Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det har blifvit motsagdt på den sidan, som yrkar en förändring, att Ridd.Ordn:s i Ö § är fullkomligt tydlig, då den säger, att samtlige R. o. Ad:s hela antal skall uti bänkmtsafdelningar indelas; men nu finnes äfven i samma Ridd.Ordn. en 41 :sta §, som bestämmer huru frågor om förändring af densamma må afgöras, nemi. icke på af Hr Landtm, yrkad och framställd propos. i samma plenum, hvarunder fråga om rättelse eller ändring blifvit väckt, utan efter föregången remiss till Ridd.Utsk. Huru vill då R. o. Ad, nu bete sig, för att, med fullgörande af 18 §:n, som talar om valsättet, och 4' *jtn, som föreskrifver, huru ändring deri må kunna ske, komma till ett lagligt resultat i denna fråga, utan fullständigt iakttagande af föreskrifterna i 18 §:n, då Ridd.Utsk. ej är bifdadt och icke kan organiseras, förrän bänkmls- och electorsvalen försiggått?
Herrarne torde således finna, att all fråga om en sådan på förhand gjord förklaring i afseende på valsättet, som här blifvit vrkad, är i det ringaste sagdt oformlig.
Yi måste följa formerna, och då vi följa dem, är frågan ganska enkel.
Jag vill icke nu bestrida Gr.
Sprengtportens i sjelfva liufvudsaken yttrade opinioner, eller alt bänkmtsvalet borde annorlunda organiseras; men det kan ensamt genom ändring i Riksd-Ordnrs 41 § tillvägabringas för en annan riksdag; ty icke kan 18 § Ridd.Ordn., genom förändring, medföra inskränkning i 41 § grundlagens bestämmelser.
Nu kan alltså sådant ej ske, utan åsidosättande af både Ridd.Ordn. och sjelfva grundlagen; ty Ståndet kan väl, sedan riksdagen är conslituerad, yrka propos. af Hr.
Landtm, i della afseende: men nu är riksdagen ännu icke öppnad, och först derefter, och sedan Utsktn blifvit organiserade, kan Ståndet, om det anser Landtm, icke hafva rätt uppfattat en fråga, yrka en af honom vägrad propos., hvarefter frågan hänvises till Const.Utsk. och hvilar till dess Utsk. yttrat sig.
Men huru vill man nu förfara?
Man vill förmodligen icke paralysera riksdagen; men sådan kunde följden blifva af denna frågas fullföljande, att, sedan Konungen öppnat riksdagen, Utsk:n icke kunde med ledamöter af R. o.
Ad. blifva försedde, då det likväl, enligt grundlagen, skall vara verkstäldt inom åtta 24 Den ao Januari. dagar derefter, och sådant allt derföre, att R. o. Ad. ej ville verkställa de ifrågaställda valen, enl.
Ridd.Ordnts föreskrift i dess 18 §.
13oye:
Det, hvarföre jag begärt ordet, är egentligen för att uttrycka en önskan, att jag matte hafva missförstått Gr.
Horns yttrande; en önskan, som, om dm gällde blott mig, jag skulle qväfva, men, som jag tror, har Hr Grefvens yttrande af flere ledamöter blifvit uppfattadt på samma sätt som af mig, och om jag rätt fattade det, så rycker han åt ena sidan afgörande rätten och bryter den allmänna ordningen, då han begär att Ståndet skall afhälla sig från bänkm:svalet, om icke Ståndet får detsamma efter sin önskan.
Detta vore att bryta ordningen, och jag tror icke, att det kan vara Gr.
Horns afsigt, då jag icke förnummit, att han förut haft sådana afsigter, men jag begär, att detta yttrande måtte förklaras ; ty jag frågar, hvart ordningen skulle taga vägen, om vi ej förfara efter lag, utan förklara, att vi ej vilja deltaga i valet, derföre att vi ej få det sådant vi begärt.
För öfrigt förenar jag mig med Frih.
Cederström i dess sista anförande.
Jag har endast velat till besvarande upptaga Frih, Cederströms yttrande, att någon propos. af Hr Landtm, ej skulle kunna begäras, innan riksdagen är constituerad, och får i sådant afseende nämna, att blotta anslaget till plenum utvisar, att något hinder för proposms meddelande ej finnes; ty hvarföre skulle vi eljest vara bär samlade, om icke för propostrs besvarande.
För öfrigt får jag förklara, att jag uppfattat Hr Frih. o.
Landtnäs yttrande i denna fråga, mera såsom en framställning af dess enskilda opinion, än som en vägran af propos. i ämnet.
Någon sådan propos. har nu icke blifvit begärd, och, i fall begäran derom blefve framställd , tror jag att Hr Landtm., på grund af den här förefallna discussionen möjligen kunnat uppfatta en annan åsigt af saken.
Boye bar af mig fordrat en förklaring af ett yttrande, som undfallit mig.
Jag kan icke påminna mig, att jag uppmanat R o. Ad. att bryta en laglig ordning; men jag har yttrat mig, att, om det icke tillätes oss att följa den lagliga ordningen, sä måste det vara livar och en representants rättighet, att icke deltaga uti en emot dess öfvertygelse stridande behandling qf saken; och jag får för min del förklara, att, om jag anser valet ske i oriktig ordning, så har jag min personliga rätt att vägra allt deltagande deri-.
Det är mig högst obehagligt, alt längre fortsätta denna strid; men jag kan icke afstå derifrån, på den grund, att Frih.
Cederström för en oformlighet förklarar den tanke, sorn strider mot hans.
Jag tror, alt han och Den 20 Januari. oell de fleste, sorn yttrat sig i ämnet, erkänt riktigheten af den princip, jag på grund af 4> §:tl Riksd.Ordn. yrkat; och då samma grundlag bestämdt föreskr-ifver, att Ridd.Ordn. skall vara i öfverensstämmelse med grundlagarna författad, samt Ridd.Ordn., i detta fall, icke motsäger Riksd.Ordn., utan endast underlåter att gifva ett förtydligande af föreskrifterna i den sistnämnda; kan jag icke inse, huru Hr Frih. och.
Landtm., i detta fall kan, snart sagdt ensam mot hela Slåndet, biträda den motsatta meningen.
Jag ser icke annan utväg, än att jag nödgas anhålla om Hr Frih. o.
Landtm:* propos. till Ståndet, ela min öfvertygelse är, att, vid detta tillfälle, Ståndet äger fullkomligt samma rättighet, som Hr Landtm., att afgöra frågan, och då det Liefve temmeligen svårt för Ståndet att underkasta sig en efter dess öfvertygelse oriktigt fattad opinion afHr Frih. o.
Landtm., helst den inverkar på hela utsk:s-tiIlsättningen och kunde hafva den menliga följd jag förut omnämnt.
Jag anhåller om Ståndets öfverseende, för det jag, ehuru blott för elt ögonblick, uppehåller dess tid; men jag önskar nämna, att, då jag yttrade, det jag förenade 111ig med Frih. Cederström, glömde jag några ord, nemi. att jag endast i fråga 0111 ordningen eller marschen instämde i hans tanke, och deremot i hufvudsaken hyser en från hans helt och hållet skiljaktig mening.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han väl hört Gr, Anckarsvärd begära propos., men ej rätt visste, hvilken propos.
Anckarsvärd åsyftade med sin begäran.
Jag, åsyftade att af Hr Frih. o. Landtm, erhålla propos. till R, o. Ad., huruvida R. o. Ad. anser 4[ §:n Riksd.Ordn. ligga till grund för bänkm:s-fördelningen inom Riddarhuset, och huruvida R. o. Ad. på denna grund anser, att från bänkm:s-fördelningen må uteslutas de i 4' §:n nämnde personer, hvilka, enligt denna §, äro förnekade att deltaga i val till Utskott.
Hr Frih. o. Landtm, anbefallde undert.
Ridd.Secret. att för R. o. Ad. uppläsa denna Gr.
Anckarsvärd* framställning, hvilket skedde.
Om det är meningen, att hvad som nu upplästes skall blifva propos., så får jag anmärka, att den innefattar 2:ne väsendtligen skiljda delar.
Till den första skulle jag böra svara ja, och till den sednare måste jag, i följd af min förut yttrade åsigt, svara nej.
Den ena delen skulle innehålla, huruvida 4* §:n skall tjena till grund för R. o. Ad:s åtgärd, eller icke.
Dertill måste jag svara ja.
Men det är en helt annan fråga, huruvida de ifrågavar.
pel-- sonerne från bänkm:s-valet böra uteslutas, och dertill kati jag ej svara annat än nej.
Jag anser således, att denna pro» ! H. 4 aö Den 20 Januari. pos,, tom innefattar 2!ne hvarandra motsägande delar, icke rimligen kan framställas; ty den lemnar icke de olika opinionerna tillfälle att uttrycka sig vid densammas besvarande.
Jag kan icke inse, att, enl. min åsigt, svaret på förevar, propos. skulle utfalla, dels med ja och dels med nej.
Jag beklagar rätt mycket, att våra tankar äro så olika; men uti den propos. jag begärt, har slutsatsen nödvändigt bort vara i öfverensstämmelse med försatsen, och det är, på grund af denna jag kommit till resultatet; äfvensom jag icke tror, att någon inconseqvens i delta afseende linnes uti proposm.
För min del anser jag mindre formenligt, att en propos. framställes till Ståndet, huruvida den § i grundlagarna, som ensamt talar om Utsk:s tillsättande, skall ligga till grund för det ifrågavar. valet; äfvensom jag anser för gifvet, att, vid upprättandet af bänkmtsafdelningarna, måste de uti Riksd.Ordn:s 41 § omnämnde personer upptagas, ehuru de icke äga rätt att rösta vid bänkm:s-valet.
Jag får derföre hemställa till Gr.
Anckarsvärd, äfvensom Ståndets öfrige ledamöter, om icke frågan blefve redigast uppställd, om Hr Landtm, behagade till Ståndet endasthemstäila, huruvida de i 4i §:n Riksd.Ordn. omnämnde personer må i bänkmts-valet deltaga; och då de icke komma att deltaga i valet, torde det vara likgiltigt, om de finnas upptagne i bänk m :s-a fd e 1 n i n g a r n e. Frih.
Anckarsvärd begärda proposm om hvad 4' §:n Riksd.Ordn. skall betyda, eller hvad inflytande den skall äga, medger möjlighet för Ståndet, att, i fall votering derom skulle anställas, kunna med ja eller nej besvara den.
Möjligen blefve den med nej besvarad, och då skulle svaret innefatta, att 41 §:n Riksd.- Ordn. ej skall hafva inflytande på utsk:s-valen; och jag förmodar, att R. o. Ad. ej vill medgifva en dylik votering.
Den andra af Hr von Troil önskade proposm, med hemställan, huruvida de uti förenämnde § omförmälde personer skola hafva inflytande på bänkm:s-valet, innefattar hvarken mer eller mindre, än, antingen ett upphäfvande af 18 §:n Ridd.
Ordn., som säger, att R. o. Ad:s sarntl. antecknade ledamöter skola i bänkmts-afdelningar indelas, och sedermera hvar och en äga att i bänkm:s-valet taga del, eller också, i fall proposm blefve afslagen, att man ej vill tillämpa Riksd.Ordn., likasom jag nyss nämnt, följden skulle blifva af Gr.
Anckarsvärds propos:s besvarande med nej.
Sådana beslut lära dock icke annorlunda, än i en med lag öfverensstämmande ordning kunna fattas; hvarföre jag får hänvisa dem, som önska förändring i de nu gällande lagbuden, till 83 §m Reg.F. samt 41 §:n Ridd.Ordn., hvilka utstaka, huru ändringen må äga rum; ty något beslut derom, att gällande stadganden ej skola Dea 20 Januari. 27 efterlefva1;, är obehörigt; och jag förmodar, att vi ej hunna få propos. till fattande af något sådant beslut.
Jag har alldeles ingenting emot, om Hr Frih. o.
Landtm, hellre gö’r den framställning, sorn Hr von Troil föreslagit; men jag delar icke den farhåga, sorn Frih.
Cederström yttrat, att R. o. Ad. kunde komma alt fatta ett sådant beslut, att 41 §:n Riksd.Ordn. skall ingenting betyda ; ty jag är tvertom öfvertvgad, alt Ståndet med stor pluralitet, jag vågar nästan säga enhälligt, skulle komma till den slutsats, att förenämnde 4' § niåste ligga till grund för R. o. Ad:s förfarande i detta afseende.
Jag ville hemställa, om icke proposln borde så ställas, att R. o. Ad. tillfrågades, huruvida icke det vid föregående riksdagar antagna sätt att välja bänkman — hvilket jag anser vara ett misstag i grundlagslillämpningen — af H. R. o.
Ad. anses såsom ett jiraejudicat, hvilket när som helst kan rättas.
För min del tror jag, det cj kunna annorlunda anses, samt alt grundlagen är klar deruti, att Statsrådets ledamöter i bänkmls- likasom utsk:s-valen ej kunna deltaga.
Ehuru R. o. Ad. vid flere riksdagar låtit bero vid detta praejudicat, tror jag detsamma ej kunna anses såsom lag; och hemställer jag, att nu måtte utrönas, huruvida icke R. o. Ad. nu anser den på samma prasjudicat grundade praxis böra upphöra.
Te rsraeden , Wi Ih.:
Meningarna tyckas vara temmeligen öfverensstämmande deri,att 4> §:n Riksd.Ordn. tydligen förbjuder deri nämnde personer att deltaga i bänkmls-valen; ty så hafva de fleste talarne yttrat sig. 18 §:n Ridd.Ordn. säger visserligen , att alla R. o. Ad:s ledamöter skola uti 25 bäukm:s-afdelningar indelas, och det är således bestämdt, att de böra i dessa afdelningar intagas; men det är derföre icke sagdt, att de skola deltaga i bänkmls-valen, ty då detta är i en grundlags § förbjudet, kan icke meningen vara, att en Ståndsordning kan göra förändring i stadgandet.
Jag skulle derföre tro, att, om någon propos. i ämnet af Hr Frih. o. Landtm, framstå lies, det icke är tillständigt att genom votering afgöra, huruvida förenämnde § skall ligga lill grund för bänk m:s-vale t; hvaremot jag tror, att, såsom Hr von Troil framställt, propos. kan meddelas derpå, attdei4' §m Riksd.
Ordn. nämnde personer ej må deltaga i bänkm:s-valen; och anhåller jag, att en sådan propos. af Hr Landtm, må bl i I va framställd.
Det lärer väl icke vara något tvifvel derom, att de ifrågavar.
Konungens rådgifvare med de flere i 41 §:n Riksd.Ordn. nämnde personer, enligt samma §, äro uteslutne från val till utskls-ledainöter; men roan tycks nästan för mycket fästa sig vid orden i 18 J:n Ridd.Ordn., 28 Den ao Janu a r i. som innehålla: att R. o. Ad:s samtlige ledamöter böra indelas uti bänk m:s-u fdel n ingar.
Ridd.Ordn. innehåller här ett allmänt stadgande, och Riksd.Ordn. speciella undantag.
Men jag hemställer till de mer lagfarne, om det icke är en allmänt gällande princip, att de i lagen stadgade speciella undantagen måste vara lika gilltiga, utan att särskildt behöfva upprepas i det allmänna stadgandet.
Så beskaffade undantag finnas på flera ställen i våra grundlagar.
Sålunda stadgas t. ex. i 36 §:n Reg.F., att:
"De som bekläda domareembeten, så högre som lägre, — — kunna icke, utan medelst ransakning och dom, ifrån sina innehafvande sysslor af Konungen afsättas"; men enl.
:o3 §:n i samma grundlag kunna ända till 3 af fdögsta Domstolens ledamöter af Konungen, på Ständernas anmälan, ifrån embetet genom nåd. afsked skiljas.
Detta undantag är icke intaget i förrberörda allm. stadgande, att domare ej må af Konungen afsättas.
Riksd.Ordn. gör undantaget, och derföre har det ansetts onödigt, att i Ridd.Ordn. införa samma undantag; och har i den sednare endast det allmänna stadgandet upptagits.
Jag beklagar,-att jag åter nödgas uppträda, för att yttra -mig i denna fråga; det sker i anledn. af Frih.
Tersmedens framställning.
18 §:n Ridd.Ordn.' innefattar icke ensamt, att samtl. R. o.
Ad:s närvar, hela antal skall i bänkm:s-afdelningar indelas; den innehåller derjemte, att, "sedan detta blifvit verkstäldt, uppropas hvarje afdelning för sig, som begifver sig inom skranket att förrätta bänkm:s-vai, hvarvid hvar och en inlemnar en sluten sedel’’ o. s. v. Man må vända frågan huru man vill , så skola ovillkorligen de af Gr.
Anckarsvärd väckta frågor leda lill godtycklig behandling af Ridd.Ordms i .3 §, eller också till ett medgifvande, i afseende på det ofta åberopade stadgandet i Riksd.Ordn., hvarom vi nu icke äga att besluta; ty frågor om lätta förståndet af grundlagen må icke i Ståndens plena väckas, hvarken före eller efter det riksdagen blifvit constituerad, utan sedan Utsk:n blifvit bildade, må man derom vända sig till Const.Utsk., hvarifrån frågan bör inkomma till Stånden.
Grundlagsätiftarne hafva ej velat veta af, att man här skulle komma att votera, om huru grundlagen bör förstås, hvarom fråga endast får väckas i Const.Utsk.
Jag kan således icke annat, än ånyo bestrida yrkandet om framställning af en propos. i detta ämne, samt anhåller att frågan må förfalla.
Jag anser icke, att grundlagen helt och hållet nekat
Konungens embetsmän att utöfva inflytande på riksd:s-göromålen.
Jag anser således icke, att dem må förvägras att deltaga i bänkm:s-valen , och tror, att constitutionen förmenat dem att vara ledamöter af Utskm, endast af den orsak, att de ej må komma i en förstärk oppo - Den 20 Januari. 29 silion mot sig sjelfva.
Således är jag af den öfvertygelse, att någon propos. uppå den ifrågavar.
§:n ej må äga rum ; men om fdr Frih. o. Landtm, anser den böra meddelas, hvilket han bäst kan bedömma, så finner jag den propos. vara bäst redigerad, som här af Ridd.Secrel. upplästes.
Jag anhåller vördsamt om tillgift, för det jag åter uppträder; men jag skall bjuda till att vara kort i min framställning.
Jag kan icke förlika mig med den uppläsning af 18 §:n Piidd.Ordn., Frih.
Cederström nyss gjort.
Vill man rätt visa sakens förhållande, så bör den icke endast på den ena, utan på begge sidor framställas.
Jag har en särdeles högaktning för Ridd.Ordn., men ännu mer för grundlagen; tyden förstnämnde är en enskild för detta Stånd gällande lag, hvars rätta förstånd vi hafva rätt att tyda; men sådant är oss ej tillåtet i afseende på Rikds.Ordn. och öfriga grundlagar.
Jag tror, att 41 §:n * Riksd.Ordn. är äldre, än alla §§ i Ridd.Ordn., hvarföre den också bör gälla framför dem.
Det är tydligen utveckladt, att man måste vara valberättigad vid sjelfva utsk:s—tilIsätt— ningen, för att kunna få deltaga i bänkrn:s-valet; men nu är en ledamot af Statsrådet icke valberättigad vid electorsva]et, ergo icke heller vid bänkm:s-tillsättningen.
Man har af 18 §:n Ridd.Ordn. velat draga den slutsats, att ledamöter af Statsrådet tydligen äro berättigade att deltaga i bänkmtsvalet; men detta är endast så till vida rätt, att de böra uppföras på bänkm:s-!islorna, så att viss nummerordning må iakttagas.
Der står äfven, såsom Frih.
Cederström sagt, att sedan, enligt anteckningslistan , samt!. R. o. Ad:s närvar, hela antal blifvit fördeladt i 2.5 afdelningen, uppropas hvarje afdelning för sig, som begifven sig inom skranket, för att förrätta bänkm:s-val.
Der är otvifvelaktig! en anda lagd, som icke kan missförstås, alt man skall vara valberättigad, för att vid detta tillfälle få afgifva sin röst; ty i annat fall kunde man äfven välja på de ifrågavar. personerne, enär längre fram i §:n förekommer, att bänkmännen skola utses af dem, som i afdelningen finnas; och sålunda kunde ju äfven ett Statsråd blifva utsedd tiil bänkman, hvilket jag likväl ej hört någon vilja påstå.
Jag tror således det vara uppenbart, att [8 §:n Ridd.Ottin. bör stå tillbaka för 4' §•'*)
Riksd.- Ordn.
Jag tror ej heller, att den förevar, frågan gäller någon ändring i Ridd.Ordn.; ty då medger jag, att den borde hänskjutas tiil Ridd.Uisk., i hvilket fall vi skulle komma uti en förlägenhet, som ej för tillfället kunde afhjelpas; hvaremot jag nu, då fråga icke är om ändring af Ridd.- Ordn., icke anser vår förlägenhet vara särdeles stor; ty ville man säga, att hvarje olika begrepp om rätta förståndet af vår Slånds-ordn. skulle hänskjutas till Utsk., ser jag icke någon möjlighet att komma till ett slut.
Jag tror således frågan vara så enkel, att det beror på Hr Frih. o. Landtm, att framställa propos., samt på R. o. Ad. att afgö - 3o Dea 20 Januari. ra, huruvida vederbör.
Statsråd, med flere i 41 §tn Riksd.- Ordn. omnämnde personer, från bänkm:s-valet äro uteslutne eller icke.
Någon större svårighet ser jag ieke.
Leijonhufvud* yttrande påkallar från mig ett svar.
Han har utgått från den synpunkt, att, om Statsrådets ledamöter oell öfrige här ifrågavar. personer vore valberätligade, vore också tillämpningen tydlig.
Nu passar det sig så besynnerligt, att de äro valberättigade, efter lagens närvar, lydelse; ty grundlagen innehåller intet ord derom, att de icke skulle kunna väljas till bänkmän, utan endast, att de icke äro berättigade att välja till utskts-ledamöter, hvaremot här endast är fråga om bänkm:soch electors-valet; och så länge lagen tillåter, att de må upptagas på bänkmrs-afdelningarna, finnes intet hinder för att utse deni till bänkmän.
Genom Frill.
Cederström* försorg, tyckes frågan hafva vunnit all den klarhet, sorn varit möjlig att begära; ty genom hans utveckling af sin mening, att följden af de i 4* §:n omnämnde personers deltagande i bänkm:s-valet blefve, alt de äfven skulle vara valbara eller berättigade att blifva bankmän, synes motsägelsen'emellan hans vikande och 4< §:ns stadgande vara så tydlig, att jag vågar hoppas, det meningarna knappt kunna vara delade; helst jag tror, att då meningarnas följder komma i coliision, så bör, vid öfvervägande! af hvilkendera följden kan blifva den vådligaste, det sansade omdömet antaga den åsigt, som medför det minst vådliga resultatet; och i öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat, tror jag de vådligaste följder kunna uppkomma, om de personer, som enligt Riksd.Ordu:s.4i § äro uteslutne från val till utskts-ledamöter, skulle ej allenast deltaga i bänkm:s-valet, utan ock, enligt Frih. Cederströms mening, kunna blifva valde och således direct deltaga i sjelfva valet till electorer.
Jag tager mig friheten underställa R. o. Ad:s bepröfvande, hurudan följden, då ett sådant förhållande kommer till de öfriga Ståndens kunskap, kunde blifva, om de pä en sådan grundlagsenlig grund skulle förkasta de valde utskts-ledamöterne.
Jag föreställer mig, att vådan af ett misstag från R. o.
Ad:s sida om rätta förståndet af 4> §:n skulle blifva vida mindre, än om R. o. Ad. skulle finna sig uti att underkasta sig Hr Frih. o. Landtm:s enskildta omdöme, och i följd deraf en olaglighet vid bänkmts-valet skulle äga rum.
Det är mig högst obehagligt, att, vid mitt första uppträdande vid denna riksdag, befinna mig i nödvändighet att opponera mig mot I:Ir Frih. o. Landtm:s mening; men jag anser mig hafva uppfyllt en pligt, då jag fästat Ståndets uppmärksamhet på en sak af den vigt, att följderna förtjena tagas i noggran nt öfvervägande; och det har för mig varit i högsta måtto tillfredsställande, att de fleste, som yttrat sig i äm - Den ao Januari. 3i net, gjort det i samma anda som jag, och att äfven de, som till någon del bestridt min mening, omöjligen kunnat bestrida den princip, hvarpå jag grundat min framställning.
Jag vet icke någon annan utväg att komma till ett resultat, än om Hr Frih. o. Landtm, täcktes frånträda sin första opinion, och, på sätt Hr von Troil begärt, underställa R. o. Ad:s afgörande, huruvida R. o. Ad. anser de i 41 §‘n omnämnde personer, böra deltaga i bänkmts-valen.
Vådan blir vida mindre, om också dessa personer skulle anse sin rätt förnärmad; ty det står dem alltid öppet, att få saken underställd Const.Utskts bepröfvande; hvaremot saken vore kanske nära nog ohjelplig, om de öfrige Stånden komme att anse valet förrättadt i strid med grundlagens föreskrifter, och det är deremot jag velat nedlägga min reservation.
Under öppet förklarande, att jag icke vill tilltro Gr.
Anckarsvärd att hafva velat framställa en påstötning till de öfrige Stånden alt inblanda sig i våra förhandlingar, eller att hafva velat skrämma oss genom förespeglingen af hvad de andra Stånden skola domma eller icke dumma äng. vårt handlingssätt; ja, under det jag fritager Hr Grefven från ett sådant uppsåt, har jag likväl funnit hans yttrande sådant, att de, som icke personligen känna hans egenskaper och karakter, kunde gifva hans framställning en sådan tydning; och jag skyndar derföre att förklara, att ännu finnes en adelsman, som tror, att de andra Stånden icke äga rätt att lägga sig i våra förhandlingar.
Dessa angå icke de öfriga Stånden, och det tillkommer hvarken deni eller Utsk:.n att efterforska och bedömma, örn vi kunnat begå några misstag; ty om rättigheten till ett sådant bedömmande skulle tillerkännas dem, kunde vi komma alt stanna i en fullkomlig oordning.
Jag begär, att dessa ord må få stå i prot. för min räkning.
Under ett fullkomligt frikallande för Frih. Boye, nu och för all framtid, att ingå i någon discussion om mina motiver, eller annat än det synliga af mitt handlingssätt; förklarar jag, att jag högligen beklagar, att det finnes en riddersman inom R. o. Ad., som sätter i fråga, att under våra nu gällande grundlagar, de öfrige Stånden ej skulle äga fullkomlig rättighet att inblanda sig i R. o. Ad:s förhandlingar, när dessa kunna komma att strida mot grundlagen, eller uppenbart åsidosätta dess föreskrifter.
Jag kommer ingalunda att tillhöra den åsigten, och hyser äfven det hopp, att R. o. Ad. icke delar Frih.
Boyes tänkesätt i detta afseende, hvilket jag anhåller för min räkning må få stå i protocollet.
Frih. Rantzou begärde äfven till prot. få antecknadt, för sin räkning, att han icke delade Frih. Boyes åsigter.
Hr Frih. o. Landtm, fästade R. o. Ad:s uppmärk - 3a Den ao Januari. samhet derpå, att discussionen tycktes skrida öfver gränsorna af det som från början gifvit anledn. dertill, öfver gränsorna af den motion, som blifvit väckt, och den, i följd deraf, begärda propos.; han trodde det vara hans skyldighet fästa uppmärksamheten på angelägenheten af att icke utsträcka discussionen längre, än ämnet egentligen fordrade, på det Ståndets lid icke måtte blifva upptagen af alltför många ämnen på en gång.
Skulle Hr Frih. häruti hafva misstagit sig, önskade han likväl, att