Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vare i öfrigt långt ifrån mig att vilja minska de förbindelser, hvaruti vissa ledamöter anse sig halva stannat hos Frih. Cederström; delar i sanning den minsta trösten, som de kunna gifva motionären såsom en politisk vän, sedan de icke varit i stånd alt kunna understödja sjelfva motionen; men jag hemställer likväl, om man ej å ömse sidor lagt långt större vigt på denna sak, än dea föi tjenar.
Visserligen kan det vara både vackert och uppbyggligt att (å höra sköna uttryck och förnimma huruledes ' issa ledamöters fantasier höja sig, snart sagdt till en dithyrambisk flygt, hvarifrån de sedan fallit så mycket mera pladask till intet, i samma mån sorn flygten varit liiftsväfvande; men jag tror att man redan kostat alldeles för mycket krut på detta villebrådet.
Föröfrigt vill jag, i afseende på formen för StatsUtskrs meddelande tiII Coust.Utsk., tillägga en anmärkning i anledning af den tolkning, sorn Frih.
Boye och Hr von Hartmansdorff gjort af Tr yck fr i h et slö rörd 11., med hänsigt till publicerandet af Const.- Utskrs prot.
Boye har uppläst en §, sorn förbjuder publieei ande af Statsrådets prot., likasom vore Const.Ulskrs prot. i anmärkningsmål desamma som Statsrådets, och desse ledamöter, som naturligtvis alltid varit ytterst samvetsömIrie att grnndlagarne skola efter ordalydelsen tillämpas, hafva ansett att den, som trycker Const.Utsk;s prot., skall derföre stånda författareansvar; ja!
Böye har dessutom gifvit oss en för den lagfarne mannen högst originel tydning af författareansvar.
För min del lager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, alt möjligt är, det ett Const.- Utsk:s prot. i anmärkningsmål, sorn innehåller Utskts öfver - 4«4 Den a6
Maj. läggning oell discussion öfver en sådan fråga, kan vara affattadt på sina 20 å 3o ark, och ändå icke innehålla något statsrådsprot., utan en discussion öfver en regeringshandling, som varit föremål för anmärka., oell således icke något otillåtlig! eller som hör hemligt hållas.
I sådant full lärer den analogi, sotn de värde ledamölerne finna emellan Statsrådets och Const.Utsk:s prot., böra förfalla, och man komma till den slutsatsen, alt det mäste bero af Const.Utsk. alt bedomina, huruvida dessa prot. må tryckas eller icke, d v. s att Const.Utsk. är den vederbörande, på hvilken utlemnandet af dessa prot. ankommer, betraktar jag detta å ena sidan, saint å den andia hvad Gr.
Horn anmärkt i afseende på StatsUtsk., så lärer R. o. Ad. finna, alt allt hvad man ordat endast bestått uti att rifva regn öfver ingenting, och om man icke kan undra på, att motionärens politiska vänner vilja, genom uppstaplandet af en massa utaf ord och fraser, gifva åt motionen all möjlig vigt, så reducerar sig dock del hela till en verklig nullitet och kommer äfven som sådan att af Svenska folket betraktas.
Hr Lefre'n: Hvad som af Svenska allmänheten kommer eller icke kommer att som en nullitet betraktas, leinn ir jag i sitt värde, Många nollor torde finnas, som tro sig vara något annat än nollor.
Anckarsvards yttrande, men som han vid slutet deraf förklarade, det han ämnade lemna rummet och verkligen icke heller nu är närvarande, så vill jag ej borttaga tiden genom anförande af hvad jag ämnat.
Hr Dalman, som yttrade sig slraxt efter förbemälde Grefve, ordade åtskilligt, och det märkligaste var, att Hr Dalman, underförklarande, att ingen här ägde rätt alt utföra något actorat öfver Ulsktns handlingssätt, tilläde, alt Svenska folket icke skulle vara Frih.
Cederström någon tacksamhet skyldigt för hans åtgärd i afseende på framdragandet af dessa handlingar.
Del är verkligen psychologiskt intressant att se den tillbakahållna värme, m^d hvilken vissa personer, sorn öro tryckfrihetens och publicitetens stora beundrare och befordrare när det gäller andra, gå tillväga när del gäller deras politiska vänners misstag.
Detta påminner om den gamla visan:
"när jag dricker, är det lätt."
Jag begärde communication af dessa handlingar till MedStånden, utan att dervid hafva afseende på Frih.
Cederströins nfgifna yttrande eller på något af discusionen; men då jag hort flere talare säga, att det kunde vara nog att lägga ärendet till handlingarna, vill jag ej onödigtvis yrka en annan form.
Jag begifven mig således gerna till den åtgärd, sorn föreslås, helst jag sjelf, förra gången då frågan var före, vrkade att saken borde läggas till handlingarna, öfvertygad, såsom jag är, tvertemot Hr Hjerta, alt den ej af Svenska allmänheten skall betraktas såsom en nullitet.
D e ii iG Ma j. 4o5 Hr Rosenblad:
DA jag begärde Frill.
Cederströms i dag gjorda fr a in ställning på bordet, anade jag icke den långvariga disctission, sorn derpå skulle följa, och får nu gå åtskilige värde talares önskningar till mötes, i del jag återkallar denna ruin förenämnda begäran.
1 öfrigt får jag till milt förra anförande tillägga, alt lika litet som jag tviflan på, att många finnas, hvilka dela den önskan, att lala andra tro, det ingen uppmärksamhet på dessa framdragna förhållanden fästes, lika mycket är jag å andra sidan öfvertygad, att den del af Svenska allmänheten, som vdl göra sig underrättad om hvad sorn sig vid denna lagstiftande församling tilldrager och sorn vill vela, huruvida den aktning för beslående lagar och förmer, som icke ulan atiledn. blifvit bestämd att iakttagas, gör sig gällande, icke utan intresse skall emottaga upplysningar om de snedsprång, som man ifrån den utstakade banan vill tillåta sig, samt känna sig tack skyldig den, som lemnar sådana upplysningar.
Jag förenar mig i den anhållan om propos., som Hr von Hai tmansdorff framställt.
Jag anhåller alt få undanrödja ett missförstånd, hvartill anledn. kan hemtas af den erinran, som Gr.
Anckarsvärd gjort vid min framställning.
Hr Grefven har mycket lätt deruti, alt Const.Ulsk. rnedgifvit att trycka Utsk:s protocoller, men icke att trycka slatsrådsprottn.
Då likväl Coust.Utsk. gifvil tillstånd att trycka sina prot., utan att förbehåll dervid blifvit gjordt att icke trycka den del deraf, som är hemlad ur Sladsi ådsproltn, sA frågar jag, om ej det är ett och detsamma?
I min tanke är detta tillstånd mångfalldigl klandervärdare, än om ett rakt tillstånd lemnals att trycka statsrådsprottn.
Vi veta huru det tillgår inom Cunsl.Utsk. i afseende på granskningen af statsrådsprottn: en ledamot, som läst desamma, npphemtar deraf möjligen en alldeles skef åsigt, den han framställer lill Utskts prot.; måhända denna åsigt af Utsk. ogillas; men den ligger dock nedlagd i Utsk:s prot., och då Utsk. tillåter tryckning af sina prot., hvad har då handt?
Jo, att allmänheten fått en skef, oriktig och partisk kännedom, sorn hon aldrig erhållit, otn ett ärligt utdrag af statsrådsprot. skett.
Detta sätt all indirecte trycka statsrådsproUn, är mångfalldigl klandervärdare, än om ett öppet tillstånd skulle lemnäs all trycka nämnda prot..
Det är denna erinran jag velat göra; och jag tror icke att dess riktighet kan underkännas, eller att en öfverträdelse af grundlagens bud blir mindre brottslig derföre, alt den verkställes på en indirect väg, i stället för att verkställas på en direct.
S p re n g l p o r t e n:
Då så många värde talare betygat sin tacksamhet emot Frih.
Cederström för hans tillgöranden i denna fråga, anhåller jag att få betyga honom mili enskilda förbindelse derföre, alt han på ett så humant sätt framställt sina anmärkntr emot StalsTJlsk., då han rubricerat 4o6 Den 26 Maj.
Utsi:? förfarande i en enkel formfråga, hvilken ej haft någon påföljd såsom ett statsbrott; och var jag redan på förhand förvissad om, att huru sträng framställningen än gjordes, så snart det gällde alt strängt klandra Stats- och Const.- Utsk:n, skulle sjelfva skarphelen i framställningssättet förvärfva Hr Frihtn de lyckönskningar oell tacksainhetshelygelser, som han fått emottaga.
Alan har uppställt en jemförelse emellan StatsUtsk:s behandlingssätt af detta ärende, hvaruti Ulsk. skall begått ett fel emot formen, och Ulskts stränghet i afseende på andra frågor, t. ex. den stränghet Utsk. visat i afseende å Konungens rådgifvare.
Jag erkänner, att det finnes många jemförelsepunkter, men tror, att då fråga är om form, gör man bäst, då man tager form tilli jemförelse.
Jag skulle vilja framställa en jemförelse mellan StatsUtsk:s förhållande vid detta klandrade tillfälle och t. ex. R. o. Ad:s eget beslut i fråga om handels- och sjöfartsfondens medel.
Jag vill för ingen del klandra detta beslut, men blott säga, att i fråga om former och hvad som är rätt i form, är det tillåtet att kunna uppfatta olika åsigter, och derföre är det ej rätt och billigt alt stämpla såsom brott olika begrepp om hvad som är form eller icke.
Under allt det klander StatsUlsk. fått uppbära, har man tillika lemnul Ulsk. ett beröm, hvaraf jag dock får förklara Utsk. icke vara förtjent.
Man bar nemi. talat om den liberalitet, som rådde inom Utsk., då det synes af de handlingar, hvilka Frih.
Cederström öfverJemnat lill Ståndet, alt desamma blifvit, enligt påskrift, extraderade utan lösen.
Jag ber då att få fasta uppmärksamheten derpå, att dessa handlingar icke äro Ulskts, och att Frih.
Cederström för dem har att tacka liberaliteten hos Utskts cancelli ; ty Ulsk. har mig veterligen ej fattat något beslut om dessa prolls utlemnande.
En värd ledamot har uppmanat
Utskts ledamöter att vänja sig vid det klander, sorn kan emot dem framställas: denna uppmaning är öfverflödig, ty i detta fall har man vid denna riksdag gått sd långt, att ingen större lärdom hehöfves.
Allt hvad jag vet är, att 5o §.‘n Riksd.Ordo., då det gäller frågor om Ständernes Utsk., kan betraktas såsom en död bokstaf, och har jag äfven med deri största köld och kallsinnighet afhört detta klander.
Jag beklagar blott, alt Frih.
Cederström funnit sig böra stanna på halfva vägen, då han ej fullständigt talat ordet ut; han skulle eljest satt ett R.
Sl:s Utsk. i tillfälle att försvara sin åtgärd; men då alla talare förenat sig i anhållan, alt F r i litus framställning måtte läggas till handlingarna, oell jag ej kan begära ett större ogillande deraf å Ståndets sida, inskränker jag mig till alt instämma i /örenämnda anhållan.
Spens, Carl Gustaf; Jag har under denna diseossian länge tvekat om jag skulle begära ordet.
Jag har hört meningar, dem äfven jag delar, försvaras, i afseende på Den 26 Maj.
407 del resultat, hvartill Frih.
Cederströms första motion skulle kunna leda, och derutinnan har jag ingenting att tillägga; n.ien Hr Frihtn häri dag uppläst ett annat prot., sorn lörer Coust.Utik., och det är i afseende derpå, jag anhåller att få upptaga tiden.
Uti det upplasta prot. befinnes jag upptagen såsom reservant, på de af minoriteten inom Ulsk. anförda skäl, hvilka finnas i reciten till prot. framställda i flera sins emellan åtskiljda momenter.
Då detta prot. nu får en större offentlighet än jag förmodat skulle deråt egnas, anser jag mig böra framställa förhållandet litet vidlyftigare än det finnes ulredt i nämnda korta recit.
När frågan inom Coust.Utsk. förevar till bilall en bloc å den begäran, som blifvit framställd om tryckning af Const.U tskts prot. rörtde Statsrådet, voro meningarne derom mycket delade.
Någre ledamöter fästade sig vid det ena skälet, andie åter vid ett annat, och jag tror ej alt del var mer än en ledamot, sorn upptog alla de skäl, hvilka anfördes såsom minoritetens, eller måhända att de voro två; men dessa ledamöter voro icke närvarande vid justeringen, och hafva således icke blifvit nämnde såsom reservanter.
För min egen räkning förklarar jag till detta Stånds prot., att det egentligen var de Irenne sisla skälen, som föranledde mig lill reservation emot Utskis beslut, nemi. först, alt jag ansåg det vara ett särskildt förhållande med de frågor, hvaruti Coust.Utsk. nedlagt allt åtal, och hvaröfver Utsk:s prot. helt kort innehål ler, att frågan förfaller, men dervid det ej kan förmenas en ledamot af Utsk., alt vid justering af frågor anmäla sina stridiga tankar i en lång reservation.
Detta var för mig det största skälet.
Dernäst förekom det skäl, som Frih.
Hermelin i dess reservation åberopat, och hvilket jag äfven delar, nemi. frågan om minisleriella och commandomål, samt slutligen att genom tillåtelsen en bloc skulle tidningsskrifvare kunna i sina-blad införa endast vissa delar af protm, och icke framställa en sak i sin helhet.
Detta vore eller kunde vara en obillighet emot Const.Utsk. och dess ledamöter.
Detta skäl var således för Utsk:s ledamöter af enskild vigt, och jag erkänner, alt jag äfven åberopade delta.
Hvad åter angår frågan, huruvida Consl.Utskts ledamöter äro de i 2 Jpn 4 morn. af T ryck fri helsförord n. nämnda vederbörande att medgifva utbekommande af Const.Utskts prot., erkänner jag, att det var ett öfverseende af mig, då jag tillät min reservation framställas såsom den slår; ty det kan se ut, som hade jag lika obetingad! instämt i denna del af minoritetens skäl.
Jag tror att Coust.IJtskts beskaffenhet att vara vederbörande är så vida obestridlig, att del annars blir svårt att säga hvilken auetorilet, sorn grundlagen skall hafva menai, då iler omtalas en vederbörande, sorn äger medgifva utbekommandet af prottn.
Jag har föröfrigt alltid varit af den lanken, och äfven sökt att arbeta derför inom Utsk., att det ordet ve - 4°s D < o a 6
Maj. derhörande skulle ulbvtns emot ett bestämdt uttryck, men delta liar mött stora svåiigheter.
Jag har begärt ordet i anleda, af ett yttrande olaf Hr Lefren, som skulle Stats- oell Const.Utsk:s politiska vänner hafva önskat eller äskat de ifrågavar. hand Jingarnes förhemligande.
Jag ber i anledn. deraf att få fä sta uppmärksamheten på alt jag för ingen del klandrat att Fril).
Gederström framlagt dessa handlingar, och så mycket mindre anser jag att de bort förhemligas, som, ifall Frih.
Cederström vändt sig till mig med begäran om deras offentliggörande, jag skulle varit den förste att omfatta tillfället härtill, för alt visa obefogenheten af de beskyllningar Frihtn gjort Coust.- och StalsUtskotten.
I afseende på sjelfva egenskapen och innehållet af Frih.
Cederströms framställning, instämmer jag med Grtne Anckarsvärd och Frölich samt Hrr-ne Hjerta och Dalman; men innan discussionen slutar, anhåller jag att i prot. få nedlägga min reservation emot Hr Frih. o. Landtnäs förfarande att kunna låta Frih.
Cederström deri eria dagen efter den andra framkomma med dylika saker, så att vi väl innan kort få del af någonting märkvärdigt ur Kammar-collti archiv, och Gud vet hvar Frih:n slutligen kan stanna.
Hvad märkvärdighet och tacksamhet Frih.
Cederström för framdragandet af dessa handlingar kan komma att skölda, vill jag ej bestämdt antyda, men osäkert är om ej Fribins handlingssätt, kanske icke utan skäl, kan få namn af alt vara illskans vanmakliga utbrott hos en viss fredion.
Le f re'n: Jag ber om ursägt, att jag ännu en gang begärt ordet, men det har skett till följd af Frih.
Frih. är nu visserligen bortgången härifrån, men jag har communicerat honom hvad" jag nu ämnar säga.
Frihm instämde i begäran om läggande till handlingarna af Frih. Cederström framställning, derföre, som orden föllo, alt Frihtn ej kunde begära ett större ogillande af berörde framställning, än om den blott lades lill handlingarna.
Till förekommande af en slik tydning på en sådan åtgärd i detta fall, tillstyrker jag att delta läggande till handlingarne måtte ske med följande ord:
Att R. o. Ad., i saknad af cn formenlig utväg att begagna de af Frill.
Cederström meddelade tänkvärda upplysningar, lägger desamma lili handlingarna; 0111 hvilket tillägg jag anhåller 0111 Hr Frih. o.
Landtm:s proposition.
Då jag begärde ordet, var det endast för att protestera emot en sådan tydning, som skulle ett läggande till handlingarna af denna sak vara detsamma som ett ogillande af framställningen, och får således, då jag för min D c ii 16 Bin j. min del anser nödigt att undanrödja allt tvifvel i detta hänseende, i allo förena mig i anhållan om godkännande af de ordalag, som Hr Lefren nyss föreslagit.
Jag har redan tillförene tagit mig friheten alt fästa uppmärksamheten på det mindre välbetänkta och lämpliga i en sådan åtgärd, som alt bifoga läggandet till handlingarna af Frih.
Cederströms oftaberörda framställning något slags yttrande, vare sig till gillande eller ogillande deraf.
Jag skulle tro och hoppas, att pluraliteten af detta Stånd skall med mig deruti instämma, att ett gillande af yälbemälde Frih;s handlingssätt i detta fall verkligen icke vore välbetänkt, då jag ber att få uppläsa de ord, hvarmed Frihrn in pleno den 22 dennes f. m. beledsagade de documentev, sorn af I10- honom då till prot. aflemnades.
’’Man hade kunnat ursäkta, — säger Frih:n — om Utsk., liänfördt af sin känsla, hade förbisett grundlagarnes föreskrifter och aflåtit ett sådant prot.utdr. till Const.Utsk.; men att, sedan uppmärksamheten blifvit väckt på grundlagarnes oförtydbara hud, ändock vidblifva beslutet, var att med berndt mod bryta emot grundlagarna och ar således brottsligt.”
Jag vill nn först erinra derom, att StatsUtsk. aldrig fått någon hant vdan derom, alt den vidtagna åtgärden var oriktig; ty Const.Utsk. bar aldrig i anledn. deraf lemnatStatsUtsk. något svar, och desto orättare mäste det då vara att stämpla såsom ett brott denna den mest oskyldiga af handlingar, att medelst ett prot.- utdr. lemna avis om hvad man tror vara värdt uppmärksamhet.
Skulle R. o. Ad. lemna ett godkännande åt de epitheter, sorn Frih.
Cederström begagnat, och instämma i detina lika skarpa, som obehöriga anklagelse emot StatsUtsk., då måste jag säga det jag ej tror mig kunna åsidosätta den pligt, som af mig i StatsUtsk. blifvit fordrad, att begära den reconvention, hvartill flere StatsUtskrs ledamöter anse sig berättigade.
Jag ber således, alt framställningen helt enkelt måtte läggas till handlingarna, utan betygande af något gillande eller ogillande.
Då del s. k. dechargebetänk.
, emot hvilket Hrr Lefre'o och von Hartmansdorff 111. fl. uttalade sitt ogillande, såsom, enligt deras utsago, det största missfoster af grundlagsvidrighet, som man kunde tänka sig, då nämnda betänk., säger jag, på desse värde herrars begäran icke kunde anses böra få någon sämre plats än att läggas till handlingarne, så anser jag icke heller någon annan åtgärd kunna vidtagas i afseende på Frih. Cederströms motion, än den som af förbemälde herrar blifvit begärd, och instämmer således med dem i anhållan att samma motion lägges lill handlingarna; ty, såvida den skall qvarblifva i R. o. Ad:s prot., kan dermed ingen sämre åtgärd vidtagas. a5 H. 52 Den a6 M a j. Hr Dalman:
Jag förmodar alt Hr Frih. o. Landtm, finner sig förhindrad att göra ptopos. med det tillägg, som llr Lefren hegart , emedan della tillägg skulle innefatta ett R. o. Ad:s omdöme i en fråga, som icke varit till Utsk. remitterad, och hvaröfver R. o. Ad. således icke äger att afgifva något yttrande.
Just den formen, att lägga till handlingarna, bevisar deremot att R. o. Ad. icke tagit framställningen under öfvervägande.
Jag yrkar att propostn måtte blifva ett helt enkelt läggande till handlingarna.
Cederström hafva skadat sin framställning genom de hårda orden, hvarom vi öfvertygats af den uppläsning Gr.
Horn verkställt, lifter att hafva afhörl den, torde man tattare blifva öfverens alt helt enkelt lägga framställningen lill handlingarna.
Om en ledamot eliel' tvänne förklara, alt denna åtgärd betyder eli ogillande, och tjugu ledamöter på andra sidan anse det vara ett gillande; så må andra än Ståndet bedomina hvilkendera varit dess mening.
Då det icke lärer kunna bestridas, att ett läggande till handlingarna icke är ett ogillande och man skulle kunna förklara denna särskilda term innebära eli godkännande, icke allenast af saken, utan afven af de ordalag, sorn dervid blifvit begagnade, så får jag instämma med Hr von Hartmansdorff och förnyar min första anhållan örn ett enkelt läggande tili handlingarna.
Frölich, Jag har just med flit dröjt till sista punkten, då jag såg att Hr Frih. o. Landtm, ämnade göra fiamslällning till Ståndet om discussionen skulle få anses vara fulländad, för alt, då troligen icke någon mera anmäler sig att erhålla ordet, få anmärka, all Frih.
Cederström icke alls motsvarat den förhoppning man skulle hafva rätt att göra sig af en man med conseqvens, eller att förklara, att han hade någon annan afsigt än blott den att skymfa.
Jag har uppmanat honom att förn rent språk, men detta har han icke besvarat.
Jag anser mig således berättigad att förklara, det Hr Frihtn, sina bålstora ord oaktadt, funnit för godt att retirera när di t gällde att stå fram som en man egnar och föra öppet språk samt således, Gud vet hvarföre, skalfat oss denna discussion onödigt på halsen.
För öfrigt, och med anledn. delaf att Hr von Hartmansdorff i den predikat elon, som lian täger fram vid mera högtidliga tillfällen, omtalt historieskrifvare!! af denna riksdags förhandlingar, hoppas jag att denne ej heller skall lindet låta att teckna huru Hr von Hartmansdorff sjelf betedt sig i denna fråga.
Tvifvelsutan skall hatt säga, att den välde bertn betedt sig sorn en äkta partiman.
Den värde ledamoten Hr von Hartmansdorff hur nemi., blott emedan det var en fråga, som rörde någon af haus parti, begåt I på bordel en sak, som han förklarat sig vid tillfället icke vela hvad deri Den 16 Ma j. 4" nngick ; derefter liar lian tagit tillfället i akt att slunga sina bannstrålar åt alla väderstreck, varit med ett ord mycket sträng i sina ord, men slutligen, då lian fått liöra luiru opassande neli ohöfviskt i bogsta måtto den der mannen af bans parti, sorn väckt frågan å bane. yttrat sig, liar Hr von Hartmansdorff visserligen sackat utaf oell slutat med att begära ett belt enkelt läggande till handlingarna och dervid gifvit en annan sin vän vink att icke spänna bågen för högt.
Han bar, jag upprepar det, handlat sorn en riktig partiman och lärer ej undgå alt blifva så tecknad af den der kommande skribenten af denna riksdagens historia.
Hr von Hartmansdorff tycker likaledes mvcket om kritiker, när det gäller andra, oell vill påstå alt man är jcäfvig alt dämma om, huruvida della Hus genom det ena eller andra handlingssättet sjunker i värde.
Det är möjligt att jag är jäfvig att domina i fråga 0111 mina egna vt Iranden, men då är också förhållandet enahanda med Hr von Hartmansdorff i afseende å dess egna yttranden.
Derföre att så är, finnes dock intet jäf, att ej kunna dämma öfver Husets handlingar, och att kunna säga. del Ståndet genom sina åtgärder kan sjunka i anseende; det är derföre icke sagdt, att Husets anseende hvarken sjunker eller stiger genom mina eller Hr von Harlmansdorffs yttranden.
Nu må alltför gerna för mig, och sedan Frih.
Sprengtporten fastän ironice instämt i den börjadp offerfesten, enskilde ledamöter stå fram med sina tackoffer till Frih, Cederström för bans härvid visade mandater; det rörer icke Husets värdighet, utan lägges de offrande sjelfve till last; men då Ib Lefren velat göra Huset skyldigt och delaktigt uti denna offerfest genom instämmande i det tillägg lian föreslagit, då mäste jag protestera emot detta tillägg, på det att Husets värdighet icke verkligen måtte helt och hållet sättas på speli Hr Lefren:
Jag har hvarken tänkt att offra åt Frih.
Cederström eller åt Gr.
Det är ett offer jag gör, då jag ej besvarar Grefvens yttrande.
Jag bär blott begärt ordet för att anhålla om propus, å det tillägg jag framställt, på det att R. o.
Ad. må visa, att Ståndet ej med ogillande lagt Frill.
Cederströms framställning till handlingarna, enär en ledamot påstått att denna åtgärds vidtagande betyder ett ogillande.
Spens; Discussionen har nu kommit till den punkt, att fråga uppstått om ordalydelsen af den propos., som Ståndets fleste ledamöter anse sig böra äska.
Såvidt jag vet, äro de fleste af olika tanke, egentligen i den omständigheten huru vista Frih, Cederströms framställning skall läggas till hnndlingarue med eller utan tillägg.
Jag anhåller att få framställa ett förslag, sorn, i min tanke, på en gång är kortare och äfven torde uppfylla flera af de här yttrade önskningarna; del nemi. att Ståndet ansåge Frih. Cederströms me - Den 26 Maj. mot ial icke kunna till någon Ståndets åtgärd föranleda.
Derigenom vore alldeles icke yttradt något gillande eller ogillande; det vore blott sagdt, att någon Ståndets åtgärd kan icke ifrågakomma, oell deenskildta yttrandena stå qvar i prof., hvart och ett för sin talares räkning.
Jag är skyldig att erinra Gr.
Horn, i anledn. af den skedda uppläsningen af hvad jag yttrat, alt StatsUtsk. blef erinradt utaf en dess ledamot, Gr. von Platen, om grundlagens tydliga bud; men att Utsk. det oaktadt affärdade sitt prot.utdrag. 1 afseende å hvad Gr.