Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Reservanten har uti sin framställning åtnöjt sig med att begära anslag och lån af tillsammans 70,000 rdr, oaktadt kostnadsförslaget slutar sig på 163,699 rdr 95 öre, och man har således ingen säkerhet för att en lämplig och tillräcklig läroverksbyggnad skulle kunna uppföras för det begärda beloppet.
På grund af hvad jag nu anlört. och förnämligast af det skäl, att denna anslagsfråga icke blifvit af K.
M. pröfvad, anhåller jag om bifall till Utsk:ts framställning.
Lika med den talare, som förut yttrade sig i denna fråga, nödgas äfven jag beklaga att Stats-Utsk:t icke ansett sig kunna tillstyrka det anslag, som Biskop Millén i sin reservation begärt.
Utsk:t har dock icke kunnat neka att Carlstads läroverk behöfver ett ökadt utrymme i anseende till det på de sista åren starkt växande antalet af lärjungar.
Uti sin motivering har Utsk:t vid denna punkt yttrat, att det ansåg denna brist kunna afhjelpas genom tillbyggnad af gamla läroverkshuset, men med den kännedom jag eger om läget för detta läroverkshus, tror jag att detta svårligen kan låta sig göra.
Såsom hufvudsakliga skälet för afslag har man anfört, alt K.
M. icke pröfvat förhållandet, men jag vill deremot endast anmärka, att detta icke skulle vara första gången, som R.
St:r beviljat anslag, utan att K.
M. förut pröfvat ärendet.
På de skäl, som blifvit anförda i Biskop Milléns reservation, får jag derföre vördsamligen anhålla att R.
St:r för uppförande af ett nytt läroverkshus i Carlstad i enlighet med ritning och kostnadsförslag, som af K.
M. godkännes, måtte bevilja elt anslag af 35,000 rdr samt ett lån till samma belopp eller 35,000 rdr under enahanda vilkor, som för det till Halmstads läroverk lemnade lån blifvit bestämda.
Vid denna riksdag hafva anslag blifvit begärda för nya läroverksbyggnader till ett sammanräknadt belopp af 1,150,000 rdr, hvarutaf 900,000 utaf enskilda motionärer.
Om man nu frångår den grundsats att icke bevilja andra anslag än dem, hvilka blifvit begärda af K. M., som bäst är i tillfälle att bedöma, hvilka af statens behof först böra tillgodoses, så blir det icke någon möjlighet att bestämma hvilka anslag, som rättvisligen böra beviljas eller icke.
Man löper dessutom, i fråga om dessa anslag, som blifvit begärda af enskilda motionärer, samt, af Utsk:n nedprutade, slutligen beviljas af R.
St:r, alltid fara att de blifva otillräckliga för det afsedda ändamålet.
Ehuru jagicke blifvit antecknad såsom reservant vid denna punkt, har jag dock inom Utsk:t varit af samma tanke som Hr Biskop Millén, i 122 Den 24 Augusti. hvars reservation jag instämmer, samt anhåller derföre att få förena mig med Hr Oldevig uti det af honom framställda yrkande.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, måtte för uppförande af ett nytt läroverkshus i Carlstad i enlighet med ritning och kostnadsförslag, som af K.
M. godkännes, bevilja dels ett anslag af 35,000 rdr och dels ett lån till samma belopp, eller 35.000 rdr, under enahanda vilkor, som för det till Halmstads läroverkshus beviljade lånet blifvit stadgade; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då dertill svarades flere ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
110:de—116:de punkterna.
Il7:de punkten.
Vid denna punkt har Utsk:t tillstyrkt låneunderstöd, för uppförande af ett läroverkshus i Sala, utan att behöfligheten af detta anslag förut blifvit af K. M. pröfvad.
Detta ensamt utgör för mig tillräckligt skäl att afslå Utsk:ts framställning.
Utsk:t har ansett den stora utgift af 25 till 30,000 rdr, som kommer att drabba staden Sala genom kostnadsfri upplåtelse af jord för norra stambanans dragande öfver stadens område, vara elt skäl, hvarför staden icke borde alltför mycket betungas med uppförande af ny läroverksbyggnad; en dylik byggnad torde dock för kommunen vara minst lika nyttig som en jernvägsanläggning, för hvilken dessutom någon utgift åtminstone under de irenne närmast följande åren icke kommer att åligga Sala; jag ser häri ett ytterligare skäl att anhålla, det R. o. Ad. ville afslå den föredragna punkten.
Jag har icke deltagit i den föreg:de diskussionen, men då man varit så frikostig att utdela anslag både till följd af K. M:s Propos. och utom densamma, så förundrar det mig »att man silar myggor, när man sväljt kameler.»
Om man icke bifallit andra anslag, än de af K.
M. föreslagna, hade ett afslag å denna punkt varit alldeles i sin ordning, men då så ej skett, synes denna punkt icke heller böra afslås.
För min del kan jag ingalunda gilla det förfaringssätt, som tyckes hafva gjort sig gällande inom Utsk:t, att nemi., när stora anslag blifvit begärda, man afprutat en del och beviljat en ganska betydlig återstod, men deremot, då endast ett ringa belopp begärts, helt enkelt afslagit framställningen.
Frågan, huruvida ett anslag skall beviljas eller icke, synes mig böra bedömas efter dess Den 24 Angnsti. 123 större eller mindre behöflighet och ej, såsom det förefaller mig att Stats-Utsk:t vid åtskilliga tillfällen ansett — efter det begärda beloppets storlek.
Jag anhåller om bifall till den föredragna punkten.
Jag vill förmoda, att det är på grund af ett verkligt behof, som framställningen om ifrågav:de anslag skett, men della behof har icke blifvit pröfvadt på ett för mig tillfredsställande sätt.
Det är visserligen sannt, att man, som den förre värde talaren yttrade, inom Stats-LItsk:t afvikit ifrån den princip, som jag nämnde vid ett föregående tillfälle, då jag hade ordet.
Denna afvikelse har egentligen egt rum i afseende å Fahlu läroverksbyggnad.
Dermed förhåller sig dock så, att R.
St:r vid förra riksdagen beviljade anslag för en läroverksbyggnad i Fahlun till halfva beloppet af den derför beräknade kostnad.
Denna byggnad, hvarå kostnadslörslaget då uppgick till 88,000 rdr, befanns vid närmare grannskning alldeles otillräcklig, och ny ritning uppgjordes jemte kostnadsförslag, belöpande sig till ej mindre 171,000 rdr.
Till betäckande af denna kostnad eger Fahlu stad statsanslaget från föregående riksdag 44,000 rdr, samt 44,000 rdr, hvilka K.
M. förklarat böra tillhandahållas ur stiftets byggnadskassa; hvarjemte kommunen af egna medel tillskjutit 42,000 rdr.
Wid sådant förhållande förefaller det mig, som staten icke borde undandraga sig att nu såsom lån lemna ytterligare 40,000 rdr, helst i motsatt fall ifrågavarande af R.
St:r redan en gång såsom angeläget ansedda arbetslöretag ej kan komma till utförande.
Helt annorlunda ställer förhållandet sig med Sala, som icke gjort några uppoffringar för detta ändamål.
Hufvudsakliga grunden för mitt yrkande å afslag är likväl att behölligheten af ifrågav:de anslag icke blifvit af K. M. pröfvad.
Uti den recit, som Utsk:t vid denna punkt lemnat, förekommer ibland annat, alt ritning till den föreslagna byggnaden blifvit af K. M. gillad och stadfästad d. 28 December 1861, och det synes mig således orätt att säga att frågan icke blifvit af K. M. pröfvad.
För öfrigt vill jag endast anmärka att det uppgjorda kostnadslörslaget upptager 22,875 rdr 80 öre, hvaremot det tillstyrkta lånet endast uppgår till 12,000 rdr.
Till Fahlu skola åter beviljades vid förra riksdagen ett anslag af 44,000 rdr, och nu ett lån af 40,000 rdr.
Om man skall jemföra dessa båda städer med hvarandra, så synes mig jemförelsen snarare utfalla till förmån för Sala än för Fahlun, och jag fortfar derför i mitt yrkande.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på 134 Den 24 Augusti. afslag derå, då svaren utföllo med flere ja, jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i 117:de punkten af Utlåtit N:o 139, röstar Vinner nej, afslår R. o. Ad. denna hemställan.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Nej— 14.
Den vidare pröfningen af Utlåtit uppskjöts till nästa plenum.
Upplästes ett al
Hr Rabenius, Theodor, ingifvet mern. af följande lydelse:
Som tjenstegöromål påkalla min närvaro vid universitetet, anhåller jag att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats i det Särskilda Utskit för behandling af K. M:s Nåd.
Propos. rörande antagande af ny sjölag.
Sedan R. o. Ad., uppå framstäld propos., till denna anhållan lemnat bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att välja en ny ledamot i det Särskilda Utskit efter Hr Rabenius. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. \ 11 e. m.
Den det ej vill, röstar In fidem, 0. Brakel.
D«n 25 Augusti. 125 Tisdagen den 25 Augusti 1863.
Justerades profet för den 11 sistl.
N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitel. 118:de och 119:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 120:de punkten.
Ehuru jag icke tillhör det samhälle, som denna fråga afser, har jag dock varit i tillfälle att erhålla en fullständig kännedom om de förhållanden, som tala för beviljandet af ifrågav:de anslag.
Det mm, som nu begagnas för gymnastik, är för detta ändamål alldeles olämpligt, emedan det är både för lågt och för litet.
Lokalen är dessutom behöflig för den egentliga skolundervisningen och nytt gymnastikhus måste derföre uppföras.
Men till en sådan byggnads uppförande eger Eksjö inga medel.
Genom den vådeld, som i November 1856 inträffade, har staden nemi. måst skuldsätta sig för ett belopp af 300,000 rdr, hvarå i ränta betalas 20,000 rdr, hvaraf dock en del utgör amotering.
Vid sådant förhållande hemställer jag, om icke R. o. Ad. ville behjerta Eksjö stads behof af understöd för uppförande af ifrågav.de byggnad, och anhåller derföre om Hr Gr:s o.
Landtnr.s propos. å bifall till Utsk:ts hemställan.
Det af Stats-Utsk:t i denna punkt tillstyrkta anslag afser uppförandet af ett nytt gymnastikhus i Eksjö.
Men då R. o. Ad. förut afslagit ett ifrågasatt låneunderstöd af 12,000 rdr för uppförande af ett nytt läroverkshus i Sala, och delta afslag, såsom jag tror, föranledts hufvudsakligen deraf, att frågan af K. M:s Regering icke blifvit pröfvad, anhåller jag, då förhållandet här är enahanda, att R. och Ad. ville afstå Stats-Utsk:ts framställning i denna punkt, helst 128 Den 25 Ån gnat!. i Eksjö redan finnes gymnastiklokal, ehuru icke fullt så ändamålsenlig som önskligt vore.
Visserligen gillar jag den princip, att R.
St:r böra i frågor af denna beskaffenhet hellre motse framställning af K.
M. än af enskild motionär, men den omständighet, att staden begått en försumlighet, då den icke vändt sig till K. M., synes mig icke böra vålla ett afslag å dess billiga anhållan.
Utsk:t har sjelft erkänt behofvet af ifrågavrde byggnad, och jag återkallar i R. o. Ad:s minne den stora olycka, som öfvergått denna stad, samt anhåller, att Ståndet, i betraktande af de ömmande omständigheter, som här förekomma, godhetsfullt ville bifalla Utsk:ts hemställan.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å Utsk:ts förev:de hemställan; framställde Hr Gr. o.
Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades llere nej jemte några ja, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Hr Stedt begärde votering.
Uppsattes och justerades följrde voter:s-propos.: »Ren som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i I20:de punkten af Utlåtit N:o 139, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o.
Ad. denna hemställan.»
Sedermera företogs voteringen, och befunnos rösterna vid dess slut hafva utfallit sålunda:
Ja — 9.
Nej — 18. 121:sta—130:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 13lista punkten. Mom:t litt. a. Utsk:ts tillstyrkande bifölls. Mom:t litt. b. Frih. af Ugglas:
Utskits hemställan i detta mom. sön derfaller i 2 delar.
Den första delen innebär att K.
M. täcktes Oen 25 Augusti. 127 låta tillse, huruvida icke en förändrad styrelse öfver hospitalerna i riket må anses lämplig och böra införas; sednare delen åter innehåller, att K. M. måtte för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag om indragning till statsverket af åtskilliga hospitalsfondens tillgångar, emot det alt statsanslag för hospitalens fullständiga underhåll af R.
St:r i stället beviljas.
M. med anhållan, det K.
M. täcktes i nåder tillse, huruvida icke hospitalerna i riket kunde ställas under annan öfverstyrelse än den nuvarande.
Härefter hafva, enligt hvad jag har mig bekant, komiterade för förändrad organisation af rikets styrelse- och förvaltningsverk till pröfning förehaft frågan och till K.
M. inlemnat sitt betänk, deröfver.
Vid sådant förhållande synes mig olämpligt att R.
St:r upprepa en redan vid förra riksdagen gjord framställning, som ledt till en undersökning i den syftning R.
St:r afsett, och jag anhåller derföre att R. o. Ad. ville afslå förra delen af mom:t, men bifalla den sednare delen.
Efter härmed slutad öfverläggning, yttrade Hr Gr. och Landtm., att derunder endast hade yrkats bifall till lltsk:ts ifrågav:de hemställan med följande förändrade lydelse: »att R.
St:r begära, det K. M. måtte för Rikets näst sammanträdande Ständer framlägga förslag om indragning till statsverket af sådana hospitalsfondens inkomster af jordeboksräntor, tionde, arrendemedel m. m., i afseende å hvilka sådant kan ega rum, emot det att statsanslag för hospitalens fullständiga underhåll af R.
St:r beviljas.» Härefter framställde Hr Gr. o.
Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på bifall till densamma med ofvanomförmälda förändrade innehåll, hvilken propos. med ja besvarades.
132:dra—140:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. l41:sta punkten.
Jag anhåller om Hr Gr:s o. Landtm:s propos. derå, att R. o. Ad., med afslag å Stats-Utsk:ts hemställan i denna punkt, ville anslå ett understöd af 1,500 rdr, att under instundande statsregleringsperiod årligen utgå till Artisten Mandelgren, på det han måtte komma i tillfälle att verkställa de resor inom landet, som för fortsatt aftecknande af ännu utaf honom ej undersökta kyrkliga monumenter kunde vara af nöden; med skyldighet för Mandelgren att vid slutet af hvarje år till fria konsternas akademi inlemna de afteckningar, han under året gjort. 128 Den 25 Angust!.
Utan att vilja bestrida att skäl kun na finnas, hvarföre man bör understödja en om utgifvandet utaf afteckningar af våra fornlemningar förtjent artist, synes mig detta understöd på lämpligaste sätt utgå, om det, såsom hittills varit fallet, gifves för inköp af visst antal exemplar af hans arbeten.
Att Ståndet nu, om jag så må säga, i en hastig vändning och utan att närmare reflektera öfver saken, gifver sitt bifall till det framställda förslaget, synes mig icke fullt lämpligt, och jag anhåller derföre om återremiss, på det Utsk:t må komma i tillfälle att föreslå de vilkor, under hvilka ett anslag, om så tjenligt anses, må beviljas Artisten Mandelgren.
Jag ber att få förena mig i den af Hr von Francken gjorda anhållan.
De resor, Hr Mandelgren måste, för fortsatt attecknande af våra kyrkliga monumenter, företaga, äro alltför kostsamma för att af honom kunna verkställas, med mindre staten dertill lemnar honom understöd; och då hans konstnärliga verksamhet synes väl förtjent af uppmuntran från representationens sida, synes mig det framställda förslaget ega goda skäl för sig.
Men då det måhända är lämpligast att Utsk:t föreslår de vilkor, som för anslaget böra bestämmas, vill jag icke motsätta mig en återremiss, utan förenar mig med Gr. Sparre.
Jag måste bekänna att det väckt min förvåning, att Gr.
Sparre, som i gårdagens plenum talade om huru man »silar mygg och sväljer kameler», nu, sedan 140 punkter blifvit i en ingalunda långsam fart genomgångna, gör den invändning, att man går för hastigt till väga.
Jag kan icke heller anse det vara lämpligt att mot slutet af riks dagen företaga återremisser, om icke i högst nödiga fall, och förenar mig derföre om den af Hr von Francken gjorda framställning.
För en och hvar, som kommit i tillfälle att se dessa arbetan af en erkänd skicklig artist, måste vara tydligt, såväl att anslag för dess fortsatta utgifvande erfordsas, som ock att ett sådant anslag, lemnadt på det sätt att ett visst antal exemplar blifva inlösta, icke kan vara tillräckligt.
Jag erkänner att jag icke varit i tillfälle att se ifrågav:de planchverk, och kan således icke bedöma dess värde, men jag skulle tro att det vore lämpligt, om man vid beviljande af anslag till detsamma vore i tillfälle att med sakkännedom besluta; och förenar mig derföre med de talare, som yrka återremiss.
Den olikhet förefinnes dessutom, att, då det förra anslaget beviljades för ett färdigt arbete, det nu ifrågasatta anslaget skulle lemnäs i och för fort sättandet af ett påbörjadt arbete.
Den 25 Augusti. 129 Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att i afseende å Utsk:ts förev.de hemställan, hvartill bifall ej blifvit af någon ledamot begärdt, hade yrkats dels återremiss, och dels af Hr von Francken, attR. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att R.
St:r skola anslå ett understöd af 1500 rdr rmt att under instundande statsregleringsperiod årligen utgå till Artisten N. Mandelgren, på det han måtte komma i tillfälle att verkställa de resor inom landet, som för fortsatt aftecknande af ännu utaf honom ej undersökta kyrkliga monumenter kunde vara af nöden, med skyldighet för Mandelgren att vid slutet af hvarje år till fria konsternas akademi inlemna de afteckningar, han under året gjort.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere nej jemte några ja, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med flere ja och några nej, samt vidare propos. på afslag å merberörde hemställan och antagande af Hr von Franckens förslag, hvilken prrpos. besvarades med flere nej jemte några ja; hvarefter propos. på punktens återremitterande förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
142:dra punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls. 143:dje punkten.
Om staten skall understödja utgifvandet af ett plancheverk, bör detta väl ega något konstvärde.
Att så icke är fallet med ifrågav:de, torde hvar och en, som varit i tillfälle att se detsamma, lätt hafva funnit.
Det är dessutom ett af de dyraste Svenska plancheverk, och jag frågar då, om det kan vara skäl att befordra dess utgifvande.
Jag anhåller derföre om afslag å punkten, men skall icke motsätta mig att det föreslagna beloppet gifves Mademoiselle Thersner, men med det uttryckliga vilkor att hon inställer fortsatta utgifvandet af detta plancheverk.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utskds ifrågav:de hemställan, hvartill svarades flere ja jemte några nej, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med flere nej och några ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med flera ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva va rit öfvervägande. H. VI. 9 i30 Den 25 Angnati. 144:de punkten.
Hr von Francken:
Landtnäs propos. derå, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte bevilja ett anslag, för en gång, af 4,000 rdr, att, enligt K. M:s Nåd. disposition, användas till tryckningshjelp för utgifvandet af en handbok i Svenska Pomologien med plancher.
Ehuru jag icke vill be strida att det framställda förslaget kan förtjena afsende, får jag dock fästa uppmärksamheten derå, att R. o. Ad. vid behandlingen af Ode hufvudtiteln afslagit såväl förslagen om anställande af en trädgårdsingeniör för bibringande af kännedom om trädgårdsskötsel, som ock af en person, som skulle meddela undervisning i humleplantering.
Då nu kännedom om nämnde ämnen torde kunna anses lika vigtig som kunskap i pomologien, anser jag Utsk:t hafva egt skäl att afstyrka bifall till motionen, och anhåller derföre om bifall till Utsk:ts hemställan.
Den förbistring, som f. n. råder i benämningen på våra fruktsorter, verkar hämmande på utvecklingen af denna näringsgren, och det vöre derföre önskligt, om denna olägenhet kunde undanrödjas.
Vi ega f. n. en person, som varmt intesserar sig för denna sak, och som redan gjort stora och vackra förberedande arbeten.
Inom Utsk:t förevisades af honom tagna afbildningar till ett antal af öfver 200 st.
Detta verkade dock icke på Utsk:t, men jag hemställer, om icke R. o. Ad. anser sig böra egna uppmärksamhet åt denna sak, och anhåller jag derföre om bifall till Hr von Franckens yrkande.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts hemställan, dels ock afslag derå samt antagande af Gr.
Cronstedts uti en vid punkten fogad reservation afgifna förslag, att R.
St:r skulle bevilja ett anslag för en gång af 4,000 rdr, att, enligt K. M:s Nåd. disposition, användas till tryckningshjelp för utgifvandet af en handbok i Svenska pomologien med plancher; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades flere ja jemte några nej, och sedermera propos. på afslag derå samt antagande af Gr.
Cronstedts ofvan omförmälda förslag, då svaren utföllo med flere nej och några ja; hvarefter propos. på bifall till Utsk:ts hemställan förnyades samt besvarades med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
145:te punkten.
Vid sednaste verldsexposition i London ådrog sig ett plastiskt konstverk allmän beundran.
Det var Den 25 Angmti. 131 Molins grupp, »bältespännarne.» Flera af Europas större städer hastade att af denna grupp förskaffa sig afbildningar, och man ser sådana i London, Paris, Berlin, Cöln och flerastädes. I Sverige, konstnärens hemland, finnes en sådan afbildning endast i Götheborg, och denna tagen i brons.
Då emellertid Sverige icke frambragt många konstnärer, som i så hög grad som Molin ådragit sig uppmärksamheten, och konstnären dessutom önskar att än ytterligare fullkomna sitt arbete, synes mig det vara R.
Skr värdigt att anslå en summa för denna grupps utförande i marmor.
Mot de skäl, Utsk:t anfört för ett uppskof med detta anslag, vill jag erinra, att om R.
Skr vilja tillegna staten detta konstverk, man bör tillse att konstnären sjelf må kunna i marmor utföra sin grupp.
Molin är icke mera ung och med anslaget bör derföre icke uppskjutas, enär det måhända eljest kommer för sent.
Skr beviljat stora summor för uppförandet af vårt nationalmuseum, synes mig att man borde tänka på att anskaffa inhemska konstalster för att der uppställas, och då det vore representationen värdigt att åt efterverlden bevara ett af de större konstverk vår tid och vårt land framalstrat, anhåller jag att R. o. Ad. ville bevilja en summa af 30,000 rdr för utförande i marmor för statens räkning af Professor Molins grupp, kallad »bältespännarne.»
Då jag inom Utsk:t biträdt Frih. af Ugglas’ åsigt, anhåller jag att få med honom instämma.
Under riks dagen 1856—1858 framställdes det förslag, att R.
Skr skulle upphandla en tafla, som då erbjöds.
Denna tafla var måhända god, möjligen också icke.
Dess beskaffenhet inverkade dock icke hvarken på Utsk:ts eller R.
Skrs beslut, och detta, såsom mig synes, med rätta.
Skr upphäfva sig tili konstdomare, inträffar ofta att särskilda bimotiver göra sig gällande, såsom ock var fallet då nämnde tafla utbjöds, enär medlemmar af ett Riks-Stånd ganska tydligt tillkännagåfvo, att de ville rösta för taflans inköpande just derföre, att dess mästare var en person, utgången från deras klass.
Sådant undvikes, om R.
Skr ställa medlen till K.
M:s disposition, på det K.
M. må tillse om konstprodukten är af beskaffenhet att förtjena blifva för statens räkning inköpt.
Jag anhåller om propos. på bifall till Stats-Utsk:ts afstyrkande hemställan.
Ehuru jag gerna instämmer med Frih. Leijonhufvud deri, att R.
Skr icke böra upphäfva sig till konstdomare, må det dock medgifvas att ifrågav:de konstprodukts värde är så allmänt erkändt, att det icke kan synas djerft, om äfven R.
Skr uttala sin tillfredsställelse öfver Molins arbete.