Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Högsta Domstolen och StatsRådet häröfver blifvit hörda, har Jag tagit detta ämne i öfvervägande: och ehuru Jag, lika med Eder, i pen io September. 38? allmänhetgodkänner den grundsats, att en vinnande part bör hållas skadeslös för de kostnader och det lidande, som genom Rättegångens utförande blifvit honom af hans vederpart åbragte, har Jag likväl, enär härvid nu måst i betraktande komma, att Rikets ännu gällande allmänna Lag, jemförd med de förklaringar, ändringar och tillägg, hvilka, föranledda af uppkomna nya rättsförhållanden, blifvit tid efter annan utfärdade, ofta saknar den klarhet och fullständighet i föreskrifterne, att ju vid Rättegångars afdömmande
Domstolar kunna stanna uti skiljaktiga be slut, och, med erkännande af dessa brister i det äldre LagVerket, Jag med Eder gått i Författning om utarbetande af en ny CivilLag, hvilken redan är af den tilllörordnade LagCommittéen lörfattad och af trycket utgifven, samt snart kommer att till hela dess vidd i föreskrifven ordning tagas under granskning, ansett desto mera betänkligt, att förr än detta förslag till en ny CivilLag kommer i fråga till antagande, påbjuda utlärdande till allmän efterlefnad af det Capitel deruti, hvars gillande J nu föreslagit, som den gällande äldre Lagens föreskrifter angående ifrågavarande ämne äga samband med stadganderne uli åtskillige andre Lagrum, och kunna, med tillämpning tillika af hvad Kongl. Brefvet den 27 Maj 1801, beträffande Rättegångskostnad, innehåller, för det närvarande anses tillräckligen förvara den rätt parterne i denna del bör tillkomma.
1 Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Sven - Ben io September, ske Män, med all Kongl.
Nåd och Ynnest städse ■välbevågen.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilja des klockan 3 eftermiddagen.
In fidem Protocolli O.
Thorsdagen den II September.
Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den 6 dennes under N:ris 37 och 58 •fgifne, samt den 9 derpå följde' eftermiddagen Ben 11 September /. mi jgg på bordet lagde, tvånne Memorial, med vote^ rings-propositioner: 1) Rörande den af Ståderne utgående saluaccissen; 2) I afseende på vårderingsgrunden till Bevillningens utgörande af brandförsåkrade hus i Ståderne; Fann Ridderskapet och Adeln för godt, att med godkännande af de i samma Memorial föreslagne voterings-propositioner, öfverlemna dessa frågor till det Förstärkta StatsUtskottets afgörande, Företogs till pröfning Stats- och BancoUt-’ skottens den 29 sistlidne Augusti under N:o 5o afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, samt de dervid såsom Bilagor fogade särskilte Utlåtanden, rörande Rikets Penningevåsende och de dermed gemenskap ägande ämnen.
Friherre fotangel, Henning, anförde skrifteligen:
(Se Bilagan N:o 1.) Herr Grefven och LandMarskalken hemptällde, om icke, enär Utskottens förevarande 39°
Utlåtande, innefattade 26 särskilta punkter, Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att hvarje punkt finge särskilt för sig företagas och pröfvas.
I :fta punkten:
Utvexling af verkligt mynt, till inlbjande af Rikets Ständers Banks Sedlar3 ma icke nu företagas.
Friherre Bjornjljerna, Magnus:
Jag skulle hemställa till Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln, om icke afgörandet af dessa frågor kunde gå mera systematiskt, derest 12 och 10 punkterne först företogos.
Jag tror det öfverensstämma med all god hushållning,’ att man först känner sina tillgångar, innan man gör sina anslag.
Äfven skulle jag tro, att 26 punkten, angående fastighets-lån, vore den, som dernäst borde discuteras.
I händelse nu först 2 punkten bifölles, som disponerar 266,666 R:dr 62 sk. årligen till Silfver-uppköp, och efter nummerordningen den l4 punkten derpå företages och bifalles, som anslår 8 och en half millioner till Disconterne, samt Ridderskapet och Adeln sedan fann att beloppet af anslaget till fastighets lån i 23 punkten borde ökas, för att gå det Hedervärda BondeStåndet till mötes, så vore Ridderskapet och Adeln bunden af sina förra beslut, och skulle ej kunna lämpa sig efter Bonde-Ståndets önskningar, utan att öka sedelstocken, hvilket åter joen ii September J, m. 391 ar stridande emot de tänkesätt Ridderskapet och Adeln säkerligen lär hysa om myntvärdets upprätthållande oell sedelstockens bibehållande vid 3o millioner.
Jag anhåller således, att 12, i3 och 25 punkterne först måtte få afgöras, och sedan de öfrige i vanlig ordning.
Tvånne föremål låra vål vara de hulvudsakligaste för öfverlåggningen i dag.
Det ena att söka utvågar till myntets beståmmande och dess framdeles upprätthållande; det andra att gå medborgare till mötes uti deras skäliga kraf om hjelp.
Det år således nödigt, som Friherre Björnstjerna yrkat, att ej lägga några hinder, genom förut fattade beslut, innan man granskat det hela.
Ett Stånd har beslutat en vidsträckt fastighetsbelåning; om det deruti gått för långt, blir en annan fråga att utreda.
Nu år blott fråga, om man vill gå detsamma till mötes, och om man antingen vill göra det genom Sedelstockens ökande utöfver hvad som redan år beslutadt, eller med bibehållande af numerairen.
Jag tror det sednare vara bäst, men det kan icke ske utan jemkning af hvad Stats- och BancoUtskotten föreslagit, och förklarande af det beslut Ridderskapet och Adeln förut fattadt.
Om man anser att Creöitivet för Jernbelåningen skall inbegripas uti RörelseCapitalet, så stånga vi oss sjelfve, ty ett Rörelse - Capital, som skall påräknas, skall vål alltid vara i omlopp; då deremot den fond, som afsåttes för Jern-belåning ej jemnt kan vara i rörelsen, utan alltid en tid skall ligga död i Bankens hvalf, Derföre tror jag ej, att den bör vara 39* *>en I1 September J. rrt. inbegripen uti RörelseCapitalet.
Dessutom har vårt förra beslut i detta afseende icke stängt oss vågen, ty der står circa oo millioner; det kan då vara 29 eller 5i, åtminstone efter mitt begrepp.
Om deremot Ridderskapet och Adeln ansåg denna summa af 1,200,000 R.dr, ej såsom ett jerncreditif, utan fann belåningen å jern-eflecter böra utgå utom RörelseCapitalet, så hade Ridderskapet och Adeln tillfälle att derjemte använda 1,200,000 R:dr till fastighets-lån.
Utskotten hafva förut dertill anslagit CapitalAfbetalningarne å nu varande fastighets-lån, hvilka låra göra 125,000 R:dr om året, eller på 5 år 625,000
R;dr, sammanlagdt med det förra gör detta 1,825,000 R;dr, utan att öka RörelseCapitalet BondeStåndet har beslutat 1 million om året till fastighets-lån, utom den förut dertill anslagne summa, och genom ökande af RörelseCapitalet
Deruti kan jag aldrig instämma, men om man ginge det till mötes med en half million om året, utan att öka RörelseCapitalet, så kunde man använda desse 1,825,000 R:dr, och då vore det blott 675,000 R:dr som felade* hvilka jag tror kunna erhållas
Htan skada för öfrige mesurer.
Det år af Utskotten föreslagit, Bärnt af Ridderskapet och Adeln redan bifallit, att 8 och en half millioner skola användas till Discont-fond.
Efter den proyisionella beräkningen jag hört, skola 3 millioner användas för de utgrenade
Disconterne, och 5 och ?n half mitlioner stanna i Stockholm.
Jag tror då, att till det sednare stället så mycket blifver anslagit, att en stor del af summan ej kommer uti rörelsen, utan blifver liggande ofruktbar.
Den 11 September /. m. 393 ka för hvad jag yttrat får jag nämna, att den summa, som nu år utlånad för Stockholm och de provincer, som skulle komma att tillhöra Stockholms Discont, ej utgör mer ån 3,600000 R.dr, och så mycket har aldrig till dessa orter förr varit utlånadt.
Om nu man anser fonden blifva 5 och en half millioner, så uppkommer ju då ett stort öfverskott.
Jag skulle således tro , att en sådan jemkning i denna punkt kunde åga rum, att en half million häraf finge användas till fastighets-lån.
Då hade man 2,325,000
R;dr att öka den lilla differencen, som sedan uppstår uti 2 och en half millioner, finnas flera utvägar.
RörelseCapitalet skulle kunna dermed ökas, utan att summan tages från andra ställen, ty man kan med skål säkert beräkna, att af utelöpande Sedlar 25o,ooo R:dr åro förstörde, ehuru bokförde, och således kunde man utan risque fylla summan.
Dessutom har Ridderskapet och Adeln i förra beslutet stadgadt, att en viss summa skall användas till uppköp af Silfver, men ej huru stor den skall vara.
I det nu uppgifne förslaget år den upptagen till 266,666
R;dr 32 sk. årligen af Bankens behållna vinst, och l5o,ooo R;dr årligen af StatsVerfcets afbetalningar till Banken, eller tillsammans 4i6,666 R:dr 32 sk.
I förbigående får jag nämna, att jag ej deruti kan bifalla BondeStåndets förslag, att StatsVerkets skuld till Banken rent af skulle afskrifvas, ty det minskar alltid Bankens credit.
Man må afbetala så litet man vill, blott man ej afskrifver skulden.
Det behöfves ej eller nu, ty BevillningsUtskottet har funnit, att Bevillningen ändå kan minskas med 4oo,ooo R;dr.
Jag 394 11 September f, m.' lemnar nu derhän, om tillgången af 416,666
R;dr 3 3 sk. år för stor; eller om den behöfves hel och hållen.
Det beror af Ridderskapets och Adelns beslut, huruvida fastighets-lånen skola med Silfver eller Sedlar återbetalas.
Skulle Ridderskapet och Adeln bifalla, att, som BondeStåndet beslutat, de skola återbetalas med Silfver, så minskas behofvet af fond till Silfver-inköp, i synnerhet om Ridderskapet och Adeln inståmmer i RondeStåndets beslut med någon modification.
I RondeStåndets beslut står, att de skola återbetalas ined Silfver eller Sedlar efter den cours RancoFullmågtige bestämma.
Jag tror, att det kunde bestämdt sågas, att de skola återbetalas med Silfver, om ej coursen går till i44 sk., och att de då först med Sedlar få gäldas.
Om man med den modification antager BondeStåndets förslag, så år en gifven Silfverfond att påräkna, hvilken, i händelse en half million utlånas, på 5 år gör mera ån 100,000 R:dr Specie.
Detta kunde inöjeligen gifva anledning, att minska summan till Silfver-uppköp, då den kunde användas till fastighets-lån, i händelse Ridderskapet och Adeln af sitt beslut om Disconterne anser sig bundna , att icke derifrån taga till förstärkande af fonden för fastighetslån.
Jag har på detta sått sökt visa, att man kunde gå BondeStåndet till mötes på halfva vågen, eller med en half million örn året.
Om man vill göra det, tror jag det vara högst angeläget, såsom Friherre Björnstjerna yrkat, att först öfverlägga om 12 och i3 punkterne, för att bestämma om creditiivet för jernbelåningen ovilkorligen skall vara inberåkriadt uti den jemnt utelöpande
Den 11 September f, m. 395 Sedelslocken, eller om det skall vara utom den, och man derigenom kan förskaffa sig en tillgång af 1,200,000 R:dr.
Dernäst tror jag, att fastig, hets-lånebeloppet bör bestämmas, och sättet för desse låns återbetalande, innan man företager frågan om Siliveruppköp.
Detta förslag anhåller jag måtte blifva grunden för öfverlåggningen.
Herr Tham hade under sitt
Tal blifvit afbruten genom ankomsten af en Deputation ifrån Hedervärda BondeStåndet, anförd af RiksdagsFullmågtigen ifrån Jönköpings Lån Anders Sandsten, som aflemnade BondeStåndets
ProtocollsUtdrag för den g dennes, angående BondeStåndets, i afseende å FinanceRegleringen fattade beslut, med förklarande, det BondeStåndet på det lifligaste önskade och hoppades, att Ridderskapet och Adeln måtte uti enahanda beslut med BondeStåndet instämma.
Sedan Deputationen blifvit af Herr Grefven och Landt-MarJkalken besvarad, och på vanligt sätt utbeledsagad samt Herr Tham slutat sitt yttrande, upplåstes Bonde-Ståndets nyssnämnde ProtocollsUtdrag.
Herr Stråle, Nils Wilhelin:
I fordna tider var det alltid uti vigtiga frågor Ridderskapet och Adeln som föregick de öfrige Stånden.
Här var det som upplysning och största kännedom om allmänna ärender fanns, och hvad här beslöts, blef ofta ett rättesnöre och en ledning för de öfrige delarne af Representationen.
Tiderna hafva förändrat sig, och det är icke så nu.
Den ytter - 39$ Den ix September J, ni. ligare bordläggningen af målet har haft till följd, att BondeStåndet först yttrat sig, och att dess beslut möjligen för oss blifver en ledning.
Om vi nu ville vara consequente, så borde vi kanske än en gång lägga saken på bordet, och låta den hvila tills de bägge andra Stånden fattat sina beslut; då vi voro lätt ifrån den.
Men när nu målet företages, så anhåller jag först få nämna, att 12 och i5 punkterne redan äro innefattade uti Ridderskapets och Adelns första beslut.
Punkten om Disconten är redan här afgjord j således skulle man ej kunna ingå i någon ytterligare granskning af dessa punkter, titan att med det samma väcka fråga om att frångå hvad man redan beslutit, och ändra hvad som redan är gjordt.
Något band deremot finnes ej utan derigenom, att man följer Utskottens Betänkande punkfevis.
Det tyckes äfven i det afseendet vara orätt, att sätta frågan om Bankens utlåning framför den om regleringen af Bankens ställning, att man först måste genom denne sednares afgörande bestämma, om och hvad man äger att utlåna eller ej
Man har mycket talat om att de 1,200,000 Riksdaler till belåning af jern-effeeter, ej hörde till rörelsecapitalet, och att de derifrån kunde uteslutas.
Den calcul Utskotten uppgjort öfver sedelstocken grundar sig på Bankens räkenskaper, som vid hvarje års utgång afslirtäs.
Då beräknas huru stor sedelstock som är utelöpande.
Af denna summan hafva per medium af de sista årens Bokslut 1,200,000 Riksdaler varit utlemnade genom belåning på jerneffecter.
Om man nu på den lösliga grund, att i förra (ider då Bau - Den 11 September J. m'.
357 ken utvexlade SJlfvermynt emot sina sedlar, och en calcul således uppgjordes öfver förhållandet emellan reela fonden och sedelstocken, man der* vid uteslöt de sedlar, som i beläning på jerneffecter blifvit utlemnade, och hvilka således an-r sågos motsvarande af en fullgod och rörlig pant, vill genom ett deraisonnement förklara , att 1,200,000
Riksdaler böra afräknas å sedelstocken, och samma summa således utöfver förra vanligheten kunna utsläppas, så blifver deraf en obestridlig följd, att sedelstocken, så vidt man kan calculera, blefve ökad till 51,2 00,000 Riksdaler.
Man säger afven, att den i Jernlån utgifne summa ej är jemnt utelöpande.
Detta är sannt; men om BankoBoken nu slöts i October månad i stället för vid årets slut, så vore ej mer än circa 28,800,000 Riksdaler utelöpande, och detta vore då den ziffra, hvarefter sedelstocken borde calculeras, och förhållandet blefvo sålunda detsamma, att om man säger, att de 1,200,000
Riksdalerne för jernbelåningen ej skola beräknas i sedelstocken, så uppkommer derigenom en direct ökning med lika stor summa.
För min del anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken måtte göra proposition till följande af den punktering Utskotten föreslagit, hvilket, då fråga derom uppstått, först torde böra fram-, ställas till afgörande.
Herr Hjerta, Johan Guftafi Enår Ridderskapet och Adeln första gången Betänkandet var före afgjorde den 12 punkten, så kan jag ej finna huru någon ytterligare discussion derom au befi öfreg.
Ifvar och en som läst den Den 11 September f\ m. lår finna, att den blott år en förslagsberåkning hurudant förhållandet år och en garantie att man vill bibehålla Sedelstocken, oaktadt man tillstyrkt att
Discöntfonden skall blifva 8 och en half millioner, vid hvad den enligt 3 818 års beslut borde vara.
Om Ridderskapet och Adeln efterser uti Tab. N:o 2, vid förra Betånkandet, ser man, hvarföre beråkningarne åro så uppgjorde.
Man finner nemligen, att de åro beräknade efter 1822 års bokslut, och att sedelstocken från något under 28 millioner fått en tillökning till 4o millioner; en summa hvartill den efter 1818 års beräkningsgrunder borde hafva uppgått, ehuru den genom tillämpningen af dessa grunder icke så gjort.
Man inser således lått, att
Utskotten verkeligen velat gå de önskningar till mötes, som tro sig i denna utehållning af en ökad sedelstock finna allt det goda och nyttiga i vårt Financevåsende.
Jag för min del år öfvertygad, att hvilken ökning af sedelstocken som helst, ej skall komma att verka betydligt på rörelsen inom landet, ty så långe myntet ej år bestämdt, skall penningen komma att ligga i ro och hvila, når den kommit till den, som ej år skyldig, och ej nödvändigt behöfver utbetala den.
Jag har likväl sluteligen i Utskotten varit bland dem, som tillstyrkt ökningen, af det skål som jag nu framställt och som år af vigt för opinionens beriktigande till nästa Riksdag.
Jag anhåller, att afgörandet af saken måtte få ske i den ordning Utskotten framställt; de sårskilte punkterne åro en sammanhängande kedja, hvilken det år vigtigt att följa, och det år efter mogen och mödosam pröfning de på detta sått Den II September /, m, 399 blifvit framställde; ty om vi nu först företaga den 12 punkten, och sedan ej antaga den n, så stå vi uti den ställning, att vi håfve upphåft vårt förra beslut.
Hvad angår de 1,200,000
Riksdalerne till jern-belåningen, så vet jag ej hvarföre man skall frukta, att de skola minska rörelse-capitalet, då det ej år beslutadt, att de viss tid på året skola inbetalas, och man vet, att motioner åro gjorde, hvaröfver BancoFullmåktige redan blifvit hörde, samt deras vördsamma tillstyrkan lemnat, att jernbelåningen hädanefter ej skall ställas som hittills, utan komma att för sig gå hela året igenom; då det ej blir fråga om att denna summa tvånne månader af året blir inne i Banken.
Jag anhåller således, att Herr Grefven och LandtMarskalken, oberoende af de önskningar, som hår blifvit framställde, att vi måtte råtta oss efter BondeStåndets framstållan, täckes följa den ordning, hvaruti målet af Utskotten år framstålldt.
Jag måste göra ett til. lägg, i händelse Friherre Björnstjernas proposition att i3 punkten först måtte företagas, af Ridderskapet och Adeln skulle blifva bifallen, nemligen, att det då äfven blifver nödvändigt, att första alternatifvet af jg punkten först före. tages i sammanhang med den i3, innan man går till de öfrige punkterne.
I öfrigt får jag lemna svar på en slags förebråelse af Herr Stråle, att detta mål sista gången åter blef lagdt på bordet.
Då jag gjorde det, var det af verkelig anledning, och jag får upplysa Herr Stråle, att BondeStåndet då redan hade fattat sitt beslut om 400 Dm ti September f. w, den årliga millionen till fastighets-lån.
Således var det ej med afseende derå, eller af någon särskilt uträkning, som jag begärde målet ännu en gång hvilande, utan derföre, att jag ville haf^ va närmare upplysning om ämnet.
Friherre Bjornjtjerna: T vänne värde Ledamöter hafva framställt den tanka, att 12 §. ej behöfver discuteras, såsom redan afgjord.
Likväl lår jag anmärka, att i Utskottens nu varande Betänkande denna punkt är framställd uti andra ordalag, och att jag anser det vara skillnad emellan circa 5o millioner, och till Jitt jemnajt utevarande belopp 5o millioner.
I afseende på 10 punkten har det åter ansetts gifvet, att de för lån å exportable effecter beräknade 1,200,000 R:dr måste inbegripas uti R.ÖrelseCapitalet.
Ehuru frågan derom ej egenteligen nu hörer hit, då nu blott är fråga om ordningen för sakens företagande till öfverläggning, hemställer jag likväl, om Utskottens Betänkande i detta afseende år consequent.
Om man anser, att de BancoSedlar, som å metalleffecter utlånas, finna sin fulla garantie i desse rnetaller, och att de här som helst kunna förvandlas i Silfver, så bör vål, i afseende på dem, följas samma åsigt, som i afseende på uppköp af Silfver, och då frågar jag, om icke det år mera enligt med Utskottens öfriga åtgärder, att anse allt, som utlånas på metalleffecter, böra vara ut.
Öfver det vanliga RörelseCapitalet.
Antingen måste man antaga det ena, eller det andra.
Det jern, som finnes å den ena vågen och belånaä, måtte fini n September J, nii 4»t måtte ej kunna lemna annan säkerhet ån detf’ som finnes på den andra vågen och belånas.
Båda sumtnorne måste således inberåknas uti, eller båda räknas utöfver, RörelseCapitalet.
Den värde Ledamoten har sjelf upplyst, att de 5o millionerne blott förslagsvis varit upptagne.
Man år således så mycket mindre bunden, och man kan då utsträcka RörelseCapitalet till 5i eller inskränka det till 29 millioner, enär inga ziffror ligga närmare 5o, Herr Cederfchjold, Pehr Guflaf:
I afse ende på i5 punkten får jag tillstå, att jag ej kan fatta Utskottens mening annorlunda, ån att alla anslag, som der nämnas, skulle vara utöfver de 3o millionerne, helst der just står ordet ut— ofver.
Men i öfrigt hvad den saken angår, att 12 punkten först n>å företagas, så hemställer jag, om icke, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle vilja ändra det beslut de uti den saken redan fattat, äfven första punkten måtte komma under ny öfverläggning och kunna ändras, så att en redicalcur för sjukdomen vidtages, nemligen realisation.
Således, i fall det redan fattade beslutet rörande den 12 punkten ändras, anhåller jag, att
Ståndet nu äfven måtte få öfverlägga, 0111 en realisation skall företagas eller ej.
I anledning af hvad Friherre Björnstjerna yttrat, får jag nämna, att det visserligen år sannt, att den belåning Banken har Ridd. ©. Ad.
Band. 4*3 J)tn rf September f m. på metaller och effecfer, på visst sätt år consoliderande.
Derföre har ock i fordna tider den delen af Sedelstocken ansetts sorn ägande valuta, men det visar ju, att om de 1,200,000
Riksdalerna nu blifva utan motsvarande valuta, så blifva de lika med andra Sedlar utan fond, och utöfver den förra Sedelstocken, hvarigenom farhåga för en myntförsämring måste uppstå.
Hvad åter angår de ytterligare föreslagne utlåningarne på effecter, så åro de verkeligen consoliderande, så vida de effecter, som belånas, åro af den beskaffenhet, att de når som helst med lätthet och säkerhet kunna realiseras, då Banken derigenom år i stånd, att minska sin Sedelstock, så snart behofvet skulle fordra en sådan åtgärd; men i annat fall kornme äfven en sådan utlåning att försämra Bankens ställning, och innefatta en verkelig förökning af den icke af reel valuta motsvarade Sedelmassan.
Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Utskottens Betänkande linge till pröfning förekomma i den ordning afpunkterne, Utikotten föreslagit.
Grefve af Ugglas, Gujtaf'.
Jag vill blott Underställa den värde Ledamoten, som begärt votering, huruvida ej 12 och lå punkterne åro eflectift genom Ridderskapets och Adelns första Ben II Septemia- /. rm 4ogj Beslut ofgjorde.
I det förra Betänkandet ståf circa, hår, till Jtlt jemnajt utevarande belopp.
Het måtte ej göra någon förändring.
Utskotten hafva uti calcul upptagit alla creditiven, och om de alla utgå, skulle Sedelstocken utgöra 51,600,006 R:dr.
Således tror jag, att ordet circa har blifvit extenderadt, så vidt det varit möjligt.
Uti den i 5 punkten åter år det bestämdt samma brdalag, som Uti förra Betänkandet.
Frågan ont beräknandet af lånen å exportable effecter år derföre redan afgjord, och kan icke ändras.
Om aldrig någon fråga hade blifvit väckt om ökade fastighets-lån, hade jag säkert Varit af den tanka, att saken borde företagas i den ordning Utskotten föreslagit.
Mert då ntt en sådan fråga blifvit väckt, så kan jag ej anse annat, ån att om vi nu ej först afgöra den ssken, binda vi hånderne på oss.
Om ändamålet år att ingå uti någon jemkning med MedStåtiden, så har jag trott mitt sått vara bäst; Öm detta ej år ändamålet, rlå är det bäst att föredraga målet uti Utskottens ordning, men då få Utskotten ock uppgöra ett jemknings-förslag; Jag har trott mig finna, att åtminstone en del af Ridderskapet och Adeln ville gå BondeStåndet till mötes, och då har jag ansett det vara bäst, ött först afgöra om fastighets-lånen skola Ökas.
Finner Ridderskapet och Adeln det icke tjenligtj skall jag visserligen icke Uppehålla tiden.
Herr Marich af Hofenfkjöld, Eberhard:
Utan afseende på det ai BondeStåndet fattade beslut, får jag förklara, att då jag och flere bi - 4®4 f>en ti September f. m, «l!o 19 punkten, hade vi ej gjort det, om ej ordet circa stått der, ty jag anser det stridande emot en sund Fin^nce-Iåra, att vilja på Riksdalern bestämma Rörelse Capitalet.
Enligt mia tanka bör ej någon gråns såttas för dess belopp, men så snart blott ett sått uppgirves, att öka Sedelstocken mot ingående Silfver, finner jag ej anledning att såtta mig emot denna punkt.
Jag skulle tro, att i3 punkten medgifver, det Sedelstocken får ökas genom insättning af Silfver, och att i längden insättningen skall blifva så betydlig, att den kan medgifva en realisation till lägre cours.