Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag samma vare om stöld af denne sker medan han å Fästningen qvarhåiles j” dels föreslagit, att de Personer, hvilka för, andra eller flere resor föröfvad stöld blifvit straffade, böra förses med något outplånligt märke å kroppen, så att det likväl icke genast kan af hvar och en skönjas, hvilket märke borde utvisa huru mångå gånger Personen, för tjufnad varit straffad, om stölderrie skett med eller utan inbrott, samt om kortare eller längre tids Fästnings- eller Spinnhus-arbete blifvit ådömdtj dels ock tillstyrkt antrgande af en sådan Författning, att då lagförd och häktad tjuf uppgifver sig hafva enahanda brott, antingen å ett eller flera ställen på andra Oter begått, eller Ransakningen dertill g ifver anledning, det borde vara Domarens oviikorliga skyldighet, att genom Brefvexling med den eller de Domare, innom hvilkas Domsområden den eller de uppgifna stölder skola vara löröfvade , äska laglig undersökning om förhållandet, hvilken dessa då skulle vara skyldige, att genast anställa sunt att det Pro-' tocoll, hvilket dervid löres, utan dröjsmUtill Ridd, 0. Ad.
Afd 57, 58. 45° Den 24 Martn, e. tis, Tomaren, sorn undersökningen begärt, öfversända ; äfvensom att, enär de omständigheter af dessa UndersökningsProtocoll utrönas , det anledning ej är att någon med tjufven varit i gerningen delaktig, att Målsäganden icke yrkat brottslingens inställande å berörde ort, tor härmare utredande af förloppet vid stölden och det stulnas användande, samt i öfrigt, att ej eller något sådant vid undersökningen förekommit, som lagligen fordrade det den brotts?
lige personligen vid den eller de Domstolar, som Undersökningarne förehaft, borde höras och sig föiklara, Domstolen, som de samma begärt, måtte äga, att, efter anmälan af förhållandet hos ÖfverDonraren och i anledning deraf erhållen tillåtelse, på en gång öfver alla den tilltaltes erkände förbrytelser sig utlåta* 1 ''
' Af Utskottets Ledamöter hafva likväl
Hr Borgmästaren Björkman, Hr Lagmannen Palmborg, Herr Borgmästaren Alin, Herr Professoren Doctor Hagberg, samt Herrar Assessorerne Danckvardt och Gyllenhahl varit derutinnan skiljagtige, att de icke ansett sig böra tillstyrka skärpning af de uti allmänna Lagen och särskildte
Författningar för tjufnader redan bestämda bestraffningssätt ; hvarjemte Herr Lagmannen palmborg, för sin del, ansett den föreslagne åtgärden, att utmärka dem, som mt-r än en gång blifvit för stöld straffa? de, icke medföra den verkan, att dylik» brott derigenom skulle förminskas.
Den 24 Martti, e. m. 451 Fran Riddarhus Utskottet:
Af den 18 dennes; i;o I anledning af RiddarhusDirectionens afgifne Berättelse, om hvad under Riddarhus^ ärendernes styrelse och förvaltning sedan sista Riksdag sig vid Riddarhuset i allmänhet tilldragit. 2:0 Angående Löne-förhöjning för Riddarhusets Embets- och Tjenstemän samt indragning af fyra RiddarhusEirecteurers Ho-, norarier.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Högloft i ge Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm, den 19 Martii 1S18. S. D.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 4 dennes aflåtne, samt den 14 i sammi Månad på bordet lagde Memorial, innefattande Anmälan, att Hans Maj:t Konungen, genom Nådig Skrifvelse till StatsUtskottet, af den 24 sisth Febr. återtagit Dess Högstsalige Herr Faders, till Utskottet under den 23 Dec. nästledit år aflåtna , Nådiga Proposition om bestämmande af 600,000 Francs i metalliskt
Mynt för den årliga ErsättningsSumma af 200,000 R:dr Svenskt Bancomynt, som vid 1815 års Riksdag blifvit Kongl. Majit och Dess Efterträdare på Svenska Thronen tillslagen \ ansåg Ridderskapet och Adeln, som i detta förnya’; 45
Nådiga tänkesätt funnit ökade anledningar till undersåtelig vördnad och tacksamhet, sig äfven böra för sin del instämma uti det Högvördige PresteStåndets fattade och genom ProtocollsUtdrag af den 17 dennes Rid* derskapet och Adrin meddelte Beslut, det måtte Riksens Ständer , genom en underdånig Skrifvelse tili Kongl. Maj t, betyga deras underdåniga tacksamhet för Kongl Majts nådiga åtgärd härutinnan , samt Expeditionsutskott et anmodas att med Förslag till en sådan underdånig skrifvelse till Riksens Ständer inkomma; hvarom de öfrige Respcctive RiksStånden skulle vänligen underrättas.
Föredrogos å nyo och gillades följande från StatsUtskottet inkomne , samt den 14 och eftermiddagen den 17 dennes på bordet lagde Utlåtanden: 1:0
Af den 4 dennes, angående nödiga me. del till Drottningsholms Broars iståndsättande. 2:0
Af samma dag, angående ny Stats reglerande för Gripsholms Slotts- och DjurgårdsBetjening. 4 0
Af den 5 dennes, i anledning af Riksdagsmann 11 Eric Mörtbergs Motion, omförändring i Rotermgen v.d Westerbottens Regemente.
Den 24 Martu, e. ni. 453 5:0
Af samma dag , öfver Riksdagsmannen Jon Jonssons Memorial, angående Kronotionde-!
Spannmålens utgörande till Stockholms Stora Barnhus. 6:0
Af samma dag, i anlednmg af Herr Landshöfdingen Friherre B. W. l ocks Motion, angående en till Upsala Barnhu; donerad Kro, nofordran. 7:0 Af samma dag, angående Riksdagsmannen Johan Olsson långbergs Memorial, att få betala Osmundsjernet efter Kronovärdi, utan någon förvandling elter Markegång.
Sto Af samma dag, i anledning af Riksdagsmannen Anders Sandstens Memorial angående Ädelfors Guldverk.
Ut Sopia. S. D Föredrogos å nyo StatsUtskotfets den 4 dennes afgifne samt den 14 i samma månad på bordet lagde 5 serskilte Memorial, innefattande svar på Återremisser af Utskottets den 23. och 31. sistiedne Januarii meddeldte Utlåtanden: 1:0
Angående förhöjning uti Postskjuts^ ningslegan. 2:0
Om bidrag af Allmänna medel till fulls bördande af Hamnbyggnaden i Malmö. 3:0 Angående föreslagen rättighet till Skattelösen af Lotshemman. 454 Den 24 Martil, e. m. 4:0
Om förbättring i Länsmännens Lö; ningsviikor. 5:0 Angående ersättning till Städerne för deras andel uti Accis- och BakugnsPenningarne.
Men som Ridderskapet och Adeln den 9. och 17. sistledne Februarii redan bifallit Stats-; Utskottets sistnämnde Utlåtanden , fann Ridderskapet och Adeln att Utskottets nu ifrågavarande fem Memorial endast borde läggas till Handlingarne.
Föredrogs å nyo Statsutskottets, den 4. och 5. dennes afgifne , samt den 14.
Och efte1 middagen den 17. i samma månad på Bordet lagda tvänne Memorial, innefattande svar på Återreinisser a£ Utskottets den 12. sistledne Januarii och 4. nästledne Februarii meddelte Utlåtanden : 1:0 Angående Segelleden genom Baggens; Sundet och södra Stäket, samt 2:0
I anledning af Kongl.’ Maj:ts Befalla ningshafvandes i Norrbottens Län underdåniga Skrifvelse den 29.
November 1817, rö4 rande anstånd med indrifvandet af den återstående delen af Westerbottniska Lånet , som skall erläggas af Invånarne i Norrbottens Län.
Och som de öfrige Respective RiksStån; den redan bifallit Utskottets sistnämnde Utlåtanden, fann Ridderskapet och Adeln lör godt, Den 24 Martil, e. m. 455 att äfven för sin del, vid berörde t vänne Utlåtanden nu mera låta bero.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 5 dennes aflåtne samt den 14 i samma månad eftermiddagen på bordet lag. de svar, i anledning af de hos Hedervärda BondeStåndet gjorde Anmärkningar vid Statsutskottets den 17 sistledne Januarii meddeldte Utlåtande öfver RiksdagsFullmägtigenC F. Bergs Memorial, innehållande Förslag om allmänna Brandförsäkringslniättningens ställande under tillsyn af Riksens Ständers Fullmäktige i Ban.' quen och RiksgäldsContoiret; fann Ridd'rskapst och Adeln, att enär Utskottets sistnämnde Utlåtande redan blifvit den 27 sistledne Januarii af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Utskottets ifrågavarande svar nu endast borde läggas till Handlingarne.
Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning af SiatsUtskottets den 4 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet laede Utlåtande, angående redovisning för Stats Verkets förskott till tryckningen af RiksStåndens Protocoll, jemte Bihanget dertill vid 1815 års Urtima Riksdag, blef samma Utlåtande i anledning af Herr Silfverstolpes, Gustaf Abraham, dervid gjorde Anmärkningar, till StatsUiskottet återremitteradt.
Ut supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från Stats- och BancoUtskotten inkomne samt den 14 och eftermiddagen den 17 dennes på bordet lagde Betäokanden: 456 jDen 2 4 Martil, e. m. j:o Af den 4 dennes, angående vackt fråga om förhöjning uti de tor Riksens Ständers Revisoier af Stats- Banco- och RiksgäldsVerj ken anslagne Arfvoden: 2:0
Af den 10 dennes, angående justering inför båda Utskotten gemensamt af de föreskrifter, som skola gälla för Riksens Ständers både Pennings Verk.
S- D. Föredrogos å nyo och gillades följande från RancoUtskottet inkomne samt den J4 och eftermiddagen den 17 dennes på bor^ det lagde Betänkanden: t:o Af den 4 dennes, i frågan huruvida de F’deiCotrmisser, hvilka, enligt serskild nådig tillåtelse, fått med Inteckning graveras, må kunna af Riksens Ständers Banque såsom Pant antagas. 2 0
Af samma dag, angående Låne-rättigheten i Banquen för de uti Philipstad belägne fastigheter. 3:0
Af den 10 dennes, i anledning af väckt fråga om fördelning af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer öfver Stats- Banco- och RiksgäldsVerken; tryckning af samtelige RevisionsBerättelserne; publicitet af BancoVerJ kets granskning i hela dess vidd och upphörande med hittills vanlige förseglade Berättelsers afgifvande.
Ut Supra. S, D. Vid förnyad föredragning af Banco* Den 24 Martil, e, m. *57 Utskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, till upplysning, angående de, sedan 181
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 10 dennes afgiina samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande , angående förändring uti de innom BancoVerket gällande Befordrings-grunder , enligt hvilka tredjedelen af Banquens Cornmissarier vid yppande ledighetér tillsättes endast af Frälsemän, b le f samma Betänkande, i anledning af åtskilliga dervid gjorda anmärkningar, tillBancoUtskottetåterremitteradt.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om tillåtelse för en och hvar att emot Svenskt SpecieMynt i Banquen: tillbyta sig omyntadt "
Guld och Silfver; blef samma Betänkande, på grund af dervid gjorde Anmärkningar, ^till Utskottet återremitteradt.
Föredrogs å nyo ConstitutionsUtskottets den 5 dennes allåtne samt den 17 i samma månad eftermiddagen på bordet Iagde Memorial 3 innefattande svar pä Ridderskapets 458 Den 24 Martil, e. nu och Adelns Återremiss af Utskottets den 30 sistledne Januarii meddeldte yttrande, angåen» de
Representationsfrågans närvarande skick j och sorn de öfrige trenne Respective RiksStånden vid Utskottets sistnämnde yttrande redan låtit bero, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att äfven för sin del uti enahanda beslut med bemäldte Riksstånd nu mera instämma.
Utdrag af Protocollet , hållit hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm , för* middagen den 24 Martii 1818• S. D.
Remitterades till Lag; samt Allmänna Besvärs- och OeconomiasUtskotten ett Memorial af Herr von Greiff, Johan Ludvig, an:’ gående Skallgångar.
Föredrogs å nyo och gillades Statsutskottets den 4 dennes afgifne samt den 14 och 19 i samma månad på bordet laede Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Pro3 position om medels anslående till kostnaderne vid en förbättrad Fångforsling och Bevakning.
Den 16 Mari f. m. 3oi mit till eganderätt af så väl desse som flere tillslagne, men förlorade hemman, gårdar och lägenheter, kan inhämtas af liber daticus Lundensis.
Då Motionairen yrkat, att maximum för arrende-auctioner blifvit utsatt betydligt mindre, än det derföre stadgade Reglemente föreskrifver, uppmanas han att uppvisa det af honom åberopade Reglemente.
Kan han framte något annat, än de allmänna föreskrifter, som för desse arrenden finnas i Kongl. Brefven d. 27 Augusti 181-7 och den 3 Maji 1821, blir det för vederbörande något alldeles nytt och okändt.
Föreskrifterne i desse författningar äro följde, och Motionairen uppmanas å nyo att bevisa, vid hvad tillfällen de blifvit öfverträdda.
Om så skedt, hvarföre besvärade han sig icke, då DomkyrkoRådet hade den lyckan, att äga honom ibland sine Ledamöter, och, som han sjelf uppgifver, äfven till Ordförande.
Detta hade varit ett rakt och lagenligt steg, men att i ett RiksStånd kasta skugga på Embetsmäns förvaltning, utan att de kunna komma i tillfälle att sig förklara, är ett behandlingssätt, som endast lärer anstå Motionairen.
I hvilket
Reglemente står eller kan stå, att afseende vid arrende-vilkors fastställande bör göras på fattige eller rike?
Kan någon känna, hvem som stannar för budet å en öppen auction? 302 Den 16 Mars f. m.
Vidare anmärkes, att beslutet att förändra arcbitecturen af
Domkyrkans tak var fattadt och till en stor del utfördt, innan Motionairen var född.
I detta fall besvärar lian sig öfver de döda.
Det skulle vara upplysande att få veta, hvarest de Göthiska spiror suttit å Domkyrkan, som Motionairen omtalar vara nedrifna.
Ännu märkvärdigare vore att känna, huru många iooo R:dr blifvit använde på målning af alabaster och marmor, som ej borde målas, då det är en gifven och uppenbar sak, att på de stycken å Predikstolen och Altartaflan, hvarå alabastermålning är anbragt, ingen punkt blifvit målad, som icke förr varit det.
Med yttersta noggrannhet iakttogos de gamla fbrmerne och prydnadssättet, för att undvika den med skäl klandrade contrasten emellan det gamla och nya.
Motionairen tillstyrkes att först undersöka, innan han uppgifver ett förhållande, som han icke känner.
Herr Rosenschöld uppgifver, att hemman äro bortarrenderade emot i5 kappar tunnelandet.
Brefvet den 27 Augusti 1817 föreskrifver, att minimum nödvändigt måste vara 27 kappar tunnelandet öppen jord.
Maximum är och måste vara högre.
Jag får först betyga min förbindelse
Den 16 Mars f. m. 3o3 hos den siste Talaren derför, att han genom sitt anförande gifvit mig anledning att närmare upplysa ämnet, och att gå in i bevisning af de facta, hvarpå jag byggt min motion.
Denna bevisning kan icke nu vara fullständigt till hands, men jag förbinder mig att lemna den sådan, att den icke blott skall uppfylla den värde Talarens, eller dens som uppdragit åt honom att tala, önskan, utan äfven mer än de önskat.
Emedlertid må det tillåtas mig uppläsa något ur en tryckt handling, som torde upplysa en del af hvad jag yttrat, nemligen en skrift, ingifven till BiskopsEmbetet i Lund af en Domkyrkans Tjensteman, som icke sedermera blifvit vederlaggd, hvarken i officiel väg eller i någon tidning.
Den är tryckt i Lunds Veckoblad för år 1827 d. 3oMaji, och deri förekommer följande: ”Jag får underställa andras omdöme, hvari nyttan elder nödvändigheten består att, till dryg "kostnad för den utarmade
Domkyrkan, gedom renovation, vanställa dess dyrbara forn"tids-monumenter.
Är det månne öfverensstämmande med närvarande tids smak, att "på en altartafla af marmor tillstoppa mun”nen på hvarje figur med rödfärg: att utstyra en del med röda, andra med gröna "tröjor, med gullskägg och med gyllene hår: ”att icke ens låta de sköna alabaster-pelar”nes Capiteler blifva befriade från handt"verkarens grofva färgor?
Skulle man ieke "tro sig försatt i den crassaste medeltid, 3o4 Den i6 Mars f. m.
"då man på graf-monumenterne af sten ser ”chcruber framtitta med smink på kinderna, "och de större figurerna liksom blygas öf"ver sitt guld och sina svärtade mustacher?
”Sjelfva den ryktbara Alabaster-Predikstolen har icke en gång blifvit lottlös af den"na målarens frikostighet.
När härtill kom”mer det för flere år tillbaka utdömda Or"gelverkets prydnader med en klädsel, som ”nästan liknar en mångfärgad Harlekins-kå"pa; den nya och dyra läktaren, så place"rad, att Predikanten af få kan derstädes ”ses, af ännu färre höras; de antingen borttagna ekeziraterna, såsom på läktarne, elter de med kalk öfverstrukna, såsom på ”dörrarne i Choret; månne icke detta allt "tyckes till kännares förargelse utmärka, att "Tit.
Mengel lärt sin iEsthetik i Abdera?”
I afseende på frågan, huruvida Domkyrkan för närvarande äger några contanta tillgångar, får jag utur samma Tidning för den i Januarii detta år, uppläsa följande Annonce: ”Utaf Lunds DomkyrkoCassa kan er”hållas Lån, i början af nästa Mars må”nad, 5 å 6000 R:dr Banco, uti en eller ”flere poster, emot nöjaktig säkerhet och ”6* procents ränta, samt på tid och vilkor, ”sorn uppgifvas af Domkyrko-Inspectoren, ”Kamereraren och Riddaren G. Mengel i ”Lund.” Hvad
Den 16 Mars f. m. 3o5 Hvad Hen’ Crusenstolpe för öfrigt anfört, tjenar för det mesta icke att vederlägga, utan snarare att bestyrka, hvad jag framställt.
Att en stor del, eller öfver hälften, af Domkyrkans hemman blifvit försåld till Skatte på 1760-talet, har jag sjelf anfört; men att de återstående hemmanen blifvit, som ock han säger, upplåtna till arrende på offentlig auction, är ett bevis för mitt påstående, att de sednare åren Kyrkan blifvit mycket förmögnare än förr, och jag tror icke någon kan bjuda till att förneka det tydliga factum, jag uppgifvit såsom grund för motionen, nemligen, att Domkyrkan nu har flere tusende tunnor Spannmål i årlig inkomst, då den för 20 år sedan icke hade en tredjedel.
Jag har för öfrigt icke klandrat reparationen af den Östra rundelen, eller alla skedda reparationer, ulan blott sagt, att en del af dem varit onödig, ja skadlig.
Jag har i min motion klagat öfver, alt Domkyrkans tak blifvit förvandladt från Götiskt till Italienskt.
Men nu måste jag äfven klaga öfver, att det Italienska taket blifvit i RiksdagsTidningen, hvartill Herr Crusenstolpe är en Redactör, förvandladt till Chinesiskt.
Alt denna re Earation föregått, som lian säger, innan jag lef fodd, borde jag kan hända önska vara sant, ty då skulle jag vara flere år yngre än jag verkeligen är.
Att jag icke anfört klagomål öfver det mot DomkyrkoRåx6 H. 20 3o6 Den iG Mars f. m. dets Förslag stridande Beslut af Landshöfdinge- och BiskopsEmbetena, var en nödvändig följd deraf, att, då jag föreslog ett sådant klagomål, ville eller vågade icke de öfrige Ledamöterna att gå in derpå, och jag ägde ej rättighet, att ensam anföra besvär, utan nöjde mig med detta förhållandets anteckning i Protocollet.
Jag kan för öfrigt medgifva den värde Anmärkaren, att det icke är troligt, att de af mig uppgifne missbruk existerat, men att de, hvilka jag uppgifvit, ändå äro sanna, förbinder jag mig bevisa.
Min afsigt har icke varit att förhindra uppbyggandet af något nytt orgelverk eller af ett nytt Biskopshus; men jag har trott Domkyrkans betydliga tillgångar medgifva utgifterne dertill, oaktadt dess KronoTionde återginge till Staten, om man blott anliciperar något på dess framtida inkomster.
För min del har jag således med min motion alldeles icke haft annan afsigt, än att Domkyrkan må meddela någon del af sina öfverflödiga inkomster åt Staten.
Jag anhåller, att detta mitt Anförande må få åtfölja remissen till Utskottet, och att jag framdeles får inkomma med den bevisning, som nu är en physisk omöjlighet alt prestera.
Jag delar och värderar den ädla ifver, hvarmed Motionären söker bereda Staten inkomster; men jag kan ej dela den åsigt, att man skulle taga hvar - Den 16 Mars f. m. 307 liellst det finnes, på samma sätt som Konung Carl XI.
Jag har genom ett Kongl. Bref visat, att Domkyrkan varit rik, men nu saknar nödige medel.
Det skulle i öfrigt vara mig kärt, om Herr Munck af Rosenschöld kan bevisa sin satts inför Utskotten.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Herr Munck af Rosenschölds ifrågavarande motion, jemte de i ämnet af Herrar Crusenstolpe och Munck af Rosenschöld nu afgifne yttranden, mätte till Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten remitteras.
Förodrogs å nyo RiddarliusUtskottets den 10 sistlidne Januarii aflåtne, och den i5 i samma månad på hordet lagde, Memorial, i anledning af väckt fråga om Offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om icke, sedan ConstitutionsUtskoltet numera afgjort den förut väckta frågan, huruvida ett stadgande i afseende å offentligheten, i händelse densamma skulle medgifvas, borde i RiddarhusOrdningen intagas, samt denna fråga således icke vidare kunde utgöra före - 3o8 Den iG Mars f. m. mål för Ridderskapets och Adelns öfverläggning, Ridderskapet och Adeln nu behagade till pröfning företaga sjelfva hufvudfrågan, samt dervid besluta, att offentlighet vid Ståndens öfverläggningar må äga rum, under förbehåll, i händelse offentligheten af Ridderskapet och Adeln antages, att icke allenast ett stadgande derom borde i RiddarhusOrdningen intagas, utan ock att sättet och verkställigheten af berörde offentlighet må, efter serskild öfverläggning, sedermera bestämmas.
Herr von Hartmansdorff, August: THIA
Les det mig att fråga, hurudan, i händelse af sk il jakti ge meningar, contrapropositionen skulle blifva?
Yi hafva hittills blott hört bifalls-propositionen.
Hans Ex cell enoc Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att tvenne sätt funnos, hvarpå contra-propositionen kunde inrättas, och att det berodde på Ridderskapet och Adeln, om den skulle ställas på återremiss eller afslag å RiddarhusUtskottets Memorial.
Under de olika åsigter, fran hvilka Publicitetsfrågan blifvit framställd, tager jag mig frihet fästa uppmärksamheten på, huruvida vi ännu hunnit målet.
Jag kan ej inse, att'
CoustitutionsUtskottets afgifne förklaring öfver den vägrade propositionen kan vara en Den 16 Mars f. nj. 3og gifven lag för Ridderskapet och Adeln att icke få publicitet med annat vilkor, än dess af ConstitutionsUtskottet föreskrifne införande i RiddarhusOrdningen.
Jag får för min del tillkännagifva, alt jag åtminstone ej kan underkasta mig denna föreskrift, och jag skall taga mig frihet derföre anföra några grunder.
Under den lid denna fråga varit under behandling, har jag haft tillräckligt rådrum att rådföra mitt omdöme deröfver.
Då det ej lyckats Ridderskapet och Adeln, att, såsom BondeStåndet gjort, endast öppna sina dörrar för allmänheten, tror jag, att frågan måste antaga ett helt annat utseende och skick.
Jag tror att man då får iakttaga formerne och tillse, alt raan stiftar denna lag så, att den blir en verklig lag.
Jag finner ej, att Ridderskapet och Adeln äger, att såsom en gunstbevisning lemna Allmänheten tillträde till sina öfverläggningar.
Jag anser, att Ridderskapet och Adeln, såsom folkets representanter, icke kan betrakta sig isolerade från det folk, Ståndet representerar.
Jag tror, att det är allmänheten, som återfordrar en rättighet, och icke Ridderskapet och Adeln, som lcmnar en nådebevisning genom publiciteten.
Jag tror, att publiciteten bör stiftas såsom en annan lag, och förslaget derom gå till Lagutskottet, för att få den, på sätt BorgareStåndet yrkat, lagligen sanctionerad.
Genom det sätt, som nu föreslås, att införa den i RiddarhusOrdningen, skulle det 3io Den 16 Mars f. m. besynnerliga förhållande uppkomma, att det skulle vara ensamt Ordföranden, som grundlagt hela vilkoret för publicitetens antagande; ty vi hafva ännu ej kunnat tillvägabringa sjelfva principfrågan, huruvida Ridderskapet och Adelil vill hafva publicitet.
Så länge vi ej kunnat få denna fråga preliminairt afgjord, kan jag ej underkasta mig det i propositionen föreslagna vilkor om publicitetens införande i RiddarhusOrdningen, såsom en tillsatts af Ordföranden, utan att det visas mig, att det är oss förmenadt att önska publicitet, och att få denna önskan i propositionsväg framställd.
På denna grund, och ehuru mycket jag önskar publiciteten, kan jag dock ej lemna min röst till bifall derå på det sätt, att vilkoret skulle blifva eu concession af Ridderskapets och Adelns opinion, utan att man kan få preliminairt afgjordt, huruvida [Ridderskapet och Adeln önskar denna publicitet, eller icke.
Grefve Tjorn} Claes Fredrik:
Om jag icke fattat den proposition orätt, som Herr Grefven och LandlMarskalken framställt, tror jag meningen ej var, alt i RiddarhusOrdningen intaga någon lagföreskrift, utan blott att principen skulle antagas, med hänvisning till en framdeles blifvande lag.
Huruvida den sedan skall stiftas, blir en annan fråga.
Kanske har jag likväl fattat meningen af propositionen oriktigt.
I så - Den 16 Mars f. m. dant fall förenar jag mig till alla delar med Friherre Anckarswärd.