Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pä andra sidan äter kan icke eller nekas, at som de olyckshändelser, hwilka defla sednare arén genom swär miflwäxt och osäkerhet i Rikets Ullindsta Handel och Sjöfart, m. m., tilfälligt träffat Riket, ästadkommit en underwigt i Rikets Handel och Penninge - gemenstap med andra Linder, som, dä den medtagit en stor del af Specie myntet, tillika öpnat et friare fält för de utflväfnin gar och den förderfliga aK-iota^, hwaraf egennyttan och winnkngslystnaden bade här och i andra Länder, alltid är färdig at wid mindsta gifna tilfälle sig begagna; sa borde, dä defla olyckshändelser omsider uphö ra, och Handelswägen wändes ti!
Rikets förmän, bade Wäxel-Lonrs och ^Zio falla, samt Lreäit-sedlarna deremot äterwinna et wärde, i förhoppning hwarä, samt dä Riksens Ständer Asranterat Riksstulden, af hwilken Lreäit - sedlarna utgöra en betydelig del, en nu tilgörande -realisation med afdrag, synas obillig.
Henlliga Utskottet har i betraktande häraf med flera harwid förekommande omständigheter, och särdeles en nog allmän farhäga för otilräckeligt Rörelsekapital , derest Lreclit-sedlarna stulle realiseras i någorlunda öfverensstämmelse med förhällandet af nu warande ^Zio, ansett billigast, at ckevalnationen stadnar wid en Sjettedel, och at, i sölje deraf ros R:dr. i ^reckit- sedlar, wid förwandlingen tit mynt, godtgöres med 8Z och en tredjedels Rww.
Kanco spseio- eller at 4g still, af de förra inlösas med 4-0 stilla af det sednare.
Denna R.ea1iba6on8 - grund, lämpad Lil en Sedelstock, som wiv KeLlifLtionens företagande anses »rtgöra Femton Millioner Riksdaler, fordrar lik-väl en Fond i Silfwer af Sju Millioner Sju Hundrade Femtio Tusende Riksdaler, hwilken, i ehwad wäg som haldst, icke stulle kunna anstaffas til ersäit-Se-> LelmasianS flyndesamma realitsranäL pä en gang.
Hemliga Utskottet har derföre mast inskränka desi förhoppning om werkelig och snar i-salisation til blott twä tredjedelar af berörde Sedelstock; samt ansett den återstående tredjedelen böra löfås ester hand inom wist lid, men imedlertid komma at löpa i rörelsen med det warde, som Här nedan vmförmätes.
Denna Plan borde werkstallas genom Riksens Ständers Landus, som bertil 4:0 Borde erhålla en KsrrlLtions-Fond af Fyra och en half Millioner R:dal. i Silfwer, för de twäi tredjedelar af 6reäit - Sedelstocken, som til en början och xä en gäng, skulle komma at inlösas.
Til sammanbrmgande af denna Summa har Hemliga Utskottet icke funnit lampeligare sätt, än genom särflilldt Sammanstött i Silfwer efter hwars och ens förmögenhet.
I annat fall, samt derest berörde summa stulle uplanas, och sädana län stodo at erhälla emot 5 procent pä ic> är, borde Bewillningen- för Lesia 10 arén ökas med 675,000 Rtdr. ärligen, som i fast betydligare män stulle blifwa betungande, och fjelfwa Uealilationen tillika komma at bero pä möjligheten at i länwäg kunna upbringa den erforderliga Summan.
Pä'Riksens Ständer ankommer alltså, at i grund af den §arantis de sig ikladt, och NN til Fäderneslandets hjelp tarswar upfyllelfe, ätaga sig et sädant sammanskott, hwilket Hemliga Utskottet anser böra utgä pä twänne^ är, til hälften för hwardera, sch at början dermed borde göras detta är, pä det at wärn tryckande xmangL-Lrkdor, ju förr desto häldre^ Matte kunna undanrödja^, och KeaMtuonen är igor företagas.
Grunderna för beräkning och utgörande af en afgist ä werkelig förmögenhet, anser Hemliga Utstottet af den art, at alla, som icke äga hwao som kan upgä til Zy Riksdalers warde, och icke 'äro innehafware af jord eller annan Fastighet, befrias ifrän erläggandet deraf.- ^
De mera förmögnes afgift kunde deremot bestämmas dels ester antaget medelgärde af alla Fastigheter pä Landet, efter orternas olika beskaffenhet, och dels efter en skälig upskattning af Hus och Jord i Staderna, samt pä fä-ana särstillda Lägenheter ä Landet, hwilka icke under Hemmantal eller Jernbruk och Smides rättigheter m. m., kunna begripas, och följakteligen icke, lika med besia, innebära någon wist måttstock, för wardets bestämmande.
En hwar skulle dock äga at afdraga bewisliga fkulder ä desi Egendomar, eller, at af desi Lfteckuor runehäll» och godtgöra sig den betacka afgisten.
Efter skaliga grunder borde afgisten jamwal erläggas af dem, hwilke innehafwa betydligare Löner, utan afseende pä Jnnehafwarnes större eller mindre förmögenhet, hwaremot all annan förmögenhet, fäfot» penningar, utlänta Lapitalsr samt aLökier,.
(Lan* tonens och de ack piss ukus inrattade Werks fordringar och tilhörigheter ttndantagna) kunde sä ankomma pä den redelig» upgist, som ^ bör förmodas as Medborgare, som sätta warde pä Lira och Tro; dock under sädana wilkor, witz synbara afwikclser derifrån, som lampeliga finnas.
Men frän särftilld upskattning Lch. beräkning undantages det, som under HuSgeräck och Inventarier ivanligen begripes.
Hwaremot Näringsidkares förlag och tilwerkningar samt de Hand^ landes warulager innebcgripas under den här ostvan H allmänhet nämnda förmöAnhel, för hwilken asZiftM erläggas bör, men utan at undergå särflilld upteck-? ving och upskattning.
Och ankommer pä Riksens Ständers förordnande, om deras Bewillnings-Utjkott mä, för tillämpningen af det beslut som häröfwer tageS, närmare utstaka grunderna och procenten til ast giftens beräknande och upbärande, I öfrigt, och da denna afgift, som kaninen mäste undfä i Silfwer, icke af alla in natura kan ästadkommas, eller i Swcnjkt Specie-mynt erläggas, lära Riksens Ständer finna nödigt, at stadga pä Hwad satt den kan fä utgöras sä at ändamälet willnes, och en hwar efter sina omständigheter, med all möjelig beqwämlighet mä kunna afbörda densamma..
Til den ändan, och jämte controllerackt
Silst tver, som beräknas efter dest enligt myntfoten ägande »värde af 20 stillrr Specie för lodet, tillika med Medailler, controlleiaclt Silfwer, aflyst inrikes och allehanda utrikes myntsorter, efter behörig uträkning öfwer finleken relativt til Specie - myntet, borde jämwäl til afgiftens afbördande, kunna anwändas Guld, Koppar, Stäng- Minullxckur-och Tackjern, samt torr Spannemäl, enär dessa waror lefwereras pä de orter och ställen, som af wederbörande utsättas, samt til sädana tillika utsatta pris, hwarföre den för en hwar belöpande afgiften i Riksdaler Specie eller Lod Silfwer kan anskaffas, pä hwilken grund jämwäl Lrellit-Sedlar kunna til denna afgifts erläggande anwändas, sä wäl som goda Wäxlar pä utrikes myntsorter..
Enär kaninen i Silfwer erhållit et sädant förråd, at Realisationen katt företagas af de Adelar Utaf Lreäit - Sedelstocken, som pä en gäng borde inlösas, anser Hemliga Utskottet nödwändigt 2:0, At Riksens Ständers Riksgälds - Lontoira befattning med Lreftit - Sede! utgifmng uphörer, samt at Riksens Ständers Landus updrages, at såsom i Lonrmisllon^ bestyra Sedel - utgifningen äst wen för den återstående 4:del, hwarä Sedlar, under namn af Ri sdaler courant skulle blifwa i rörelsen gängbara.
Dejsa Sedlar, ställda pä lika Riksdalertal med de emot dem aflemnade croäit - sedlar, enligt medföljande kormulaire, skulle inom iZ är inlösas, efter samma cksvaiuLtiouZ - grund, som för realisationen af de pä en gäng til Lpecie-myttt ombytta <kreckit-sedlar; och bertil borde kaninen erhälla en ärlig ^mortiileinentZfonä af Trehundrade Tusende Riksdal-, hwilka af Riksens Ständers Bewillning skulle komma at anfläs och tttgä. courant - Sedlarna borde uti Kronans Upbörd, tvid Ucjkyldernas afbördande til Staten fä anwändaS til en tredjedel, med beräkning af den pä RiksgäldsSedlarna i allmänhet fastställda Devaluationen; äfwensom alla i (lreäit - Sedlar ställda eller derifrän upkommande skulder och län, m. m., sedan Kealilationen för stg gädt, borde 1ic;uiciera8 med llanLO och courant, efter de grunder, pä hwilka Kealilationea blifwit werkställd.
Deräst Riksens Ständer samtycka til deri ^mortilkements - konst, som Lancken i följe häraf ärligen i 15 är bör erhälla, til courant - Sedlarnas inlösen; sä blifwer stuteligen och z:o Nödigt, at Riksens Ständers BewillningsUtffott updrages at wid Bewillnings - Förordningens öswerfeende och jämnkning tilöka hwad behofwet fordrar.
När Rikets myntwäfende äterwinner säkerhet och stadga, tarswar Riksgälds-coutoiret til afbördande af den för Ranta löpande In-och Utrikes skulden m. m.
En Million Ethundrade Tusende Riksdaler om äret, sä at med förenämnde 300,220 Riksdal, hela ärliga inkomsten för desta behof bör utgöra En Millon Fyrahundrade Tusende Riksdaler.
Riksgälds - contoirets nuwarande säkra inkomster kunna dock icke beräknas högre än til En Million Et - hundrade Femtiotusende Riksdaler, hwadan brrr sten Twähundrade Femtio Tusende Riksdaler följaktligen ar den summa, som genom Bewillningens tilökande borde anffaffas.
I öfrigt, och dä Lan^uon blifwer det Werk, som allena besörjer om Rikets Mynt, anser Hemliga Utskottet nödigt, at den ckiiconterinAs - rätt, som wid 1792 ärs Riksdag tillädes Riksens Ständers RiksgaldsLorNoir, bör sä snart reljsationen företages, tilfalla Uan^uen, til understöd och säkerhet för realisationen, samt afbördande af den delen af Riksgälds(tontoiretb skuld, hwaruti Lanc^uen i och för LreäitSeolarna ester denna Plan kommer at ingä.
I detta Dimont-Werk böra private Personer fä interellera för en tredjedel, och färflillda Di» leont-Inrättningar, genom privata ^stoeiationer äfwen i en och annan af Rikets aflägsnare belägna större och näringsfullare Stapelstäder til kancprens förman och penningerörelsens uplifwande fä anläggas; men hwad harwid iakttagas bör, samt i öfrigt hörer til werkställigheten af den kinance - Plan, Hemliga Utskottet salunda funnit sig kunna förestå, anser Hemliga Utskottet wara af den.beskaffenhet, at utarbetningen deraf beror pä det beslut, Riksens Ständer häröfver behaga widtaga.
Dä denna Plan deruppå fä wäsendteligen beror, at den projeUeraäs afgiften bewilljas och utgår, och at en hwar bertil häldst mä anwända dest östverflödiga Silfwer, hwilket förmodligen utgör den mest umbärlig» delen af dest egendom, har Hemliga Utskottet til Kongl. MajttS Nädiga bepröfwande hemställt, om icke allt bruk af Silfwer i Nader mä förbjudas, undantagande Hederstecken och allmänna Belöningar, samt Skedar af atta stag, Gafflar, Förläggarestefwax och andra nödwändiga smärre Silfwer-kiocer, dn hwar klece innehåller under, mey icke öfwer , i s lods wigt m. m.
Derjämte och som twanne Allmänna Discont - Werk i Slockholm pä en och samma myntsort, hwarken kunna blifva lönande eller drifwas med tilbörlig säkerhet, har Ustottct i underdånighet hemsta it , om och med hwad wilkor Deneral OiscoutLontoiret stulle kunna uphöra, när Langens Discont-Werk borde öpnas; och stuteligen har Hemliga Urstottet, pä Kongl. MajrtS
Nådiga försäkran om allt möjeligt biträde til kinance - oredornas afhjelpande, til Kongl. Majlls
Nädiga stärstadande ^ anmält Hemliga U stöttets underdäniga önskan om nådigt »vidtagande as hwarjehanda författningar, ej mindre til understöd för Riksgälds - Werket Lil RiksstuloenS afbördande, än Landtbrukets, Handelns och Näringarnas bejrämjande.
Ä allt detta har Kongl. Majtt ta kts meddela Hemliga U stöttet det mest tilfredsställande Nädiga swar, samt tillika Nädigt tillåtit at detsamma härjämte bifogas.
Ständer lara af detta förnyade »vedermäle af Konung ens Nädiga vmwardnad för Desi tzands och Folks wäl, hämta den kraftigaste upmuntran, at ä deras sida med underdånig beredwillighet gä Konungens önskan til mötes.
Och Hemliga Utskottet gör sig deraf tillika den underdäniga förhoppning , at genom hwarjehanda föreslagna tilökningar r ^mortillemonts - bonäen för Riksstulden, den Lilökning i Bewillningen, hwilken nu blifwer nödig, inom fä är stall kunna mindstas.
Detta allt stulle genom Utdrag af krotocolieb Riksens Ständers pröfning hemställas.
In 6äsm krorocolli L. L. DJgsrllsim.
Begärdes pä Bordet» 6Z 4x8 Herr ZLkioIäelirguä, /Vnäsrsstrsäric, ans malte sig ar tala, mcn Hans LxesIIenLc:
Herr Gref» wen och Lanvtmarstaiken sörmälte ak alstMigt ännu akerstode at upiasa, och ar Friherre Liikverlcdolä förut sig anmält, hwaruppä Herr Zokiälösbranä förbehöll sig sin rätt efter Friherre ZlllverlLbolö.
Uplastes följande IHmuIairs til de af Hemliga Utstottec föreslagna Lourani-Sedlar.
R.'dr 2.
Lauranr.
För inlemnade Twa Riksdaler i Riksgälds, Sedlar (2 R:d), undfår Jnnehaswarcn, inom ,81; ärs Sllit pä ^mcurissaments-räkningen i Waxel - Lzrxjusn En Riksdaler Tretkiokwa Skilljngar Kanco Zpscis (Rd. 1.
Sk. Z2. Lancn Zoecia), likmätigt i8vo ars Rllsdags-Bcsiut, som härmedelst försäkras.
R:dr 2.
Ouranr.
R:dr En st. g2 Lanea 8pecie.
De twanne sidsia raderna äfwen pa Finska.
Lades pä Bordet. Widare uplästeS en af Kongs. Mast den 22.
Maji i Hemliga Uiskottet gifwen Förklaring sa lydande: Kongl.
Måill will i anledning af åtskilligt, som förekommit i Linance - U stöttets bifallna utlåtande, samt wid öfwerläggningen derom L Hemliga-Utstottet, härmed i Nieder hafwa förklarat t i:o At Kongl. Majll will framdeles lala föredraga
Sig de af U-stottet i underdånighet meddelta särstiltdL upgifter och ämnen, samt öfwer deM i behörig ordning med Nådigt afseende pä Utskottets yttrade underdäniga önskan widtaga sädana Beslut, som kunna förenas med Regeringssättet/ Kongl. Majlls 499 och Rikets rätt och bästa samt hwarje Undersätes r
Lag grundade säkerhet. 2:0 At Kongl. Majtt, sä snart Planen til en säker och styndesam realisation af Riksens Ständer är bifallen, är i Räder benägen at samtycka til 6sneral Discont-Lonwirets föreslagna uphörande emot sädana willor, som tillika stola bidraga til det angelägna Lanco-Werkets förmän. z:o At Kongl. Majtt, i allt hwad pä Kongl. Majtt ankommer, i Räder will understödja och befrämja kealitalion, samt til den ändan efter Utskottets underdåniga hemställande utfärda förbud emot Silfwers bruk med de förestagna undantag, och til bewis om fadana Kongl.
Majtts tänkesätt, Sjelf läta til kaninen aflemna det Silfwer wid Kongl. Majtts
Hos, som ej för Kongs. Majtts Höga Värdighet och representation är nödigt.
Majtt är dock sinnad uti det utkommande förbud göra et undantag, utom de af Utskottet omnämnda, nämligen af Kyrk-Silfwer och det såsom en följd af Kongl. Majtts öma omsorg at bibehälla »vördnaden för Ueligionen.
Majtt är för uplyst at hysa nägon superstition: men Ksngl.
Majtt jänner det wara ömtåligt at rubba den aktning, hwar och en bör hafwa för hwad wid Gudstjensten brukas, och at förbud emot en' del Kyrk-Silfwers nyttjande lätteligen skulle hos Allmänheten kunna wäcka mitztanka om upriktighetcn af Ofverhelens Egen wördnad för steligionen och sorgfällighet om dest ojfenteliga utöfning, samt jämwäl leda til ändring i de gäswor och lestamenten, som af kärlek och tilgif,venhet söv do Tempel, der Gifwarne dyrkat den Högsta, dit blifvit förärade, ej sällan tit hugkomst och päminnelfe för Efterkommande om deras Förfäders Nit och'
Tro; Uwmdctz är icke at förmoda, det nägot betydestU Gilstverstrräd härigenom. hlcfwe samladt, hg dest 5 os Mvands berodde va Församlingarnas egst godtfinnande, och 4:0
Ut Kongl. Maut icke kan tillåta sadana öst werläggningar, som leda til rubbning i Lanquens Grund-Författningar,' den^ af Kongl. Mrstts Högstsalig Herr Fader, Konung 6vs^ III Glorwyroigst r åminnelse, werkställda Realisation, samt de wid 1779 och 1736 ärens Riksdagar til Realisationens Lefästande wiotagna Beslut, och HLgstbemal-e Konungs sanQion.
Norrköpings Slott uti Hemliga Utskottet den,22.
» Sluteligm uplästcs följande af Hans Mast samma dag t Hemliga UPottet afgifna munlcliga yttrande; Munteligt yttrande af Hans Rong?.
Maj.i L Hemliga iltstottet ö. 22.
Maji 1820.
Sedan Hemliga Utskottet nu stadgat dest mening om grunderna och sattet ak befrämja e» saker Realisation och at afbörda Rikets skuld, sä förklarar J.rg Eder härigenom Mit Nädiga wälbehag öfver det Nitiska bemödande I anwändt och det mogna öfwerwsgande
I ädalagt at finna ratta wägen til desta för Mig och Riket sä wigtiga och nödwändiga föremal.
Jag instämmer med Mit
Bifall fä mycket häl^ dre til den af UIottet antagna Plan, som granskningen af de mängfaldiga Förflager, hwilka under öfwerläggningarna förekommit, utreot och bekräftat de allmänt kända sanningar, at af intet kan intet upkomma och at en pä läng lid ställd Realitations-Plan äfwentyrsr sif sall genom cfhrfedda händelser, som kmnM inträffa; at den löper dageligen fara at förstöras genom de utwägar, lpeculation och winningslyftnad wet at werksamt nyttja och ännu aldrig undcrlätit; och at, om an en pä framtid ställö keLlilacionsPlan kunde lyckas, sä skulle dock, intil en fädan tidepunkt infölle, Kronans inkomster Lil
Rikets nprätthällande icke första, dä deras ratta warde ej funnos i deras bestämda Räknetal, och Löntagarens med de mindre sörmögnes mistöden och lidande ännu längre fortfara.
Lagarna asta Ständernas bifall i deras klena för det bidragande och de afgister, fom Planens utförande fordrar; Utstottets Betänkande i desta delar kommer säledes, at til Ständens afgörande öfwerlännäs och Jag förwäntar
Mig af deras begifwande i desta omständigheter det prof af nit och karlek för Fäderneslandets uprätthällande, som, i Penninge-Werkets närwarande stallning, icke med Ord och Meningar ästadkommas kan, utan mäste med gerningar ädagaläggas.
I den för
Mit hjerta och tänkesätt tilfredsställande förmodan, at Riksens Stander gä
Min önsta» til mötes och widtaga de utwägar, som äro förestagna, will Jag gifwa Eder anledning, at, sedan et sädant Bestut af Ständerna bliswit fattadt, betänka nägra omständigheter, rörande Styrelsen afRiksgalvsWerket och Förwaltningen af Lan^uen, emedan Planens utförande hufwudsakeligen kommer at bero af desta Werks operationer. i:o Om Förwaltningen af förenämnda Twänns Werk i allt eller i wista delar kan förenäs under en Styrelse af Ständernas walde Fullmägtige eller förhlif. va i Twä? 2:0
Om et lika antal Fullmägtige, som Mils warit brukeligt, anses fyllestgörande eller et störw Erfordras til säkerhets winnande och Lil alla äreMrE heböritzL drifts 5 or zio
Om en tilgörande Inllruökion för dem, som förwaltningen anförtros, kan bestämma, hwad af deras ^äminikration och tilständet kan och mä wid någon wist utsatt
Lid om äret göras wetterligt, utan at ?ud1iciteten stnge sträcka sig til det, som uppenbart gjordt, kunde föra Riket eller Penninge-Wcrket i wada. 4:0
Om sattet til Kevilioner8 anställande är det lämpcligaste? och 5.0
Om tiden emellan Revisionerna är rätt aspastad ?
Jag omnämner desta ämnen, icke såsom någon Min Nädiga kropoktion, utan såsom wigtiga angelägenheter för Eder Sjelfwa, i dem I ägen, at i den lid och ordning, som ofwannämndt är, taga de Beslut, som försäkra Edre Werks beständ, tilfredsstalla Folket och icke rubba Lagarnas grundwalar.
Den rätta mognad i utarbetning i et?rojeÄ, som säkrast fattar desta ämnen i sammanhang, utan at stridiga werkningar kunna upkomma af de InllrnLkioner, som för kanco- och Riksgälds-Werken stola utfärdas, lärer kunna winnås, om någre Deputeraäs af detta och Lauco-Ulstottet updragas at författa det samma.
Jag aktar nyttigt at ännu säga Eder något:
Da Riksens Ständer med skyndsamhet, alfwar ych styrka widtaga anstallter at uprätta PenningeWerket och afbörda skulder, är en dryg Bewillning i sörsta början lika oundgänglig, som den ärligen med rättwisa bör förmindstas i den män föremålet aftager.
Ppdraga Ständerna sina Fullmägtiga öfwer Lanc^uen ych Riksgälds - Werket, at i underdånighet förestä zamnkningar och förmindstning, efter den fullkomliga Enndstap, dem om upbördeu och beloppet äs BewillmM ----------- 5v?
gen stall blifwa meddcld, sä widtager Jag med Nådigt »välbehag en sadan uttväg at genast lindra, der bördan obilligt eller hardast trycker, utan at den ä nägon annan flyttas eller förhöjas kan.
Detza Mma tankar för Rikets gagn, för Mina trogna Uadersatares »välfärd, stola åtfölja Utskottets Betänkande; Jag har Mig än ytterligare förbehållit at efter beskaffenheten af det Beflut, Ständerna fatta i hwad til deras afgörande afgär, kunna lemna Eder och Efterwerlden et nytt och öfwertygande »vedermäle af ruin önskan och förefatts at befrämja Dratzel-Werkets säkerhet och uprätthällande, sä midt menstiig försigtighet kan förutse händelser och misiöden och förmå at dem förekomma.
At föregående är lika lydande med Kongl. Mains den L2.
Maji 1800 til Hemliga Utskottet afgifva Nådiga förklarande, intygar IVI. kotendlaä.
Friherre 8»1kverlcbölä.
Detta ämne är af sadan »vigt, at utan twifwe! hivarje Ledamot af Ridderffapet och Adeln behöfwer noga genomläsa ds i dag meddelka Handlingar, och foin det blefwe nästan en omöjlighet för alla, at dem i Rlddarhus-LrnoelUsr genomläsa, eller lata kaga et tilräckeligt antal afffrilter deraf; fä hemställer jag ödmjukeligen, om icke atmindstone Heinljga Utskottets Lxrrskklim kroiocolli rörande stnancsrnas uphjelpande, »natte fa aflemnas til tryckning, hwilken til i morgon kunde hinna werkställaS.
Anmalkes och infördes en vspur-lkian frän det Heder»värda BondeStåndet, anförd af Riksdagsmannen iHs Olosslon i Groröd, foin tilkannagaf, at Ståndet pä den i Hemliga Ulstottets llxrrakkum keorocall» af Le>l »8.
Maji gisna anledning, ansett tjenligt, ac förre Riksdagsmannen och Jullmägtigen i RiksgäldS-Lanrvi - rsr
Knul ksrrlon mätte sig frän göromälen derstädes afhälla. vs^ntatiouen astradds, beledsagad efter manligheten.
Friherre Os Oesr, Larl, förklarade sig instämma uri Friherre Zilrverlchöläs ^rrofiostiion om tryckningen och begärde at Kongl» Majttö Nådiga lilstand dercil matte utmärkas.
Hans Oxcsllsncs Grefwe Ruuth, förmodade Hans MajttS Nådiga tilstänv derril icke behöfdS begaras, aldeustund de i staga warande Handlingar an» dock lomme at i krameollsrriL tryckas; och föresiog dcrjämte, at en L.xvrö- med besia Handlingar matte skyndsamt afsandas cil Linköping, hwarest tryckningen förmodades mycket fortare kunna werkställas»
Friherre ve 6ser, fruktade, at besia Handlingar i sadant fall ej torde pä mänga dagar hinna frän trycket utkomma, men yrkade at Hans Maj:tS Nådiga yttrande mätte i underdänighet inhämtas, i afseende cil tryckningen at desi egna ord' emedan Friherre ve 6eer för sin del önskade, at ej allenast Hemliga U-skoltttS LxrriiQum kemollii utan alltsammans matte warda tryckt.
Hans Oxcsllsncs Herr Grefwen också ndtmarskalken ^rupnnsrzäs at med en Ox^res kil si!iköping afsända en afskrift af berörde OxrraÄum krorocnlli, för at skyndsamt tryckas och Lxsm^lLrett hitfändas. Bifölls. Grefwe Os vvenstauftir, Olss, förklarade sig bifalla keoxoluionsn; men yrkade den af Friherre vs O? 6eer gjorda tilläggning, emedan dek were essentirlt. ac Hans Majtts Näviga Zörllanngae fifwen blefws tryckta.
Herr Grefwenoch Landc ne.! skulken förkla, rade sig wara witz pä, ak Haus Ma/:» /kulle t nader tilläka deras tryckande.
En och annan begärde ar kil tidenS minnande, be», fa Nådiga Förklaringar matte har i Staden warda tryckta.
Herr Grefwe» och Lätibk-Marffalkech Bi, faller Högloft.
Ridderffapet och Adrin, ak Hemliga Utskottets ?r»koca!!s- Utdrag om kmsnL--kr<,j:H-' troe, krs.i Linköping, och Btlagörna eller Kongl. Maj:l»>
Nådiga ösclsrstiolisr tryckas här i Staden» Ropades enhälligt Ja.
Friherre Zrlkv erkes,ö lä, !§il r, upläftö föl, fairde l)iLl»msll.
Det är under en wls Konung, hwilk-n anser för sit gladaste föremal, at befordra trogna undersa ares sällhet, som nytkiga Författningar kunna förtstu och tilffapas, hwilka pasta för en genom wunnen uplysuing til lynnet förändrad 6ener»rwa.
Huru manga lemnjngar aae wl icke annu qwar isrän okunnighetens och fördonwrnos Tidehwarf?
PROTOKOLL, HÅLLNA HOS IIÖGLOFLIGE RIDDER SKÅPET OCH ADELN, VID Lagtima Riksdagen i Stockholm ÄR 1862-1863.
Häftet.
(KKjjo- STOCKHOLM, Tryckt hos E. Westrell , Sedan R.
St:r genom 89:de §:n i Riksdags-beslutet d. 30 Okt.
1860 blifvit kallade att till Lagtima Riksdag i hufvudstaden den 15 Okt. 1862 sig infinna, samt K. M. medelst öppet Nådigt Rref den 20 Maj innevarande år behagat samtlige R.
St:r derom erinra, blef å den sålunda utsatta dagen Riksdag med van liga ceremonier utblåst; och täcktes K. M. till Landtmarskalk i Nåder utnämna Landshöfdingen i Södermanlands län, K. af K. N. O., Gr. Guslaf Lagerbjelke, hvilken, efter det han inför H. M. Konungen aflagt Landtmarskalks-eden och blifvit öfverlemnad till de 2:ne äldste tillstädesvarande Grefvarne, Ofverste-Kammarjunkaren, K. m.
St. K. af K. N. O. m. m. Gr. Erik August Lewenhaupt och Ii. Exc., En af Rikets Herrar, f. d. Just.- Stats-Ministern, R. o. K. af K. M. O. m. m.
Hr Gr. Gustaf Adolf Sparre, af dem beledsagad, begaf sig till Riddarhuset och derstädes vid ingången emottogs af Riddarh.-Direktm, Riddarh.- Sekretm och öfrige till Riddarh.-Kanskt hörande personer.