ändamål hwarjc sädant Regemente och Compagnie bör erhålla sins bewärings di stricker, sä wida möjeligt är, inom de Härader och Socknar ber de nu äro indelte; uti de Län der endast Cavalleri!»Regs« rnenten finnas, tillhör mffrisningen Artilleriet, ' g §« i58 Den i December. * , §«
De utffrifne hälla ärligen möten tillika med de indelte Regementen lill hwuka de höra.
Endast pä detta sätt kunna de blifwa danade till duglige krigsmän ; som det ärliga antal utffrifne ej öfwerstigec I<?,20O Man sä kan den indelta Armens Befäl möjligiwis medhinna att inöfwa dem, hwilket swärligen ffulle bliswit werkstäldt, om ester prima plan so,ooo pä en gäng inträdde som Rerryter, i synnerhet med Söndags exercisen, hwars nytta ej kan wara emot den deraf npstaende bcswärlighek för sä wal
Befäl som Manskap.