Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det sednare föredragningssättet väljes för att ej under discussionen sammanblanda ämnen, sorn äro af olika beskaffenhet, hvilket medför betydliga olägenheter, då målet har en stor omfattning, sönderfaller i flera särskilda delar och tillika väcker ett allmänt intresse.
Sådant är förhållandet med det ämne, som nu är föredraget; örn det i sin helhet skall fortfarande discuteras och slutligen afgöras, så blir deraf en nödvändig följd, att de särskilda hufvudprinciperna icke kunna klart och tydligen discuteras, enär hvad sorn hörer lill svaromålet i hvarje särskild sak icke kan förr än några timmar efteråt framföras och ståndsledamöter således ej finna tillfälle att för sitt begrepp sunmanställa och jemföra de särskilda åsigter, sorn deröfver blifvit framställda.
Det torde således vara nödvändigt att här gå tillväga delvis.
En annan fråga lärer väl vara, huru denna sönderdelning skall ske.
Ftili.
Cederström har yttrat, att den skall ske §-vis efter Utskrs förslag ; men man D c n i\
0 c I o 11 r f. m. torde ! ii 11 inse, att dermed icke det ringaste vinnes; ty om i §:n af Utskts förslag skulle föredragas, så Liefve det nödvändigt att mot detsamma göra nästan alla de särskilda anmärka.r, sorn man kunde finna sig böjd att göra mot betänk. i sin helhet, när nemi. förhållandet är sådant, som det nu tyckes vara, att grunden för anmärkningarna ligger i sjelfva roten till förslaget.
Det är icke de särskilda detaljerna, som hafva väckt missnöje, utan det är sjelfva kärnan af Ulsk:s förslag, som man åsyftar med sina anmärkningar.
Det torde derföre bär vara nödvändigt alt antaga en annan delningsgrtind, än den efter §§; och jag tror ej, att till förslagets grundliga och tydliga utredande och c!isen tera nde någon lämpligare utväg kunde finnas, än den, som Gr.
Om man tager hvar och en af hufvudgrundsatserna för sig sjelf och särskildt discuterar dem, och vid slutet af en sådan discussion Hr Landtm, skulle behaga inhemta Ståndets tanke, huruvida det såsom sin gemensamma anmärkning erkänner den framställda satsen, så tror jag, att man säkrast kommer till målet, ehuruväl detta ej ar det sätt, som leder till de kortaste discussionerna; men hufvudsaken lärer bär icke vara så mycket att bespara tid, som att få målet på det bästa sätt afgjordt.
Skulle likväl ej detta föredragningssätt kunna antagas, så tror jag likväl, alt Hr von Hartmansdorffs förslag ar lämpligare än Frih. Cederströrns. Hr von Hartmansdorff åsyftade, alt de anmärkntr, som hvarje ledamot framställt emot Utskts förslag, skulle tillsammans föietagas.
Äfven detta kan leda till målet, ehuru det visserligen blir vida svårare och krångligare än Gr.
Spens’s förslag; men hvad jag anser vara eu" hufvudsak, är, att Hr Landtm, täcktes företaga en fördelning elter sak af de ämnen, som komma alt discuteras, och att det sedan måtte tillåtas att särskildt få discutera hvarje särskild del och få propos. på densamma, så att icke discussionen på en gång må angå alla de ämnen, som förekomma till afgörande på grund af detta Utskis betänk.
Del är visserligen icke något orätt uti, alt här göra en fördelning, på grund af de gjorda anmärkningarna och ej på grund af de §§, hvaruti Utskts förslag sammanfaller; ty förhållandet med ett Const.Uukts betänk, är alldeles olika mot det förhållande, som äger rum med olla andra Utskis betänkm.
Här kan icke någon fråga uppstå om bifall till eller underkännande af Utskis förslag eller förändringar deruti, ulan det är blott fråga om alt dervid göra anmärkntr, och alt undersöka, huruvida någon af dessa anmärka:!' erkännes såsom Ståndets gemensamma lanke.
Man torde således finna, att när sjelfva saken här är alldeles motsatt, så bör äfven behandlingssättet eller indelningssätlet vara motsatt, då man handlägger ett Const.Utskis betänk, eller ett betänk, från annat Utskott.
Den s4 Oetober (. fn. Gr.
Jag anmälte mig, då jag holde Hr Landtm:s egen ytlrade tanke understödjas af Frih. Hamilton.
Jag har sedermera hört särskilda meningar i anledning deraf.
Jag får äran förklara, att jag helt och hållet instämmer med den sista värda talaren, och beder endast att få göra några tillägg, för alt visa, att jag gjort mig fullkomlig reda för den mening, i hvilken jag på sådant sätt förklarat mig instämma.
Lika med honom har jag ej kunnat finna annat, än alt Const.Utsk., vid framläggande af ett förslag till representationens ombildning, bort söka att utgå från en grundsats och sedermera i förslaget utveckla en sådan grundsats; derföre är det som Const.Utsk. har uppsatt förslaget i §§ vid sjelfva redactionens justerande.
Då åter frågan är om att antaga någon anmärkn. deremot, så är det naturligt, att anmärkningarna kunna varn af mångsidig beskaffenhet.
Det är klart, att personer finnas, sorn utgå från helt andra grundsatser och följaktligen, om de voro i tillfälle alt få afgifva fullständiga förslag, skulle uppsätta dem i hell annan §-ordning.
Då detta likväl innefattar sådana anmärkntr, som hvarje ståndsledamot är berättigad att göra, så hemställer jag, om det ej är alldeles omöjligt alt kunna följa alla de opinioner, sorn nu i delta fall blifvit yttrade, så framt man skulle vara bunden vid att följa Utsk:s §-uppställning.
Lika med hvad Hr von Troil yttrat, anser jag Gr.
Spens’s förslag till föredragning vara det, som närmast öfverensstämmer med en riktig logisk analys af alla de särskildta förslag och framställningar, som här blifvit gjorda, och då det följaktligen grundar sig på den princip, som blifvit nedlagd i 56 §:n Riksd.Ordn., der det heter: alt propos. bör inrättas i enlighet med de nnmärkmr i sak, som under discussionen blifvit gjorda, och då det ej lärer kunna sägas, alt icke denna grundsats är tillämplig, äfven lill delta betänk, lika så väl som lill alla andia; men, på sätt Hr von Hartmansdorff visat, en sådan framställning till propos. å de gjorda framställningarna möjligen genom de talandes egen åtgärd kunde föranleda till en nästan oändlig utsträckning: så får jag, för min del, äran förklara, att jag verkligen anser Hr von Hartmansdorflfs förslag vara det, som jag tror närmast öfverensstämma med åsigterna hos detta Stånds ledamöter, äfvensom med det sätt att disculera, som jag på detta rum funnit vanligt.
Vore förhållandet icke sådant, så skulle jag i allo yrka det föredragningssätt, sorn Gr.
Spens framställt, såsom det idealiskt riktiga; men med afseende på det discussionssält, som jag tror är vanligt inom detta Stånd, anser jag det vara riktigt att iakttaga Hr von Hartmansdorff? förslag.
Det skulle nemi. eljest hända, att, då icke hvarje ledamot under debatten holle sig så stride vid den grundsats, som vore framställd til! öfverläggning, debatten kunde blifva oändlig, örn man åter endast höile Den 24 October f. ra. holle sig till salien, så kunde äfven delta föredragningssätt användas.
Detta är hvad jag trott mig böra förklara, med tillkännagifvande tillika, att jag hoppas alt Hr Landtm, derå behagar fästa den uppmärksamhet, att ej ett sådant förklarande, som Hr Landtm, redan afgifvit, måtte anses derför lägga oöfvervinnerliga hinder.
Jag är af Hr von Hartmansdorff förekommen uti hvad jag velat yttra, i:ör:de formen för behandlingen af detta ärende.
Jag ber således alt i allo med honom få instämma i denna punkt och vill dessutom blott ytterligare tillägga, i anledn. af Frih.
Boyes protest emot en sådan propos., som efter hans tanke skulle vara stridande emot 1 14 §:n Reg.Ftn, angtde Ståndens privilegier, hvilken likväl alldeles icke bestämmer R. o. Adis representationsrätt, att denna § i denna del endast hänvisar till Ridd.Ordn., hvarföre R. o. Ad. på intet sätt kan vara bundet af dessa privilegier, vid afgörande! huruledes vår representationsrätt bör ntöfvas.
Vidare anser jag ingen af Hr Landtm, gifven förklaring kunna lägga något band på Ståndets rätt alt i sin helhet företaga till pröfning hvad Hr Landtm, framställt, nemi. Const.Utsk:s förslag till vallag; det faller af sig sjelft, att örn anmärkmr göras emot 1 §:n i denna vallag, så är med detsamma hela vallagen underkänd, åtminstone blifva i och med detsamma helt andra grunder gällande, ehuru måhända ett och annat detaljförslag kan antagas.
Jag vågar alltså vördsamt hemställa, om icke Hr Landtm, täcktes till R. o. Ad:s öfverläggning framställa Const.Utsk:s förslag till vallag, och att discussionen nu måtte inskränka sig inom detta förslag och icke gå derutöfver.
Inom detta förslag faller likväl frågan om en eller två kamrar; ty om R. o. Ad:s tankar, skiljda från Utsk:s, omfatta tvåkammar-systémet, så måste otvifvelaktig! frågan om vallag för dessa båda afdelningar för representationen på en gång behandlas.
Emedlertid anser jag, såsom jag nyss hade äran yttra, att vallagen i sin helhet måste vara föremål för discussionen.
Då jag förra gången yttrade mig, så var det under den förutsättning, att ingen propos. af Hr Landtm, blifvit gjord om uppläsning af betänk.; jag måste hafva varit frånvar., då den gjordes, och derföre korn jag att yttra mig om denna sak, som redan var afgjord.
Jag instämmer för öfrigt med de herrar, som yrkat, alt ämnet må företagas i sin helhet.
Jag älskar representationsförändring, och önskar vi skola komma till en sådan förståndig och god ändring för framtiden; derföre önskar jag att vi ej må kasta oss in i voteringar om abstractioner öfver vissa allmänna satser, hvilka blott leda herhän, alt de som ej äro fullt fasta i frågan, kasta sig måhända emot deni5 II. ' 17
Den a4 October f. m. samma, emedan, såsom en värd ledamot, Hr von Hartmansdorff, sednast yltrade sig, i denna fråga qusestio an är så förbunden med quaestio quomodo, att de mäste på en gång afgöras, emedan den sednare innehåller villkoret för möjligheten af den allmänna principens antagande; ty ingen kan antaga den nakna principen, ulan alt han tillika får veta på hvad sätt densamma i detta fall kommer att blifva tillämpad.
Således den som önskar framgång åt denna vigtiga fråga, kommer troligen att icke yrka på att här skilja emellau sak och sätt.
Jag väntade sannerligen icke, att den aktningsvärde ledamot, som egentligen talat emot mig, nemi.
Hr von Hartmansdorff, skulle nedlåta sig till den slags taktik, att bortblanda hvad jig sade, eller att låtsa icke höra hvad jag har sagt.
Jag hade icke begärt propos. på någon grundsats eller någon tanke, gerna må han kalla det hvad han behagar, — men jag har begärt den på en fråga, sorn Coust.Utsk. har förbigått, och sorn ändock nödvändigt måste afgöras, innan vi komma till första punkten.
Den sorn kan läsa Svenska, måste medgifva, att dä i i punkten af betänk, det föreslås, att hvar och en Svensk medborgare, som fyllt 21 år, skall hafva valrätt; så har Utsk. de facto förutsatt, att R. o. Ad. skulle hafva afsagt sig sin rätt att vara sjelf— skrifne representanter.
Nå väl! denna förutsättning är falsk; vi hafva icke afsagt oss denna rättighet.
Yi måste vara berättigade att först veta, om sådant skall ske.
Detta måste vara en fråga, som skall föregå, innan vi komma till quaeslio quomodo.
För öfrigt åberopar jag, mine herrar! allas edert minne derom, alt jag verkligen yttrade, att genom det nej, som R. o. Ad. derpå troligen skulle gifva till svar, hade II. o. Ad. icke bundit sina händer för de modificationer, som sedermera kunde ifrågakomma, d. v. s. ej lagt hinder i vägen för Ståndet att yttra sig öfver alla de andra särskildta förslagen, som här blifvit gjorda och således äfven öfver Hr von Hartmansdorff!;.
Horn yttrat, så öfverlemnar jag till honom sjelf, om jag icke har yttrat mig nog tydligt, då jag åberopat i 14 §:i> Reg.F:n.
Jag vet ganska väl, alt den intet innehåller om vår representationsrätt, emedan den hänvisar oss till Riksd.Ordn.
; men det kan vara lika mycket hvar det står.
Representationsrätten hafva vi, och det må hero af oss att yttra oss derom; men då måste vi också vara berättigade till en ärlig propos., ej en propos., sorn hoppar öfver vår lagliga l ätt.
För öfrigt skall jag helt och hållet instämma uti allt hvad Hr von Troil behagat nämna.
Han begärde, all hvarje förslag måtte framställas för sig sjelft.
Jag förenar mig lili denna anhållan, på det alt, när Hr Landtm, gör propos. på det vigdga förslag, som Hr von Hartmansdorff framställt, (och sorn, om den också får Den 0 c t o b e r f. m. en stor pluralitet för sig, jag icke desto mindre, sa mycket som i min makt står, skall söka att vederlägga,) — min rättighet alt yttra mig derom icke inå blifva förqväfd.
Hr Eli ren hoff, Gust.
Jag är visserligen af den tanke, att en reform är nödvändig; men jag tror icke tiden vara inne att göra en fullkomlig omstörtning.
Hvad särskildt R. o. Ad. beträffar, så tror jag, att en ändring i Ridd.Ordn. är tillräcklig, och dertill hehöfs icke Const.Utskis medverkan; och som ingen yrkat antagandet af Const.Utskis förslag, utan här blott varit fråga om ålerremiss eller afsla g, så anhåller jag hos Hr Frih. o. Landtm, om propos. på att helt enkelt återremittera betänk, eller afslå det.
Vinner afslag, så förfaller hela frågan; vinner återremiss, så står R. o. Ad. öppet att antaga hvilket förslag, som R. o. Ad. behagar.
Skulle Hr Frih. o. Landtm, finna sig af grundlagarna förhindrad att göra en sådan propos.
, så biträder jag Frih.
Boyes förslag.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, ehuruväl R. o.'
Ad. i sista plenum beslutat, att betänk, ej skulle i sin hellie! uppläsas, R. o. Ad. likväl torde finna, att, då en ledamot begärt, att en $ skulle uppläsas, man ej kunde anse R. o. Ad:s beslut att icke uppläsa hela memorialet lägga hinder i vägen för denna uppläsning; och hade Hr Landtm, trott, att, då Frih.
Cederström begärt i §:ns uppläsning, sådant alltså icke kunde förvägras.
För öfrigt torde R. o. Ad. sedan sista plenum erinra sig, att Const.Utsk:s mern. i sin helhet blifvit föredraget, och alt discussionen äfven behandlat det i sin helhet, att således förslaget till vallag blifvit för R. o, Ad. i sin helhet föredraget. R. o. Ad. torde äfven finna, att om ingen af de anmärkmr, som under discussionen framställts, lyckades att vinna sådan pluralitet, att den lomme att utgöra R. o. Ad:s gemensamma tanke, under det öfverläggningen fortginge öfver memorialet i sin helhet, blefve det en nödvändighet att §-vis genomgå Const.- TJtsk:s mern., på det att, sedan R. o. Ad. icke antagit någon annan grund för vallag, än den Const.Utsk. föreslagit, R. o. Ad. likväl måtte äga tillfälle att i §§:na ändra eller rätta hvad som i de mindre detaljerna k unde finnas anmärkningsvärd!.
Denna Hr Landtnäs framställning torde
Ståndet behaga finna icke hindrade, att ju föredragningen t i 11— ginge på det sätt, som flere ledamöter ansett vara det lämpligaste, så nemi., alt, på sätt Hr Landtm, äfven under sitt förra yttrande föreslagit, de särskildta förslag, som här framställts, det ena efter det andra, och allt efter den gemenskap) de kunde äga med Const.Utskrs förslag, klefve framställda såsom propos:r till R. o. Ad:s afgörande, huruvida de komme alt utgöra någon gemensam tanke.
För öfrigt, i afseende på Frih.
Boyes mening, att den i propostn borde blifva, huruvida R. o. Ad. ville afsäga sig sin sjelfskiif - Dcn 2iJ Octotcr f. m. ua representationsrätt, sä behagade R. o. Ad. finna, att, innan discussionen blifvit fulländad, det icke torde vara riktigt att bestämdt yttra i hvilken ordning den borde framställas, och att således Hr Landtm, icke, förr än discussionen i allmänhet blifvit fulländad, kunde för R. o. Ad. framställa hvilken propos., som borde blifva den första.
Med ali den aktning jag har för Hr Landtm., sfi vågar jag likväl till Hr Landtmts och liela Ståndets rätts, känsla öfverlemna, hvartill det väl skulle tjena, att till slut, sedan alla propos:r ang:de quaastio quomodo blifvit, måhända, med ja besvarade, få den propos. som jag begärt.
Jag tror nemi., alt den bör vara den första, och utber mig hos Hr Landtm, att få njuta till godo de rättigheter, som grundlagen ger ett Stånd i sina debatter.
Jag begär således, alt Hr Landtm, behagade bestämdt förklara, huruvida Ilr Landtm, vill gifva mig propos. eller ej, på del att, om Hr Landtm, vägrar mig denna propos., jag må få den andra proposm, nemi. den om R. o. Ad. fordrar, att Hr Landtm, framställer densamma, eller ej, då vi få votera om saken.
Vi få då votera, mine herrar! om att få åtnjuta den föista al våra rättigheter, den att blifva tillfrågade om vi vilja afstå våra rättigheter eller ej.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, innan discussionen blifvit fulländad, icke ansåg sig kunna framställa en sådan proposition.
I anledning af hvad så väl Hr Landtm, sist yttrade, som hvad Frih.
Boye anfört, anhåller jag vördsammeligen, att Hr Landtm, behagade först framställa till R. o. Ad., huruvida Ståndet anser sig hafva slutat den generella discussionen öfver hela förslaget; befinnes det, att denna diseussion nu är fulländad, så att icke några flera ledamöter önska att yttra sig uti den allmänna delen af frågan, så skulle jag önska, att Hr Landtm, behagade framställa, huruvida R. o. Ad. antoge Hr von Hartmansdorffs förslag till föredragningssätt, hvaruti jag och flere andre ledamöter instämt.
Bifalles della, såsom jag vill hoppas och förmoda, så torde Frih.
Boye hafva fått svar på sin propos.
, nemi. derutinnan, att i den mån den af honom framställda principfråga blifvit mer eller mindre afgjord genom de särskildta förslagens framställande och de beslut, som deröfver fattas, så förefinnes sedermera icke något behof af, att en så alldeles naken grundsats framställes till öfverläggning, likvisst så, att det må stå Frih.
Boye öppet, ifall de gjorda s. k. anmiirknaia, i form af gemensam tanke, icke finnas innefatta något slags svar på Frih.
Boyes principfråga, att då få den genom Hr Landtm, framställd.
Deremot hoppas jag, alt Frih.
Boye också lär vara belåten, emedan lian eljest påtagligen vill i en hast afgöra hela frågan.
D c ii O c t o b e r f, m. 133 genom att få denna grundsats framställd och bestämdt med nej besvarad.
Jag tror icke, att jag bär säger något, som icke en hvar af eder instämmer uti, nemi. att, om man skulle få framställa den propos., huruvida R. o. Ad. skulle vilja afsäga sig sin ärfda rättighet till representation, utan att få veta på hvad villkor, så skulle en livar säga nej, d. v s. alt då skulle också med detsamma porten vara stängd för möjligheten att tillvägabringa någon lämplig ombildning af representationen.
Är detta hans afsigt, så må man låta honom gå på, låta honom begära Hr Landtm:* propos. och låta honom framkalla Ståndets ogillande, ifall Hr Landtm, vägrar propos.; men, Hr Frih, Boye! då är likväl ändamålet här alltför skenbart och tydligt, och då måste jag beklaga, att en man, som grånat här under våra former, skulle vilja tro, att vi, som äro unge, låta dåra oss af hans vackra tunga.
Boye har deruti rätt, att uti Reg.F:n finnes ingen annan § än den i izj, sorn omtalar BiksSttns privilegier.
Riksd.Ordn. innefattar bestämmelsen för dessa privilegiers tillämpning på representationen.
Likväl och då i BondeSt:s privilegier ändringar blifvit gjorda i afseende på representationsrätten genom särskildta af alla 4 Stånden medgifna och af K.
M. fastställda beslut, hvarigenom äfven frälsebönder in t rädt i representationen, och sådant jemväl kan ske i hvilken annan detalj som helst; så följer det äfven af sig sjelft, att, om vid pröfningen af det förslag, som Const.Ulsk, afgifvit, R. o. Ad- skulle finna Rikets nytta vara förenad dermed, R. o. Ad. äfven medgifver, att den representationsrätt, som genom privilegier är fastställd, blifver modifierad.
Derom lärer naturligtvis ingen fråga kunna uppstå, att icke, i händelse af bifall till Coust.- Utsk:s förslag, en rättelse så väl i Ridd.Ordn. som i R. o.
Ad:s samt Preste- och BorgareSttns privilegier blefve nödvändig, och att förslaget icke förut kan verkställas, — det är ett förbiseende, som af en för stark förkärlek för ideer om de allmänna valen insmugits i Utsk:s förslag; men icke hindrar det, att, om i öfrigt man skulle finna förslaget dugligt, man kan antaga detsamma till hvilatide och derefter gå i författning om beredande af de frågor, som deraf skulle blifva en nödvändig följd, att jemväl hvila lill afgörande vid nästa riksdag.
Jag kan således icke inse, alt någon särskild propos. nu är behöflig, för bibehållandet af R. o. Ad:s privilegier; men alt en sådan propos. kan vägras, derpå tviflan jag, så att, om Frih.
Boye yrkar denna propos., så måste den naturligtvis framställas, då denna propos. skulle innehålla, alt Coust.Utsk. hade, på sidan om grundlagarna, afgifvit sitt förslag, innan Const.Ulsk. visste, huruvida R. o.
Ad. saint Preste- och BurgareSbn vore benägna att afstå något al sina ståudsrälligher; men jag är öfverlygad, att 134 Den a j 0 c t o b e r f. m. svaret på denna fråga i alla Stånden biifver ja, notabene när tiden dertill biifver och ett förslag uppgöres, hvilket ur antagligt och som kan medföra båtnad för Svenska folket.
Jag begär att få veta, huruvida vi få öfvergå till öfverläggning om förslaget.
Under den discussion, sorn uppstått, sedan jag sist bade ordet, bardet blifvit framstäldt, att R. o. Ad. beslutat, det uppläsning af förslaget ej skulle äga rum, d. v. s., mine lierrar! uppläsningen utaf detta lilla hyggliga betänk., deraf uppläsning skulle upptaga några timmars lid.
Proposm oin denna uppläsning har R. o. Ad. besvarat med nej.
Att genom ett sådant svar frågan skulle kunna vura afgjord, huruvida icke de särskilda §§:na skola kunna uppläsas, på det att R. o. Ad:s tankar deröfver må inhemtas, det lärer ensamt vara de ledamöters opinion, som sig derom nu yttrat; men om också R. o. Ad. samfäldt skulle vara ense om en sådan opinion, så lärer det likväl icke kunna nekas någon ledamot, som har anmärkmr att göra, att uppläsa den §, mot hvilken han vill rikta dem, att då motivera sina anmärkntr och sluta med förslag till den gemensamma tanke, som lian önskar skall blifva R. o. Adis mot den upplästa punkten.
Således kan det vara likgilltigt, om detta förslag kommer alt fullständigt uppläsas från bordet af Ridd.Secretm eller af enskild ledamot från dess plats.
Jag anhåller alt få veta, huruvida vi få skrida till öfverläggning om Const.- Utskis förslag.
Då jag bestred Hr von Hartmansdorffs utväg; att bortblanda frågan och att låtsa ej hafva hört hvad jag så tydligt yttrade, så bestred jag äfven redan på förband hvad Gr.
Frölich nyss yttrade, som ej var något annat, än ett upprepande af Hr von Hartmansdorffs framställning.
Han har likväl äfven yrkat, att jag borde vara belåten med den behandling af ärendet, som han ville hafva, d. v. s. alt jag borde vara belåten med alt den första frågan förqviifves genom beslutet att afgöra quaestio quomodo, utan att förut hafva afgjort quaestio an.
Jag får då förklara Grefven, att jag ej är belåten dermed, och alt jag är ledsen öfver alt för Grefvens räkning nödgas nu för tredje gången upprepa det villkor jag verkligen fästade vid min propos , nemi. det, att om äfven R. o. Ad. besvarade denna propos. med nej, så hade
Ståndet icke derigenom lagt hinder i vägen för sig alt sedermera afgöra de öfriga förslagen, Hr von Hartmansdorffs, Gr.
Spens’s, Frih.
Hamiltons och, må jag blygsamt få tillägga, äfven mill.
Jag kan omöjligt afstå från den anhållan att få fram quaestio an, och jag vågar hemställa lill Hr Landlmts och Ståndets benägna uppmärksamhet, om J skulle vilja, mine herrar! att en efterverld, sorn läser våra prot., skall
Iro, att en så besynnerlig anda lådde hos oss alt upp- och nedvända afgörande-sättel, att Den 24 October f. m.
135 vi nfgjorde först qusestio qtiomodo oell sedan kommo till quoeslio an, hvilken fråga då redan genom ett föregtde beslut blifvit afgjord och derigenom i sjelfva verket förqväfd.
Jag tror att då denna riksdag är den första, sorn bereder frågan om representationsförändringen, så skall det ej slå felt, alt icke efterverlden skall läsa våra prot.; skall se huru vi handlat; skall deraf sluta till, huruvida passionerna mer eller mindre styrt oss, huru vi gått till väga med iner eller mindre aktning för allas rätt, eller om vi varit styrde af en partianda; se alt de, som framstallt en billig fordran, begärt den naturligaste af alla propostr, icke fått den förr, än den fåfängt göres oell fåfängt besvaras.
Jag anhåller att Hr Landtm, täcktes bestämdt svara mig , om jag får denna propos. i råttan tid, eller om han vill gifva mig ilen på delta sätt, som jag ej kan vara belåten med, så alt Ståndet måtte få votera om huruvida jag skall erhålla den eller ej.
Jag hemställer vänligen till Frih. Boye, Ludv., och vördsamt till B., o. Ad., om det förslag, Frih.