Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten, Jac. Wilh.: Då Hr von Hartmansdorlfs framställning hufvudsakligen går ut på detsamma som jag yrkat, så vill jag alltför gerna förena mig med honom.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o.
Ad. pröfningen af StatsUtsk:s nu föredragna mern. böra tills vidare uppskjutas.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den ii sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 465 > i anledn. af Hr Kjellbergs motion ang:de anslag lill uppmuddring af inloppet till Götheborgs liviere m. m.
På begäran af Hr Edenhjelm, Gillis, upplyste lindert. Ridd.Secret., att BondeSt. bifallit detta utlåt., men alt någon underrättelse om de öfriga Ståndens beslut i ämnet icke ankommit.
Utlåt, begärdes ånyo på bordet af Hrr Edenhjelm, Gillis, och von Rosen, Georg.
Vid förnyad föredragn. af LagUtskrs den ii sisth Mars pa bordet lagda mern.
N:o 178, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksSt:n fattade skiljaktiga beslut, vid förehafvande af Utsk:s under Nlis 4?-och i66afgifna betänkm i anledn. af väckta motioner om förliknings-comite'ers inrättning, blef den af Utsk. föreslagna voter:s-propos. af R. o. Ad. godkänd.
Då nu ånyo föredrogs LagUtsk:s den ii sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 179 öfver gjorda anmärkmr vid Utskis betänk.
Wto 127, i anledn. af väckta motioner om ändringar i ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter, blef samma utlåt, ånyo begärdt på bordet af Frih. Cederström, Anders, och Hr Råfelt, Anton.
Till handlingarna lades LagUtsk:s den ti sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 180, i anledn. af återremisser utaf åtskilliga från Utsk. afgifna belänkanden.
Föredrogs ånyo LagUtskls den 11 sistl.
Mars på bordet lagda betånk.
N:o i8r, i anledn. af vackt fråga om afgifvande af förslag till de lagförändringar, hvilka, lill följd af R.
St:s å denna riksdag faltade beslut om ett förändradt myntsysteme, kunna anses behöfliga.
I afseende på första punklen af Ulsk:s tillstyrkande har jag naturligtvis ingen anmärkn. att göra.
Huruvida åter det skulle vara lämpligt att nu besluta, på sätt Utsk. tillstyrkt, en annan underd. skrifvelse till K. M. i denna fråga, innan svar på R.
St:s förut aflemnade underd. skrifvelse till R.
St. inkommit; det leinnar jag till Hr Frih. o. Landtmts samt Husets öfrige ledamöter att bestämma.
För min del har jag likväl egentligen begärt ordet i egenskap af ledamot i BancoUtsk., för att möjligen vid detta tillfälle af Hr Frih. o. Landtm, eller någon af Husets iedamöler erhålla en upplysning för BancoUtsk., hvad delta Utsk., som numera har nästan alla sina mål fullbordade, har alt vidtaga i afseende på enheten för sedlarna, då ännu icke något svar ifrån K. M. ankommit.
Val har inom Utsk. öfverläggning ägt rum, huruvida vi skulle framställa för R.
St. ett alternativt förslag i detta fall eller ej, men Utsk. har ansett, att med ett sådant förslag borde uppskjutas.
Nu deremot, när allmänna önskan är, såsom jag åtminstone tror, att riksdagen snart må afslutas, och då icke något svar intill denna stund ifrån K. M. ankommit, så tror jag det vara Utskrs mening , alt snart inkomma till RiksStm med delar af det nya reglementet och dervid, då intet svar ifrån K. M. ankommit, förbigå denna fråga, under förutsättning, att icke något svar ifrån K.
M. vid denna riksdag inkommer.
Jag skulle ej tio, att man bör hysa någon betänklighet vid bifall till detta StatsUtskrs betänk., enär det innehåller, att om K. M. skulle gilla R.
St:s förslag, bör den ifrågavar. åtgärden äga rum.
Om R. o. Ad. afsiår detta betänk., så kan följaktligen ingen skrifvelse afgå.
Det enda sättet att hålla frågan öppen, vore att återremittera betänkandet.
Men sådant .skulle vålla tidsutdrägt, utan att medföra någon ändring i saken.
Jag hemställer derföre till Gr.
Frölich, om icke detta betänk, likaså väl kunde genast bifallas.
Jag trodde mig redan i mitt förra yttrande hafva tillkännagifvit, att jag ej egentligen hade något emot om betänk, nu bifölles.
LagUtskrs betänk.
N:o 181 blef af R. o. Ad. bifallet.
Ånyo föredrogs StalsUtsk:s den i3 sisth Mars på bordet lagda mern.
N:o 466, angtde det till bestridande af Riksg.- eont:s utgifter erforderliga belopp af allmänna bevillningen.
Hr von Hartmansdorff: A 11 g.:
Detta betänk, synes mig vara af samma beskalfenhet som det, hvarom jag förra Den 3 Ap r il f. m. 133 gängen la!,ide, oell Ilvars pröfning R. o. Ad. fann för godt alt lills vidare uppskjuta.
Har liar nemi. den bestämda summa, som Riksg.cont. skall årligen, intill nästa riksdag, beliölva.
Men om det nu inträffar, hvilket val är möjligt, att några utgifter af R.
St. ytterligare anvisas på Rikg.cont.
, så kan summan komma att ökas.
.lag hemställer derföre till R. o. Ad., om icke Ståndet skulle finna för godt alt tills vidare uppskjuta pröfningen af detta betänkande.
Jag får instämma i Hr von Hartmansdorff: begäran , och tror på samina skäl, hvarpå R. o. Ad. vid förra betänk, biföll ett uppskof, att pröfningen af detta betänk, äfven bör uppskjutas.
Samma skäl tala äfven härför uppskof med detta mål. R. o. Ad. beslöt, alt SlalsUtskts utlåt.
JN:o 466 lills vidare icke företages till pröfning.
Föredrogs ånyo StatsUtskts den i3 sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 467, i anleda, af Hr Hadings motion oin användande af de å R St:s banks vinst för ar |835 och de följande åren i behåll varande öfverskott.
Då detta betänk, icke varit mer än en gång bordlagdt och icke heller är tryckt, så kunde det hända, att någon af Ståndets ledamöter begärde det pä bordel.
I sådant fall vill jag naturligtvis icke motsätta mig detsamma, utan vill vid ett annat tillfälle derom yttra mig.
Skulle betänk, åter ej blifva lagdt på bordet, så tillstår jag, att jag tycker det vara lämpligt, att det återremitteras til!
Jag kan icke för min del rätt falla , hvarför Utsk. i denna fråga yttrat sig särskildt med elt afslyrkande af motionen, då Utsk. naturligtvis haft tillfälle alt upptaga densamma samfäldt med ex.tra-slatsregler:n.
Det Ur möjligt, att orsaken dertill är ganska gilltig, men jag skulle tro, alt i händelse del beslut, som möjligen kunde fattas på grund af Statslltsk:s framställning, skulle verka hinderligt för StatsUtsk. eller R.
St. alt vidtaga någon åtgärd i afseende på creditiverna, hvilket står i sammanhang med motionen, och i händelse det blir några medel öfver, så borde dervid intet binder inträffa deraf, att ett beslut i afseende härå blifvit af detta Stånd fältadt.
Jag får således af denna orsak begära återremiss af betänk, och torde ej behöfva yttra mig vidare, 0111 icke någon begär bordläggning af frågan, hvaruti jag då instämmer.
Sedan det nu är kändt, att ett af de öfriga Stånden beslutat ganska betydliga summor af hvad StatsUtsk. i sammanhang med extrastatsregler:n föreslagit att användas lill ifrågavar. ändamål, så skulle jag för min del också anse lämpligt all ålerremil - 134 Den J April f. ra. tern detta betänk, till StatsUtsk., emedan det icke synes mi" osannolikt, att StatsUtsk., i afseende på de möjligen blifvande behållningarna, kan komma alt fästa ett annat afseende på den motion , som llr Halling väckt , än som nu skett.
Jag får således förena mig med Gr.
Frölich i begäran om återremiss af detta betänkande.
Hr von Hartmansdorff, A ti g. :
Jag anhåller att Ridd.SecreLn mätte upplysa, huru med detta mål förfarits uti de öfriga Stånden.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse ankommit från något af de öfriga Stånden, huru de behandlat detta mål.
På det att vi ej må onödigtvis belasta oss med ännu en återremiss, så anhåller jag att delta betänk, måtte ytterligare få hvila.
Hr Aminoff, Joli. Fredi., förenade sig med Hr von Hartmansdorff.
Cederström, Anders, och Gr. Frölich, Dayid, lades äfven ånyo på bordet LagUtskrs d. 13 sisth Mars på bordet Ingda utlåt.
N:o 182, öfver gjorda anmäiknrr viii Utskrs betänk.
N:o 123 , i antedn. af så väl K.
M:s nåd. propos. med förslag lill förordning emot olofliga folksamlingar, som ock särskilda i detta ämne väckta motioner.
Ånyo föredrogs PresteSt:s den i5 sisth Mars på bordet lagda inbjudning lill instämmande i Ståndets beslut i antedn. af Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskms betänk.
N:o 29, angrde ändring af författningarna om sockenstämma samt 0111 bildande af coniin unalslyi elser.
Jag är öfvertygad att det skulle hafva varit till mycket gagn för R. o. Ad.
, om vi ägt förevar.
PresteSl:s beslut i denna fråga, när vi afhandlade detta ämne.
Det är intet Stånd, som genom sina embetsbefatlningar har så mycken kännedom om sockenstämmorna som PresleSt., eller som närmare kan inse hvilka förändringar äro behöfliga ; men då R. o. Ad., efter en långväga discussion och många särskilda voteringar, nu har fattat sitt beslut i ämnet, så anser jag, då en sådan mängd af göromål nu är för handen, det vara olämpligt alt ånyo upptaga detta långa betänk., der så högst skiljaktiga meningar inom Ståndet visat sig, och åter genomgå alla de §§, hvaruti PresteSt. gjort inbjudning.
Jag finner mig således nödsakad, ehuru med ledsnad , att anhålla alt denna inbjudning må blifva lagd till handlingarna. R. o.
Ad. har sig alltid öppet att, då jemkuingsförslaget inkom - Den 3 April f. m. 135 mer ifrån Utsk:n, toga inbjudningen i öfvervägande, för ntt närmare bestämma livad R. o. Ad. i afseende på de särskilda inbjudningarna ifrån Stånden kan finna nyttigt oell rätt att antaga.
Jag far således anhålla, att denna inbjudning blifver lagd lill handlingarna. R. o. Ad. fann ingen annan åtgärd för det närvar, vara alt iakttaga i afseende på nu föredragna inbjudning, än att lägga den till handlingarna.
Vid förnyad föredragning af StalsUtskrs den i5 sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 45o, i anledn. af dels väckt motion om lånebidrag för inlösen af landshöfdinge-aecorder, dels af K.
M:s i detta ämne aflåtna nåd. skrifvelse, blef samma utlåt, ånyo hegardt på bordet af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., och Gr. Frölich, David.
Ånyo föredrogs StulsUtskis den i5 sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 451, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de ett särskildt anslag för befrämjande af göromålens behöriga gång inom Statscontoret.
Frih. Cederström, Jacob; Jag är visserligen icke nu i tillfälle att uppgifva de anledntr till anmärkntr emot ledamöterna så väl i StatsUtsk., som uti Const.Utsk., i anledn. af deras tillgöranden i detta fall, nemi. alt StatsUtsk. öfverlemnat handlingarna till Const.Utsk., ulan att ställa sig till efterrättelse ?,g §:n Riksd.Ordn., och att Const.Utsk. lagt memorialet till handlingarna, ulan att anmäla StatsUlsk:s förfarande hos R.
; men jag hoppas att snart blifva i tillfälle att för R. o. Ad. uppläsa prottn ifrån båda Ulsk:n, hvilka jag begärt men ännu ej bekommit.
StatsUtsk. har helt knapphändigt afslyrkt K.
M:s nåd. skrifvelse om anslag fi extra-statsregler:n för Stats-cont;s behof, med den framställningen, att Utsk. förut, vid behandlingen af den ordin.- stalsreglertn, har afstyrkt ifråga var. anslag.
StatsUtsk. har i sitt öfverlemnande till Const.Utsk. hemställt, om icke detta Utsk. i anledn. af den tilldragelsen , att K.
M. inkommit med förnyad skrifvelse i detta mål, funne anledning att i anmärkntsväg handlägga saken samt föreslå någon förändring för framtiden i grundlagarna, hvarigenom denna sak kunde förekommas; men intilldess grundlagen blifver förändrad, och således K.
M. har rättighet att commnnicera med R. St., rörtde frågor, som blifvit behandlade under loppet af en hel riksdag, så lärer det väl vara StatsUtskts pligt att utreda, huruvida behofvet verkligen förefinnes, innan Utsk. kommer och vill afvisa en K. skrifvelse i frågan.
Finnes der intet behof för handen, så må StatsUtsk. visserligen afstyrka propos.
, men finnes behofvet verkligen äga rum, så Ur det också StatsUtskts pligt att tillstyrka bifall till K. 136 DeD 3 April f. m. M:s proposition.
Jag anliåller om återremiss af ifrågavar. betänkande.
Ex. Hr Gr. L ö w e n h je 1 m, Gust :
När delta mål, ang:de anslag för den K. theateins behof, i sitt förra skick af R. o. Ad. behandlades, anförde jag utförligen allt hvad min 6- åriga före nu, endast för att i allo föiena mig med Frih. Jacob Cederström.
Anckarsvärd, Carl Henr.:
Jag anhåller alt få veta, om det är något Const.Utsk:s betänk., som här är i fråga.
Det har undfallit mig, om förhållandet så är, och jag förstår icke på hvad grund eljest Coust.Utsk. kan komma att på något vis inblandas uti ifrågavar. betänkande.
Det är likväl möjligt, alt jag misstagit mig i min förmodan.
Såvida jag kunnat fatta af föredragningen , så är här hvarken fråga om något Const.Utsk:s meni. eller några anslag till den K. theatern.
Jag anhåller alt få besvara de anrnärkn:r, hvilka såsom en eftersats blifvit gjorda emot detta StatsUtsk.-s betänkande.
1 en mellanmening får jag äran tillkännagifva, att jag icke varit närvar, när betänk.
N:o 4>* uppsattes och beslöts, och att jag således icke deltagit i någon remiss till Consl.- Utsk.
Huruvida jag ämnat eller velat göra det, eller om jag bort göra det, är ej föremål hvarken för mitt försvar eller mitt klander i frågan om betänk.
N:o Zp'-
Let har endast blifvit anmärkt, såsom jag tyckt, af Frih.
Cederström, att det är StatsUtskls skyldighet att i5 gånger i rad svara på samma framställning.
Hvad som behöfdes när den sisla framställningen gjordes, var förmodligen för Slatscontoret ett liehof äfven under loppet af hela förra året.
Det var ett behof, eller också icke ett behof, att Slatscontorets personal behöfde förökning med förbättrade lönevillkor, och samma förhållande som då äger förmodligen äfven nu rum; men detta iir efter min öfvertygelse ovillkorligen samma fråga, som förut varit handlagd.
Det var måhända för den , som ser saken efter denna åsigt, (och lill dem bekänner jag mig verkligen) beklagligt, att R.
St., vid det tillfälle, då den ordin, statsreglerm uppgjordes, ej behjertade Slatscontorets behof, samt att dessa icke heller vid extra-statsreglei :n blifvit afsedda; men då dessa begge händelser inträffat och då, efter min öfvertygelse, intetdera af dessa R.
St:s beslut, som jag åtminstone måste respectera, bör kunna upprifvas, så bekänner jag, att om jag hade varit närvarande i StatsUtsk., så hade jag förenat mig i det beslut , som nu är i fråga.
Vid sådant förhållande ser jag ej något ändamål af en återförvisning, utan anhåller om föredragning af betänkandet.
Jag har att anhålla om Stan - f Den 3 April f. ra.
Ståndets öfverseende med det misstag, hvars anledn.
Ståndet redan gissat.
Båda förevar, ämnena pervaderas af enar handa princip, och jag förblandade det ena målet med det andra.
Anckarsvärd har satt i fråga, huruvida Const.Utsk. kunde blifva inblandadt uti ifrågavar. ämne.
Detta är likväl en fråga, som i följd af den anmärkntsanledn.
, hvilken af StatsUtsk. blifvit remitterad, hade bort vara för honom öfverflödig, emedan han ej kan undvika att genom sitt minne veta, att till Const.TJtsk. inkommit sådana handlingar ifrån StatsUtsk., så väl rörtde detta mål, som det nästföljande på listan , hvilket angar anslag för de K. theatrarna; och när jag erhåller prot.utdr. ifrån Const.- Utsk., så skall jag ej underlåta att i den ordning, som grundlagarna medgifva, göra denna anmärkn.anledning gällande.
I afseende åter på ifrågavar. betänk., och då saken i sådant skick är inkommen till R.
St:s behandling , så rörer den en K.
M:s skrifvelse ang:de anslag för tillökad personal i Statscontoret, hvilken vid den ordin, statsreglerm blifvit förbisedd, men då behofvet finnes äga rum, så följer af sig sjelf, att när K.
M:s förnyade nåd. skrifvelse ankommer med begäran att på extra-statsreglertn få behofvet fyldt, så måste Utsk. ett af tvänne, antingen utreda att det uppgifna förhållandet är oriktigt, och att Statscontoret, utan verkligt behof, har begärt hvad K. M. tillstyrkt, och att personalen är tillräcklig, eller också måste StatsUtsk., med erkännande af att vid den första statsreglerm, som afR.
St. blifvit uppgjord, det ifrågavar. dock nödvändiga behofvet ej blifvit af— sedt, tillstyrka anslag dertill, ty det kan väl icke vara R.
St:s mening, att ifrågavar. embetsverk skall komma att haltande fullgöra sina functioner, och att således räkenskaperna ej skulle kunna i rättan tid afslutas, och följaktligen revisorerne icke komma att få veta huru Statens tillstånd verkligen är; detta kan väl icke vara R.
St:s afsigt och intresse.
Det måste väl vara Statens intresse att få räkenskaperna i riktig tid och ordning afslulade.
Om dertill erfordras ett förökadt antal tjenstemän, så måste för dem anvisas medel.
Rehöfvas de ej, så är det en annan sak, men då måste också Utsk. utreda och åskådligen visa , att för göromålen i Statscontoret finnes tillräcklig personal, eller också är det ganska obetänksamt att afgifva ett sådant utlåt., som detta.
Det har redan under discussionen blifvit upplyst, att Frih.
Cederström i sitt första yttrande haft för afsigt att gifva Ståndet del af en ny sida hos Frihm, nemi. den skämtsamma, då han omtalat sig hafva en anledn. till anmärkn. emot StatsUtsk. och Const.Utsk., naturligtvis efter en af Frih.
Cederström sjelf fabricerad 23 H. i3 138 De n 3 April f. m. grundlag.
Egentligen måste hans mening dock vara att i denna sak vinna hvad man kallar resning, d. v. s. upphäfvande af ett redan fattadt beslut.
Jag tror mig bäst kunna bemöta hans framställning -på det sätt, att jag ger en hänvisning till ett homogent fall, nemi. till det fall, att man söker resning i en fallen dom, ty då åligger det vanligtvis den l-esningssökande att förete bevisning.
Detta har Frihtn ej gjort.
Det egentliga skälet, så vidt jag kunnat fatta, är, att förstärkt StatsUtsk. har afgjort frågan genom votering.
Bevisningsskyldigheten, ifall det finnes andra skäl, torde icke ligga på StatsUtskis sida såsom Frih:n sagt, utan snarare pä den andra sidan, och intilldess att andra skäl förekomma, ser jag ej att Ståndet lärer kunna befatta sig med den omförmälda resningsfrågan , utan måste låta den förblifva vid det beslut, som redan är fattadt.
Jag tillstyrker bifall till Utsk:s förslag.
Jag lemnar det fullkomligen derhän, huruvida K. M. må kunna lill R.
St. föreslå att ändra ett beslut, som en gång är fattadt; men att R.
St., sedan deras beslut en gång blifvit fattade, höra hafva mycken betänklighet vid att ändra dem, så snart icke några nya skäl förelinnas, det tror jag mig inse.
Detta har äfven StatsUtsk. insett och derföre ej ansett sig kunna föreslå R.
St. att vidtaga några andra åtgärder, eller fatta andra beslut, än dem, som redan blifvit fattade.
Hvad beträffar den relation, som Frih.
Cederström har gjort, med förklarande att han, af det förhållande han framställt, erhållit en anmärkn.anledning emot StatsUtsk., så torde det tillåtas StatsUtsk. att få afvakta den tidpunkten för besvarandet af denna anmärkn.anledning, då Friherren har constituerat den riksrätt, som kommer att dömma Utskottet.
Jag är hufvudsakligen förekommen af Frih.
Cederström, men anhåller dock att få tillägga några ord rörande frågan, om detta är samma fråga, som förut förevarit eller ej.
Den frågan, om skälen äro nya elter gamla, synes mig vara mycket underordnad.
Man må säga hvad man vill, så, örn Utsk. också två gånger eller i5 gånger funnit sig ej kunna bedomina behofvet af de medel, sorn Regeringen begärt, ser jag intet hinder deraf, att icke en rättelse må kunna äga rum, när Regeringen finner nödigt för ärendenas gång att en ny embetsman afiönas; ty dä en sådan nödvändighet förefinnes, så synes mig angeläget vara att också medel dertill anslås.
Cederström och begär återremiss på betänkandet.
De skäl, som an föras af SlalsUtsk:s medlemmar, både uti förevar, betänk, och nu muntligen, utgå endast ifrån den synpunkt, alt de skulle begå en sjelfmotsägelse, om de nu tillstyrkte hvad de förut Den 3 April f. 111. afstyrkt oell hvad förstärkta StatsUtsk. jemväl afslagit.
Hvad det formella beträffar, så tror jag Frih.
Cederström hafva tillräckligen ådagalagt, att intet hinder finnes för R.
St. att rätta ett misstag, som de sjelfve begått.
Alt det förra beslutet, vägran af allt anslag till Stats-cont., verkligen är ett misstag, torde det tillåtas mig söka med skäl bevisa.
— Om någon har tagit kännedom af göromålen i Stats-cont. oell Riksg.cont.
, så har han förmodligen funnit, att de på förra stället äro mångfalldigt flera, än i det sednare verket.
Likväl finnas endast tre statscommissarier på stat, d. v. s. lika många, som commissarierne äro i Riksg.cont.
Uti Statscont. är hvarje commissarie aflönad med 1600 r:dr b:co.
I Riksg.cont. deremot är hvarje commissarie, efter det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat, aflönad med 2000 r:dr b:co.
Således är denna personal bättre aflönad, ehuru den har mångfalldiga gånger mindre alt göra, än en lika stor personal i Stats-cont.
Oaktadt detta förhållande vill man likväl ej medgifva alt medel anslås, för alt lätta göromålen i Stats-cont.
Om dessa göromål ej kunna thy förutan bestridas, hvad blifver följden?
Cederström har nyss anmärkt, att räkenskaperna då icke kunna blifva i rättan tid afslutade.
Det kunde t. o. m. hända, att aflöningarne ej blefve i rättar, tid anordnade och utbetalade.
Detta är dock väl hvad Stats-cont. måste mest akta sig för.
Fristen på tillräckligt arbete kommer således förmodligen att falla räkenskaperna till last.
Om dessa ej äro färdiga, när R.
St:s revisorer komma tillsammans, och desse få resa hem med oförrättadt ärende, livems är felet?
Utan tvifvel StatsUtskts och R.
St:s, som icke i rällan tid förutsett sådana händelser och förekommit dem.
Uti de förvaltande verken, t. ex. Kammar-coll:m, eller i Hofrätterna, skulle det möjligen hädanefter kunna gå an att lotta om hvilka mål, sorn borde företagas, och hvilka skulle ligga till nästa riksdag, eller intilldess medel anslås.
Men i Stats-cont. vore det svårt att göra en sådan lottning om räkenskaperna, eftersom de alla skola ingå i samma bokslut.
Eljest skulle man visserligen kunna äfven der lotta om hvilka delar af göromålen, som finge ligga nere, och hvilka borde företagas.
Jag vet verkligen icke på hvad sätt cheferne i dessa verk eljest skulle gä tillväga, då omöjligheten alt sköta allt visar sig.
Om då en mängd saker mäste läggas på långbänken eller företagas i den mån de vigtigares behandling af den alltför inskränkta eller illa lönta personalen det medgifver, så kan det mer än hittills hända att åtskilliga blifva flera år gamla.
Om jag ville hafva någon skadeglädje, så skulle jag intet hellre se, än att R.
St. t» i fö Ilo StatsUtsk:s förslag i detta fall , ty utan tvifvel är det intet, som gör StatsUtsk. så förhatligt, eller visar det på en så ofördelaktig sida, som detta sätt att behandla allmänna ärenden, hvilket skall kännas i hvarenda koja, d. v. s. af hvarenda person, som får något med det Den 3 April f. m. allmänna att skaffa.
Allmänheten skall då fördömma dem, som vållat dessa dröjsmål och svårigheter.
Men som jag ingen skadeglädje vill hafva utan önskar rättelse, yrkar jag återremiss af detta betänkande.
Jag vill ej ingå i någon pröfning af behofvet för Stats-cont. att erhålla tillökad tjenstemannapersonal, eller den möjliga olyckan för landet att ej hafva afslutade räkenskaper då revisorerne samlas, icke heller af jemförelsen emellan Riksg.cont. och Stats-cont. annorlunda, än att jag måste nämna, det mig synes Stats-cont. vara ett stabelt embetsverk, då Riksg.cont. deremot är ett prekärt verk, som kanske snart kan befinnas ej vara al bebofvet pakalladt att bibehålla.
Således är jemförelsen ej riktig, men liufvudskälet, hvarför jag tillstyrker bifall till betänk., är det, att den ordin, statsregleringen är afgjord, och att den är den enda, hvaruti löner kunna bestämmas för ordinarie embetsmän.
Den extra-statsregleringen deremot är ämnad för tillfälliga behof.
Då man har plåttrat bort så mycket penningar, så är det, efter mitt sätt att se, icke tillfälle att lemna anslag för detta ändamål
Jag tror således att denna sak är af beskaffenhet, att den alldeles icke vid extra-statsregleringen kan komma i fråga.
Jag kan ej föreställa mig, att här den egentliga frågan angår Statscontorets behof af ökade penningeanslag, och vill således icke för någon del inlåta mig i denna fråga; men här synes mig frågan vara af högst egen art, nemi. huruvida en fråga, som är afgjord genom den slutliga handläggningen och genom votering i förstärkt Utsk., skulle kunna blifva underkastad ny pröfning och förändradt beslut derutinnan kunna fattas.
Jag kan ej göra mig begrepp om hvart det skulle gå med våra formel', om, sedan ett beslut genom förstärkt StatsUtskis votering är fattadt, en sådan fråga skulle kunna ånyo väckas.