Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till benna Tariffs upprättande äga tvi kunnige Bruksidkare inom Vcwillnings-Utskottet, som detta arbete sä mpcket säkrare kan anförtros,'som de äro kände för sä patriotiska tänkesätt emot Konung och Fädernesland, att de för ingen del neka det understöd skäl och möjlighet medgifwa, men ocksä nitälska att en sä Riksgagnelig näringsgren mä kunna upprätthälkas ifrän det fall hwarmed den ännu hotas. c:o Bewillningen af ätskillige Maniifackurieoch Fabriques-Jnrättningar som k 8 § uppräknas, bör rväl icke helt och hällit för fasta Egendoms - Uppskattningen förswinna, emedan de kunna pä lika sätt som handel och handtwerkcrier, driftvas dels uti hyrda gärdar, dels uti tomtplatser i Städer och pä Landet af obetydligt wärbe, men grfwa mycken inkomst, och ut! ibkarenS Hand utgöra en förmögenhet.
Säledcs syneS > denna Den 25 September. 907 denna §:s Bevillning böra bibehällas, men likwäl kunna undcrgä en närmare granskning och afgifterne dels fortfara, dels nedsättas allt efter hwad hwar och en inrättning finnes skäligen käla. 6:0 Bcwillningen af Qwarnar, som uti 9 § af 2:dra Art. i förra Bewillniugs-Fdrordniugcn upprepas , lärer komma akt fbrswinna och innefattas uti ben procent, som i nion af Qwarnarnes uppskattade wärdén kan komma att erläggas. 7:0 Beträffande äter de lägenheter 10 § !ir-^ nehäller, och först Kougsgärdar, sä kunna de, som enligt sednare Författningar blifwit bortarrenderade och genom anställde öppna Auctioncr till högsta möjliga Arrcnde-afgift uppbragte, hwarken uppskattas till deras wärdén och procent deraf utgöras, eller arrendcinnchafwarcn med högre BewillningS - afgift skäligen belastas, än den Kongsgärdarne wid auctionen utgjorde, och Arrendatorer»! borde känna.
Deremot kunna de Kongsgärdar och andra Kronolägenheter, som för flere är tillbaka blifwit bortarrenderadt, det ware sig pä witz tid eller under perpe-e tucle besittning, täla den BewillningS - afgift första och andra Momenterne i denna § utsätta.
Angäcnde Skcppsbyggerierne sä synas de kunna käla skälig afgift enligt hwad zrdje Mom. före. skrifwcr, sä framt de icke skulle undcrgä uppskattning, hwilket i anseende till den föränderlighet uti mer eller mindre förräd af byggnads- och andra ämnen, som derstädes förekommer , swärligen torde läka sig göra, dolk kunna detza BewillningS-afgifter lämpas efter nu wa, rande tiders fbrhällande.
Ve öfriga Werk och Jnrätt . ningar 903 Den 25 September. ningar i denna Z uppräknas, torde kunna käla htvad dem blifvit päfbrdt, och ej annat undantag härvid bchöfwas, än att Actier och fruktbara Capikalcr, förhwilka förmögenhetL-procent erlägges , böra för bcskattning efter denna § wara befriade. 8:0 Angäende den lindring för Allmogen !
Kopparbergs
Län och Härjcädalen som 11 Z utsätter, sä bör den i anseende till denna Allmoges tryckande belägenhet, wisst bibehällas , och Bewillnings, afgiftcrne kanffe snarare ännu mera nedsättas, hvilket äfven bör sträckas till Lapp-Allmogen.
.Bcwillningcn efter z Art. för fönsterlufter lärer wäl helt och hällit böra försvinna, äfwensom den Bevillning 5:te Art- till Krigsgärdens betalande utsätter, säsvm inncbegripen under ben procent, som för Egendomarnrs uppskattade wärdén kan komma att utgöras.
Dessa mina tankar angäende grunderna, för ben tillkommande Bcwillnings-Zbrordningcn, bfwcrlcm» nas till Högloft.
Utskottets mognare pröfning, med an, hällan att de sedermera mä till Riksens Högloft.
Stän, ders klens fä Utskottets betänkande ätfölja.
Det fbrcmäl jag dervid haft, och ben innerliga önskan jag nu äter wägar upprepa, är att ehwad grunder för Bewillningen Utskottet ocksä täckes antaga, de icke mäge falla de fattige Folk-Classcrne för mycket betungande, och e) heller stödja sig pä immaginaira upgiftcr, utan pä sä säkra calculer, att det nödiga Bcwillnings-beloppet med wisshet kan utgä, och Konungen och Fäderneslandet icke blottställas för den wäda, som c» pä osäkra grunder uprättad Bevillning kunde > ' medföra.
SV9 medföra.
Skulle under striden med mägtiga fiender, den titt Rikets.förswar och iippräkthällandc pä äknade nödwändiga utgifts-summa förfela, sä wore ettdera Riket förloradt, eller ock Konungen, om han genom fin klokhet kunde nägvt förhala tiden, i nödvändighet genast sammankalla Riksens Ständer, att ersätta den yppade bristen.
, Att döma af de underdänige försäkringar alla Riks-Ständen hwar för sig glfwit Konungen, att tro» get och kraftigt gripa honom under armarnc, till utförande af det swära och högst wigsiga wärf, Han, af kärlek för Folk och Fädernesland sig ätagit, att afhälla sienderne, förskaffa Riket fred och äterföra en förfwnnnen allmän lycksalighet, bör man hoppas, att Riksens Ständer med den enighet och bercdwillighet, fom ifrän uräldriga tider utmärkt Swensta Folket, gilwa hwad fom fordras, och att hos nägat
Ständ, ingen sädan olycklig tanka nägonsin mL uppstä, att undandraga sig ett skäligt deltagande, eller att pä Swea Land aldrig mä inträffa, att ett Aolk som söndrar sig sjelft, är nära sin upplösning och förstörelse.
Skulle Utskottet tillstyrka, och Riksens Högkoflige
Ständer bifalla en allmän Egendoms uppstått-, ning, enligt hwad i ödmjukhet bljfwit föreslagit, fä were jag beredwillig» att i samräd med nögra af Utskottets Ledamöter, som med iZoo ärs uppskattningar haft befattning, utarbeta ett project sill förordning derom, att Utskottets granskning underkastas.
Angäcnde Bcwillnings - Taxeringarne i Landsorkcrne, och den kraft en del af Högloft.
Le» damöter trodt kunna tilläggas Taxcringsmäniicns beslut, att icke wara pröfning och rättelse underkastade» sä SIV Den 2Z September. sä kan jag icke finna, att sädant med tvär nyligen antagne Regeringsform wore instämmande.
Efter 57 § äga Riksens Högloft.
Ständer ostridig rättighet, tvid allmän Riksdag bestämma beskattningen, sä »väl till sitt belopp som sättet huru den stall fördelas, och att derom utfärda den författning de finna tjcnligast, men deremot lärer »verkställigheten af denna Lag, äfwen sä litet som af nägrazandra, kunna dragas ifrän Konungens och ben Lagskipande Magtens tillsyn och rätttclse.
Dä i följe af yooch 107 Riksens Stän der sjclfwe icke kunna befatta sig med cnstildta twistcmäl eller »verkställigheten af nägon Lag, Författning eller Inrättning, sä lärer ännu mindre de i Socknarne kringspriddc mänga Taxeringsmän , eller »lägra Compromissarier kunna auckoriceras, att emellan Riksdagarne cnwäldigt och med oätcrkallelig myndighet bestäm, ma de afgiftcr, Konungens undersätare efter Bewillnings-Författningen stola erlägga, utan fordrar ej mindre Regerings-Formen än sjelfwa Samhälls-ordningen, att den Skatt stylvig, som anser sig för högt taxerad, eller det Kronans Ombud, som finner afgiften. för ringa, mä äga rättighet att i laga ordning underställa Skatlläggtiingsmännens beslut den magtens pröfning och rättelse, som Förfaktningarncs »verkställighet är anförtrodd, och stall maka- deröfwcr, att hwar och en Samhällsmedlem derefter njuter sin lagliga rätt. sippä denna grund fär jag för nun del i ödmjukhet hemställa, om icke Bewlllnings - Författningen mä härom sälunda inrättas, att sedan ortrns Skatkläggningsmän utsatt hwad hwar och en Skattskyldig enligt deras öfwcrtygelse bör i Bcwillnings-afgift Utgöra, det mä bero af honom sjelf, eller den som förer Kronans talan, ä behörigt ställe rättelse söka, om de - anse Den 25 Sepdember.
^ 911 anse sig dertill befogade, dock att icke i nägon händelse, emot RegcringS-FormcnS liz Z, answarighct pä Taxeringsmänncn yiä hwälfwas, eller be ens med förklaringar bcswäras, utan twistcfrägan utföras af bägge parterna allena, nemligen den skattskyldiga ä ena och den som bewakar Kronans rätt ä andra sidan, uti hwilka mäl de skattskyldiga synas ifrän stämpladt pappcrsafgiften böra befrias.
Cnligk hwah tillförene warit manligt och för de ffattskyldige ocksä faller beqwämligast, böra belwären hos Landshöfdingen i orden ingifwas, hwarcfter' han sedan swarande Parten blifwit hörd, Utslag ge» nast meddelar, och i händelse, af mitznöje till Kongl. Kammar-Collcgii pröfning förwiser, hwarifrän mälet mä widare till Kongl. Majrts nädigste öfwerseende dragas i fall nägon finner sig dertill befogad.
Denna Rättegängswäg, bör äfwen iagtkagas af Revisorerne i Kongl.
Kammar-Rätten, och de jämwäl wara skyldiga att med sina anmärkningar wända sig till Landshöfdingen i Länet, hwaremot Kongl.
Kammar-Rätten hädanefter icke bör tilläkas, akt med Taxeringsfrägor sig befatta, utan dest Domsrätt, säsom af, älder warit manligt, inskränkas till Uppbördsmäns och andras redogörelse för uppburne eller emottagnc allmän, na Medel. Hwad än widare Mantalsskrifningar och afkortningar beträffar, sä anser jag för mip del, uppä förut anförde grunder, att ingen directe befattning kan Taxcringsmänncn dermed tilläggas, utan att de derom redan utgifne, eller framdeles, utkommande Författningar böra tjena till efterrättelse, sä att i frä, gor om utestlitande isrän Mantal, och befrielse ifrän Krouo-Utskyldcr, den säkerhet bäde för Kronan och de Skatt - 9l2 Den 2Z September.
, Skattffyldige mä winnås, som af en föregången or» tzcnlkljg granstning och pröfning bör förwänlas. kirlc st Wetterstedt. -Nägra Exempel pä ffillnaben utk Ägor och Arm.Sncr emellan Hemman eller Mantal, enligt de i Kongl.
Lanbtmäteri-Contviret be» fintligc Chartor och Ägo-Bcffrifningar.
Län» Rö Socken.
'RiLbp 2 hela Mantal.
Eker T. K. bi T. 19 K. belöper pä ett Mantal zo: 25^- Äng, 85: 8 gör pä ett helt dito 42: 20 Skog 84: - dito dito 42: ——115: xz; Dito Socken.
Gullberg ett halft Mantal.
Äker 22: ' 1, gör pä ett Mantal 44: 2 Äng 59: -t, - - » 118- 8 Hagar Ii: 8 - » » 62: 16 Skog L97: Z - » - IZ94: 6 , --—1619; west - Den 25 September. 9^3 westmanland.
Wäla Socken.
Wästra Äbp ett halft Mantal Frälse» Mer T. K. 6: iz, bclhper pä ett Helt Mantal 12: 26
Äng Z7 18 » - 95: 4 Hagar 4: 6 - , - 8: 12 96: lv Mebäker Socken..
Fillinge ett Mantal Skatte.
Äker - - - 6z: 54 Äng och Lomtcr - - I04: 94 Skog, bättre och sämre - 1045: Zo i2izr lZ wärmeland.
' ' ' x > i BorgwikS Socken.
Arnäs ett Mantal.
Aker och Äng tillsammans 68: 15 Skog , » s 2,54: 21 ——-Z2Z: 4 Tredje Band.
N.o 117, "8» Sam» 9iH Den 25 September.
Samma Socken.
Taserud ett helt Mantal.
Äker T. K. 72: 25, gör pä ett Mantal 145: 18 Äng 194: 3, ' - - - 388: 6 Skog 2IO0 - - - 4200: 473Z: 24 ^ t ' ^ Gunnarskogs Socken.
Treffog Mantal.
Äker och Äng 95: 16, belöper pä ett Mantal 54: 13 Skog med flere Torp. 15,508:21, gör pä ett Mantal 8862: z 8916: 21 Sädana skillnader finnas tuscnbetalS i alla Rikets Landsorter, hwilket bciviser huru orättwist och för» fördelande för äboer pä swaga Hemman det more, om Bewillnings-Afgiften blcfwe grundad pä Mantalsberäkningen, och huru mycket klander och mltznbje en sädan Bewillnings-Författnjng hoS en upplyst Allmänhet skulle ädraga stg« ' ^' Uglä - Den 25 September. 916 Uplästes:
Project till grunder för en np Bewill» nings - Författning.
Ingen lärer kunna neka, att en BewillningS, Förordning , om den annars stall hafwa nägon förtjenst, mäste wara billig» enkel och möjelig att werk» ställa.
Billig blifwer den , om BewillningS - Summan fdrdclas de skattskyldig? mellan, sä att hwar och en efter räd och lägenhet däri kommer akt deltaga, enkel om inga onödiga Titlar eller Articlar antagas, utan alla afgiftcr hänföras dit de rätteligen höra, och mö» jclig att werkställa, om desse bägge egcnstaper winnås.
Man bör säledes wid hwarje förcstrift, som i en sädan Förordning meddelas, alltid hafwa ögonen fästade pä hwad billighet och enkelhet kunna fordra, och sä widt möjcligt är rätta sig derefter.
Längre kan man i den delen icke komma och mer kan ej eller begäras; men ännu äterstär för ändamälet en sak af mysten wigt, den, at med nägorlunda tillförlitlighet kunna calcule» ra Summan, som genom Bcwillning stall utgä.
Sta, ten har stina wissa bestämda utgifter som under intet wilkor kunna upstjutas.
Följaktligen är det nödwän» digt, att tillgäng till sädane utgifter iste manquerar; och dä jag är fast öfwertygad derom, att -en Bewill» ning af Riksens Högloft.
Ständer iste äskås i annat afseende, än för att disponeras till behof af nyssnäm» de beskaffenhet, sä anser jag miss-calculer af största äf» wentyr, och wägar för min del alldeles iste för brist, det ena äret, räkna pä ersättning det andra.
Skall nu en calcul blifwa möjelig, sä mäste nödwändjgt de personer eller saker, pä hwilka BewillningS - Afgifterne läggas, af existerande Handlingar nägorlunda kunna kännås; annars blifwer alt bemödande fdrgäfwes, att gi6
Den 65 September. pä förhand uppgifwa det belopp, som i anledning af antagna Bewillningsgrundcr kan päräknas; och detta tror jag likwäl warn sä alldeles' nddwändigt, att thy förutan, Utskottet, efter min tanka, icke uträttat hivad af detsamma wäntas.
Sälunda föreställer jag mig fåken, och för nu, j öfwcrensslämmclsx med mina derom redan ytttrade tankar till det Högloft.
Ledamöters närmare pröfning i korthet framställa mina Bcwillnings - idecr.
.— Jag häller före, att en Bewillnings-Föroidning kan inskränkas till blott 2 Articlar, i stället för de fem, som iZOQ ärs innchällcr, utan hwad i samma Författning bör förordnas om Taxcringarne, uppbörden, Nied mera.
Den i:sta Art., som jag will kalla Personel Bcwillning, anser jag böra beskatta hwar och en person efter dest särskilta Samhällsegcnskaper, sä tillförstäendcS, att en Embetsman, som har flere tjcnster och dcrjämte icke allenast Bruk, utan ock Jordegendom , bör anses till Personel Bcwillning för hwarje tjenst särskildt, och dessutom särskildt säsom Jordägare och särskildt säsom Bruksägare, likasom en Bonde, hwilken, jemte den Hemmansdel han brukar, tillika har till exempel ett Tegelbruk, bör betala särskildt som Jordbrukare och särskildt säsom Tegelbruksägare.
— Alla Fruar och Hustrur wille jag inbegripa under den personela Bewillningcn, som deras män erlägga; men Enkor anser jag deremot böra betala lika med deras aflidne Männer, sä wida de fortsätta dctzas handtering.
Barn af alla ständ, som fyllt is är, Studenter likwäl undantagne, torde böra erlägga Personel afgift i nägot witzt förhällande till den deras Föräldrar utgöra, sä wida de icke äro i nägon skags tjenst, eller hafwa andra Den 2Z September. 917 andra NäringSyrkcn för händer, i hwilkct fall bc anscS efter denna deras egenskap.
Widare är Zag af ben mening, att alt hwad Bewillning heter, sä midt möjligt är, utsätter i bestämda Summor, sä att sä litet, fom ske kan, mä pä taxering ankomma, samt att föröfrigt, : fräga om sjclfwa författningens form, en Alphabetisk ordning iagttagcS ivid alla tillfällen, der ben kan bchbfwas.och anwändas.
Med iagttagande af dctza generella grundsatksar, förestär jag, att personella afgiften mä utgä pä följande sätt: ^ Af Civile och Militaire samt Hof- och Stall» Staternc efter hwarS och ens Embetcs och Tjensts tvär» vighet, med det afseende ä wilkoret!, som derwid kan göras, men förswinncr när deras tjenst uphört.
Af Ecclestastigue-Staten pä enahanda sätt, som 1800 ärS Bewillnings-Förordning föreskrifwcr.
Af EmbctS - och Tjenstemän hos Borgerskapet i Städernc efter samma grund, som af andra Civila; men hwad Borgerskapet sjelfwe widkommer efter taxering,»grundad pä deras mer eller mindre widsträcktare och lönande rörelse, till hwilken ända z grader, liksom i ofwannämde Förordning, kunde fastställas, med skyldighet för Taxcringsmännen, att icke anse nägon under minsta graden , men rättighet att gä utöfwer den högsta , om skäl dertill skulle wara för handen.
— Af ägare till Jord utan afseemde pä betz natur, och hwarest den är belägen , sä wida den finnes i Ridderskapets och Adelns, Presterskapets och Borgerskapets eller andre StändSpersoners händcr, nägon witz afgift för hwarje helt Mantal och proportionaliter för större och mindre.
Af Bönder utan ätskillnad antingen de bruka egen eller andras Jord,, likaledes en witz afgift, som i sä mätto borde 918 Den 2Z September. borde rätta sig efter Hemmanens storlek, akt hwad be som hade ett halft Hemman och derunder komme att betala, bkades med procent för hwart fjerdedel?
Man. tal de hade deröfwcr: Af Toppare jemwäl en wist af. gift, lämpad efter Torpens beskaffenhet: Af Betjente och Tjenstefolk ej mindre hos Skändspcrsoncr än Allmogen wista afgifter allt efter deras tjensters egenskap? af Sockne-Handtwcrkare, Bruks.Arbetare, Härads-, Svck. ne-Spclmän med flere arbetare i Städer och pä Landet äfwenledcs wista afgifter, samt ändteligen: af dem, som icke kunna hänföras till nägon af förenämnde Closter, samma afgifter, som erläggas af dem, med hwilka de närmast kunna jrmföras.
Den 2:dra Artikeln, som kunde heta Bewillning af Näringar, hwartill jag räknar inkomster af Löner, Egendomar, Landtbruk, Hus i Städerne, Jnrätningar m. m. skulle efter samma generella grundsattscr, som härofwan wid i Art. äro nämnde, allenast med det undantag, att inga till 15 ärs älder komne Barn, ej eller Tjenstefolk, Sockne.handtwerkare nied flere, u. tom enskildt förmögenhet, i denna Artikel komma i frä, ga, beskatta alla öfriga efter deras spnbara förmäga pä följande sätt: ^ Alla Civila och Militaira CmbetS« och Tjenste, män efter en wist procent af deras löner med skillnad emellan Contante och indelte Löntagare, ungefärligen pä sätt 18O2 ärs Förordning wid handen gifwer; dock utan progrestion: Ecclesiastique - Staten efter samma grunder som äro följde i nystnämnde Förordning, Stä. bernes Magistrats.Personer och Betjente pä lika sätt som andre Civila Embets - och Tjenstemän; men Bor, gerskapet sjelfwa i och för den Näring de drifwa efter Taxering, i hwilket afseende, jag fbreflär likasom i 1 Art.
Den 25 September. 919 Art. Z grad. för Grosshandlare, Handelsmän, Fabrlqueurer och Bryggare, samt äfwen sä mänga för alla slags »Handtwerkare med samma förbindelse och rättighet för Taxeringsmännen som i 1 Artikeln:
Ägare af Jord i hwars mans hand den finnas mä, ägare af Bruk, Manufacturier och alla andra stags inrättningar, skulle betala en wiss procent af samma Jords eller D-uks eller Jnrättnings-wärde, utrönt genom Taxcringsmän, nens estimation, hwarwid borde iakttagas, att ingen sädan estimation af Jord och dcrpä anlagde inrättningar finge ske i förening nsed hwarandra, utan att Jorden wärderades för sig sjelf, utan annat afseende ä Inrättningen än en beqwämlig afsättning af skog och andre Hemmanets produkter, sqmt Inrättningen likaledes för sig sjelf utan annat afseende ä Hemmanet, än möjligheten att derifrän erhälla missa för Inrättningens bcständ nödwändiga behofwer.
Widare skulle den minsta Summa bestämmas, hwarundcr de sämsta Hemman i allmänhet icke finge anses, Taxeringsmännen dock obetagit att gä derunder, när synnerligen däligg Hemman sig företedde.
När sedermera öfwer hela Riket dessa wärderingar blifwit wcrkstälte, som förmodeligen ej sä hastigt kan ske; men hnnrtil likwäl om de widtagas pä en och samma tid, ej bör kunna utgä öfwer z Mänader, och när totala Summan utaf de frän alla Län inkomne wärdcrings-längder more känd, är lätt för Regeringen, att bestämma den procent som bör utgä.
Om jag considcrerar hwarje Hemman öfwer hufwud till 2ooo R:dr, samt deraf beräknar blott en half procent, upstär en tilgäng af circa 40 Tunnor Guld; och jag bör tro att af alla tilgängar säsom personel Bewillning, afgift af Bruk och alla flags Inrättningar, Näringar, Capitaler, Löner ml m. ett sädant belopp stall erhällas, att återstoden för BewillningS-Summan 920 Den 2Z September. säkert kan utgä, utan akt för Jnwänarne blifwa sär» dclcö betungande.
Wid besia wärderingar anmärkcs för öfrigt att billigheten tycks fordra att om ett Hemman, Bruk, Inrättning, Hus i Städerne eller hwar som hälst, som blifwit upikattadt, är belastadt med intecknadt LÄi, bör skuldenären wara berättigad att dccortera en afpasiad procent pä den Summa han ärligen i ränta betalar samt stuteligen att när upskattningen blifwit gjord för alla lägenheter en gäng, kommer den att för» blifwa dcrwid intill nästa Riksdag, sä att
Egendomen altid bibehässer detta onu8 i hwars hand den komma kan.
Med Bewillnrng för innchafwande Krono-Lägcn» heter samt af ätffilliga Societeter och Werk, säsom ock för frugtbara kända Capitalcr, af Gästgifwerier, af allmogen i Westergöthland som idka Gärdfari»handel, af dem som utom Städerne drifwa loflig handel m. fl., kunde i anseende till grundernc, förhällas pä sätt i I82Q ^rs Förordning är förordnadt; och hwad Capitalist-:- angär, sä twisiar jag mycket att deras okända förmS, genhet kan ätkommas pä annat sätt, än att de pä ä» ra och tro blifwa älagdc, att wid de ärliga Taxerin» garne upgifwa den samma samt derefter en wisi pro» rent betala.
Widare häller jag före, att Torpare, Inhyseshjon och löst folk böra icke för ringa Taxeras, pä den grund, att ofta är denna Folk-clasi i bättre wilkor, än allmogen sjelf, och kunde leda till sjelfswäld om de icke draga nägon tunga i samhället; men om nägon af desin wid de smärre Mantals - Taxeringarne inom hwarje Socken, som jag tror mig böra projektera, befinnes sä fat.
Den 2Z September. 921 fattig, att han ej kan betala , bör en sädan utan widare omgäng befrias.
Deremot bör tjenstefolk, som egenkcligast hörer till Jordbruk och Näringar, lindrigast Tgxcras.
Om Taxeringarne för detta ändamäl är min mening den, ätt de böra förrättas för hwarje Härad särskildt, pä de tider Landshöfdingarne dertill utsätta, af z:ne besutne Adelsmän, som wäjjas af de inom samma Härad boende Ridderskap och Adel, af g Prester, som pä manligt sätt af Consistorierne dertill förordnas, af Z i Häradet boende besutne Skänds-pcrsoner, som inom dem sjelfwa utwäljas, samt h af Bondc-Ständct som de sjelf» we utwälja.
Ocha wäija inom sig sjelfwa en Ordförande och biträdas under förrättningarne wid Prokocollet af Häradsskrifwaren, samt i afseende pä andra nödiga up» lysningar, af Krono-Fogden Dchutom kalla Landshöfdingarne till samma Taxeringar, att med ytterligare uplysningar Taxerings-Commihionen tillsända gä, 2:ne Ständspcrsvner, tillika med Z a 4 Bönder ifrän hwarje Socken,, alt efter dctz storlek, hwilka Sockneboarnt kjelfwe äga att wid allmän Sockncstämma genom wal utse. — Ledamötcrne Uti Taxcrings-Commihionerne, aflägga wänlig cd och äga ensamme rätt, att uti de till bergs pröfning'hörande frägor besluta; men de öfrige tilkakiade StändSpersoner och Bönder hafwa endast att meddela uplysningar, när de af Taxerings - Commihionen äskas.
För öfrigt äga alla i Häradet boende, svin Taxering äro underkastade, frihet att pä manligt sätt Taxeringarne bewista.
Stockholm d. 16 Junii 1809.
Larl Ltellrm körner.
Lika 9L2 Den 2Z Gepteinber.
Lika lydande med det till Riksens HSglofl.
Skön, ders Bewillnings - Utskott ofwanstäende dag ingifna O, rigina! intygar 8. O. Ingman.
Rörande be öfriga Bilagornas upläsning, upstod inom Ridderskapet och Adeln nägon öfwcrläggning, huruwida icke de af hwar och en särskildt, säsom hwilande pä bordet, kunde läsaS, utan att man nu bchöfde med deras upläsning borttaga tiden, häldst be in, vehölle anmärkningar, gjorda för flera wcckor sedan, innan projectct hunnit fullkomligen utarbetas.
Hans Exccllence Herr Grefwe
Kuutk, anmärkte att dä det ännu troligen är längt till innan mälet till afgörande uptages, sä mycket mera som ben beslutna tryckningen af Tabellen drar längt ut pä tiden, kunde wisserligen upläSningcn nu upskutas, hwarje Ledamot i alla fall obctagit, dä mälet förekom, mer, att, om han funnit nägon af beha handlingar wara af wigt, dem dä wid mälets fluteliga ventilation till upläsning begära.
Ridderskapet och Adeln samtyckte härtill, och woro dessa Bilagor följande:
Det af Capitaine» Kuvlenstjerns inlemnade Förslag till grundernas bestämmande för en kommande Dewillning, innefattar z:ne hufwudsakeliga afgifker nemligen 1:0 en Personel, 2:0 en Progressive af förmögenhet och Löner, ätföljd af en särskildt
Äbo - afgift och z:o en af behällne summan af lösören och fastighet wid Boupteckningar och Testamenten; hwartill han 4:0 bifogar en underrättelse för Taxcringsmännrn.
Den 25 September. 923 Ilska Art. personel Afgift.
Denne erlägges af alla till större eller mindre belopp, och innefattar de afgiftcr som i förra Bcwillningen wörö kände under namn as personel, Caractcrs, och äfwcrflöds-afgifter.
— Den utgör till det belopp som framdeles wid Författningens utarbetande, dä De, willningS»Summan blifwit känd, kan prdfwas nödigt: 1:0
Af alla Tjenstemän i män af deras Löner.
De som bekläda flera Embeten med Löner betala för hwarje en Personel afgift.
Debitering och Upbörd af hwardera sker wid det Regemente, Corps eller Stat bär lönen njutes.