Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fortsattes den i förroiddagsPlenum började pröfning af Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 5 sist,- Jidne November under N:o 94 afgifne, och Dlmi ii December e. m. 77 den 25 i samma månad f. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af yrkad jemkning i den Provinsen Skåne ålagde Ordinarie Rotering.
Såsom hinder från att meddela Skånska Rotehållare jemkning i den Ordinarie Roleringen, hvarom Rikets Ständer vid sista Riksdag gjort underdånig framställning, har från Styrelsens sida blifvit anfördt, ”att det af Rotehållarne "vid Ständiga Knecktehållets åtagande gjor”da förbehåll, att ingen dervid borde åläg— ”gas högre Ordinarie Rotering, än den extra ”Rotering han tillförene utgjort, hade en ”sådan jemnare fördelning hindrat.”
Och såsom vilkor för någon slags jemkning hafva nu Utskotten föreslagit oss att föreskrifva Rotehållarne, det de skulle låta detta vilkor falla, och afstå från allt slags anspråk på den fastställelse Kongl. Majit derå gifvit.
En talare, Friherre Boye, har ock nu, med all slags juridisk skicklighet, utvecklat, huru desse Rotehållare, som blifvit förbehållna vid rättigheten, att slippa högre Rotering såsom Ordinarie än såsom Extra Rotehållare, likväl voro skyldige att underkasta sig en förökad Ordinarie Rotering.
Utan alt ingå i någon speciel vederläggning af de anförde skäl, hvarå Kongl. Majit och Utskotten sökt grunda deras likartade Utlåtanden, eller af slutsatser, hvar - Den ii December e. m. till en talare kommit genom mindre rigtiga jemförelse!1 med SkiftesFörfattningarne, lärer för det sunda omdömet klart framstå: 1:0
Alt det varit Extra Rolehållares rätt att vid deras extra Rotehållning förblifva. 2:0
Att således det varit lika så väl deras rättighet, att föreskrifva de vilkor, hvarunder de efter anbud från Styrelsens sida åtogo sig ett föränd rädt åliggande, Ordinarie Rotehåilningen, som Kongl. Majit, att afslå dessa vilkor, om han velat återtaga detta sitt anbud. 3:o Att, efter dessa grunder, det är Rotehållarnés ovilkorliga rättighet, att bibehållas vid det för all jemkning så hinderligt ansedda vilkoret, att slippa förhöjning i Roteringen såsom Ordinarie emot hvad den varit såsom Extra.
Dock vore det besynnerligt, om Rotehållare, för det de icke skulle vilja frångå denna deras rättighet, skulle, på sätt Utskotten lika med Kongl. Majit ansett, sältas utom anspråk på rättvis fördelning af Roterings-bördan.
Utskotten hafva lika med Konungen ansett Hans löfte heligt, aLt förenämnde förhöjning ej skulle äga rum; men nu har Kongl. Majit gifvit ett annat löfte: att Rotehållare skulle vid Ordinarie {loteringens bestämmande få den åsatt, efter beskaffenheten af hvarje egendom och lägenhet, allt efter blifvande instruction för D e ii ii D e c e m b e r e. m. 79 Roterings-Commissionen, och denna instruction innehåller i a:dra punkten: ”att lika ”grunder och lika värden böra bestämma ”hvars och ens andel i Knecktehållet i hela ”provinsen, dock så, alt ingen kan påföras ”högre Ordinarie Nummer, än han nu utegor extra Rotering.”
Det ena Konungens löfte måtte vara så heligt som det andra, lauder öfvertvgelsen om hvilkas uppfyllande Rotehållare på Ordinarie Rotering ingått.
Har nu icke den rättvisa blifvit iakttagen, som Konungen utlofvat skola följas vid Ordinarie Roteringens fördelning, så synes mig, att
Utskotten bordt ovilkorligen tillstyrka sådane åtgärder, hvarigenom deri kommit till verkställighet, medelst en allmän Rotejemkning; men det vore att hjelpa ondt med hälften värre, om vi skulle ingå på Utskottens förslag, och med detsamma, för rättvisans meddelande i det ena fallet, fästa såsom vilkor, hennes öfverträdande i det andra, afsägelsen af den välförvärfvade och af Konungen stadfästade rättigheten, att vid denna allmänna jemkning ingen finge påföras högre Ordinarie Nummerj än han nu utgör Eoctra Rotering.
Att orättvisa blifvit begången vid Skånska jordens inrotering till Ordinarie Knecktehåll, det behöfver jag icke bevisa, sedan Utskotten sjelfva uppräknat det våld, som i olika rigtningar genom RoteringsCommissionens åtgärder blifvit utöfvadt, tvärtemot Lag, Grundlag, der skyddade privilegier Dcn ii December c. m. oc!i indelningsverk, ingångna vilkor, Konungens löften och utfärdade Instrueliom Hade föreskriften, att ingen slags förhöjning af den Ordinarie Roteringen mot den Extra finge äga rum, varit en nådebevisning, hvilken, såsom vanligt ej kunnat ske utan på andras bekostnad, så hade möjligen fråga om dess bestånd kunnat uppkomma, men nu var den en vilkorad rättighet.
Grefve Horn j Claes Predrik:
Behandlingen af ifrågavarande ämne, alltifrån dess början intill närvarande stund, vittnar om de Styrelse- och Lagstiftnings-grundsattser, som alltsedan 1812 gjort sig gällande, gående i arf från den nästförflutna tiden och, som mig synes, djupt rotfästade i vår Statskropp.
Man har tillräckligt tvistat om värdet och halten af desammä, men dock hänskjutit tvisten till efterverldenS dom, som torde blifva både strängare och oblidkeligare än den man nu undviker att underkasta sig.
Min opinion om dessa grundsattser torde vara tillfyllest ådagalagd, då jag så ofia sett mig uppkallad att Öppet bekämpa dem.
Ilär framstå de nu i ett verkligt chaos af orättvisor, Embetsmannaoskicklighet och väld, som, utöfvade i en annan tid och under andra omständigheter, skulle hafva medfört de betänkligaste följder.
Jag finner också tiden längesedan inne både för Regering och Ständer att afgöra frå - D e n ii Dece in b c r e. ni. 81 frågan om Skånska Roteriugen på elt salt, att framlida vådor undanrödjas derigenom, att
Sveriges rikaste gräns-provinser icke ställas utom det rättsförhållande, som åtminstone det öfriga Sverige åtnjuter.
Skånes rättmätiga anspråk, i detta afseende, hafva hittills vunnit så litet afseende af verkställande magten, att detta förmodeligen varit en anledning för de förenade Utskotten att förfara på samma sätt.
Jag vill icke undersöka hvad sorn kan vara af mer eller mindre enskildt nytta, utan hvad som är det allmännas, hvad sorn nemligen är rätt.
Då framstår först frågan, om Skånska Ordinarie Roteringen är lagligen tillkommen eller icke.
Den grundar sig icke på något RiksdagsBeslut, då den aldrig af Konungen , eller enskild motionär, blifvit föreslagen, hvarföre den också af förra Ständer endast såsom provisorisk blifvit godkänd.
Det var till följe af enskild te Skånske Possessionat ters underdåniga begäran om lindring i provinsens Extra Rotering, med skyldighet att hålla ständig Soldat, sorn Kongl. Maj:t anbefall te de extra Roteringsskyldiges hörande öfver frågan, med föreiagde vilkor, som likväl icke öfverensstämde med dem, hvilka hos Konungen blifvit i underdånighet föreslague.
De, som öfver den Kongl. Proposition yttrade sig, (^troligen de, hvilka med skäl kunde frukta för en ökad extra Roterings 53 II. 6 82 Den it December e. m. skyldighet) uppställde å sin sida det vilkor för åtagandet af den Ordinarie Roteringen, aLt denne icke fick öfverstiga den redan ålagde Extra, men att itdels minskning deremot skulle öfverallt äga rum.
Alt nu förena de å ömse sidor bestämde viikoren, måste visa sig som en ren omöjlighet och skulle för alltid hindra den högst nödiga Rotejemkningen.
Oförklarligt är det derföre i många afseenden, att Regeringen kunde anbefalla Ordinarie Roteringens verkställande, hvilket också skedde på det aldra orättvisaste sätt.
Denna handling, ett foster af sin tid, visar, huru ansvarslöst man trodde sig kunna förfara.
Förhållandet ådagalägges tillräckligt af UtskottsBetänkandet, som åberopar föregående Ständers underdåniga anhållanden otn rättelse och jemkning i hela Roteringsverket.
Regeringen har svarat, att denna jemkning hindrades af samma åtgärder, som Regeringen dock sjelf godkänt; en omständighet, som nogsamt utvisar hela verkets natur.
Herr Ribbing har ganska riktigt anmärkt förhållandet, och man inser lätt att med iakttagande af det vilkor, förutan hvilket ingen Ordinarie Rotering med något sken af rättvisa kunnat åläggas, det ständiga manskapets numeraire hade måst nedsättas, kanske till hälften, emedan normen för hemmanens Ordinarie Rotering hade blifvit den minsta Extra Roterings-skyldigheten.
Säkerligen hafva Konungens Rådgifvare funnit me - Den ii December e. m. 33 ra betänkligt alt tillstyrka denna utväg, såsom kanske snarare ledande till ansvars påföljd, då provinsens Beväringspligt ökats i samina mån, som närmare 2000 man Extra Roteringskarlar saknats, hvilka borde i första baiid fylla behofvet af manskap.
Det enda sätt jag finner vara lagligt och billigt, för frågans afgörande är, att upphäfva Skånes Ordinarie Rotering, och synes det mig som Styrelsen, hvilken bör finna villervallan nog stor, borde sjelf biträda denna mening.
Skåne skulle dä komma i åtnjutande af samma jemkning i Extra Roteringen, som enligt 1823 års Ständers beslut öfvergålt det öfriga Sverige.
Derefter kunde man föreslå en förvandling till ordinarie Rotehåll, i händelse man tror det vara af någon politisk vigt, att i Skåne underhålla en ständig Infanteritrupp på indelt fot.
Jag är icke af den tankan, men om en sådan gör sig gällande, kunde man öfverlåta till Kongl. Maj:t rättighet alt härom öfverenskomma med provinsen.
Då i Skåne ej finnes samma grund för Extra Roterings-jemkningen, som i Rikets öfrige provinser eller Ordinarie Rotebållet, vill jag föreslå en annan, nemligen Rusthållet, så att t. ex. den jordegendom, som i värde enligt ortens skattläggnings-method svarar mot ett Rusthåll med dess augment, erhåller en viss extra Röteringsskyldighet. 53 H. 6* 84 Den ii December e. in. Jag kanner ej
Skåne tillräckligt för ätt bestämma nummerantalet.
Vid beviljad återremiss af Utlåtandet anhåller jag, att dessa mina tankar måtte åtfölja.
I detta ämne äger jag någon erfarenhet, dels såsom sjelf för detta Rotehållare, dels som Ombud för Lunds Akademi vid sammanträdet, då den Ordinarie Roteringen inrättades.
Jag kan intyga, att en hvar trodde sig genom åtagandet af den Ordinarie Roteringen erhålla en minskning uti Extra Röteringens numeraire.
Utan tvifvel ingick äfven -ett patriotiskt nit bland bevekelsegrunderna, men dock i väsendtlig mån äfven egen fördel.
Många hafva dock ingen förminskning erhållit, men någre till och med en tillökning.
Och de, sorn voro så långt borta, att de ej kunde vara närvarande, ej heller gifva ett Ombud föreskrifter i ett ärende, som för dem var okändt, borde väl ej vara bundne vid någon pluralitets beslut.
Alt man ej straxt klagade, kom väl mest deraf, att välståndet hos jordägare i Skåne den tiden var i jemt tilltagande, i följd af stigande priser på egendomar och landtmanna-producter.
Sedan ett motsatt förhållande inträffat, har man sett sig om öfverallt efter lindring i sin belägenhet, och äfven velat söka den i afse - Den ii December e. m. 85- ende på det tryckande roteringsonus.
Mången af de med skäl klagande skulle dock gerna vilja bibehålla den Ordinarie Roteringen i all sin vidd, om Skåne ännu hade i behåll samma pris på egendomar och de-t ras produeter.
Den nästan allmänna beredvillighet, att ingå på Styrelsens förslag härom borde ej belönas med väld och ouppfyllda loften.
Åtagandet var frivilligt, och det är sålunda klart, att vilkoret! derföre böra uppfyllas, så vida contracter emellan Staten och enskilte böra vara lika heliga, sorn emellan enskilte personer.
Man kan väl säga, och detta är enligt min tanka den enda invändning, sorn mot ifrågavarande, motion med någon billighet kan göras, att, om Extra Roteringen qvarblifvit, så hade en jemkning deraf nödvändigt kommit alt ske, sorn medfört en tillökning för visse,.
Men delta skäl får i allt fall vika för det uttryckliga förbehåll vid åtagandet, åtminstone i Malmöhus Län, nemligen, ”att, ej något hemman eller någon lägenhet må uppsättas till högre rotering, än hvarmed detsamma redan i Extra Rotering är helagdt, och att således den förminskning, Kongl.
Maj:ts Nådiga .Proposition åsyftar, må samvetsgrannt och proportionaliter tillkomma hvar och en i den nya Roteringsskyldigheten.
Men i hvad mån äga Rikets Ständer rätt och förmåga, att skaffa rättelse?
Om, 8G Den ii December e. m. man straxt efter regleringen, det vill säga vid nästpåföljande Riksdag beifrat saken, hade det varit latt alt få den afhjelpt, helst den då ännu icke fått sken af gammal häfd.
Vid 1815 års
Riksdag gjordes dock icke någon anmärkning mot åtgärden hvarken till eller uti ConsliluliousUlskottet, dit anmärkningen hörde, om åtgärden varit stridande mot Indelningsverket eller mot Grundlagen.
\.fven jag var då Ledamot i detta Utskott, och får till min ursägt anföra, att SlatsRådels Protocoll vid den Riksdagen fördeldtes lill genomläsning på 3:ne afdelningar, och att KrigsExpeditionens, till hvilken målet hörde, ej förekommo i den afdelning, der jag satt.
Friherre Wrangel har uppgifvit, att Christianstads
Län blifvit svårare roteradt, än Malmöhus, och man har sorn bevis härföre anfört, att 2 hemman i Strö socken i förstnämnde
Län, som utgöra en Rote, innefatta tillhopa blott 52 tunneland uppskattad jord i åker och äng, men att i Örtofta socken af sistnämnde
Län äro till hvarje Rote anslagna 536 uppskattade tunneland odlad jord af hästa beskaffenhet.
Dessa exempel bevisa dock mindre derföre, att man blott tagit i beräkning åker och äng, men icke skog, hvarpå Strö socken har öfverflödig tillgång, då Örtofta saknar den alldeles och äfven har föga lorf.
Men att inom samma
Län och nära bredvid hvar - Den 11 December e. m. annan finnas hemman med lika god jord, dock med den största olikhet i roteringsonus, kan jag bevisa genom jemförelse af samma Örtofta socken, med en egendom, som jag sjelf ägt, nemligen Remmarlöf, hvaraf blott ungefär 200 tunneland åker och äng ulan skog eller torf utgjorde en Rote, och ändå var Örtofta sockens läge förmånligare, samt af säteri-natur, det Remmarlöf ej var.
Sådana exempel äro många som ådagalägga, att orättvisa blifvit vid fördelningen begången, ända derhän, alten olikhet af flere 100 tunneland uppkommit i roteringsonus.
Hufvudfrågan är nu, om ett utfästadt vilkor vid Roteringens åtagande skall uppfyllas genom numerairens förminskning, eller om denna numeraire skall bibehållas och vilkoret lemnäs ouppfyldt.
Jag förmodar, att Rikets Ständer anse sin pligt och Folkets rätt vara, att de i denna del inträda som Medlare, och som Utlåtandet i delta afseende ej uppfyller hvad som erfordras, så förenar jag mig med de Herrar, sorn önskat återremiss.
Jag skall be att få erinra, att det torde vara af mera vigt, alt man har en liel klass af Rotehållare nöjde, än ett par 100 Soldater mera i en gränsprovince.
I en sådan, i synnerhet då den förr tillhört Grannriket, är det angelägit, alt söka försvarsmedel ej blott i Soldater och fästningar, utan ock i Folkets tillfredsställelse 88 Den 11 December e. m. med sin belägenhet samt öfvertygelse om Regeringens så väl sorn Representationens rättvisa och ordhållighet.
Man bör utomdess söka att godtgöra fordran på och beviljandet af så dryga skattebördor genom deras rättvisa fördelande och med rättelser i detta afseende, när de tarfvas.
Jag får slutligen tillägga, ali här är icke fråga blott om en lindring för de roterade Jordägare, utan äfven för deras Arrendatorer eller Frälsebönder, hvilka oftast äfven af roteringsonus äro tungt tryckta.
Ja, mine Herrar 1 meningen, med den införda Roteringen i Skåne, var väl icke, att öka onera för dessa i allmänhet redan nog förut vanlottade Frälsebönder.
— Jag får af alla dessa skäl anhålla om Utlåtandets återremitterande» Herr IIj erta^ Gustaf:
Då så mångå Ledamöter begärt återremiss, och här är fråga att Rikets
Ständer skola uppträda såsom medlare mellan en hel province och verkställande Magten, anser jag för min skyldighet, att, så vidt jag förmår, framställa medel, som på en gång bereda rättvisa i saken, och icke blotta Skåne på en stam Soldater, hvilka äro nödiga för provincens försvar.
Jag bar sökt utreda ämnet för mig, och funnit åtskilliga betänkligheter härvid. 1:0
Har jag sett ett i8ro års Rikets Ständers beslut om en Extra Rotering hafva haft den följd, att en ständig rotering blifvit ingången, iSto års
Beslut lyder sålunda3 Dc n ii Decc rn Lere. m. 8>J ”Såsom det första medel till Rikets ökade ”försvar, bör ali nu inom dess gränsor vägran de oroterad jord, af hvad namn och ”beskaffenhet den vara må, de Boställen ”endast undantagna, som af i tjenst varande ”militaira personer innehafvas, så snart
Risket med krig hotas eller oroas, genast upp”sätta och med beklädnad förse det emot ”samma jord svarande Försvars-manskap, ”hvilket Kongl. Majit äger att på en gång ”med Qrdinaira Armeen låta uppbåda och ötitcom meri dera; dock bör denna extra Ror ”tering vid krigets slut alldeles upphöra och ”aldrig oftare, än då Riket hotas med an”fall, kunna uppsättas.” (^Se Rikets Ständers Skrifvelse den ii April i8io)v
Deri finnes alltså ej någon princip stadgad, som icke är allmännelig; der står ej att endast den privilegierade jorden skall hafva Extra-ordinarie Rotering, och att den öfriga jorden skulle hafva Ordinarie Rotering; det var först vid 1812 års
Riksdag det bragtes å bane i anledning af en motion af Herr von Schmitterlöf.
Jag ser då, huru åtskillige Riksdagsmän från Skåne, fruktande för ett sådant åliggande, att på en gång vid uppbådning inom en enda provins, anskaffa 25oo inan, och uppskrämda af de öfverläggningar, hvilka vållade det beslut, som den Riksdagen fattades: ”att RiketsStän<!der i underdånighet nedlägga för Kongl. ”Mäj;t den önskan, alt på det sätt Kongl, 9° Den ii December e. m, "Majit i Nåder finner lämpligast, den verkställde Extra Roteringen må varda å nyo "öfversedd, och der den skulle befinnas "ojemn i förhållande lill gamla Roteringen, ”i Nåder derefter blifva jemkad, ehvad underdåniga besvär deremot blifvit anförde "eller icke;” jag ser dem anmäla till Kongl. Majit sin fruktan för provinsens vidare betungande med Extra Rotering och sjelfva anhålla: "att provincen
Skåne skulle med en ständig rotering blifva belagd, genom upprättandet af ett Regemente utaf 1800 man, hvaraf endast 1200 skulle vara effective och 600 ständigt vacante.”
Skånes önskan synes klarligen hafva varit en följd af den orsak, som Herr Munck af Rosenschöld uppgifvit, nemligen den tro, att provincens onera skulle lindras.
Men huru verkställdes deLta?
Rikets Ständer hördes icke öfver ämnet.
Det var några Egendomsägare, Prester och 7 Bönder, som till Kongl. Maj:t framförde den önskan, hvilken gaf anledning till den befallning åt Hans Excellence Toll alt öfverlägga med provincens innevånare, som Friherre Wrangel omtalat.
Då dessa sammanträden verkställdes, började man finna att innevånarne med försigtighet gingo tillväga och gjorde vilkor, som hindrade verkställigheten, och drogo ut på tiden ända till år 1815, så att jag, för min del, icke finnér något underligt attConstilulionsUtskotlet vid 1815 års Riksdag icke kunde väcka anmärkningar i saken.
Jag be - Den ii December e. m.
Iiöfver icke yttra mig, huru Roteringen verkställdes, och om alla de oformligheter, som hegingos af Commissionerne m. m.
Flere Ledamöter hafva redan framställt dem, och dessutom angifvas de så väl i Utlåtandet, som af Collegiernas Skrifvelser lill Kongl. Maj:t.
Första Riksdag efter Roteringens verkställande, som var 1818 års Riksdag, väcktes frågan om Skånska Roteringen hos Rikets Ständer; saken väckte dock då föga uppmärksamhet, emedan allmänheten ej ännu då var öfvertygad, att bördan var så betydlig, som man sedermera erfarit, då Näringarne blifvit i aftynande.
Beslutet blef också endast, att en Rotejemkning skulle ske, grundad på den tanka, att bibehållandet af 2000 man ständig Beväring för Skåne var nödvändigt. i823 års Rikets Ständer ansågo äfven, att 2000 man borde bibehållas, och således ingen ytterligare lindring i Roteringen Skåne tillerkännas; men en jemkning funno de dock böra ske, hvaremot Kongl. Maj:t ansett att det af Malmöhus Läns innevånare fästade vilkor, jemfördt med bibehållandet af 2000 nummer, gjorde all jemkning omöjlig.
Här uppstå således tvänne förhållanden; bör Regeringen fästa någon så synnerlig vigt på bibehållandet af 2000 nummer, att rättsprinciper derföre måste uppoffras?
Bör man uppoffra den grundsatsen, att Rikets
Ständer äga rätt att besluta om alla dylika onera, och alltså ogilla hela den åtgärd, hvarigenom Skåne, <j2 D.tsn ii, De Ci'ii» K er e. rr>. ulan Ständernas medgifvande, blifvit ålagd nooo nummer ständigt Rotehåll?
Jag tror, att mera afseende bör göras på rättvisa, än derpå, alt hafva några flera soldater.
Jag anser normén,, för bibehållandet af 2000, nian, böra förfalla; men tror, hvad Grefve Horn också redan, visat, att det icke äe omöjligt att bibehålla Ordinarie Rotering, om en annan norm derföre ex.
Rustningsskyldigheten.
Skåne är ännu, pligligt a,tt lyda Rikets Ständers och Kongl, Maj:ts gemensamma Beslut af år 181,0, angående Extra Roteringen.
Skåne har således ej ett ord att säga, om den öfver hela Riket beslutade Extra Roterings-jemkningen äfven ö.fvergår Skåne.
Men Extra Roteringen i Skåne kan alldeles icke jemföras med ständiga Knecktehållet, på sätt sorn sker öfver liela det öfriga Riket.
Lika säkert kan en jemkning af Extra Roteringen inom provincen Skåne ske i förhållande till det Rustnings-onus denna province nu är underkastad, som de andra provincernas Extra Rotering jemkas efter det dervarande gamla Knecktehållet; hvarföre jag till alla delar förenar mig i Grefve Horns åsigt att räkna 2 extra Rotekarlar för fullt Rusthåll. Den-?
11a jemkning måste nödvändigt föregå all annan extra åtgärd.
Den är af Rikets Stän-? der en gång beslutad, den kan verkställas utan att begå någon väld.
Det vilkor, som Malmöhus Läns Rotehållare gjorde, kommer då derigenom äfven naturligtvis att förfal - Den ii December e. m. 93 Ja.
Men fastän denna Extra Roteringsjemkning förrättas, behöfva dock icke Skånska Regementerne afskaffas, ty deras bibehållande anser jag vara af högsta vigt, om ej två, åtminstone ett Regemente.
Sedan nemligen en sådan provisionel jemkning af Extra Roteiings-besväret i Skåne föregått, konna Rikets Ständer mellankomma och yttra sig om den Ordinarie Roleriirgen.
Då kan man bestämdt bedöma hvad Skånes onera i detta afseende böra vara; och då det är Lagstiftande Magtens pligt att bedöma, huruvida det går an att grunda en Extra Rotering i en hel provins derpå, att en massa af folk måste skaffas i sjelfva stunden, då kriget botar landet, utan gammal stam att insätta dem uti; kunna Rikets Ständer, vid en blifvande Riksdag, medgifva Skåne, att på ett billigt, med
Rikets allmänna samt provincens enskildta fördel, öfverensstämmande sätt, få förbyta sin Extra Rotering till en ständig.
Då uppstår en rättighet för Lagstiftande
Magten alt besluta om sättet och vilkoren, huru en Ordinarie Rotering för framtiden i Skåne må kunna fortfara, hvarvid nummerantalet väl ej måtte blifva hufvudsnken, sedan vi numera veta, att hela vårt Indelningsverk hvilar på den rättigheten för Rotehållaren, att icke till personlig krigstjenst kunna uppfordras, och Beväringspligten alltså kullkastat grunden för hela I n d eln i n gsCo n t ra c tet.
Beslutet blir, att den i Skåne till Extra Ro - 94 Den ii December e. m. tering skyldige jorden icke, efter t. ex. a 2 extra Rotar pä ett vanligt Rusthäll utgör mera än 25oo man, och om Rikets Ständer skulle anse, att underhållet af t. ex. 1200 man ständige svarar mot dubbla antalet Extra Roterade; så gjorde detta, i min tanka, ingenting.
Skånes försvar är bättre besörjt med ett Regemente på 1200 man, lill
Stam för en talrik Beväring, uttagen af en nöjd, lycklig och rik provins, än med 2000 ständige, och samma Beväring, utgjord af liknöjde, fattige och missnöjde.
Jag påstår således, att intet annat till nästa Riksdag bör vidgöras, än att Rikets Ständer hos Kongl. Majit anmäla, att de ej funnit sig kunna föreslå något för att komma tillrätta med denna sak, innan en provisionel jemkning af Extra Roteringen blifvit verkställd, hvarvid 2 Extra Rotar antagas motsvara ett i orten vanligt Rusthåll, och att Kongl. Majit berättigas att derom vidtaga förberedande åtgärder och till Rikets Ständer vid nästa Riksdag derom meddela underrättelse, samt att Ordinarie
Roteringen nnder denna tid bör fortfara; men att Rikets Ständer, som förmoda att en inskränkning deri bör ske, trotsig böra föreslå, att de undertiden uppkommande vacancerne ej recruteras, utan att vacance-afgifter i det stället erläggas, hvilka afgifter, tillika med de medel, som af Christianstads