Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Då det likväl är att föYmoda, att denna reglering, efter så lång tids förlopp, i det närmaste kunnat verkställas, får Utskottet, i anledning äf ofvanberörde motion, och till befrämjande af de fördelar, som ej mindre för Staten än för de enskilte, genom Kronojords upplåtande under Skattemannarätt, uppkomma, hemställa, det underd. anhållan hos K.
M:t göres derom, att, om äfven Skattelösen af ett och annat utaf barnlösa Åboer brukadt Kronohemman, såsom tjenligt att användas till ännu felande Bohemman, icke kan medgifvas, sådant likväl icke må förhindra, att de Kronohemman, hvilka genom sitt läge eller beskaffenhet i öfrigt icke kunna komma i fråga att till Boställen användas, äfven utaf barnlöse Åboer få, så vidt nu gällande Författningar sådant medgifva , köpas till Skatte.
Beträffande motionärernes framställning, rörande den enes företrädes rättighet framför den andre att en sådan lösen verkställa, samt den ersättning, som vid ett hemmans godvilliga afträdande bör Åboen tillerkännas, anser Utskottet detta vara ämne för vederbörande Embets-Authoriteters pröfning och afgörande, men icke utgöra föremål för någon åtgärd å R.
Den 28 Februarii 182g.
Betänkande n. 399 N:o 73.
Utlåtande, i anledning af väckt motion, alt Boställen, som innehafvas af i Landtbruket oerfarne personer, måtte utarrenderas.
(I.-A.J RiksdagsFullmägtigen från Inlands Norra och Södra Härader af Götheborgs och Bolms Län, Andreas Johansson har uti afgifvet, till StatsUtskottet remitteradt Memorial hemställt, att, då i hans hemort icke sällan skall inträffa, det boställen, som innehafvas af unga och med landtbruket oerfarne underofficerare, trumslagare och musikanter, blifva till den grad vanskötte, att de icke lemna i afkastning mera än fjerdedelen af hvad nästgränsande', väl häfdade hemman gifva, det stadgande måtte meddelas, att boställen, hvilka tillfalla oerfarne ynglingar, skola på minst femton år utarrenderas, på det andre trefne och arbetssamme medborgare genom deras öfvertagande må komma i tillfälle att, i förening med såväl Statens som indelningshafvarens nytta, bereda sig nödig bergning.
— Denna framställning, såsom grundad blott på ett tillfälligt förhållande inom en viss ort, anser Utskottet ej kunna föranleda till någon åtgärd å R.
St:rs sida till beredande af ändring och utsträckning i nu gällande allmänna stadganden rörande militiae-boställens utarrenderande.
N:o 74- Utlåtande, i anledning af väckt fråga om försäljande till Skatte af Indelningarne vid 4oo Stats-Utskottets AdelsfalmeRegementet i dea mån nuvarande Innehafvare afgå.
(I.-A.) Hos Hederv.
BondeStåndet liar Riksdagsfullmäktigen Wils Håkansson från Kronobergs
Län, under åberopande af den utaf erfarenheten bestyrkta grundsats, att utarrenderade lägenheter vanligen betinnas i vida sämre skick än de sora under egande rätt innebafvas, hemställt att, om äfven militia! boitällens öfverlåtande under sistnämnde vilkor icke i allmänhet läte sig göra, en sådan hushållning dock måtte vidtagas med de boställen, hvilka i mohn af Officerarnes vid f. d. AdelsfahneRegementet afgång, blifva ledige att till Kronan indragas.
I anledning af härå erhållen remiss får Utskottet upplysa att, enligt R.
Sttrs vid 1812 års Riksdag fattade beslut, alla derefter ledigblefne
Adelsfahnelndelningar ingått och fortfarande ingå till disposition af Directionen öfver Invalidlnrättningen för bestridandet af de med samma Inrättnings föremål förenade kostnader; och då sålunda de Adelsfahnelndelningar, hvilka till indragning återstå, icke äro att påräkna för StatsVerkets allmänna behof samt de före år 1812indragne, lika med öfriga StatsVerket behållne lägenheter blifvit utarrenderade samt för sin afkastning äro upptagne under den bland StatsVerkets inkomster förekommande Titel:
Arrendemedelanser Utskottet sig, i afseende på sådane indragne Adelsfahnelndelningar, icke kunna tillstyrka något serskildt undantag från de röran - i Betänkanden, N:is 7 4 °ch 75. 4oi rörande Kongsgårdars och andra Kronolägenheters förvaltningssätt gällande allmänna grander.
Den 28 Fehruarii 1829.
N:o 75- Utlåtande, i anledning af väckt fråga om bidrag till underhållandet af Hallnäs Bro i Westra Härad af Jönköpings Län. (I.-A.) Riksdagsfullmägtigen för Westra Härad af Jönköpings Län, P.
Pettersson har uti afgifvet, till Utskottets behandling remitteradt, Memorial andragit att, sedan innehafvaren af Hallnäs hemman i berörde Härad, hvilken, emot Roteringsfrihet för samma hemman, haft sig ålagd skyldigheten att underhålla Hallnäs
Bro, detta åtagande sig afsagt emot belöpande Rotefrihets-afgifts utgörande; så har underhållsskyldigheten af samma bro blifvit på Häradet öfverflyttad, och då detta onus blefve för orten nog tryckande i anseende dels till den utgift af nära 4ooo R:dr Häradet fått vidkännas genom ombyggnaden af nämnde bro och dels till den betydliga längd af 1200 a i3oo alnar landsväg som af hvarje hemman måste vidmaglhållas, har P. Pettersson anhållit, att den Rotefrihets-afgift Hallnäs Hemmansegare numera erlägga till Kronan, måtte af Häradet få uppbäras såsom ett af billighet och rättvisa påkalladt bidrag till brons behöriga underhållande.
Enär, enligt gällande Författningar, broar och vägar i allmänhet skola af orternas invånare sjelfve 26 402 Stats-Utskottets hållas i farbart skick samt motionären icke närmare uppgifvit eller styrkt på hvad grund undantag i detta afseende för Hallnäs bro egt rum eller med hvad rätt innehafvaren af Hallnäs hemman kunnat afsäga sig ett en gång åtaget, bestämdt onus, finner Utskottet sig, i anseende till det outredda skick, hvari frågan nu befinnes, icke kunnat tillstyrka bifall å Motionärens ofvanberörde anhållan.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om StatsVerkets rätt till Öfvermålskappar å den Ecclesiastike Staterne anslagne KronoTiondeSpannmål.
BondeStåndet har Anders Danielsson från Elfsborgs
Län uti afgifven motion sökt fästa RiksStåndens uppmärksamhet på en af vederbörande RevisionsContor inom K.
KammarRätten väckt anmärkningsfråga, hvarmed förhållandet är följande.
Sedan vid granskningen af 1819 års KronoRäkenskaper för åtskillige
Län anmärkningar blifvit gjorda dervid, att öfvermålskapparne å större delen af den för Kyrkorna , Presterskapet och LäroStaterna anordnade KronoTionden, ej voro beräknade StatsVerket till godo, och K.
KammarRätten funnit sig, i följd af K.
Brefvet den 16 October 1826, böra hemställa till K. M:ts Nådiga pröfning, huruvida dessa anmärkningar borde utfärdas, hvaruppå K. M:t genom Nådig Skrifvelse d.
Betänkanden, N:o ^6. 4°3 27 Mars 1823 förklarat, det K.
M:t med nådigt afseende på hvad 4 §• af PresteStåndets Privilegier innehåller, funne ifrågastäldte åtal mot ett förhållande, hvilket förut i långvarig tid, utan klander, ägt rum, icke skäligen böra fullföljas; har vederbörande Revisor, under åberopaude af hvad K. Förordningen d. 16 November 1727 icke dess mindre medgåfve samt den större betydenhet för K. M:t och Kronan och Rikets skattskyldige som anmärkningsmålet innefattade, uti en till K.
M:t ingifyen skrift åt ämnet gifvit en omständligare utveckling och sökt ådagalägga, att Statens rättighet i förenämnde hänseende vore grundad, och har K. M:t under den 18 Januarii sistlidet år i anledning deraf meddelt det yttrande, det K. M:t, som ej funne skäl för närvarande göra någon ändring i Dess förut fattade beslut att anmärkningarne icke skulle till vederbörandes förklaring utställas, ville i målet hafva inhemtat K. KammarColIegii och K.
StatsContorets underd. utlåtande.
— Då enligt uppgjorda Calculer qnmärkningsbeloppet årligen uppgår till 3,377 I tunnor och för de 10 år, till hvilka efterräkning får sträckas, skulle utgöra icke mindre än 33,776 T:r, har, i anseende till ämnets vigt, Motionären hemställt, att StatsUtskottet måtte anmodas förskaffa sig del af handlingarne i frågan samt derefter yttra sig, dels, huruvida R.
St:r må kunna finna sig befogade att hos K.
M:t i underd-.het anhålla om målets fortgång i anmärkningsväg eller ock huruvida den calculerade tillgången 3,377 \
T:r 4o4 Stats-Utskottets
Spannmål årligen må uti Statsregleringen såsom inkomst hädanefter upptagas.
— Efter hvad Utskottet inhemtat, har denna fråga, för hvars bedörnmande vidlöf tiga och noggranna forskningar i äldre tiders författningar och räkenskaper måst anställas, redan blifvit af Collegierna handlagd, så att det anbefallda underd. utlåtandet innan kort kommer att afgifvas.
M:t derefter blifver i tillfälle att, på grund af det fullständigt utredda förhållandet, efter sig företeende, skäl, pröfva och afgöra huruvida anmärkningsmålet skall fullföljas eller ej, anser Utskottet någon åtgärd å R. H.
St:rs sida icke vara erforderlig, helst ett tillstyrkande för målets fortgång, på sätt motionären föreslagit, borde vara grundadt på öfvertygelsen om anspråkets rättmätighet, för hvars bestämmande åter Utskottet, om äfven lämpligt ansåges att dess tid användes på undersökning och utredning af så beskaffade invecklade tvistefrågor icke ägde annan ledning än de uppgifter, som af de K.
Collegierna nu komma att till K. M:t i underd:het afgifvas.
Och har, i följd häraf, ej fråga kunnat blifva om beräknandet bland StatsVerkets inkomster af det Spannmåls-belopp anmärkningen upptager.
Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Utlåtande, angående sökt befrielse från Tiondes utgörande för Alun-till - Betänkanden, Nlis 77 och 78.
4°å verkningen vid Lowers Bruk, samt om uppmuddrande af Hamnen vid Degerhams Lastage-plats. (U.-A.) Sedan Högh It. o. A. den ig, Hög v.
PresteStåndet den 17 samt Vällofl.
BorgareStåndet den 10 sistlidne
December gillat Utskottets i förenämnde fråga meddeldte utlåtande, påfordra de hos Hederv.
BondeStåndet härvid gjorde anmärkningar icke någon ytterligare åtgärd, då frågan enligt 69 §. uti Reg.Formen Lör anses såsom redan afgjord.
Den 7 Mars 182g.
Memorial, i följd af återremiss uti frågan om inköp för Statens räkning af Landsorts och Korsö Fyrbåkar.
(U.-A.) Sedan Utskottet, under den 18 sisth December, afgifvit yttrande, i anledning af K. M:ts Nåd.
Proposition, om inköp af Landsorts och Korsö Fyrbåkar, har väl Högh R. o. A., i anseende till dervid gjorde anmärkningar, återremitterat detta ärende till Utskottets åtgärd; men som de trenne öfrige RiksStånden bifallit berörde Utlåtande, nemligen Högv.
PresteStåndet och Vällofl.
BorgareStåndet den 29 samt Hederv.
BondeStåndet den 24 sisth December, hvarigenom frågan alltså, likmätigt 6g §. i Reg.Formen, är afgjord; så får Utskottet, i följd af återremissen, sådant härmedelst vördsammeligen anmäla.
4o6 Sta ts-Ut skottets N:o 79, Memorial, i anledning af Utsl<ottets Utlåtande, angående den Förste KammarMusicus B.
Crusell tillagde Pension. (U.-A.) Förenämnde fråga, hvarom Utskottet uti Betänkande N:o 38 sig utlåtit, har Hederv.
BondeStåndet, på grund af åtskiliige anmärkningar, till Utskottets handläggning återremitterat; men som berörde Betänkande redan blifvit bifallet af Högh B., o. A. den 12, af Högv.
PresteStåndet den 9 samt af Vällofi. BorgareStåndet den 6 nasti.
Februarii, och Ärendet alltså, likmätigt 69 §.
Reg.Fortnen, är afgjordt; har Utskottet ansett sig icke nu kunna deråt lemna någon ytterligare åtgärd.
Den 7 Mars 182g. * N:o 80.
Memorial, i anledning af återremiss uti frågan om Stipendier för Officerare, till bivistande af Krig utrikes.
(U.-A.) Höglofl. R. och A. har väl, genom ProtocoIlsUtdrag af den 3o nasti.
Januarii, till Utskottets åtgärd återremitterat dess i ofvanberörde fråga under K:o rg affiifne Utlåtande; men som Högv.
PresteStåndet den 26, Vällofi.
BorgareStåndet den 3o och Hederv.
BondeStåndet den 26 i samma månad, gillat Utskottets yttrande, Betänk anden, N:is 80 oell 81. 4 °7 samt Ärendet altså, likmätigt 6g §.
Reg.-Formen, är afgjordt ; så får Utskottet sådant till svar på nämnde återremiss vördsamligen anmäla.
Memorial, i anledning af återremitterade frågan angående raserandet af en gammal Kyrkogård vid Landskrona Stad samt dess ordnande till en allmän Trädgårds- eller Promenad-Plats.
(U.-A.) Det Utlåtande som Utskottet under N:o 17 i berörde ämne afgifvit och hvartill Högloft R. och A. den 3o samt Hederv.
Bondeståndet d. 26 sisth Januarii leranat deras bifall, har deremot af Högv.
PresteStåndet och Vällofl. BorgareStåndet blifvit till Utskottets åtgärd återremitterat, på grund af åtskillige anmärkningar, hvilka hufvudsakligen afsett, att den i ämnet väfckte motionen icke bordt af Utskottet betragtas såsom en enskild, R.
St;rs åtgärd ej tillhörande, angelägenhet, då kostnaden förden ifrågavarande platsens iordningsättande närmast skall tillhöra K.
M;t och Kronan, som till publike Byggnaders och Fästningsverks uppförande och anläggande låtit använda de å samma plats befmtelige Byggnads-materialier; att ställets nuvarande eländiga beskaffenhet j såsom bestående af hålor och träsk, uppkommit af den för K.
M:ts och Kronans räkning verkställda raseringen af en plats, som utgör en nödig communication emellan nya och gamla
Sta - 4o8 Stats-Utskottets den och hvars utjemnande oell plantering skulle lända till Stadens förskönande med förekommande af osundhet, osnygghet och illgerningar samt att Landskrona Stad, i händelse Motionen icke skulle vinna de afseenden den åsyftat, borde äga full rättighet, att,Jpå Statens bekostnad, få gamla Kyrkogårdsplatsen i det Lyida och jemna skick, som den före raseringen befanns, på det Staden måtte undgå enahanda känbara utgifter, som för Kyrkan, hvars fullbordande Staten lemnat Staden till en enskild kostnad af icke mindre än 20,000 K;dr B:co, som till en del ännu vidlåder Stadens innevånare, hvilka dessutom skuldsatt sig för 10,000 R:dt* B:co, till inköp af ett Scholaehus, som äfven skall tillhört Staten att uppföra, i följd af Konungs och Ständers utfästande vid Gamla Stadens beslutade flyttning och undanrödjande.
På sätt Utskottets i ämnet förut afgifne utlåtande innehållet', är den. af Motionären gjorde hemställan hufvudsakligen icke afstyrkt, utan endast ansedd såsom en angelägenhet, hvilken bör hos K. M:t i underd. anmälas.
Detta yttrande kan Utskottet destoraindre frånträda, som Utskottet icke anser sig tillständigt att för ett så beskaffudt ändamål som det förevarande föreslå en utgift af StatsVerkets tillgångar, då‘Statens åliggande att den bekosta hvarken af Motionären eller genom de gjorde anmärkningarne blifvit behörigen styrkt, samt dessutom all uppgift saknas å den officiella Handling, hvarpå ett sådant förpliktande å Statens sida möjligen kan finnas grnndadt.
Den 7 Mars 1829.
Beta n kanden, N:is 82 och 83. 4°9 N:o 82.
Memorial i återremitterade frågan angående ett Lunds K.
Academie frånkändt Tionde-Anslag.
(U.-A.) I anledning af de Anmärkningar som inom Ilögv.
PresteStåndet blifvit gjorde vid Utskottets i berörde fråga under N:o 28 afgifne Utlåtande, har Utskottet ansett sig endast böra nämna, att samma Utlåtande af de öfrige trenne RiksStånden, jemlikt ankomne ProtocollsTJtdrag af d. 26 och d. 3o sisth Jannarii, blifvit godkändt och antaget, samt alt, då ärendet följagteligen enligt Reg.-Formens 6g §. är att anse såsom afgjordt, Utskottet icke kunnat i någon pröfning af anmärkningarne ingå.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga om ersättning till Staden Philipstad och andre Städer för TullBetjentes samt deras Enkors och Barns underhåll.
(U.-A.) H err D. Cron har genom Memorial, som Vallöf!. BorgareStåndet till Utskottet remitterat, andragit, att, oagtadt de för Staden Philipstad utfärdade Nådiga Privilegier hafva det egna från andre StadsPrivilegier afvikande, att antalet af Innevånare som der få bosätta sig är inskränkt till 60 Hushåll, detta lilla Samhälle likväl uppfört ett icke obetydligt Fattighus samt till 4io Stats-Utslottets Fattigvården måst contribuera med omkring tooo R:df Banco årligen.
Desse tryckande utgifter, som förut endast egt rum för Personer som egenteligen tillhört Staden oell der gagnat, hafva i sednare tider, i anseende tili stationerande inom Staden af åtskillige TullVerkets Erabets- och Tjenstemän, deraf inora få år någre a fl i d i t och efterlemnat io Personer, som för det närvarande belasta Fattigvården, uppstigit till en kostnad, som hotar att bereda innevånarne från närande till lärande medlemmar jemte Stadens totala undergång.
I anledning hvaraf motionären tillika hemställt, dels att i händelse den ökade men i dess tanka öfverflödiga Tullbevakningen i Philipstad skulle finnas nödig, Tullstyrelsen måtte åligga skyldigheten att då antingen dess Tjenstemän och Betjente sjelfve eller vid deras död efterlefvande Enkor och Barn icke förmå försörja sig, draga omsorg om deras bergning, utan att Staden, sora erlägger sin andel i LandtTulls-ersättningeti, dermed vidare betungas, samt dels att så väl Philipstad må af TullMedlen tilläggas ersättning för redan ntgifne och vidare erforderliga Medel för underhåll af förenämnde Personer, enligt verifiperad årlig räkning, som äfven öfrige Städer i Riket, der inrikes Tullbevakningen medför lika tunga för FattigGassorne, komma i åtnjutande af enahanda ersättning; i hvilken sistnämnde framställning
Hrr Ålund och Landegren sig förenat.
I anledning häraf får Utskottet vördsamt anmäla, att som TullStatens Embets- och Tjenstemän samt Betjente äfvensom deras Enkor och oförsörjde Barn Betänkanden, N:o 84- 411 undfå Pensioner af de vid Tullverket varande samt med betydliga Statsbidrag försedda Pensionslnrätlningar, och desse Personer alltså, såsom ägande understöd för deras bergning, icke synas böra belasta fattigvården å de ställen der de vistas; liar Utskottet ansett sig sakna skäl att tillstyrka bifall å Herr Crons ifrågavarande Motion. D. 7 Mars 1829.
N:o 84- Utlåtande, angående väckt fråga om Löne-ersättninsr till RådhusRätternes Notarier för O handläggning af göromål, som tillhört de indragne AccisRätterne.
(U.-A.) Tili Utskottet bär Vällofl.
BorgareStåndet remitterat ett så lydande:
Tillförene, medan AccisRätterne utgjorde en
Domstol för handläggning af alla Beslagsmål, var af Tullmedlen för Notarien en viss liten Lön på Stat anslagen, men sedermera, då AccisRätterne försvunno och deras Functioner på RådhusRätterne öfverflyttades, så indrogos Notariernes löner, märkvärdigt nog, vid samma tid, som öfriga TullStatens Tjenstemannalöner förbättrades, och RådbusRätts-Notarierne deremot, som icke äro Statens utan Stadens Tjenstemän och af den förra icke njuter en fyrk i lön, hafva icke dessmindre betungats med detta serskildta Onus, och 4i2 S t a t s - U t s k o 11 e t s dertill att utan lösen bekosta RansakningsProtocoIlernes och Utslagens utskrifning, ett exemplar utom det, som i Rättens minnesböcker mäste qvarligga.
Denna njugghet i smått är hvarken rättvis, särdeles lönande eller värdig Nationen ; ty de smärre
Tjenstemännen få dessutom nog göra skäl för sitt tarfliga bröd.
Hvarföre om ändring och lättelse härutinnan vördsammast anhålles.
Lundman.
Utskottet får i anledning häraf vördsamt andraga, att som, jemlikt R.
Sters under den 2 April 1810 hos K.
M:t gjorde underdåniga anhållan om uppliäfvande af AccisRätterne och de dithörande måls upptagande af Städernes R.ådstufvuRätter, desse sistnämnde äga att derför åtnjuta Expensmedel och Expeditionslösen; så och enär skälig ersättning för handläggningen af dylika mål synes vara RådhusRätternes Notarier beredd; kan Utskottet icke tillstyrka bifall å Motionärens förberörde hemställan.
N:o 85- Utlåtande, angående Andag af Jord till ökadt utrymme lör Eskilstuna Stad. (U.-A.) K. M:t har under d. ig
November näs lied i t år till Utskottet i detta ämne aflåtit nådig Proposition: (Införd, i usta Samlingen under N:o 3a.)
Utskottet får, på sätt och med de vilkor högstberörde Nåd.
Proposition innehåller, vördsamt tillstyr - Betänkanden, N:is 85 och 86. 413 ka, att den deruti uppgifne marken af Eskilstuna KungsLadugårds ägor må till Eskilstuna Stads utvidgande upplåtas i den mohn nu tilltagande Folkmängd inom Staden föranleder behofvet af ett vidsträcktare utrymme; och torde, i händelse denna hemställan bifalles, B. II.
M:t i underd. anmäla det förbehåll vid ifrågavarande JordAnslag, att Jorden successive, i förhållande till dess bebyggande, upplåtes samt det öfriga för K.
M:t och Kronans räkning utarrenderas på så korta tider, som af det efter hand uppstående behofvet af nya Byggnadsplatser, vare sig för Kyrka, Stads- eller Fristads-Byggnader m. m. kan medgifvas.
Utlåtande, i anledning af K. M:ts Nåd.
Proposition, angående upplåtande af Tvenne Tunneland Jord på Lotten N:o 8 af Eskilstuna KungsLadugårds ägor, till inrättande af en ny begrafningsplats för Eskilstuna Stads- oell Landt-Församlingar.
(U.-A. Till R.
St:r har K.
M:t i detta ämne aflåtit en af samtlige respective BiksStånden till StatsUtskottet remitterad Nåd.
Proposition af d. ig sisth November.
(Se usta Samlingen N:o 18.)
Uppå de i högstberörde Nåd.
Proposition upptagne skäl samt enär, medelst upplåtande af ifrågavarande Jord till Begrafningsplats, de med Jordfästningar iEskils - 414 Stats-Utskottets tuna Stad hittills förenade olägenheter för Stadens Innevånares hälsovård hufvudsakligen synas kunna förekommas, har Utskottet ansett sig böra vördsamt tillstyrka ; att meranämnde 2ine Tunneland af Eskilstuna KungsLadugårds ägor må på föreslagit sätt upplåtas, för att till det uppgifne ändamålet i vederbörlig ordning användas.
N:o 87- Utlåtande, i anledning af K.
Remiss uppå LandsKammereraren, Hr KammarRättsRådet Sellings Ansökning om dess PensionsRätt vid afskedstagande!;. (U.-A.) H os K.
Mit har LandsKammereraren i WesterNorrlands Län, Hr KammarRättsRådet och Riddaren af K. Wasa-Orden Magn.
Selling i underd. andragit, huruledes han, som vore öfver 70 år gammal, icke länge kunde dröja att tänka på afskedstagande ifrån LandsKammererare-tjensten; men då, enligt nu gällande Författningar, Selling endast skulle få behålla ett ringare belopp i contant emot den indelta
Lön han under tjenstetiden åtnjutit, hvilket satte honom i yttersta förlägenhet och bekymmer, enär han äger Hustru och flere barn, anhåller Selling underdånigst, att efter erhållande af Nådigt Afsked få bibehålla sin Lön på extra eller indragningsStat, efter Markegångs uträkning; hvilken Nåd sannolikt icke länge vid hans ålder skulle Betänkan cl en, N:o 87. 4'5 få begagnas, deremot om lian för fem år sedan tagit afsked, han derigenom tillskyndat StatsVerket en större gravation än den tillökning lian genom Nåd. bifall härtill, komme att åtnjuta: åberopande Selling i öfrigt dess långa tjenstetid, hvarutaf lian ifrån 1786 till 1796 varit Länsbokhållare och sedermera eller 32§ år LandsKammererare, samt att han, jemte sine åligganden i denna ansvariga och trälsamma tjenst, derunder han med flere bevis af Kongl.
Nåd blifvit hugnad, äfven sökt vara nyttig utom tjensten, medelst utgifvandet å trycket åren 1801 och 1816 af en Afhandling om LänsKammarVerket, som af allmänheten med bevågenhet blifvit emottagen; Och har, efter det K.
M:ts och Rikets StatsConloirs underd. utlåtande häröfver blifvit infordradt, K. M:t, i betragtande af de för Sökandan förekomne serskilte omständigheter och med anledning af hvad R.
St:r, enligt underd.
Skrifvelse af den i4 Aug. 1823, i afseende på LandsKammereraren 1 Westerås Ekelund medgifvit, medelst Nådig Remiss af den 22 sisth Januarii, till Utskottet öfverlemnat Handlingarne i detta mål, till det afseende och den åtgärd PensionsAnsökningen kan finnas förtjena.
Uti berörde Utlåtande har K.
StatsContoret anfört, att LandsKamereraren, KammarRättsRådet Selling, enligt K.
Br. den i3 Mars 1770 och K.
Förordn. den 24 Jan. 1778, 5 mom. hade varit berättigad, att, vid afskedstagandet efter uppnådde 70 års ålder, få för sin öfriga lifstid behålla hela Lönen på Stat såsom Pension, så framt desse Författningar ännu voro 41 (j S t a t s - U t s k o 11 e t s gällande.
Men som den förändring deruti, i afseende på de med indeldta Löner försedde LandsStats Embets- och Tjenstemännen, blifvit uppå R.
St:rs vid 1818 års Riksdag i underdrhet anmäldte beslut, vidtagen genom K.
Bref den 25 Junii samma år samt K.
KamrnarCollegii derpå grundade Kungörelse af den n Oct. 1819, att LandsKamererare, som dädanefter erhölle Afsked vid 70 års ålder och 3o års tjenstetid, endast undfå lika Pension med Kamererare i Rikets Collegier, samt till åtnjutande deraf böra uppföras på allmänna IndragningsStaten, så att den innehafvande