Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. ytterligare mätte anvisa en summa af 7,500 rall. K. M. har stödl denna begäran derpå, att ilo 5,000 ralr, sorn vid sisla riksdagen anvisades, synbarligen ieke blifva tillräckliga för den inredning af Riksg.cont:s nuvar. lius, sorn erfordras för all deruti inrymma Riksarchivefs rika samlingar.
Af dessa 7,500 r:dr har K. M. begärt, att en del skulle fä användas, för att fylla hvad sorn utöfver de 5,000 r:drnc skulle erfordras, hvarförutan K. M. läslat Ständernas uppmärk - 108 Den 6 November e. m. samhet derpå, att vid en sådan flyttning Som Riksarcliivet, det är af största vigt, att den sker med skyndsamhet, och att alla samlingar genast uppställas på de ställen i huset, der de för framtiden böra vara ordnade.
För att tillvägabringa ett sådant ordnande, måste den personal, som är för den dagliga tjenstgöringen erforderlig, vara alldeles otillräcklig. K. M. har derföre begärt, att tillfälle skulle kunna beredas till några särskilda arfvoden vid flyttningen åt några skickliga unge män, hvilka kunna biträda vid ordnandet af sauilingarne.
Jag behöfver icke ytterligare fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på vigten af ett sådant anslag; det torde inses af hvar och en, som nitälskar för ordnandet af något så dyrbart, som vårt Riksarehiv är, både för vår historia och en mängd enskilda intressen.
Jag vågar i anledn. häraf anhålla, att R. o. Ad. återremitterar denna punkt, på det att StatsUtsk. måtte komma i tillfälle all kunna bevilja de 7,500 r:dr, som K. M. begärt.
Jag anhåller att få instämma med Hr Silfverstolpe. Ridd. o. Ad. lärer nogsamt finna, att i det ögonblick flyttning af Riksarehivets handlingar ifrågakommer, så fordras, så alt säga, en dubbel tjenslemannapersonal.
Nemi. en som emoltager handliugarne i deras nya förvaringsrum och der uppställer dem i behörig ordning, sä att när llvllningen är fulländad, ordnandet också måtte vara verkstäldt och de rika skatterne befinnas tillgängliga, Under samma tid måste naturligtvis den vanliga tjensteiuannapersonalen uppvakta i de gamla Riksarchivrummcn, dels för att gå allmänheten tillhanda och dels för att aflemna de handlingar, sorn på det nya förvaringsrummet skola uppställas.
Jag hoppas således, att R. o. Ad. bifaller den återremiss, hvarom Hr Silfverstolpe anhållit. R. o. Ad. ansåg de emot Ulsk:s under förevar.
Litt. afgifna yttrande gjorde anmärkn:r föranleda till återremiss.
Litt. b) an gide ett byggnadsanslag för Lunds Universitet, Litt. c) ang:de ett anslag till inköp och inredning af en lämplig local för nya Element ar skaltin i Slockholm, samt Litt. d) ang:de ett anslag till understöd för den fattigvård, som af Ii. M. och Kronan bekostas.
SlatsUlsk:s under dessa Litt:s afgifna yttranden blefvo af R. o. Ad. bifallne.
Föredrogos ånyo och biföllos StatsUlsk:s uedanuämnda, d. 2 dennes f. m. pä bordel lagda ulläUn: N:o 43, i anledn. af väckt motion, rör:de restitution ät Sergeanten li.
Rasks enka, Catharina Henriksdotter, af henne tillagd, men ej uttagen pension för åren 1838 —1841; samt N:o 44, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., angalo upplåtande af en under Kammareollegii disposition varande jordrymd till byggnadsplats för nya observaloriebyggnaden i Upsala.
Den G November e. m. 109 Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s d. 2 dennes f. ni. på bordet lagda utlåt.
N:o 45, i anleda, af väckt motion, ang:de upphörande af Invalidinrättningen å Ulriksdal, Lief della utlät.
Siivo hordlagdt, på begäran af Hr Gripenstedt, Joli. Aug., oell Gr.
Platen, Baltzar.
I anledn. häraf förklarade H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm., att de näst efter del nu bordlagde utlåt., å föredragningslistan upptagna, samt i afvaktan på delsammas pröfning, vid afgörandet af StatsUtsk:s ulläl:n N:s 37 oell 42 uppskjutne frågor, ronde Invalidbusfondens hemmansränlor, ytterligare kommo alt hvila på bordet.
Fredrogos ånyo och lades lill handlingarne StatsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 46, i anledn. af åtcrremiss utaf Utsk:s utlåt.
Vid förnyad föredragning biföll R. o. Ad.
StalsUlsk:s nedannämnda, den 2 dennes f. m. pä bordet lagda utläl:n. N:o 47, i anledn. af K. M:s nåd. propos. ang:de afsöndring från f. d.
Öfversteboställe! vid Dalregemeulet INäs Rungsgård, af 2 dithörande ålfisken; N:o 48, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de Kamereraren E. M. Dali leri och Krigsrådet A. L.
Hauffmans befrielse från deni ålagd ersättningsskyldighet, såsom conlrollanter å förre Krigscasseuren S. 11.
Granströms uppbörd; N:o 45), i anledn. af väekl fråga om öfverlåtelse till staden Falkenberg af den Kronan tillhöriga tullbro öfver Elhraslrömmen; samt N:o 50, i anledn. af K.
Statscontorets förvaltning ställde äldre deposilionsmedel.
Ånyo föredrogs Statslltsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 51, i anledn. af K.
M:s nåd. propus., rör:de användandet af en på Postverkets räkning i R.
Sits Bank iniiesläende summa.
Professoren Doctor Tbomanders och Hr Virgins vid della utlät, fogade reservationer upplästes, pä begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., sorn derefter yttrade:
Jag är af reservanternas mening, att det icke är lämpligt öfverlemna denna summa lill Riksg.cont. oell hänvisa vederbörande att söka det åter, som möjligen kunde dem tillkomma.
Det mäste naturligtvis föregå en embetspröfning, huruvida vederbör., som sig anmäla, äro berättigade alt medlen utbekomma.
Denna kan icke tillhöra Riksg.cont., utan Postverket.
Om Riksg.cont. inlälc sig i sådan pröfning, och vederbör, ägare ieke äluöjdes med Riksg.conl:s beslut; Ilo Den 6 November e. m. lins hvem skulle de sig besvära?
Att besvära sig hos Konungen öfver Fullmäktiges i Riksg.coul. beslut vore lika olämpligt, som alt hänskjuta pröfnirigeu till R.
Della bar också af en reservant blifvit anmärkt.
Men i Hr Virgius reservation står vidare, att om medlen lill Hiksg.eont. öfverlemnas, så lärer ”K.
Postverket ej sakna utvägar alt betänka de anspråk å ofta nämnde medel, sorn, efter i laga ordning skedd pröfning, möjligen skulle lör en eller annan individ godkännas’’. H. o. Ad. bar likväl hört, huru en af våra ledamöter, som för närvar, förvaltar Ofverposldireeteursembelel, bar vid ett annat tillfälle omförmält, att Postverkets tillgångar efter bans tanke äro otillräckliga för behofven.
Dä är det väl icke skäl, ali man ytterligare hänvisar pä en tillgäng, sorn icke finnes.
Det är ock tydligt, att om dessa medel afsattes lills vidare inom Poslver kets värd, sä skulle denna summa vara tillgänglig under liden för Postverkets ytterligare behof, och dertill skulle hon efter mili tanka rikligare användas, än om hon, under ovisshet huru mvekel som deraf kan återfordras, öfverlemnades lill Riksg.- coiil.
Pä grund af dessa anuiärkmr anhåller jag 0111 äterremiss af betänk.
Jag får fästa R. o.
Ad:s uppmärksamhet derpå, alt K. M. i Dess nåd. propus, om statsverkets tillstånd och behof, pag. 75 säger: ”K. M. öfverlemna!- jemväl till R.
St. att besluta ang:de dispositionen af en summa ä 3,154 r:dr 10 sk. 4 r:st., som för det närvar, är pä Postverkets räkning i Ranken inuesläende, såsom behållning af penningar och clFecler'’ etc. K. M. har således till Ständernas disposition öfverlemnat, att besluta ang:de dispositionen af iIrågavar. medel, och StatsUtsk. har ansett, alt Ständerna icke kunde vägra alt mottaga denna disposition; men StatsUtsk. har derjemte ansell, alt rätta ägaren alltid borde vara i tillfälle att återfå sin tillhörighet, såvida han sig dertill behörigen anmäler.
Alt i behörig ordning sig anmäla, vill äler säga, ali. pä sätt förlälluingarne föreskrifva, styrka sin äganderätt till de medel, penningar eiler elfeeter, sorn funnits i bref på Post-cont.
Detta sker icke hos Fullm. i Riksg.coul., ulan hos K. Postdirect.
När de der hafva styrkt sin äganderätt, och i följd deraf erhållit resolution 0111 återfående af sina medel, sä anmäla de sig och erhålla dem i Riksg.coul. StatsUtsk. har icke tillstyrkt någon disposition af medlen på annat sätt, än att de skulle deponeras i Riksg.coul.; således der pä en särskild räkning föras, för ali Ii11handatiäIlas rälla ägare, derest de sig behörigen dertill anmäla.
Jag kan icke linna, all StatsUtsk. har gifvit den minsta anledn. till de anmärkmr, som äro gjorda, såväl i reservationerna, som inom Ståndet, enär Ulsk. har noga tagit sig till vara att föreslå deu ringaste ändring i de författningar, sorn bestämma sältet för rätta ägare ali återfå sina medel.
Enda skillnaden, mot hvad som förut varit, är deu, att ägaren, sedan lian blifvit behörigen auetoriserad alt lyfta medlen, anmäler Pen 6 November e. m. 11) sig' derlill i Riksg.cont., i st. f. alt pii Postverkets räkning i Ranken erhålla en assignation.
Jag tillstyrker bifall å betänk Frih. Cederström, Jacob: Emot betänk, skulle egentligen icke varit något att anmärka, i händelse Utsk:s slutmening: ali oinförmälde 3,154 r:dr 10 sk. 4 r:st. b:eo mätte uti R.
Sl:s Riksg.cont. deponeras, alt tillhandahållas rätte ägarne, i händelse de sig behörigen anmäla,” i stället hade innehållit: ”ali tillhandahållas Postverket, i händelse inom bestämd prescriplionstid räller ägare dertill sig anmäler”.
Dä bade meningen varit klar och tydlig; ty icke är det Riksg.cont., som skall pröfva reclamationcrna i afseende på utbekommande af dessa medel.
Fullmäktige sakna dertill nödige handlingar, och dessutom mäste det vara en embetsmyndighet, sorn derom dömmcr, och icke Riksg.cont.
Jag nödgas instämma med deni, som begärt ållerremiss, sä framt icke R. o. Ad. skulle vilja genast göra denna rättelse, hvilket allt för vä
I kan låta sig göra, enär delta icke är någon egentlig slatsrcgleriiigsfraga.
Jag är förekommen af Frih. Cederström, och vill blott tillkännagifva, att anleda, lill min reservation var den otydlighet i rcdactionen, som genom Frih.
Cederströnis förslag blifvit undanröjd.
Saken får dä sin orden!- Iiga gäng, och del är della jag önskar, antingen genom ålerremiss, eller ock om R. o. Ad. linner godt. att sjelfva derom genast besluta.
Jag instämmer äfven med Frih. Cederström.
Om denna rättelse vidtages, sä är olvilligheten undanröjd; och dä della icke är en slatsregleringsfräga, så skulle jag tro Ståndet vara berältigadl alt genast vidtaga en sådan förändring.
Cederströnis förslag icke verkar någon den ringaste förändring i förhållandet, kan jag, utan något hinder af mitt förra yttrande, förena mig med honom, och vill således icke vidare yrka bifall å Utsk:s betänk.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUlsk:s förevar, utlåt., pä det säll, att R. o. Ad. beslutade, det ifrägavar. summa af 3,154 r:dr 10 sk. 4 r:st. h:co skulle uti R.
Sl:s Riksg.cont. deponeras, för alt. tillhandahållas K.
Postverket, i händelse ägarne der sig behörigen anmäla och deras rätt lill medlen styrka.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt:n: N:o 52, i anledn. af vackt motion om eftergift af den hemmanet Rannäs Höltagården påförde ränta; samt IN:o 53, i anleda, af väckt, motion, angalo upphörande af den inom Calmare län utgående s. k. springskatlen. 112 Den 6 November e. m.
Vid föredragning af Slats-, samt Allm. Bcsv.- o.
Ekon.Ulsk:ns d. 2 dennes f. m. pä bordet lagda mern.
N:o 1, ang:de arfvode för en af de förenade Utsk:n antagen Secreterare, blef detsamma af 11. o. Ad. bifallet.
Föredrogs och bifölls
Bevilln.Utsk:s d. 2 dennes f. m. pä bordet lagda mern.
N:o 9, om antagande af en Cancellist.
Vid förnyad föredragning af Bevilln.Utsk:s d. 2 dennes f. ni. på bordet lagda meni.
N:o 10, ang:de erhållen remiss från II. R. o. Ad. af K.
M:s nåd. propos. om förändrad reglering af stapclstädernes tolag, beslöts, att della mern., såsom icke erfordrande någon åtgärd, skulle läggas lill haudlingarne.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 5:>, i anleda, af väckt motion om upphörande af stamböcker oell collecter lill kyrkobyggnader.
Då nu föredrogs Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 54, i anleda, af väckt motion derom, att de stiftens byggnadscassor hittills anslagne be hällne löneinkomster, under ledighet efter död eller afgången ecclesiastik tjensteman, måtte tillfalla preste-enkecassan inom det stift, der ledigheten inträlTat, anmälde oell yttrade sig Frih. Palmstjerna, Carl
Mig synes, att Ekon.- Utsk:s tillstyrkande lemnar de ifrågavar. ecclesiaslika enke- och pupillcassorna i mycken ovisshet om sina inkomster.
Denna ovisshet uppstår redan derutaf, alt inkomsten af ecclesiaslika tjenster under ledigvaraudet är någonting ganska obestämdt och ovisst; men den ökas ännu mera om pä Konungens nåd. pröfning skulle i viss målto bero, huruvida enke- och pupillcassorna skulle erhålla någon eller ingen inkomst.
Jag anser, att Ekon.
Utskis förslag vore lämpligt, om deruti vore bestämdt, alt enke- och pupillfonderna kunde påyrka några vissa inkomster och derefter uppgöra sina beräkningar; men dessa cassör skulle blifva ganska illa belåtna, om de under vissa omständigheter blefvo utan inflytande inkomster under en längre tid, då kanske pensioner och underhåll borde utgå till större belopp, som redan vore af pensionärer påräknade.
Jag tillstyrker derföre återremiss, på det att Utsk. måtte inkomma med ett förslag, som lemnar enke- och pupillfouderna mera säkerhet för de åt dem afsedde medel.
Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Nådår borde vara ett undantag från regeln, och regeln vid ecclesiastika ledigheler, som vid alla andra, att sysslan skulle återbesättas, så snart en tjenlig person dertill hunne utnämnas.
Emedlertid har man här tagit för regel, alt nådår alltid skola äga rum, äfven om efter trä - Den C November e. m. 113 träda ren är utnämnd.
Saken är således tagen ur en alldeles oriktig synpunkt.
Man lemnar derhän, om församlingen har en kyrkoherde eller ej; det anser man likgiilligt; men deremot, tvistar man, om lönens användande under nådåren, antingen lill skol- eller byggnadscassor eller till presterskapets enke-och pupillcassor, med ettord, till föremål, främmande för pastoratet.
Vill man icke, hvilket jag tror vara det rätta, att inkomsterna skola tillfalla kyrkoherden, så anser jag mindre oriktigt, att man öfverlemna!' dem åt en cassa, inrättad till förmän för preslerskapet, emedan det icke kan nekas, att den presterskapets medlem, som söker befattningen, lider derpå, att han icke får tillträda sitt embete förr än ett år sednare än han utnämndes, och så vidare för alla andra, hvilkas befordran fördröjes.
Under nuvar. omständigheter tror jag således, att man kan bifalla Utsk:s betänk.
Vill man åter göra cn förändring i sjelfva grundsatsen, hvilket enligt min tanka vore det rättaste, så bör man återremittera betänk.
Otto: Utsk:s betänk, förutsätter, att i de stift, der byggnadscassorua äro så stora, att de icke skulle behöfva förstärkning, vissa lägenheters inkomster skulle gå till stiftens pensionscassor.
För min del skulle jag tro, alt det ändamålsenligaste vore, om inom hela riket en pensionscassa kunde inrättas fiir hela ecclesiaslikslaten.
Jag skulle tro, att alla tillgångar derigenom skulle blifva mycket tillräckligare och ändamålet bättre vinnas.
Det skulle möjligen kunna ställas så, att, i en framtid åtminstone, de extra nådåren kunde upphöra, och de som hittills deraf njutit förmån, nemi. enkor och barn, derigenom fä en säkrare tillförsigt om sin inkomst än hittills.
Af denna anleda, skulle jag tro, då en återremiss i alla fall torde ske, att det vore rättast, om Utsk. ville göra något tillstyrkande i detta afseende, att det åtminstone ställes sä, att dessa inkomster för stiftets pensionscassor icke komma att bestämmas för all framtid, utan endast temporärt, till dess möjligen en allmän pensionsinrätlning för hela ecclesiaslikstateu kan hinna blifva organiserad.
Jemväl jag instämmer så mycket hellre i begäran 0111 älcrremisi af delta betänk., sorn ingen utredning af Utsk. är lemnad, huru med de bygguader, som för läroverken erfordras, bör förhållas, huru deras beskaffenhet bör vara för alt anses fulländad, sä att några medel dertill icke vidare erfordras.
Likaledes behöfver man veta, af hvilken myndighet och i hvad ordning det skall bestämmas om inkomsterna af en befattning skola innehållas för stiftets enkeoch pupillcassa eller gå tili läroverkens hvggnadscassa.
Förr äu detta är klart och redigt framstäldt, kan icke Utsk:s betänk, bifallas. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om IL o. 4 II. 15 114 Den G November e. m. sago de emot Allni. Besv.- o. Ekon.Utsk:s bctiink.
N:o 54 gjorde anmärkmr föranleda lill detsammas älerremitterande.
Ilopades ja.
Föredrogs och biföllos Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s nedannäinnde d. 2 dennes f. m. på bordel lagda bclänktn: N:o 55, i anleda, af väckt motion, dels derom, alt vid penningeremisser på posten endast sedlar af öfver 10 r:dr b:co valeur hädanefter må behöfva upptecknas till nummer och dato, dels om en snar revision af postförfallniugarne; N:o 56, i anleda, af väckt motion om befrielse för kyrkorne från vissa extra utgifter; N:o 57, i anleda, af väckt motion om förändring af författningarne, rör:de liggande fattighjons återsändande med skjuls lill hemorten; N:o 58, i anleda, af väckt motion om förbud för godsägare alt hädanefter lägga hemman, sorn äro med äboer försedde, under eget bruk; samt N:o 59, i anleda, af väckt motion derom, all personer från arbets- och pioniercorpserne hädanefter endast må förpassas till de församlingar, från hvilka de medfört prestbetyg, eller der de sist varit skattskrifne och bosatte.
Då nu föredrogs Ridd.U t sk :s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda meni.
N:o 14, äng, frågan om Ridd.secret.-sysslans tillsättning på förordnande, blef detsamma ånyo bord lagdt, på begäran af Gr.
Cronhjelm, Polycarpus Erik, och Hr Prytz, Lars Adolph.
Föredrogs
Ilr Tigerskjölds, Carl Wickman, d. 2 dennes e. m. på bordel lagda motion om ersättning af allmänna medel för den summa, som, i och för cancelliposteu vid K.
Bibliotheket P.
Flink tillerkänd sporlelersiiltning, från och med är 1835 till och med innevar. år, legat tjenstcmännen vid K.
Bibliotheket till last.
Hr von Hohenhausen, Mich.
Jag kan ingalunda bestrida rättigheten, att, i anleda, af ett under riksdagen lältadt beslut, väcka denna motion, men jag kan icke till ha kalia
Ila det yttrande, att hvarken R.
St. eller StalsUtsk. bort dermed besväras, hvilket yttrande jag anhåller mätte få åtfölja motionen. R. o. Ad. biföll, alt den nu föredragna motionen, jemte Rivon Hohenhausens i anleda, deraf afgifue yttrande, finge remitteras till StalsUtsk.
Lades på bordet följande från Utsk:u inkomne mern., betänka! och utlåtm, nemi. från: Banco-Ut skot t vt: N:o 22, med hemställan att Bancofullmäktige malte berättigas alt uppköpa och försälja vcxlar; Den 6 November e. m. 115 Lag-Utskottet:
N:o 20, i anledn.
;<f väckt fråga om förtydligande af K. lir. d. 25 Sept. 1777; N:o 21, i anledn. af väckt motion, ang:de ändring i 10 § 12 cap. Arfdab:n; N:o 22, i anledn. af väckt fråga, ang:dc förtydligande af 2 § 41 cap. Missg.b:n; Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:n: N:o 5, i anledn. af såväl K. M:s nåd. propos. till R.
St., ang:de ändring af 4, 5 oell (i §§ 24 cap. Rygga,b:n, som ock. särskildt i delta ämne väckte motioner; N:o (i, i anleda, af väckt fråga om skyldighet för häradsskrifvare och kronofogdar, alt debitera, uppbära och redovisa brandstodsmedel; N:o 7, i anledn. af väckt motion om vidtagande af försigtighetsmått emot catholicisniens utbredande; N:o 8, i anledn. af väckt fråga om ändring i K. br. d. 5 Febr. 1808 samt Kainmarcollegii derpå grundade kungörelse d, 29 i samma månad, ronde besittningsrätt till kronohemman; Allm,.
Besvärs- och Ekon.Utsleottet: N:o 61, i anledn. af väckta frågor om reorganisation af styrelseverken m. m.; N:o 62, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 17; N:o 63, i anleda, af återremiss utaf betiiuk.
N:o 18; N:o 64, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 22; N:o 65, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 23; N:o 66, i anledn. af väckt motion derom, att kronoarbetskarlarne å Carlsborg må hädanefter inom fästningen undergå de deni ådömda kroppsstraff; N:o 67, i anleda, af väckt fråga om meddelande af närmare föreskrifter i afseende på utländningars bosättning i Sverige och tillåtelse för dem att der idka borgerliga näringar; N:o 68, i anleda, af väckt motion om förändring i bestämmelsen af protocolls- och doms-lösen vid rådstufvuräller samt lösen för fastebref ocb burbref i städerne; N:o 69, i anledn. af väckt fråga om indragning af Förvaltningen af Sjö-ärendena; N:o 70, i anledn. af väckt motion om stadsskolans i Sköfde förening med folkskolan derstädes; N:o 71, i anledn. af väckt motion om upphörande af nämndemäns befrielse från skjutsningsbesvär; samt N:o 72, i anledn. af återremiss utaf U t sk :s betänk.
N:o 29, afgifvet i anledn. af väckt fråga, alt fullmakter å namn, heder och värdighet utan verklig tjenstebefattning icke mätte med-- delas.
Upplästes och lades till handlingarne ankomne protuldr. från de öfriga RiksSl:n, nemi. från PresleSt. af d. 23, 24, 26 110 Den 7 November. och 30 sistl. Oci., från BorgareSt. af d. 25, 20, 28, 30 och 31 i samma månad, samt d. 1, 2 och 4 dennes, och från BondeSt. af d. 23, 25, 26, 28 och 30 nasti.
Oct. samt d. 1 och 2 dennes. II. R. o. Ad. åtskildes kl. | lill 10 på aftonen.
Thorsdagen den 7 November 1844.
Justerades 10 prot.utdr. för gårdagen, deraf ett för håde f. och e. m. samt de öfriga för e. m.
Justerades pleniprot:n för d. 26 och 28 samt d. 30 f. och e. m. i sistl. månad.
Cederström, Jacob: R. o. Ad. har, enligt det nu justerade prot., på min begäran, till StatsCtsk. återremitterat det mom. af 6 hufvudliteln, som angår anslag till undersökningars anställande för nya väganläggningar, i anledn. af Riksdagsmannen J.
Rutbergs, af Utsk. afstyrkta motion om en sådan undersöknings företagande emellan Schangeli koppar- och Ruotivari jernmalmfält lill Tys-fjord.
StalsUlsk. har antingen orätt refererat frågan, eller oek är motionen oriktig, emedan från Schangeli kan fråga om väganläggning rimligen icke ifrågakomma, annat än till Ofodenfjord, frän Luleå stora vatten för åtkomligheten af Ruolivari oell Gellivari m. fl. malmfält, hvars ypperliga beskaffenhet är känd, till Tys-fjord, och slutligen från Nasa-fjället till Saltenfjord. I händelse
Rutbergs motion icke är så vidsträckt, att den omfattar alla dessa 3 vägar, anhåller jag, att StatsUtsk. ville upptaga frågan, lill de 3 särskilda ställena, såsom en af mig vackt ny motion, för hvilket ändamål öfverlemnas, för att ålerremissen medfölja en af IIr Professor Sefström, ledamot i K. Bergscoll., aflemuad uppgift, ronde förutnämnde Schangeli malmfält.
Cederström uppläste derefter följande:
Enskildt anmodad af Presidenten Hr Frih. Jacob Cederström, att säga min tanke om värdet af ilen, å Schangeli fjäll, nära Norrska gränsen befintlige koppar- och sUfvermalmsanledning, får jag äran anföra, att man hittills derom vet så litet, att intet omdöme derom kan yttras, sä beskaffad!, att det kan tjena till någon ledning för dem som önska att der inrätta Den 7 November. 117 cn vinstgifvande bergverksrörelse.
Genom den nyligen gjorde undersökningen af Geschworner Busch, är man hiöl t å nyo förvissad, all der finnes en si Ifver haltig kopparmalm, som i stuff gifver 5 lod pä centnern silfver samt 5 lill några öfver 70 proc. koppar, en särdeles lefvande omständighet, om man blott visste huru stora tillgångarne deraf vore.
Emedlertid kan man ieke öfvertala en enskild alt hort i en ödemark först anlägga en väg, för alt kunna med alla förnödenheter komma dit; oell saken kan således icke blifva föremål för någon privat specu1 a lion.
Helt annorlunda visar den sig i statsekonomiskt afseende. lili ett land, sådant som Sverige, hvilket måste anlita ulländningen om en mängd förnödenhetsvaror, sådana som koksalt, caffe, färgstofter, socker, medieinalier, flere metaller, tobak, och som föga annat har än bergverksproducler till dessa varors gäldande, sedan det börjat alt visa sig, att jordbruksproduclerna icke kunna tälla med de utländska i pris, och de falska begreppen om frihet raskt gå löst på alt förstöra, icke allenast våra skogar, ulan äfven en stor del af deras till vext, der blifver det för Slaten ett oafvislig! behof, alt se sig om efter nya bergverk, icke för alt pä Statens räkning drifvas, utan endast ali öppna tillgångarne dertill för den enskilde; isynnerhet genom klokt och för andra ändamål tillika väl anlagda vägar.
Den trakt, der Fahlu grufva ligger, var fordom också en lappmark.
Man ser detta af de lemningar af renhorn, som der träffats.