Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderffapet och Adlen i grund af nämde anmärkningar äierremitkerade Lagsaga. 2:do Huruwida trenne Stä-.chs bistrik i Allmänhet kan medföra hindsrför drh fria öswerläsgmngsrätt, rörande samma ämne som redan lälunda af trennr Srand blifwit afgjordr.
— Och g:o Om Utstottets Betänkande ar af dm brstaffinhet, att det bör af Högloft.
Ridkerstapet och Melen till asta delar bifastaS eller icke.
Att LagUtstoktet hwarken kunnat eller bordt »vidtaga ytterligare ätgärd i ett ämne, som redan af trenne Ständ blrfwik afgjordt, anser jag wara en följdas RegeringsFormens förcstrrst uti 8? §., hworest stadgas, att i Lagfragor stall tre Sländs mening anses för Riksens Ständers bcsiltt; hälfk de Ledamöter uti Lagutskottet, hwilka äro Medlemmar af de try Ständ lvm Betänkandet inststäldt, icke kunde förpstgtas akt widare ventsl-ra vm en tak, h varutinnan cj mindre de fjrlfwa, än ock alle deras Ständs Camerader redan höglidligt fogt deras tanke och bestämt deras öswsrlygttst.
Under hela detta Riksmöte hafwa ock famteliga Utffotten handlad! efter enahanda princip, hwarä LagUttrotteks sivar till Högloft.
Ridderffcptt och Adeln i löttwarmide ämne gruudar sig- Och der ware y8Z Den 2Z Ianuarsf. jämwai man ändamål om Uistokten w'd sä fatta vmständighettr stul-e wara »mur-, dne till sö ök^dt bcswar med redon af den- beredde ttägor, da det l alla foll är oiäkert om N^stotten ku na kwdhjnnL csgiswa utlärande lalle de a nen, hwilke nästan tvid hwarjr Ständs Pl.i.um warda trä Lerås utarbetande remitterade.
Otwmgit medgiswer j o., alk ej nägon stäga som rvrcr tet Minanna borde ttli hufn udsttcligt afgörande utt nägot Ständ »örckoqas, uran pä sätt som blnwir l aktragtt med del! projccker, de Riksdagsordningen, emedan r annat fall^ -ck« tällan den händelse inträffar, Mom nu, att dek ena Ständrts yttrande elter m-ung warder lngrttigt.
Men RegerinesFormen mäste ewedknrd ester-eiwes inttl! dest den warder i behörig ordning räll ad uti alte de omständigheter, hw.lre finnas olan peiige eiler förfelade mot ändawältt, »om älyttas; oa', ur, wär nya Riksdagsordning är ock omförmäldte sel nägorlunda afhulyir dymedelst, att wid tillkom» mande RikSdagar hwarje s äga, stalt, »ä midt möjeligr är, i alle Ständen till vfwerläggnlng pä en gäng föredragas.
Men ehuru enligt RegermgsFormen, uti fläste fall tly Skän.dS mening stall anses för Riksens Ständers beslut, kan lrkwäl dek ,-..g 'unda betagas
Let fjerde Ständer, att iritt öfireriägqa l ett af try Ständ redan afgjordt ämne och Detz uliätande deröfwer meddela eller samma fjekds Ständ wara lwungjk akt mot fin öswertygciie tlllj.ka ett af MedSkänd?rna saktat beslut; oaktadt Detz tanka hwarken iöstr eller binder > sake»; svrhällandel dermed warder en ,handa, lom uti ärender hwilka jörchc-fwas ukt Den 2Z Januari». 98Y uki StändöPlena, hwarest osta endast en Ledamot kan wara af skiljaktig tanke med kela Ekandet; men ändock har denna Ledamot ostridig rättighet, att yttra sin ffiijakliga tanke och sin reservation eller protest till Protocollet, sorn framdeles öswerlemnäs ät Wmänheken att bcdömma, hwUke. för redlighet i tänkesätt, kärlek för Fosterlandet, Med» borgerlig ära, samt ratlwisa och klokhet synnertlgast utmärkt sig.
Beträffande äter sjelfwa Hufwudsaken, som nu ar under öiweriaggninq, sä har jag läsem Ledamot uki Lagutskottet, bidragit ttll UtskvttetS Betänkande; och ej mindre wid författandet deraf, an ock sedermera enär samma Betänkande uti Rids derskapet och AöetnS Plenum första gänken bliswit föredragit, såsom Protocollet derwid utwi!ar, mine rankar sä okonstladt och omständligt yttrat, att jag under äberopande deraf anser mig nu icke be. hösma widare tillägga, än blott dctza talande skäl till bisol! af hwad rikt Betärikandrt är tillstyrkt, nemligen: dels akt ftäga ej är om bestämmande för Afttädes-tid frän andra FrdeiCommitz - Egendomar än dem, hwilkas Stiftare icke sjelfwe uki FidetCommitzBreswet stadgat utkryckeligt hurusedeö med ttll» och ofstyitningen svrhällas dör; dels att dä man päkallar en lika princip wid stadgandet af Lagar hwitt; äga sammanhang med hwarandro, och ei mindre Allmänna Lagen, än cck utkomne af Lagutskottet äveropade Författningar owillkorligt söreskrifwa, att hwar och en, som icke genom brott sörwärkat en sädan rätt, bör till gods njuta Laga fardag, innan hankan wräkas frän den jord han cntingen of enskilde eller af Kongl.
Majtt och Ridd. sch Ad.
Proc. 5 B> Klo Lr - 9YO Den LZ Januarik.
Kronan innehar; mäste det ock wara en åsliden FideiEvmmchJnnehafwar.S Enkas och Arfwingars vstttdiga räll akt ätnjuta fardag wid den Egendom, som endast genom Jnnehafwarens döveliga frånfälle mäste af dem kill annor man afträdaS, fä wida Stiftaren eller Testator derom ej annorlunda fvrordnet.
Dels ock att genom den tillstyrkte
Lagförklaring ej nägon warder lidande eller kränkt uri dest rätt, emedan den FidriCvmmcharik, hwilken enligt samma förklaring kommer, att sednare tillträda FldeiCommiHet än han kanffe förut päräknot, bereder i stället wld sin död ät sin Enka och Arfwingar en lika besittningsförman eller fardag , som han warit nvdfakad att bewilja sin Företrädares Enka och Arfwingar.
Men twärtom warda undanröjde tillfälle för känflvlöse Efterträdare till Fidei^. omm-tzEgendomar, att hädanefter utöswa den vmänffilghrl emot Företrädarnes warnlösa Enkor och Barn, bwarä, tywärr! hittills ej saknas exempel.
Och dä jag derjämte är öfwertygad, att Höglöst.
Ridderffapet och Adrin lika med mig inser nyttan och behofwet af ifräga warande projekterade Lagförklaring; anhäver jag wördsamt det Herr Greinen och LandtMarffalken täktes göra proposition till bifall a hmad af LagUlffoltet uti oftanämnde Betänkande blifwit tillstyrkt.
Friherre Ltsel von Istollllein, Lvsfitr: k ust vig; Denna twist ger mig anledning att wäcka Ridderffapet 06) Adelns uppmärksamhet pä följden deraf, vm Utikvtten wägro upptaga de gjorda anmärkningar af ett Ständ, derföre att fåken af de tre andre ar bstallen- Det fjerde Ständet blir ju derigenom alldeles inaclivt; aminM det är ett fel i Constitu ti»' - Den sz Ianuarit.
991 tronen eller origtigt begrepp om den samma, förtzenge laken undersökning och rättelse.
. Friherre Stjernstestt, esri Lust-U:
Jag medgi^wer gärna rättwisan deraf, att dä i FideiCommGFörialtningar nägon Fardag eiler Aiträdes-ttd icke finnes stadgad, dermed som Lagutskottet till, styrkt mä förfaras.
Men hwad den procedurs anM, huruwida Riksens Ständers Utskott böra upplaga och dftwara ett RiksStäuds äterremitz, om ocksä de trenne öfrige Ständen i nägon sramftäld Lagfråga sig redan utlälik, anser jag det gvara Utskottets åliggande, att i sölje af 44 §.
RiksdogSOrdningen, sädan Remch, efter sig företeende ffäl och omstäns Ligheter, utreda och förklara, tä mvcket häldrs som nägon allmän stadga innom RlksStändm icke kan anses fiss dem som afgjord, innan De samteligen sig mlätit; och till egenskap afLag jordras Konungens Sanktion, derwid ett Ständs särskildta mening möjeiigen kan werka till ässing; önsk ndsS jag att en sädan uppmärksamhet af Utskottet» framgent mä »varda i akttagen.
Friherre Lilienstjerna ansäg Lagens stadgande angäende Fardag jä mycket mindre till sörewarande fräga wara lämpeiigk, joni ben innef ttar en Testamenks-lwist, wid hwars afgörande Testators yttersta wilja är det enda rättesnöre som bör föstas, och det c» kan fela, att ju Testator mätte stafwa uttryckt en sadan sin wilja i affeendö pä den Testamenterade Egendommsns tillträde och disposition ester sin död, hälst t annar sali desi 992 Den sz Ianuarkt. förordnande ej kunde Magnäs egenskap af Testamente. Grefwe Oe ia Lareis, Iscob: Hwad den sista fräsan orminge, rrodde han att den borde ' till ConstitutionsUtssotket remitteras.
Grefwe Norner, ^ciolpk 6ör»n, förklarade sin tanka wara, att frägor af den beskaffenhet lorn den törewarande, genom tre Skänds beslut kuude anses algjorde; men gtt icke betz mindre det alltid siode det fjerde Ständer öppet, att l samma besiuk Instämma elier för sin del salta ett annat.
Grefwe I)o Is Osrclie yrkade att dä ett Utskotta yttrande ej kunde lörestrrfwa nägot beslut, more det alltid Utskottets skvldighet att oaktadt en sak hvs tre Ständ more afgjord likwal upptaga och belwara de anmärkningar som i det fjerde blifwit gjorda.
Herr Grefwen och LandcMarskalken frägads vm Ridderskapet och Adeln behagade besluta, att ehuru Utskottet ansett fåken genom tre StändS beslut afgjord, dek likwäl mätte upptaga och deswara Ridderffapets och Adelns anmärknilrgar innan Högloft.
Ridderskapst och Adrin deröfwer stadgade sin mening.
Herr i sklms», Otto ?reöric:
Jag kan ej inse hwumll ett dylikt beslut skulle gagna, hwarigenom Uiskotien dleswe älogde att deswara en elier annan wid deras Betänkande gjord anmärkning, fastän ftelkwa Betänkandet genom tre Sländs beslut bits - Den 2Z Januarit. 99; bljswit Wadt och säl,inda icke kan förändras genom de anmärkningar fvm t vek fjerde Ständer blifwlt gjorda, om vM d-tza äro gansta wäl grundade.
U.stotren äro neg svfjelfalka med att utreda och yttta sig öfwer ämnen som ännu icke äro afgjorde, utan oll DertiS lid bör upptagas med besvarande af sädane anmärkningar, hwarpä ändä icke kan löija något resultat.
Herr Grefwen och LandlMarffalken gjordr derefter proposition till Bifall ä LagU.stotletProtocollöUrdrag, hwilksn med Za desivaradeö.
Herr Grefwen och Lan-tMar staike», anmälte ait en förfrågan blifwit hos honom gjord af de Comrmkerade, lvm blifwlt utmalde att förfat, ta ert Sammandrag af Betänkandet öfwer Bränwinsdränningrn, samt de derwid gjorde anmärkningar, dels huruwtda det första Betänkandet i detta ämne, borde , decia sammandrag upptagas, delon, det äläge Herrar Commrrerade akt deröfwer afgrfwa siik eger yttrande.
Efter nägon kort öfwerläggning och fedan anmärkt blifwit, sa wäl att srägan nu mors endast vm det Betänkande som warit under afgörande, som alt nägol fäcstilt yttrande af Ständcis Corn, nmerade öfwer ett Utstötts Betänkande ej tunde äga rum, Lä det stöde hwar och en Ledamot fritt alt r Ständer deröfwer yttra sina tankar, stadnade Ridoetstapel och Adeln wid den mening, air Comnmeradr endast agde atk afgtfwa M Samman ökKL - 994 Den 26 Januari!. drag af de förenade Utskottens Betänkande jemte de Lerwid gjorde anmärkningar.
Ridderffapet vK Adeln älffiljdes kl. 2.
In 66sm kleming.
Fredagen den 26 Januari!'.
Plenum kr. half 10 förmiddagen Justerades följande:
Utdrag af prorocoller häller i Högloft.
Bidderskaper och Adelns plenum den 2Z Ianuarit 1810.
S- D- Elte»' uppläsandet af LagUtssoktets »ftätne ProtocovsUldrag af den 11 sistledne December, i anledning of Högloft.
Ridderffapet och Adelns äterremrtz; biföll Ridderffapet och Adeln till alla delar berörde Utffotts Betänkande af den y sistledne October, rörande Fardag ä FideiCowmitz Fastighet för en afleden Jnnehafwares Sterbhus: Hvarom de öfrige Refpective Ständen genom Utdrag af Protvcollel wänligen ffulle underrättas.
Ot lugrs.
S. D- Företogs till ftukeligt afgörande Lag» Utffotteks den 2l sistiedne
December pä bordet lagda Utlätande ö-wer de hvS Högloft Ridderffapet och Adeln samt Wällöf!
BorgareStändek gjorda, till Ulffottet remmmerade anmärkningar, öfwer
DeZ den Den 26 Januaris. 995 den 26 sistledne October aigifna Betänkande, angående S,ö- och Gränfe-Tulls jamt AcciS-rätkerS upphäfwande; och bcsiöt Högloft Ridderfkaprt och Adela arr krit de semnkningar LagUkffolttt i detta sitt Utlärande föreflagir bifall lemna: Hwarom de öfriga N"'p elive Ständer, genom Utdrag af Pro» tocollet »vänligen skulle underrättas. luprs.
S> D- Föredrogs 3 nyo StatSUkffottetS den ,0 dennes upplästa och pä bordel lagde Memorial, angående KronoFlsken, Qwarnar, Färger, Broar och Krogar, med flere, hwilka för Kronans räkning äro, dels pä witza är och dels pä obestämd tid, utarrenderade ; och beslöt Högloft- Ridderfkaprt och Adeln akt kill alla delar gilla hwad StatsUtfkottek ukl berörde Memorial föreslagit; hwarom de öfrige Reipective Stänben genom Utdrag as Protokollet »vänligen skulle underrättas, vr tuprs.
Friherre llssrra, ^xel, anmälte stg att tala,' och utbad sig, utan att wilja med werkelrga talare nätä sig, fä för Herr Greswen och LandtMarsschken 'örklara sin wördnassulla tacksamhet föe det Herr GrefMn och LandtMarskalken wld de under detza dagar förefallne Högkidlige tillfälligheter, sä ofta träga warit om Riksens Ständers och deribland Ridderskapet och Adelns »värdighet och med Coostilukionen enlige företräden de samma sä »verksamt yrkat och i akttagit: görandes sig Friherre bjerta förwitzad att Högloft.
Ridderssaprt och Adeln uti delta Hans för Herr Greswen och LandtMarskalken yttrade tänkesätt skulle instämma.
Repades ett starkt och enstämmigt Ja.
Herr §96
Den 27 Januari».
Herr Grefwe» och LandrMarssalke», betygade Ridderstam och Adeln och Friherre gjerts, sin tacksamhet öfwer det för ho w'-. nu ädsgalagde erkännande af hans redliga wilia, försäkrandes att ingenting warit eller kunde wara honom dyrbarare än Högloft.
Ridderstam och Adelns aktning ätujuta och förtjena.
Derefter asiäaade kl. 10 Högloft.
Ridderstam och Adeln till det Kongl Slottet för att, jemte sine ResMtive MdStänder mangrant, näst före olla Civile och MMaire CvrpMnr di,fwa för Hans Kongl. Höghet Kronprinsen cari presenterade.
In 66em protocolli 6. L i 1 v e r It 0 I pe, Lördagen den 27 Januaris.
Plenum kl. half ic> förmiddagen.
Justerades följande underdåniga ffrifwelfer till Kongl. Maj:t.
Srormägtigste AUernädigste
Aonung!
Till fölie af RegrringsFormens 96 §. hafwa Riksens Ständer ötwerenökommt om den Jnstru» ction lör deras Iustitie-Omdudsman, hwilken till Eders Kongl. Majit härmedelst i underdänighek Zfrmlemnas.
Rikfens Ständer hafwa anfelt lämpligast, akt ti - Dm 27 Jlanuarii.
997 tiden frän hwilken utöswandet of Justitie-Ombudsmannens befattning stall taga sia dö jan, mä räknas ifrån lamma dag , dä d n Rcg^nngkForm ontogs, l hwilken Emdekers tillwarelle st dgades, eller frän den 6 Juni! 1809; äswen <om R kUnS Ständer funnit Jujirtie Ombudsmannens (5xped!t>an böra utgöras as cn Secreterare och twenne E -ncellister, för hwilkaS, jemce en Woktmastar S, af' täning nödige Medel framdeles komma att austäS.
Ständer framhärda re. ^»struction för Riksens Scänders IustitleMmbuvsman.
L. r. Riksens Ständers IustitteOmbudöman stall hofwa en allmän tillsyn vimer Lagars, Författrlngars 06) Jnstructionrrs efterlefnad af Domare, Embets- och Tjensteman, lamt om de i sina Emberens utöfning ak mäld, mannamån eller annan orsak, någon olaglighet begä eller und-rläta att sina Embetspligter behörigen fullgöra, dem wid wederdörstga
Domstolar i Laglig ordning derföre tilltala eller tilltala luta.
Konungens JuststieEancellers göromäk och förhäliande, mä JustikieOmbudsmannen dock icke i nägol fall ätala; liksom ock ZustitieOmbudsmannens göromål och förhäliande ej äw af egenstap att kunna af JustitieLancesteren ätalas. §. 2.
JustilieOmbudsmannen bör förnämligast anmärka och beifra sädane af Domare, Embets- oc!) Tjenstemän beqängne fel, som synas honom antingen härröra strän egennytta, wrängwifa, wäld och Ridd. och Ad. Pror. z. B. grof 82 » - 998 Den 27 Januaris. grof försumlighet, eller bereda en allmän osäkerhet för Medborgares rättigheter. §. z.
Förmärker Justitieombudsmannen akt nägon Domare, Embets- ellerTjensteman, ulan wräng afsigt, endast af owarlamhet felat, mä han fädant Konungens JustirieCanceller wid banden gifwa, likwäl utan att sitt tillkännagiswande med »ägor pästäenl>e beledsaga. S. 4.
Skulle den oförmodade händelse inträffa, att antingen hela Konungens Högsta Domstol, eller af Dest
Ledamöter en eller flere funnos halma, af egennytta, wrängwisa och försumlighet, sä orätt donu, att derigenom nägon, emot tvdelig
Lag och Sakens utredda och behörigen styrkta förhällande, mistat eller kunnat mista lif, personlig frihet, ära eller egendom, ware Riksens Ständers Justitieombudsman ptktig, att, wid RiksRätt den eller de felaktigt under tilltal ställa, samt till answar efter Lag befordra, och före alltid dä Justitieombudsmannen sjelf talan. 5- Dä Riksens Ständers ConstitutionsUtssott, med anledning af StateRädets Protocoll, enligt hwad NegeringsFormens 106 § förejkrtfwer, stäit nägon SkaköNädetS Ledamot, eller den i Commundo mäl Konungen rädgiiwande Embetsman, under tilltal af Justitieombudsmannen, äligge honom likattdes, att, inför NiköRättrn sjelf talan föra. tz. 6.
Den 27 Ianuarn. 2^ §.
6- ZusiilieOmbudsmannen äger i andra fall ände i nastsvregäende twenne Z. § omnämde, att antingen sjelf, eller genom sädane as honom behörigen befullmäktigade Ombud, som äro berättigade att för andra wid Domstolar tala, söra de Actioner emot Domare, Embets- om Tjenstemän, hwartill han finner sig föronläten.
JustirieOmbudsmannen äge dock, innan rättegäng anftälles, och der han lä nödigt prölwar, akt lemna den eller dem, hwilka äro i fräga att tilltalas, tillfälle att, inom kort af honom föreskriswen lid, inkomma med de upolySningar, till hwilka de kunna anse sig befogade.
Af Konungens Embetemän i allmänhet mä han fordra den Lagliga handläggning, som de efter rmgsFormen, äro skyldige att honom lemna, samt as alla Fiscaler äska och rrhälla biträde att anstal, la och utsöka Actioner, samt rattegängs former bewaka, efter de föreskrifter, hwilka han dem böe meddela; ägandes han, hwad wites föreläggande beträffar, dertill lika rätt med Konungens JustitieCanceller. §- 7- Skulle, emot förmodan, JustitieOmbudsmanr nen nägon Domare, Embets- och Tjensteman, uran ffäl, tilltala eller tilltala lära, eller, genom obehörige tillmälen och olaglige pästäendrn, förolämpa, ware han lill answar och plikt derföre lika med Actorer i allmänhet, ester L^g och Författningar, skyldig.
För ätak och pästäenden,som wederbörande Fiscaler, enligt med, och läledes icke uiöfwer JustilleOmdudsmannenS föreffrister, anföra, ware han answarig. 8- 8- ivOv Den 27 Januarki. 8- 8- JustitieOmbudsmannen wä, när lian det nödigt omer, ölwerwara Högsta Domstolens, Rsscrs Almänna ärenders Berednings, Nedre JustitieRevisionens, HotRätternes, de Kongl. och alla lägre Domstolars, samt de, genom Nege, ringens tillförordnande, med Allmänna Oeconomi» ssa mäl befallning ägande Werkö öswerlägqningar och b<siut; dock utan rättighet, ett sin mening d->rmid yttra, somt äga tillgäng till alla Domstolars, C-oilegiers och EmdetsWcrks Prolocoll och HanLltngar. 9- Klogar nägon hos JustitieOmbudsmannen öst rvrr Dom re, Cmbets- och Tjrnstcmäns åtgärder rch sin klagan ssristeligen föriattadt, med fullständiga Handlingar och demis söker styrka, mä JustltieOttchudsmannen, om han ester de i första och andra §.
§. bestämda grunder, fi mer sakens dessassenhet och wigt det fordra, ätala eller atala läts sädane ätgä der, eiler 1 annat fal! ssusteligrn an» ivila den Klagande att, der honom sä godt synes, Konu gens JustirieCancelltr om laga rättelse a«'öka; dö andes wld alla k,»fällen, dä Klaganden sädant öskar, JustitieOmbudsmannen täta meddela honom bewis, att han Klagoskriften emotkogik. §.
IO.
Hor Konungens JustilieTaneeller lemnat, utan afst-nde nägvn hos honom omedelbarltgen eller esker JusttlieOmbudsmannens hänwisntng, af enskild Man anmäld klagan, hwilken JustitieOmbudsmaniien anser wara pä goda stäl grundad, ä ligge - Den 27 Januaris. ivor sigge det dä honom, ott ester den tids förlopp han nödig pröfwar, ehwad wälet är af -allmän wigt eller icke/ och sedan han utl JustitieConcellers Embetets Eppediton ir hämtadt behörig kännedom af sokcns tillstånd/ gilwa den Klagande del lagliga biträde/ jorn han finnér omständigheterna fordra § n Anser JustitieOmdudsmannen nödigt/ stt nägon Domstols/ nägot Cvllegll eller nägot EmbetsWerks åtgärder > allmänhet mä granstas / gore h n derom underdänig anmälan hos Kongl. M j:t, hwllken allena det tillkommer/ art om en ladan granskning förordna.
Warder den af Kongl. Ma>:t anbesald, äge JustitieOmdudsmannen rättighet, att, utan deltagande i förrättningen, derwid tillstädes wara/ för art kunna med upplysningar tillhanda gä. § 12- Haswa Riksens Ständer eller Deras BaneoUlstott, eller as Riksens Ständer förordnade Revisorer/ funnit stät att ställa Fullmäktige i Banken eller RikSgälcsContoiret under tilltal/ äsigge det Justitieombudsmannen att sjelf, eller genom Ombud, sädan talan utföra. § !Z.
JustitieOmdudsmannen mä, enar han sädant nödigt finner, genom resor i Landsorterne, sörffaffa sig upplysningar om Lagffipnlngens tillständ.
Dock fä reje,kostnaderne derwid ej vfwerstiga den Summa penningar, Riksens Ständer dertill anflä, och för hwiltcns rälta anwändande JustirieOmduds' man - ivor Den 27 Ianuarir'. mannen är skyldig att hwarje är redo och räkning göra. T. 14- JustitieOmbudSmannen äligge, wid hwarje Riksdag, tilt Riksens
Ständer aflemna en allmän redogörelse sör sin förwaltnmg af det honom förtrodde Embetel, samt berun utreda LagikipMligeus tlllsiand l Riker, anmärka bristerne uit Lagar, Författningar och Allmänna Hushällningen, samt uppgrfwa Förslag till deras förbättring.
Ware han ock skyldig alt, emellan Rlksdagarne, ärligen ett utlätande öfwer dcha ämnen, genom trycket kungöra. 8- 15.
Finner Justitieombudsmannen, att antingen tiägon Lags elier Författnings otydlighet eller Domares eller andra EmbetSmänS skiljaktiga begrepp om betz ändamäl föranleda till olika eller origtlga tillämpningar deraf, bör han i sin berättelse till Riksens Ständer, orka en, tlll enhet och sammanbang l Lagskipntngen werkande, förklaring af en sädan Lag. §. r6.
Skulle JustitieOmbudSmannen erfara något, emot Lag stridande, Rättegängs bruk worå wid Domstolarne eller Publika Werk, eller hos Embersmän gällande, mä han vrrgtigheten deraf l sina berättelser anmärka- Wore äter nägot sädant bruk, i brist af Lag, antagits, äligge det honom ott för Riesens Ständer framställa angelägenheten af en fullstanb-ga e Lagstiftning, sä att all
Dom mä pä klar Lag grundas. §» Dm 27 Janu-rll. ivo; §. 17. Justitie Ombudsmannen bör inhämta full, ständig kunskap om anledningarne till aklagade personers häktande och om tiden af deras hallands i fängsiigt sörwar, t hwiiket afseende honom ästgger att besöka Fängelserna i Husnrudstaden och under sina relor, demi Landsorterna, ock derwid göra sig underrättad om langarnes skjörsel och underhall; hwarjemte sä besk ffade Fäng-listor som de, hwilka Konungens JustrlieLanceller tillställas, äfwen till JustikieOmbudsmannen af wederdörande skolo insändas. §. 18- De Förklaringar öfwer Lagar, som Högste
Domstolen, uppä mkomne förftägningar af Domare och Embetömän, gjfwit, skola af wederdörande t Högsta Domstolen Föredragande opåmint Justitieombudsmannen tillställas, för att af honom samlas och behörigen hos Riksens Ständer anmälas; hwarwid han bör tillkännagiswa om han finner näaon sädan förklaring wara olämpeljg, eller under namn af Förklaring ny Lag stiftad. § 19.
Skulle i ärender, rörande Allmänna Hushållningen eller elststaf allmän beskaffenhet, JustltieOmbudsmannen förmärka nägon anstalt nödig till befrämjande af Konungens och Rikets bästa och wäl« trefnad, mä hoS Kongl. M j:t han ock underdänig anmälan derom göra, till den uppmärksamhet Kongl. Majrt t
Näder finner sädgnt förtjena. § 20.
IOO4 Den 27 Januari/. §- 20.
Anmärker JustitieOmbudsmannen akt nägon Författning icke efcerlefwes, utan fallit t glömsta och finner tillika der wara uran l yrka ott den ffulle » kraft oä) werksamher äterställas, ma han, om dek beror af Kongl. Majit ott en ladan Försatt, ning upphäfva, göra derom underdånig hemställan, eller i annat fall förhållandet för Riksens Ständer anmäla.
Pä enahanda sätt förfare JustitieOmbudsmannen wid sädane Lagar och Författningar, hwilka han finner e> stä i förening med nu antagne RegrringeLagar. §. 21.
Skulle de af Riksens Ständer i allmänhet, eller as Sränden hwart för sig, eller af en hel Landsort eller Stad, under Riksdag underdänigft andragne Befwär, innan desi flut, icke hmna att af Kongl. Mast ashjelpas, ängar JustitieOmdudsmannen ott t Kongl.
Cancelliet emottaga der, öfwer utfallande Kongl. Resolutioner och räta Lem Ständens Cancelliet tillställas- Z delta afseende bör en förteckning pä v^vanberörde delmar wid Riksdagens flut strän Ständens Cancelliet till JustitieOmbudsmannen aflemnas; ägandes han att om deras afgörande, der sä fordras ffulle, hos wederbörande Föredragande päminneijer gora. 22.
JustitieOmbudsmannen, forn förer ordet i, bland de, till Tryckfrihetens wärd, af Riksens Ständer walde Commikerade, bör med synnerlig uppmärksamhet och nit iakttaga hwad Riksens Ständer, till ffyddande af Tryckfriheten stadgat. §» 2 I» Den 27 Janunrlk. ivoy § 2Z.