Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enär hwarje medlem i Staten är för sin person, utan afseende pä tjenst, handtwerk, näring eller förmögenhet, af lika wigt, samt lika terältigad till skydd, och fbr Staten lika kostsam att skyd-- Den w October, 4V7Z skydda, trodde jag att hwarje Statens Medlem borde för fin person wara kika förpligta!) att förskjuta kill denna kostnad; men att Utskottet i denna del haft en annny tanka franér jag af nämnde Tabell.
Uti Betänkandet har Utskottet stadgat ganska goda principer för Bewillningens utgörande?
men mä det förlätaS om jag yttrar wig ej hafwa kunnat fin* na, att desse principer wid Minimi-Tabrllens författande blifwit följde, samt att olika grunder per synes rädandc.
I afseende pä Embcts - och Tjenstemän samt de hwilka söka inträde i Statens tjenst synes detta Läst.
En del har dlUwit beskattade i mohn af deras -ärliga Lön till lika .belopp, som Maximi Tabellen lipp-' täger för behållen ! everst, andre äter hafwa blifwit -ansedde för bädc Löne» och tillfällige sportler.
För <m del hafwa sportlar icke kommit i beräkning och äntcligen finnas de, som utan
Lön och sportlar blifwit taxerade lika, till och med öfwer 6lte Classen i Maximi - Tabellen.
Sälunda finnas t. ex. Assessorer i Hof-Rätter «ch Colkcgicr uppförde för deras innchafwandc 40a R:d. till il R:d. och Auditeurcr wid indclte Rcgementer, ehuru de ofta tjena för mera, till 4 R:d.
AdBvcat - Fiscakcrne wid förwalkningen af Sjöärenderne, Krigs-Collcginm, Kammar-Rätten, Tullwerket och Spannemöls - Directionen till 7R:d., ehuru deras lagliga inkomster torde kunna i jämförelse med andre löntagare täln förhöjning, i synnerhet Advocat - Fiscalernc wid Tullwerket, hwitkas inkomster säkert öfwerstiga lööv R:d. ärligen.
Deremot har Advocat - Fiscalcn i Kammar- Collcgio ej sätt sig päfört mer än 4.
R:d. och Advocat» Fiscalcn i Götha Hof - Rätt, hwars säkra och Lagliga inkomster bfwerstiga Swea 4074 Dm io October.
Hofi- Rätts Advocat - FiscalS, är dock lika med bens ne taxerad.
Af hwad ordsak äter Actuaricn i Swea Hof - Rätt ansetts bättre lottad än i Götha Hof - Rätt wtt jag ej; dock finner jag att deg senare j Tabellen blifwit lindrad med Z2 h.
Man mäste göra fia ett synnerligt stort begrepp om Häradshöfdingarncs inkomster, för att taxera dem frän 20 till 6o R:d.
Den sista silmman förutsätter pä grund af Maximi - Tabellen' en fihällcn inkomst af omkring isoo R:d.» det jag ej tror nägon, som will hestä nied rättfärdighet fan prestera/ sedan han afdragit omkostnttgarne pä ffnfwarehjelp, resor och Tingshällningcn, och den första.
Summan suponerar rn behällning af minst 6so R:d.
Dock finnas
HärDomsagor som ej gttwa en sädan inkomst in alles, Denna dg iation af taxering, om jag sä mä kalla dcntt förutsätter ju en stags Calcule öfwer wcrkliga inkomsten, och dä mä man häldre följa methpden med Maximi.
Tabellen, än underkasta taxeringen en nrbitru^e^ fkadclig för hwilkendera sidan den drabbar.
Som jag fänncr att Kyrko - Inspektoren -i Blekinge tjenar för Adelar om icke ^ mindre än hans kamrater i Skäne/ tror jag wig böra anmäla honom kill nägon lindring i be is R:d. han lika med fine bättre lönre medhröder annars kommer att tvid? kännas. > Wik» Kyrkohrrdarncs taxerande har Utskottet ifrän 270 Mantal som blifvit skattade till no R:d., asstagit 4 R:d. för hwart aftagande Tiotal till 20 Mantal, men för Ett Hemmantal mindre eller 19 Mantal äro Z R:b. afprutade, bock har Utskottet ej nredgifwit nägot widare afflag, ehuru här finues Pästorater med mdg »»indrk Helnmuntafi Jag Deir 10 October.
4075 Jag bör t. ex. nämna St.
Olof i Christianstads Län, som blott bcstär af 9^ Mantal till större delen Säterie, och ej annat Prestbohl än ett Gatehus eller Torp utan jordägor.
Mantals - beräkningen är fö? öfrigt icke nägon riktig grund för afgists bestämmande, dä i öfwerwägande kommer de olika inkomster Prcsterffapet, i stöd. af Tiondesättning, Conventioncr och andra grunder, allt efter ortcrnes olikhet och stiljagtige Författningar, njuta af hwarje Hemman och i . kratt bwaraf Pastorater af lika Mantal gifwa gansta olika inkomster, Proto - Notaricrne i Hof - Rätterne hafwa blifwit ihugkomne med Z R:d. 24 §., ehuru de werkcligen tjena för mindre än Proto » Notarien i Justitie - Revisionen, hvilken blifwit taxerad lika Med Notarier i Hof-Rätterne till z R:d.
Att Rcgistratoren i Justitie- Revisionen och Rcgistratoren i Hof - Rätten bjifwit lika ansedde mäste hafwa stedt för TitclnS stull, ty deras inkomster äro mycket olika äfwen som -eras värdighet, Om jag ej irrar mig, har Utskottet räknat Sex Lagmän för mycket säsom innchafwande Boställen.
Det lärer blott wara Lagmännen i Upland och Södermanland som fä vidkännas hedren att betala ZZ R:d. 16 h. Att de öfrige Lagmännen som allmänneligen endast hafva 2c>c> R:d. lön, stola betala iO.R;d. torde ej wara stäk, dä deras sportler merendels ätgä vid tjenstens utöfning.
. Uti Stockholm äro Fyra KämncrS - Rätter och i hvardera en Primarie Kämner.
Det är säledes ei; mitzräkning, dä blott en blifwi^ uppförd i Tabellen tili den emot inkomst sannerligen för högt beräknade afgift 4076
Den 10 Gctober. algift iv Rld.
I följd af nyssnämnde missräkning fL de öfrige Kämnerernes antal nedsättas till Ätta.
Mätte deras Bewillning äfwen kunna minskas.
Auscultanter och Extraordinaricr wid publiqur Werk, äro ansedde till Cn R:d.
24 ss., ehuru större delen af dessa icke äga nägot, och med yttersta möda kunna skaffa sig lisSbärgning.
I allmänhet är wid den sä kallade Minimi - Tabellen, som stundom kan fö>wandla§ till M.ximum, anmärkningSwärdt, akt Tftnstewän ej till gobo njuta samma rättighet som en» fkildta personer, att frän ben ärliga inkomsten göra afdrag för räntan ö ben skuld de möjeligen kunna , hofwa, samt mäste säkedcs för det de göra Staten? tjenst och derföre hafwa dälig lön, betala för den förmögenhet de ej äga.
Misse Dagswerk - Torpare äro beskattade lika med ägaren af ^:dcls Mantal; men uti Tabellen har jag ej kunnat finna nägon särskilt projtcterad beskattning för innehafware af sädane Torp, af hwilka inge OagSwerken presteras, utan i det stället ärlägges en emot Torpets godhet ofta obetydclig skatt till Hemmansägaren.
Omkring Stockholm ochäfwcn i Landsorternc finnas en mängd sädane lägenheter hwilka merendels äro bättre än Dagswerkstorp.
Ehuru man cstersinnar ben stora pcnningestock, som inom Riket är i rörelse, torde man med säkerhet kunna förmoda, att den summa Maximi-Tabellen upptager, lätteligen bör af werkeliga egendoms «af« kastningen eller ärlig inkomst kunna utgä.
— Med denna säkra förmodan, anser jag den andra Tabellen kunna reduceras till nägra räder uti 1 Art 2 § af den projecterade Bewillnings, Förordningen, och hbr efter min Den ro Gctober. 4077 min tanka innehälla cn witz mäktelig afgift för hwar, )c ffattffrifwen person, antingen den äger förmögenhet eller ej.
Om för ex. bwarje person öfwer hnfwud be» talar i Skydds-afgift 24 ss, blir af den päräknade cn million människor cn half millions inkomst, och denna Summa torde blifwa till fyllnad af hwad som mbicligcn kunde brista i den päräknade afgiftcn enligt Maximi-Tabellen, samt den, som ej äger nägot icke blifwa twingad att skapa af intet.
Knappast bör man förmoda, att Hemman, Näring eller rörelse drifwcs som icke afkastar nägot till innchafwarens uppehälle, och Medes lärer nägon Minimi - afgift i slikt sall icke lämpeligcn kunna föreskrifwas, sä wida det kan anses säsom fördelaktigt att äga Hus i Stad, ehwad det uthyres eller till egen beqwämlighct begagnas, i hwilkcn senare händelse, äga, ren genom en bespird utgift, har likasä egentelig nytta, som genom crhällne hprcsmedcl, kan jag ej inse hwarföre Bcwillning enligt 1 Art.
1 § blott skall erläggas för inkomst af hushyror och enligt 2 Z 5 Mom.
EmbetSmän samt Borgare skola wara undantagne frän Bcwillning för deras hus.
Dessa skiljaktighcter leda blott till olika tyngd och olika fbrmäncr, samt kunna äfwen föranleda till försnillning af Kronans inkomst.
Ett hus mäste, i hwars hand det ocksä är, medföra enahanda nytta för innehafwaren, och det är för denna nytta eller afkastning han bör betala.
Cn förmögen person som efter 1 Z taxera- för stn ärliga inkomst, Hwaribland han ej räknar nägon afkastning för det hus han bebor, slipper äfwen afgift derföre; men den som ej äger annat att lcfwa utaf än hushyror och för att kunna lefwa, kanske bor rätt uselt, mäste betala Bcwillning.
— Är pxt billigt» — Är det rätt?
En Bprgare eller Embetsman fom äger Hus betalar ej 4073 Den 10 October. derföre, om hail ock genom hyror skaffar sig fördelar; men den Borgare eller Embetsman, som inte hus äger har ingen deremot svarande fördel., Att lämpa Bevillning efter hyror torde ej wara tjcnligt, hälst mängen wct sätt akt undandraga sig en sädan afgift.
— Det rättaste bör wara att lämpa Bewillningen efter Räntan af husets wärde, och denna afgift bör träffa assa husägare- Will man i nägot afseende lindra Embetsmännen derföre, att de i och för tjcnstcn nödgas wistaS pä ett gifvet ställe ych ej kunna för kjellstens utöfning skull flykta till annan ort, ber deras ringa inkomster wörö mera tillräckeliga, hör man stadga denna lindring sä, att den,kommer dem alla lika till godo, utan afseende pä deras enstilta förmögenhet.
— Skulle man dock i anseende tiss Kronans inkomst af Charta Sigillata för Hyres-Contractcr, anse Bewillningen böra efter hyrorneS belopp räknas, esser, som är detsamma, husets wärde och ärliga afkastning derefter, mä det ock ike.
— Men i den händelsen bör ätminstone för Stockholm och Götheborg, ber hushyror ärö af mesta betydenhet, ben Husägare som sjelf bebor sitt hus, betala Bevillning i mohn af husets wärde, annars blid Bewillnings-tungan, som hittils, orätkwist fördelad ych drabbar i synnerhet deg fattige.
Akt Tionde penning erlägges för Testamenterad Fast esser Lös egendom, dertill kan wara stäk; ylen att för Fidei - Commister s wista fass strass erläggas 2Otde i andra iQ:de penningen finner jag ej wara billigt, och jag fruktar akt hända kan bet Dewissrringen ej utgär.
— Fräga blir först om Fidei-ComMistct bör undcrgä laga värdering, icke manligt Boupkkcknings Värde, pä det Bewillningen mätte rätteligen kunna
Den 10 October. 4079 kunna bestämmas.
Blir dct cn formclig wärdcring, fan dcrwid icke nägon egendom ester wanliga grunder nppstattas tils lo proe?nt ärlig afkastning, bwilket j.ig anser wara oundwikcligen nödwändigt, derest af, gislen med säkerhet skall utgä, helst om en tillträdande Fidei - Commissarie, som risingen förmögenhet äger, dör innan .första äret tilländalupit, Kcon n alldrig kan fä ut sin Bcwillning, sä midt ärlig; revenäm icke är ly procent.
Man har exempel pä Mane föreskrifter i Fidci-Commlss Författningar, hwarigenom FidciCommissarier blifwit wid nog bctänkcligc följder fbrhudne att gbrg pcnninge - län, samt derigenom nästan Utur ständ satse att erlägga päbudne ntffylder.
I öfrigt syneS det ej wara skäl, att Föräldrar, barn och. syskon betala 2o:de penningen wid tillträde af en egendom, erhällen säsom Fidei - Commiss, och Medes ej till fri disposition, men ingm, derest samma egendom tillfaller demi kraft af arfsrätt, chur,! de i senare hän, delsen äga rätt att wända sig egendomen till hästa nytta.
— Med mera tillfredsställelse betalar man nägpn afgift af en förmögenhet, hwartill man har full ägande-rätt, än af den som blott medför nyttjande förmon.
En fräga som torde i Bcwlllnings - Förordningen böra finnas afgjord är den: om wid hwarje ombyte af Fidei - Commissarjcr eller wid Fidei - Commisset öfwerflyttande frän en gren till cn annan, Bewillfiing skall erläggas rch om det bör wara Arfs - eller Aidei-Commiss procent.
En annan fräga är äfwen den, huru med Fls Hei-Commiss-afgiften förhällas skall i den händelse
Fidei - Commissarjcn före tillträdet hwarken förmär prés stera afgiften eller borgen, hwilket möjeligcn l anseende sill ben drxga afgiften kan inträffa r -7. 4V30 Den iv October.
Pä samma grund som Bcwillniiig af Tesiamente kommer att erläggas, torde äfwcn wara ffäl att stadga afgift af alla iädanc <läfwor till anhörige eller vstyldc, hwarä gärwobrcf till styrko för ägande-rätten utfärdas, annars begagnar man äfwe» den Utwägen att undandraga Kronan dest inkomst.
Herr klingspor, Oerstt, förnyade sin hemställan, huruwida det kunde dclibcrcras i ett ämne, innan bet ännu more afgjordt om detsamma enligt grundlagen kunde upptagas Friherre fjerta, ^xsl, instämde häri.
Herr Lock, Lörsta LuciviZ, ansäg all deliberation drröfwcr nu bfwerflbdig.
Herr von 8ck>ulr:en!aeim, Ösvist:
Laglydnad och agrning för en nyst antagen RegeringsForm är ej mindre mig än nägon annan om hjcrtat, nien jag finner att man äfwen sä bör rcspectcra ett Riksens Hbgloff.
Ständers gemensamma förordnande, som wistigen i början af Riksdagen mcddcktcs Bcwill, nings - Utskottet, att sä snart som möjeligt worc inkomma med ett Förslag till de Bewillnings«grunder, som kunde anses efter den mest rättwisa ordning hwarje skattdragare betungande.
Detta mödosamma arbete har samma Utskotts uplyste Ledamöter pä det ivärdigaste sätt fullkomnat, och iverkcligen uppgifwit ett förstag, som äger ett ostridigt företräde framför allt hwad i den wägen tvid förra Riksdagar framstäldt lblifwit.
Är det dä billigt, är det behörigt och tacksamt, att nu ej wilja taga förslaget i öfwcrwägande, ldä llkwäl denna dagen till en sädan öfwerläggning är ritfäst?
Af hwad för en farhäga begär man ett upp, skof» Drn 10 October. 4031 skof? hafwc wi cj en fuls decislvns-rätt otz förbehällcn dä hela Bewillnings - arbetet hunnit blifwa färdigt?
huru mänga gängcr bäfwe wi ej funnit skadan deraf, att uppskjuta med Bewillningcns fastställande till de sista dagarnc af Riksmötet?
Wäre nitfulle Ledamöter af Bewillnings - Utskottet fä nog mycket ännu akt göra wid granskningen af de tvid förslaget redan gjorde erindringar, samt wid en förmodad omarbetning af hela Minimi - Tabellen.
Stats - Utskottet har icke eller warit sysslolöst och owcrksamt, utan ofta anwändt sena aftonen att efterkomma Riksens Högloft.
Ständers ästundan och fbrwäntan.
Finance - förslaget lärer ock innan korrt kunna ät Respcctive klena uppgifwas, och om förra Bewillningcns belopp.kommer att fördubblas eller nära uppstiga till 2 och en half million R:dr. sä förcstär ett nytt bemödande för Bewillnings - Utskottet wid summans behöriga fördelning.
Ropades Nej, Jo, Nej, Jo, dä Herr Grefwe» och Landt - Marskalken, sedan han crhällik ljud, fbrcstälde, att ännu twä eller tre wärda Ledamöter äterstode, som begärt öfwer detta ämne fä yttra sig, hwareftcr han uppropade.
Herr Lilverkparre, Aron lkssc, hwilken anmodade Grefwe klöiewr, Astolf, att uppläsa följande Oictamen:
Regerings - Formens 70 H kan emot tydliga ordalydelsen och en physisk omöjlighet icke annorlunda fbrstäs, än att deruti nämnde uppgift af grunderna har afseende pä den af Riksens Ständer bestämde Summans fördelande och utgörande, med tillämpning deraf i hwarje serskildt fall, men ingalunda pä den plan som Riksens Ständer finna godt att för en sädan si»gS 4082 Den io (vctobek. flags Beskattning i allmänhet uppgöra.
Det »vore kika som en gäldenär skulle läfwa att owillkorligcn betala sin skuld wid anfordran, men med förbindelsesätt pä intet sätt wara betänkt pä möjligheten och sättet att anskaffa penningar förr än sedan han wcrkeligeN blikwit krafd.
— Sälunda kan grundlagens i ofw nnämnde § gjorde föreskrift, att dä icke längre får dröjas med BcwillnmgS-ärcnkerNaS remitterande till Utskottet, pä intet sätt innefatta nägot förbud, att, enär Ständcrne nödigst prökwa, äfwen förut om planens Upgörande till Bcwillnings-grunderne i allmänhet förs anstalta.
Efter ett anttat stutningSsätt, skulle pä sams nia grund ben 70 Z kunna äbcropas till bestridande af BcwillningS - Utskottets befattning med de bewillninas - Summor af flere särskildte stag som L Regerings - Formen omtalas, ty i 70 §.
NämNes ordet Summa blott i Singular!
Mcd egcntcligt afseende pä Dewillniagcn i dest förhällande till StatS-Regleringen.
M^d ringaste Urskillning lärer likwäl icke kunna bestridas att Utskottets befattning är enahanda med de öfrige Summor som efter 6z och 66 §:ne RegeringsFormen böra anstäs.
— Ett annat förhällande, än at i förwäg nägorlunda i tid hafwa, den allmänna planen för bcskattningSsättet Npgjord, skulle 'kunna leda till de wädcligaste följder.
Stats - Regleringen lärer tvål altid för dc§ widlpftighct skull blilwa af ve ämnen som ej förr än emot Riksdagens stut kunna afgöras.
— Om Ständcrne dä icke förut warit i NäqoN mähn betänkte pä medle», kunde antingen genom sakens natureller ock genom tillkonstlad utdrägt, beskattningsfrägans afgörande dragas sä längt pä tiden, att Regeringen täg sig söranlätett, eller nyttjade tillfället, att enligt flutet af ivy. § Regeringsformen ärskilja Ständerna som i sädant fall mcd bibehällandc af en selagtig kanske med skäl förhatelig .beskattnings - method, Den 10 Octsbcrv 4v3Z rZ hade annat öfrigt, än att ät sine Fnilmägtige i Danquen och RikZgälds - Contoirct blindwis anförtro ut, Lfningen af en utaf Swensta Folkets förnämsta rättigheter^ och det endast emedan Ständerne' icke i tid warit betänkte pä grundläggningen för deras befattnings-plan, tp sedan dctt är upgjord och öfwercnskomnien, gär det stpndsamt och lätt för Utstotkct att efter 70 § i Regerings - Formen uppgiswa grundema lill fördelande och utgörande af Bewillnings - Summorne.
Ropades flera gänger Bra.
Herrton ltörnsj Wclmal, uppläste ett Dictamcn, sä lydande; Oaktadt Swensta Folket war angripit af mägkige fiender, pä yttersta branten till sikt fall, hafton wi sett detta folk under en längre tid uthärda alla de -wäldfamhctcr som stakat detz regements-byggnad.
Wi hafwa sett det bryta sina fjcttrar gifwa samtid och ef, lerwcrld ett lärorikt exempel, att
Stats - förändringar kunna göras
Utan blodiga uppträden, utan hetta och pordningar, dä de ledas af en sann medborgerlig an, da.
Med en känsla af storhet och tröst hafwa wi sett denna hjeltarttes fosterbygd frälsas.
Högtidlig och rö, rande war denna syns men om werkct stall fullbordas, om bett stedda Revolutionen stall dufwa lika wälgörande för heta Nationen, som den warit det i sin början, mäste alla Statens bördor fördelas efter billighetens fordringar.
Dit hörer att de talrikaste klaftrne ' af folket, de fattigare i nationen, de penninge - löntagande Cmbeksmänncn, icke belastas med större Bewill-' ning än de förmä bära, utail sä mycket möjligt är erhälla lindring i Utstylderne.'
Om deha tyngder redan utblotkat en mängd idoge Medborgare, försatt mänga 4QL4 Den 10 Gctsbee. i en beklagansvärd belägenhet, ofta bortryckt det siira lifsförrädet frän sjelfwa usclhetcns koja; hwilka stola följdernc n-u blifwa, dä en fördubblad summa emot förr nbdwändigt mäste utgä af wärl utblottade fosterland?
Det är icke hoS menigheten man bör wänta detta lugn» som med tälamod afbidar hjclpcn, betta hopp som döfwar lidandet.
Menniskan kan dctzutom blott till en witz grad uthärda allt, äfiven orättwisa och hunger» unn wid denna grad qwäfweS all könsta för Samhällsordning, och det förtryckta folket bringas i förtwifian.
Andra Nationers bcdrbfliga erfarenhet lemna häruppä mänga bewis.
Det är endast gepom alla möjeliga indragningar, genom en billigare fördelning af Utstylderna, som denna wäda kan förekommaS.
Märt tidehwarf skall ju wara upplysningens?
Hwarfbre skola dä de grunder, hwarefter beskattningen werkställes» ensamme sakna ljus och granskning?
Mätte medborgerlighctcn här killwäga bringa hivad i andra Länder endast nöden kunnat ästadkomma, och mätte wi alldrig förs' tjena den sörebräclsen att hafwa uturaktlätit nägot som kunnat bidraga till betta urgamla RikclL sjelfständighet och ära!
Att dek nu uppgifne projectet till BewillningenS utgörande närmare än nägot hitintills i Swerige antagit, förenar rättwisa för de skattdragande, enkelhet i räkenskaper och upbörd, säkerhet för utbekommandet af Statens behof samt lätthet i tillämpningen af Beskattningen, det synes mig genom BewillningsUtskottets Betänkande och utarbetade förslag till en np Bewillnirgs- Förordning klart wara ädagalagdt.
De grunder som ledt Utstottck finnas der uppgifne.
Andra Länders exempel äro äfwcn äbcrvpade, och' den sä mycket äskade erfarenheten kan sälcdeS äswen ansöraS till detta Beskattnings, sätts sörswar Wid - Den 10 October. 408g Wid alla förra Bewill»ingar har man icke sä Mycket haft afseende pä rältwisa och Statsklokhet, som fastmera, att en witz päräknad Summa med säkerhet skulle kunna uttwingas.
Ur denna synpunkt, har man rigtat laxe, ingen till sädana inkomster som äro de mäst gifna,, de lättaste att ätkomma, men billigheten har mindre kommit i fräga.
OZ man nu afwikit frän detta af gammal häfd helgade sätt, dä man wägat förcflä ett mera sysstcmatiskt, hafwa de förtryckta wärnlösa och behöfwandc, sä Mycket närwarande ställning det medgifwit, bliswit förffonte, men deremot em progressivt stigande afgift stadgad, för all inkomst af högre förmögenhet.
Capitalisten och den rike
Egendomsägaren fä widkännas de fattigares minskade utgifter.
Detze, lika fä upplyste och patriotiske som förmögne Medborgare lära fjelfwc inse att dep allmänna nöden kräfwer antagandet af detta nu uppgifne, >-och i flera andra länder brukliga beskattnings - sätt: att betydeliga Summor af Statswcrkcts inkomster anwändas till skyddande af deras Egendom: att de kunna förlora allt om Folkets nöd blir bragt till det yttersta: att detta Folk betalar genom förknappningar af lifwetS Nödwändiga behof, den rike af sitt bfwcrflbd: att ett friwilligt offer medför den största belöning som gifwcS i dödligheten, den att hafwa uppfyllt sin pligt, att hafwa bidragit till inbördes wälwilja,och enighet Ställdin emellan: att derigenom hafwa beredt ett nytt tidehwarf af en mera allmän upplysning och högre säll, het, som endast pä etf lyckligt sätt danas under ord> ning och lugn.
Detta st^ra ändamäl kan ej winnås Utan en rättwiS beskattning» Torde hända att Swcriges sällhet öller undrrgäng hwilar pä det Bcstut^Nativnens Representanter nu taga.
Ännu alldrig har Rikets första Ständ saknat känslor för sine lidande Mdbrödrr, ännu alldrig nekat ffg den trllfredsställel, Tredje Band.
N:0 139. sm 4086
Den 10 (dctober. scn att i nödens och y)ädornas stund rädda fostcrlan, det.
Blotta ljudet af detta naum har hos Swenske män lifwat de patriotiska tänkesätt som fida dpgdige och stora gcrningar.
Mä det förlätas om ru kanske öfwerflödig wärma för mitt ämne, redan fört mig längre än Högloft.
Ridderskapet och Adelns tälamod hunnit följa.
Mitt ändamäl har hitintill endast warit att uppgifwa de bcwekande siäl som jemte rättwisan tala för hufwudgrundernas antagande af i fräga warande Bewillningsprojcct.
Men dä jag anfört hwad som enligt min öf» wertpgelse billigheten fordrat; är det en pligt att äfwen uppgifwa de skäl hwarföre jag uti BewillningsUtskottet icke kunnat instämma uti pluralitetcnS tanke rörande den stadgade afgiftcn för Carackerer.
I fall Caracterer skola anses säsom wedermälen af Konungens
Näd för werkcliga förtjenster, spnes mig akt de böra befrias ifrän all afgift.
Om här skulle finnas en Man, som uti en längre tid, pä ett förtjenstfullt sätt deltagit i Allmänna ärendernas förwaltning, uppoffrat stg för fine medborgares wäl, alldrig sökt nägon annan belöning än den hans samweteS wittnesbörd honom lemnak genom mcdwetaadet af uppfylda pligter emot ett kärt Fosterland, om denne man fluteligen skulle se sig ihägkommas, om Regentcn wille wisa honom nägot prof af sin egen och Nationens tacksamhet, om dertill saknadeS andra tillgängar än en kittel, i sig sjelf endast ett namn, men som erhöll ett wärde genom det sätt hwarpä det gass, genom den person som det emottog: om, säger
Den 10 Octsber. 4037 säger jag, samma man, skulle derföre anses skyldig betala Bcwillniug, om denna honom wisade tacksamhets-gärd, denna bllöning, derigenom förwandladeS till ett straff, kan sädant anses billigt?
Skulle »ägon inwäuda att det är ofta Personer utan wcrkeliga fbrtjcnstcr, som söka att erhälla Caracterer, att dylika titlar merendels anses säsom en stämpel pä dcn rika fäfängan och odugligheten: att Staten ätminstonc bör draga nägon nytta af därstapcn, sä kän jag icke bestrida att mänga missbruk hitintills ägt rum, men under en rättwis Konungs styrelse böra de hädanefter upphöra.
Att betaga Rcgenken medel att belöna för det missbruk derigenom kan uppkomma, synes ej rättwist, dä ingen Lag, ingen Ordning, ingen sanning gifwes i dödligheten som ej genom en felaktig tillämpning kan blifwa skadlig.
Hwarken af bördenS, rikebommens eller titlarncs glans bbr nägo't anseende i wärl kidchwarf för-, wäntas: