Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller derföre om en sådan remiss, men tillika, att R. o. Ad. behagade förelägga Utsk:t, att så fort som möjligt inkomma med sitt Utlåt, i frågan.
Ehuru Hr Anrep begagnat ordet motion, tror jag dock icke att hans framställning är af sådan beskaffenhet.
Min öfvertygelse är, att rättast vore att genast höra Riddarh.Direkt,:n, emedan den korta tiden icke tillåter en remiss till Riddarh.Utsk:t.
Jag anhåller emellertid, då jag icke ser någon ledamot al
Direktm närvtde, att ärendet måtte få hvila på bordet.
Jag tror att den konklusion, hvartill Hr Hjärne kom, står i motsats till hvad han åsyftade i början af sitt yttrande.
Han önskade nemi. skyndsamhet och begärde ändock ärendet på bordet.
Jag har deremot anhållit, att saken genast måtte remitteras till Riddarh.Utsk:t.
För min del tror jag icke att någon officiel kommunikation emellan Utsk:t och Direkt.-n behöfver ega rum, utan föreställer mig att rnotionen ändå kan vara ett återvänta om uågra dagar.
Jag kunde säga detsamma om Gr. af Ugglas som han sagt om mig; ty om det är en motion, så mfiste den ovilkorligen hvila på bordet, innan remiss får ske.
Dessutom hörde jag en ledamot instämma med mig; men om han återtager sin begäran, skall äfven jag afstå från min.
Det förslag.
Hr Anrep fram ställt, går ut på att göra ett tillägg till ett af R. o.
Ad. förut fattadt beslut.
Nu hemställer jag, om icke ett tillägg till detta beslut bör behandlas såsom en motion, och då lärer det väl vara svårt att afgöra denna fråga utan remiss till Riddarh.Utsk:t.
Om Den !?
5IU deremot, sfi sker, kan den snart nog inkomma från Utak;t.
Jag hemställer derföre, att de, som begärt frågan på bordet, ville afstå derifrån.
Hr Hjärne kan göra det så mycket mera, som
Direktm måste höras enl. hans förslag och tidsutdrägten sålunda blir lika lång.
Jag begärde frågans bordläggning med ani. deraf, att Hr Anrep, då han upläste sin motion, hufvudsakligen stödde den på ett ojusteradt prot., hvarföre jag tyckte, •att den behöfde hvila på bordet, till dess man finge del af detta prot
Men som genom det af Grrne Lagerbjelke och af Ugglas föreslagna sättet, Utsk:t i alla händelser måste infordra ifrågavida prot., så är min afsigt med bordläggningen upnådd, hvarföre jag afstår och förenar mig med de värda Gr:ne, Hr Hjärne:
Då denna strid allenast rörer sig om sättet att få frågan snart afgjord, vill jag gerna foga mig efter de sista värde talarnes mening.
, remitterades ifrågav;de Mern. till Riddarh.Utslct, med föreläggande för Utsk:t att inom möjligeu kortaste tid med yttrande deröfver till R. o. Ad. inkomma.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 8:de och 16:de dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 184, i ani. af väckt motion om indragning af Konvojkommissariatet samt öfverflyttande till Statskontrt af de kommissariatet hittills åliggande göromål.
Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 10:de och 16:de dennes bordlagde Betänk.
N:o 188, i ani- af väckta motioner i fråga om meddelande af föreskrifter i afs:de å hypotheksföreningarnes verksamhet.
De skäl, som föranledt en knapp majoritet inom Utsk:t att afstyrka ifragavide motion, synas mig ingalunda tillfredsställande.
Utsk:t har afstyrkt sakeu på den grund, att ett förslag hvilan till förändring af hypotheksföreningarna.
Men detta förslag är ännu icke antaget, hvartill kommer att enl. detsamma alla de gamla förhållandena komma att qvarstå för de föreningar, som icke ingå i den ifrågaställa hypoteksbanken.
Förev:de motion åsyftar ingenting annat, än att någon kontroll skall finnas öfver det sätt, hvarpå hypotheksföreniugarne skött sig.
Det är visserligen sannolikt, att. K. M., utan någon påstötning från R.
St;r, kommer att vidtaga någon åtgärd i denna riktning ; ty jag tror, att fiuanskomitéen fått ett updrag, sorn antyder detta.
Då man nu velat kasta skugga på det sätt, hvarpå hypothekslöreningarne i allmänhet utöfva! siri verksamhet, syues det §S 5?
Den 11 Oktober. mig vara en fördel för dera att få tillfälle att ådagalägga, det de handlat författningsenligt.
Jag vill således instämma i det förslag, som en mängd reservanter bifogat Utsk:ts Betänk, oeh som jemväl blifvit antaget på afdeluin,.
Tersmeden, Wilh. Fredr.r
Beho-fvet af så beskaffade upgifter från bypotheksföreningarne, som här blifvit ifrågasatt», förefinnes verkligen.
Men jag tror att sådana kunna komma til! ständ, utan att någon särskild skrifvelse från R.
St:r afgår; ty, såsom den siste värde talaren upgifvit, K.
M. har redan varit betänkt på att låta uprätta formulärer till ifrågav:de upgifter.
Jag vill dock icke motsätta mig förslaget, derest det befinnes lämpligt.
Det förslag, som reservanterna i detta Betänk. framställt, grundar sig hufvudsakligen derpå, att sedan fråga blifvit väckt om nödvändigheten af en kontroll öfver hypotheksföreningarnes sätt att sköta sig, har man ansett det vara nödvändigt, att icke med likgiltighet förbigå en sådan begäran.
St:r afslå denna begäran, skulle man deraf draga den slutsats, att en dylik kontroll icke vore nödvändig, hvadan hvpotheksföreningarne blefve styrkta i den tron, att det sätt, på hvilket de hittills utöfvat sin verksamhet, varit öfver allt klander.
I det förslag, som af mig blifvit i reservationen framställdt, är naturligtvis endast meningen, att begära K.
M:s Nåd. bifall till, icke ordalagen, utan åsigten.
Jag anser mig vid detta tillfälle icke böra ingå i någon närmare motivering af frågan,emedan diskussionerna ho3 så väl R. o. Ad. som de öfriga Stånden i hypotheksbanksfrågau ådagalagt, att bypotheksföreningarne icke ansetts i allmänhet böra åtnjuta det förtroende, som man hittills egnat dero.
Jag tror det derföre vara fullkomligt rätt, att R. o.
Ad. bifaller hvad reservanterna föreslagit, och som jag tyckt mig finna att Frih.
Tersmeden ej heller motsatt sig.
Om jag för min del instämmer i Ulsk:ts här framställda Batänk., så är det icke d< r öre, att jag hyser någon så stor förkärlek för hvpoteksföreningarna, att jag anser dem böra ställas utom skyldigheten att för sin rörelse göra allmänheten redo.
Men derföre att jag visste, att finanskomitén framställt förslag i detta afside och att qvartais-rapporter redan nu afgifvas, samt då jag hyser den meningen att skrifvelser till K.
M:t i allmänhet endast böra afgå i vigtiga fall, så anser jag den här föreslagna öfverflödig.
Dessutom anser jag en i reservanternas förslag förekommande föreskrift vara teruligen betungande.
Den lyder sålunda: »Balausextrakt upsättas i närvaro af K. M:ts Befhde eller dess ombud, som det älven skall åligga inventera inneliggande lånehandlingar, obligationer och kassa».
Det är svårt att göra sig reda för huru lång tid en sådan inventering kommer att erfordra; men med de många bestyr, som åligga K. M:ts Befhde, fruktar jag de icke kunna medhinna äfven detta.
Man har sagt, att ett dylikt åliggande i afs:de på Den 17 Oktober. 361 privatbankerna tillhör K. Mits Befhde.
Men detta torde vara ett nytt skäl att icke ytterligare belasta dem.
Då dessutom intet arfvode för dessa förrättningar är föreskrifvet, komma de natur* ligtvis att ske utan ersättning.
Finner dock K.
M:t skäl att ålägga Dess Befhde detta arbete, så må det blifva dervid; men för min del får jag bekänna, att jag icke har någon lust att bi* draga till en sådan obehöflig skrifvelse, och till ett dylikt åläggande, hvartill jag bar desto mera skäl, som jag sjelf icke skulla hafva något mehn deraf.
Jag anhåller om bifall till Utsk:t» Betänk.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utskits Betänk, och dels afslag derå samt antagande af det förslag till underd. skrifvelse, som Hr Hjärne uti sin emot Betänktt afgifna reservation framställt; gjordes först propos. på bifall till Betänk:t och sedermera propos. på antagande af Hr Hjärnes förslag, hvilka båda proposmer med blandade ja och nej besvarades; hvarefter propos. på bifall till merberörde Betänk, ånyo framställdes, och sedan svaren derå utfallit med många ja jemte åtskilliga nej, förklarade H.
Utskits den 12 och 16 dennes bordlagde Utlåt N:o 41, föranledt af RiksStms skiljaktiga beslut öfver Utsk:ts Mern.
Jag har inom Utskit varit af den åsigten, att, då 3 Ständ beviljat 70,000 rdr till ett och samma ändamål, hade Utsk:t varit skyldigt att anse detta förslag såsom redan af 3 Stånd bifallet, men att inom förstärkt StatsUtsk. skulle röstats om de olika vilkor, som blifvit fästade vid anslaget.
PresteStit har bifallit K. Mits Propos. med den inskränkning, att anslaget skulle utgå i den mån K.
M:t ansåge det erforderligt. R. o. Ad. samt BondeStit hafva i allo bifallit K. Mits Propos.
Det är således tydligt, att 3 Stånd beviljat sjelfva anslaget, ehuru PresteStit gjort det med en viss inskränkning.
Till följd häraf ansåg jag, att Utskit borde hafva upställt en voter.-propos., innefattande, å ena sidan, R. o. Adms samt BondeStits, och å den andra, PresteStits beslut.
Utskit har deremot icke ansett sig böra upställa voter.-propos. i frågan om postskjutsen, utan hemställt, huruvida ej frågan om postskjutsen borde anses förfallen.
Emot den ovanliga och besynnerliga formuleringen i Utskits tillstyrkan kan man invända, att det icke är någon tillstyrkan, och att
Utskit verkligen icke afgifvit något svar i förevide ärende.
Utskits skyldighet hade dock i alla händelser varit, att föreslå hvad som borde vidtagas, i händelse Utskits åsigt ogillades.
Detta har dock jcke skett och jag har i min reservation sökt upfylla hvad Utskit försummat, nemi. att, i händelse R. o. Ad.
I>e'n 17 Oktober. unrot BondeStd vidblifva sina beslut,, upställa en vofer.-propo*.
Jag begär ej att B. o.
Ad. skall anse det vara räll af en enskild ledamot, att önska R.
St:rs bifall härtill, då nödiga materialier saknats; men jag anhåller dock, att R. o. Ad. ville vidtaga samma åtgärd, som BondeSt:t gjort i afs;de på detta Betänk., nemi. att afslå detsamma och uprlraga åt Utskit. att inkomma med voter.- propos. i fråga om postskjutsen.
Jag är öfvertvgad att denna voter.-propos. icke kan blifva annorlunda än den af mig upställda.
Den fråga, sorn utgör föremål för K. o.
Ad:ns öfverläggning
Kr ganska enkel.
Tre Stånd, nemi. K. o. Ad., Preste- och BondeSt:n, hafva anslagit 70,000 rdr för att befordra postskjutsens uphörande, och detta är således B.
Vilkoret! för anslaget äro deremot icke fullkomligt lika, PresteSt:t har nemi., ehuru i obetydlig mån, skiljt sig från de andra, ithy att det gifvit K. M:t, något vidsträcktare rätt i afs:de på anslagets användande än Ad:n och BondeStrt.
Då således 3 Stånd icke äro fullt ense om vilkoren, så måste man rösta derom.
Att frågan skall numera kunna förfalla, sedan den viisendt ligaste delen deraf blifvit genom tre Stånds beslut afgjord,, lärer väl icke kunna låta sig göra.
Jag anser således att Utsk:t bör åläggas att uprätta voter.-propos. i frågan.
Utan att vilja bestrida de siste värde talarnes åsigter, anser jag mig dock böra fästa upmärksamheten på det särdeles ovanliga förhållandet vid behandlingen af detta ärende, hvilket föranledde det resultat, hvartill Utsk:t kommit.
I Utsk:ts föregående Betänk.
N:o 33, fanns nemi. en voter.- propos. upstäld, som i sig innefattade både de ifrågasatta 200,000 rdr till entreprenaderna och förev:de 70,000 rdr till postskjutsen.
Denna propos. afslogs af tre Stånd, dock, hvad R. o. Ad. be träffade, roed åläggande för Utskrt att inkomma med en utredning rör:de postskjutsen, hvaremot BondeSt:t antog proposm.
Om det nu å ena sidan icke kan bestridas att 3 Stånd beviljat 70,000 rdr, så kati det doek å den andra sättas i fråga, huruvida BondeSt:t vill bevilja dem, oberoende af de 200,000 rdrma.
Preste St:t åter har anslagit de 7 0,000 rdrrna med vilkor, att om K.
M;t icke skulle pröfva lämpligt att tor ändamålet begagna dem, hela frågan då komme att förfalla.
Att ledamöterna af BondeSt:t inom Utsk:t dessutom ansett frågan förfallen, torde kunna ådagaläggas af den reservation, som af dem blifvit, bifogad Utsk:ts Betänk.
Jag nämner detta endast för att visa det frågan verkligen är invecklad och att Utsk:t icke saknat skäl för sitt förfaringssätt.
Jag vill emellertid 'icke bestämdt motsätta mig de sista talarnes yrkande; men jag skulle dock tro, att det icke vore alldeles orätt, att låta vid Utskrts framställning bero.
Af den sista värde talarens yttrande skulle man kunna draga den slutsats, att reservanterna i BoudeSt-.t del - t>*n 17 Oktober. taorit i Utshuts Betiink.
Såsom deras mening - blifvit i reservationen uttryckt, skulle man också verkligen kunna draga eu sådan slutsats.
Men förhållandet var motsatt.
Dessa ledamöter betraktade frågan till en början ur den synpunkten, att sedan det hufvudsakliga af reformen fallit, borde man kasta yxan i sjön, såsom det heter.
Men de hafva sedermera förändrat åsigt, och visat sig anse frågan om postskjutsen icke böra förfalla.
Inom Utslot fattades först det beslut, att man skulle begära en förklaring af K. o. Ad. och BondeSt:t öfver deras beslut.
Men vid justeringen ändrade man sig och ansåg frågan förfallen.
Jag fortfar att, i likhet med Gr.
Lagerbjelke, anse frågan om de 70,000 rdrma afgjord, och att votering bör anställas endast om vilkoren.
Det lika olyckliga som efter mitt förmenande oriktiga uti att sammanblanda frågor om anslag med vilkoren derför, har äfven nu föranledt detta Betänk.
När man abstrahera!- den del af frågan, som rör statsanslaget, så återstår att bedöma, hvad som ronde postskjutsen blifvit bifallet.
Då svarar jag: 11. o. Ad. och BondeSt:t hafva definitivt beslutat, att postskjutsen skall uphöra BorgareStit åter har förklarat, att det icke skall ske, samt PresteSt:t, att det icke ovilkorligen velat, medgifva postföringens skiljande från jorden, utan att sådant må bero på K.
Mits pröfning, och har Ståndet lör ändamålet anslagit 70,000 rdr.
PresteStit har således icke, i likhet med R. o. Ad. samt BondeSt:t, fattat något definitivt beslut, hvarigenom, i frågan om postskjutsens skiljande från jorden, två Stånd stadnat emot två.
Jag kan då icke förstå saken annorlunda, än att frågan om postskjutsen bör förfalla, och om så är, måste väl också frågan om de 70,000 rdrma dela samma öde; detta så mycket hellre som R. o. Ad. och BondeSt:t, under förutsättning af nämnda skyldighets definitiva skiljande från jorden, beviljat 70,000 rdr, för att ersätta den ökade kostnad, som postverket skulle få vidkännas genom användandet af gästgifveriskjuts, hvaremot PresteStit anslagit samma belopp med förutsättning, att K.
M:t skall filina lämpligt att då och då lossa på postskjutsskyldigheten i ett eller annat landskap.
Om nu så är, huru kan man vilja tvinga in i ett förstärkt Utsk. en fråga om anslag, när grunden för en sådan åtgärd i sjelfva verket saknas.
Ty det är en högst väsendtlig skilnad att definitivt besluta en sak och att till Regeringsmakten öfverlemna att afgöra, huruvida det är nyttigt eller icke.
M:t icke finna lämpligt att under nuvule förhållanden skilja postskjutsen från jorden, så blir ju följden den, att de 70,000 rdrma blifva obegagnade; och då vore ju saken in statu quo till nästa riksdag.
Jag kan således icke finna annat, än att just till följd af de olika beslut, RiksStm fattat, frågan är förfallen, hvarföre jag för min del yrkar bifall till Utsk:ts Betänk., för så vidt icke H.
Landtm, anser det vara grundlagsvidrigt att framställa eu sådan propos., i hvilket läll jag icke vill fortsättn mitt yrkande.
Den sista värde talaret) har orätt upfattat de olika Ståndens beslut i den ekonomiska delen af frågan.
Han har sagt, att 2 Stånd bifallit postskjutsens skiljande från jorden, men att de båda andra afslagit det.
K. M:ts Propos. innehåller i punkten c), att postskjutsen skall från jorden skiljas; detta hafva R. o. Ad. samt BondeSt:t bifallit, och äfven PresteSt:t har bifallit sjelfva saken, men tillagt den mellanmeningen, att detta skiljande borde försiggå »i den mån R.
M:t finner det lämpligen kunna ske»; hvilket naturligtvis endast innebär ett öfverlemnande till K.
M:t att icke på en gång verkställa reformen.
Men i sjelfva saken har PresteSt:t beslutat alldeles lika med de båda andra Stånden.
Det. är således ett misstag, som löranledt den siste värde talarens yrkande, och när hela hans argumentation hvilar på en oriktig upfattning af Ståndens beslut, tror jag, att det icke är skäl att derpå fästa något afseende.
Redan vid behandlingen af Utsk:ts förra Utlåt, i fråga om skjutsbesväret., yttrade jag den åsigt, att voteringen i förstärkt Utsk. i hela frågan ej borde hafva afslagits, och jag är ännu af samma mening.
Jag hyser i detta afs:de en öfvertygelse, motsatt den af Gr.
Liljencrants och Hr Printzensköld uttalade.
Nu är emellertid blott fråga om postskjutsens reglering på annat sätt, än hittills, och den är icke inskränkt dertill, att postskjutsen skall helt och hållet skiljas från jordbruket, utan omfattar äfven, huruvida något bidrag bör gifvas för att reglera denna skjuts på förändradt sätt.
Det är af 2
Stånd afgjordt att ifrågav:de frånskiljande skall ega rum, och det tredje har öfverlemnat å K.
M:t att bestämma deröfver.
Vid sådant förhållande kan frågan icke anses hafva förfallit; men väl kan man säga, att det 4:de Ståndets, BorgareSt:ts mening icke bör undertryckas, hvadan det med skäl kan ifrågasättas, huruvida icke först bör voteras om kontrapropos:n skall blifva Borgare- eller Prest.eSt:ts beslut, hvarefter sedermera skulle voteras emellan R. o. Ad:ns samt BondeSt:ts på ena sina och kontrapropos. på den andra.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att i afs:de å förev:de Utlåt., deri Ut.sk:t, jemte förklarande, att HiksStms beslut öfver Mem:t N:o 33 måste anses innebära ett underkännande af förslaget till reglering af skjutsväsendet i allmänhet, tillika hemställt, att frågan om förändrade grunder för postskjutsens utgörande jemväl måtte anses hafva förfallit; hade yrkats af Hr Printzensköld bifall till Utsk:ts berörde hemställan, hvaremot åtskilliga andre ledamöter begärt afslag å Utlåt;t, så vidt detsamma rörde frågan om postskjutsen, med föreläggande för Utsk:t att upgöra och till RiksSt-.n inkomma med förslag till voter.-propos. i ani. af Stms skiljaktiga beslut i sistnämnde fråga; och finge H. Exc., med ani. af det gjorda yrkandet på bifall till Utlåt:t, nu förklara, att enär det beslut, som PresteStit i fråga om postskjutsen fattat, skiljde sig ifrån R. o. Ben 17 Oktober. 267 Åd:ns samt BondeStits sammanstämmande beslut i denna fråga! egentligen endast uti det hänseendet, att PresteSt:t, i olikhet med de två nyssnämnde St:n, uti beslutet om postföringsskyldighetens skiljande från jordbruket tillagt följande bestämmelse: »i den mån K.
M:t finner sådant lämpligen kunna ske»; så och då tre Riksstånd således i frågan fattat beslut, som hufvudsakligen voro sinsemellan öfverensstämmande, vid hvilket förhållande frågan ej kunde förfalla, utan borde, derest sammanjemkning af besluten i de delar, hvaruti de från hvarandra sig skiljde, ej annorledes kunde åstadkommas, genom votering i förstärkt Utsk. afgÖras; ansåg H.
Exc. sig ej kunna framställa den begärda propos.-n på bifall till Utlåt:t.
Härefter gjorde H.
Exc. propos. derå, att R. o. Ad., med afsteg å Utlåt:t, så vidt detsamma rörde frågan om postskjutsens ordnande, skulle ålägga Utsk:t att upgöra samt till RiksStrn afgifva förslag till voter. propos. i samma fråga; och blef denna propos. med ja besvarad.
Sedermera upsattes och justerades ett prot-utdrag rör:de det af R, o. Ad. nu fattade beslutet.
Föredrogs och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ts den 12 och 16 deunes bordlagde Mern.
N:o 193, i ani. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut vid behandlingen af Utsk;ts Betänk.
N:o 16 1, i fråga om det af komiterade upgjorda förslag till förorda, om kommunalstyrelse på landet.
Utsk:ts anmälan om de delar af ifrågav:de förslag, hvilka blifvit dels genom samtliga RiksSt:ns och dels genom tre Stånds sammanstämmande beslut af R.
Såsom ledamot af Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:t anser jag mig böra anmäla, att ett visserligen icke särdeles vigtigt förbiseende egt rum i detta Mein., hvilket det dock ålegat Utsk:t att anmärka. R. o.
Ad. har nemi, i 8:de §:n 2:a mom:t af förordna! om kommunalstämma beslutat ett tillägg, hvarom Utsk:t icke yttrat någonting, utan tvertom säger att §:n blifvit oförändrad antagen.
Det tillhör således R. o. Ad. att antingen vidhålla sitt förra beslut, eller, med afstående derifrån, bifalla hvad Utsk:t hemställt.
Jag anhåller att, i afs:de å Gr, Liljencrants’ anmärkning, få förklara att Utsk:ts majoritet ansågr att då 2 Stånd bifallit §:n oförändrad, samt R. o. Ad. antagit densamma med ett tillägg, hvilket dock ej något annat Stånd godkänt, måste detsamma anses hafva förfallit, och §:n, som endast af ett Stånd, BorgareSt:t, afslagits, vara af 3 Stånd bifallen. t>« n 1 f Oktober.
Gr. Sparre,Erik:
Emellertid är det otvifvelaktig!, pa sätt Gr.
Liljencrants anfört, att tre Ständ icke bifallit §:n, utan blott två.
It. o. Ad. har gjort ett väsendtligt tillägg, och BorgareSt:t har afslagit hela sista mom:t, hvilket morn. icke är utan synnerlig vigt.
Det innehåller nemligen: »Den som för näring, lön eller icke i mantal satt jord sammanlagdt till mindre än tio skatteören upförd är, ege ej rösträtt.»
Detta innefattar således en ganska väsendtlig inskränkning i l:sta mom:t.
Detta morn. är icke heller af K. o.
Ad. antaget utan en ganska väsendtlig modifiering, nemi., att de. som äro i annans tjenst, eller daglönare och försörja sig med tillfälligt arbete, äro från rösträtt uteslutna vid kommunalstämma!
Jag anser det således otvifvelaktigt, att denna § icke är antagen, och anhåller således att, i fråga om 8:de §:n, Utskits Utlåt, måtte återremitteras.
Man kan medgifva riktigheten af Gr.
Liljen crants’ anmärkning, nemi. att Ut,sk:t icke fullständigt redogjort för de olika beslut, som af Stin blifvit fattade, utan endast helt kort sagt, att det är 3 Stånds beslut idelina fråga.
Jag måste bekänna, att jag inom Utsk;t förbisåg denna omständighet och att man, för att tillfredsställa alla Stånd, hade bort redogöra för deras särskilda beslut.
Detta har också Utskit iakttagit längre fram på flera ställen, der det är fråga om sammanjemkningar.
Men icke kan sådant föranleda till någon återremiss af Betänkit, ty det kan icke bestridas, att förhållandet är att 2 Stånd bifallit komiterades förslag helt och hållet och R. o. Ad. äfvenledes, blott med ett tillägg i sista mom:t af gin.
Tillägget innefattar endast några flera undantag, och jag anser derföre att det icke bör föranleda någon särskild åtgärd.
Att begära återremiss på grund af delta förbiseende, anser jag för min del icke kunna förklaras på annat sätt än som en önskan att ytterligare draga ut på tiden med detta ärende.
Jag tillstyrker således, att R. o. Ad. behagade bifalla ingressen, om sådant anses behöfligt.
Att ifrågavtde punkt skulle behöfva åter remitteras, synes mig alldeles obehöflig!, då någon vidare utredning af saken, än den som redan skett, icke lärer erfordras.
Det är gifvet, att 2 Stånd bifallit ifrågav:de §, 1 Stånd afslagit den, och att det 4:06 antagit den med en modifikation i sista mom:t.
Jag kan för min del visserligen icke instämma deruti, att man skall anse ntt om 2 Stånd antaga en g, och det 3:dje bifaller den med en modifikation, detta skulle innefatta 3 Stånds beslut och modifikationen förfalla.
Denna kunde vara af den beskaffenhet, att om den icke antoges, man heldre ville afslå hela <§:n.
Men på samma gång som jag medgifver detta, tror jag att R. o. Ad. här bör afgöra, huruvida Stit vill vidblifva sitt beslut, eller, med frångående af tillägget, förena sig om det af Preste- och BondeSt:n fattade beslut.
För min del skulle jag föredraga, att ingå på detta sista alternativ.
I) e n lft Oktober Gr.
Liljencrants; Jag liar begärt ordet för att (protestera mot riktigheten af den sats, som Hr Hjärne framställt, nemi. att 3 Stånd hafva antagit ifrågav:de mom.
Förhållandet är, att det måste bero af 11. o. Ad. sjelf att afgöra, huruvida moin:t utan tillägg bör antagas eller icke, och det är obestridligt, att det ålegat Utskit att redogöra för R. o. Adis beslut i denna fråga.
Sjelfva saken förefaller mig alldeles uppenbar; ty då R. o. Ad. önskat en inskränkning i rösträtten, och meningen således icke kan var» att, på sätt BorgareSt:t gjort, utsträcka föreskriften i alside på denna rätt derhän att hvar och en skulle ega den, så kan jag icko finna, att R. o. Ad., genom ett frångående af sitt förra beslut, bör lemna portarna öppna åt en hvar, utan jag föreställer mig, att det icke återstår något annat, än att vidblifva hvad man en gång beslutat.