Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamilton ville afstå från sitt yrkande, att i denna fråga inblanda den om suppleanternes antal, ty då skulle man måhända få rösta, om hela antalet skall vara 28, 36 eller 42.
Hr Hjerta har genom sitt yttrande tvungit mig, alt, tvertemot hvad jag önskat, nu Ater uppträda. — Hr Hjerta har tillagt sina motståndare alt misskänna motiverna till Frih.
Tersmedens framställning, såsom mindre loyala, det vill i min tanke säga, oädla.
Jag ber att få skjuta ifrån mig en sådan beskyllning.
Tersmeden har för mycket godt folks aktning, för att icke äfven aga min , och jag skulle aldrig förlåta mig en så låg tanke, att i en, efter min åsigt, obetydlig lapprissak, som denna, tro, att oädla motiver skulle ingå.
Jag har på sin höjd trott, att här vore fråga om en öfverenskommelse att leda Ståndet; men sådant tycker jag icke om ; och då jag sjelf icke hyser några oädla motiver, ber jag endast att förskonas från alla tillroälen att vilja finna sådana hos andra.
Bland alla de skäl, man anfört mot mitt förslag, bär äfven det af ett materielt hinder blifvit omnämndt.
Detta är också det enda, som jag kan antaga såsom gällande; och på det ej detsamma må stå i vägen, så afstår jag från mitt yrkande, att valet må ske i morgon, utan önskar jag i stället, att det må försiggå om Fredag.
Hr Lager hjern:
Sedan discussionen numera vändt sig om valets anställande på nästa Fredag, ber jag få anmäla för R. o. Ad. att i sista Talmans-conferencen försäkrades och sades, alt under nu innevar. vecka andra dagar icke skulle till plena inom RiksStånden användas, än Onsdagen och Thorsdagen, på det att dc personer, som önskade tillbringa några da - Den 3 Juni f. nu dagni- på landet, dertill skulle hafva tillfälle; hvarföre, sedan en sådan försäkran blifvit gifven, det vore önskansvärdt, att man ej bröt densamma.
Visserligen äger R. o. Ad. rättighet alt utsätta hvilken dag
Ståndet behagar för detta vals förrättande, men jag tror ej skäl förefinnas alt frångå hvad ibland Talmannen blifvit öfverenskomma!.
Då bär å ömse sidor blifvit taladt 0111 motiver, torde det ock vara min rättighet att tillkännagifva det motiv, som föranledt mig att understödja Frih. Tersmedens förslag.
Delta motiv är, att ingen af Regeringens ledamöter här leiunat någon underrättelse, huruvida riksdagen får fortfara öfver den i grundlagen utstakade tid, eller den 7 .Juni.
Vid sådant förhållande anser jag det vara alldeles oundvikligt, att, då frågor finnas, sorn kunna blifva föremål för votering i förstärkt StatsUtsk., R. St., före den lagliga riksdagstidens slut, välja ledamöter till denna nämnd; och ehuru jag enskildt önskat, att valet anställes i morgon, förenar jag mig dock med dem, som medgifvit uppskof till Fredagen, eller den 5 dennes, hvilken dag äfven ligger inom den grundlagsenliga riksdagstiden, och således medgifver nämndens sammanträde innan riksdagen afblåses.
Föröfrigt anhåller jag att i prot. få antecknadt, att jag fullkomligen instämmer i de åsigter, Hr Stuart yttrat.
Hr von Hartmansdorff har till mig behagat ställa en uppmaning, att icke med denna fråga sammanblanda den om suppleanternes antal.
Jag kan likväl ej frångå mitt yrkande derom, att frågan i dag företages, ty den kan visserligen begäras på bordet i dag för 2:dra gången, men kan då förekomma till slutligt afgörande imorgon, och sålunda beslut blifva fattadt innan valets början 0111 Fredag, ifall R. o. Ad. skall bestämma denna dag till ifråga var. valförrättning.
Jag yrkar således fortfarande, att frågan om suppleanternes antal må i dag förekomma till afgörande.
Det var blott derföre jag begärde ordet, för att göra den anmärkn., att om inom Talmans-conferencen något sådant varjt i fråga, som Hr Lagerhjelm nyss nämnde, att nemi. ett löfte blifvit gifvet, att plena skulle i Stånden hållas endast om Onsdag oell Thorsdag i denna vecka, så förmodar jag likväl, att ett sådant löfte icke af Hr Frih. oell Landtm, blifvit så ovillkorligen gifvet, att icke en ändring deri kunde ske för en så vigtig orsaks skull som denna, och i en sak,- som rörer R. o. Ad. ensamt, — synnerligast sedan 2 RiksStånd redan lära hafva förrättat detta val, och R. o. Ad. dermed icke vill blifva efter de andra Stånden.
Jag har väl en gång afstått från rättigheten att hafva ordet, men sedan Hr Dalman yttrat sig, nöd8 H. 4 Den 3 Jju n i f. m. gas jag åter uppträda, derföre anhållande om ursägt.
Hr Dalman yttrade, att som ingen af Regeringens ledamöter framställt, huruvida riksdagen får fortfara, eller icke fortfara utöfver den i lag bestämda riksdagstiden, så vore det skäl att skynda med denna fråga.
Jag, för min del, förundrar mig högeligen, om Hr Dalman tror, att hvad en af Konungens rådgifvare, som tillika är ledamot af detta
Stånd bär yttrat, skulle vara något annat än hans enskilda öfvertygelse, i egenskap af ledamot af detta Hus; men Hr Dalman tyckes derpå vilja lägga en annan vigt, och det ser mig ut, som det skulle vara den vanliga, alt i opinionen vilja innöta begreppet om ett annat regeringssätt, än grundlagen utstakar.
Det är icke så, som communicationer emellan Styrelsen och Representationen skola ske.
I en fråga, så ringa som denna, betyder det platt intet, men icke så i de vigligare.
Meningen med mitt förra yttrande var visserligen icke att utsträcka discussionen ända derhän, att afhandla naturen af värt regeringssätt.
Jag hemtade anledn. till mitt föregående yttrande, ang:de en af regerings-ledamöterna uteblifven underrättelse, i afseende på riksdagens fortfarande, derifrån, att Just.Statsministern verkligen i dag afgifvit en förklaring, i egenskap af ledamot utaf Styrelsen, nemi. att han i denna egenskap ansåg likgiltigt, när det omtvistade valet skedde, ehuru han, såsom enskild representant, önskade se detsamma något fördröjdt.
Föröfrigt skulle jag tro och hoppas, alt sedan vi fått, om ej ett nytt regeringssätt, åtminstone en ny form för administrationens verksamhet inom Regeringen, R.
St. äfven måtte hafva kommit på den grundhigsenliga basis, att kunna communicera med Regeringen på annat sätt, än genom de Kongl, skrifvelserna, och att de Statsrådets ledamöter, som tillika äro representanter, icke i sistnämnda förhållande förneka det förra; ty jag skulle icke kunna föreställa mig, att någon ledamot af Konungens rådkammare skulle hysa det begrepp om sina här afgifna yttranden i förekommande vigtigore samhällsfrågor, att de endast vore att anse som hans enskildta och personliga tänkesätt, och att man icke derifrån skulle kunna draga några slutsatser, hvarken på den ena eller andra sidan, till hans förhållande och tänkesätt vid rådsbordet.
Emot den åsigten att
Regeringens härvarande ledamöter skulle äga rätt yttra en tanke på Riddarhuset, och en annan inom Conseljen, reserverar jag mig på det högsta.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade besluta, att val af förstärkt StalsUtsk. borde företagas instundande Fredag den 5 dennes.
Ropades starka ja och nej.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då han icke af svaren å den nyss framställda proposin kunnat få ett bestämdt D c n 3 Juni f. m. 27 omdöme om hvilken mening varit den öfvervägande, ansåg han sig nu höra framställa den propos., som dernäst blifvit yrkad, och hemställde alltså, om ii. o. Ad. ansåg, att valet till förstärkt StatsUtsk. borde företagas Måndagen den i5 dennes.
Ropades starka ja och nej, hvarjemte votering hördes begäras.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt han nu ville förnya den propos. han först gjort, och insåg icke, huru man kunde komma till votering förr, an Landtm, förklarat, huru han uppfattat svaren på propostna.
För min del täger jäg mig friheten' an-® märka, alt jag alldeles icke inser nödvändigheten af, att Hr Frih. o. Landtm, yttrar, huru Hr Frih. o. Landtm, ansett R. o. Ad:s svar hafva utfallit, när nemi. svaren är o så delade, attHrFrihm icke är rätt säker på, om ja eller nej varit öfvervägande.
Under föregående riksdagar, då Deras Ex:r Gr:ne De Geer och De la Gardie voro Landtmarskalkar, hände det ganska ofta, att desse ordförander förklarade, att de icke kunnat uppfatta, huru R. o. Ad. svarat, och att, då någon ledamot begärde votering, verkställdes sådant omedelbart, utan att några ytterligare propsrr framställdes.
Det är just för sådana fall, der svaren aro tvetydiga, som votering isynnerhet synes kunna komma i fråga.
Fullkomligt ogillande de kritiker, jag i allmänna blad läst öfver Hr Frih. o.
Landtm:s sätt alt uppfatta R. o. Ad:s svar å de propos:r, sorn framställas, tror jag likväl, att nu, sedan votering är begärd, det vore öfverflödigt att framställa någon ytterligare propos.
Hamiltons förslag i afseende å suppleanternes antal; så, och då detta är en särskild fråga, torde den lämpligast efter afgörandet af den nu ifrågavar. böra förekomma, åtminstone må den afgöras, innan sjelfva verkställigheten af det nu fattande beslutet kommer i fråga.
Frölich: jag vill icke låta inleda mig af den sista talaren att yttra mig öfver del föremål han nämnde, utan endast^ om, huruvida det kan finnas nödvändigt, att Hr Frih. o. Landtm, skall tillkännagifva, huru han uppfattat svaret på en propos , då votering hegäres.
Jag är visserligen bland dem, som yrka, att, sedan Landtmarskalk eller Talman förklarat, att ja eller nej varit rådande, ingen må försöka omändra propos:n till nej eller ja; men deraf följer alldeles icke, alt det är nödvändigt, att Landtm, eller Talman skall gifva tillkänna, om han hört, att ja eller nej varit det öfvervägande svarsropet.
Då meningarne äro så delade, som de under denna discussion visat sig vara, och enär votering blifvit begärd, lärer ej Hr Frih. o. Landtm- kunna Den 3 Juni f. m. tveka om proposrns uppställning, utan torde vi derföre få skrida till votering.
Jag liar begärt ordet för att reservera mig mot den uppfattning af grundlagen, som Hr Frih o. Landtm, så väl i sista plenum som nu stadgat, att nemi. ledamot af Ståndet skulle vara oberättigad att begära votering förr, än Hr Landtm, förklarat, huru han uppfattat svaret på den af honom framställda propos:n. Jag tror, att en sådan ordförandens förklaring icke gör hvarken till eller ifrån, ty man behöfver ej på propostn svara hvarken ja eller nej, utan blott votering; åtminstone har det så tillgått vid de förflutna riksdagar, jag bivistat, att när votering blifvit begärd, den ock genast försiggått, utan afbidan af någon onödig förklaring från Landtm., eller afseende på bans uppfattning af svaren.
Min öfvertygelse är, att då votering blifvit begärd, bör votering också äga rum; men jag ber en talare här till höger om mig fästa uppmärksamheten på, att det kan vara alldeles onödigt och likgiltigt, att här likasom påpeka hvad som, lindrigast sagdt, har blifvit oanständigt anmärkt i en tidning, som i allmänhet utmärker sig för en särdeles kittslighet och regeringssjuka.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att discussionen tycktes afvika från ämnet, samt förklarade, att Hr Landtm, ansåg sig nu böra förnya den först framställda propostn; hemställande alltså Hr Landtm., om R. o. Ad. ansåg valet till förstärkt StatsUtsk. böra anställas instuudande Fredag den 5 dennes.
Ropades starka ja, blandade med ganska manga nej.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det har trott sig finna, att, vid svaren å den sist framställda proposm, ja öfverrösta! nej.
Jag menar, att votering är begärd, och jag vill förmoda, att det icke måtte vara Hr Frih. o. Landtm:s afsigt att vilja afskära den ledamotens rätt, som begärt voteringen, att få sin tanke under omröstning.
Det synes således, som all vidare discurs kunde vara öfverflödig.
Hrr Lagerhjelm och Rosenblad begärde votering.
Som jag begärt votering, men afstått från yrkandet derpå, så har jag visserligen ingenting, att, i anseende till dröjsmålet med densammas företagande, anmärka; men som votering af andra ledamöter sedermera begärts, skulle jag gerna se att vi finge skrida dertill.
Tersmedens förslag, alt val af D c ii 3 Juni f. m. 29 ledamöter uti förstärkt StatsUtsk skall anställas Fredagen den 5 dennas, voterar i*; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer nämnda val alt anställas Måndagen d. i5:e dennes.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 96.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan Ståndet nu beslutat, när valet borde anställas, återstode att bestämma det antal suppleanter, som tillika borde väljas. Gr. Frölich:
På det att det icke måtte inträffa, hvad en och annan ledamot föreställt sig, eller att, i anseende till valets tidigare företagande, ledamöter af R. o. Ad. skulle komma att saknas vid förstärkta StatsUtsk:ts sammanträden, vågar jag vördsamt föreslå, att 28 personer, och följaktligen 7 suppleanter, måtte å vallistorna uppföras.
Jag har ingenting emot det antal Gr.
Frölich föreslagit, men vill blott hemställa, till undvikande af behofvet att nödgas skrifva flera voleringslappar, att de personer, som erhålla de flesta rösterna näst efter de till ordinarie ledamöter valde, må anses såsom suppleanter för att inträda vid de förres frånvaro.
I anledning af den sista talarens yttrande får jag säga, att det med god ordning öfverensstämmer, att valet till ordinarie ledamöter och suppleanter sker på samma gång, men icke att på listan bör anmärkas, hvilka skola vara ord. ledamöter, och hvilka som suppleanter i de förres ställe skola inträda; ty om endast 21 namn på listorna skulle upptagas, och de, som efter dem erhöllo flesta rösterna, skulle blifva suppleanter, blefve det minoriteten, som tillsatte suppleanterna.
Frölich föreslagna antal af 7, så lärer det ej förslå, för att man skulle kunna hoppas att alltid kunna hålla antalet af Adelns ledamöter i förstärkta StatsUtsk. complett.
Jag föreslår alltså att suppleanternes antal måtte blifva 12, och att således 33 namn uppsättas på vallistorna.
I anledn. af hvad nu blifvit yttradt, lät Hr Frih. o. Landtm, uppläsa 33 §:n i Ridd.Ordn., som stadgar, att vid de val, då ett visst antal suppleanter tillika väljes, valet skall ske på det sammanlagda antalet af ordinarie ledamöter och suppleanter.
Hr von Ha r t m a n sd or ff:
Jag befarar, att det föreslagna antalet af 7 ledamöter till suppleanter är för litet, och tillstyrker 3o Den 3 _ J ii n i f. m. vördsamt, att R. o. Ad. måtte rösta på ett sammanlagdt antal af 36.
När man erinrar sig de många obehagligheter, Ståndet vid föregående riksdagar haft deiaf, att dess ledainöter i förstärkt SlatsUlsk. icke varit fulltalige tillstädes, utan att vid omröstningen ofta händt, att de öfriga Ståndens ledamöter fått gå sin väg med oförrältade ärenden under högljudda klagomål öfver vårt Stånd, emedan ingenting kunnat afgöras i brist af ledamöter af Adeln; så bör man välja så mångå suppleanter, att slika obehagligheter må för innevarande rikdag varda förekomna.
Jag vill alldeles icke vara envis att yrka propos. på mitt förslag, eller att siippleanternes antal endast skulle utgöra 7, men att yrka ett så stort antal, som Hr von Hartmansdorff, hvilket innefattar ej mindre-än i5 suppleanter, anser jag åter vara nog öfverdrifvet.
Det ligger något emellan mitt och Hr von Hartmansdorffs förslag, nemi. det, som Frih. Jacob Gederström framställde, och detta torde af Hr Frih. o. Landtm, framställas, då jag alltför gerna afstår från det af mig yrkade antal af 7.
När man bland R. o.
Ad:s ledamöter hötomta las, huru många som ämna aflägsna sig från riksdagen, så tror jag, att de ledamöter, som befara att förstärkta StatsUtsk. skall blifva vacant på ledamöter af detta Stånd, dertill hafva fulla skäl, i händelse man icke väljer ett större antal suppleanter, än det Gr.
Min erfarenhet i delta afseende från föregående riksdagen är enahanda med lii- von Hartmansdorffs, och jag tillstyrker, att ett så stolt antal suppleanter, som han föreslagit, må väljas.
Det är alldeles gifvet, alt q suppleanter är för litet; jag tror, att detta antalet valdes förr, och då det var för litet, så är 7 ändå mindre.
Om man vill taga mer än 9, har man att välja mellan 12 och i5: det kan man icke så noga bestämma på förhand.
Måhända är det klokast att taga den högre siffran; — det skulle jag tro, för att vara så mycket säkrare att förekomma de svårigheter, som blifva en följd deraf, om ledamöter af Adeln saknades vid anställande voteringar inom förstärkta StatsUtskottet.
Frölich yttrade, att han afstod från anhållan om propos. å det af honom föreslagna antal suppleanter.
Jag har ingenting emot att förena mig i Hr von Hartmansdorffs förslag, alt suppleanter nes antal bör vara i5, emedan det är en högst obehaglig olägenhet, att R. o. Ad:s ledamöter icke skulle vara fulltalige vid förstärkta StatsUtskts sammanträden.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att på samma gång, som förstärkt StatsUtsk. väljes, äfven välja i5 suppleanter till detsamma.
D c n 3 Juni f. m. 3i Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då antalet af ordinarie ledamöter, sorn studie väljas, vore 21, hvarje lista således komme alt innehålla 36 namn.
Ehuru R. o. Ad:s närvar, antal visserligen något förminskats, vore likväl de röstandes antal säkerligen ännu ett par hundrade; valet komme således att räcka länge, och mycken svårighet kunde möta att få erforderligt antal ledamöter, som födde prot. vid valet, om icke R. o. Ad. behagade sinsemellan öfverenskomma att biträda hvarandra så, att dess ledamöter aflösle den ena den andra.
Det är visserligen icke min mening att göra något intrång i Hr Frih. o.
Landtmrs rätt att utsatta plenum till hvilken timma som helst; men som jag hört, att älskilIige af R. o. Ad:s
Hrr ledamöter erna resa från staden under helgen, vågar jag hemställa, om ej plenum kunde utsättas något tidigare än vanligt.
Hr Ribbin g, Reng t:
Det var ungefär detsamma hvarom jag ämnade anhålla.
Om det skulle mig tillåtas, vill jag hemställa, om icke plenum kunde utsättas till kl. ^ lill 7 på Fredags morgon.
I afseende på tiden för pleni början har jag aldrig ett ord att säga, ty det är Hr Frih. o.
Landtnäs ensak att derom förordna; men i afseende på den af Hr Frih. o. Landtm, framställda fråga om svårigheten att få personer, som sitta vid bordet och förrätta anteckningen vid ifrågavar. val, så anser jag mig böra till Hr Frih. och Landtm, hemställa, huruvida det icke vore lämpligt, att Hr Frih. o. Landtm, tillkallar 6 personer för vissa timmar i sender, och att en lista, upptagande så väl de tillkallade personernes namn, som tiden, hvarunder de skola vid bordet sitta, anslås här i Riddarhussalen före valets början; ty det faller af sig sjelft, att hvarken Hr Frih. o. Landtm, eller de, som vid början af valet förrätta anteckningen, kunna, utan att afbryta förrättningen, dermed fortfara, hvarföre det är angeläget, att förut är bestämdt, när och hvilka personel', som böra aflösa de förutvarande.
Jag begär propös. på denna framställning.
Ifall Hr Frih. o. Landtm, sjelf tinner lämpligt alt antaga Frih. Cederströms förslag, så underkastar jag mig detsamma alltför gerna.
Jag skulle hoppas och önska, att R. o. Ad. icke ville sysselsätta sig med några föranstaltanden, som närmast tillhöra Ridd.fiscalen.
Om han skulle misslyckas i sina bemödanden att få ett tillräckligt antal ledamöter att föra protocollet under valförrättningen, då blir det tid nog för Hr Frih. o. Landtm, att uppmana Ståndet till nödiga åtgärders vidtagande i den frågan.
För öfrigt synes detta talämne allena vara en tillräcklig uppmaning för de ledamöler, som ej hafva särdeles förhinder, 32 D e ii 3 Juni f. m. att sjelfmant infinna sig till biträde vid valprotrs förande, utan att något särskildt beslut i anledn. deraf behöfver fattas.
I afseende på tiden för val-pleni början, synes det vara nog mycket hegardt att utsätta den till kl.
,j 7 på morgonen, helst (lere af Adelns ledamöter torde vara utflyttade på landlställen bär omkring, hvilka då skulle hafva svårt alt hinna till staden si tidigt.
De ledamöter, som ansett 2 val kunna medhinnas på en dag. torde således böra vara tillfredsställde, 0111 plenum börjar kl. 8.
Hr Rosenblad: Å de ledamöters vägnar, hvilka lika med mig äro .Stockholmsboer, får jag anhålla, att i denna dagens aftontidningar måtte införas annoncer 0111 hvilken tid valet kommer att börja nästa Fredag, så att deras rätt att göra sina röstey gällande icke må blifva försutten.
Besvärs- och Ekon.Utskrs, den 20 sisth Maj e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 2g, i anledn. af väckt motion om upphörande af det s. k.
Detta betänk, har redan af 2.'ne
Stånd blifvit återrermtteradt, och jag anhåller, all R o. Ad. äfven må vidtaga samina åtgärd dermed.
Utsk. har grundat sitt tillstyrkande, att motionen mätte förfalla, egentligen derpå, alt de rättigheter och skyldigheter, som tillkomma och åligga Hemförare-båtgillet i Götheborg, äro stadgade genom äldre och nyare K. resolutioner, hvilkas rubbning icke blott rörer innehafvaren deraf, utan äfven Götheborgs stads trafikerande i allmänhet.
Jag skulle tro, att samma skäl kunna anföras mot förändring i alla slags rättigheter och privilegier, tillkomna genom K. resolutioner, och det utgör således icke något gilltigt skäl, — helst det icke är sannolikt, att de personer, som hafva fördel af ett monopolium, skola underlåta att i hvarje dylikt fall så mycket som möjligt förskaffa sig hos Regeringen bekräftelse på besittnings-rotten deraf, — hvarigenom rättelse aldrig skulle kunna vinnas i några monopolier, så framt det skulle gälla såsom hinder mot deras upphäfvande.
Jag tror likväl icke, att tillvaron af vissa resolutioner hindrar Ständerna att egna sin uppmärksamhet åt ett mål, som är af den märkvärdighet, som det ifrågavar.
Det har så väl genom de handlingar, som till Utsk. blifvit ingifna, som under discussionerna härom i de andra Stånden, dem jag åhört, blifvit ådagalagdt, icke blott att det ifrågavar.
Hemförare-båtgillet i Götheborg är privilegieradt för transporterande af de varor, sorn i Götheborgs hamn inkomma, med uteslutande af andra dylika gillen, utan delta privilegium går t. o. m. derhän, att det är förbjudet för stadens egna handlande, att i egen farkost transportera sina egna varor från eget fartyg till egna magaziner.
Detta tror jag i sanning går för långt utöfver hvad
Den 3 Juni f. Ih. 35 hvad som är öfverensstämmande med den naturliga rättvisan i ett lagbundet samhälle.
Jag tager mig friheten fråga hvar och en, hvad man skulle säga derom, ifall en författning utfärdades, som ålade den, hvilken önskade betjena sig af hästar och vagn för att transportera sig inom hufvudstaden, att i sådant fall ovillkorligen vända sig till åkareeller hyrkusk-societeterna härstädes, med förbud att begagna sig af möjligen ägande eget equipage?
Jemförelse!) kan visserligen synas något öfverdrifven, men i principen är den likväl fullt adseqvat.
När man nu härtill lägger, att personer, som med egna farkoster fört sina egna varor i land från fartyg, blifvit derföre af detta gille lagsökte och dömde till betalning af ganska betydliga summor, så synes det vara skäl äfven å Ständernes sida, att någon påminnelse härom göres; ty ett sådant förhållande strider mot de trall k erandes första rättigheter.
Det har verkligen handt, alt en handlande blifvit af gillet stämd att betala i,?.23 r:dr, för det att han, under loppet af ett år, fört egna bräder om bord på sitt fartyg, med förbigående af Båtlörare-gillet, samt att han måste anse för en lycka att slippa med en del deraf i förlikning; och under discussionen i Ulsk. är likaledes upplyst, att det kostade i Götheborg att lossa ioo lästers fartyg lika mycket, som att befrakta ett sådant fartyg till hvilken Svensk hamn som helst vid Östersjön, söder om Stockholm.
Detta monopolium öfverklagas nu vid 3:e riksdagen, men för gillets bibehållande har man anfört, alt i annat fall skulle de trafikerande betagas den säkerhet, de nu kunna påräkna att få sina varor transporterade: jag hemställer likväl till hvar och en med den minsta erfarenhet i fråga om näringar, huruvida det verkligen är tänkbart, att ett sådant äfventyr borde uppstå i Rikets kanske mest befarna hamn, omgifven af en skärgård, hvars innevånare äro till större delen fattige fiskare och icke skulle önska något högre, än alt genom slika transporter kunna öka sin arbetsförtjenst.
Man har här gjort sig den föreställningen, att båtgillet i Götheborg skulle vara af samma egenskap som roddare-lagen här i hufvudstaden, nemi. att ägas af fattigt arbetsfolk, som deraf bade sin enda näring: sådant är likväl icke förhållandet, enligt hvad af tillförlitlig hand blifvit mig berättadt.