Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tycker mig finna att Husets meningar icke kunna annat än vara mycket delade vid besvarande af en propos., som egentligen innehåller en fras, om jag så får säga, och ingenting i sak.
För min del får jag förklara, att jag icke kan deruti instämma, och hemställer om det icke vore bättre att förena sig örn ett mera bestämdt ogillande af Utsk:s resonuement.
Att med fördolda ordalag söka vinna anhängare, är någonting sorn jag alltid ogillat och synnerligen vid denna riksdag erfarit icke eller vilja lyckas.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att han ej eller sista gången kunnat bestämdt utröna huru R. o. Ad:s svar utfallit å den gjorda proposm, hvadan han ansåge sig nu böra framställa propos. i öfverensstämmelse med Hr von Hartmansdorffs förslag, hemställande H. Ex. således, om R. o. Ad. bifölle, att Const.- Den 26 Mars f. m. 477 Utsk:s förevarande utlåt. lades till handlingarne, såsom icke vidare erfordrande någon R. o. Ad:s pröfning.
Ropades ja oell nej, men härvid anmälde och yttrade sig:
Mitt förslag gick icke längre, än alt helänk måtte läggas lill handlingarne, utan något vidare tillägg.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde i följd häraf, om R. o. Ad. bifölle, alt Utsk:s utlåt, lades till handlingarne.
Att lägga betänk, till handlingarne innefattar ingenting, ty der är det redan och kan icke komma derifrån.
Det är, Gild nåde oss så visst, omöjligt att derifrån få bort detta otyg.
Men jag hemställer, om det icke vore enklast, att i det skick målet nu kommit, sedan det grundlagsvidriga af framställningen blifvit utredt af Hr Gr. o. Landtm., Ståndet förständigar
Utsk. att uppgöra voter.propos. i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s samt BondeSt:s gemensamma tankar.
Få vi propos. derom, så hoppas jag att meningarne skola förenas.
Jag hemställer, huruvida det är formcnligt att numera göra några modificationer i de förslag, som under den afsiutade öfverläggningen blifvit framställda.
Mitt yrkande, som jag tror vara det ändamålsensligaste, innehöll, att R. o. Ad. vidblifver sitt förut fattade beslut och att detta skall Const.- Utsk. meddelas, hvarefter det beror på Utsk. att vidtaga de åtgärder det finner sig åligga, ty tvinga Utsk. kunna vi i alla fall icke.
Jag får blott hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att den första propos. mätte förnyas, och huru svaret än af Hr Gr. o. Landtm, uppfattas, så anhåller jag om votering.
Jag hemställer, om det är lämpligt alt Ståndet förklarar lill Const.Ulsk., att det skall grundlagsenlig! handlägga en fråga, enär Const.Ulsk. är den högste tolkaren af hvad grundlagsenlig! är?
Jag tror, att man borde undvika att på detta sätt gifva föreställningar eller förebråelser.
Om R. o. Ad. skulle vilja, på sätt Hr von Hohenhausen föreslagit, icke utlåta sig vidare än blott vidblifva sitt beslut, så vill jag afstå från mitt förslag.
Det är klart, att i det ögonblick, som Utsk. får underrättelse derom, all R. o. Ad. vidblifvit sill beslut, sä får Utsk. i alla fall anledning att vidare handlägga ärendet, efter som de öfriga RiksStins beslut kunna komma att utfalla.
Jag bör icke förneka, att det fägnar mig höra Frih.
Cederström äfven någon gång sätta i fråga, alt en annan ledamot skall afstå från sitt förslag och förena sig med honom; men jag kan för min del icke denna gång efterkomma dess önskan, isynnerhet som, på sätt Hr von Hohenhausen anmärkt, Hr Frih:ns sista förslag tillkommit efter discussionens slut.
I af / - 478 Den 26 Mars f. m. seende å hvad den siste talaren anfört, hemställer jag jemväl, om han icke ater ingått i discussionen, och om hans anförande icke således hade hort uteblifva, sedan R. o.
Ad. förklarat öfverläggningen slutad.
För att sluta denna tvist och sedan jag i R. o. Ad:s prot. eftersett, att Hr von Hartmansdorff i en likartad fråga, der han önskade samma resultat, sorn vi nu önska, yrkade endast återremiss, får jag på sådan grund, med uteslutande af de tillagda orden begära återremiss af betänk., öfvertygad, att Utsk. af återremissen ser, hvilken åtgärd bör vidtagas, och hemställer jag, om icke Gr.
Cronhjelm deruti skulle vilja förena sig.
Fl. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, dä han ej kunnat inhemta, huru R. o. Ad. besvarat de framställde propostrne, nu, sedan Frih.
Raab ändrat sitt förslag, skulle i enlighet dermed framställa propos. och fördenskull hemställde, om R. o. Ad. bilöllc, alt Const.Utsk:s utlåt.
N:o 31 återremitterades. Ropades ja och nej.
Hr Mannerskantz m. fl. ledamöter hördes begära votering.
Cronhjelm förklarade det han likasom Frih.
Raab inskränkte sig till att yrka endast återremiss.
Jag är visserligen öfvertygad, att Hr Gr. o.
Landtm, har goda skäl att icke säga huru han uppfattat de afgifne svaren; delta har likväl föranledt dertill, att de, som yrkat återremiss, begärt votering.
Nu frågas, huruvida jag, som bestiidt återremiss, skall vara förhindrad att äska en contrapropos emot återremiss, eller om de ledamöter, som begärt votering, derigenom hafva uteslutit sina motståndares mening från all pröfning.
I anledn. af denna framställning tillkännagaf H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm., att en af de öfriga propos:ne naturligtvis måste komma att utgöra contrapropos., samt att på R. o. Ad:s ompröfvande berodde hvilkendera af de ifrågasatte propos:rne dertill skulle antagas.
Frölich, uppå erinran, att den af honom begärde propos. ännu icke blifvit framställd, af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erhållit det svar, att densamma kunde komma i fråga att blifva contrapropos. vid den förestående voteringen, yttrade H. Ex., att R. o. Ad. torde tillåta, att den sednast framställda propos. å bifall till återremiss blefve ja-propos., och att det sedermera berodde på R. o. Ad:s afgörande, huruvida till contrapropos. skulle antagas antingen Hr von Hartmansdorffs förslag, hvarenligt Utsk:s utlåt, skulle läggas till handlingarne, eller Gr.
Frölichs förslag, som innehöll, att R. o. Ad., med ogillande af Utsk:s förklarande och motivering i fråga derom att förslaget lill tillägg i Reg.F:s 72 ;§, derest inbjudningen ej antoges, hade förfallit, skulle lägga ntlåt. till handlingarne, eller ock Hr von Hohenhausens förslag, som II.
Ex. erkände sig hafva förglömt att jemte öfriga under discussio - Den 2G Mars f. m. 479 nen afgifne förslag, för R. o. Ari. omnämna, och hvilket af Hr von Hohenhausen framställde förslag åsyftade, att Utsk:s utlåt., sedan R. o. Ad. vidblifvit sitt förut i ämnet fattade beslut, måtte förklaras icke för närvarande erfordra någon vidare åtgärd; i följd häraf linge H.
Ex. nu hemställa, om R. o. Ad. till contrapropos. antoge Hr von Hartmansdorffs förenämnde förslag.
Om jag icke alldeles missförstått Hr von Hartmansdorffs yttrande, så har han nyss förklarat sig belåten med den af Hr von Hohenhausen framställda tanka.
För att förminska conlrapro pos:rnas mängd, så har jag, på sätt Frih.
Palmstjerna anmärkt, förklarat mig vilja instämma med Hr von Hohenhausen och med Friherren.
Mig vill det synas, att den contra propos.
, som befinner sig mest i motsats med ja-propos., är den antagligaste.
Jag linner mig derföre fullkomligt belåten med Hr von Hartmansdorffs åsigt till contrapropos., och kan icke finna hvarföre den skulle göras längre än som behöfves, då det i alla fall leder till precist samma resultat, om betänk, lägges till liandlingarne, med eller utan ogillande.
Det lärer väl vara en antagen praxis, stödd på rättsgrund och billighet, att, vid begärd votering, de som äro af motsatta tankar med dem, som bifalla proposition, få bestämma contrapropos.
Mitt yrkande var, att någon vidare åtgärd icke erfordrades, med de ord, som Hr Gr. o.
Landtm, nyss uppläst, och dermed hafva de öfriga sig förenat, med undantag af Gr.
Frölich, hvarföre nu endast torde kunna komma i fråga att pröfva, och om sä äskas, genom votering, huruvida Gr.
Frölichs eller mitt förslag må antagas till contrapropos.
Jag instämmer i afseende på formen helt och hållet med den siste talaren, men tycker för min del, att det hade varit intressantare, om R. o. Ad. hade salt till ja-propos.
Hr von Hartmansdorffs tanka vid förra riksdagen och lill nej-propos.
Ilr von Hartmansdorffs tanka vid denna riksdag.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan Hr von Hartmansdorff förenat sig med Hr von Hohenhausen, det endast återstod att afgöra, huruvida Hr von Hohenhausens eller Gr.
Frölichs förslag borde intagas i contrapropos:n. Gr. Frölich:
Jag yrkar för ingen del, att mitt förslag skall utgöra contrapropos.
Jag framställde denna mening derföre, att jag trodde, att alla de derom skulle förena sig, som ville genom en sådan opinionsyttring freda sig från det der prejudicatet; men om det icke är öfrige Herrarnes afsigt, så vill jag ingalunda yrka någon votering.
Gr Spens, Jacob Melcher:
Jag har förut icke deltagit 480 Den 20 Mars f. m. i discussionen och skall således stfdla mig till efterrättelse föreskriften, att icke på något sätt ingå i sjelfva saken.
Jag skall blott bedja att få yttra mig i fråga om contrapropos:n.
Så som den blifvit framställd af Hr von Hartmansdorff förefaller den mig icke kunna göras.
Jag skulle nemi. tro, att en contrapropos., likaväl som en propos., bör vara enlig med grundlagen, och emot denna strider, efter min tanka, den ifrågavar. propos. lika mycket, som den till bifall, som Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig cj kunna göra.
Hr Gr. o. Landtm, har visserligen i delta afseende redan på sitt sätt gifvit mig orätt, derigenom att Hr Gr. o. Landtm, funnit sig oförhindrad alt framställa denna sednare propos.; och jag borde således i det fallet icke vidare yttra mig, men jag hemställer hvad följden skulle blifva, om denna contrapropos. bifölles.
Om Gonst.Utsk. icke finge emottaga annat yttrande, eller egenteligen alldeles icke något yttrande från 15. o. Ad., skulle Ulsk. kunna, såsom jag för en tid sedan hörde en ledamot i en annan fråga uttrycka sig, göra alldeles som det behagade; antingen förklara, ali då R. o.
Ad ingenting hade yttrat, utan blott lagt betänk. lill luindlingarne, så hade R. o.
Ad. derigenom förklarat sig instämma med Utsk. i den åsigt, att saken borde förfalla, eller också gå in med ännu ett mern. till R. o. Ad., och anhålla, att ändtligen fä ett yttrande i ämnet.
I förra fallet vore detsamma ernådt, som om betänk, bifallits, i sednare fallet (inge saken ännu en gång lof att företagas.
Jag bestrider derföre den contrapropos. , som Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Jag får fä sin den siste talarens uppmärksamhet dervid, att Utsk. får svar på hvad Ulsk. begärt, och att det således alldeles icke är ingenting, som R. o. Ad. efter värt förslag beslutar.
Det är visserligen sant, alt om R. o. Ad. beslutar, att icke yttra sig något om Utsk:s utlåt., annat än att
Ståndet vidblifver sitt beslut, så har Utsk. fått svar i inlijudningsfrågan.
På den oformligheten har Utsk. då fått svar; men Utsk. har jemväl hemställt, alt frågan skall förfalla, på grund deraf, alt två Stånd stannat emot två.
På denna hemställan har Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig förhindrad att framställa propos.
Detta Landtmms förklarande bör ovillkorligen delgifvas
Utsk. för att förekomma alla vidare försök att fä grundlagsfrågor att förfalla, och för min del kan jag icke votera, såframt icke Utsk. förständigas om hvad som skett och sålunda tvingas alt ställa sig grundlagen till efterrättelse.
Cederström har nyss yttrat, att Utsk. föreslagit, det frågan skall förfalla.
Utsk. har likväl i det afseendet icke föreslagit oss att taga något beslut, utan helt enkelt och historiskt yttrat sin tanka.
Det har icke begärt att få vela vår, och då detta i alla läll är till ingenting tjenande, om icke till att ytterligare mörda den tid, som här så jemmerligen mar - Den 20 Mars f. m. 481 martyriseras, så hemställer jag, att det malte få blifva vid den enkla contrapropos., som Hr von Hohenhausen uppgifvit.
Jag tillåter mig fästa Frih.
Cederstréms uppmärksamhet derpå, att om ja-propos:n blifver på ålerremisoch bifalles, så kommer discussionen, enligt vanligt bruk, att åtfölja till Utsk., som således derigenom erhåller underrättelse derom, att Landlraarskalken icke anselt sig böra göra proposition på helänk. H. Ex. yttrade, att sedan numera endast 2:ne af de propos:r, sorn kunde komma i fråga vid voter ingen, voro begärde, voterpropos. torde fä förekomma till justering, hvarefter lill justering upplästes följande förslag till voler.propos.
Den sorn bifaller, att Coust.Ulsk:s utlåt.
N:o 31, efter det R. o. Ad. beslålit att icke antaga den deri gjorda inbjudning, utan vidblifva sitt i ämnet lättade beslut,| må återremitteras, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., alt, sedan Ståndet förklarat sig vidblifva sill redan fattade beslut, Utsk:s ofvanberörde nial. icke för närvarande erfordrar någon vidare åtgärd.
Cederström, Jacob: I ja-propos. saknar jag orden: i anledn. af dervid gjorda anmiirku:r, hvilka jag anhåller mätte införas, på det att dessa anmärkmr måtte fä åtfölja äterremissen.
I annat fall kan jag icke underlåta alt yrka framställning å det af mig gjorda förslag.
Landtm, yttrade, att då enligt grundlagens föreskrifter Ulsk:n vid skeende ålerremisser borde erhålla del af de anmärkmr, som hindra antagandet af deras förslag, H.
Ex. ansett öfverflödigt att i voler.propos:n infördes de ordalag Frih.
Cederström önskat, men alt, då begäran derom blifvit gjord, något hinder för bifall dertill icke mötte.
Uti den nyss uppläste voterpropos:n tillädes i anledn. häraf, framför ordet ”återremitteras”, orden ”pä grund af gjorde anroäkna”, hvarefter densamma vid förnyad uppläsning godkändes.
Vid voteringens slut, befunnos röstcrne hafva utfallit som följer:
Lades på bordet följande från Utsk:n inkomne mern. och utlåt, nemi. (rån Constitn tio ns - Utskottet: N:o 33, ang:de ändringar och tillägg i föreskrifterne om grundlagsfrågors behandling; 8 H. 61 482 Den 26 Mars f. m. Stats-U tskotte t:
N:o 237, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:0 111, angale ifrågaställde förändringar uti gällande stadganden, fels ronde sättet för markegångsprisens bestämmande, dels i afseende på beskaffenheten af afradsgild spanmål; N:o 238, i anledn. af väckt motion om understöd för handtverksgesäller, som i främmande länder förvärfvat sig utmärktare skicklighet och konstfärdighet; N:o 239, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 117, ang:de stapelstädernes tolag; samt N:o 240, i anledn. af väckta motioner, om grundskatternes förvandling till bevillning, rör:de en allmän skattejemning öfver bela Riket, m. m. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 4 e. m.
Onsdagen den 20 Mars 1845.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 10 och 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 32, ang:de 2:ne Stånds återremisser å mern.
Frih. Cederström, Jacob: Jag får till Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. hemställa, om ej della betänk., på grund af de på f. m. gjorda anmärkmr emot Const.Utsk:s föreg:de betänk, jemväl må till nämnde Utsk. återremitteras.
Jag vill ingalunda bestrida den ifrågaslällda återremissen, emedan jag anser det höra till öfverensstämmelsen i Ståndets beslut, att enahanda åtgärd vidtages med detta som med det näst föreg:de betänk.
' Återremissen linner jag desto mindre menlig för den mening jag tror vara den rätta, som jag förmodar, att svagheten af mina motståndares skäl bäst skola genom återremissen komma att för Utslcs ledamöter uppenbaras.
Men det är för riktigheten af sakens formella behandling, som jag bestridt återförvisningen.
När den nu likväl skall ske, vill jag yttra mig öfver en anmärkning, rör:de det ämne, som på f. m. afhandlades, men hvilken jag då, erne - Den 26 Mars e. m.
4S3 dan tiden var så långt framskriden, ej ville lill besvarande upplaga, nemi. att, enligt en ledamots yttrande, det skulle vara en orimlighet, eller, som jag tror orden föllo sig, en absurditet alt medgifva det omröstning i förstärkt
Ulsk. kunde äga rum om vissa delar af ett betänk., hvarom man stannat i olika beslut, men deremot förneka sådan omröstning när 2
Stånd stannat emot 2 i fråga om hela förslagets tillvaro eller icke.
Såsom svar härpå vill jag endast hänvisa Ståndet till nästa mål på föredragningslistan.
Deri hafva alla fyra Stånden varit ense, att förändring rör:de förmynderskap skulle äga rum, men om sältet har man varit af olika meningar; derföre måste mellan dem röstas i förstärkt LagUtsk.
Ilade åter i hufvudfrågan huruvida förändring skulle äga rum eller icke, 2 Stånd stannat emot 2, så hade frågan förfallit.
Deraf torde mina motståndare kunna, såsom jag hoppas, finna skillnaden emellan hufvudsak och bifrägor.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. beslöt R. o. Ad. att vidblifva sitt i anledn. af mern.
N:o 24 fattade beslut och för öfrigt återremittera Utsk:s utlät.
!N:o 32.
Ånyo föredrogs Lag.Utsk:s d. 10 och 17 dennes på bordet lagda mern.
N:o 79, med förslag lill sammanjemkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s utlåt.
N:o 65, i anledn. af gjorde anmärkn:r vid Utsk:s betänk.
N:o 14, öfver dels_ K.. M:s nåd. propos., ang:de förändrad lydelse af 1 § i 23 cap.
Ärfdab:n, och tillägg till 7 § i 20 cap. af samma balk, dels ock väckt motion om inrättande af förmyndarekamrar.
Härvid förekom: l:o Utslcs inbjudning till R. o. Ad., samt BondeSt. att i den skiljaktiga delen, etter i fräga om förändrad redaction af 2.3 cap. i § Arfdab:n, sig med Preste- oell BorgareSt:n förena.
Jag hemställer, att Ståndet mätte vidblifva sitt beslut.
Om inbjudningen antages och derigenom det beslut rubbas, som möjligen har redan blifvit af Ståndeh gemensamt fattadt; så vöre det, efter min tanka, en oriktighet.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s inbjudning till instämmande i Preste- och BorgareStms ifrågavar. beslut.
Ropades nej. 2:o Utsk:s inbjudning till B. o. Ad. alt förena sig med BondeSt., derest inbjudningen till instämmande i Preste- och BorgareSt:ns beslut icke blejve antagen.
Hr von Harmansdorff:
Ang:de denna delaf betänk, var öfverläggningen ganska vidlyftig, hvarpå, som jag vill minnas, 484 Den 26 Mats c. m. följde votering.
Jag hemställer således, att R. o. Ad. matie vidblifva sitt beslut och godkänna voterpropos. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga ifrågavar. inbjudning lill instämmande i BondeSl:s beslut.
Ropades nej. 3:o Utsk.-s, för deri händelse att inbjudningar ne icke skulle antagas, framställde förslug till voterpropos:r.
Om någon af LagUtsk:* ledamöter är närvarande, skulle jag anhålla om upplysning, rör.de rätta förståndet utaf den af Etsk. föreslagna nej-propos:n.
Det heter nu; ”Vinner nej, anses R.
St. — — — — och således att contraproposm i enlighet härmed skall i underdånighet framställas.
” Jag kan ej fatta hvad som menas med en contra-propos. framställd till Konungen, eller att man i en voter.propos. skulle slutligen komma ali votera om en contrapropos. och i afseende på hvad?
Jag utber mig närmare upplysning härom, i annat fall mäste jag begära återremiss häraf.
Grundlagen förutsätter, då Ständerne hos Konungen anmäla förslag till ändring i civillagen, men Konungen icke godkänner desamma i sina detaljer, ehuruväl ändringarne på grund af R.
St:s framställningar kunna anses behöflige, ait contrapropos. af Konungen lemnäs.
Termen i grundlagen är icke densamma vice versa för Ständerne, då de vilja göra ändring uti en Konungens propos.
Ordet contrapropos. är således icke rikligt utan bör i stället insättas, att anmälan göres om det slut, hvaruti Stånden i afseende på den ifrågavarande propos. stannat.
Palmstjerna gjorda anmärkningen kan visserligen icke underkännas, men den rörer endast redactionen.
Ordet proposition har visserligen blifvit en tecknisk term på en framställning, gjord af Konungen, men det kan dock icke nekas, alt lili ordet proposition, brukadt i allmänhet, ligger äfven begreppet om en framställning, gjord ifrån hvilken annan som helsi.
Nu upplyses, hvad detta förslag till voter.propos. beträffar, att det har af de öfriga Stånden blifvit antaget; och då det icke kan fela, att i den slutligen afgående und. skrif— velsen till Konungen, sådana ordalag blifva valde, som äro i allo lämplige, (hvarom Exp.Utsk. icke lärer underlåta att draga försorg), så hemställer jag, om vi ej kunde slippa återremiss i och för detta ord, helst man icke kan misstaga sig om meningen.
Att verkställa någon jemkning i redactionen efter en i förstärkt Utsk. gjord votering, på grund af en justerad contrapropos, går ej an, ty expeditionen skall ordagrant innehålla den segrande meningen af proposm, eljest blir expeditionen falsk, och med en sådan lärer ej Exp.Utsk. inkomma; men man behöfver icke någon återremiss för att borttaga den icke Deli 26 Mars e. m. 485 egentliga termen contrapropos., ty R.
St:s skrifvelse innehåller endast Ständernes beslut och dermed punkt.
Om denna skrifvelse skulle komma att innehålla det alternativ, som R. o. Ad. föreslagit, eller del BondeSt. beslutat, det kommer voteringen alt afgöra.
Jag har 1111 blifvit upplyst om rätta förståndet af ordet contrapropos.; att dermed menas lagförslag; och önskar derföre, att della sednare ord må sältas i st. f. det förra.
Måhända torde Hr Ridd.secrel. kunna upplysa huru de öfriga Stånden i denna fråga beslutat.
Ri dd.secret. tillkännagaf, att prot.utdr. rönde pröfningen af LagUtsk:s mern.
N:o 79 ankommit endast från Välloll.
BorgareSt., som godkänt voter.propos:ne och i öfrigt lagt mera. till handlingarne.
Man ser visserligen hvad som menas, men jag erkänner, alt Frih.
Palmstjernas anmärkning år riktig.
Hellre än att R. 0.
Ad. nu genast skulle göra en förändring, hvarigenom vårt beslut kunde blifva olika med de öfriga Ståndens, hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. mätte återremittera denna del af betänk., på det alt riktigare ordalag måtte af Utsk. begagnas, och derigenom sjelfva voter.propos:n varda oklanderlig.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R o. Ad. an såge de' emot Utsk:s förslag lill voter.propos. gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande.
Föredrogs ånyo LagUlsk:s d. 10 och 17 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 82, i anledn. af väckte motioner om förändring af lagens sladganden, ronde teslamentsfrihelen och gåfva med varm hand.
IIr von Hartmansdorff, Au g.:
Denna fråga förhåller sig ungefär i omvändt förhållande på samma sätt, som den ronde R. 0. Ad:s arfsrätt.
Här har Utsk. föreslagit, att den testamentsrätt, som för närvarande gäller för stadsboer, skulle upphäfvas och förändras, i likhet med den, som gäller för landet.
Jag skulle anse lämplig!, alt R. 0.
Ad., hvars testamentsrätt icke är underkastad stadslag, ulan grundar sig på privilegier, ej måtte afgöra denna fråga, förrän Preste- och BorgareSkn deröfver beslutat.
Af det förstnämnda
Ståndet lärer saken vara återremitterad.
Huru den blifvit behandlad af BorgareSt. känner jag icke, men del synes, alt reservanten IIr Thorn, som tillhör nyssnämnde Stånd, haft sina betänkligheter vid antagandet; likaså Hrr Billström och Lagergre!).
Afven 2:ne ledamöter af PresteSt. hafva reserverat sig deremot.
Jag anhåller, att dessa reservationer måtte få uppläsas, på det att R. 0. Ad. deraf må hafva anledn. att pröfva om icke under sakens nuvar. förhållande det vore skäl att äfven härifrån återförvisa betänk.
Den 26 Mars e m.
Till följd häraf blefvo de vid Utsk:s betänk, fogade reservationer nu uppläste.
Jag tror, att det af R. o. Ad. skulle vara illa betänkt, föga öfverensstämmande med billigheten och de grundsatser R. o. Ad. nyligen sjelf antagit och yrkat, om i detta ärende R. o. Ad. skulle fatta beslut till ändring af gällande lag, innan Ständet visste, icke allenast, att ett sådant beslut ägde bifall af det vid denna riksdag församlade BorgareSt., ulan äfven moralisk öfvertygelse vunnits, så vidt en sådan kan ernås, att detsamma gillades af nämnde
Stånds hemmavarande committenter; hvarföre jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i yrkandet, att R. o. Ad. måtte återremittera detta lagförslag.
Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., förklarade R. o. Ad. sig anse de emot LagUtsk:s helänk.
N:o 82 gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss.
Ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 12 och 17 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 18 öfver väckt motion om ändringar i ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter.
Jag anhåller att få veta huru de öfrige Stånden beslutat öfver denna fråga, i händelse prol.utdr. derom hitkommit.
Underh Ridd.secret. tillkännagaf, att någon underrättelse om Hederv.
BondeShs beslut, rör:de LagUtsk:s utlåt.
N:o 86, ännu icke erhållits; men att, enligt ankomne prot.utdr., Högv.
PresteSt. beslutat, ”att, med ogillande af de hufvudsakliga utaf Utsk. i betänk.
N:o 18 föreslagne och i Utlåt.