Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men jag skulle tro, alt om Svenska namnets heder fordrade, att denna skuld å nyo till sitt förra belopp återupplifvades, den stora delen af Nationell, som för betäckande af blott det årlisa rän O tebeloppet finge se sina skattebördor till en tredjedel ökade, icke, som ett oundgängligt vilkor för äran, skulle anse att heldre betala desse skatter, än att nu vara från Skulden och de dermed förknippade utgifter befriad.
I afseende på hvad man sagt om granna phraser rörande Skandinaviens förening, bar jag intet att svara.
Saken vittnar för 24 H» i5 Den 19 Maji f. m. sig sjelf, och jag är öfvertygad att den dag skall komma, då vigten af denna förening utaf alla skall ärkännas.
Hvad åter beträffar de stora penningsummor, som Friherre Anckarswärd om tält såsom bortkastade, vet jag sannerligen icke, hvar de funnits.
Menas härmed de Pomerske
Domänerne, så torde jag få återkalla i minnet, att desse Domäner voro bortskänkte till Franska Arméen, och förblefvo borta, då landet återställdes efter tractaten i Paris; att då genom freden i Kiel landet afträddes till Danmark, ingen ersättning eller lösningssumma derföre var utfäst; att domainerne då undantogos och bortskänktes åt Svenska Arméen; att, när, till följd af oväntade händelser Kieler-tractaten ej gick i verkställighet, Pommern då ej heller blef till Danmark afträdt, men deremot efteråt till Preussen, som derföre utbetalte en betydlig lösningsSumma, hvilken, oagtadt värdet af Domainerne deraf afdrogs, likväl lill ett högst betydligt belopp kommit Svenska StatsVerket till godo.
Jag tror således ej det kan sägas, att man bortkastat någre medel, då man begagnade den anledning till Pommerns bibehållande, som Norrska händelserne medförde.
Friherre Anckarswärd har ock upptagit och besvarat slutmeningen i mitt anförande, med det yttrande att Friherren tror, det den fadersprodukt, som kunde blifva Den 19 Maji f. m. en följd af någon vår ömsesidiga samverkan, skulle blifva den sämsla Batard i verlden.
Jag vill icke inlåta mig angående äktheten eller oäktheten af en sådan product; men då Friherrens och mina åsigter äro så olika, synas de ej äga serdeles lynne för hvarandra, vare sig i faderlig! eller sonligt förhållande.
Sluteligen har Friherre Alick arswärd, oaktadt sina anmärkningar emot Hans Excellence Herr Grefve MÖrners framställning om Romerska Republiken och Slaget vid Can nse, sjelf icke försmått att lemna oss en liknelse vid Danaiderne och deras såll.
För min del bekänner jag, att jag, vid jemfÖrelsers anställande, snarare håller mig vid Historien, än vid Mythologien.
Men för att från denna utflygt i Mythologiens dunkla rymder, återkomma till verkligheten, har Friherren slutat med en ny anmärkningsanledning mot Konungens Rådgifvare, hvaremot, då den i laglig form blifvit anmäld, jag visserligen ej har något för närvarande att påminna.
Denna discussion skall ej gå förlorad för Svenska Folket.
Det skall deraf se, huru personer här finnas, som vilja missförstå grundlagens tydliga hud.
Herr Hjerta har sagt sig icke förstå, huru jag kunnat yrka den sats, att endast Förvaltningen af SjöÄrendernes jämte Stats - Den 19 Maji f. m.
Contorets
Embetsman kunna ställas till an« svar enligt 3o §.
Skälet är klart, nemligen att Förvaltningen af SjöÄrenderne redovisar för io:de HufvudTiteln, och StatsContoret för de öfrige g HufvudTitlarne.
Grunden för Scändernes beslut vid sista Riksdagen rörande MagasinsDirectionen var just densamma, som jag uppgifvit; ty MagazinsDirectionen hade sig ålagt, att inför Ständerne directe redovisa för det till Magasinslnrättningen anslagne Creditif.
Om man således icke vill förtyda lagens klara bud, är det blott de för Statsutgifterne inför Ständerne redovisande Embetsman, på hvilka 3o §.
Riksdagsordningen kan lämpas.
Hvad åter Konungens Rådgifvare beträffar, kan fråga om deras ansvarighet endast väckas inför ConstitutionsUtskottet.
Jag har velat lemna denna upplysning för att tillrättavisa ett misstag, som, vid en ofullständig framställning i Tidningarne, kunnat inverka på Allmänna opinionen.
Friherre Boije j Fredrik; Det synes mig som discussionen urartat och blifvit helt och hållet personel lill föga vinst för detta Hus, och alldeles ingen för Folket.
Jag hemställer derföre vördsammast, 0111 icke Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken behagade afsluta discussionen och återföra till ordningen för dagen.
Yi hafva Den 19 Maji f. m. 329 redan i nära 5 timmars tid varit sysslosatte med ett ärende, som icke ligger på bordet, eller utgör något föredragnings-ämne för dagen.
För öfrigt förenar jag mig med Hans Excellence Herr Grefve Mörner uti den önskan, att en slöja kunde dragas öfver Skeppshandeln, och tillägger enskilt den önskan, att denna slöja måtte vara så stor, att den äfven kunde täcka allt hvad sorn i ämnet blifvit discuteradt.
Grefve von Schwerin j, Predrik Bogisilaus:
Jag ber att få upplysa en omständighet, som icke tyckes hafva blifvit rätt uppfattad.
Det var visserligen fråga att hänskjuta liquidationen för ifrågavarande Skeppshandel under en Compromiss, men den blef aldrig af, och skälen dertill upptagas i StatsUtskoltets i saken afgifne Utlåtande.
Hvad sedermera ägde rum, var en enkel consultation roed män, till hvilka man hade förtroende.
En sådan begäran att få veta deras opinion i saken, hvilka derom tillfrågas, kan ställas till 7 eller till 5o efter behag; och behöfva de tillfrågade icke veta utaf hvarandra.
Äfven jag blef consulterad; jag deltog i granskningen af handlingarne gemensamt med andra tillkallade gode män, men afgaf mitt yttrande serskilt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, att deras Ex - a3o Den 19 Maji f, ra, cellencers Grefvarne Mörners och af Wetterstedts samt Friherre Cederströms anföranden, hvilka innefattade svar å de vid StatsUtskottets under N:o 101 meddeldte, och den i/j. dennes återremitterade Utlåtande, angående försäljningen af 5 st.
Kronan tillhörige KrigsSkepp och redogörelsen för derföre influtne medel, gjorde anmärkningar, måtte, jemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden till StatsUtskottet remitteras.
Vid förnyad föredragning afjBancoUtskottets den 9 dennes under N:o l\i afgifne, och den 11 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 3i förut meddeldte Betänkande, om ytterligare åtgärder för Silfverköp samt fortfarande Silfverinvexling; blef samma Utlåtande, på begäran af Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard, och Herr Dalman, Lars, Johan, enligt 49 §•
Riksdagsordningen å nyo lagdt på bordet, Föredrogs ånyo StatsUtskottets den 10 sistlidne April under N:o it^afgifne, samt den 7 dennes e. m. på bordet Jagde, Utlåtande, i anledning af någre i Kongl.
Majrts Nådiga Proposition, om StatsVerkets tillstånd och behof, förekomne Allmänna frågor.
> Den 19 Maji f. m. a3i Friherre af Nordin j Carl Johan:
Jag hemställer vördsammast, om icke detta Utlåtande, som innehåller principerne för Statsregleringen måtte få hvila, intill dess Betänkanderne om hufvudtitlarne blifvit discuterade, emedan det torde blifva svårt afgöra desse sednare, om vissa principer för StatsRegleringen i allmänhet på förhand stadgas, serdeles hvad angår 2 och 3 Tittlarne, hvilka helt och hållit bero af de generela principer, som antagas för regleringen; och då desse 2:ne HufvudTittlar troligen blifva återremitterade, torde äfven det nu ifrågavarande Utlåtandet icke böra i förhand antagas, utan böra dela samma öde.
Uppå derefter af Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, instämde Ridderskapet och Adeln uti Friherre af Nordins berörde framställning.
Företogos till pröfning i ett sammanhang StatsUtskottets den 10 sistlidne April afgifne, och den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden; N:o 125.
Angående regleringen af Utgifterne under RiksStatens Första HufvudTitel.
Angående uppförande på Stockholms Slotts Stat af Löner för en Ståthållare m. fl. Den 19 Maji f. m. N:o 127.
Angående anslag till reparationer å Strömsholms Kongl, Slott.
Grefve von SchwerinFredrik Bogislaus uppläste följande:
Under åberopande af min vid StatsUtskottets Utlåtande N:o 124 afgifne Reservation, får jag framställa följande Motion: Att Ridderskapet och Adeln ville besluta, det SlatsUtskoltets förslag lill ökade statsutgifter icke företagas til! slutligt afgörande, förr än den väckta frågan om väldet af det gångbara myntet blifvit afgjord.
Skulle detta förslag erhålla Ridderskapels och Adelns bifall, kommer jag att föreslå : att MedSlånden måtte inbjudas, alt om delta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Hvarken denna Motion, eller Ridderskapets och Adelns bifall åt densamma, om det skulle erhållas, bör kunna hindra att låta Utskottets förslag till Reglering af StalsUtgifterne under sina Hufvudtitiar undergå granskning, och att till StatsUtskottets förklaring meddela de anmärkningar, som dervid komma att göras.
De skäl, som föranlcdt mig att göra denna Motion , äro angifne uti min Reservation.
Jag skall fullständigare utveckla dem, Den 19 Maji f. m. a33 öm så skulle fordras, när Motionen blir föremål for discussion.
Grefve von Schwerins berörde Motion lades på bordet.
Herr Hjerta,, Gustaf:
Då öfverläggningsämnet nu angår första Hufvudtitteln, är den första anmärkning jag dervid har att göra emot den föreslagne tillökningen i H. K. H. KronPrinsens Hofhållningssumma med 20,000 R:dr i och för deras Kongl. Högheter ArfFurstarnes underhåll och uppfostran.
Jag finner visserligen, att H. K. H. tillskyndas ökade utgifter genom de 3:ne ArfFurstarnes uppfostran, men då, genom H. K.
H.Prinsessan Sophia Albertinas dödliga frånfälle, Hans Kongl. Höghet erhållit Lustslottet Tullgarn, och dessutom, såsom jag förmodar, uppbär inkornsterne af Bäckaskogs Boställe i Skåne, skulle jag tro, att någon tillökning i Hans Kongl. Höghets inkomster för det närvarande icke är af behofvet påkallad.
Deremot befarar jag, att om den nu föreslagne tillökningen beviljas, densamma äfven skulle komma att beständigt qvarstå, fastän vi troligen om 5 år härefter eller vid nästa Riksdag blifva anmodade, att uppgöra serskild HofStat för åtminstone den äldste ArfPrinsen.
Jag anser alltså, alt de mindre betydliga utgifter, Hans Kongl. Höghet ännu under fem år kan komma att vidkännas i och för de unga ArfFurstarne, äro ersatte genom revenuerne af Tullgarn och Bäc - 234 Den 19 Maji f. m. kaskog, samt att vi således för närvarande icke behöfva bevilja någon tillökning i Hans Kongl. Höghets Hofhåilningssumma.
Äfvenledes anhåller jag att få fästa uppmärksamheten på de af Utskottet föreslagne 3o,ooo R:dr till LustSlottens underhåll, och hemställer, om ej någon nedsättning deri kan äga rum, genom indragning af en del Ståthållare-löner.
Angående Utskottets förslag, att anvisa medel åt Strömsholms Slott på tittelns öfverskott, anmärker jag olämpligheten af att göra någon anvisning på öfverskottsmedel, emedan, om behofvet är gifvet, medel mäste på titteln dertill uppföras, och ej påräknas af öfverskottet, hvilket endast gifver anledning till ökade anslag emellan Riksdagarne, och att inbilla folket, att det skattar mindre, än det verkligen gör.
Dessa äro de 3:ne anmärkningar, hvilka, i fall af återremiss, jag önskade måtte få åtfölja.
Den anmärkning, jag tager mig friheten vid denna Tittel framställa, är helt och hållet föranledd af StalsUtskottets olika förfarande uti en punkt af denna mot de öfrige HufvudTitlarne.
Utskottet har nemligen, såsom tillökning i H. K. II.
KronPrinsens Hofhållningssumma, i anseende till ökade utgifter för D.D. K.K. H.H. ArfFurstarne, ej allenast föreslagit ett årligt belopp af 20,000 Riksdaler Banco, utan ock tillstyrkt, Den 19 Maji f. m. 235 att nämnde anslag för detta är mätte utgä af Öfverskotterne ä StatsVerkets inkomster.
Utskottet har på långt när icke föijt samma grundsats vid uppgörandet af Statsregleringen i öfrigt.
Tvertom heter det i Utlåtandet N:o 124 rörande de allmänna frågorna, att Utskottet ville framdeles göra anmälan om tiden, dä verkställigheten af de föreslagne löneregleringarne böra vidtaga.
Missförhållandet faller starkt i ögonen vid jemförelse med hvad Utskottet tillstyrkt att förbättra lönevilkoren åt Indeldta Arnmens Befäl, örn hvilket Utskottet sjelft vitsordar, att detta Befäl ”saknar en efter tidernas "skick tarflig utkomst."
Det till afhjelpande af denna brist föreslagna belopp utgör likväl ej mera, än 24,i65 Riksdaler 42 sk. 6rst., eller hardt nära detsamma, som appanagesumman.
Antingen borde väl, såsom mig synes, begge dessa anslag samtidigt utgå, eller ock företrädesvis det sednare först, emedan det ej lärer kunna bestridas, att ju nöden der mest tränger.
Ett motsatt förfarande synes mig vara inconseqvent, och således icke värdigt Rikets Ständer.
I händelse återremiss beslutes, torde denna anmärkning få till Utskottet åtfölja.
Jag skulle önska, att Ståndet, innan det inginge i öfverläggning om en eller annan ti Itel, först ville yttra sig öfver Grefve yon Schwe - 236 Den 19 Maji f. m. rins framställning.
Det torde sedan tilfva lättare att öfverenskomma om utgifterna, vare sig alla tillsammanstagne eller hvar och en för sig.
Hvad sjelfva öfverläggningens gång beträffar; så skulle jag önska att hvarje Ti Itel efter nummerordningen serskildt företoges; och förmodar det vara så mycket nödvändigare, som StatsUtskottets Utlåtanden öfver alla Hufvudtilllarne icke äro tryckta och utdelade.
Äfven, der så skedt, torde man böra erindra sig, att de Ledamöter, hvilkas tid är upptagen af Utskottsarbeten, svårligen kunnat medhinna, att tillräckligen laga kännedom af de Titlar, hvarom Utlåtanderna sednast blifvit färdiga.
Betragtar man det hela af Statsutgifterna; så anser jag Grefve von Schwerins förslag vara desto rigtigare, som, derest man fastställde beloppet af Statens utgifter, innan man bestämt sig för myntets stadgande, skulle det hända, i fall af myntförsämring, att de beviljade anslagen blefvo för behofven otillräckliga, eller i fall af myntförbättring, att de skattdragande icke förmådde bära de derigenom stegrade utskyldema.
Jag vågar derföre anhålla att Grefve von Schwerins förslag först måtte komma under öfverläggning, och att jag derefter måtte få göra de anmärkningar, jag kan hafva att anföra vid StatsUtskottets åtskilliga UtgiftsUtlåtanden, Herr Tham, Wolrath:
Grefve von Schwerin har, efter hvad jag tyckt mig finna, ty - Den 19 Maji f. m. deligen aniydt sitt förslag, såsom en ny motion, hvilken alltså kommer att ligga på bordet, och icke kan hindra discussionen öfver förevarande ämne, hälst Grefven synes åsyfta, att StalsUtskoltet skulle hinna inkomma med Utlåtande öfver Grefvens Motion, innan HulvudTitlarne bestämdes, och hvilket, då de derom afgifne Utlåtanden troligen återremitteras, ganska väl låter sig göra.
Om jag ej så fattat meningen af Grefve von Schwerins förslag, skulle jag med min röst vägrat bifall dertill, hvaremot jag nu i stället tillstyrker det.
Hvad angår Herr Hjertås första anmärkning, torde det tillåtas mig yttra, att det skulle blifva något högst ovanligt i våra Annaler, om Ständerne vägrade appanage åt Rikets ArfFurstar, särdeles då de äro tre, hvilkas ändamålsenliga uppfostran bör besörjas.
Den värde anmärkarens skäl lill sitt vägrande är tillräckligheten af H. K. H. KronPrinsens Hofhållningssumma, samt alt H. K. II. ägde revenuen af Bäckaskog och Tullgarn.
Bäckaskog har II. K. H. redan innehaft i flera år, och Tullgarn torde ej lemna någon särdeles behållning, ty innehafvandet af sådane lägenheter medförer oftast i underhåll af byggnader och andra inrättningar större kostnader, än som motsvaras af deraf fallande inkomster.
Det enda skäl, man efter min åsigt kan hafva att framställa emot StatsUtskoltets förslag, är att beloppet blifvit uppfordt såsom tillökning uti II. K. II.
Kron - 238 Den 19 Maji £ ra.
Prinsens Hofhållnings-summa.
Så var icke meningen uti min Motion, utan att ett serskildt appanage till ArfFurstarnes uppfostran skulle beviljas.
Och om så sker, kan väl icke någon förblandning vid nästa Riksdag, såsom Herr Hjerta fruktar, äga rum.
Jag tillstyrker derföre, att beloppet må beviljas, och att detta mitt yttrande, i händelse af återremiss, må få åtfölja Herr Hjertås anmärkningar till StatsUtskottet.
Den af StatsUtskottet tillstyrkte tillökning af 20,000 R:dr i H. K. II.
Kronprinsens Hofhållningssumma i anseende till ökade utgifter för D.D. K.K. H.H. ÅrfFurstarne, anser jag icke böra beviljas; enär Kongl.
Maj:t sådant icke projecterat, och af Landsfaderlig kärlek för det trogna folket icke ens velat tillåta den under detta Riksmöte af en värd Ledamot projecterade Faddergåfvan.
Kongl. Hoj'Ställets Utfodring } bar vid 1823 års StatsReglering beräknats till 28,848 R:dr 4° s^* 5 rst.; nu är den föreslagen till 3o,o36 R.’dr 2g sk, g rst.
Jag anser det böra förblifva vid den förra anslagssumman, och skulle till och med tro, att det stora Hästantalet, och StallBetjenings-skaran, kunde något minskas; då anslagssumman ändå bättre skulle räcka till.
Den 19 Maji f. m. 23g Kongl. Slottets Police- Lys- och Renhållning :
Utskottet liar föreslagit, att summan skulle ökas från 15,549 R:dr 4 10 rst< till 16,087 36 sk. 10 rst. i anseende dertill, att 4 stycken nya SloltsKnektar skulle vara nödvändige för vården af Brandredskapen vid Stockholms Slott.
Tiliökningssumman är visst icke stor, men sjelfva Hufvudsumman är ock icke liten; och då Brandredskapen i så många år förut varit vårdad af nuvarande SlottsBetjening; anser jag för min del, den föreslagne tillökningen icke böra äga rum.
Haga LustSlott och Park:
Vid i8a3 års StatsReglering förhöjdes
UnderhållsSumman för nämnde Slott ifrån o. till 3ooo R:dr, att årligen intill denna Riksdag utgå, och föreslår Utskottet nu, att samma förhöjning må fortfara lill nästa Riksdag.
Skälet lill den fortfarande förhöjningen har Utskottet uteglömt; och likväl bör något sådant uppgifvas.
Det skäl, som tyckes ligga förborgadt i Utskottets förslag, nemi., att 1823 års Ständer förhöjt Summan, anser jag icke vara något skäl, utan tvärtom ett vådligt prejudicat; och då den förra förhöjningen skulle fortfara endast till denna Riksdag, bör den ock nu upphöra.
Vid de af Utskottet projecterade 5,4oo R:dr till verkställande af reparationer å 2^0 Den ig Maji f. nu Strömsholms Slott, får jag anmärka, att utom det sjelfva reparationerne gerna kunnat till en lägligare tid uppskjutas, är i allt fall 3ooo R:dr för ett par icke särdeles långa trädbroar, och 1200 R:dr allt Banco, för Jernledstänger, alltför högt tilltagit. —« Jag ogillar således hela förslaget, och anser ingen annan reparation böra företagas än endast, att Broarna hållas i brukhart skick, hvartill kostnaden kan bestridas af öfverskottet på de vid 1823 års
Riksdag anslagne medel till reparationer vid Strömsholms Slott.
Jag har begärt ordet, för att besvara hvad Herr Hjerta yttrat i afseende på H. K. H.
Kronprinsens inkomster af Beckaskog, och får i detta afseende nämna, att II. K. H. genast vid tillträdet af nämnde Indelning använde denna egendoms afkastning till löneförbättringar åt de MilitairTjenstemän, hvilka hafva en förökad tjenstgöring, och en i följd deraf ökad representations-skjldighet derigenom, att H. K. II.
Sjelf ej på stället kan föra det M i 1 i ta i r B e fä 1, som är H. K. H. inom Provinsen anförtrodt.
Det är endast Trägården, af hvilken H. K.
H. behållit revenuen.
Grefve Hornj Claes Fredrik: Rikets Ständer äro nu fcån gången under en i5- * år*S r
Den 19 Maji f. m. a4t årig fred församlade, och finna Staten i samma, om ej mer utblottade, tillstånd, än då detta lyckliga tidskifte inträffade.
Våra skattebidrag, vid hvarje Riksdag ökade, lemna endast resultatet af jemt stigande behofver; och styrelsens fordringar vid detta Riksmöte, hafva, till lika stor förvåning, som misströstan, öfverträffat
Nationens alla beräkningar på höjden af missförhållandet mellan folkets krafter och deras anlitande.
Vid en så olycksbådande utsigt på möjligheten, att förena Statens bestånd, med det närvarande samhällets, bör det i sanning vara för Nationen djupt smärtande, om den skulle erfara, att dess ombud i första rummet anslogo ökade bidrag, der inga fordras eller larfvas.
Så är förhållandet med lista HufvudTitelns anslag.
Konungen har ej funnit behof af dess ökande för sin Höga Famille, och jag fattar ej det missförstådda nitet, att häruti handla mot Kongl. Majrts vilja och böjelse.
Vi påminna oss att Konungen, i ett bådskap till Rikets Ständer, under denna Riksdag afgifvit en Landsfaderlig förklaring, som synes mig innebära den höga sanning, att Sveriges ArfFurstar borde tidigt vänjas att känna sig sjelfve, såsom Söner af det fattiga Sverige.
Måtte derföre det fattiga Folkets Ombud icke jäfva denna sanning genom riktning till en flärd, som kan höfvas den yppiga Söderns 24 H. 16
Despoter, men ej den allvarliga Nordens Furstar.
De Kongl. Prrnsarne äro annu och förblifva intill nästa Riksdag inom den ålder, då deras uppfostran alldrasäkrast, alldrabäst, kan anförtros åt den Faderliga och Moderliga ömheten, och icke öfverlåtas till en serskild Hofstat, som, omgifvande de Fursteliga Barnens vagga, inväna deras späda sinne vid rnagten, högheten och smickret.
Jag röstar derföre emot förslaget att öka det Fursteliga appanaget, såsom opåkalladt, öfverflödigt och skadligt.
Herr Hjerta: Sedan Grefve Brahe upplyst, att inkomsten af Beckaskog användes till Löneförbättring åt jle Militärer, sorn tjenstgöra i högre befattningar i Skåne, finner jag visserligen deruti en minskning i den tillgång jag trodde H. K. H.
KronPririsen äga; men jag tror dock, och vidblif— ver det yttrande, att, då något anslag till ArfFurstarnas undervisning icke behöfver ifrågakomma, förrän vid nästa Riksdag, är det äfven öfverflödigt att vid denna Riksdag göra någon serskild tillökning i H. K. K.
KronPrinsens anslag för Hofhållning.
Jag vet väl, att H. K. H. derigenom får ökade utgifter; men dessa äro så dyrbara för hans hjerta, att han säkerligen för detta ändamål gerna gör en lindrig besparing på sin öfriga Hofhållning, och jag tror det alltså Den 19 Maji f. m. 24’ vara rättare att förblifva vid hvad som är, tills Rikets Ständer förmodligen nästa Riksdag komma att göra ett anslag åt HofStat för Prinsarne, än att nu sätta i fråga en tillökning, som jag befarar ändå måste qvarstå, sedan det serskilda anslaget anvisas.
Då nu härtill kommer, alt det anslag H. K. H.
KronPrinsen redan har, är ganska betydligt, och vida större, än hvad Svenska KronPrinsar tillförene innehaft, och större måhända, än mången Svensk Konungs fordom varit; så finner jag häri ett ytterligare skäl till anslagets bestridande.
Hvad beträffar anslaget till Broar vid Strömsholm, anser jag Utskottets förslag i detta fall innebära en misshushållning, att icke, i stället för Trädbroar, hafva föreslagit dylika af Jern; äfvensom jag finner origtigt att taga medlen dertill på öfverskotten.
På dessa böra aldrig anvisas betalningar, som af Rikets Ständer pröfvas och godkännas såsom nödige.
Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt > Gustaf: Grefve Brahe har redan upplyst om rätta förhållandet med Beckaskog, hvilket Herr Hjerta åberopat, såsom en tillgång för H. K. H. KronPrinsen.
Herr Hjerta har äfven omtalat Tullgarn.
Jag känner icke fullkomligt säkert, om ej fråga uppstår om fardag vid denna Kungsgårds af 16* - Den 19 Maji f. tn. trädande; men hvad jag förut vet, är att afkastningcn deraf hittills icke lemnat något öfverskott, utan att ställets underhåll upptagit inkomsterne.
Således är förhållandet både med Beckaskog och Tullgarn, att några tillgångar derifrån icke äro alt påräkna.
Jag hemställer, om icke ifrågavarande anslag må beviljas, såsom behöfligt för de unga Prinsarnes uppfostran.
Grefve Ho 1; 11 har omtalt Styrelsens fordringar och de enorma summor, som betunga de skattdragande.
Jag hade icke trott, att denna anmärkning skulle framkomma vid discussionen öfver första HufvudTiteln , emedan man snarare kunnat få anledning att göra den O o vid de andra BufvudTitlarna.
Herr Hjerta har sagt, att han trodde öss gå H. K.
H. önskan mera till mötes genom att vid nästa Riksdag gifva ett serskildt anslag till ArfFurstarnes uppfostran, än att nu bifalla StntsUtskottets, på enskilda motioner grundade tillstyrkande.
Jag får i anledning häraf nämna, det jag hyser deri tanka, att behofvet af detta anslag verkligen existerar, och att H. K. H., genom dess emottagande, skall gå Rikets Ständer med beredvillighet till mötes.