Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med Contractsprosten Björkman, som vid betänk, fogat sin reservation emot den nu under öfverläggning varande §:n, är jag, på de skill han anfört, ense om olämpligheten af skollärare- och klockarebefaltningarnes, efter Aorrigcs exempel, ovillkorliga sammanslående, och jag har dessutom ett annat skäl, heniladt från en forntida författning, att åberopa till ytterligare stöd för min förmening häri.
Det är nemi. stadgandet i Droltn.
Christinas skolordning af den 7 Aug. 1649, ”att skollärare böra vara fria från andra be - Den i3 Februari e. m. fattningar,” hvartill prestegöromål och consistorialsaker då räknades; som jog ville göra gällande i förevarande fråga, likväl nied den modification, som Prosten Björkmans förslag innehåller, nemi. att det finge hero på församlingarna sjelfva, alt bestämma huruvida en sådan sammanslagning borde äga rum eller icke.
Jag tager mig derföre friheten vördsamt, hemställa, att i punkten af denna § måtte erhålla den af Prosten Björkman föreslagna lydelsen, nemi. att: ”Skollärare- och klockarebefattningarna må kunna sammanslås, der comtminerne ^hellre församlingarne) sjelfve så önska, och domcapitlet finner, att barnaundervisningen genom en sådan förening icke kan komma att lida, eller inga särskildta förhållanden och omständigheter föreningen hindra.”
Bifalles detta förslag af fri. 11. o. Ad., så lära väl a, 3 och den 2:dra, endast böra stadga: ”alt sökande till skollärarebefattningar böra anmäla sig hos skolstyrelsen, som dem lillsätter;” ty jag tror, att det ej vore rätt väl betänkt att öfverlåta tillsättningen åt församlingarna sjelfva, emedan skolstyrelsen, om den bör vara församlingen ansvarig för skolans gång, i följe deraf ock bör äga full frihet att utan inblandning af församlingen, efter bästa vett och förstånd, leda skolans angelägenheter.
Jag anhåller vördsaml. örn Hr Frih. o. Landlm:s propos. på mitt förslag.
På det att icke den af Hr Sillen nyss föreslagna redactionen måtte blifva contra-propos., så får jag vördsamt underställa Hr Frih. o.
Landtm, samt R. o. Ad., om. icke följande redaction skulle såsom en medelväg kunna antagas:
På församlingarna må bero att, vid först inträffande klockareledighet, klockareoch skollärarebefattningarna sammanslå.
Jag anser nemi. icke nödvändigt, att domcapitlet skall anlitas här, utan tror att församlingarna i dessa frågor kunde få vara enväldiga.
Landtm, upptagit de olika anmärkn:r, som emot i morn. blifvit gjorda, hemställde han om R. o. Ad. behagade bifalla UtskMis förslag till i mom. i 5 §:n.
Då Hr Landtm, förklarade, det lian funnit nej hafva öfverröstat ja, begärdes votering af Hr von
Har lin ansel o r f f.
Efter framställda propositioner å hvar och en af de olika meningar, sorn blifvit yttrade emot i morn., bestämde IL o. Ad. slutligen, att Hr Ribbings, Bengt, förslag borde utgöra contra-propostn vid den blifvande voteringen.
I anledn. häraf uppsattes, upplästes till justering och godkändes följande votcr:s-proposition: 2Ö0 Den i3 Februari c. m.
Den som bifaller i mom. i 5 §:n af Si als- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Usk:ns nu föredragna förslag, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnda i .morn. att erhålla följande lydelse: ”På församlingarna må bero att vid näslinträffande klockareledighet skollärare- och klockarebefattningarna sammanslå.”
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: > Ja — 7.
Nej — 20. 2: dra mom. i 5: te §:n.
Hr Ri bbing, Beng t:
Då nu den föregående punkten blifvit omredigerad, anhåller jag vördsamligen att få underställa Hr.
Landtm, och R. o. Ad., om icke i detta morn., efter det sista ordet ”göromål,” finge tilläggas: ”såvida för sa m I i nga r n e sådant äska.”
Det kan hända, att i smärre församlingar det vore onödigt att hålla en särskild skollärare, men så kan det också vara alldeles nödvändigt i de större, och det är derföre som jag tagit mig friheten föreslå detta tillägg.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.: Sedan R. o. Ad. nu förändrat i mom. så, att del endast medgifves församlingarna att förena dessa begge befattningar, om de finna det lämpligt, så skulle jag tro att det i mom. är alldeles öfverflödigt; ty då må det bero på församlingen att tillse det skolläraren, i händelse han derjemte innehar klockaretjensten, fullgör sitt kall.
Det 2 mom. hade varit nödvändigt, i händelse R, o. Ad. antagit Utsk:ns t inom., hvilket uppställer såsom regel, att skollärare- och klockarebefaltningarna borde förenas.
Jag får således hemställa att det 2 mom. måtte utgå.
Ilr Gripenstedt, Joli. Aug.:
Jag kan ej, i likhet med den sista värda talaren, anse detta mom. öfverflödigt, till följe af den redactionsförändring i i morn., som R. o.
Ad. antagit, utan får deremot förena mig uti hvad Hr Ribbing föreslagit i afseende på början af morn., inen tror ej att tillägget ”såvida församl inga rn e sådant äska,” är behöfligt.
Skulle något tillägg göras, så må det snarare bero på skolstyrelsen att bestämma huruvida lärarens tid är så upptagen af denna tjenst, att han behöfver någon hjelp för att sköta klockarebefattningen.
Då det likväl bestämdt står här uttryckt alt skollärarens syssla går framför klockarens, så tror jag ej att något tillägg behöfves.
Jag skall ej vara envis med det af mig begärda tillägget i slutet af denna §; men efter sorn Den i3 Februari e. m. jag hörde, så instämde Hr Gripenstedt med mig uti den redaction, som jag föreslagit i början och fortsättningen till slutet af Utsk:tis redaction elier ordet göromål, och skulle det så vara, så må det dervid förblifva.
Jag instämmer med Hr Gripenstedt och anhåller om den förändring i ordalydelsen, hvartill Hr Ribbing nu sednast inskränkte sitl yrkande.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att; efter det beslut, R. o. Ad. fattat rör:de i morn., han icke lämpligen nu kunde framställa propos. till antagande af Utsk:ns förslag i andra morn., utan gjorde Hr Landtm, nu propos. till antagande af det förslag till 2 morn., hvarom Hrr Ribbing,' von Hartmansdorff och Gripenstedt förenat sig, sä lydande: ”Då dessa befattningar komma att bestridas af en person, bör han i första rummet egna sin tid och "sina omsorger åi skollärarekallet, samt således, under handläggningen deraf, låta, genom särskild persons biträde, uträtta förefallande till klockarebefattningen hörande göromål.” Bifölls. 3 m örn. i 5 §:n.
Med anledn. af hvad som heslöts i förmiddags 0111 uppskjutande af det morn., sorn angår klockares löner, så torde det nu föredragna 3 mom. äfven få uppskjutas för alt på samma gång med det förenämnda afgöras. R. o. Ad. beslöt att uppskjuta 3 mom. tills R. o. Ad. företager pröfningen af 4 §:i)- 4 mom. i 5 §:n.
Detta mom. anser jag öfverflödigt.
Jag vet ej huru det skall tillämpas, ty det faller af sig sjelft, att då klockaren skall blifva skollärare, så kan icke dessa tjensters förening vara sådan, att innehafvaren ej kan sköta skolan.
Jag anser rikligt att man bibehåller moni., men deremot oriktigt att bär utsätta orden kyrkolag och öfriga författningar.
Det borde blott heta: som nu gällande författningar innebära; ty kyrkolagsförändringar tillhör hvarken Stats- eller Ekoti.- IJtsk:n att föreslå.
De hafva således befattat sig med något, som dem icke tillkommer.
Dessutom vet jag ej, att kyrkol agen lägger något hinder för dessa befattningars förening, utan han anbefaller den tvertom.
Då R. o. Ad:s fleste ledamöter ansett vissa kloekareljenster vara oförenliga med någon skolmästarebefattning, så kan man här kanske med skäl införa ordet författningar; men att tala om kyrkolagen på framställning af Stafs- och Ekon.Utsk;n, anser jag alldeles olämpligt.
Den 13 Februari e. m.
Hr von Hohen li ausen : Med Hr von Hartmansdorff förenar jag mig så mycket lie11 re, som en ändring verkligen behöfves, enär klockaren tillsattes till hälften af pastor och till hälften af församlingen, då det deremot skulle bero på församlingen ensam att antaga skolmästare.
I afseende på afsältningen, så liar man förut hört att den till en del beror på församlingen, men med klockaren förhåller det sig såsom med hvarje tjensteman.
Jag förenar mig emedlertid med Hr von HurtmansdorlF.
Jag tager mig friheten upplysa, att klockare tillsattes numera— icke till hälften af pastor och till hälften af församlingen.
Pastor har blott a:ne embetsröster och röst för det hemmantal, som hans boställe utgör. R. o, Ad. antog 4 morn. med den förändring, att orden ”sorn nu gällande kyrkolag och öfriga författningar,” skulle utbytas emot orden ”soms gällande författning a r.” / 5 inom. i 5 §: n. Hr Gripenstedt:
Ungefärligen midt uti detta mom. står det; att det skall "åligga kyrkoherden och kyrkorådet eller skolstyrelsen, att å förslag uppföra af dessa sökande tre” etc.
Jag förstår ej hvad det vill säga, att här står kyrkoherden och kyrkorådet eller skolstyrelsen.
Det måste väl vara en af dessa auctoriteter, som får delta åliggande, och jag skulle tro, att skolstyrelsen vore den rälta och håller före att orden kyrkoherden och kyrkorådet derföre böra utgå, hvarå jag vördsamt anhåller om Hr Landtrots proposition.
Skälet hvarför ifrågavar. ord inför des, var det, att om ej någon skolstyrelse kommer att finnas, hvilket skulle inträffa, i händelse K.
M. ej sanctionerar förslaget r detta afseende, så qvarstår kyrkorådet, såsom en gammal institution, och Utsktn trodde derföre att man borde utsätta begge delarna.
I händelse förslaget om skolstyrelsen Iskulle vinna K.
M:s nåd. sanclion, så blir det denna, som kommer att öfvertaga kyrkorådets åliggande i delta fall.
Jemte det jag i allo förenar mig med Hr Gripenstedt om uteslutande af orden ”kyrkoherden och kyrkorådet’', så får jag äfven fästa uppmärksamheten på en mening, som tyckes mig, i conseqvens med hvad som finnes i första moni., böra alldeles utgå.
Här står nerol.: ”vid tillsättande af folkskolelärarebefattning, som till en början icke blifver med klockaretjenst förenad.”
Orden ”sora till en början icke blifver med klockaretjenst förenad” anser jag böra alldeles utgå, enär det kan hända att skollärnrebefattningen komme alt till - Den i3 F e b r a a r i e. m. 263 sältas vid tillfälle af klockareledighet,' och dessa tjensters förenande då genom dessa ords qvarstående vöre förbjudet.
Den anmärka., sora blifvit gjord emot Hr Gripenstedt begäran, tror jag helt och hållet försvinner, då man betänker att dessa skolor väl måtte komma alt slå under någon styrelse, vare sig kyrkorådet, eller en särskild dertill förordnad styrelse, och om äfven kyrkoherden ensam skulle få inseendet öfver skolan, så är det han, som styr den och som utgör församlingens skolstyrelse.
Således kan man saklöst borttaga de ord, hvilkas uteslutande Hr Gripenstedt föreslagit.
Jag är af samma mening, som Hr Gripenstedt och Hr Ribbing yttrat, men jag tillägger, för den händelse skollärare- och klockarebefattningarne förenades, att den förra alltid bör anses såsom en hufvudsak, och denne tjenstemnns tillsättning följaktligen rätta sig efter de föreskrifter, som gälla om skollärare, på det att man ej måtte underordna den vigtigare befattningen de föreskrifter, hvilka gälla för den ringare.
Min vördsamma anhållan är således, att momentet måtte få följande ordalydelse:
Vid fö
Ikskolelär ares tillsättande skall,antingen hans befattning är med klockarebeställning förenad eller ej, sedan ledigheten af förstnämnda befattning blifvit kungjord och behörigen docu men terade sökande sig dertill anmält, det åligga skolstyrelsen alt å förslag uppföra af dessa sökande tre, som företrädesvis utmärkt sig för gudsfruktan, sedlighet och kunskaper; hvarefter försa rall 11 gens röstägande ledamöter genom val utse den, hvilken de t jeni igas t finna."
Jag tillstyrker det af Hr von Hart mansdorff nu upplästa förslaget till förändrad redaclion af 5 morn., men får gifva tillkänna, att
Utskm i början af mom. hafva förutsatt alt klockare- och skollärarebefattningarne framdeles skulle blifva förenade, och det var således då frågan om huru en sådan förening skulle kunna åstadkommas.
Då Hr Frih. o. Landtm, nu upptog de olika förslag, som blifvit framställda af Hr af Sillen, Hr Gripenstedt och Hr Ribbing, Bengt, anmälte sig Hr Ribbing, Bengt, och yttrade:
Som den redaction, Hr von Hartmansdorff föreslagit, omfattar både hvad jag och hvad Hr Gripenstedt yttrat, så instämmer jag deruti.
Hr Gripenstedt förenade sig med Hr Ribbing.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då återstode, i afseende på detta morn., endast tvänne nya redaetionsförslag att pröfva, nemi.
Hr af Sillens och Hr von Hartmansdorff», 264 Don i3 Februari e. m. hemställande Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade antaga llr af Sillens förslag.
Uppå derefter framställd propus, antog R. o. Ad.
Hr von Hartmansdorffs förslag, så lydande: ”Vid folkskolelärares tillsättande skall, antingen hans befattning är med klockarebeställning förenad eller icke, ledigheten kungöras såsom till den sednare, och skolstyrelsen äga att bland behöriga sökande å förslag uppföra 3:ne, som företrädesvis utmärkt sig för gudsfruktan, sedlighet och kunskaper, hvarefter församlingens röstägande ledamöter genom val utse den de tjen 1 igast finna.”
Jag hemställer huruvida det må vara tillåtet att framflytta ifrån i5 §:n det 2 mom. hit, emedan detsamma, efter min förmening, hörer hit.
Detta mom. innehåller frågan om skollärarens afsättning, hvilken jag tror böra förekomma här på samma ställe, som frågan om hans tillsättande.
Denna ordning är äfven iakttagen i kyrkolagen.
Det 2 mom. af i5 §:n lyder sålunda: ”Skulle någon skollärare befinnas oskicklig till förrättande af sin tjenst, eller ådagalägga ett sådant uppförande, att han ej bör såsom lärare bibehållas, må skolstyrelsen äga att, efter anmälan hos församlingen, en sådan från tjensten skilja.”
Ifall det tillåles att nu upptaga detta mom. till öfverläggning, sa anhåller jag äfven att få yttra mig deröfver.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde till Hr von Hartmansdorff, om icke det vore lämpligare att när man kommer till i5 §:n bestämma hvar i författningen 2 mom. skall insättas.
Det skulle endast compliquera öfverläggningen och möjligen leda till oreda, 0111 man på förhand uttryckte än det ena än det andra momentet och flyttade dem på andra ställen innan man med föredragningen kommit till de ställen, der de af Utsk:n blifvit placerade. 6 §:n.
Hr af Sillen uppläste följande:
Instämmande till olla delar i de, så sannt och väl uttalade åsigter, som legat till grund för
Utskrns bestämmande af minimum af kunskaper för utgång ur folkskolan, hade jag likväl önskat," att den redaction af denna §, som Gr. von Platen i sin reservation föreslagit, blifvit af Utsktn antagen, emedan den synes mig både tydligare och bestämdare än den som Utskrn valt.
Jag anhåller vördsam!, om propos. på Gr. von Plåtens förslag.
Utskrns redactionsförslag till den 6 §:n kan antagas med ett enda tillägg i slutet.
Utsktn komma här längre fram att föreslå vid skolundervisningen, att barn af fattiga föräldrar, hvil - Don i3 Februari c. m. 265 hvilka behöfva dem hemma, icke skola behöfva så ofta bevista skolan som de andra, nian blott ett par gånger i veckan.
Jag tror att man bör göra afseende på delta, äfven vid fordringarna på kunskaper.
Jag skulle derföre tro, att §:n kunde få stå alldeles sådan den är, men att man vid sista meningen, ”skötande undantag ifrån detta stadgande ej få äga rum, derest icke särdeles trög fattningsförmåga eller bristande naturanlag göra ett sådant undantag nödvändigt," borde tillägga; ”eller fattige föiäldrars behof af sina barns biträde sådant påkallar; dock må undantaget ej sträcka sig lill innanläsning eller religionskunskap.”
Om föreskriften blir så uppfattad, så tror jag ganska säkert, alt inga andra skola vilja undandraga sig barnens hållande i sköla, än de hvilka sakna medel dertill, oell om sedan den af Utskfn föreslagna tvångsåtgärden, att barnen tagas ifrån föräldrarna, inskränkes till de fall, då de icke hållas i skolan för att lära sig ren innanläsning och religionskunskap; så blir stadgandet detsamma som nu, att presterskapet och kyrkorådet kunna taga ett sådant barn ifrån föräldrarna oell sätta det i skola eller tillse dess uppfostran.
Jag tror att ingeri skulle sätta sig deremot, när hela fordringen endast skulle qvarstå i afseende på de mera bemedlade och påföljden för dem, som skulle underlåta sina skyldigheter, ej blefve annat än en förmaning inför skolstyrelsen och presterskapet.
Di endast den utfattige och den mindre vetande äro satte i den andra cathegorien, så är jag öfvertygad derom att föräldrartie icke ville låta sina harn komma att räknas dit; hvarföre intet tvång och ingen olägenhet då skulle uppstå.
Vid uppgörande af denna 6 § tror jag altman bör taga i betraktande, dels hvad man anser vara för hvar och en alldeles oundvikligt eller högst nödigt att kunna och lära, och dels hvad man anser önskvärdt, att det måtte kunna bibringas hvar och en äfven af allmogens harn.
I det sednare fallet anser jag Utskln här hafva funnit ungefärligen det rätta, och intet af de kunskapsprof, som enligt Utsk:ns förslag böra i folkskolan afgifvas och hvarom undervisning der skall kunna inliemtas, anser jag vara så öfverdrifvet, att det icke vore önskvärdt, att livart och ett af allmogens barn derom finge taga kännedom.
Likväl anser jag, lika med hvad den siste värde talaren synes hafva åsyftat, det icke vara oundvikligen nödigt att hvar och en tvingas att lära sig allt delta.
I den sammankomst, som i går hölls i BondeStts sessionsrum, yttrade en talare, som jemväl varit ledamot af de sammansatta Utskrn, att man mindre fästat afseende vid att fäderneslandets historia och geographi skulle studeras inom skolan, än alt läroböcker deruti mätte såsom en omvexling vid Svenska språkets lärande begagnas, och han förmodade, att en tillräcklig kunskap skulle blott 20 H, 34 Den t3 Februari e. sn. under denna läseöfning förvärfvas, för att med godkännande kunna undergå slutlig examen.
Skulle så vara, och fördem, hvilka hafva sä lyck liga naturanlag, anser jag också ganska väl att dylika läroböcker begagnas, och jag anser äfven att läraren bör hafva tillräcklig urskiljning för att bedömma hvilka af barnen han företrädesvis börsöka bibringa sådana kunskaper; men för att likväl icke genom ett dylikt stadgande, som synes nog bestämdt i Utskms förslag, göra det till ett åliggande för en och hvar alt lära sig allt livad der omnämnes, hade jag önskat en sådan skiljaktighet i redactionen ifrån den af Utsktn föreslagna, att det hettet ”i folkskolan undervisas i följande ämnen,” och derefter upptoges de här af Utsktn föreslagna.
Likväl skulle jag tro, att i första mom. bör ståt ”att med lätthet läsa rent och väl Svenska språket innantill, så väl Latinskt som Svenskt tryck”; och jag gör det af det skäl, att detsamma är föreskrifvet för inträde i seminarium, och meningen lärer icke vara, att de skola kunna läsa den Svenska skrifstilen.
I stallet för qvatuor species, kunde man också gerna begagna ett Svenskt ord.
Sedermera komme att tilläggas, att ”hvart och ett barn, så val af man som qvinnkön, bör skolan begagna så länge och intilldess det hunnit inhemta nedanstående minimum af kunskaper,” hvilket jag ville utsträcka, utöfver hvad den siste värde talaren afsåg, till följande punkter, nemi. lättheten att läsa del Svenska språket, skrifva, religionskunskap och biblisk historia samt qualuor species i enkla tal; hvarjemte det då borde uttryckas, att undervisning i alla fall skall i alla dessa ämnen meddelas, på det att hos de barn, hvilkas faltoingsgåfva icke tillåter dem att vid utträdet ur skolan undergå examen i alla ämnen, likväl icke all kännedom om dem mätte saknas.
Slutligen önskade jag vid denna (jj ett tillägg i öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat vid 3 §:n, nemi. att de läroböcker, hvilka så väl vid seminarierna som vid folkskolorna begagnas,' skola af K.
M. bestämmas lika öfver hela Riket och minst för en tid af 5 år.
Hr Gripenstedt: Gr Hamilton har egentligen före kommit mig i den upplysning eller utveckling jag ämnat meddela; hvarföre de,sa 2:ne momenter litt. f. och g., hvilka jag samtalsvis hört väcka mycket motstånd, då de skulle anbefallas vid undervisningen i folkskolan, icke äro att betrakta såsom så särdeles lärliga.
Prosten Gumelius, som i går vid den omnämnda sammankomsten utredde detta amne, gjorde det så nöjaktigt, att jag icke anser det vara något betungande, utan tvertom tuera ett nöje för barnen att under öfniiigen i innanläsning icke beständigt begagna bibeln och cathechesen; och något som skulle bibringa dem mera fosterländska känslor, än en kunskap i våra framfarna store mäns historia, torde vara svårt att utfinna.
Jag vill blott Den i3 Februari e. m. tillkännagifva, att jag i allo förenar mig i den rédaclion, sorn af Hr von Hohenhausen blifvit föreslagen.
Jag vågar fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att i denna § hafva Utsk:n sagt, att det skull vara en ovillkorlig skyldighet för alla harn att besöka folkskolan. §:n innehåller nemi., att hvart och ett barn, så väl af mansom qvinnokön, skall skolan begagna, men i efterföljande § säga Utskrn : ”För alla de barn, som det åligger att folkskolan besöka, äfvensom för dem, hvilka, efter föräldrars eller målsmäns önskan, blifva i de föreskrifna läroämnena handledda hemma,” etc.
Således är Ulskins mening att icke alla barn äro skyldiga att besöka folkskolan, utan att de kunna Ufven hemma undervisas.
Jag vågar derföre vördsamt hemställa, om icke Ståndet funne lämpligt att det i början af §:u hette: ”Hvart och ett harn, så viii af man- som qvinnokön, bör antingen hemma undervisas eller skolan begagna;” ty annars finnes det en motsägelse emellan 6 och 7 §§:na.
Jag finner det minimibelopp af kunskaper, som Ulsk:n bestämt för hvart barn, innan det får lemna folkskolan, vara alltför högt.
Utskrn fordra här af en bondflicka såsom dea lägsta kunskapsgrad ungefärligen lika många kunskaper, som för några tiotal af år sedan voro tillräckliga för att vinna inträde vid åtskilliga af Rikets embetsverk.
Jag hemställer om icke ett bondbarn mätte kunna anses hafva nog kunskaper för att vara befriad! från att gå i skolan, när det ilar tillräckliga för att kunna blifva admitteradt till Herrans nattvard; månget har svårt nog för att inhemta dessa, nemi. innanläsning och religionskunskap.
Det kan väl aldrig vara meningen att de skulle fortsätta med sin skolgång sedan de blifvit admitterade till nattvarden, ty då befarar jag att deras skolgång blefve lika med metodisterues kärleksfester.
Inom Utskrn gjorde denna § ganska mycket bekymmer.
Hvar och en drog fram sin åsigt, och de voro ganska olika.
Sakens vigt fann visserligen hvar och en, men vid beslutets fattande röjde sig en ganska stor olikhet i åsigterna.
Jag ser af det tryckta betänk., att jag der uppgifves hafva i allo förenat mig med Gr. von Platen.
Detta måtte härröra af missförstånd hos protocollisten, eller också har jag otydligt uttryckt m?g. Till en del instämde jag i Gr. von Plåtens, lill en del i Doctor Björkmans re servation.
Vid bestämmandet af minimikunskaper för alla harn, har jag trott att man först skulle göra sig reda för hvad Staten eller lagstiftande makten i detta fall har ovillkorlig rätt att fordra.
Doctor Björkman i sin reservation har haft rätt, då han sagt alt redan gällande kyrkolags föreskrifter äro nära nog tillräckliga, nemi. ali förä hl rar ne skola åläggas att låta sina barn i deras christen dumsstycken väi och fliteligen undervisas, samt skolläraren aG8 Den i3 februari c. m. tillhållas med flit att drifva barnaläran och undervisa barnen alt liisa i bok.
Jag kun icke fatta alt lagstiftningen liar någon rått att fordra de kunskaper af alla, som icke livar och en kan behöfva i sitt enskildta lif, eller också på grund af de förbindelser han äger lill samhället.
Båda dessa villkor förutsätta olika lefnadsomständigheter, olika förhållanden till samhället, och jag betvifla!' alt, oni Utsktns betänk, anloges, vi då i detta fall hade råkat på det rätta.
Jag betvifla!- att man gör rätt, då man fordrar af alla, att de skola känna första grunderna af naturläran, äga kännedom om det allmännaste af fäderneslandets historia och geographi, äga försvarlig färdighet i Svenska språkets rättskrifning eller ens att de skola kunna skrifva.
Jag kan föreställa mig en mängd af individer i samhället, som uppfylla sin plats ganska väl oell ganska väl uppfylla sina förbindelser emot sig sjelfva och samhället, utan att kunna skrifva, utan ali kunna geographi, utan alt kunna historia.