Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då den andra delen af förevar, motion innefattar en sådan fråga, torde denna del böra remitteras till Ekon.Utsk.; jag anhåller således om remiss både till Statsoch Ekon.Utskotten.
Motionen remitterades till Stats- samt Allm.
Besvärsoch Ekon.
Utskotten.
Remitterades till Bevilln.Utsk. Hr von Rosens, Georg, den 4 dennes e. m. på bordet lagda motion, rör:de brännvinspannors försegling.
Föredrogs ånyo Hr Möllerhjelms, Axel, den 7 dennes f. ni. på bordet lagda motion, om rättighet för Stockholms stads innevånare att åtaga sig högre kurhus-afgift, än 5 sk. på person.
Under förra riksdagen yrkade jag, äfvensom en och annan Landshöfding, på rättighet för länen att, i detta afseende, beskatta sig sjelfva.
De afgifter, som af länen bestämmas, borde, äfven om de 5 sk. på personen skulle öfverskridas, af R.
St. medgifvas uti den nya förorda, om kurhusafgiflerna.
Jag anser mig Pen 1a Mars. nu böra förnya samina anhållan, med begäran att den inåt-* te blifva Bevilln.Utsk. underställd.
Ehuru jag anser, att denna motion star i mycket sammanhang med Frih.
Sprengtporten motion, ang:de bildande af en mellanlänk emellan sockne-communerna och den stora stats-communen; så, om den betraktas isoleradt, vill jag endast göra den anmärkning, att jag visst erkänner, att det på många ställen kan fordras mera än 5 sk. på personen; men jag anser obilligt, att denna afgift skall dragas ensamt af dem, som betala capitations-afgift, och tror, att om den öfverstiger 5 sk., så bör den af taxeringsmännen fördelas i enlighet med i art. af bevilln.förordn.
Till Bevilln.Utsk. remitterades nedannämnda den 7 dennes f. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Hr Cederschjölds, Pehr Gustaf, om afskaffande af all tull; Frih. Tolls, Gustaf Philip, om ersättn. åt Höganäs stenkolsverk, i händelse tullen å inkommande stenkol skulle nedsättas; och Hr Wernstedts, Johan Otto, om föreskrifter till förekommande af underslef emot chartée-sigillatoe-författningen.
Hr Dalmans, Wilh. Fredr., den 7 dennes e. 111. på bordet lagda motion, ang:de upphäfvande af de K. personernes rätt till tullfrihet vid införsel af utländska varor, samt inskränkning af utländska sändebuds reclamationsrätt.
Hr Dalman har väckt motion om, alt den rättighet, som hittills varit de K. personerne lemnad, att tullfritt införa de effecter , som utifrån inkomma för Hofvets räkning, skall upphöra.
Hr Dalman grundar denna motion synnerligen på de farhågor man hyser för de missbruk, som deraf kunna uppstå.
Det är endast för att upplysa, att dessa missbruk icke böra vara särdeles att frukta, som jag har begärt ordet.
De föreskrifter, som äro anbefallda och alltid iakttagas, tyckas vara af beskaffenhet att böra hindra dessa missbruk, då hvar och en af liof-clieferne, d. v. s. tjenstgörande hofmarskalken inom hvarje hof, skall inkomma till Riksmarskalks-embetet med skriftlig förteckning på de persedlar, som äro införskrifna.
Sedan detta skett, aflåter Riksmarskalks-embetet en skrifvelse till Stats-secreteraren, som sedermera föredrager ärendet i Statsrådet; och det är der, som K.
M. fattar sitt beslut, om de begärda effecterna få-inkomma eller icke, hvarefter skrifvelse i ämnet expedieras frun Stats-secreteraren lill Den x2 Mars. cliefcn för Tullstyrelsen.
Att missbruk försökts betviflar jag icke; jag har mig t. o. m. sådant bekant, men vet icke att det ledt till vådliga resultat.
Jag påminner mig, att för flera år sedan ankommo till. tullkammaren åtskilliga lårar, som voro adresserade till H. M. Konungen.
Sedan dessa lårar en längre tid varit på tullkammaren qvarhållna, utan att blifva reclamerade, skedde anmälan från Tullstyrelsen.
Dessa lårar innehöllo en större posllins-service, med dertill hörande bordsprydnader.
M. icke hade införskrifvit något sådant, befallte II.
M. att effecterna skulle säljas för tullverkets räkning, hvilket verkställdes; och ingen person anmälde sig såsom ägare dertill.
Om någon skulle till den grad glömma sig, att han tillät sig införskrifva varor under någon af de K. personernes adress, tyckas likväl alla dylika företag kunna på detta sätt blifva upptäckta, och någon farhåga för missbruk anser jag icke höra äga rum , då de föreskrifter, som i detta afseende finnas, alltid noggrannt iakttagas.
Jag anhåller att detta yttrande måtte få åtfölja remissen.
Om också, såsom den siste värde talaren behagat upplysa, inga missbruk kunna eller böra äga rum; återstår likväl alltid det förhållande, att misstankan om möjligheten af sådana missbruk kunde vara qvar.
Jag anser af högsta vigt att undanrödja alla sådana ingalunda sällsporda misstankar.
Det är af detta skäl jag tillstyrker, att alla de varor, som för K.
M:s hof införskrifvas, måtte förtullas, men endast med det villkor, att de medel, som erläggas i tullen för sådana varor, sedermera blifva af statsverket ersatta.
Några motiver för denna åsigt anser jag mig ej behöfva andraga, öfvertygad att Utsk. inser nödvändigheten för R.
St. att undvika en rättvis förebråelse för den småaktighet, som skulle de vilja afse den lilla inkomst, hvilken genom uppliäfvande af de K. personernes rätt till tullfri införsel af varor skulle tillskyndas statsverket, och äfven undanrödja den misstankan, att de skulle vilja tillåta sig inskränka en rättighet, som desse personer åtnjutit i så många år.
— Hvad åter angår de varor, som införskrifvas af de utländska missionerna, så anser jag, att äfven de böra förtullas, men att tullen sedermera ersättes till ett visst bestämdt belopp.
Då man tyckes fästa någon vigt vid denna motion, anser jag mig böra hafva äran anmäla hvad kanske Utsk:s ledamöter eljest icke skulle känna, att ett tillfälle finnes att förvärfva kännedom om beloppet af alla de varor, som för K.
Hofvets eller främmande beskickningars räkning blifva införda, nemi. uti de sammandrag af tullspecialen, som aflemnas till Commerce-coll:m och hvarutinnan finnes en särskild bilaga, som noggrannt specificerar dessa varor.
Då jag nu i 3 års tid varit den ledamot 112 Den 12 Ma rs. uti Commerce-colbm, som haft det åliggandet att författa berättelsen öfver Rikets handel; så kan jag intyga, att beloppet af de varor, som med tullfrihet på ofvannämnda sätt blifvit införda, har varit högst obetydligt, och att således den tullinkomst, som härigenom undgått Staten, har varit högst ringa.
Jag anhåller, att det Utsk., som kommer att behandla frågan, måtte taga kännedom af de specialer, jag omnämnt.
De linnas redan på förhand uppgjorda att tillgå i Commerce-collnn.
— I afseende på sjelfva saken, får jag anföra, att, hvad angår hofvet, en bland de anmärkningar, som föranledde 1771 års
Ständer att utbyta 1769 års Rådkammare mot 1771 års, — der man hade svårt att få någon personal, äfven så sammansatt som den var —orsakades af den stora förbrytelsen, att för K. Adolph Fredriks räkning hade blifvit införskrifva jernkram till ett värde af 134 r*di* och några skillingar, hvilket inkommit mot särskild tillåtelse.
Beträffande frågan om corps diplomatique, så är det en i folkrätten allmänt antagen sats, att då främmande länders beskickningar anses innehafva s. k. extra territoriali;ätt, och de således anses såsom vore de inom sitt eget land, är dem vanligen medgifven den rättigheten att hafva frihet från alla tullafgifter, så att de utländska sändebuden i Sverige äro befriade derifrån och tvertom.
Detta är en frihet, som i allmänhet är förmånligare för de Svenska beskickningarna i främmande länder, än för de främmande här, emedan den äfven sträcker sig till de aceisafgifter, som hos oss icke mera finnas, sedan landttulien år 1810 blef upphäfven, men hvilka i de flesta främmande länder äro ännu mera tryckande än tullafgifterna.
Det enda land jag känner, der nämnde frihet icke finnes, är Preussen.
Der är lemnad åt hvarje främmande beskickning en viss summa, olika efter iRIinisterns rang, hvilken han får afskrifva på sin tullfrihet, — om jag får nyttja detta uttryck,— och egentligen är hans tullfrihet slut, när hela summan är afskrifven; dock har ännu aldrig Preussiska Regeringen nekat, att, när en beskickning varit så länge i landet, att denna. tullfrihetssumma blifvit consumerad, de kunnat fä ett nytt anslag, så att detta i sjelfva verket är alldeles detsamma som den absoluta tullfriheten i andra länder.
Remitterades till Bevilln.Utskottet. II. Ex. Ilr Gr. Löwenhjelm, Gustaf:
I fortsättning af mitt förordande af Gr.
Frölichs i går .remitterade motion, anhåller jag att få anmäla en sednare till min kunskap kommen, af Chefen för södra canal-districtet Capitaine von Sydow utgifven skrift 0111 publika arbeten.
Jag har sett Ur Capitainen i Paris åtnjuta af Franska Civil-ingenieurcorpsen en utmärkt och odelad aktning.
Hans ifrågavar. skrift
Den i a Mars. n3 skrift anser jag böra lemna Utsk. en högst nyttig ledning.
För dem af Ståndet, som vilja taga kännedom af denna brochure, får jag anmäla, att den finnes i de flesta boklådor och är tryckt hos Hr Hjerta.
Landlmts propos, att denna brochure måtte få åtfölja remissen till StatsUtskoltet.
Denna Gr. Löwenhjelms framställning blefjaf R. o. Ad. bifallen.
Remitterades till BevilIn.Utsk. Hr von Heynes, Georg, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändring i bevilln.förordningen, med afseende å taxering af fastighet.
Ånyo föredrogs Hr Hjertås, Lars, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om åtskilliga bestämmelser i tulltaxan.
Då jag vid motionstidens slut tog mig friheten alt göra framställning om åtskilliga bestämmelser uti tulltaxan, var det icke min mening att klandra de principer, som comiteen framställt, men att visa att dessa principer icke alltid conseqvent blifvit af comiteen /öljda.
Dessa inconseqvenser, som jag velat anmärka, gå egentligen derpå ut, att comiteen icke nog iakttagit skilnaden mellan de alster, som utgöra råämne eller materia! i andra hand för slöjderna, och följaktligen borde vara belagda med lägre tull, än de fabrikaler, som redan äro färdiga till slutlig consumtion och begagnande; sedan, att comite'en gjort undantag i vissa fall för några artiklar, å hvilka det blifvit hänskjutet till Commerce-colflm att gifva nedsättning ifrån 20 proc. ända till ingen tull; och för det tredje, att åtskilliga droguer, hvilka fått särskild tull åsatt i taxan, likväl blifvit apotheken medgifna till tullfri införsel.
I afseende på dessa sista, har en ledamot Hr von Gerdten redan i går gjort åtskilliga välgrundade anmärkningar; jag lemnår dem således för närvar., men skall framdeles återkomma till en mera speciel granskning af detta ämne.
Då jag emedlertid anser mig icke nu bora upptaga R. o. Ad:s tid, så angelägen för de återstående remisserna, ehuru jag visserligen är beredd att utveckla mina anmärkningar; så torde Hr Frih. o. Landtm, tillåta mig att uti ett nästföljande plenum inlemna hvad jag eljest skulle hafva äran att här andraga.
I sådan händelse vill jag nu afstå.
Hr Frih. o. Land tm. yttrade, att han, då en fråga vore inom R. o. Ad. väckt, ansåg hvarje ledamots rätt vara, att i något af de eftergående plena, om hansa åstundade, afgifva yttrande deröfver och begära remiss å sitt yttrande. 4 H. i5 Den 12 Mars.
Det torde äfven för protocollets uppsättning vara bättre, att jag aflemnar dessa anmärkningar skriftligen uppsatta, emedan de skulle upptaga ett pär timmars tid; och torde jag derföre uti ett följande plenum få afgifva dem.
Motionen remitterades till Bevilln.Utskottet.
Till Bevilln.Utsk. remitterades nedannämuda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Hr Stuarts Fredr., ang. undersökning och controller å fribrefsrättighetens utöfvande; Densammes, om upphörande af centonalen å löner; Gr.
Gyldenstolpes, Anton Gabriel, om minskning i bevillningen å löner.
Gyldenstolpes, Anton Gabriel, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om frihet för alla slags kartor å fullmakter, constitutorialer, transport- och bytes-resolutioner, afsked, m. m.
Hr Bråkenhjelm Pehr Reinh.:
I anledn. af den nu remitterade motionen, skall jag taga mig friheten att anmoda Bevilln.Utsk. göra' sig underrättadt 0111 följderna af den öfverdrifna beskattningen på fullmaktslösen i England.
Förhållandet har der varit detsamma sorn hos oss; men der har det nu slutat så, att en under-lieutenants fullmakt kostar emellan 4oo och 1200 LTt sterling.
Jag anhåller, att detta mitt yttrande matte få åtfölja remissen.
Likaledes remitterades till Bevilln.Utsk. nedannämnda den 7 dennes e. 111. på bordet lagda motioner, nemi.:
Gyldenstolpes, Anton Gabriel, om uppbärande af en afgift å brännvin, som till Stockholm införes, för att af staden användas; Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph , ang:de förbud emot handeln med victualier och andra landtmannaproducter emellan Sverige och Finland.
Föredrogs ånyo Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändrade grunder för bevillningen.
Jag anhåller att få framdeles till Utsk. öfverlemna hvad jag nu, till följe af den förändring föredragningslistan undergått, tej är i tillfälle att meddela.
!Jag tror ej, att det är enligt med våra författningar, att någon ledamot af ett RiksSt. får omedelbart till Utsk. öfverlemna hvad honom Den 12 Mars. lyster.
Innan något får remitteras, bör det förut vara uppJast eller taladt i det Stånd, hvartill ledamoten hörer.
Hr Munck af Rosenschöld: Sedan Hr von Hartmansdorff upplyst, att det icke är möjligt att omedelbart till Utsk. remittera något, har jag ingenting emot, alt motionen öfverlemnas till Utsk. i det skick, hvaruti den nu foretin nes.
Hr Frih. o. Landtm, lät för R. o. Ad. uppläsa Ilr Munck af Rosenschölds nu föredragna motion.
Ad. icke fann, att en remiss af ,ifrågavar. motion svårligen borde äga rum.
Jag vågar då anhålla, alt framdeles få här uppläsa hvad jag kan hafva att i ämnet anföra, och att sedan få detta anförande till Utskottet remitteradt.
Jag skulle icke tro, att det kan medföra någon våda, om Hr Munck af Rosenschölds nu upplästa motion blifver remitterad till BevRln.Utsk.
För principens skull att afslå en remiss, skulle jag icke önska att den blefve nekad.
Jag medgifver likväl, att den är af sådan beskaffenhet, att så väl i MedStänden som i Utsk. motionen lärer hafva föga framgång att vänta, emedan den innehåller en bevilln:sförordn. blott in nuce: men jag skulle verkligen tro, att ingen våda uppstår, om Hr Frih. o. Landtm, låter den remitteras till Bevilln.Utskottet.
Motionen blef derefter remitterad till Bevilln.Utskottet.
Hr von Troils, Emil, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om fullkomnande af Postverket.
Ilr Peyron, Gustaf Abraham: uppläste följande: 1:0 den värde motionären föreslår, att all brefpost skall fortskaffas med gästgifvarskjuts.
Sådant skulle åstadkomma en, snart sagdt, total omskapning af de grunder, hvarå postinrättningen i Riket nu hvi* lar.
— Allt sedan år 1812 är saken påtänkt, noga begrundad, men hittills omöjlig att tillvägabringa; flera undersökningar i ämnet äro gjorda utan ali framgång.
Jag nästan betvifla!-, att nuvar. posthemmansägare önska utbyta sina skjutsningar emot andra jorden vidlådande prsestationer.
Den s. k. snällposten ■ fortskaffas med gästgifvarskjuts; men ehuru den blott går åt tre håll, Skåne, Götheborg och Norrige, och icke utgör J af den ordinära postens skjutsning, höiman dock deröfver ofta klagomål, så väl söder som vesterifran.
Skulle likväl saken beslutas, bör jag hafva äran upplysa, alt posterne tillryggalägga ungefär 3oo,ooo mil, och n6
Den 1a Mars. att skjutslegan derföre uppgår till circa 90,000 r:dr efter nuvar. betalningssätt, 8, 10, 12 sk.
Skulle nu skjutslegan icke tili det belopp, som inom detta rum blifvit yttradt, höjas, utan blott till 24 sk milen, skulle dock helt säkert postskjutskostnaden uppgå till 200,000 r-'dr; ty ofelbart skulle större antal hästar erfordras än nu, åtminstone för stora stråkposten, 2:0
Alt, på sätt motionen innehåller, äfven i Sverige införa Rowland Hills, sedan sisth December i England införde postala systeme, tror jag för min del icke vara tjenligt.
Hvad som kan vara förmånligt i länder med stor befolkning och liflig rörelse, är det icke hos oss.
En Hr Eiron och en Hr Grosset i Paris hafva gjort dylika förslag; men ehuru General-poststyrelsen synes böjd antaga det, och Conseljpresidenten villig att tillstyrka saken, har förmyndaren för ]es revenus publics, Finance-ministern, ännu lagt sig deremot, fastän han i Pärs-kammaren, den 3 sisth April, lofvade tänka derpå.
I Frankrike hafva de postala inkomsterna allt sedan år 1821 stigit från 23 till 4° millioner; oell den sista
December förb år beräknades bref-antalet till io5 millioner.
Så väl i England som i Frankrike sker mycket missbruk och lurendrejerier med bref-afsändningarna, derigenom att så många andra tillfällen och medel, utom posterna, erbjuda sig till brefs fortskaffande.
I det sista landet beräknas årligen 20 millioner resande, hvaraf åtminstone hälften medföra ett bref, således tio millioner bref, hvilka, postanstalterna förutan, komma till sina destinationer.
Redan för ett år sedan var Konungens uppmärsamhet fästad på denna s. k. pennypost, och befallte mig då, och sednast i sisth Juli månad, i ämnet utlåta mig.
Som jag nyss yttrat, anser jag saken hos oss icke tjenlig.
Vi äga för ringa rörelse och inskränkt skriftvexling.
Ehuru brefantalet år 1838 emot det föregående året, ökats med io5,655, och sisth år med 162,000, är hela antalet af bref endast 3,i57,3$o.
Skulle likväl systemet införas å 4 sk. brefvet, uppkommer blott ett porto-belopp af 25o,ooo r:dr, då deremot nuvar. uppbörden af porto uppgår till circa en half million, således dubbelt, 3:o Införes saken, tillstyrker äfven jag, att stämplade brefconvolut tillhandahållas för skriftvexlingen.
Jag har ock i detta afseende gjort ett project dertill, fotadt på de convolut, som begagnas i England, och i Frankrike blifvit föreslagna. 4:0
Det skulle visst kunna gå för sig, men nog vore det äfventyr underkastadt, och jag hetviflar, att samtlige gästgifvare åtaga sig besväret, utan all vedergällning. 5:o Ingen anmärkning. 6:0
Nog kunde gående poster inrättas till hvarje socken, på sätt föreslaget är; men mig synes detta böra bero Den is Mars.
"7 af locala anstalter; dessutom befarar jag, att klockare i allmänhet .icke utan vedergällning åtaga sig slikt besvär. 7:0
Dylika beställningar hafva redan i flera år skett, och vid den inrättade paketposten är det t. o. m. anbefaldt, att dylika förbudsedlar skola emottagas och fortskaffas emot en bestämd afgift.
Den värde motionären föreslår, att maximum af ali iurikes postporto skulle fasställas till 8 sk. b:co.
Dervid får jag vördsammast upplysa, att postportot blott stiger till 9 sk. b:co, om afståndet, sorn det afskickade brefvet skall belöpa, uppgår från 70 till 90 mil, och till 10 sk. h:co, när afståndet är från 90 till 110 mil: således betalas detta porto blott för bref från Gefle och norr derom till Skånska kuststäderna, eller vice versa, samt från Piteå och norr derom till Stockholm; och denna skriftvexling är högst obetydlig.
Jag anhåller vörsammast, att dessa mina tankar må få åtfölja motionen till vederbör.
I afseende på sjelfva motionen vill fjäg icke yttra mig; men då frågan blifvit väckt, anser jag mig böra tillägga, att jag tror, att man i vålt land bör besinna vårt lands läge, och då torde det vara ändamålsenligast att förbättra Postverket och utsträcka det till paket-inrättning, som saknas hos oss.
Om ångbåts-turerna begagnades från Stockholm till Norrköping och Westerås samt Arboga, så skulle bref och paketer med mycket mindre kostnad kunna fortskaffas, hastigare än landvågen.
Det vore sannolikt en vinst för Postverket; och jag tror i allmänhet, att postförarne skulle vara benägne alt lemna någon ersättning, och hvilken skulle motsvara den skjutsförhöjning
Ilr von Troil föreslagit.
Jag har hört Hr Post-direeteuren lemna en upplysning om att man äger rätt att skicka paketer med postiljonerna; jag trodde detta vara förbjudet, och att man endast fick skicka dem med paketposten.
Väl vet jag, att postiljonerne stundom af välvilja medtaga beställningar; men jag hade icke begrepp om, att de äro skyldige att göra det.
Det liar varit mig mindre angenämt att förnimma, att det förslag jag ansett mig böra framställa till fullkomnande af våra postinrättningar, icke vunnit bifall af den, som skulle hafva det förnämsta bestyret med verkställigheten.
Jag beklagar, att den nuvar.
Öfver-postdirecteuren icke i detta afseende äger samma åsigter, som hans närmaste företrädare, hvilken, då han kort före sin död låg sjuk, lät kalla mig till sig och yttrade, att det grämde honom att ej kunna lefva, för alt se bragt i verkställighet just en af de förändringar, som jag 1111 föreslagit, nemi. postens förskaffande med gästgifvarskjuts, och aLt han under sin tjenstetid kommit i öfvertygelse, att den - D e n 12 Mar s. na förändring vore både nyttig och verkställbar.
— Vidare liar jag hört invändas, att fullkomnandet af postväsendet icke kan tillvägabringas i vårt land på samma sätt, som i andra mera befolkade länder med Iifligare rörelse.
Det må visserligen hafva sin riktighet, att någon olikhet i afseende på sättet bör ifrågakomma; men deremot vågar jag påstå, att communication.erna i allmänhet och Postverket isynnerhet äga högre vigt, i samma mån en nation är spridd öfver en större jordyta.
Der folkmängden är sammanträngd, t. ex. inom en enda stad, der tyckes icke någon postinrättning behöfvas, emedan man personligen kan träffa hvarandra; men i den mårt afstånden blifva större, tilltager behofvet deraf.
Vore afsigten blott att öka Statens inkomster, ville jag icke bestämdt yttra mig om förslagets fördelaktighet; jag vill medgifva, att det åtminstone till en början skulle öka utgifterna och minska inkomsterna, och att således den Franske Finance-ministern , hvilken Hr Peyron åberopat, måhända hade rätt, då han blott afsåg cassan för den närmaste tiden.
Jag tror mig likväl hafva varit ledd af en högre åsigt; jag har afsett industriens befordran och den sociala utvecklingen, som jag tror förtjena mera afseende, än några tusen riksdaler.
Dessutom är det ganska tvifvelaktigt, om icke de åtgärder, jag föreslagit, komme att öka inkomsten, i stället för att minska den.
Sådan har åtminstone verkan af låg porto och stämplade couverter visat sig ~i England; och det är icke osannolikt, att de inom en kort tid skulle åstadkomma samma resultat i Sverige.
— Vidare är det sagdt, att gästgifvare och klockare ej utan ersättning skulle åtaga sig besväret med brefs emottagande och afsändande; jag har också icke sagt, att det skulle ske utan ersättning; jag tror, att någon mindre betydlig sådan borde dem tilldelas, t. ex. ett runstycke för hvarje bref, som de fortskaffa.
Att gästgifvare och andre sådane personer kunde begagnas, då ingen uppbörd är dermed förenad, och följaktligen några postkartor ej ens behöfva upprättas; det torde en hvar lätt kunna inse.
En af de hufvudsakligaste fördelarna som vinnes, är, alt uppbörden blir så enkel; den blir alldeles skiljd från Postverket, och kommer att ske såsom chartae-sigillatse-försäljningen genom särskilda personer, och helt andra, än de som mottaga och fortskaffa brefven.
Vidare har man anmärkt, att den förändring, jag föreslagit att genast vid denna riksdag vidtagas, vore af mindre vigt, enär det icke vore många distancer, som fordrade denna högre afgift jag velat afskaffa.
Det finnes likväl inom vårt land ganska många sådana, och hela provinser, som mäste erlägga dessa högre afgifter för alla bref, som de skicka till Stockholm.
Till dessa hör äfven den, der jag har mitt hemvist; det må då förlåtas, att jag önskar, att icke de måtte för communicationer med hufvudstaden vara så högt beskattade.
Denna förändring är den enda, som jag tillstyrkt mätte omedelbart
Den i a Mars.
H9 gå i verkställighet; i afseende på alla de öfriga, har jag blott begärt, att en underdånig hemställan om sakens fullständiga utredning måtte lill K.
M. afgifvas, — och jag kan af Hr Peyrons anmärkningar icke finna mig föranlåten, att afstå från detta yrkande, men hoppas att, under mellantiden till nasta riksdag, många af de nu framställda betänkligheterna skola försvinna.
Jag vill ingalunda betvifla den goda afsiglen med Hr von Troiis förslag; men man måste dock alltid tillse, om ett förslag är med fördel verkställbar!, icke blott i afseende på rörelsen och den enskilde, utan äfven på beståndet af Statens inkomster.
Hr von Troil har anmärkt, att det förslag, efter hvilket han bildat sitt, är detsamma som i England blifvit infördt, och att det derstädes skall hafva gifvit vinst.