Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förorda, oro Sockenstemmor i riket; Nio 56, angide anslag och lån för tillfälliga behof; N:o 57, angide Riksg:s-kont:s utgifter och inkomster; N:o 58, angide ett förslag till åtskilliga ändringar i grundlagarne; N:o 59, om hvilande grundlagsändrings förslag; Nio 60, ang:de skrifvelse!’ i bevillningsfrågor; samt Nio 61, angrde underd. skrifvelse!' i Banko-ärender.
Nio 19, angide ackordsanbud från Ryttmästaren F. A. Björkenstams konkursmassa.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh., och Hr von A xelsson, Carl, Riddarh.
Utskis i gårdagens plenum på bordet lagda mera.
N:o 20, i anledn. af Gr.
Lagerbjelkes motion >m infordrande af statistiska uplysningar röride R. o. Ad.
Anmäldes och lades på bordel ett från Stats-, Lag- samt Allm.
Besv. o. Ekon.Utskin inkommet utlåt.
Nio 57, i anledn. af väckt motion angide löneförhöjning för de vid afvillringsverket i Norrland anställde Landtmätare ro. ro.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prolis-utdr. från PrcsteSt. af d. 29 och 31 sisth Augusti samt d. 1 dennes, samt 662 Den 2 September. från Borgare och BondeSl.-n af d. 30 och 31 sisth Augusti samt d. 1 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ] lill 2 e. m.
Onsdagen den 3 September 1851.
Plenum kl. J till 12 f. m.
Justerades ett prol.utdr. för gårdagens plenum samt nedannämnde frän Exped.Utsk. inkomne förslag till §§ i Riksdagsbeslutet: N:o 62, ang:de underd. skrifvelser ronde Statsregleringen; N:o 63, angule underd. skrifvelser i roteringsärender; samt N:o 64, ang:de underd. skrifvelser i frågor rör:de Rikets allmänna hushållning.
N:o 20, i ani. af ålerremisser ä mern.
Efter upläsning af de detta mein. bifogade förändrade förslag till dels underd. skrifvelse och dels § i Riksdagsbeslutet, ang:de granskning af de i Statsrådet förda prot., blefvo dessa förslag af R. o. Ad. godkände.
Jag kan icke annat än uttrycka min vördnadsfull tacksamhet för det godkännande R. o. Ad. har täckts bevilja Exped.Utskts nyss uplästa förslag till underd. skrifvelse.
Utsk:s första förslag, hvilket tillförene af R. o. Ad. likaledes godkändes, var affattadt i öfverensstämmelse med hvad vid föreg:de riksdagar brukligt varit; men då detta förslag af 2:ne Stånd underkändes, och Ulsk;s förnyade förslag, till samtnanjemkande af meningarne, fruktlöst aflupit, får R. o. Ad:s bifall till del nu afgifna förslaget så mycket större värde, som R. o. Ad. derigenom visat, alt delta
Stånd, när det gäller allmänna ärenders behandling, ehuru invecklad den må varda, är uphöjdt öfver fasthållandet vid de af Ståndet omfattade ordalag om, genom eftergifvenhet härutinnan, eli tvistefrö kan på hjelpligt sätt utur vägen rödjas!
Och derest, inom ett af de RiksSlånd, der man motsatt sig det förra förslaget
Den 3 September. 663 till skrifvelse, man är nog fri från småsinnets begagnande af möjlig utväg till upskof med ärendet, för alt det nya förslaget må öppet diskuteras och afgöras efter rösternas flertal, smickrar jag mig med den förhoppning, att förevartde förslag skall efter R. o. Ad:s exempel blifva af öfrige RiksStånd eller åtminstone af två bland dem godkändt; till ett godt och hedrande slut på denna långvariga tvistefråga.
Föredrogs och bifölls Stats-, Lag- samt Allm.
Besv. och Ekon.- Ulskrns i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt.
N:o 57, i anledn. af väckt motion, ang:de löneförhöjning för de vid afvittringsverket i Norrland anställde landtmätare m. m.
Föredrogs och bifölls Riddarh.Utsk:s d. 1 och 2:dra dennes på bordet lagda mera.
Lagerbjelkes motion om infordrande af statistiska uplysningar rör:de R. o. Ad.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utskm inkomne mern. och betänk.:
N:o 48, i anledn. af återremiss af Utsk:ns betänk:n N:o 31, i anledn. af serskilda motioner om inskränkning uti eller uphäfvande af rättigheten för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga, samt N:o 32, i anledn. af väckt motion om afskaffande af prygelstraffet och andra extra judiciela bestraffningar inom krigsslåndet; och N:o 49, i anledn. af väckte frågor om ändring af nu gällande stadganden ronde slängselskyldighelen.
Vid föreg:de riksdagar har det varit brukligt, att de bötesmedel, som under riksdagens lopp blifvit inom Ståndet samlade och förvarats i den inom Riddarhussalen befintliga messingskistan, utdelats lill fattiga fruntimmer af Adel samt att denna utdelning skett efter ompröfning af Landtm.
Jag får derföre föreslå att Ståndet äfven denna gång ville lill samma ändamål anslå dessa medel och öfverlemna åt Hr Frih. o. Landtm, alt desamma utdela.
Landtm, hemslätde om R. o. Ad. bifölle att såsom Gr.
Gyldenstolpe föreslagit ifrågavande bötesmedel må af II.
Ex. utdelas till behöfvande Adeliga enkor och döttrar.
Ropades ja. H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, tillkännagaf, att Gr. Liljencrantz Gustaf Fredr., blifvit af fl. Ex. anmodad och benäget åtagit sig att anföra den afskeds-deputation, som i morgon afton borde afgå från R. o. Ad. till de öfriga RiksStm, hvarjemte H. Ex. anmodade de ledamöter af R. o. Ad. som ville deltaga i denna deputation, att 664 Den 3 September. dertill anteckna sig hos tjenstförrättande Riddarh.Fiskalen Gr. Lagerberg.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf jemväl att han af Konungens Ofverste Kammarherre emottagit underrättelse att K.
M. täcktes inbjuda 50 ledamöter af R. o. Ad. jemte Riddarh.Sekret., att i morgon, efter slutad ceremoni på Rikssalen, intaga middag ä Kongl. Slottet vid för Ståndet serverad taffel i blå salongen af Kronprinsens f. d. våning 2 tr. upp från vestra Slottslivalfvet, hvarjemte H. Ex. anmodade de Hrr ledamöter, som önskade begagna denna nåd. bjudning, att dertill anteckna sig hos t. f. Riddarh.Fiskalen.
Äfvenledes tillkännagaf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., att till honom blifvit öfverlemnade 50 biljetter till platser i Storkyrkan och Rikssalen för morgondagen, för att tilldelas R. o. Ad:s Hrr ledamöter, samt att dessa biljetter komma att af t. f.
Riddarh.Piskalen utdelas till de ledamöter, som dertill ville anmäla sig.
Uppå hemställan af H. Ex. Hr.
Frih. o. Landtm, beslöts att de pleniprot. för innevande riksdag, hvilka ännu icke hunnit blifva justerade, skulle likasom efter föreg:de riksdagar egt rum, justeras inför Riddarh.Direkt.
Anmäldes och emottogos 2:ne Konungens ÖfversteKammarjunkare Gr.
Ernst Ludv. von Stedingk och Gr. Erik August Lewenhaupt, hvilka å K.
M:s höga vägnar bjödo R. o. Ad. att i morgon bivista Gudstjensten i Storkyrkan och derefter infinna sig å Kongl. Stöttet för att åtfölja K. M. till Rikssalen. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. ^ till 1 e. m.
Den 4 September f. m. 665 Thorsdagcn den A September 1851.
Föredrogs och lades till handlingarne Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk:ns i gårdagens plenum på bordet, lagda mern.
N:o 48, i anledn. af återremiss af Utsk:ns betänkm N:o 31, i anledn. af serskilda motioner om inskränkning uti eller uphäfvande af rättigheten för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga, samt N:o 32, i anledn. af väckt motion om afskaffande af prygelstraffet och andra extra judiciela bestraffningar inom krigsständet.
N:o 49, i anledn. af väckte frågor om ändring af nu gällande stadganden ronde stängselskyldigheten.
Landtm, tillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. 7 e. m., samt att de underd. afskedsupvaklningarne komme att afläggas före middagen, efter det R. o. Adis procession från Rikssalen återkommit till samlingsrummet å Kongl. Slottet.
Sedan härefter 2:ne prot.utdr., innefattande de denne dag af R. o. Ad. fattade beslut, blifvit justerade afgingo II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, samt H. R. o. Ad., företrädde af 2:ne Härolder, kl. nära 11 till Storkyrkan, för att afhöra Riksdagspredikan, som hölls af Hr Biskopen Christian Erik Fahlcrantz, samt derefter kl. ^ 2 till Kongl. Slottet, samt åtföljde den K.
Processionen lill Rikssalen, der K. M. i nåder på vanligt sätt afslöt riksdagen och hemförlofvade R.
St. Enl., före afgången från Riddarhuset, fattadt beslut åtskiljdes R. o. Ad. kl. ^ till 4 å Kongl. Slottet, hvarest sedermera genom Ståndets Deputerade underd. afskeds-upvaklningar aflades hos H. M.
Konungen, D.D. M.M. Drotlningarne samt H. K. II.
OOfi Den 4 September e. m.
Thorsdagen den 4 September 1851.
Plenum kl. 7 e. m. Fl. Ex. Ilr.
Frih. o. Landtm, tillkännagaf att de vid denna riksdag hos 11. o. Ad. samlade pliktmedel, befunnits upgå till 40 r:dr b:co och att den utdelning deraf, som medelst IF. o. Ad:s i går fattade beslut, blifvit H. Ex. updragen väl ännu icke kunnat ske, men oförtöfvadt skulle npgöras.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från Preste- och BondeStm af d. 3 och 4 samt från BorgareSt. af d. 2, 3 och 4 i denna månad.
Anmäldes och emoltogs en Deputation från Uederv. BondeSt. anförd af Ståndets vice Talman Joli. A tig. Zetterberg, som upläste följande tal:
Åter har ett riksmöte med dess mödor och bekymmer nått sitt slut.
Hvad derunder blifvit verkadt för ett älskadt fosterlands väl tillhör historien att förtälja.
Det må nu hafva varit mycket eller ringa, så hafva dock ärendena med lugn och sans samt omisskänneligt nit och alfvar blifvit behandlade.
Stridiga åsigter och intressen låta sig sällan förenas, men hvarje ärlig mening förljenar sin aktning.
Så har BondeSt. fattat sin ställning och gläder sig alt hafva funnit likartade tänkesätt hos MedStrn.
Det är derföre sorn BondeSt. med högaktning och tillgifvenhet frambär sin afskedshelsning till H. R. o.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, svarade: R. o. Ad., som med npriklig erkänsla emottager det Hederv.
BondeShs afskedshelsning och uttrycken af dess välvilliga tänkesätt, lyckönskar del Hederv.
Ståndets ledamöter, att, efter fulländade trägna och mödosamma arbeten under det i dag lycktade riksmötet, få återvända till sina hembyggder och de lugnare sysselsättningar, som der vänta dem. R. o. Ad. önskar ock lika upriktigt, att det Hederv.
Ståndets ledamöter måtte der oafbrutet finna glädje, trefnad och belåtenhet, och kunna med tillfredsställelse i minnet återkalla de många för Fäderneslandet högst vigliga och gagneliga beslut, som under detta riksmöte genom de serskilda RiksSt:ns förenade samverkan blifvit fattade.
A R. o. Ad:s vägnar får jag anhålla, alt det Hederv.
BondeS(:s Deputerade ville till detta RiksStänd, hvars sanna fördelar äro med R. o. Ad:s oskiljaktigt förenade, återbringa försäkringen om R. o. Ad:s upriktiga vänskap och välvilja.
Hvarefter Deputationen afträdde.
Den i September e m. 6G7 Frih.
Jag är öfvertygad att hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter, likasom jag, gerna skulle se alt de tal, som i dag blifvit af II.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hällne dels på Rikssalen och dels vid afskedsupvaktningarne hos D.D. M.M. Konungen, Drottningen och Enke-Drotlningen samt hos H. K. H.
Kronprinsen, blefvo införde uti R. o. Ad:s prot., der de alltid skola inlaga ett hedradt rum; men som jag hört att H. Ex. icke i dag har dem till hands ock att vi således icke nu kunna få nöjet alt höra dem upläsas, får jag hemställa om icke R. o.
Ad. behagade med mig instämma i en anhållan att H. Ex. behagade lemna dessa tal till Riddar h.Sekret, för att i denna dags prot. införas.
Många ledamöter hördes häruti instämma, hvarefter IL Ex, Hr Frih. o.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. önskade att han till Riddarh.Sekret, aflemnade de ifrågavarrde talen för att i R. o. Adis prot. intagas.
Ifrågavande sedermera tili prot. aflemnade tal voro sålydande: l:o Det å Rikssalen hållna underd. tal: Stormäktigste Allernådigste
Vid gränsen af det riksmöte, som nu slutar, framträder R. o. Ad. inför E. K.
M:s Thron, att med de förnyade uttrycken af undersåtlig vördnad och tillgifvenhet förena sin underd. tacksamhet för E. K.
M:s aldrig hvilande omsorger om rikets bästa.
Under de maktpåliggande öfverläggningar, som hos R.
St. förekommit, har 11. o. Ad., — i den öfvertygelse, att Statens säkerhet tryggast beredes genom inbördes förtroende emellan Regering och folk, icke skiljt känslorna af kärlek för fosterlandet från dem af tillgifvenhet för dess Konunga-Hus. R. o. Ad., — som med stolllhet känner sig tillhöra ett folk, hvars anor af frihet och sjelfständighet, i förening med trohet emot sina Konungar, vitsordas af häfderna, skall ej heller någonsin finnas tvekande mellan uppoffringen af enskild fördel och äfventyrandet af Statens anseende.
Om meningar varit delade, — om beslut blifvit fördröjda — har dock Fäderneslandet den i våra dagar bland Stater icke allmänna tillfredsställelse, att under ett af sekler befästadt samhällsskick, — med inre och yttre lugn, — stegvis men säkert, — fortgå i uplysning, odling och förkofran, utan brådstört framilande, — men också utan skakande återfall.
Under dagens skiftande läror, för hvilka så många välden upstått och försvunnit, gifvas dock osvikliga grundvalar för hvarje Stats bestånd.
De innefattas uti de betydelsefulla ord, som E. K.
M. ristat på vårt urgamla rikes vapensköld. ■—•
Sanning, — icke blott den af stunden hyllade, men af åldrarne pröfvade, — och Rättvisa, för alla och mot alla, — utgöra den enda trygga ankargrund bland de uprörda tidsböljornas svall.
I skyggd af dessa höga ledstjernor skall E. K. M. fortfarande hägna Sitt trogna folks lycka, sjefbestånd och ära. R. o. Ad. upsänder derom sina förböner lili Försynen, nedkal - 668 Den 4 September e. m. lande
Dess välsignelse!’ öfver E. K. M., Dess Höga Ätt och Nordens förenade Riken, för hvilkas framtida lycka lofvas en ny underpant, redan innesluten i Folkets boner.
Med dessa tänkesätt anhåller R. o- Ad. underdånigast, att i E. K.
M:s nådiga ynnest och välvilja städse få inneslutas. 2:o De underd. talen vid afskedsupvaklningarne.
Stormäktigste
Ali e r n å d i g s t e Konung!
Innan R. o. Ad., efter slutadt riksmöte, återvänder till sina spridda hembygder och de enskilda verkningskretsarnes olikartade bestyr, anhåller R. o. Ad., att ännu en gång få inför E. K.
M. framträda, för att aflägga sin underd. afskedsupvaktning och betyga den undersåtliga vördnad, trohet och tillgifvenhet för E. K. M. hvaraf R. o.
Ad:s ledamöter under alla skiften skola finna sig lifvade. R. o. Ad., som med djup och innerlig tacksamhet erkänner E. K.
M:s oafbrutna omsorger för fäderneslandets ära, anseende, förkofran och trygghet, anser för en helig pligt, att, efter yttersta förmåga och med redligaste nit, söka understödja och befrämja E. K. M:s ädla afsigter.
Om det lyckats R. o. Ad., att, under det nu slutade riksmötet, genom sina, efter samvetsgrannaste öfvertygelse fattade, beslut, åtminstone i någon niån upfylla denna pligt, och derigenom bereda hugnad och tillfredsställelse för E. K. M., samt lycka och båtnad åt det älskade fosterlandet, så äger R. o. Ad. i medvetandet deraf den rikaste belöningen för sina mödor och försakelser.
Under trogna och innerliga förböner för E. K.
M:s och Dess Höga Ätts fortfarande sällhet och välgång, — för en lycklig fullbordan af nyligen lända förhoppningar om ökad glädje och tillfredsställelse inom Konungahorgen, — under förnyade försäkringar om oskrymtad vördnad och tillgifvenhet för E. K. M., utbeder sig R. o. Ad. underdånigast, att uti E. K.
M:s nåd och ynnest städse fä inneslutas.
Slormäktigsta Allernådigsta
Efter fulländade arbeten under det riksmöte, som i dag blifvit afslutadt, anhåller R. o. Ad. underdånigast, att, jemte afläggande af sin underd. afskedsupvaktning, få till E. K.
M. frambära uttrycken af sin djupa vördnad och innerliga tillgifvenhet.
Lika upriktigt, som Svenska folket gläder sig åt allt som bereder Konungahusets sällhet och hugnad, lika varmt och innerligt deltager det uti de härdare pröfningar, hvarmed en Allvis Försyn någon gång hemsöker de högsta föremålen för dess kärlek och tacksamhet. E. M:s ömma hjerta har nyligen lidit en djupt smäl tande och oersättlig förlust.
Det oväntade och krossande sorgebudet väckte liflig bestörtning och det innerligaste deltagande öfver hela landet. R. o. Ad:s ledamöter, som lika varmt och hjertligt dela dessa tänkesätt, äga nu den dyrbara tillfredsställelsen, att till E. M. i nnderd:het framföra deras upriktiga försäkringar härom.
Men, den Gudomliga Försynen, som sände pröfningen, har ock velat mildra bitterheten af den djupa sorgen och skänka E, M.
Den i September e. m. 669 en ljuf tröst uti nya anledningar till hugnad och glädje, — uti sköna förhoppningar, — hvilkas lyckliga fullbordan redan utgör ett kärt föremål för folkets böner. R. o. Ad. anhåller underdånigast, att med föranledande deraf, nu få till E.
M. frambära sin vördnadsfullt och uprigtiga lyckönskan. R. o. Ad. vågar ock dermed förena försäkringen om sin oskrymtade kärlek och tillgifvenhet för E. M., sin vördnadsfull och innerliga tacksamhet för den outtröttliga ömhet, hvarmed E. AJ. förljufvar vår älskade Konungs mödor och omsorger, den hugnad, glädje, och tröst, som E.
M. genom deltagande godhet och rika välgerningar skänker ål alla. R. o. Ad. anhåller underdånigast, att uti E.
Alis nåd och ynnest städse få bibehållas.
Stormäktigsta Allernådigsta Drottning! R. o. Ad., som efter fulländade arheten vid det riksmöte, hvilket i dag hunnit till slut, återvänder lill det enskildta lifvets lugnare sysselsättningar, anser för en kär ock dyrbar pligt, att inför E.
Al. aflägga sin underd. afskedsupvaktning och i förening dermed frambära försäkringen om sin djupa vördnad och orubbliga tillgifvenhet.
Utom den glädje och hugnad, som E. AI. i så rikt måll njuter i skötet af E. Åhs Höga Ätt, eger E.
M. tillika den dyrbara tillfredsställelsen, att utgöra eli vördadt föremål för Svenska folkets uprigtiga och oskrymtade kärlek.
Denna kärlek skall oafbrutet fortlefva, alltid lika varm och innerlig, i hvarje undersåtes hjerta, och den är oskiljaktigt förenad med den sanna beundran och vördnadsfulla tillgifvenhet hvarmed Svenska folket minnes och välsignar den store oförgätlige Konung, hvilken under loppet af mera än ett fjerdedels århundrade ledde Sveriges öden och bragte vårt fädernesland till ära, anseende och välstånd.
Alåtte Försynen beskydda och välsigna E.
Åhs dyrbara lefnadsdagar!
Och måtte vårt älskade fosterland ännu länge få glädja sig ät fruklerne af de dygder och de välgerningar, hvilka E.
Åhs ädla för alla ömt deltagande hjerta aldrig tröttnar att utöfva.
Då R. o. Ad. nu till E. AI. i underdthet frambär försäkringen om dessa sina alltid lika oföränderliga tänkesätt, förenar R. o. Ad. dermed den underd. anhållan, att uti E.
M. nåd och ynnest städse få inneslutas.
Högbo me Furste!
Sveriges och Norr iges Kronprins!
Det möte, till hvilket Konungen, i öfverensstämmelse med grundlagens bud, förlidet är kallade R.
St., har i dag nått sitt slut, och R. o.
Ad:s ledamöter återvända till sina hem, för att der egna sin lid och sin verksamhet åt de pligter och de bestyr, dem hvars och ens olika ställning i samhället för dem utstakat.
Alen dessförinnan anhåller R. o.
Ad., alt ännu en gång få framföra uttrycken af sin undetd. vördnad och tillgifvenhet för 670 Den i Sep te mijer e. m E. K. H. och Dess Höga Gemål, och i förening dermed aflägga sin underd. afskedsupvaktning.
Della riksmöte har varit rikt på mödor och arbete; men R. o. Ad. hyser den glädjande förhoppningen, att de beslut som R.
St., efter sorgfälligaste pröfning fatlat, skola, redan i den närmast stundande framtiden, för det älskade fosterlandet medföra välsignelserika frukter.
Och i den mån R. o. Ad., med upmärksamheten oaflåtligen fästad på samhällets högsta väl, kunnat till dessa beslut medverka, njuter R. o.
Ad. deraf en dyrbar tillfredsställelse och rik belöning för trägna mödor.
Högborne Furste! R. o. Ad. har redan länge med liflig glädje erfarit det varma deltagande och det kraftiga allvar, hvarmed E. K.
H. omfattar och befrämjar allt, som kan lända till fäderneslandets bästa; men under det nu slutade riksmötet har R. o. Ad. haft den lyckan att på närmaste håll vinna den säkraste visshet härom; och R. o. Ad. känner sig derföre lifvadt af den uprigtigaste erkänsla. E. K. 11. lättar derigenom vår älskade Konungs mödor och omsorger, och förvärfvar på samma gång ökade anspråk på R. o. Ad:s, samt hela Svenska folkets orubbliga kärlek och tillgifvenhet, likasom E. K. 11. åt sig
Sjelf bereder den skönaste belöning i medvetandet af väl upfyIda pligter.
Då, vid början af detta riksmöte, R. o. Ad. till E. K. H. och Dess Höga Gemål frambar sin uprigtiga och innerliga lyckönskan i anledn. af DD. KK. HH:s kort förut firade Höga förmälning, förenade R. o. Ad. dermed den varma önskan, att den gudomliga försynen måtte i rikaste mått skänka välsignelse åt denna dyra förening, som innebar löftet om framlida sällhet och lycka, och sorn derföre väckte den litligaste glädje i hvarje undersåtes hjerta.
Bönen är hörd!
Nya förhoppningar om ökad glädje hafva blifvit tända, för Konungahusets och för Nordens förenade rikens framtida lycka lofvas en ny underpant, som folket redan innesluter i sina trogna förböner.
Afven i detta afseende vågar R. o. Ad. till DD. KK. lill. underdånigast framföra sin uprigtiga och innerliga lyckönskan.
R. o. Ad., som nu inför DD. KK. HH. vördnadsfullt nedlägger uttrycken af dessa sina alltid oföränderliga tänkesätt, anhåller tillika i underd:het att uti DD. KK. HH:s Nådiga ynnest och välvilja städse få vara inneslutet.
Emottogs en deputation från Välloll. BorgareSt. anförd af Ståndets vice Talman, Borgmästaren Carl Christian Halling, som skriftligen anförde: K.
M. har denna dag å Rikssalen hemförlofvat R.
St., och för dem återstå afskedsorden till hvarandra.
Då dessa ord till H. R. o.
Ad. vördsamt och vänligen uttalas af BorgareSt. genom oss, dess Deputerade, sker delta ej mindre med uttryck af BorgareSl:s högaktning för II. R. o. Ad., än äfven med lyckönskan ben 4 September e. m. 071 dertill, att II.
Ståndets Medlemmar, efter de slutade riksdagsmannagöromälen, återvända till de kall, som hvar och en i öfrigt tillhöra.
Med dessa tänkesätt, anhåller BorgareSt. alt få fortfarande, vara inneslutet i H. R. o. Ad:s vänskap och välvilja.
Till besvarande af detta tal yltrade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm.: R. o. Ad. emottager med sann erkänsla den afskedshälsning från Vållotl. BorgareSt., som Hr vice Talmannen och Hrr Deputerade nu till R. o. Ad. framfört, och lyckönskar, å sin sida, det Välloll.
Dea 17 Juni f. m. nugot, som lainde tjena tili ledning för K. M. i afseende på It.
St:s mening, örn ej detta slut innebure en motsägelse, Iler begäres nemi., att K. M. , i öfverensstämmelse med så väl de 3 RiksSttns, som afven Borgare,Sits särskildt, tid efter annan, samt särdeles vid liksdagen åren 1829 oell i83o, i lind. aflåtna önskningar, täcktes i nåder ju förr dess hellre utfärda de allmänna författningar, sorn s1 ola i förevar, ämne till efterrättelse lända — Nu är förhållandet likväl, alt de 3 Ståndens mening är stridande mot BorgareStts.
M. kunna utfärda författningar, sorn äro öfverensstämmande med 1 stridiga meningar?
Detta bör Ekon.Utsk. upplysa, på det föredraganden må äga någon rättelse och reda för sin framställning till K. åi.
Jag anhåller derföre örn ålerrerniss, på det frågan må återkomma i det skick, att någon bestämd mening deraf är alt hemta.
Det är med verklig tillfredsställelse, jag medverkat till ett beslut, som icke gått efter gammalt formulär.
Utsk. bär haft för afsigt att antyda den ställning, uti hvilken näringsfrågan för närvar, befinner sig.
Denna, ställning iir verkligen invecklad, derföre att den bellöft 3o år för att utredas.
Utsk. har, som jag tror, tydligen förklarat den mening, alt det önskar näringsfrihet.
Utsk. har af grannlagenhet för ett Stånd, som alltid stått afdeladt frän de öfriga 3 Stånden, fästat det afseende å detta Stånds önskan, att Utsk. tillstyrkt R.
St. alt icke ensidigt begära ett ovillkorligt antagande af R.
St:s vid 182.3 års riksdag nfgifna förslag.
Under loppet af 17 år har förmodligen denna, såsom andra statsangelägenheter, undergått betydliga modificatiouer.
Hvad som gällde 1823, gäller ej 1840.
Men näringsfrihets-fragans egentliga karakter eller definition står qvar.
Utsk. har velat utmärka den anhållan, alt K.
M. läcktes, med ledning af de mångfalldiga handlingar, sorn finnas i ämnet, de olika opinionsyttringarna och de mångfalldiga förhållanden, sorn under tiden utvecklat sig, begagna den rätt, K.
M. förklarat sig äga och äfven detta betänk, tillerkänt honom, att utfärda de författningar, som omständigheterna påkalla, och lämpligen kunna verkställas.
Ekon.Utsk. liar icke tilltrott sig göra bättre än föregående Ständer.
Del hade visserligen kunnat inkomma med refererandet af en eller annan §; men jag hoppas, att den mening gillas, som åtminstone jag hyser, alt det svårligen kan tillhöra Stånden att paragrafera ekonomiska författningar.