Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är redan kändt, hvilka svårigheter i liqvider och hvilken upplösning i rörelsen, som i anledning häraf i Rikets vestra provinser redan uppstått; och motioner hafva blifvit väckta inom Borgare- och BondeStm, åsyftande förstärkning af lånefonderna för Bancocontoren i Götheborg och Malmö; men då det möjligen är att förutse, att Bankens tillgångar icke medgifva dessa motioners framgång, och sedan den oemotståndliga sjukdomen redan framträngt lill hufvudstaden och med hvarje dag sprider sig på en allt vidsträcktare yta af landet, torde några lättare verkställbara och derjemte kraftigare inverkande beslut böra af R.
St. fattas, för att åtminstone, i hvad sorn rörer dess Banks lånerörelse, underlätta nationens svåra belägenhet, i denman det kan ske utan våda för Bankens säkerhet.
St. böra härvid handla i likhet med de fordringar, man under sådana förhållanden billigtvis gör sig på den enskilda rikedomen och förmögenheten.
D«n ii Sc pte in l> er f. m. 97
Att i en tiel, då olyckan återhåller från nya industriföretag, använda de allmänna capitaltillgångar, som kunna disponeras, till underlättande af de redan ingångna företagens fullbordan, sådant bjuder både billighet och försigtighet.
Af dessa förenade skäl anser jag ett anståndssystem med afbetalningar å de lån, som R.
Bank redan lemnat åt enskilda personer, icke allenast vara ändamålsenligt och nyttigt, utan derjemte af det pressantaste behof och de mest ömmande anledningar påkalladt, icke förnärmande något allmänt interesse.
Då man likväl måste medgifva, att en allmän föreskrift i sådana åtgärder, som de jag nu går att föreslå, icke är lämplig, enär sjukdomens framfart icke allestädes åstadkommer lika strypande och förstörande kriser, tror jag det vara lämpligast att begagna den fördel, R.
St. äga i en genom deras förtroende utsedd styrelsepersonals omtanka och nit, och att således uppdraga Bancostyrelsen ledningen och samtliga
Discontdirectma utöfningen af det anstånds medgifvande för discontlån i R.
St:s Bank och dess lånecontor, som jag anser böra stadgas genom ett så lydande R.
St:s beslut. ito
Att anstånd af minst tre (3) och högst sex (6) månader må af Bancostyrelsen kunna medgifvas för alla förfallna ellei' lagsÖkta lån uti Bancodisconten och dess lånecontor, räknadt från den tid cholerasjukdomen i provinsen utbrutit, och att ingen straffränta må ifrågakomma för de lån, som inom den sålunda stadgade tiden icke omsättas eller inbetalas, såvida låntagaren under tiden ställer antaglig säkerhet för hela skuldbeloppets och räntans derefter skeende återbetalning, i den för discontrörelsen i allmänhet stadgade ordning. 2:0
Att alla lagsökningsåtgärder för Bancodisconten och dess lånecontor må under den sålunda bestämda tiden inställas, utom i de enskilda fall, der, efter särskild pröfning, Di rect. anser Bankens säkerhet kunna gå förlorad, derest icke lagsökningen fullföljes hos såväl låntagaren som dess löftesmän gemensamt.
Frih. Franc Sparre, Bengt Friand; Jag får tillkännagifva, att jag i anseende till embetsgöromål, som åligga mig, icke kan fortfara med den befattning, jag såsom ledamot i en, nemi.
Hr Lagerheim, inställt sig i Utsk.
Huruvida de öfriga vilja afsäga sig deras befattningar eller icke, kanner jag ej.
Hr Cederstråhle lärer vara på landet och lärer icke får UDnlvsa, att Hr Bruncrona afsagt sig sin befattning och i3 II, 13 98 Den 11 September f. m. återkomma förrän i October manad.
Således och då Frih.
Boye för närvar, är sjuk, finnas icke flera än a ledamöter af R. o. Ad. i detta Utsk., hvarföre jag anhåller, att val till återbesättande af de lediga platserna måtte ske i morgon.
Jag torde få begagna detta tillfälle för att tillkännagifva, att jag uti Oecon.Utsk. saknar nästan alla af de dit invalda ledamöterna af R. o. Ad.; och vågar jag derföre anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes tillåta, att från cancelliet en särkild skrifvelse afgår till dessa ledamöter med förfrågan, huruvida de vilja inträda i Utsk. eller ej. Gr. von Fersen, Hans:
I den sednare delen af Gr.
Horns framställning får jag instämma, emedan jag icke känner, huruvida af de 3 sednast i Bevilln.Utsk. invalda ledamöterna af R. o.
Ad., af hvilka blott en anmält sig, de öfriga äro i staden eller vilja emottaga sina platser. R. o. Ad. biföll, att såväl Frih. Franc Sparre som Hr Bruncrona, ehuru de afsagt sig sina platser i BancoUtsk., skulle få bibehållas vid deras riksdagsmannarätt.
Likaledes beslöt R. o. Ad., att genom Ridd.-cancelliets försorg särskild underrättelse skulle lemnäs till de personer, hvilka blifvit till ledamöter af Utskott utsedda.
Öppnades det prot., som blifvit hållet hos de af R.
St. valda Electorer, hvilka ägt att utse Committerade till trycfrihetens vård; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde:
Hr Cancellirådet och Ridd. af K.
NordstjerneOrd.
Nils Martin af Tannström t
Hr Just.Borgmästaren, Lagmannen och Ridd. af K.
Jonas Ullberg Hr Kyrkoherden, Doctorn och Ledamoten af K.
Abrah. Zach.
Pettersson . .
Hr Ridd.secret. och Ryttmästaren Fredr.
Otto Silfverstolpe i3 Hr Förste Exped.secret. och Ridd. af K.
Pehr Ulmgren Hr Cancellirådet och Ridd. af K.
Valerius constitutorial för de utsedde Committerade upprätta. 24 röster.
23 tt 21 tt i3 tt 11 tt 8 tt modas att IL Ex.
Hr Gr. o. Landtm, anmälde, att secret. hos ft. St:s Just.ombudsman tillkännagifvit, att den af R.
St. utsedde Just.ombudsmannen, Revisionssecret. och Ridd.
Poignant med döden aflidit, i följd hvaraf, och till åtlydnad af 98§Reg.F., den utsedde suppleanten , Hofrättsrådet och Ridd.
Landin borde i Just.ombudsmans-embetet insättas; och hem - Den ii September f. m. 99 stall<ie II. Ex., att Exped.Utsk. måtte anmodas att constitutorial för honom uppsatta.
Ex. tillkännagaf, att i den sist hållna Tahnansconferencen blifvit bestämdt, alt val af Electprer till ut.eende af Just.ombudsmans suppleant borde förrättas nästk.
Lördag d. i3 dennes; och hemställde II. Ex., om B. o. Ad., utom de 12 Elec.torerna, äfven behagade utse 4 suppleanter, så att hvarje lista komme att innehålla 16 personers namn.
Föredrogs ånyo och bifölls Oecon.Utsk:s d. i dennes på bordet lagda ytterligare betänk.
N:o iio i anledn. af väckta motioner om förändrade stadganden i afseende på skeppsägares åliggande att uttaga s. k. fribref och Turkiska pass.
Vid förnyad föredragning af BondeSt:s genom prot.utdr. of d. 28 sisth Aug. gjorda och d. 3 dennes på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets beslut, rör:de lit.
A. inom. 4 i 22:dra punkten af BancoUtskrs menior N:o 3o,fann II. o. Ad. icke för godt att den gjorda inbjudningen antaga.
Ånyo föredrogs Constit.Utsk:s d, 3 dennes på bordet lagda memor.
N:o 33 till R. o. Ad., angtdc en yrkad, men vägrad propostn. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då det tillhörde honom att vid föredragningen af BancoUtskts memor.
N:o 29 ställa sig Constit.Utskts nu föredragna memor.
N:o 33 till efterrättelse, ansåg H. Ex. sig nu endast böra hemställa, att detta sistnämnde memor. måtte läggas lill handlingarna.
Företogs till pröfning BancoTJtskts d. 18 sist!, Aug. på bordet lagda memor.
N:o 29 med förslag till jemnkning af RiksStts beslut i afseende på Utskts under N:o i4 afgifna utlåtande. R. o. Ad. beslöt, att detta memor. skulle punktvis pröfvas. lista punkten.
Hr Ridd.secret. behagade uppläsa den propos., hvilken, då detta ämne förra gången förevar, af mig föreslogs och sedermera af R. o. Ad. yrkades, och att Hr Gr. o. Landtm, behagade till 11. o. Ad. framställa denna propos.
Ridd.Secret. uppläste den ifrågavar. pro - 190 Den U September f. m. pos:n, så lydande: Bifaller R. o. Ad., att Rikets nu försam-* lade St.T hos K. M. anhålla, det K.
M. täcktes gifva sitt nåd. samtycke till R, St:s beslut, ang:de bestämmandet af inyntenheten och dess underafdeln>ngar.
Ex. Hr Gr. o. Landtm- yttrade, att han, till följd af Constit.Utsk:s memor: N:o 33, vöre pligtig att uo-f derställa den af Ridd secret. nu upplästa propos. R. o. Ad:$ besvarande; och framställde H. JLx. derefter nämnde propos.
, hvilken bifölls. aldra punkten. R. o. Ad. fann denna punkt icke erfordra någon åtgärd, 3:dje punkten.
Den deruti föreslagna votertspropos. godkändes.
Vidare föredrogs och lades till handlingarna Exped.- Utsk:s d. ib Aug. e. m. på bordet lagda memor, N:o i4, ang:de begärd upplysning om R o. Ad:s beslut i några omständigheter, sorn äga sammanhang med. frågan om bestämmandet af ett pytt myntsystem, Företogs till pröfning Constit.Utskts d, i dennes på bordet lagda memor.
N:o 3i med förslag till ett grundlagsstadgande om lagtima riksdags återkomst på bestämd tid.
Gr. Frölich, Dav.t
För min del skulle jag önskat, att Constit.Utsk. uti ett enda memor. uppfattat och yttrat sig öfver de båda förslag till grundlagsändringar, hvilka, efter min tanka, hafva nära oskiljaktigt sammanhang med hvarandra, nemi. frågan om bestämmandet af viss tid och dag för ordinarie riksdags återkomst samt förslaget ang:de urtima riksdagar och deras föremål; men jag förutser hvilken svårighet vid målens behandling skulle uppstå, om ett sådant sammanslående af mig yrkades och af Ståndet bifölls, då det nemi. är probabelt, att frågan uti de öfriga Stånden skulle få en annan behandling.
Jag vill derföre endast hafva förutskickat denna anmärkning såsom ett motiv för det beslut, jag ämnar föreslå Ståndet.
Jag anser nemi., då det är fråga om att ändra en sådan grundIags-§ sorn 49 § Reg.F., att Utsk. bort sträcka sin omtanka om förbättringar i grundlagen något längre.
Utsk. hade bort finna, att den fånga intervallen af 5 år emellan ordinarie riksdagarna skulle föranleda dertill, att nödiga förbättringar i våra grundlagar icke kunna i grundlagsenlig väg åstadkommas; ty jag hemställer till en hyar, hvad allvar man har med att föreslå en förändring i våra grundlagar, när man ser, att den icke kan komma i verkställighet förrän efter io år.
Det Den ii September f. m. är dessutom icke möjligt för någon att kunna så följa alla ärenden i allmänhet, icke grundlagsärender endast, utan alla allmänna ärenden, alt man icke under den långa meflanrymden emellan riksdagarna likasom finner sig tvungen att afskilja ur sitt minne allt, hvad man der inproppat under riksdagen.
Jag skulle derföre tro, att, om
Ståndet linner nödigt att göra någon förändring uti 49 § RegF-, hvartill jag medgifver att ett riktigt motiv är uppfattadt uti första perioden af Utskts utlåt,, den förändring hör föreslås, att, i stället för hvart 5:te, R.
St. sammanträda hvart 3:dje år.
Det torde vara öfverflödigt att upprepa skälen härför.
Jag torde likväl få erinra om fördelarna af ett sådant approxiinerande af riksdagarna.
Derigenom skulle vi nemi, kunna undslippa den ena, om icke begge statsrevisionerna.
Elvad kostnad, besvär och anledningar till tvister skulle icke undvikas derigenom, att R, St, sjelfva reviderade räkenskaperna.
Ofta åtgår dessutom mera tid att granska revisorernas anmärkningar, än att göra sjelfva revisionen.
På dessa grunder tager jag mig således friheten att såsom Ståndets gemensamma tanka i afseende på denna § föreslå, att, nied bibehållande i öfrigt af den redaction, som Constit.Utsk. till 4g § uppställt, den förändring måtte göras, att ordet tredje måtte insättas i stället för ordet femte.
Frih. Rantzou, Joli, Alb., instämde med Gr. Frölich, Frih. Cederström, Jac.:
Constjt.Utsk. har ånyo framkommit med förslag att bestämma en gifven dag för R.
St:s sammanträde till lagtima riksdag hvart femte år.
En följd deraf blir, att urtima riksdagar icke skola ingå i beräkningen, och Utsk. har föreslagit, att vid dessa sednare inga andra ärenden skulle förekomma än de, sorn af K. M. framställas, Utsk. synes mig likväl icke hafva inträngt djupt i grunden för vår lagstiftning, då det framställde detta förslag.
Först förekommer deremot, att då Utsk. föreslagit ett grundlagsstadgande, sorn innehåller, att R, St. skola till lagtima riksdag sammankomma hvart femte år på den första helgfria dagen af Oct. månad, Utsk, tillika föreslagit, att uti hvarje lagtima riksdagsbeslut uttrycklig riksdagskallelse skall intagas.
Då grundlagen innehåller, att R.
St. på uppgifven dag skola sammankomma, behöfves ingen riksdagskallelse, klär har Utsk. således förbisett, hvad lagen stadgar och hvad lagens efterlefnad fordrar, samt tillstyrkt införande i grundlagen af hvad som är öfverflödigt och obehörigt.
Jag vill nu tillse, hvad följder sjelfva det förändrade redaetionsförslaget kunde medföra, Riksdagarna i Sverige efter det statskick, som vår grundlag bestämmer, äro ej afsedda att inträffa mer än hvart 5:te år och nära nog hvart 6:te, i fall R.
St. uti riksdagsbeslutet bestämma R.
St:s sammanträde 5 år efter deri pågående riksdagens slut.
Lagstiftarna för det statsskick, hvaruti vi lefva, hade i minnet de tider. 102 Den ii September f. m. då R.
St. grundlagsenligt sammanträdde hvart 3:dje år, och hade funnit olägenheten af att belasta staten och nationen nied de kostnader, som åtföljde riksdagarnas inträffande hvart 3:dje år, samt ansågo dessa sammanträden icke nödiga oftare, än hvart femte år.
Detta var anledningen, hvarföre det bestämdes, att riksdagarna skulle inträffa hvart femte år, med rättighet för Konungen, om särskilda omständigheter så fordrade, att deremellan sammankalla urtima riksdag, då R.
St. äga att rådslå -och besluta såsom vid lagtima riksdag och uti riksdagsbeslutet utsätta kallelsen till lagtima riksdag till 5 år derefter.
Här har blifvit anfördt af Gr.
Frölich, att i händelse riksdagarna inträffade hvart 3:dje år, skulle statsrevisionen kunna uteblifva och R.
St. sjelfva besörja densamma.
Jag lemnar derhän, med hvad sakkännedom den värde ledamoten derom sig yttrat; men om han tagit kännedom om revisionsarbetet, torde han finna, att StatsUtsk. sällan under riksdagarna medhinner någon ordentlig revision af statsverkets räkenskaper, och att man följaktligen med säkerhet kunde antaga, att, i fall icke revisionsarbetet emellan riksdagarna blifvit utredt af revisorerna, det nära nog blefve ingen revision af R.
St., som komme att äga rum, åtminstone icke af beskaffenhet att medföra gagn för samhället.
Jag för min del anser revisionen emellan riksdagarna, såsom endast sysselsatt med räkenskapernas granskning, vara af behofvet påkallad hädanefter såsom hittills.
Om vid dessa revisioner förekomma misstag, som påkalla R.
St:s uppmärksamhet, är dock sådant af ingen betydenhet i jeinnförelse med den reda och ordning, som ej mindre Styrelsen än ock R.
St. hafva att förvänta och äfven sett tillvägabragt genom dessa revisioner.
Jag kan således icke annat än afstyrka ifrågavar. grundlagsförslag; men om det skall komma att hvila till nästa riksdag, anhåller jag i allt fall om återremiss af mentor., på det att icke i grundlagen må bestämmas, att R.
St i riksdagsbeslutet skola intaga riksdagskallelsen, sedan det i grundlagen är bestämdt, att R.
St. skola sammankomma hvart femte år.
I händelse fråga varit om någon djupt ingripande förändring i vår grundlag, hade jag måhända icke vågat yttra mig i detta afseende; men då memor. åsyftar en partiel förändring, vågar äfven jag anföra min enskilda öfvertygelse härutinnan, hvarvid jag till en början får förklara, att jag förenar mig med Gr.
Frölich deruti, att jag önskar, det riksdagarna måtte inträffa hvart 3:dje år.
Jag ledes till den öfvertygelse, att riksdagarnas inträffande hvart 3:dje år skall vara nyttigt för landet, äfven af det skäl, att riksdagarna, i stället för r2 ä 18’månader, då endast komme att. räcka 5 ä 6 månader och sålunda blefve i samma män mindre kostsamma, som de oftare inträffade, utom det, att vanan vid riksdagsgöromålens behandling, till följd af de tätare sammankomsterna, äfven skulle bidraga till riksda - D c n n September f. m. io 3 garnas förkortande.
Jag tror således, att både ur den ceeonomiska och physiska synpunkten visar sig nyttan af riksdagarnas oftare återkomst, på det icke representanterna må uttröttas och landet icke utkasta mera penningar, än som erfordras.
Ur dessa synpunkter kan jag icke annat än anse det vara nödigt, i händelse ändring skall äga rum, att riksdagarna må återkomma hvart 3:dje år.
För öfrigt torde jag få fästa uppmärksamheten på ännu en sak.
För närvar, finnas i vår Representation sjelfskrifna representanter.
Skulle nu riksdagarna fortfarande inträffa endast hvart 5:te år, klefve ju följden den, enär representanten först vid upphunnen aå års ålder äger inträda i representantkallet (och jag anser 3:ne riksdagars erfarenhet erfordras, innan han kan anses fullmogen för sitt kall), alt han hunnit ända till 4o års ålder, innan han inträdde uti sitt egentliga riksdagsmannakall, då naturligtvis icke samma verksamhet är qvar som vid 34 år, den ålder, vid hvilken han tillryggalagt samma riksdagsbana, om riksdagarna följt hvarandra hvart 3:dje år.
Ur dessa synpunkter är jag villig att biträda Gr.
Frölichs förslag om riksdagarnas återkomst hvart 3:dje år; och då jag, med denna förändring, är villig att antaga Constit.- Utsk:s förslag, ang:de riksdagarnas inträffande på bestämd dag, kan jag icke biträda, hvad Utsk. uti memor.
N:o 3a föreslagit, ty för min del synes öfverflödigt att göra någon distinction emellan lagtima och urtima riksdagar, i fall riksdagarna bestämmas till hvart 3:dje år.
Jag vågar derföre föreslå, att första punkten af 49 § Reg.F. måtte erhålla följande lydelse: ”R.
St. skola, i kraft af denna grundlag, till lagtima riksdag sammankomma hvart 3:dje år på den första helgfria dagen i Octob. månad/' och att §:n för öfrigt blefve oförändrad, sådan den för närvar, finnes i grundlagen redigerad.
Frih. Ehrenborgh, Casp. Willi.:
Jag har trott mig böra uppträda för att till en början besvara den af Gr.
Frölich gjorda anmärkning, att ConstitUtsk. icke uti ett memor. afhandlat begge de frågor, som förekomma uti memor:n N:ris 3i och 32.
Lika med Hr Gr. är jag af den tanken, att det ena af dessa ämnen ganska mycket inverkar på det andra.
Men det torde finnas många inom Representationen, hvilka icke hysa samma mening som vi; och det var för att tillfredställa båda meningarna, som jag trodde det vara lämpligare att affatta ämnena i 2:ne memor., derföre att måhända majoriteten inom Representationen skulle vilja bifalla det ena, men icke det andra, då Constit.Utsk måhända icke orättvist fått uppbära det klander att hafva velat lägga band på Representationen genom att sammanföra ämnen, som kunnat skiljas.
Att Constit.Utsk. uti ifrågavar. utlåt, icke gått djupare, än det gjort, och icke tillstyrkt R.
St. att sammankomma hvart 3:dje år, är en följd af de Den ii September f. m. händelser, sorn inträffa i alla Utsk., nemi. utslaget af majoriteten.
Jag liar höft till deras antal inom Utsk., som önskat riksdagar hvart 3:dje år.
Motion har i detta ändamål blifvit väckt inom Utsk.; men genom en tillfällig majoritet supprimerades motionen, och jag stadnade uti minoriteten.
Jag ansåg likväl öfverflödigt att låta mia reservation åtfölja Utsk:s neinor., då jag ägde tillfälle att här i Ståndet ådagalägga min åsigt i ämnet.
Här har redan visat sig, att meningarna öfver detta ämne äro delade inom detta hus.
Jag har redan här hört af Gr.
Frölich antydas de motiver, sorn han anser böra tala för, att riksdagarna höra återkomma hvart 3:dje år, och jag skall således icke borttaga R. o. Ad:s tid med att åter upprepa dem.
Jag ber endast att, i anledn. af hvad sedermera af en värd talare blifvit sagdt i motsats med detta förslag, få förklara, att jag så mycket hellre tror, att riksdagarna, med fördel för landet och Representationen, kunna och böra återkomma hvart 3:dje år, som jag är öfvertygad, att statsrevisionerna derigenom lunde försvinna, hvarom jag är så tnvcket mera öfvertygad, som dessa statsrevisioner aldrig varit uti i8oq års Reg.F. afsedda, utan voro en tillsats till denna grundlag, tillkommen under en sednare tid af i8oq års riksdag, en tid, som jag i allmänhet icke tilltror hafva haft företräde framför den anda, som var rådande, då grundlagen sklefs.
Jag är af den öfvertygelse, att 0111 riksdagarna återkomma hvart 3:dje är, blifva, efter sakens natur, riksdagsmännen mera bevandrade uti de göromål, sorn tillhöra dem, och komma icke in i Utsk:n med en ovana, sorn förlänger arbetet; och redan detta är en vinst, som till en viss grad kommer att förkorta riksdagarna.
Ehuru jag icke varit ledamot af StatsUtsk.
, föreställer jag mig likväl, att göromålen skola blifva vidlyftigare, då de omfatta en tidrymd af 5, 6 och någon gång 6^ år, än de för lika lång tid skulle blifva, om detta Utskrs arbete oftare inträffade och således hvarje gång omfattade en mindre tidrymd.
Jag skulle föreställa mig, att, om en division af StatsUtsk.,» hvilken kunde vara ganska inskränkt, emedan jag anser Utskrns divisioner icke hafva sin fördel af talrikheten, linge det uppdrag att förrätta revisionen, och om då iakttoges, h-ad grundlagen medgifver, att StatsUtsk. inför sig genom HofCancelleren lät uppkalla de personer, mot hvilka en anmärkning riktats, och dessa genast under påstående riksdag finge afgifva sina förklaringar, revisionsåtgärden, af StatsUlsk. sålunda verkställd, skulle gå både fortare och bättre, än en sådan revision, som sker emellan riksdagarna och föranleder förklaringar, sorn komma efteråt, hvilket ofta haft till följd, att StatsUtsk. låtit anmärkningen förfalla.
Alla dessa skäl tala, i mitt omdöme, för riksdagarnas återkomst med kortare mellanskof, och jag tvekar derföre icke att biträda Gr.
Frö lichs - Deri it September f. m. io5 Helis förslag, att riksdagarna böra återkomma hvart 3:dje år.
Genom detta yttrande tror jag mig till en del hafva besvarat Frih.
Cederströms yttrande, hvaraf dock första delen återstår att besvara, nemi.
Hr Frihrs klander, att man ieke nog djupt inträngt i saken.
Det är ieke allom gifvet att se så djupt i sakerna som Frih. Cederström; men måhända hafva alla samma vilja som Hr Frill., fastän förmågan tilläfventyrs fattats.
Då det emedlertid ärKonungen, som kallar till urtima riksdag, och R.
St., som kalla till lagtima, torde man göra oss den rättvisan, att vi icke sett saken så lösligt, sorn Frih.
Cederström föreställer sig.
Vi hafva nemi. trott, att (or de fall, då R St. kalla till riksdag, vore det icke olämpligt att i riksdagsbeslutet intaga de föreskrifter, sorn grundlagen bjuder för en sådan kallelse.
Vi hafva trott att ti ti riksdagsbeslutet, som uppläses på alla predikstolar, skulle icke olämpligt upptagas en påminnelse till de personer, hvilka tillhöra Representationen, om hvad deras åliggande är i och för riksdagen.
Ännu torde Svenska folket behöfva en väckelse hvart feinte år för att erinra sig, hvad som tillhör representanten.
Jag hoppas dock, att en tid skall komma, då de veta det opåmindt.
Men min öfvertygelse är, att ett uppläsande af hvad grundlagen i detta fall stadgar ännu icke är öfverflödigt och således icke heller olämpligt.
Jag tror mig nu till det mesta hafva besvarat de anmärkningar, som förekommit mot det föredragna memor.
, och förbehåller mig, att när vi komma till det sednare memor., få besvara de erinringar, som i afseende derpå af Gr. v. Fersen blifvit framställda.
Äfven jag skulle önskat, att Constit.Utsk.
Uti ett sammanhang behandlat frågan om lagtima och urtima riksdagar, emedan, efter mitt sätt att se saken, det visar sig ternligen tydligt, att opinionerna för eller emot bifall till frågan om lagtima riksdag äfvensom urtima riksdag stå i sådant beroende af hvarandra, att det är svårt att besluta i ena afseendet, utan att veta, hvad man vill gora i det andra.
Fersen har derpå redan gifvit bevis, då han ansett någon skillnad i dessa riksdagars förhandlingar icke böra äga rum.
Skulle detta vara en allmän opinion inom Siandet, skulle jag tro, att en annan redaction vore lämplig.
Jag vill 1111 hålla mig vid memor. iN:o 3i och i afseende derpå instämma med de ledamöter, sorn yrkat, alt R. o. Ad. borde såsom sin gemensamma tanka antaga förslaget, att lagtima riksdagar böra återkomma hvart tredje år, för hvilken mening så talar.de motiver blifvit uppgifna, att jag icke vill upptaga tiden med att återupprepa dem.
Jag vill dock hemställa till Frih.
Cederström, som afsett kostnaden med de täta riksdagarna, om vid alla tillfällen, då fråga är om en riksförsamlings bildande, kost 13 H. 14 io6
Den ii September f. m. nidén bör komma i beräkning, såvida denna församling kan uträtta något godt.