Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag känner ej Utskottets principer, men jag supponerar att någon vidare granskning af de för Utskottet fratnlagde planer torde vara af nöden, innan något dtfinitift beslut deröfver kan blifva stadgadt Jag hemställer således, om icke, då anmärkningar blifvit gjorde och återremiss yikad Ridderskapet och Adeln ville nu, likasom förr, vid till och med mindre anmärkningar, tillåta återremiss af StatsUtskottets Betänkande.
Äfven jag har den äran att vara Ledamot af StatsUtskottet, och skulle således vara smickrad deraf, att Utskottets Betänkande bifölles; men då discussionen nu blifvit så lång, måste jag bekänna, att jag gerna lemnar företrädet åt en återremiss.
Det år ej min tanka att motarbeta en återremiss, och jag känner rått väl att om den sker, år det Utskottets skyldighet att omarbeta målet, men jag får blott till"
Den 21 Marti}, kånnagifva, att jag tror mig med säkerhet kånna de tillgångar sorn kunna finnas.
Alla de behållningar sorn kunna uppstå, behöfvas
För att fortsätta de arbeten^ till hvilka Bankens och Stats-Verkets medel förskjutas, såsom till Götha Canal, Strömrensningar m. m., och då ej några nya källor finnas, vöre således en återremiss utan ändamål; helst ämnet, om ån nyttigt, dock är till en stor del enskilt, då deremot de som bestridits af Bankens medel, hittills varit af ett allmänt syftemål.
Grefve von Schwerin., Fredric
Idet vore visserligen en önskansvärd sak, i händelse frågan återremitterades, om på sätt flere Ledamöter yttrat sig åstunda, vi kunde få alia Statsbehof på en gång uppgifne, eller en ordentlig Budgett, i synnerhet då så olika åsigter hår blifvit framställda, i afseende på tiilgångarne.
Ombud eller Stata.
Ledamöter se mörkt och såga att ingen tillgång finns; en Konungens Rådgifvare deremot förmodar att tillgång skall finnas.
Jag tillstyrker derföre återremiss, helst det torde gå fortare att, sedan Betänkandet återkommit, svara Nej. Herr Grefven och LandtMarshalken hemställde å nyo, om icke Ridderskapet och Adelil behagade StatsUtskottets Betänkande, i anledning af de dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet återremittera; hvilket bifölls.
Före - Den 21 Mart it. 625 Företogs till pröfning LagUtskottets den i3 sistiidne Februari! afgifne samt den ig dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående föreslagen ändring uti 5 och 7 §. §. af a4 Cap. RåttegångsBalken, så vidt de stadga böter för försummad inställelse af parter, till afhörande af Utslag och Dom, eller för underlåtande att sådane expedifoner utlösa.
Jag har förut fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att Kongl. Majts rått att utfärda oeconomiska Författningar år till sin omfattning obestämd, och jag har ibland sådane, af eftertänklig beskaffenhet äfven nämnt Stadgan om Expeditions lösen.
Af förevarande mål synes tydligen till hvilka irringar dylika Författningar kunna föranleda.
Herr Bagge har nemligen trott, att 5 och 7 § §, 24 Cap. RåltegångsBalken förlorat all kraft och verkan , hvad Lagmansoch HåradsRåtterne angår, genom denna Expeditions-taxa, som utan Riksens Stånders medverkan af Kongl. Mij:t allena blifvit utfärdad.
Då Herr Bagges motion hvilar på sådan grund, och det år af denna anledning som LagUtskottet kommit att behandla frågan, så kon man bédömma om det icke år af vigt att tillse, det allmänna Lagens stadgaoden hvarken i sjelfva verket, eller uti deras mening, som skola tillämpa eller lyda deni, rubbas genom de oe* conomiska Författningarne.
Hvad sjelfva lagfrågan angar, kan jag ej annat ån förena mig Ridd. o, Ad. Prof., 2 Band. 4o. 6*6
Den 21 Martil, med Herr Ribbing; ty det synes mig vara nied en Domstols värdighet öfverensstämmande, att dess beslut icke afkunna* inför tomma väggar, och böterna för vederbörandes utebjifvande ärc* ej så stora , att någon dylik fara bör uppstå, som den Utskottet uppgifvit vara grund för dess tillstyrkande.
Jag yrkar således återremise af Betänkandet.
Herr Danckwardt j Carl: Anledning till Herr von Hartmansdorff* förmenande, att ifrågavarande motion visade olämpligheten af sättet för Expeditions-taxans utfärdande, tror jag ej kunna hämtas af LagUtskottets Betänkande.
Om en Ledamot af BorgareStåndet gjort en motion, hvilken han grundat på oriktig tydning af Författningen, bör ej deraf slutas att Expeditions-taxan står i strid med Lagen, hvilket icke torde vara förhållandet.
En sådan tydning lärer lika vål kunnat ske om den af Konung och Ständer varit antagen.
Hvad åter beträffar böterne för försummad inställelse den dagen,, då Utslagen utfärdas vid HäradsRåtten, så får jag upplysa, att Ordföranden vål icke afsägej; dem för tomma väggar, men att
Nämnden oflast utgör största delen af den publik , för hvilken de afkunnas.
I de fleste Domsagor är praxis den, att Nämnden vanligen utlöser Expeditionerne; och om nu skulle tillämpas på alla dem sorn ej inställa sig, skulle troligen mängden af de rättsökande blifva pliktfälld.
Når mig veterligen en sådan lagskipning ingenståds åger rum och åtminstone måste vara sällsynt, hemställer jag om ej Utskottet Den 21 Martil, riktigt utlåtit sig i denna fråga, då det tillstyrkt, att ett stadgande måtte utur Lagboken bortgå, hvilket i allmänhet icke tillämpas.
Herr von HartmansdorffPå hvad den siste värde talaren anfört, får jag jag blott sva. ra, att den, sorn efter hans uttryck utgör publiken, nemligen Nämnden, också tillhörer Domstolen ; och den sorn skall yttra sig måste vål finnas på stället.
Jag har ilere gånger varit vid HåradsRåtter närvarande qch der haft saker, men ej vid
Domars afkunnande någonsin varit tillstädes och likväl aldrig blifvit pliktfålld.
Jag hemställer hvilken verklig landsplåga det skulle blifva, om en hel rättsökande
Allmänhet skulle vara nödsakad att färdas ofta fi å 6 mil, endast för att afhöra Domar.
Jag förenar mig således med hvad Utskottet yttrat, och hemställer att dess Betänkande måtte bifallas.
Herr Grefven och Landt-Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Lagutskottet» Betänkande böra, i anledning af do* dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. R opades -Nej.
Hvarefter Herr Grefven och fandtMartkalken hemställde, om Ridderskapet och Adelö 62» J)rn 21 Murtii, behagade gilla LagUtskottets Betänkande; hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den i3 sistledne Februari afgifne, samt den 19 dennes eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, om närmare bestämmande af den tid, inom hvilken hinder för lysning och ägtenskap böra anmälas och styrkas.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Den Kongl.
Författningens syftemål var ofelbart egentligen en praescriptionstid af 6 månader, med rättighet för Prästerskapet att förkorta prasscriptionsfiden till 3 månader, om endera contrahenlens vistelseort skulle vara så nära belägen den församling, der han tänker ingå ågtenskap, att en prasscriptionstid af 3 månader kunde synas Pastor tillräcklig, eller om anledningar skulle finnas, som göra sannolikt för Pastor att klander å lysning icke vore att befara, och Kungörelsen i Tidningarne således blott vore en formalitet, som tryggade Pastor mot tilltal.
Tre månaders praescriptionstid år ofelbart för kort, om till exempel i Skåne eller Halland någon skui» le begära lysning, som år född eller långe vistats i de norra orterna, Meråndéls år det också personer från de norra orterna, och fordom ifrån Finland, som vid dylika tillfällen hafva svårt att documentcra sig.
Pastor år säker för tilltal, antingen han föresknfvit 3 eller 6 månaders praescriptionstid; men mången gång torde den förra äfven synas honom kort.
Jag uther
Den 2i Martil, 629 mig att härpå få fästa clet Höglof].
Utskottets uppmärksamhet och anhåller derföre om återremiss.
Vid öfverlågg ningen i detta ämne inom Utskottet, måste det naturligtvis mäst bygga sitt Utlåtande på den tanke, sorn yttrades af PrästeSfåndeis Ledamöter.
Herr Grefve von Schverin» förklaring af Författningens stadgande år så vida riktig, att 6 månader utgöra den längsta tiden, som må föreläggas, men då Författningen bestämmer den från 3 till 6 månader, år hvarje tid deremellan efter Prästens eget omdöme lika laglig, och derföre yrkade Präste-Ståndets Ledamöter, att det icke borde bero på Prästens fria vilja att bestämma tiden, utan att någon viss tid borde uttryckligen stadgas.
De upplyste tillika att 3 månader vore den tid som allmännast bestämdes, och att högst vid få tillfällen kallelsen derutöfver förlängdes.
Derföre har äfven jag ansett olämpligt att bestämma något öfver denna tid, helst hindren vid så beskaffade tillfällen kunna vara ganska olåglige för dem, som vilje gifta sig i anseende till den förestående bosättningen, och lagen dessutom förbjuder troiofvade att sammanflytta.
Jag skulle tro att egentligen orsaken hvarföre tiden varit utsträckt till 6 månader, har haft afseende på Finland, och då detta skäl nu mera ej äger rum, sedan Finland ej tillhörer oss, tror jag icke någon återremiss vara af nöden.
Herr Grej eea och Landt Alar skalken hem - 65o iDm 21 Murin, ställde, om Ridderskapet orh Adeln ansåg Lag» Utskottets Betänkande böra, j anledning af den utaf Grefve von Schverin dej vid gjorde anmärk» Ding, till Lagutskottet återremitteras.
Ropades Ja, Föredrogos å nyo och remitterades till Stats-Utskotteti Riksens Ständers för deltagande i ÖfverRevijionen af KrigsRäkenskaperne utsedde
Deputerades den 7 dennes på bordet lagde berättelse, rörande så väl 808 och 1809 som 1810 och sednare årens Rrigsredogörelse och Revisionsverk, Stats- och BevillningsUtskotten', Friherre Rudbecks, Alexander, d 19 dennes eftermiddagen på bordet Jagde Memorial, angående åtskillige föreslagna ändringar i BevillningsStadgan m, m,‘ Stats- och SHrJkildta Utskotten', Herr Hammarskjölds, Lorenzo, d, |5 den, nes på bordet lagde Memorial, angående Canzli» Styrelsens upplösning.
Allmdnncf Besvärs- och OeconomiUtskottet; Herr af Uhrs, Gustaf, den 19 dennes eftermiddagen på
Hidda rhusUtjkottet: Grefve Frölichs, David, den 19 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående ändring af Bånkindelningen i RiddarhusSalen.
Föredrogs å nyo Herr Trafvenfelts, Carl, den i5 dennes på bordet lagde Memorial, rörande den af Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, föreslagne indragning af de Medico-Theologiska Slipendierne.
Herr Cederschjöld, Pehr Qudaf, anförde skrilteligen:
(Se Bilagan N;o t.) Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog, att så vål Herr Trafvenfelts ofvannåmnde Memorial, som Herr Cederschjölds i anledning deraf, nu afgifne yttrande, måtte till StatsUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Å nyo föredrogs Herr Trafvenfelts, Carl, den 19 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, motion om upphåfvande af förbud mot dans .och lekstugor för den lägre folk-klassen, jemte Friherre Boijes, Ludvig, 63a Den 21 Martil, i anledning deraf sistnämnde dag afgifne yttrande.
Herr Cederschjöld, Pehr Gufiaf, upplåste följande:
Herr Grefven och Landt lila rjkalken hemställde, att så väl Herr Trafvenfeits ofvannåmn. de Memorial, sorn Friherre Boijes och Herr Cederschjölds, rörande samma ämne, afgifne yttranden, måtte till Lagutskottet remitteras; hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Herr Elgenstjernas, Johan, den 15 dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af Friherre RehWinders, Johan Fredric, motion, angående förändring af den för tjenstefolk beståmda flyttningstid.
Friherre Hermelin, Carl, uppläste följande:
(Se Bilagan N;o 4 ) Hvarefter Friherre Hermelin muntligen tilläde:
Olika oeconomiska stadganden för sär skildta provincer finnas redan; så t. ex. äga flere provincer sina speciella EnskiftesFörordningar; och Landshöfdingarnes varierande Kungörelser påminna äfven ofta om den olik het i Författningar af denna art, som för de särskilta provincerne anses förmonligast.
Herr Grefven och LandtMarfkalben före - D«n 21 Murtii. 635 slog, att aå vål Herr Elgenstjerna® ofvannåtnnde Memorial, sorn Friherre Hermelins, i anledning deraf, nu afgifne yttrawde, måtte till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet remitteras; hvilket bifölls. nyo föredrogs Grefve Posses, Carl Henric, j?n 19 dennes förmiddagen på bordet Egde r^morial, angående inrättande af gymnastiska j^oppsöfningar vid alla Skolor, Gymnasier och u^iversiteter. pj(“ir Riben, Carl Vilhelm:
Jag utbeder nig fä till Grefve
Posse frambära min innerlig 1 tacksamhet för hans nit om sina unga medborgares bildning.
Uti de praemisser han uppställt instämmer jag hufvudsakligen, och de anmärkningar jag nu går att göra, föranledas endast deraf, att han åt sina resultater gifvit en utsträckning, något utöfver hvad praemisserne bordt föranleda.
Herr Grefven antager den physiska utbildningens inflytande på den moraliska, och jag instämmer i denna åsigt; men då Grefven fordrar att gymnastik skall införas vid alla Läroverk, tror jag att han gått något för långt.
Gymnastiken år ej nödig i de första barnaåren.
Om pojken obehindrad af klemande mammor och tanter, får öfverlemna sig åt lekarmed sina jemnåriga, så bereder han sig nog sjelf den kroppsliga utbildning, han behöfver och som öfveiensstänjmer med hans ålder, Del år först 654 Dm 2 £ Martil. vid 12 å io årsålder, som jag tror att han med verklig nytta kan begagna en riktig gymnastik; i öfverensstämmelse hvarmed jag äfven anser af yttersta vigt, att gymnastiska öfningar införas vid alla Akademier och Gymnasier.
Detta är också redan beslutadt och det lärer blott vara brist på medel, som hittills någonstädes uppehållit verkställigheten, I slutet af sitt Memorial yrkar Grefve Posse vidare, att ingen måtte antagas uti Statens tjenst, som icke genomgått en cours i gymnastiken och deröfver företett bevis.
Med fullt erkännande af gymnastikens värde, underställer jag den ädle Grefvens upplysta bedömmande, om icke ett slikt förslag innefattar en öfverdrift af en i sig sjelf visserligen god sak.
Historien har väl till efterverldens kännedom öfverfört minnet af Oxenstjernors och Säl viers förtjenster; men Historien omtalar alldeles icke, att dessa Herrar kunnat gymnasticera; och ännu i våra dagar torde det vara mig tillåtit att antaga möjligheten af Embetsmanna-skicklighet, skiljd från förmågan att speta i luften rned fötterna vånda mot skyn.
Herr \>on Hartmansdorff, August:
Med erkännande af de ädla afsigtcr Grefve Posse, nu som alltid, yttrat, då fråga varit om Folkets eller Landets odling, må det dock tillåtas mig att göra någm anmärkningar vid hans ifrågavarande Memorial.
Herr Grefven har yrkat, att kropps-gymnastik, så vidt möjligt år, bolde finnas på lan - O ett 21 Martil* £55 det och i Städerne, ehvar en Skola, Gymnasium eller Universitet funnes för själens utbildning.
Jag får dervid påminna, att i Skol-ordningen redan är föreskrifvet, det Gymnastik vid de offentliga Läroverken skall äga rum.
Det enda, som hittills hindrat verkställigheten år brist på erforderliga medel.
Jag har förut fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på sättet, huru förnödenheterna för den allmänna undervisningen skulle kunna erhållas, örn do stora tillgångar, sorn Sveriges Ständer och fram färne Konungar till LäroStaten anslagit, blefvo riktigare fördelta och använda.
Om afseende göres på denna framställning, så tror jag, att medel äfven till ifrågavarande ändamål skulle vinnas, Vidare har Herr Grefven önskat, det ungdomen ovillkorligen måtte åläggas, att dagli gen begagna gymnastiken, når väderleken det tillåter.
SkolOrdningen liar redan gått så vida, att den till och med bestämt tinnnarne, då gymnastiska öfningar böra hållas, ehuru det blott hörer till det reglementariska, Sluteligen , och beträffande hvad sorn blifvit yrkadt, att ingen skulle få mottagas i Statens tjenst, med mindre han visade betyg öfver genomgången gymnastik, tillåter jag mig anmärka, att om man stadgade det ingen finge inträde i Statens tjenst, som ej vid offentliga Läroverk blifvit bildad, så vunnes derigenom ändamålet.
Grefve Posse, Carl Henria
På de anmärkningar, so/n af tvenne vårda Ledamöter ■656 Deri 21 Martii, blifvit gjorda emot min proposition, om införande ai Gymnastik vid de allmänna Läroverken , får jag den äran lemna några svar.
Den förste amnärkaren har sagt, att det vore svårt att ålägga Tjenstemän gymnastiska prof innan de fingo antagas.
Jag har i mitt Memorial blott begärt, att som princip för framtiden skulle stadgas, att ingen ung person skulle få blifva Tjensteman, oro han ej genomgått gymnastiska prof.
För min del skulle jag, ehuru kommen till mogna år, hellre, orri sådane prof äskades, underkasta mig dem, ån att utan ändamål låra mig Grekiska och Hebreiska språken, hvilket SkolOrdningen ålägger alla dem, som genomgå den tröga coursen vid Skolor och Gymnasier.
I afseende på hvad Herr Riben yttrat om Oxenstjernor och Salvier med flere, hvars minnen för oss åro kåra genom det gagn de gjort fäderneslandet , får jag blott åberopa det gensvar , som detta inkast uti mitt Memorial finnes upptagit, nemligen: att det ej kan blifva ett skål emot Gymnastiken , att några Snillen utan densamma trångt sig fram, ty detta år ej stridande mot principen; möjligen hade de kunnat hinna ännu längre, om de i deras ungdom begagnat Gymnastiken.
Jag får blott tillägga, att krig år den verksammaste gymnastiska öfningen både för kropp och själ, och denna hade de alla genomgått i hela dess vidd, I anledning af hvad Herr von Hartmansdorff yttrat, att brist på medel hindrat verkställigheten af gymnastiska inrättningar vid Gymnasierna, får jag erinra, att det torde vara Deri 2x Martti. mera brist på vilja ån på medel, som lägger hinder i vågen.
Jag har sjelf varit vittne i flere månader 1820, 1821 och 1822, då jag dels vistades i Linköping, dels genomreste denna Stad, att vid dervarande Gymnasium fanns en förträfflig gymnastisk inrättning, men alltid obegagnad.
På tillfrågan berättades mig af tillförlitlige personer, att den på flera år ej varit begagnad, ehuru tillfället ar det båsta, då den ligger utanför Gymnasium och Skolhuset.
Också har denna omständighet till stor del gifvit anledning till min motion.
I öfrigt tror jag visserligen, att under de första ungdoms-åren det ej är så nödigt att systematiskt behandla gymnastiken; men jag har varit i tillfälle att göra jemförelse emellan ungdom, som begagnat Gymnastik, och den som deraf sig icke begagnat, och jag har funnit förhållandet vara mycket olika.
De förra åro lifligä och glade, färdige till allt, de andre tröge och sömnige, och önska blott att åter få komma hem, för att öfverlemna sig åt deras vanliga lättja och overksamhet.
Jag tror således ej, att något af de anförde skålen bör föranleda till förändring i de åsigter, jag framställt.
Ändamålet hvarföre jag nu uppstigit, är blott att förklara mitt ogillande af den principe, Herr von Hartmansdorff tyckts mig framställa , att nemligen man borde genomgå de offenteliga Läroverken för att erhålla tillåtelse inträda i Statens tjenst.
Verk åro inrättade endast för att lemna 638 Den 21 Martil. ungdomen tillfälle till undervisning , ej för att ' tvinga den att begagna densamma.
t Ehuru fullkomliga de publika undervisningsanstalterna kunna blifva, skola naturligtvis med den olikhet i åsigter, som äfven i uppfostringsvägen måste bland tänkande medborgare finnas, flere fäder ej godkänna grundsattserne för den offentliga undervisningen.
Om nu dessa fäder, vid förlust af allt hopp för sina barn att kunna vinna inträde i Statens tjenst, skulle nödsakas att öfverlemna dem åt en uppfostran, de icke gilla, så skedde ett våldsamt ingrepp i en af de dyrbaraste medborgerliga rättigheter i fadersValdet, ett ingrepp, som skulle återkalla i minnet Napoleona Lycéer, dit Gensd’armer förde
Frankrikes ungdom
Må gerna de examina skärpas , hvilka den i Rikets tjenst ingående ungdomen underkastas, men att utsträcka fördrin* gen ända till att föreskrifva huru de pröfvade kunskaperne skola vinnas, det anser jag för min del stridande inot andan af vår fria lagstiftning.
Herr Vora Hartmansdorff:
Jag bör anmärka, att jag ej uppställt såsom grundsatts, hvad Herr Rosenblad trott mig hafva yttrat* Jag har endast sagt, att om ingen finge antagas i Statens tjenst, som ej genomgått de offentliga Läroverken, så vunnes hvad Grefve Posse åsyftat.
Det skulle föra oss utom ämnet att, vid detta tillfälle, afhandla frågan om Statens rätt, att för mottagandet i dess tjenst fordra genomgåendet af offentligen stadgade och godkända undervis - Den 21 Martti. 6% nings-anstalfer, hvarföre jag nu lemmar denna fråga derhän.
Min åsigt öfver Herr Grefve Posses Memorial, har till en stor del blifvit uttryckt genom Herr Rosenblads yttranden, i hvilka jag i alla delar instämmer , men det torde likväl tillåtas mig upplåsa de särskilta tankar, som jag öfver ämnet hyser.
Härefter upplåste Herr Mannerhjerta följande; (Se Bilagan N;o 5 ) 3Herr Lefrén, Johan.
Då jag har den äran att såsom Styresman förestå ett Läroverk, bör jag ej underlåta att anmäla, att jag ej tror det vara möjligt för ungdom , att med ihärdighet fortsätta sina studier utan att. begagna gymnastik.
Åtminstone kan jag, angående Cadett-corpsen, upplysa, att jag skulle se mig nödsakad att med 5o procent förkorta lästiden, om ej gymnastiken funnes.
Så frisk ungdom finnes ej, som på Carlberg, och vi behöfva blott gå till de allmänna Skolorne, för att se om den munterhet der finnes, som hos Cadetterne.
Jag är sjelf uppfödd vid Carlberg, i en tid, då der ej fanns någon gymnastik.
Vi voro trötte efter läsningen oell vi voro trötte före den.
Nu är det tillåtet för Cadetterne, att för några ögonblick mellan leetionstimmarne ingå i den beständigt öppna Gymnastik-Salen, der göra några rörelser och återkomma med munterhet till Den ?.i Martn. studierne, och man har nu ej hört någon Cadett klaga öfver för lång lästid, ehuru den nu är mycket längre än förr.
Jag anhåller att dessa mina enkla anmärkningar, måtte till Utskottet få åtfölja motionen, jemte den varma önskan att, så vidt tillgångarne medgifva, medel måtte utses till befordrande af det åsyftade goda ändamålet.
För deras tillfredsställelse, som lika med mig önska att gymnastiska öfningar måtte införas, får jag omtala hvad jag just nu fått höra, att nemligen sedan Linköpings Gymnasium reglerat sina Cassör efter den nya SkolOrdningen, har en af Consistorii Ledamöter, på dess vägnar, vändt sig till föreståndaren för Gymnastiska Central-Institutet i Stockholm och begärt kostnadsförslag å en syftesenlig gymnastisk inrättning i Linköping, i stället för den förra, sorn varit i det förfall, Grefve Posse omtalat.
Uppå derefter af Herr Grefven och bandt.
Marjkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att så väl Grefve Posses ofvannämnde Memorial, som de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne, nu afgifne yttranden, till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet remittera.
Herr Grefven och baridtMarffalken yrtf— rade, att sedan Grefve Gyllenborg, Johan Hen ning, / Den 21 Martil: bing,. till Riddérskapets och Adelns ProtbcoU den 5 dennes eftermiddagen afgffvit ett anförande, i anledning af Herr von Hartmansdorff?, Augnst, motion, angående ändring af åtskilige Oeconomiska Författningar, hvilken motion då remitterades till Lag- samt Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskotten, så hade Grefve Gyllenborg, hvars anförande icke kommit att åtfölja nyssnämnde remiss, nu anhållit, att berörde anförande äfven måtte varda remitteradt; och hemställde Herr Grefven och Landt-Mar. /kalken, i anledning deraf, om icke detta anförande kunde få till samma Utskott som Herr Von Hartmansdorff? ofvannärnnde motion, eller Lag- och Oeconomie-Utskotten förvisas; hvilket bifölls.
Herr Grefven och Landt Mar falken hemställde, om icke, sedan Ridderskapet och Adeln den 19 dennes förmiddagen ansett nödigt, att de af vissa Comitterade uppgifne förslag till en förändrad organisation af åtskillige Rikets Styrelseverk rm m. borde till trycket befordras, och StatsUtskottet. anmodas, att till tryckningskostnadens bestridande utse nödiga medel, Ridderskapet och Adeln nu mera, efter det Särskildta Utskottet blifvit förordnad!, torde finna lämpligt, att åt bemälte Utskott uppdraga, att om berörde trycknings verkställande föranstalta; hvilket bifölls.
Hvarefter Herr Grefven och Lan dt MarRidd, o, Ad, Prof. 2 Band.
Ali Den 21 Mar Lii, fkalken föreslog; att de öfrige RiksStånden måts te inbjudas, att uti detta beslut med Ridderskåpet och Adeln sig förena.
Grefve Posse, Carl Hindric> anförde skrif, teligen:
(Se Bilagan N:o 6).