Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är af sådan anledning och med öfvertygelse om nödvändigheten att varsamt behandla alta frågor, hvilka kunna leda till något prejudieat i en framtid, sorn jag vågar ödmjukast hemställa, o,m icke Betänkandet i denna del bör återremitte - v 5oo Ben '27 Afayf /. m, ras till StatsUtskottet, för att, efter inhemtade till J förlitlige upplysniogar i de omständigheter sorn här ofvan äro anmärkte, inkomma med ett' derpå grundadt förslag till sportelersättning för AdvocatFiscalen i Götha HolRätt.
I öfrigt torde det tillåtas mig vid detta tillfälle upplysa, huru en nästan lika beskaffad sportelersättnin^sfråga,som den nu förevarande, helt nyligen af Regeringen blifvit afgjord.
KammarCollegil , Secreterare ingick nemligen till Kongl.
Maj;t med underdånig ansökan otti ersättning med 500 Rtdr Banco årligen för de sportler honom frångått, derigenom att Kongl. Maj;t nn mera sjelf i Nåder tillsätter LandsKammererare, Land'Räotemästart och Kronofogs detjensterne, hvar å Fullmakter förut af KammarCollegium blifvit utfärdade.
Uti nådigt svar härå af den 20 nasti.
Mars har Kongl. Msj:t täckts förklara, det ersättning väl skulle erhållas, men icke med någon rund summa, såsom Secretereren begärt och KammarCollegium tillstyrkt, utan efter meddelad och af StatsContoiret granskad uppgift på de lagliga sportler, sorn genom den skedde förändringen årligen gårt förlorade.
Om samma utväg, hvilken jag tror vara den rättaste, vidtoges i afseende på AdvocatFiscalens i Götha HofRätt ersättningspretention, skulle man utan tvifvel lättast komma från denna sak, hvilken i alla fall efter mitt begrepp aldrig af Riksens Höglofl.
Ständer kan afgöras så, att icke antingen Staten eller den enskilte derigenom skall blifva Den 27 Maji f. m„ lidande, hvaremot StatsContoiiet, enligt min tanka är i tillfälle att undvika båda dessa ytterligheter, enär detsamma af de dit årligen inkommande uppgifter äger en säker ledning för sitt omdöme, huruvida och till hvad belopp sportelersätlnirigeh lagligen bör äga rum. N:0 2.
Behöfligheten af dötl uti Christianstad «ri~ Ställda HofRätt har Höglofl.
Lagutskottet i dess Betänkande erkänt, och jag för min del är af enahanda tanka» Kongl. Gotha Hof-' Rätt har med all både vilja och förmåga den ager, icke kunnat medhinna så skyndsamt som rättvisans kraf fordrar, afhjelpa de der atfchängige besvär långt före nya HofRättens inrättning, och det är nu omöjligare än förr, hälst de der anhängige mål mera till, än afÉagit; och en mängd Lagsökningsmål som öfverklagats, endast till vinnande af förlängd betalningstid, öka i betydlig mohn HofRättens arbeten.
Jag tillstyrker derföre återremiss af StatsUtskottets Betänkande, med anmodan att uppgifva medel till anslag på Stat för den i Christianstad anställde nya HofRätt.
Den 27 Maji f. tiis. N:ö 3; Grefve Hård, Carl Q u/laf i Hvad söm föranledde mitt sista Plenida-^ gen afgifne yttrande rörande den i Christianstad inrättade HofRätten, var icke blott min förut fattade öfvertygelse i detta ämne, utan äfven LagUtskottets behandling deraf.
Utskottet åberopar nemligen endast erfarenheten till grund för sitt yttrande.
På frågan är af den beskaffenhet, att individuel erfarenhet derom endast kunnat vinnas genom någon slags handläggning vid rättegångsärender, och det iriotri Götha HofRätts jurisdictioh, eller ock genom granskning af verificerade facta, meri det förra erfarenhetsinedlet icke kan anses hafva ägt rum för mer än en ringa del af Utskottets ledamöter, och det sednare icke lärer blifvit be; gagnadt, enär ingen enda speciel uppgift blifvit meddelad, tror jag mig icke hafva orätt yttryckt mig, då jag benämnt Utskottets Utlåtande för ogrundadt, enär det alltså innefattat, icke en utredning af de omständigheter, hvarigenom ett säkert omdöme kunnat grundläggas, utan blott en enskild opinion; och jag ansåg mig så mycket mera dertill befogad% som min enskilda opinion var deremot stri., dande.
Jag ansåg mig böra instämma i resultatet af Utskottets Utlåtande och tillstyrka me. dels anslående för den Skånska HofRättens fortfarande, men jag ansåg mig icke böra grunda mitt tillstyrkande på erkännandet af denriä Deri 27 Maji f. m.
HofRätts nödvändighet, då min öfvertygelse ogillade denna grund.
Jag framställde de om-; ständigter, som töranledt min öfvertygelse _ de orsaker, som verkat Rättegångsärendernes betydliga ökande i Götha HöfRätt, och de uppgifter, söm kunde upplysa föthållandet med dessa ärénders mängd och möjligheten af deras behöriga handläggning, utan inrättning af en särskild FlofRätt.
Om än det resultat, jag häraf dragit, icke af alia anses vigtigtj har jag likväl satt Ridderskapet och Adeln i tillfälle * att i ämnet fatta ett omdöme, då jag anfört grunder, hvarpå ett sådant kan byggas, och jag har således genom mitt anförande fyllt ert en brist i Höglofl.
Lagutskottet® Betänkande.
P r o t o c o 1 j, hållna hos H ö g 1 o f I i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Slockholm, År 1840.
Adertonde Häftet, S T O C K 11 O L M. H öv b e r g ska 13 o k 1 v y c k c- r i e t, i H41 •
Tisdagen den i December i84o.
Justerades 2 prot.uldr. för den 28 sistl.
Jag täger mig friheten till Hr Frih. o.
Landtm, samt H. R. o. Ad. framställa, om icke R. och Ad. skulle tillåta att SlatsUtskts betänk.
N:o 367, i anledn. af återremiss af betänk.
N;o 25y, finge först på föredragn. listan upplagas eller föredragas i dag; i hvilket fall detta mål kanske kunde förekomma på samma gång med de öfriga K. propositionerna.
Hr von Hartmansdorff, Aug., anhöll att få veta hvilket ämne det ifrågavar. mein.
N:o 367 anginge.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att StatsUtsk:s mern.
N:o 367 innehölle svar på StatsUtskrs utlåt, öfver K.
M:s nåd. propos. angrde pensioner åt Statsråden Frih. Åkerhjelm och Gr.
Landtm, hemställde, om icke Hr Westfelts mening varit att ifrågavar. utlåt.
N:o 367 skulle sättas främst på föredragn.listan till morgondagens plenum.
Helst sage jag att detta mål kunde förekomma i dag, men om det ej kan ske, då detta betänk, står så långt nere pä föredragn.listan, önskar jag att det må företagas först i morgon.
Uppå derefter framstå lid propos, beslöt R, o. Ad. att StatsUtsk:s utlåt.
N:o 367 borde sättas främst på föredragn.- listan lill morgondagens plenum, såvida det icke i dag hunne att i sin ordning till afgörande förekomma.
Hr Stråle, Nils Wilh., hade inlemnat ett så lydande anförande:
I afseende på användandet af bankens behållna vinst hafva de respective RiksSt;n stannat uti olika beslut.
Resultatet lärer dock blifva antingen alt en del af vinsten bör reserveras till förstärkande af bankens grundfond, eller att alltsammans skall användas till allmänt nyttiga ändamål.
Hvilketdera som kommer att blifva R.
St:s beslut, återstår i begge fallen att bestämma sättet för användandet.
Reser - 4
D c n i December. veras en eller två millioner riksdaler till förstärkande af grundfonden, så måste penningarne göras räntebärande och sättas i omlopp.
Anslås de åter till allmänt nyttiga ändamål, så måste dessa bestämmas och detaljerna uppgöras.
Då det således ännu är öppet att kunna begagna de närvar, tillgångarna för ett ändamål; sorn jag för min del anser vara bland de mest maktpåliggande, vågar jag fästa H. R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå.
Sverige bar åtnjutit 26 års fred.
Inga hotande anledningar till krig visa sig för ögonblicket.
Men kunna vi väl påräkna alL så i all framtid skall förblifva?
Det synes höra till lingens ordning, att krig, likasom andra allmänna olyckor, skola tidtals, med längre eller kortare mellanskof, öfvergå folken; och vi kunna väl ej påräkna att härifrån få blifva ett undantag.
I alla fall utgör alltid förmågan alt föra krig en utväg att få behålla freden.
Vi söka äfven att förskaffa oss efter hand de materiella artiklarna lill krigs förande och bemöda oss att lära och inöfva befäl och soldater.
Men penningar, denna nervus remm gerendarum, som kriget jemväl fordrar, dermed hafva vi icke tänkt på att förse oss.
St- skola lemna Konungen ett creditiv, för att i händelse af krig begagnas; men fonden lill ett sådant creditiv, den linnes ännu icke.
St. besluta, alt hela bancovinsten nu skall ananvändas till sådana utgifter, hvarigenom penningarne äro för bankens och statsverkets cassör för alltid förlorade, eller desamma utlånas på villkor, som icke medgifva hastig återbetalning på en gång utan rubbning i allmänna penningelörelsen; och det derefter inträffar under vår elier våra närmaste efterkommandes tid, att ett krig utbrister, hotande Sveriges sjelfständighet, hafva vi då inga förebråelser att göra oss för det sätt, hvarpå vi behandlat denna angelägenhet?
När då nödvändigheten framstår att anskaffa stora penningesummor; lån icke annorledes än på betungande villkor kunna erhållas; till ränta och amortissement derå, samt lill angelägna behof, som ej kunna genom lånen fyllas, dryga skatter måste folket åläggas: manne icke man då förebrår de närvar.
Ständerna, att de icke under de goda dagarna sökt bibehålla redan samlade tillgångar för kommande onda tider; att man kastat hela bördan på efterkommanderne och icke, såsom klokheten bjuder, lemnat utväg att fördela densamma på det förflutna, det närvar, och det tillkommande, hvarigenom bördan alltid biifver lättare att bära?
Jag tycker mig finna, att dessa förebråelser vore rättvisa, och det är denna öfvertygelse, som föranleder mig, att, åtminstone för min del, yrka att en sådan disposition af medlen må äga rum, att derigenom kan bildas för framtiden en krigsfond eller åtminstone en fond för stora creditivet.
En, såsom mig synes, ganska lämplig utväg finnes fördel närvar., att bringa detta till verkställighet.
Den i Sve - Dt ii i December. lige bildade bruksägares hypoteksförening bar å utländsk ort upptagit betydliga lån och derför utgifvit obligationer, hvilka såsom andra fondpapper circulera.
Om nu dessa obligationer uppköpas lör allmän räkning, så har man gjort fonden räntebärande oell då, i behofvels stund, obligationerna åter säljas, antingen in- eller utrikes, återfår man capitalet, hvilket då säkerligen kommer att utgöra en välkommen tillgång.
För att kunna upphandla obligationerna å utländsk ort, måste veliar uppköpas.
Detta uppköp bör ske med försigtighet och endast å tider då full vexeltiilgång finnes och kursen är låg.
Sådant är lätt alt iakttaga, då man icke är tvungen att köpa på bestämda tider.
Upphandlingen å utländsk ort af obligationerna bör äfven ske ined omtanka och endast i den mån obligationer till gånghart pris kunna erhållas.
Administrationen häraf fordrar således kännedom och vana af vexel-affärer samt kunskap om förhållandena å utländska handelsplatser.
Då hvarken banken ej heller numera lliksg.cont. hafva några åligganden af denna beskaffenhet, skulle det kanhända blifva nödvändigt att sjelfva affären måste utföras genom Stalscont., som då finge, i mån af behofvet, utassignera medel och efter verksteldt uppköp till vederbörande verk aflemna obligationerna jemte 0111- kostnadsräkning.
Detta öfverlemnas dock till bedömmande af dem, som äga närmare kännedom än jag för det närvar, kail hafva om förhållandena i nämnda verk Skulle det gällande beslutet blifva, alt bankens grundfond bör förstärkas med en eller två millioner r:dr, då föreslår jag, att dessa medel måtte anslås till uppköp af obligationer, på sätt förenämndt är, samt alt dessa obligationer förvaras i banken.
Benämningen af grundfond blefve tilläfventyrs ett hinder, att bestämdt beslut nu kunde fattas att anslå dessa medel till fond för stora creditivet; men det b indrar icke kommande Ständer att använda medlen såsom de för Riket finna nyttigast.
De som befara, att banken skulle kunna komma att behöfva desamma till reella fondens förstärkande, finna äfven genom den nu föreslagna åtgärden sina farhågor undanröjda, Beslutes åter att hela bankens vinst skall användas till allmänna ändamål, då vågar jag föreslå, att deraf minst en million ridr b:co ställes till Riksg.contorets disposition för att utgöra fond för stora creditivet och förräntas på sätt ofvannämndt är.
De uppköpta obligationerne komme då att förvaras i Riksg.contoret.
1 båda fallen synes den inflytande räntan, hvaraf, isynnerhet första året, en de| torde erfordras alt betacka omkostnaderna, böra anslås till fondens förökande och användas på samma sätt som capita let.
Denna min motion, föranledd af de under riksdagen fattade besluten, anhåller jag mätte få remitteras till Stalsoch BancoUtskotten.
6 Dt n i December.
Hr Frih. o. Lamllm. yttrade, a 11 Hr Stråle vål föreslagit att dess motion måtte remitteras till Stats- och BancoUlsk-. ri, men att Hr Landtm, icke knnde inse skälet hvarföre den borde till LiancoCJtsk:n remitteras, nian föreslog han n« remiss al densamma endast till StatsUtskottet. bifölls.
Jag anhåller vördsamt alt få i Ståndets prot. nedliigga min reservation icke allenast emot det beslut 11. o. Ad. fattade genom votering sista plenidag, i fråga om intradernas öfverflyttning lill en del ifrån Statscont. till Lliksg.cont., utan äfven emot det behandlingssätt, som delta ämne liek, och hvaraf det synes mig ganska möjligt att det på en omröstning i förstärkt StatsUtsk. skulle kunna komma att bero, huruvida 64 §:n Reg.Ftn skall betyda något eller intet, hvilket åter jag icke kan öfvertyga 111ig vara fullkomligen rätt.
Då jag i förra plenum yttrade mig om extra-slatsreglenn, erinrade jag icke att anmärka det jag instämmer med llr Nordensköld deruti, att jag anser den summa, hvilken Konungen aska! för Kodjupets upprensning, böra beviljas, utan den afprutning, som StatsUtsk. velat göra.
Denna uppgår till i9,5oo r:dr.
Om nu för konunga-grafvarne i Warnhem skulle beviljas samma summa, som för dem i Wreta kloster, så tillkommo derigenom 5oo r:dr, således tillsammans 20,000 r:dr.
Derjemte anser jag behölligt, att af de 44>0(>0 >'.'dr, som, enligt mitt förslag till extra-statsreglering, utgöra öfverskott, 10,000 r:dr användas lör att fullständiga registraturen i ltiksarehivet, hvarom jag skall hafva äran göra särskild motion, så snart jag hinner få den upplysning, som i sådant hänseende är mig behöflig.
Då skulle en summa af jemnt 3o,ooo r;dr behöfva* utöfver hvad jag i mitt förslag till extra-statsreglering uppgifvit; hvilket jag på förhand vill hafva äran nämna, för den händelse att återremissen till StatsUtsk. skulle afgå förr än jag blifver i tillfälle att afgifva den nu omnämnda motionen.
Upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Evped.Utsk. inkomna förslag till It.
Stts und. skrifvelse!' till K. M.:
N:o i5o, ang:de tractamenten för städernes magistratspersoner och borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning; N:o i5i, ang;de uppenbara kyrkopliktens afskaffande; N:o 152, i fråga om stockstralfets upphörande; N:o 153, ang;de ändring i 6 cap. 5 §:n Rätteg.-b;n samt K. förordn. 0111 Stockholms stads styrelse af d. 12 Dec. 1 762; N:o i54, angtde skärpning|af straffet för åverkan; Den i December. 7 N:o i55, i fråga oin förundrad aflöning för tullverkets tjenstemän och betjening samt upphörande af de i detta afseende stadgade sportlar och expedilions-afgifler; Njo 156, ang:de den af Upsala domkyrka åtnjutande spanmål inom Hernösands stift.
Hr Westfelt, Nils, afsade sig det förtroende Hrr Electorer lemnat honom att vara ledamot i Allm.
Hr von Hartmansdorff, Ali g., uppläste följande: H.
N:o 353 sorgfälligt utredt hvari statsverkets i 1837 års rikshufvudbok upptagna reservfond, 4,466,464- 13. 3, består, samt derjemte föreslagit, att en afskild redovisning deröfver skall hädanefter 1 rikshufvudboken föras, hvilket R. o. Ad. äfven bifallit.
Men samma bok upptager jemväl, för år 1837, en behållning eller reservfond af riksg.medel, stor 2,581,075: 4()> 8, hvilken StatsUtsk. med stillatigande förbigått.
St. bör det dock vara lika intressant att vela, hvari deras tillgångar bestå, när de förvaltas af Riksg.cont., som när de förvaltas af Stats-eonforet.
Lika nödigt synes det följaktligen vara att hädanefter särskildt bokföra de förra så väl sorn de sednare.
Den af Utsk föreslagna samt af H. R. o.
Ad. beslutade åtgärden är således, på sätt jag vid betänk:s föredragning tog mig friheten anmärka, ofullständig, så länge bon blott omfattar -frdelar af hela den befintliga reservfonden.
Om underlåtenheten möjligen härrört af brist på motion i ämnet, och af grannlagenhet lins Utsk. alt fördenskull hellre tillämpa 37 §:n 2 mom.
Riksd Oldo. än 65 §:n Reg.Fm och 3o §:n Riksd.Ordn., så får jag, med anledn. af R. o. Ad:s bifall till Utskts förenämnda betänk, och på grund af 56 §:n Riksd.Ordn , härmedelst vördsamt yrka: att H.
StatsUtsk. mätte i afseende på den reservfond af riksg.medel, hvilken, enl 1837 års rikshufvudbok förefanns, inkomma med enahanda utredning och förslag, som redan ägt rum, rörtde reservfonden af statsmedel för samma år.
Remitterades lill StatsUtskoltet.
Hr Frih. o. Landtm, t il 1 k än na ga f, alt Direcl:n för allm. institutet för döfstumma och blinda underrättat Hr Landtm., att Söndagen den 6 dennes, kl. 12 på dagen, blifver offentlig examen hållen med institutets elever, och att det skulle för institutet vara angenämt om talmännen samt så många af Ståndens ledamöter, som utrymmet medgåfve, behagade öfvervara penna examen; hvarom Hr Landtm härmed finge underrätta R. o. Ad.
8 Den i December.
Föredrogs ånyo Const.Utsk :s den 9.5 sistl.
Nov. på bordet lagda mein N:o 67, i anledn. af de från samtliga RiksSt:n till Coust.Utsk. liéinvisade anmärkntr vid mera.
N:o 38. rir Frill. o. Landtm, tillkähnägaf, att ifrån Const.- Ulsk. inkommit ett tillkännagivande, att det i ja-propos:n af den uti Utskts mern. föreslagna voterts-propos. förekommande ordet ”allmänna’' af misstag influtit och borde heta s a rn full d a.
Uppå derefter framställd propos. blef den uti Const.- Utskts mein.
N:o 67 föreslagna voterts-propos. godkänd med iakttagande af den anmälda rättelsen.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskis den 7 och 16 sist).
Nov. på bordet lagda utlåt.
Nto 356, i anledn. af väckt fråga om restitution till staden Hudiksvall af erlagd rotefri hets-a fgift.
Ånyo föredrogs LagUtskts den 7 och 16 sistl.
N:o öfver dels väckta frågor om antagande af förslagen till allmän civil- och criminal-lag eller vissa delar deraf, och dels andra dermed gemenskap ägande af K.
St. angtde nämnda förslag, d. 24 Mars 184°, aflåtna nåd. skrifvelse föranledda motioner.
Jag har ingenting alt erinra viii förslaget alt en comité' måtte forordnas lill den beredning af lag-förslagen, hvarom Utsk. gjort hemställan; men jag anser olämpligt, att R.
St. vilja på förhand bestämma huru många ledamöterne i denna comité' skola Vara.
Det synes af reservationerna, att då somlige, eller de fleste af LägUtsk:s ledamöter, önskat alt cotniteen måtte få 3 arhetande medlemmar, Utom vissa högre embetsman, så har minoriteten önskat att de förre blefve 5.
Många andia förändringar skulle utan tvifvel kunna uppgöras och torde äfven blifva ifrågasatta inom de särskildta RiksStm.
Jag anser således detta förslag icke böra antagas och att R.
St. ännu mindre böra på förhand bestämma hvilka personer, som skola utgöra denna Comité'.
Sådant bör, efter min förmening, öfverlemnas åt K.
M:s omsorg, särdeles som det kan hända att en eller annan af dessa personer under tiden aflede, och att R.
St., som då icke voro församlade, ej kunde uppgifva hvilka som skulle träda i stället.
Att på förhand uppgifva suppleanter lill comiterade, vore väl ännu olämpligare.
Vid Utsk:s förslag: ”alt, i den mån de förberedande arbetena med hvarje del eller balk af lagförslagen fulländas, en sådan del af lagverket varder för K. M. i Statsrådet föredragen, hvarefter K.
M. lärer i nåd. fatta Sitt hoga beslut om den propos., som derom kommer att framställas, och hvilken derefter torde varda genom tryck allin Ii 11- Den i December. 9 mängjord; alt dessa arbeten så ställas, att tryckningen af alla balkarna kan vara fulländad i god tid före den, vare Sig lagtima eller urtima riksdag, sorn näst efter 4 år ifrån innevar. riksdag inträffar
;’’ får jag göra den anmärkt!., att förslaget åsyftar, emot allt som hittills varit brukligt, det Konungens propos:r skulle afgifvas, icke när riksdagen börjas, utan när som helst innan riksdagen och i så god tid eller så långt före riksdagen som möjligt.
Följden deraf skulle blifva, att de Konungens rådgifvare, sorn tillstyrkt en sådan propos., möjligen vöro afskedade eller döde innan riksdagen inträffade, och alt sålunda den ledning för 0111- dömét, som R.
St. skola hemta af de proposrn åtföljande Statsråds-prot., kunde blifva förfelad.
Det kunde nemi. hända, att efterträdaren af den Just.-Statsminister, som yttrade sig när proposth afgafs, vöre af olika tankar med den sorn innehade embetet och möjligen yttrade sig på detta rum tvertemot sin afskedade eller aflidne företrädare; att den sorn borde ansvara för propositionens verkställighet, bestriddé Helme.
Sattima förhållande kunde med öfriga Statsråds-ledaiiiöter jemväl inträffa.
Jag tror således det vara orätt att tillställa så, att man får K. propostr, för hvilka döde eller afgångne rådgifvare ansvara.
Slutligen är sagdt: ”att Lagberedningen jemväl får sig anfÖrtrodt att redigera förslag till de särskilda författningar, som vid och för det nya lagverkets antagande och promulgation må finnas behöfliga ali tillika utfärdas.”
Det är visserligen riktigt, att sådana förslag uppgöras, men om man yrkar att äfven dessa skola vara färdiga på förhand, så är det, efter min öfvertygelse, för mycket hegardt; ty skola både lagförslagen granskas och tillika sättet uppgifvas för verkställigheten, så blifva föremålen för comiteens åtgärder särdeles vidlyftiga för de år som återstå till nästa riksdag.
På de skäl jag nit anfort, ail huller jäg vördsamt att R. ö. Ad. måtte återremittera detta betänkande.
Vid förnyad föredragning afLagUtskts d 7 och 16 sisth Nov. på bordet lagda betänk.
N:o '43, öfver väckta motioner ang:de gemensam lag för inrikes och utrikes vexlar, blef samma betänk, af R. o. Ad. bifallet.
Företogs lill pröfning Allm.
Resvärs- och Ekon.Ulsk:s den 7 Och 16 sisth Nov. på höidet lagda utlåt.
N:o 110, i anledn. af anmärkt), vid betänk.
N:o 41» al)g:de föreslagna villkor och iakttagelser vid befordran till embeten och tjenst ij bestämmelser om embetsmäns rang och upphörande af fullmakters meddelande å titlar utan motsvarande tjenstebefattningar. 18 II. 2 10 Den i December. R. o. Ad. beslöt, att detta mål borde punktvis pröfvas. i:a punkten.
I sammanhang härmed upplästes ett prot.uldr. från BorgareSt, af den n[ sisth Nov., innehållande inbjudning till instämmande i Ståndets rörtde denna punkt fattade beslut, alt R.
St. böra ingå med en und. anhållan till K. M., det, vid besättandet af högre civila embeten, K.
M- täckes fästa särdeles afseende på skicklighet, ådagalagd genom academiska kunskapsprof och under föregången tjenstgöring i samma embetsbana, derest icke synnerligen förekommande skäl föranleda till undanlag ifrån dessa befordringsgrunder.
Uppå derefter framställd propos. blef Utskts tillstyrkan i i:a punkten af Pi. o. Ad. bifallen.
2ta punkten.
I sammanhang härmed föredrogs äfven BondeSlts den 7 sisth Nov. på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets med anledn. af utlåt.
N:o i 10 fattade beslut.
a;a punkten i Ulskts utlåt, blef derefter af R. o. Ad. bifallen. 3:e, och 5:le punkterna biföllos. 6:te punkten.
Jag liar förut un der denna riksdag, vid några tillfällen, framställt olämpligheten deraf, att R.
St., dels genom beskattning, dels genom grundlagsstadganden, dels genom und. önskningar, vilja betaga Konungen den utväg, Han hittills haft att, i blist på andra medel till förtjenstens uppmuntran, kunna göra det genom titlar.
Jag måste fortfarande vidhålla detta yrkande; ty i ett samhälle, der åt Regeringen för sådant ändamål lemnäs så ringa medel som i vårt, der är det, efter min förmening, icke skäl alt äfven betaga henne detta.
Jag torde icke behölva ånyo upprepa alla de olägenheter, som deraf skulle uppkomma både i afseende på militära och civila tjenster.
Den enda önskan, som jag skulle kunna anse lämplig, vore, om R.
St, ville anhålla, att titlar ej måtte beviljas åt dem, som icke äro i Rikets tjenst.
Derigenom skulle titlars värde förhöjas för dem, som vore i tjenst och dermed benådades.
Jag tillstyrker således vördsamt, att R. o. Ad. ville afslå denna punkt i Utskts betänk., och antaga den förändring jag nu föreslagit Frill.