Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De vederläggningar, som Herr Lefmi, Herr Cederschöld och Grefve Mörner gjort, eller ämnat göra, af livad Grefve Horn och jag yttrat, finner jag hafva utgått från den förutsättning, att någon af oss skulle hafva sagt, attFullmägtige ega pröfva, huruvida det behof, Konungen uppgifvit, varit riktigt eller ej, och i sådant fall kunna vägra utbetalningen.
Jag förklarar, att jag ej hyst denna mening, och troligen ej kunnat yttra den emot vett och vilja.
Ej eller har jag velat egentligen säga det, hvarpå Herr Cederschjöld svarade, eller har jag bort någon annan säga, att Rikets Ständers skrifvelse skulle kunna förändra hvad 63 §. bestämmer.
Ej eller bar jag den förmening, att Konungens skrifvelse till RiksgäldsGontorets Fullmägtige ovilkorligen bestämdt skulle upptaga alla skäl, nota bene om den vore i form af skrifvelse, och ej i form af protocoll.
Jag har ej sett något StatsRådsProtocoll, men skulle tro, att ett protocoll, som vore sannfärdigt, ej kunde vara sådant, som det, hvilket afgått; ty då det står, att Konungen behagatj enligt StatsRådets närvarande
Ledamöters enhälliga underdåniga tillstyrkandej i nåder förklara sig finna oundgängeligen nödigt att till andra högst vig - io6 Den 4 Maji e. m. tiga och angelägna ändamålj än utomordentliga anstalter för Rikets försvar_, nu disponera 364jOi5 R:dr 2 sk. af Mindre Creditiv-sumnian, så kan jag af detta protocoll ej fatta annan mening, än att Konungen i StatsRådet icke framställt något annat visst föremål, hvaröfver han hört StatsRådet, utan att han blott sagt: jag behöfver medlen till andra saker, än Rikets försvar.
Är detta nu ett protocoll, som ej är sannfärdigt, så finnas tvenne slag.
Är det fullständigt, så visar det, att StatsRådets
Ledamöter ej vetat, det är möjligt och troligt, men protocollet visar ej, om de, fastän tillstyrkande och närvarande, vetat, till hvad annat ändamål, än Rikets försvar, Konungen velat använda medlen.
Det är i detta afseende jag tror, att sättet att afskrifva en mening, i stället för att beskrifva fallet, ej kan vara det rätta. flans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets ifrågavarande Berättelse gjorde anmärkningar böra föranleda till densammas återremitterande.
Nej blandade med Ja.
Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall å hvad StatsTJtskottet i berörde Berättelse hemställt, angående decharge för Fullmägtige i RiksgäldsContoret, Den 4 Maji e. m. i afseende på alla af dem inom 1828 års slut vidtagne beslut och åtgärder.
Ja blandade med Nej, Friherre Anckarswärdhefixåe votering.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven oeh LancltMar skalken framställde följande voterings-proposition:
Den som bifaller hvad StatsUtskoltet i dess Berättelse om den af Utskottet förrättade granskning af RiksgäldsContoret, General-AssistanceContoret samt f. d.
FilialDiscont-Inrättningarne, hemställt, angående decharge för Fullmägtige i RiksgäldsContoret, i afseende på alla af dem inom 1828 års slut vidtagne beslut och åtgärder, vo-* terar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses StatsUtskottets berörde Berättelse böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras, Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Sedan 4r> 42» 43 och 44 §§•
1 RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades io8 Den 4 Maji e. m. voteringen kl. 8 e. m., och befunnos vid voteringens slut kl. en qvart till 10 om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfriga voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer:
Ja — 128.
Nej — 41* I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln således funnit för godt, att, på sätt StatsUtskottet hemställt, för dess del bifalla, det Herrar
Fullmägtige i RiksgäldsContoret må frikallas från all ansvarighet nu och i framtiden, i afseende på alla af dem inom 1828 års slut vidtagne beslut och åtgärder, hvilka blifvit upptagna uti de till samma tid af Utskottet granskade Protocoll. Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 62.
Angående omröstning öfver Högsta Domstolens Ledamöter.
Angående ett nytt Moment
Den 4 Maji e. m. 109 till 14 §. uti Instructionen för Rikets Ständers JustitiaeOmbudsman.
Angående fritt val af Rättegångsombud.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om upphörande af Konungens 2:ne röster i Högsta Domstolen.
Om upphäfvande af HofRätternes LeuterationsRätt.
• N:o 69.
Angående underställning lill HofRätts pröfning af UnderRätts
Utslag i mål, der någon blifvit tilltalad eller dömd för brott, hvarå fästningsstraff följa bör.
Angående Rådmäns och Kämnärers befrielse från deltagande uti ansvaret för försummelse, att lill ÖfverDomaren insända renoverade Domböcker och Protocoll m. m. N:o7i.
Angående upphäfvande af K:gl. Förordningen den 7 December 1787.
Angående remiss af i Landtränterierne för Bankens räkning deponeradt silfver.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om upphäfvande af io3 §.
RegeringsFormen m. m. % i ro Den 4 Maji e. m.
Af den 23 sistlidne April: N:o 21* Med föreslående af ett tillägg i i5 §.
Riksdagsordningen, åsyftande FrälSehemmans*egares represen ta tions-rätt.
Af den 25 sistlidne April: N:o 22.
Med förslag till ändrad redaction af i5 §.
Riksdagsordningen, i afseende på högsta antalet af Härader, som kunna förena sig om en Fullmägtig* Från StatsUtskottet:
Af den 8 sistlidne April: N:o iot.
I anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1827 gjorde anmälan, angående försäljningen af 5 stycken Kronan tillhörige Krigsskepp och redogörelsen för derföre influtne medel.
Från Stats- samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskotten :
Af den 23 sistlidne April:
N:o 13. i anledning af väckt fråga örn odeladt användande af Wisby Hospitals inkomster för helsovården på Gottland.
I anledning af vackt fråga, om lindring för de hemman i Blekinge, Den 4 Maj! e. m. in hvilka blifvit till Lotsars underhållande indeldte.
N:o l5.
Rörande åtskillige, mot försäljningen af den så kallade Lif-Stallbyggnaden vid Kongsöhr, väckte anmärkningar.
I anledning af väckt fråga, om förändring i de om MilitiaeBoställens tillträdande gällande Författningar, N:o 17, I anledning af vackt fråga, om uppförande af en Magazinsbyggnad i Torshälla.
I anledning af väckt fråga, om inställande af all påbörjad eller verkställd indelning till ordinarie Rotering af hittills oroterad jord.
I anledning af Kongl. MajltS till Rikets Ständer aflåtne Nådiga Proposition, om förhöjning i rote-hjelpen försvaga Rotar inom Kronobergs och Calmare Län. N:o 20.
Med anledning af vackt fråga, om tillökadt anslag för Bergsskolan i Fahlun.
I anledning af flere Väckte Motioner, om behofvet af nya ProvincialLäkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket.
Från BcvillningsUlskottet :
Af den 18 sistlidne April: N:o 18.
Öfver väckt Motion, att Prostetunnor mätte från Bevillning befrias. 112 Den 4 Maji e. m.
Af den 22 sistlidne April: N:o 1 g. Angående väckt Motion, om böter för dem, som i Städerne försumma, att vid andra Uppbördsstämman betala Kronoutskylder.
Af den 25 sistlidne April: N:o 36.
Med anledning så väl af 1827 års Revisionsberättelse, som BancoStyrelsens anmälanden, jemte serskildt ingångne Motioner från Vällofl.
BorgareStåndet, i fråga om bibehållande af de från Banken meddelade lån på bus, brandförsäkrade i den upplösta f. d. Stads-fonden af Allmänna Brandförsäkringsverket.
Thors - Den 7 Maji f. m.
Thorsdagen den 7 Maji 1829.
Justerades 3 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 4 dennes e. m. fattade beslut.
Öppnades Herrar Electorers Lista till val, dels af en Ledamot i StatsUtskottet : Efter N:o 1662, Herr Nordenfeldt, Olof; Och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 7, Herr Sparre af Rossvik, Gust.
Dels ock af en Ledamot i Lagutskottet : Efter N:o 814, Herr Gyllenhaal, Lars Herman; Och befanns dertill hafva blifvit utsedd:
N:o 2o52, Herr Hultenheim; Fullmägtig, Herr Bergenstråhle, Georg Rudman.
Friherre Ansckarswärd, Carl Henrik :
Det är anledning till anmärkning emot en del af de StatsRådets Ledamöter, hvilka år x825 voro Konungens Rådgifvare; hvarom 23 H. 8 Den 7 Maji f. m. remiss begäres till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skola.
Hvarjemte Friherre Anckarswärd till Protocollet allemnade ett försegladt Convolut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att den af Friherre Anckarswärd framställde anmärkningsanledning komme att, enligt 29 §.
Riksdagsordningen, jemte ProtocollsUtdrag derom, till ConstitutionsUtskottet afgå.
Ånyo föredrogs StatsUtskottets den 28 sisth Mars under N:o 96 afgifne, samt den 21 sisth April e. m. på bordet lagde, Betänkande, i afseende på åtskillige uti RiksgäldsContorets Räkenskaper balancerade fordringar och tillgångar.
Friherre Anckarswärd , Carl Henrik : Ridderskapet och Adeln har, genom dess i sednaste Plenum fattade beslut, afslagit min då gjorde begäran, om utredning af förhållandet med det lyftade Creditivet till ConvoyCommissariatet; men som fråga nu är om afskrifning af desse medel, tager jag mig friheten återkomma på detta ämne, helst Rikets år i8a3 församlade Ständers mening icke varit, att detta Creditiv skulle årligen utgå.
Jag stödjer denna min åsigt på bemäldte Rikets Ständers Reglemente för Riks - Den 7 Maji f. m. gäldsContoret, i hvars 'jidc Artikel, angående Creditiven, sora på RiksgäldsContoret blifvit anvisade, det heter: ”Rikets
Stän ”der hafva på RiksgäldsContoret anvisat arne ”Creditiv, det ena å i,5oo,ooo R:dr B:co ”till Kongl.
Maj:ts höga disposition, och det ”andra å 66,666
R:dr 3a sk. samma mynt ”till Kongl.
ConvoyCommissariatet, hvilka ”håda Creditivsummor komma att utgå på ”det sätt och med de vilkor, som de här”om till Fullmägtige aflåtne serskilda Ex”peditioner innehålla.”
När man nu går till dessa Expeditioner, så hefinnes en lyda sålunda: ”1 sammanhang med regleringen af ”RiksStatens Tredje HufvudTitel hafva Ri”kets Höglofl.
Ständer godt funnit, att, jemte ”det åt Kongl. Maj:t blifvit öfverlemnadt att ”använda de 66,666 R:dr 32 sk.
B:co, som af ”Sjötulls-intraderne äro anslagne Kgl. Con”voyCommissariatet, för dessa 66,666 R:dr ”32 sk., hvilka skulle serskildt å 3:dje Huf”vudTiteln uppföras, ett motsvarande Cre”ditiv å RiksgäldsContoret anvisas, att, ef”ter föregången pröfning och Kongl. Majrts ”Nådiga beslut, begagnas i mån af behof”vet och mot Commissariatets förbindelse; ”hvarefter vid nästa Riksdag kommer att ”förordnas, huru de medel, som, på grund ”häraf, kunna för StatsVerkets räkning lyftas, böra ersättas.
Detta Rikets Ständers ”beslut har StatsUtskottet härigenom skolat ”Iierrar Fullmägtige till efterrättelse med 8* - Den 7 Maji f. rti. ”dela.”
Då jag åter härmed jemnför Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser i ämnet till Kongl. Maj:t, så visar det sig, att Rikets Ständer i deras underdåniga Skrifvelse i November i823, rörande 3:dje HufvudTiteln, tillkännagifvit, att de öfverlemnade ett Creditiv af 66,666 R:dr 32 sk. till begagnande för ConvoyCommissariatet, i stället för det innan 1818 års Riksdag af ConvoyCommissariatet åtnjutna årliga anslag af 66,666 R:dr 3a sk. utaf Tull-intraderne, hvilket deremot komme att användas till förstärkande af 3:dje HufvudTiteln, der det borde serskildt uppföras.
Detta sednare blef dock icke iakttaget; ty i 1824 års RiksStat finnes detta belopp icke specielt upptaget, utan är uppfördt i en sammanslagen summa, då det likväl var serskildt beräknadt i det föregångna årets RiksStat med 66,666 R:dr 32 sk.
Derpå begärde Kongl. Maj:t, uti en ytterligare Nådig Skrifvelse till Rikets Ständer, att få årligen, om så behöfdes, lyfta denna Creditivsumma till ConvoyCommissariatet.
Rikets Ständer svarade härå, i December 1823, endast genom hänvisning till sitt förra beslut, utan alt fästa något afseende på Kongl. Maj:ts begäran, att Creditivet måtte årligen utgå.
Häraf måtte vara tydligt, att Rikets Ständers mening icke var, att Kongl. Majrt skulle ega hvarje år disponera 66,666 R:dr 3a sk. till ConvoyCommissariatet, utan endast detta belopp i ett för allt, intill nästa'Stalsreg - Den 7 Maji f. ra. 117 lering vid påföljande Riksdag.
Jag kan desto mindre finna någon anledning, att tro detta Creditiv vara beviljadt till årlig disposition, som man då nödvändigt skulle komma till samma förhållande med Creditivet å i,5oo,ooo R;dr, enligt åberopade 7 Artikeln af Reglementet för Fullmägtige i RiksgäldsContoret.
Dessutom är af Rikets Ständer, såsom vilkor för lyftning af ifrågavarande Creditiv å 66,666 R:dr 3a sk., föreskrifvet, att ConvoyCommissariatet borde afgifva dess förbindelse.
Den skulle naturligtvis alldeles icke behöfvas, utan vara belt och hållet öfverflödig, om Ständerna beviljat Creditivet såsom årligt anslag, och om meningen varit att summan skulle afskrifvas.
Med denna förbindelse kan väl icke något annat vara åsyftadt, än alt ConvoyCommissariatet skulle förpligta sig att återbetala summan, såsom ett eventuelt förskott.
Det är så mycket billigare, som, då man jernför de skattebidrag, som Städerne lemna till StatsVerket, med hvad Staten till Städerne återbetalar i Convoymedel m. m., det besynnerliga förhållande visar sig, att det är Jordbrukaren ensam, icke den Handlande, som fyller Statsbehofven.
Så stor är skillnaden mellan skattebördorne i Städerne och på Landet, att Jordbrukaren skattar allt; ty Städerne återfå indirecte mer än sina skattebidrag.
Skillnaden faller isynnerhet i ögonen, om man påminner sig det härstädes för icke längesedan uppgifna för - Den 7 Maji f. m. hållandet med Bevillningen af Handlande i Städerne, jemförelsevis med den på Landet.
Mig synes del klart, att då Rikets Ständer borttogo det till ConvoyCommissariatet förut beviljade årliga anslag, och i stället anviste ett Creditiv af 66,666 R:dr 32 sk.
B:co, att, efter Kongl. Majrts pröfning och beslut, begagnas i mån af behofvet och emot ConvoyCoramissariatets förbindelse; så var meningen icke, att denna Creditivsumma skulle årligen utgå och slutligen afskrifvas, utan afsigten var endast, att bereda ConvoyCommissariatet en tillgång att fylla eventuela behof, emot skyldighet för Commissariatet, att till Statsverket återbetala hvad som lyftades.
Jag anhåller derföre om återremiss af detta Betänkande, med begäran, att StatsUtskottet måtte närmare utreda förhållandet med detta Creditiv.
• Friherre Cederström, Jacob:
Efter det beslut Ridderskapet och Adeln i sednaste Plenum fattade, rörande Creditivet för ConvoyCommissariatet, lärer föga anledning vara, att nu till StatsUtskottet återremittera ifrågavarande Betänkande.
Emot hvad Friherre Anckarswärd anfört derom, att Rikets Ständers mening med denna Creditivsumma icke skall varit, att den skulle få årligen lyftas, anhåller jag att få anmärka, att det förhåller sig tvertom.
Rikets Ständer lemnade detta Creditiv såsom motsva - Den 7 Maji f. m.
"9 rande det årliga anslag af 66,666 R:dr 32 sk., som förut till ConvoyCommissariatet utgått.
Orsaken, hvarföre de anslogo summan i form af Creditiv, vardén, allde ansågo 66,666
R:dr 3a sk. icke behöfvas årligen för ConvoyCommissariatets behof; men att möjligen en sådan utgift för 2 eller 3 år blef nödvändig, hvaremot den kunde besparas de öfriga åren.
Sådan har ock följden blifvit; ty sedan sista Riksdag har Creditivsumman blifvit lyftad och utgifven blott för 2 år, i stället för att den kunnat utgå och äfven förut åtgått årligen.
Det är således endast i33,333 R:dr 16 sk., som blifvit af Creditivet begagnade för 2 år; hvaremot utgiften utgjort 333,333 R:dr 16 sk., i händelse Creditivet för alla 5 åren blifvit användt.
Friherre Anckarswärd har sagt, att om man antager, det Rikets Ständers mening varit, att detta Creditiv skulle få årligen lyftas, så skulle man på samma grund medgifva, att äfven det Lilla Creditivet af i,5oo,ooo R:dr kunde utgå hvarje år.
Någon anledning härtill kan likväl ej dragas af Rikets Ständers föreskrifter, rörande Lilla Creditivet; och jemförelsen mellan detsamma och det ifrågavarande Creditivet för ConvoyCommissariatet är således alldeles oriktig.
Friherren har äfven, såsom skäl mot anslag till ConvoyCommissariatet, åberopat, att Handelscorpsen i ringa mån deltager i Bevillningen och Skattebördorne.
Det är i alla Länder förhållan - iao Den 7 Maji f. m. det, att de Handlande icke annorledes bidraga till Statsutgifternes bestridande, än i förskott; ty beskattningen lägges på varan, och den, som köper den, återbetalar dervid till den Handlande hvad han derföre skattat; men detta är ej något missförhållande, utan en ganska naturlig ordning.
För öfrigt har denna omständighet icke något direct sammanhang med förevarande sak.
Frågan är här endast: har Staten Sverige vunnit derpå, att, i stället för en utgift af 66,666
R:dr 02 sk.
B:co årligen under 5 år för ConvoyCommissariatets behof, endast åtgått denna summa för 2 år, eller tillhopa i33,333 R:dr 16 sk.?
Jag skulle förmoda, att Creditivsumman för de 3 år den icke utgått är en ren vinst för Staten, en verklig besparing.
Af sjelfva Creditivets beskaffenhet är det för öfrigt en naturlig följd, att afskrifning af de lyftade summorne måste ega rum, helst ConvoyCommissariatet ej har medel att ersätta Staten dessa utgifter.
Jag anhåller derföre om bifall till Betänkandet.
Herr HegardtChristian Bernhard:
Hufvudsakligen förekommen af Friherre Cederström och förenande mig med honom, anhåller jag endast, att dervid få tillägga några upplysningar, påkallade af Friherre Anckarswärds anförande.
ConvoyCommissariatet hade förut ett årligt anslag af 66,666 R:dr 32 sk.
B:co utaf Tullintraderne, till bestridande af sina utgifter; men då fråga Den 7 Maji f.m. i a r väcktes, att en de] häraf kanske skulle kunna umbäras på vissa tider, så indrogo Rikets Ständer detta anslag och beviljade i stället ett motsvarande Creditiv.
Sedan denna åtgärd vid 1823 års Riksdag vidtogs har ConvoyCommissariatet mast bestrida så stora och utomordentliga utbetalningar, alt det omöjligen kunnat undvikas att anlita Creditivet för 2:ne år; och det hade blifvit nödvändigt att lyfta det äfven för de 3:ne öfrige åren, om icke ConvoyCommissariatet, med begagnande af sin Credit, upptagit lån till betäckande af sina utgifter, i hopp att framdeles under bättre förhållanden kunna, med öfverskottet af sina vanliga inkomster, efterhand betala dessa skulder.
Lika med Friherre Cederström, kan jag af Rikets Ständers beslut, rörande Creditivet, ej finna någon anledning till den slutsats, att Creditivet icke skulle, årligen utgå.
Meningen måste så mycket hellre hafva varit, att bevilja Creditivet till årlig lyftning, som det i annat fall alldeles icke motsvarat ConvoyCommissariatets behof och det förra årliga anslaget, som blifvit Commissariatet undanryckt.
Lika med Friherre Anckarswärd anser jag Rikets Ständers Skrifvelse vid i8a3 års Riksdag böra så förstås, att man icke åsyftat ett årligt anslag till ConvoyCommissariatet, och jag stöder mig härvid på den omständigheten, att Ständerne uttryckligen förklarade, att de 122 Den 7 Maji f. m. funno det ärliga anslag, som förut egde rum alltsedan 1818 års Riksdag, öfverflödigt, och just derföre biföllo ett Creditiv till samma belopp i händelse af behof.
Hade icke meningen varit, att Creditivet skulle gälla blott för en gång, så hade man ju lika väl kunnat bibehålla 1818 års årliga anslag.
Jag har dessutom fästat mig vid den förbindelse ConvoyCommissariatet skulle aflemna, och hvarom StatsUtskottets Betänkande besynnerligt nog ej innehåller någon upplysning, om den ens blifvit afgifven, eller hvad den innehåller om sättet för medlens ersättande, hvilket allt, enligt Ständernes beslut, utgjorde vilkor för Creditivets lyftning.
Jag tror således en återremiss vara nödvändig, för att få desse omständigheter utredde.
Herr Tham, Wolrath: Huru Rikets Ständers förordnande vid sisla Riksdagen om ett Creditiv för ConvoyCommissariatet från RiksgäldsContoret, i stället för det fordna årliga anslaget, sorn ansågs böra indragas, — huru, säger jag, detta förordnande bör förstås, hade jag icke trott nu kunna blifva föremål för öfverläggning, sedan Ridderskapet och Adeln i sista Plenum genom votering godkänt Herrar Fullmägtiges åtgärd, att tillåta lyftning af Creditivet tvenne år å rad, eller tillsammans i33,333 R:dr 16 sk., och således gillat den åsigt, att Rikets Ständer åsyftat ett årligt Creditiv af 66,666
Den 7 Maji f. m. ia3 R:dr 32 sk.
Jag hemställer, huruvida eu genom votering afgjord fråga nu åter kan upprifvas och blifva föremål för discussion.
Den enda fråga, som enligt min tanka nu kan komma under öfverläggning i afseende på detta Creditiv, är den, huruvida de lyftade 133,333 R:dr 16 sk. höra ersättas eller afskrifvas.
StatsUtskottet säger i sitt Betänkande:
De på Creditivet för ConvoyCommissariatet lyftade i33,333 R:dr iG sk. hafva blifvit uti Räkenskaperne upptagne till ersättning, pä den grund, att enligt i8a3 års Ständers, angående nämnde Creditiv, fattade beslut, skulle, vid nästföljande Riksdag, förordnas, huru, (såsom orden lyda,) de medel, som kunde, för Statsverkets räkning, lyftas, borde ersättas.
När Rikets Ständer vid sista Riksdag Beviljade Creditivet, kunde de ej förutse, att öfverskotten på StatsVerkets inkomster skulle lemna sådana tillgångar, att Creditivet deraf kunde betalas, och det var derföre, som de efter min tanka förbehöllo sig, att vid denna Riksdag bestämma om sättet för ersättningen; det vill säga, om RiksgäldsContoret i och för utbetalningen af detta Creditiv stannat i någon skuld, borde nu bestämmas, huru RiksgäldsContoret derföre skulle blifva ersatt.
Men då nu öfverskotten blifvit så betydlige, alt icke allenast denna utan äfven flere andre utgifter af RiksgäldsContoret utan olägenhet kunnat bestri - i?,4 Den 7 Maji f. m.
I* das, tror jag StatsUtskottet ganska riktigt föreslagit, att ”enär nu Kongl.
ConvoyCom”missariatet icke varit förbundet till någon ”återbetalning, samt i närvarande ställning ”StatsVerkels alla tillgångar måste i främ”sta rummet hållas tillhanda och beräknas "för Statsbehofven, förberörde 133,333 R:dr ”16 sk. må uti RiksgäldsContorets
Räkenskaper för innevarande år 1829 från ba"lancerade tillgångarne afföras.”
Ty StatsUtskottet bade icke föreslagit detta, om det icke vid granskningen af Räkenskaperne funnit, att
RiksgäldsGontoret för denna utbetalning icke häftar i någon skuld.
När således sjelfva utbetalningen af Ridderskapet och Adeln redan blifvit godkänd, och det befinnes, att RiksgäldsConloret icke för densamma häftar i någon skuld, kan jag ej annat än förena mig med de Hervar, som yrkat bifall till Betänkandet.
Jag skulle tro, allde upplysningar Friherre Anckarswärd nu lemhat om [823 års Ständers förordnanden, i afseende på ifrågavarande Creditiv till ConvoyCommissariatet, snarare föranleda lill bifall af StatsUtskottets Betänkande, eller lill afskrifning af medlen, än till återremiss.
Ty d å desse förordnaden innehålla en sådan tvetydighet, som Friherre Anckarswärd omnämnt, att Creditivet till ConvoyCommissariatet på ena stället eller i 7 Artikeln Den 7 Maji f^m. 125 af Reglementet för RiksgäldsContoret ställes bredvid det så kallade Mindre Creditivet till Konungens disposition, men på det andra stället eller i den underdåniga Skrifvelsen säges vara ett motsvarande Creditiv mot det förra, på 3:clje HufvudTiteln öfverförda årliga, anslaget; så kauman ej säga, hvilkendera meningen är den rätta , och afskrifning synes vara den enda återstående utvägen.
Jagar, för att begagna en afliden Talares uttryck, tveliogsen, huruvida jag skall fullfölja min föresats, att begära återremiss å ifrågavarande Betänkande, då jag hörer densamma med häftighet yrkas från en annan sida, på skäl, som jag helt och hållit ogillar.
Trogen min vanliga grundsats, att endast afse saken i sig sjelf, icke dess omgifningar, vill jag dock försöka ingå i den granskning af Betänkandet, som låter mig anse en återremiss nyttig.
Godkännande StatsUtskottets förslag, att låta titeln j. d. Konung Gustaf Adolphs enskildtaförmögenhet ur RiksgäldsContorets Räkenskaper utgå, kan jag dock ej tillstyrka, att låta de dertill hörande actier i Trollhätte Slussverk och Södertelje'Canal bortauctioneras, då dessas närvarande vanvärde skulle troligen göra behållningen högst obetydlig, och jag icke finner något hinder, alt ej dessa actier, på samma sätt, som de Den 7 Maji f. m. fordom Högstsalig Hennes Kongl.