Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ånyo föredrogs StatsUtskottets den i3 sistlidne Maji under N:o i55, afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående de utgifter, som dels före och dels efter sista Riksdag blifvit af Öfverskotten på StatsVerkets inkomster be 28 H. 4 5o Den ia Junii e. m. stridde, och funnits böra hos Rikets Ständer anmälas till ersättning eller afskrifning.
Herrarne Hjerta, Gustaf, och Nordenankar, Gustaf, anhöllo att ifrågavarande
Utlåtande måtte ytterligare hvila på bordet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att denna begäran icke kunde, enligt 49 §•
Riksdagsordningen, förvägras.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den i5 sisth Maji under N:o i56 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt Motion, om erhållande af upplysning angående en uppgifven behållning hos Statsverket af omkring 5 millioner Riksdaler; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde läggas till Handlingarne.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den ad sistlidne Maji under N:o iö^aflåtne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af RiksSlåndens Beslut öfver vissa delar af Utskottets förslag, rörande beräkningen af StatsVerkets Inkomster, intill dess nästa StatsReglering varder gällande. i:sta InkomstTiteln Ordinarie Ränta, Indeldt och behållen.
Den 12 Junii e. m. 5i Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess i afseende å denna punkt redan fattade beslut.
Ropades några Ja, jemte starka Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, att Markegångsvärdet 9000 R:dr å Strömsholms Stuteries på Stat uppförde HemmansRäntor måtte, på sätt StatsUtskottet föreslagit, samt Preste-och BorgareStånden beslutat, qvarstå på den Indeldta delen af Ordinarie Räntan.
Bifölls. 4:de InkomstTiteln Krono- och KyrkoTionde-lösen efter bestämda priser.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att enär, i frågan om den af StatsUtskottet föreslagne undersökning, rörande beräkningen af Krono- och KyrkoTionde-lösen efter bestämda priser, efter hvad StatsUtskottet nu anmält, Två Stånd stadnat emot Två, denna fråga alltså borde såsom förfallen anses. 14.
InkomstTiteln Mantalspenningar.
Jag kan icke rätt fatta, antingen det är en aning af Utskottet, att Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet skola lättare frångå sina beslut, än 4» 52 Den 12 Jun i i e. m. de öfriga Stånden, eller om det är någon afsigt derunder, alt Utskottet uppgör jemkningen på det sätt, att allenast Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet skola frångå deras beslut, men icke Preste- och BorgareStånden.
Det måtte också kunna finnas en annan mening, som uppkommer derigenom, att de sednare Stånden frångå deras beslut.
För min del kan jag icke finna annat, än att Ridderskapet och Adeln bör förblifva vid sitt beslut, helldre än att ensamt vara det Stånd, som skulle ändra sin tanka.
Jag anser vårt redan fattade beslut vara rätt.
Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus: Enligt 6g §.
RegeringsFormen åligger det StatsUtskottet ovilkorligen, att först föreslå ett jemknings-project emellan RiksStåndens olika tankar.
Detta måste naturligtvis inrättas efter den åsigt, som Utskottets pluralitet ägde, innan frågan förelädes RiksStånden.
Pluraliteten har i denna punct varit för, att Mantalspenningarné böra upptagas till 3oo,ooo R:dr; således måste förslaget framställas till jemkning hos de Stånd, som icke förut godkänt detsamma.
Att anmoda alla 4 Stånden att jemka sig, skulle kunna föranleda, att Stånden i tanka att jemka sig till hvarandra, kommo att byta roler; att till ex.
Ridderskapet och Adeln och BondeStåndet adopterade Presteoch BorgareStåndens beslut, samt tvertom.
För öfrigt har vid delta tillfälle, så litet
Den 12 Junii e. m. 53 afsigt ingått i Utskottets handlingssätt, att tvertom jag och flere Ledamöter med mig önska, att någon jemkning i Ridderskapets och Adelns beslut icke måtte ske.
I anledning af den anmärkning Herr Hjerta gjort, utber jag mig blott få påminna, att Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet bifallit Utskottets första Betänkande, och de bägge andra Stånden det sednare.
När nu Utskottet skolat uppgifva förslag till jemkning, sävar det naturligt, att det måste ske i öfverensstämmelse med det sista Betänkandet, som bör supponeras vara det förståndigaste.
Jag vill derföre likväl icke tillstyrka Ridderskapet och Adeln, att frånträda sin mening, utan tror, att efter som man i alla fall måste hafva förstärkt Statsutskott, äfven denna fråga må dit hänskjutas.
Hans Excellence Herr Grefven och LändtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess, i afseende å Mantals-penningarnes beräkning, redan fattade beslut.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln godkände den af StatsUtskottet rörande nämnde fråga föreslagne voterings-proposition.
Bifölls. 54 Den is Jan ii e. m. I 25:te InkomstTiteln, Krut- och Saltpetermedel.
Hans Excellence Herr Grefven ock LandtMarskalken yttrade att Utskottets anmälan, i afseende å denna punkt, icke för närvarande erfordrade någon åtgärd. 27:de InkomstTiteln, Nummer Lotter iemedlen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess, i afseende å NummerLotteriets upphörande, redan fattade beslut.
Ropades Ja. 1^ anledning hvaraf Hans Excellence hemställde om Ridderskapet och Adeln god- « kände de af StatsUtskottet, rörande NummerLotteri-Inrättningen, föreslagne voterings-propositioner.
Bifölls. InkomstTitlarne N:o 29.
Danska fyringsmedel och N:o 3o. Ersättningar.
Jag föreslår så mycket heldre bifall till förslaget, att Ridderskapet och Adeln måtte förena sig i BondeStåndets beslut, som jag anser, att dylika titlar, hvilkas belopp beror af serskildta omständigheter, också bör förblifva under
Den 12 Junii e. rn.
55 serskildta rubriker.
Jag medger att jag, under de förra öfverläggningarne härom, yttrade att man borde sätta in dessa medel under en gemensam rubrik:
Ersättninningar.
Men jag har sedan insett, att denna afgift snarare bör stå under serskild rubrik, emedan just dessa medel äro ett bevis på nödvändigheten för Rikets Ständer, att undersöka sina InkomstTitlar.
Dessa Fyringsmedel hafva nemligen uti flera års
Riksstat varit bortglömda och blefvo först år 1818, om jag mins rätt, återfunne afStatsUtskottet.
Jag anhåller derföre om proposition derpå, att
Fyringsmedlen måtte under serskild rubrik uppföras, Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedtj Gustaf:
Jag yttrade mig äfven förra gången, då fråga om Danska fyringsmedlen förevar.
Jag gör det nu å nyo, i synnerhet som jag icke kan instämma i det yttrande, att desse medel så till sägande blifvit påfunna.
Deras uppbärande blef af kriget afbrutet, men de ingingo sedermera till deras primitiva årliga belopp.
Således kunna de alldeles icke anses, såsom något hittegods, det man förut haft till föremål att undandölja.
På det icke eller framdeles någon anklagelse derom måtte ske, begärde jag förra gången, att de måtte uppföras bland Statsinkomsterna, under Titel af Danska Fyringsmedel, men icke till någon bestämd summa, emedan denna är beroende af en 56
Den 13 J un i i e. m. diplomatisk öfverenskommelse, hvilken måhända kunde leda till dessa inkomsters förökning för Sverige; men som åtminstone ger en öppen anledning att blifva förebygd, om de uppföras till ett bestämdt belopp.
Hvad som serdeles föranledt Utskottet att föreslå båda Titlarnes bibehållande sådane de förut varit, är den omständighet, att den gemensamma
Titeln lätt kunnat förvilla begreppet om, huru långt de Danska ersättningarne sträcka sig.
Jag instämmer således i Herr Hjertås önskan, att Ridderskapet och Adeln täcktes bifalla, att Fyringsmedlen må under serskild rubrik uppföras.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardiej Jacob: Efter den upplysning Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt lemnat, och då i annat fall en förlust för Statsverket kunde uppkomma, skulle jag åter önska, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt en gång fattade beslut, och att dessa medel upptagas gemensamt under samma Titel, med ersättningar, men under namn af Danska Fyringsmedel.
Det vore illa, om Riket annars skulle gå i mistning af en möjlig vinst af en framtida diplomatisk underhandling.
Jag kan icke fatta, huru Riket skulle gå i mistning af en påtänkt till - Den 12 Junii e. ro. 57 ökning af de Danska Fyringsmedlen, antingen man insätter dessa medel på rubriken ersättningar, eller på en serskild.
De diplomatiska underhandlingarne måste ändå hafva fritt fält.
Om i framtiden våra håkar komma att kosta mer och lysa bättre, så torde kanske Danska Regeringen ersätta oss med en högre summa.
Jag får likväl, i anledning af en värd Ledamots yttrande, förklara, att dessa medel, allt ifrån år 1807 till 1815 icke uppburits, hvilket afbrott troligen varit orsakadt af krigshändelserna; jag har åtminstone aldrig beskyllt Styrelsen derföre.
År i8i5 eller 1818 fann StatsUtskottet, jag mins ej med säkerhet hvilkendera Riksdagen, att dessa medel icke voro infordrade; och att Danska Kronan sedermera inbetalt en större summa på en gång för de år de icke uppburits, torde icke vara Herr Grefve af Wetterstedt obekant.
Hans Excellence Herr Grefve aj Wetterstedt:
Jag har alldeles icke någonting emot ett bifall å StatsUtskottets förslag.
Då jag förra gången log ordet, skedde det i anledning af Herr Hjertås yttrande, hvarå jag trodde mig böra begära bans förklaring, emedan han sade det vara nödvändigt bibehålla denna post under en serskild rubrik, på det icke dessa medel, som blifvit påtunna, måtte kunna under en gemensam rubrik undandöljas.
Sedan Herr
Hjerta närmare förklarat siu mening med detta yttran - 58 Den 12 Ju ni i e* m. de, liar jag ingenting vidare alt påminna vid StatsUtskottets förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet oell Adeln behagade instämma i BondeStåndets beslut, att Danska Fyringsmedlen borde, såsom hittills ägt rum, under serskild Titel bland StatsVerkets Inkomster upptagas.
Ropades Ja. 3/j:de InkomstTiteln, Sjötullsmedel.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess, i afseende å Sjötullsmedlens beräkning till brutto 2 millioner Tvåhundrade Tusende Riksdaler Banco, redan fattade beslut.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln godkände den af StatsUtskottet, rörande denna fråga, föreslagne voterings-proposition.
Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, att sedan, till följd af Ridderskapets och Adelns nyss fattade beslut, åtskillige frågor koramo att till Förstärkta StatsUtskottets afgörande öfverlemnas, finge Hans Hxcellence hemställa, om Den 12 J u n i i e. m. % icke Ridderskapet och Adeln behagade å nästa Tisdag den 16 dennes företaga val af de 21 Ledamöter, hvarmed StatsUtskottet, jemlikt 69 §.
Regeringsformen, borde förökas, äfvensom vid samma tillfälle utvälja sex Suppleanter uti nämnde Utskott; och föreslog Hans Excellence, att 27 personers namn måtte upptagas å hvarje lista, deraf de 31, som erhålla de fleste rösterne, borde anses vara Ordinarie Ledamöter, och de 6, hvilka bekomma det största antal röster dernäst, blifva Suppleanter.
För att förekomma alla misstag på voteringslistorne, anhåller jag att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes förklara, hvilka Ledamöter icke äro valbare till Förstärkta StatsUtskottet.
I detta hänseende äro meningarne olika, huruvida Ridderskapets och Adelns Electorer, med bibehållande af denna befattning, kunna inväljas.
Jag vet väl, att detta icke kan ske till andra Utskott, men jag skulle tro, att Electorerne icke äro förbundne att lemna deras platser såsom Electorer, för det de ingå i Förstärkta StatsUtskottet.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob: I anledning af hvad Herr Tham nyss yttrat, får jag vördsamt hemställa till Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln, om icke 6o Den 12 J11 n i i e. m. nu m5 vidtagas samma åtgärd, som vid sisllidne Riksdag, att nemligen upprätta en Lista på de personer, hvilka icke äro valhara till Ledamöter i Förstärkt Statsutskott.
Derigenom skulle alla misstag undvikas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att en Lista uppå de personer, hvilka, enligt 41 §•
RegeringsFormen, icke få till Ledamöter i Utskott inväljas, varit sistförflutne Riksdag i RiddarhusCancelliet uppgjord, hvilken Lista Hans Excellence uppläste, under tillkännagifvande, att en lika beskaffad
Lista äfven nu lomme att i RiddarhusCancelliet upprättas, och sedermera lill efterrättelse i RiddarhusSalen anslås.
Hvad åter beträffar den af Herr Tham väckte fråga, huruvida Ridderskapets och Adelns Herrar Electorer skulle kunna uti Förstärkta StatsUtskottet inväljas, så enär 22 §. i RiddarhusOrdningen innehöll:
Élector till Utskotts Ledamot vald, upphöre han att vara Elector, och böra genast Bänkmännen sammanträda, och en annan utvälja; ansåg Hans Excellence häraf tydligen följa, att Herrar Electorer icke kunde med Electorsbefattningen förena den, att vara Ledamöter i Förstärkta StatsUtskottet.
O111 allt i Grundlagen ovilkorligen skall
Den 12 Junii e. m. 61 förklaras efter ordalydelsen, så utesluter visserligen den af Herr Grefven och LandtMarskalken åberopade §.
Ridderskapets och Adelns Electorer från att väljas till Ledamöter i Förstärkta StatsUtskottet.
Men ser man derpå, att, i stället för att ett vanligt
Utskott endast har att reda och utlåta sig öfver ärenderne, ett Förstärkt Statsutskott deremot beslutar i Rikets Ständers namn; så synas
Electorerne icke böra vara derifrån uteslutne, enär deras befattning intet annat föremål äger, än att med Ja eller Nej besvara framställda frågor, en rättighet den de, ehuru Electorer, inom Stånden utöfva.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det han ansåg sig böra följa ordalydelsen, hvilken Hans Excellence uppläst, och som, efter Hans Exceliences omdöme, vore fullkomligt tydlig.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie:
Hvad jag nyss hade äran yttra, var i anledning af ett RiddarhusUtskottets Memorial, som jag nyligen haft tillfälle att se, der Utskottet, dock utan att klandra, anmärker, attRiddarhusDirektionen invalt till dess Ledamot en person, som väl icke var ordinarie Statssekreterare, men som varit tillförordnad föredragande inför Kongl. Maj:t.
Jag vet dessutom, att vid förra Riksdagen tvist var, om sådane personer voro behörige eller ej till Ledamöter i Förstärkta Stats - 62 Sen 12 Junii e. m.
Till förekommande af misstag af så väl de väljande, som de, hvilka pröfva vallistornes giltighet, tror jag derföre vara bäst, att namnen på de personer, som ej äro valbare, uppsättas på en serskild Lista.
Herr Grefven och LandtMarskalken bar nyss behagat för oss uppläsa den Lista, som vid förra Riksdagen upprättades, men jag saknade der helt och hållit de personer, som, enligt hvad jag haft äran nämna, RiddarhusUtskottet, det må nu vara med eller utan skäl, ansett vara bland dem, som icke få valjas till sådane befattningar, som den ifrågavarande.
Jag kan ej förstå huru Herr Grefven och LandtMarskalken skulle kunna känna, hvilka bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter varit för tillfället tillförordnade Föredragande inför Kongl.
Maj:t under loppet af de 5 år, hvilka sedan sista Riksdagen förflutit.
Jag skulle derföre tro Herr Grefve De la Gardies förslag vara omöjligt att verkställa.
En annan fråga är, om det är enligt med Grundlagarne.
De nämna, så vidt jag vet, ingenting derom.
Under Ståndets öfverläggningar kan ej någon fråga uppstå, som står i beröring med förenämnde personer.
Om Grundlagarne utesluta Konungens Rådgifvare från deltagande i valen inom Stånden, så hafva de dock rättighet att deltaga i besluten; och här är fråga om att fatta be - Den 12 Junii e. m. 63 slut.
Jag tror, att desse Föredragande, eller om jag så får kalla dem, halfministrar, måtte få fritt utföra siu representationsrätt, och kunna obehindradt väl ja eller väljas till Ledamöter i Förstärkta StatsUtskottet, så snart de hafva den lyckan att vara befriade från anmärkningar af ConstitutionsUtskottet.
Min mening är visserligen ej, att söka från valet utestänga dem, som varit tillförordnade Föredragande inför Konungen; men för att förekomma misstag och ovisshet hos dem som välja, äfvensom hos dem, hvilka pröfva valbarheten, önskar jag ett bestämdt förklarande i detta fall.
Om den åberopade Grundlagsparagraphen förklaras böra förstås så, att blott de Ordinarie StatsSekreterarne, men icke de tillfälligtvis Föredragande, äro från valet utestängde, så har jag ej något deremot att anmärka, och är nöjd med den Lista på de ovalbare personer, som förra Riksdagen uppgjordes, och nu blifvit af Herr Grefven och LandtMarskalken uppläst.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att då någon anmärkning vid sistförflutne
Riksdag icke blifvit gjord mot den då upprättade af Hans Excellence nyss uppläste Lista, å hvilken endast de personer, hvilka, i egenskap af Or - 64 Den ia Junii e. ni. dinarie tjenstemän, inneliaft de i 41 §•
Riksdagsordningen uppräknade Embeten, ansåg Hans Excellence den Lista, hvilken nu lomme att uppgöras, likaledes blott böra upptaga de personer, som för närvarande innehafva nyss omförmälte Embeten.
Å nyo föredrogs och bifölls LagUtskottets den 5 sistlidne Maji under N:o 65 afgifne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Motion om förklaring öfver ii Capitlet 2tdra §.
Föredrogs å nyo LagUtskottets den 22 sistlidne Maji, under N:o 66 afgifne, samt den 4 dennes e. m. på bordet lagde Betänkande, öfver väckte Motioner om den ändring i 2 och 3 §§. af 3:dje Capitlet ÄrfdaBalken, att syskonbarns rätt, att, vid arftägt emellan Sidoarfvingar, träda i sin aflidne faders eller moders ställe, må utsträckas till Syskons Barnabarn och deras afkomlingar.
På grund af Herr Berg von Lindes reservation, anhåller jag om detta Betänkandes återremitterande till Lagutskottet.
LagComiten har föreslagit lika beskaffad ändring af ifrågavarande §§., som Den 12 Juni! e. m. 65 sorn Motionairerne yrkat, men Utskottet afstyrkt; och jag gillar desto heldre LagComilens förslag i detta afseende, som det synes mig vara skäl, att vi härutinnan söka följa de arfsprinciper, som i andre Länder gälla, och hvilka äro naturligare, då de mera gynna arfvingar i rät nedstigande linea än bakarf.
Jag vill ej onödigtvis upptaga tiden med något vidare anförande, utan inskränker mig till att åberopa innehållet af reservationen, som föreslår den nya redactionen på grund af de motiver, LagComiten fullständigt utvecklat, och innefattar, i min tanka, tillräckliga skäl till återremiss af Betänkandet, hvarom jag förnyar min anhållan.
Herr Cederschjöld_, Pehr Gustaf:
Om orimligheten af den Lag Motionairerne vilja hafva upphäfven, har jag af egen erfarenhet haft tillfälle öfvertyga mig.
För omkring 20 år sedan förlorade jag genom döden en Bror, som efterlemnade fyra späda barn.
Yi voro, efter hans död, fem lefvande Syskon, och korrt efter honom dogo en vår Farbror, Faster och Moster, alla ogifta.
Enligt då och ännu gällande Lag, skulle vår aflidne Brors Barn icke få med oss dela det lilla arfvet efter desse Slägtingar; men vi ryste alla för obilligheten af detta stadgande, och lemnade dem lika arfslott, som deras
Far skulle hafva varit be28 H. 5 66 Den 12 Junii e. m. rättigad till, om lian lefvat.
Då stadgades lios mig öfvertygelse» om denna Lags orimlighet, och jag föresatte mig att ej försumma något tillfälle, att få densamma upphäfven.
Jag instämmer derföre i Herr Berg von Lindes reservation och i hvad den siste värde Talaren anfört; men i min tanka hafva så väl dessa, som LagComiten betraktat saken nog ensidigt och ifrån en alltför inskränkt synpunkt.
Mig synes Lagstiftarens mening icke kunnat vara, att blott söka verkställa den aflidnes presumtiva vilja, och derefter bestämma arfsrätten.
En sådan presumtion vore alltför osäker och i så måtto olämplig till princip för Lagstiftaren, som han väl alltid hör göra afseende endast på det rätta och på det allmännas bästa.
Jag anser derföre arfsrätten hafva blifvit införd för att befria Samhället från skyldigheten att draga försorg om hvarje afliden persons barn och andra behöfvande anhöriga.
Principen för Syskons arfsrätt är ej någon annan, än den, att arfvet anses hafva fallit tillbaka till föräldrarnc, och då de äro döde, ärfva Syskonen, såsom företrädande Föräldrarnes ställe.
Arfvet anses således såsom komme det från Föräldrarne, och deraf följer klart, att det lika litet bör vara någon gräns för arfsrättens utsträckning åt sidan till syskonsbarn och deras afkomlingar, som någon gräns finnes för arfsrätten i rät nedstigande linea.
Jag anhåller derföre om ålerremiss af Be - Den 12 Junii e. m. 67 tänkandet, för att antingen få det af Utskottet omarbetadt, eller bereda tillfälle för Ridderskapet och Adeln alt bifalla den föreslagna Lagförändringen, när frågan nästa gång härstädes förekommer, på det vi småningom må adoptera de principer, sorn i LagComitcns Förslag till ny CivilLag äro framställde, och sålunda småningom undanrödja hindren för det helas antagande.
Friherre Ehrenborgh, Casper Wilhelm:
Jag uppträder ej för att bestrida återremiss, i anledning af de anmärkningar, hvilka blifvit gjorde.
Frågan är af synnerlig vigt och måste noga öfvervägas.
I anledning af hvad Herr Hjerta anfört, rörande främmande länders Lagar, bör jag hafva äran upplysa, att de Fransyska Lagarne före revolutionen innehöllo samma stadgande, som vår Lag lili innefattar, men i Napoleons Lag infördes den så kallade collaterala arfsrätien ad infinitum, hvilken man nu härstädes föreslagit.
Erfarenheten visade likväl, att genom denna collaterala arfsrätts tillämpning på aflägsna arfsleder, så många rättegångar Uppstodo, att, ehuru, under de stora reaclioner efter revolutionen, ärfslägarne i Code Napoleon i öfrigt bibehållits, man likväl i denna omständighet nödgats frångå den collaterala arfsrätten och återtaga den förra lagen.
Detta exempel torde bevisa meia än den nya theori man nu önskar göra 5* 68 Den 12 Junii c. m. gällande.
Skulle i öfrigt de collaterala arfsförhållanderna nu antagas, borde de äfven iakttagas, i afseende å bakarf m. m.
Jag anser vådligt att göra någon ändring i livad från uråldriga tider varit föreskrifvit, och äfven allmänna Lagen för närvarande härom stadgar.
Jag medger väl, att någon obillighet derigenom understundom kan uppkomma, men samma orättvisa uppkommer genom den collaterala arfsrättens bibehållande i nionde led o. s. v. Då arfsrätt, efter mitt omdöme, ej är i lag grundad, förmodar jag att den framdeles torde alldeles försvinna, hvilket jag skulle anse vara rigtigast, men intill dess torde nu gällande
Lag uti ifrågavarande omständighet rättast böra bibehållas.
Herr Silfverstråle, Gustaf, anförde skriftligen : Skälen, hvarföre Utskottet icke tillstyrkt bifall till den ifrågavarande Motionen, uppgifvas hufvudsakligen deruti, att Utskottet ej velat, vid arfsföljds bestämmande, tillåta vidare afsteg ifrån det antagna Slägtberäkningssättet, som fått namn af Computatio Civilis.
Men alt denna Computation, vid arfsföljdens bestämmande, likväl helt och hållet är otjenlig, och ledande lill origtiga resultat, är hvad jag tror vara lätt att visa.
Det enklaste bevis på en regels rigtigliet är: att den tål att consegvent utbildas
Den 12 Junii e. m. 69 och tillämpas, Vöre denna computation vid arfsföljdens bestämmande naturlig och rigtig, då skulle icke undantag ifrån densam^ ma vara af rättskänslan så högt påkallade.
Nödvändigheten af undantag ifrån dess conseqventa efterföljd har också alltid, till och med i sjelfva det ögonblick, då arfsföljden derefter först bestämdes, gjort sig gällande, och ehuru hårdnackadt forntida Lagstiftare, vid arfsföljdens stadgande, bemödat sig, att följa nyssnämnde computation, hafva de likväl ej i 1^34 års
Lag förmått tillämpa den på aflidnes egna Bröstarfvingar, eller på dess Bröder och Systrar samt deras barn.
Hade ej genom dessa undantag ifrån Computationens begagnande, densamma vid de oftast inträffande arfsfall livilat obegagnad; så hade visserligen orimligheten af sjelfva Regeln om dess begagnande fallit för klart i ögonen, för att icke långt för detta vara förkastad; men då den endast trädt i verksamhet vid mera sällsynta fall, bar man åtnöjt sig med att förvånas öfver de vidunderliga resultat den boredt, utan att göra sig mödanatt dem, för framtiden, förekomma.