Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uplästes och godkändes nedannämnde frän Exped.Utsk:t inkomne förslag till R.
St:rs underd. skrifvelser till K. Mit, nemi.; Nio 130, i ani. af år 1859 verkställd revision af statsverkets m. fl. allmänna fonders förvaltning; N:o 137, ang:de anställande af jemförelse emellan Svenska och Engelska för Statens jernbanor inköpte jernvägsskenor; N:o 138, ang:de tillstånd för aktiebolaget för jernväg emellan Köping och Hult att återbekomma återstoden af de till säkerhet för jernvägsanläggningens fullbordande i Statskontoret deponerade medel; N:o 139, ang:de förändrade föreskrifter i fråga om kronogodsens framtida förvaltning och bortarrenderande; N:o 140, ang:de folkskoleafgiftens utgörande; N:o 141, om jemkning i gällande föreskrifter angide tiden för nattvardens begående; N:o 142, angide förändring i föreskrifterna rör:de vilkoren för kyrkors sammanbyggnad; N:o 143, i fråga om undersökning af de angide jord och skogar inom Norrbottens län utfärdade privilegier; N:o 144, i ani. af K.
Propos. ang:de ändring i R F:s och R.Ois föreskrifter om Riksstyrelsens förande i vissa fall; Nio 145, angide förnyad författning om utskrifningssättet och inrättningen af allmänna Beväringsmanska et; Nio 146, angide reglering af utgifterna under Riksstatens Fjerde Hufvudtitel; samt
Nio 147, angide reglering af utgifterna under Riksstatens Femte Hufvudtitel.
4 De n 2 Oktober.
Likaledes uplästes och godkändes nedannämnde från Exped.
Utsk:t inkomne förslag till §§ i Riksdagsbeslutet, nemi.: N:o 16, angtde ny Instruktion för Revisorerne af Riksgäldsverket:
N:o 17, ang:de mantalspenningarnas bestämmande till jemna belopp efter nya myntsystemet; N:o 18, ang:de uphörande af bammarskatten och tackjerns tionden; N:o 19, ang:de ändring i passförfattningarne; N:o 20, ang:de stadga för Högsta Domstolens tjenstgöring på två afdelningar; Nto 21. ang:de postbevillningen; N:o 22, ang:de nya predikotexter m. m.; N:o 23, ang:de ändring i bestämmelserna om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära m. m.; N:o 24, angtde uphäfvande af straffarterne prygel och dagg; N:o 25, angtde mantalsbråkens reducerande till decimalbråk m. m.; N:o 26, ang:de uphörande af den s. k. hofveriskyldigheten; N:o 27, ang:de uphäfvande af rättigheten att idka s. k. gård farihandel ; N:o 28, angtde förändrade stadganden i afs:de på handels bok» vitsord; Nto 29, angtde uphäfvande af förbudet för gemenskapen att gifta sig utan vederbörande befäls samtycke; N:o 30, angtde ändringar i Skiftesstadgan; Nto 31, angtde åtgärder för behöfvandes undsättning vid inträffad missväxt; Nto 32, ang:de införande af s. k.
Grund- och Hypotbeksböcker; Nto 33, angtde ett tillägg till Exped.Dtsk:ts, under N:o 14 afgifna och af R.
Sttr godkände förslag till § i Riksdagsbeslutet, i an), af DD. MM. kröning.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde, från Ctsk.-n inkomne Vern., Utlåttn och Belänk:n, nemi. från Konst i t ut iöns-Utskottet t N:o 68, med förslag till ändring i 70 § R.O.; Stats Utskottet:
Nto 195, med förslag till voter.piopos:r för afgörande af åtskillisa till 8:de och 9:de Hufvudtitlarne hörande anslagsfrågor; No 196, angtde verkställd omröstning i åtskilliga till Statsroder ingen hörande frågor; Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsktt: Nto 33, med förslag till voter.propos., i ani. af RiksSttns
Dan 2 0 k t o ber.
S skiljaktiga beslut rör:de Utsk:ts Belänk:de N:o 23, i fråga om skjutsningsbesvärets ordnande; N:o 35, i ani. af väckt motion om begagnande af postremissvexlar vid penningeförsändningar emellan de förvaltande verken i hufvudstaden samt myndigheter i sådane städer, der privat- eller filialbank är belägen ; N:o 36, i ani. af väckta motioner dels om indragning af Auditörstjensterne samt uphäfvande af Krigsrätten och af K.
KrigsHofrätten, dels äfven om indragning af Regementspastors-och Bataljon spred i kan ts-befattn ingarne; Lag-Utskottet: N:o 56, ang:de verkställd omröstning i ani. af de bos RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utslcts Betiink:n N:ris 20 och 39, rör:de K. M:ts Nåd.
Propos. med förslag till Förordning ang:de mord, dräp och annan misshandel; N:o 57, ang:de verkställd omröstning i ani. af de hos RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Sammans.
Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Ulsk:ts Utlåt:de N:o 21, i ani. af framställda anmärkningar emot nämnda Utsk:ts, under N:o 7 afgifna Betänk:de, öfver ej mindre K. M:ts Nåd.
Propos. om förnyad författning rör:de utskrifningssättet och inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet, än ock enskilda motioner i samma ämne ; Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet: N:o 181, i ani. af väckt motion om förändring i föreskrifterna ang:de edgångar; N:0 182, i ani. af väckt motion i fråga om förändring af städernas bamntaxor, m. m.
Åkerhjelm, Johan Garl: StatsUtsk;ts Betänk:de med voter.proposir rör:de frågor, tillhörande 8:de och 9:de hufvudtitlarne, äfvensom den inbjudning, som hvilar på bordet från BorgareSt:t ang:de anslag till läroverksbyggnader i Örebro och Fahlun, samt Stats-Utslcts Betänk:n N:ris 190 och 193 rörde arfvode till Kamrer Sandberg m. m., och 194 ang:de pension till Språkläraren Spaniers enka, äro samtlige af beskaffenhet att inverka på statsregleringen, hvarföre det är nödvändigt att de snart afgöras.
Jag anhåller fördenskull, att de måtte sättas främst på föredragningslistan till nästa plenum.
Äfvenså får jag anhålla, att Sammans.
Stats- och Ekon Utsk:ts Betänlcde
N:o 33 ang:de skjutsningsbesvärets ordnande måtte upföras näst efter de nyss af mig omnämnda målen till nästa plenum.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade alt Frih.
Åkerhjelm hade föreslagit, att främst å föredragningslistan för nästa plenum skulle upföras följande mål i den ordning de nu nämndes, nemi. StatsUtsk:ts Mern.
N:o 195, BorgareSt:ts prot.-utdrag N:ris 469 och 6
Den 2 Oktober. 470, med inbjudningar i frågor om statsbidrag till läroverksbyggnaderne i Örebro och Fahlun, StatsUtsk:ts Utlåt:n N:ris 190, 193 och 194, samt slutligen Sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- ocb Ekon.Utskrts Mern.
N:o 33; hvarefter H. Exc. hemställde, huruvida R. o. Ad. till detta förslag lemnade bifall.
Härefter anmälte sig och yttrade Gr. Sparre, Erik:
På listan förekommer, efter de af Frih.
Åkerhjelm upräknade StalsUtsk:ts Betänk:n, ett ifrån LagOtsk:t i en fråga, som är af synnerlig vigt, och som torde hafva inflytande på äfven andra frågor.
LagUtskds Betänktde N:o 53 i anledning af återremisser rör:de förändring i 17 Kap.
Handelsbalken.
Det skulle kunna hända, att skiljaktiga beslut ibland RiksSt:n i denna fråga, som otvifvelaktig! fordrar en lösning, kunna föranleda votering i förstärkt LagUtsk.; det är derföre vigtigt att ärendet snart förekommer, och med afseende å redan fattade beslut i frågan, är ingen anledning att antaga, det pröfningen deraf kommer att uptaga någon särdeles lång tid.
Det är blott en enda § i hela förslaget, som kan föranleda någon diskussion.
Jag anhåller derföre, att ifrågavarande Betänk:de måtte upföras på listan, näst efter de StatsUtsk:ts Betanien, som R. o. Ad. nyss satte främst derå.
För min del skulle jag icke hafva någonting emot, att det Betänk., som Gr.
Sparre nu föreslagit, måtte upföras näst efter StatsUtslets Betänk:n på listan, så framt det icke vore stridande emot R. o.
Ad:s redan fattade beslut, att föredragningen af kommunal-betänlct skall fortgå och endast afbrytas af någon fråga, som rörde statsregleringen.
Att något annat Betänk, skulle skunna afbryta denna föredragning, tror jag icke innefattades i Gr.
Mörners i sista plenum väckta och bifallna förslag.
Anser emellertid H.
Hr Gr. o. Landtm, att Gr.
Sparres önskan kan beviljas, så har jag naturligtvis ingenting att deremot invända.
I annat fall måste jag motsätta mig förslaget.
Hr Hjärne lärer hafva missförstått Gr.
Mör ners framställning i sista plenum.
Den innefattande nemi., att sådana ärenden, som kunde hafva inflytande på riksdagens afslutande, skulle föredragas oberoende af kommunal-betänk:ts behandling.
Mörner åsyftade således ingalunda, att frågorna blott skulle röra statsregleringen.
Jag förmodar derföre, att icke något hinder möter för bifall till mitt förslag.
Sedan, uppå begäran af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., det beslut R. o. Ad. fattat, i ani. af Preste- och BondeSt.-ns inbjudningar, rör:de Allm. Besv.- och Ekon.Utskds Utlåt.
N:o 161, blifvit upläst, yttrade Den 2 Oktober. 7 Frih.
Tersmeden; Att de frågor, sorn, enligt hvad Frih.
Åkerhjelm nyss föreslagit, blifvit satts främst på föredragningslistan, äro af den beskaffenhet, att de tillhöra statsregleringen och således kunna inverka på riksdagens afslutande, är temligen gifvet.
Huruvida deremot enahanda förhållande eger rum med det af Gr.
Sparre upgifna Betänk., är en annan fråga.
Jag troT att samma skäl skulle kunna anföras för de flesta Betänk:n, som ligga på bordet, så framt de verkligen skola afgöras före riksdagens slut.
Medan jag nu har ordet, tager jag mig friheten att nämna några BankoUtsIcts Betänk:n, som nu stå på listan, och som ovilkorligen måste afgöras förr än riksdagen afblåses.
Dessa Betänk:n röra lönerna för Bankostatens embetsed) tjenstemän, äfvensom för tjenstemännen vid Tumba.
Jag får anhålla, att de måtte flyttas framför det af Gr.
Sparre upgifna Betänk:t till nästa plenum.
Gr. Mörner, Carl Göran Detlof: Nu har Frih.
Tersme den sjelf bäst visat det försigtiga i de rymliga ordalag, hvari det förslag var affattadt, som jag tog mig friheten framställa i sista plenum.
I afseende emellertid på de 4 Betänk:n, som Frihrn anhållit måtte framflyttas på föredragningslistan, får jag nämna, det jag för min del icke anser N:o 44 vara af så brådskande natur, att framflvttning behöfves, ty om en på pensionsstat redan upförd person får samma pension förhöjd eller ej, torde icke kunna inverka på riksdagens slut.
Det beror naturligtvis på Ståndet att bestämma om de frågor, som underställas dess pröfning, äro af den beskaffenhet, att de böra skyndsamt företagas till afgörande.
Hvad beträffar det af mig nämnda Betänk., så ser jag ingen ani. att bestrida min begäran, synnerligen då det är ett ämne, som enhvar torde finna vara af synnerlig vigt och som dessutom redan är af aila 4 Stånden behandladt, samt, med undantag af en enda §, deri olika meningar yppats, af dem antaget.
Då denna diskussion tyckes vilja utsträcka sig så, att riksdagens slut, åtminstone derigenom, ej påskyndas, anhåller jag att Gr.
Sparres förslag måtte få hvila på bordet till nästa plenum.
Landtm, förmälte, att Gr.
Sparre hade anhållit derom, att LagUtsk:ts Betänk.
N:o 53 skulle uppföras å föredragningslistan för nästa plenum, näst efter de mål, som, enligt R. o. Ad:s redan fattade beslut, skulle å listan erhålla de främsta rummen; och hade Frih. Tersmeden derefter yttrat, att BankoUtsk:ts Mern.
N:ris 41 — 44 äfven skulle blifva å målslistan framflyttade, så att de komme att i ordningen efterfölja Lagötskits Betänk.
N:o 53, derest detsamma blefve upflvttadt, men i annat fall komma efter det sista af de redan framflyttade målen.
Dessa båda förslag hade af Hr Hjärne blifvit begärda på bordet, men då s
Den 2 Oktober. desamma icke rörde något R. o. Ad. föredraget ärende, elier någon allmän fråga, utan endast åsyftade en förändring af den ordning, hvaruti de å bordet hvilande målen skulle å listan till nästa plenum upföras, för att inför R. o. Ad. föredragas, hvartill komme, att ändamålet med ett dylikt förslags väckande skulle helt och hållet tillintetgöras genom en bordläggning deraf, ansåge H.
Exc. att de af Gr.
Tersmeden nu framstälda förslagen icke vore af den beskaffenhet, att de kunde läggas på bordet, utan borde de af R. o.
Ad. i pågående plenum antingen bifallas eller afslås; och finge H.
Exc. derföre nu hemställa, huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att LagUtskits Betänk.
N:o 53, samt BankoUtsk:ts Mern.
N:ris 41 — 44, skulle å föredragningslistan för nästa plenum uptagas näst efter de mål, om hvilkas upförande i främsta rummen beslut redan blifvit fattadt.
Ropades många ja jemte några nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts Utlåt.
Nio 161, i ani. af K. Mits Nåd.
Skrifvelse med det af Komiterade afgifua underd.
Betänk, och Förslag angide Koramunalstyrelser.
Landtm, hemställde, att med föredragningen af detta ärende finge sfi tillgå, att Komiterades Förordningsförslag paragrafvis genomgingos, med iakttagande deraf, att vid de §§, hvaruti Utskit föreslagit förändringar, Utskits förslag gjordes till föremål för R. o. Adins afgörande, äfvensom att efter hvarje §:s uplästiing tillkannagafs, hvilka beslut Preste- och BondeStin derom fattat; och finge H.
Exc. på förhand nämna, att det sistbemälde RiksSt.-t bifallit Utlåt, i dess helhet.
Då det är en känd sak, att hvarje § i Utskits förslag är bifallen af BondeStit, torde det vara öfverflödigt att upläsa samma Stånds beslut ronde hvar och en af dessa §§.
Deremot skulle det vara intressant att få veta Borgare-Stits beslut i frågan.
Exc. med ani. häraf tillkännagifvit, att några underrättelser om Borgare-Stits beslut i frågan ännu icke ankommit, framställde H. Exc. propos. på bifall till hvad han i afside å sättet för ärendets behandling föreslagit, dervid ropades ja.
Till följd häraf föredrogs:
Komiterades förslag till Förordning om Kommunalstyrelse på landet. § 1.
Tillkannagafs vara bifallen af PresteStit.
Den 2 Oktober. 2 Gr. Sparre, Erik:
Emot förslagets upställning i sin hel het har jag redan förra gången gjort några anmärkningar.
För att i största korthet nu sammanfatta dem, vill jag blott säga, att förslaget synes mig alltför vidlyftigt och att det snarare innefattartheorier, än praktiska stadgande!!.
Såsom bevis derpå vill jag nämna, att den Norska kommunallagen innehåller 1 05 gg, hvaremot de här föreslagna kommunal-förordningarne innehålla tillsammans 287 gg.
Man har i allmänhet gillat den Norska lagen och den har också synts efterföljansvärd.
För att likväl icke gå för långt, i allmänna resonnementer, ber jag blott att få uprepa hvad jag förra gången yttrade, eller att hela första afdelningen, enligt min åsigt, är alldeles olämplig.
Någonting sådant linnes ej i den nu gällande sockenstämmoförordningen. ej heller i den Norska lagen.
Jag ber att få fästa mig vid ett uttryck i Esta g:n, och fråga, hvad som menas med ordningsangelägenheter.
Med hushållsangelägenheter förstås naturligtvis socknens ekonomi, men med ordningsangelägenheter menar jag framför allt polis; ty polisen är väl den enda, som kan uppehålla ordningen.
Fråga kan ock upstå huruvida icke ordningens uprätthållande genom polisen är ett åliggande, som icke egentligen tillhör kommunen.
Jag anser således att l:sla g:n är öfverflödig, och skulle derför anhålla att g:n, på det Utskit måtte taga i betraktande hvad jag anfört, blefve återremitterad, så vida ej R. o. Ad. vill afslå hela l:sla kapitlet och genast öfvergå till det andra.
Efter hvad jag tror mig veta, är denna g redan bifallen af 3 Stånd.
Den innehåller en definition, med hvilken jag visserligen icke är nöjd; men jag föreställer mig, att man i detta fall icke bör särdeles fästa sig vid redaktionen af detta förslag, då K.
M:t endast velat inhemta R.
St:rs yttrande i frågan, hvadan K.
M:t icke är af E.
Stos beslut bunden.
Då för öfrigt g:n är bifallen af 3 Stånd, skulle förmodligen en återremiss tjena till intet, och jag tror derföre, att det är bäst antaga g:n, eller låta vid Utsk:ts hemställan bero.
Hr Hjärne, Harald: Gr.
Sparres klander emot de i för sta §:n förekommande definitionerna, kan ej föranleda annat svar, än att det är vanligt, att i början af en författning ändamålet dermed omnämnes.
Om Gr:n anser orden ordnings- och hushållsangeliigenheter icke vara för sig tillfredsställande, så har man derpå ingenting annat att svara, än att upmana Hr Grin att i fortsättningen af författningen efterse hvad som dermed menas.
Då, såsom den siste värde talaren uply3t, 3 Stånd bifallit denna g, anhåller jag alt äfven R. o. Ad. måtte vidtaga samma åtgärd.
Om gm icke innehåller allt hvad den borde, så skulle tilläfventyrs min anmärkning hafva varit af mindre vigt; men denna anmärkning gick icke derpå ut, utan åsyftade, att g:n innehåller hvad den icke borde innehålla, och dermed menar jag 10
Den 2 Oktobere ordningsmål, hvilka jag icke kail hänföra till annat än polismål.
Skalle det förhålla sig såsom en talare sagt, eller att K.
M:t i alla fall kommer att granska förslaget, då är det en annan sak; men då synes mig också öfverflödigt, att E. o. Ad. företager denna långa granskning.
Om meningen är, att E.
St:r skola förklara sig godkänna förslaget, så måste det väl också, åtminstone i afseende å ett så vigtigt förslag som detta, vara af nöden att E.
St:r icke godkänna gg, som innehålla saker, hvilka man icke har för afsigt att gilla.
Yore här fråga om att antaga en civillag, skulle det vara nödvändigt, att granska hvarje ord i densamma; men då det här endast gäller att yttra sig öfver ett förslag till förordning, hvilken i alla fall K.
M:t utfärdar, så hade jag helst önskat att granskningen inskränkte sig till författningens hufvudgrunder, och att E.
St:r blott gåfve tillkänna, huruvida de godkände dem eller ej.
Men sedan de öfriga Stånden företagit sig att ingå i detaljgranskning, ehuru de förmodligen icke fästat sig så noga vid sjelfva ordalydelsen, måste E. o. Ad. på samma sätt förfara, dervid man dock ej torde böra så strängt, nagelfara med redaktionen, som Gr.
Sparre tyckes vilja göra.
Jag anser mig derföre ej böra ingå i diskussion, huruvida de här föreslagna stadgaudeu äro nödvändiga, eller icke; men att de icke skada, derom är jag fullt förvissad.
Beträffande hvad som menas med ordningsangelägenher, så får man ju längre fram i författningen uplysning derom.
Om der finnes några så beskaffade bestämmelser, att de icke anses kunna tillhöra kommunen, så blir tillfälle att då yttra sig derom.
Tersme den i afseende å Gr.
Sparres anmärkningar mot ordet ordningsmål.
Sparre har ansett det vara liktydigt med polismål.
Till en viss grad kan detta ega sin riktighet; men jag tror att det också ligger någon annan betydelse uti detta ord, än hvad man vanligen fäster vid ordet polismål.
Dessutom kan Hr Gr:n längre fram i författningen efterse hvad som menas med ordningsmål.
Men jag tror, att Gr:n i alla fall, äfven om der skulle förekomma något mål, sora kail hänföras till polismål, kan vara fullkomligt lugn i afseende .på K.
M:ts Befhides rätt att inom länet ensam bestämma öfver dylika mål, då han i slutet af författningen finner en g, som stadgar, att inga beslut äro gällande, utan att underställas K. M:ts Befh:des pröfning.
Med ett sådant stadgande tror jag att man utan fara kan fästa till och med den betydelse vid ordningsmål, som Gr.
Då denna § redan, såsom man har anledning för moda, är af 3 Stånd godkänd, förefaller det äfven mig mindre nödigt att derom orda.
Genom 3 Stånds beslut är äfven sjelfva titeln på författmn godkänd, och då vi i vårt språk icke hafva något ord, som motsvarar det begrepp, som man velat uttrycka Ö en 2 Ok tober.
II liar man måst använda ett utländskt, men sedermera tiar man också riktigt velat göra sig detta ord till godo.
Det är således icke nog att hvarje socken skall bilda en särskild kommun, utan för större prydlighets skull har man sagt att den skulle utgöra ett särskildt kommunalt samhälle.
Uti detta uttryck ligger en pleonasm; men då alltsammans redan är af 3 Stånd antaget, vinnes ingenting med att här tala vidare derom.
I nu gällande sockenstämmoförordning stadgas, att till sockenstämma höra mål, som röra kyrkans och socknens hushållning.
Här har man i stället insatt orden »gemensamma hushållningsoch ordningsangelägenheter».
Jag skulle vilja fråga, till hvilken af dessa båda kategorier man vill hänföra de mål, som röra sundheten.
Åro de att hänföra till ordningsmål, då står en sådan tolkning i strid emot hvad, som förekommer längre fram, pag. 11, der man talar om sundhets- och ordningsmål, och således skiljer dessa mål ifrån hvarandra.
Ordet ordningsangelägenheter skulle i annat fall hafva olika betydelse på olika ställen i författmn.
Möjligen hörer det till författmns förträfflighet att den begagnar samma ord i olika meningar.
Men i allt fall kunna vi ej något härvid åtgöra.
Vi hafva ej annat att välja på, än att antingen afslå förslaget, eller dertill säga — Amen!
I motsats till både Frih.
Tersmeden och Hr Hjärne, har jag icke funnit ett enda ord i författmn, som innehåller någon definition på hvad som menas med ordningsmål.
Hr Hjärne har också sagt, att det icke skulle vara af någon våda att låta kommunalstämman handhafva polismål, emedan det i alla fall erfordras K. M:s Befh:des sanktion på de fattade besluten.
Detta tror jag vara ett misstag, emedan i 74:de §:n, i hvilken de mål upräknas, som fordra K. M:s Befh:des sanktion, polismål icke uptagas.
Kommuners rättighet att besluta i fråga om dylika mål är genom denna g gifven.
Jag anser för min del detta vara ett så beskaffadt fel i författmn, att 11. o. Ad. icke borde antaga den.
Jag anhåller om afslag å §:n.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit, de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels afslag å den ifrågav:de §:n, framställde H.
Exc. propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. § 2.
Tillkännagafs vara antagen af PresteSt:t och bifölls. g 3 enl.
Tillkännagafs vara bifallen af PresteSt:t.
I afs:de å l:sta mom:t af denna 3:dje § skulle jag tro att den lydelse, komiterade gifvit deråt, har företräde framför Utskits förslag.
Att socknar, som höra till olika 13 Den 2 Oktober, län, skulle förena sig till en gemensam kommunal förvaltning, är i de flesta fall så föga förmånligt, att derest någonting derom skall i författmn införas, så kör det, enl. min tanka, blott blifva ett stadgande, att sådant må bero på K. M:s Nåd. pröfning i hvarje särskildt fall.
Jag anhåller derföre, att l:a moimt i komiterades förslag måtte antagas i st. f.
Utsk:ts.
Emot det sednare mom:t har jag ingenting att invända.
I Esta mom:t af denna § förefinnes en annan skiljaktighet emellan komiterades och Utskrts förslag, än den på hvilken Gr.
Mörner fästat upmärksamheten.
Utsk:t har nemi. medgifvit rättighet för församlingar inom särskilda län att ingå föreningar.
Jag anhåller om bifall till hvad Utsk:t föresjagit, äfven i afs:de å tillägget; ty jag är förvissad om alt K. M:s Refh:de icke lärer gifva sin stadfästelse till en sådan förening, så framt den ej befinnes förmånlig
Jag tror att det är nödvändigt att för vissa socknar i allmänhet underlätta möjligheten att bilda gemensamma kommunalsamhällen.
Den förändring, som Utsk:t gjort i denna §, består deruti, att man velat medgifva sådana delar af socknar, som ligga i annat län, att få tillhöra samma kommunalsamhälle som den öfriga delen af socknen, äfvensom att mindre sockuar, som ligga nära hvarandra på gränsen mellan 2:ne län, skola få förena sig till samma kommunalsamhälle.
Denna förändring innebär, efter min upfattning, en förbättring, emedan den icke innebär någon inskränkning, utan utvidgning af församlingarnes nu tillkommande rätt.
Utsk:t har äfven gjort det tillägg, att K.
M:s Beth:des sanktion skulle erfordras till en dylik sammanslutning.
Jag måste bekänna att det skulle förundra mig, om någon ausåge denna förändring såsom en försämring.
Den förvåning, hvarom Hr Hjärne talat, fin nes redan hos mig.
Jag har varit af motsatt tanka emot honom och vågar vidhålla densamma.
Det är ganska riktigt, som Frih.
Tersmeden sagt, att Utsk:ts förslag skiljer sig äfven deruti från komiterades, att enl. detta sednare socknar, som ligga i samma län och tillhöra ett pastorat, få bilda gemensamt kommunalsamhälle.
En sådan förening är af stor vigt, emedan de vanligen redan förut hafva vida större gemensamhet uti intressen, till följd deraf att de tillhöra ett och samma pastorat.
Detta är äfven uttaladt af en reservant, som uteslutande fästat sig vid den frågan, om socknarne tillhöra samma församling eller icke.
Denna reservants förslag anser jag hafva betydligt företräde framför både komiterades och Utsk:ts förslag.
Men då jag icke har utsigt att få bifall dertill, har jag måst nöja mig med att yrka bifall till komiterades förslag, hvilket jag anser vida bättre än Utsk:ts. Hr von Koch:
Första frågan är, huruvida man anser för delaktigt att olika delar af samma församling, som ligger i skiljda Den 2 Oktober. 13 län, fil förena sig till gemensamt samhälle .i kommunalt afseende.