Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Uevision af Bewillnings - Räkenskaperne fräns gär Kongl- Kammar-Rätten, synes nägon minsk» iz;6 Den 29 Mars. e« m.' ning uti Betjeningen derstädes kunna böra aga rum, och denna besparing underlätta kostnaden wid Revisions-Inrättningen wid Riksgälds-Lontoiret.
Den genom hittils warande samt här ofwan omförmälte felagtige Författningar och anstalter Utkomma Stockholmske balancen är troligen wida öfwerstlgande alt hwad ett nytt Revisions-Lonloir under Riksgälds-Lontoirets beståndstid kan komma at kosta; kunnandes iag fluteligen icke underlåta, at jemwäl pakalla Höglofl Ridderffapets och Adelns upmärksamhet pä den nu blifwande Bewillnings-^ummLns betydlighet, såsom utgörande twa och en half billion Riksdaler kanco, samt hurusom, med afseende derä, den ifrägawarande Revisionskostnaden destomindre bör wara nägon betänklighet underkastad, som icke sällan händt, ar mindre upbörder befunnits fordra särskilde Revisioner.
Grefwe björner, A6oIk 6öran.
I anledning af hwad Herr Lommeree - Rådet krintrscköl6 anfört, får jag den aran nämna, at Observations-Medel ärligen til Riksgälds-Lontoiret inflyta, i mon som Kgmmar-Rätten hinner ar genomgå de förslutne Arens Räkenskaper, och är derföre äfwen denna Artikel ibland Oontoirets Tilgängar uptagen.
At Riksgälds - Lontoiret intet kan förutse, hwslke Observations - Medel skola inflyta eller i förhand deröfwer göra Anmärkningar, härrör helt enkelt deraf at Riksgälds-Oontoii et icke ar någon Kammar-Ratt.
Om nägon bättre controll i afseende pä denna skulle kunna gifwas, ar något som jag för min del wäl icke förmodar, men fom icke eller hör til wär närwarande pröfning.
At i anledning af förefailne vordemligheter antaga, Den 29 Mars. e. m. i^75 at ett nytt l^evi8ion8-Contoir ffulle innom Riksgälds-Lontoiret inrättas/ synes mig sa mycket mindre lämpeligt, som jag ej wet hwad dermed egenteligen ffulle winnås.
Det är icke sagt i Utskottets Betänkande, ar, i anseende til den i Stockholm yppade Lancén, icke nägot fel i upmarksamhet hos Embetsmännen innom Comoiret ägt rum, men detta är sa wida som möjligt för framtiden förekommit, dels genom särffildta föreskrifter, dels igenom Lommi88griatet8 orAgni82tion Uti Contoiret.
At nu öka desse Controllör med ett Nytt Kövi8ion8-0ontojr wore at öka Statens Utgifter , utan at ända kunna erhålla tilräckelig reda i afseende pä atta delar af Bewillningen.
Det skulle twärtom snart nog kunna göra oreda, daen del af Bewillningen skall betalas in til Languen, en del til Stats-Werket och blott emellan 6 L 700,000 R:d. til Riksgälds-Comoiröt.
Om nu köVl8ion8-Contoii-et skulle granska alla dessa särffildta tilgangar uti alla deras cietLlller, ffulle det snart göra Kammar-Rätten onödig eller ocksä swarligen känna gransorne för sin befattning.
Det kan derföre intet wara enligt med princip at göra nya Werk, för at förekomma gamla mitzbruk.
Herr l'rintr.8ckiölcl.
Jag anhäller ödmjukeligen, att först fä tillägga mitt förut gjorda Anförande, det jag, utom hwad af en utafRiksgäldsContoiretr, Herrar Fullmägtige, såsom förberörd! är, hos Högloft.
Ridderffaper och Adeln uppgifwits såsom ordsak till den anmärkte ofullständige uppgiften af Bcwillnings-afgiften för Socker med mera,jemwäl i anledning deraf, wid sökt närmare upplysning om förhållandet härutinnan, uti Riksgälds
Lön - IZ58 Den 29 Mars. e. m. ^ontoirets Kammererare - Contoir icke allenast erhällit enahanda swar och upplysning, som Niksgäldscomoiri-ts wälbemalce Fullmagtig behagat meddela, utan ock af Räkenffaperne fäkt tklfälle sadanr inhämta, samt dymedelst destomera blifwit öfwertygad om nödwändigheten af den utaf Herr Friherre Lt-,- el föreflagne förändringen uri Redogörelse-ansta!» terne.
För öfrigt och widkommande Herr Grefwe klörners andragande, at ett wid Riksgälds-Lontoiret til inrättande nytt llevi8ions LoMoir wore sa mycket öfwerflödigare, som enahanda andamäl eller kev^ion af Bewillnings-Räkenffaperne lika tilförlätligen och utan sarffild kostnad ffall kunna och böra winnås genom den Kongl. KammarRättens
Betjening äliggande ätgärd; sä får jag icke allenast häremot erindra och upplysa, att, likmätigt den säkra underrättelse jag erbällik, ,de nu r frägawarande Räkenffaperne för nägra
Ar ännu finnas oreviäsrLäe, utan ock med anledning deraf Högloft.
Ridderffapets och Adelns upplysta pröfning underställa, om och huru Riksgälds-Lontoiret wid sädant förhållande möjligen kan wara eller blifwa försäkrad om Bewillnings-medlens behöriga redowisning och ingående til Lomoiret.
Efter sakernas nu warande handhafwande känner icke Riksgäldseontoiret, när Räkenffaperne til Kammar-Rätten inkomma, när de blifwit revicler-räe eller hwad Anmärkningar derwid göras, förrän kanhända efter flere ars förlopp; och wederbörande Kevisorcr kunna icke utan omgång winna kännedom om de til Riksgälds-Lcmtoiret kommande likstäm mighet med Räkenffaperne; men om deremot Herr Friherre 8t3sl8 Förslag skulle winna bifall och komma kil werkställighet; sä ligger Riksgälds-Lomoi rsts - Den 29 Mars. e. m. -Z59 rets wärdnad derä, ak jem»söra Remisser med inkommanve Ränteri-förflager, al päminna wederbörande bäve om tidiga penninge-insättningar och om Räkenstapernes insändande ä behörige tider, samt «t sedermera tilhälla wederbörande Revisions - Betjening fullgöra deras åliggande».
Pa sädant sätt kunna det ena ärets Räkenstaper wara revi^eracle inom det päföljande ärets utgång, och sämedelst möjligaste nödige säkerhet winnås.
Manne icke, likmätigt hwad jag förut yrkat, til et sä högst angeläget ändamals befordran, den i fraga »varande nya Revisions-kostnaden wore gansta wälanwänd?
Om minsta anledning dertil wore, at Riksgäldscontoiret eller dest befattning med Bewillnings-Upbörd ffulle inom nägra fä är uphöra, finge saken * et annat utseende; men, Gudi klagadt!
Rikets belägenhet ar sädan, at föga förhoppning synes wara dertil, at nägon af ost öfwerlefwer den lid, dä behofwet af Riksgälds-Lontoirets närwarande befattning med Rikets kmance-Werk kan uphöra.
Jag förnyar jemwäl säledes än en gäng mitt pä vfwan andragne stäl ödmjukast gjorde tilstyrkande af bifall til Herr Friherre Naels j ftäga warande Förflag, och är i alla fall tilfredsställd dermed, at hafwa i denna efter min kanka wigtiga fräga wälment yttrat min mening, samt at den warder
Uti krotocollet förwarad.
Friherre 8tael von hollstein förenade fig med hwad Herr ?rintrscl'ölä anfört, halst han kände, at wista ^rtidar ej i Kammar-Rätten blifwlt reviäeraäe längre än til rZoz.
Under denna ventilation hade Herr Grefwe» och Landtmarstalken bortgäkt och lemnar klubban ät Den 29 Mars. e. m. ät den äldste närwarande Grefwen, Grefwe Ksliin§, Fullmägtig Friherre Legerström, Unclolk, hwilken nu gjorde proposition kil bifall ä Stats-Utskottets demona!, som med Ig beswarades.
Uplästes och kades pa bordet et ifrän de ge, mensamma Stats- och Bewillnings-Utskotten ingifwit sa lydande Wördsamt ^lemorisl.
Sedan Högloft Ridderffapet och Adeln, Högwördige Präste-Ståndet och Walloch BorgareStander behagar ril Stats- och Bcwillnings-Utskotten remirtera Allmänna Beswärs- och Oeconomi^.
Utskottets Betänkande, angående Herr Profeftoren OoÄor Iralvenkelclts tVlemoriLl och Förslag til winnande af en nödig och mera allmän Läkareward i Riket, för at inkomma med utlärande öfwer den del af fragan, som rörer anskaffandet af de til ändamälets winnande erforderlige medel; sä hafwa Stats- och Bewillnings-Utffotten tagit detta angelägna och granlaga ärende uti et noga vfwerwägande.
Utskotten hafwa med fullkomligaste öfwertygelse om det stora och nyttiga i alla sadane anstalter, hwilka leda til befordrande af allmänt wäl, icke kunnat undgå ar erkänna warder af er förslag, som asyfrar en lange saknad, men likwäl högst nödig förbättring uti en mera allman och urwidgad Läkareward i Riker.
Men ehuru Utskotten insekt nödwandigheten af lil - Den 29 Mars. e.m. -361 tilräckelige medels ansiäende härtil, om ändamälet som afyftas i det hela stall kunna winnås, och således äfwen gerna önstat, at kunna upgifwa fulla rilgangar, at satta detsamma i ^verkställighet, stafwa dock icke undfallit
Utstottens upmärksamhet de bekymmerfulla utsigter, som i Statens narwarande betryckta belägenhet möta för upfyllandet af en sadan önstan, hwilka göra en efter omstandigheterne lämpad instränkning deruti för närwarande bäve nödwandig och oundwikelig.
Af sadan anledning hafwa Utffotten närmare granstar de af Profehoren fö reflagne utgifter, för at derwid utröna, hwilka af dem stulle kunna dels minstas eller nedsättas, och dels aldeles uteflutas.
Efter en noga pröfning och öfwerlaggning härutinnan, hafwa Utstotten trott Utgifterne, i förening med Förflagets verkställighet, kunna instränkas til följande, nemligen: 1:0.
Hwad som redan nu a
Stat är upfördt och bestadr för !vie6iLM2l-Merker i Riket, utgörande - - - 17,175: 2:0.
Dl ;o 8tipencllLr wid Rikets vniver5itetcr för sadane ynglingar, hwilka ämna at blifwa Präster, och tillika wilja inhämta nödige kunstaper uti Läkare- och CKirui-Aista wettenstapen, ä ivo R:d. för hwardera - « - » 5020:
Dejsa Ltipenäier äro för ändamälets winnande aldeles vumgängelige; men Utstotten anse dock, ar derwid bör fästas der oföränderlige wilkor, ac af ingen orsak eller anledning som halst , någon annan Png - IrslrLx». 22,175: rZ§2 Den 29 Mäcs. e. m Iransport. 22,175 ling mä njuta el sadant 8tipenc!iuni, än den som ämnar at inträda i Andeliga Siandet til Församlingarnes tjenst, och för hwit. ken det bör blifwa en ovilkorlig plikt, at sörwärfwa sig tilräckelige insigter uti de til Läkare-Wmenffapens ucöfwande hörande delar, dera wederbörande wid.^caäemierne böra hafwa noga tilsyn.
Afwensom i händelse en sadan Hagling, sedan han begagnat et flikt 8tchenciium, skulle ändra sin föresats at blifwa Präst, honom da ovilkorligen bör äligga,at återbära de upburne 8tip6näii-medlen, och därom wederbörande likaledes böra tilhöra, at wid answar foga skyndsam och werksam anstalt. z:o.
Til inrättande af et institut för at dymedelst dana sadane Pnglingar, at i en lägre werknings-krets kunna blifwa det Allmänna nyttige, hwilka icke hafwa råd och lägenhet, at til skicklighets winnande begagna den med större kostnader förenade ^ca.- clemiffa underwisningen, förefläs r - z,ooo: Inrättningen af et sädanr Institut är af yttersta wigt för werkstallighecen af det hela i delta nyttiga förslag.
I förening med et sadant Institut, hafwa Utskotten funnit inrättningen af et LarniLons.
Sjukhus eller I^sn-tk äfwen blifwa högst nödigt, såsom den rätta 8cboI-m för unga Faltskärer at winna erfarenhet och öfning; hwartil kommer den särskilda omständigheten, ar Stadens talrika dirrni^ou, för hwilken 8er3jrbjmer.
Ordens l-L^srettet icke är inrät 25, 175:
Den 29 Mars. e. m. iz6z Imnsp. 25,17;: tadt, och hwarest högst sällan nägon af dess manskap kan fa njura sjukwärd, saknar all tilgäng pä en sadan inrättning, samt i och med detsamma den närmare rilfyn och ward wid upkommande sjukdomar, hwarnl den ager ett billigt anspråk, och hwarmed Kongl. Maj:t yttrat
Dess nådiga och öma önskan, at ^roupporne til deras bättre conservation och skötsel matte förses.
Och dä bäve böra och kunna förenas under en styrelse, såsom medförande minsta kostnad; sä hafwa Utskotten trott, atvfwanberörde zooo R:d. för Institutet borde, för 6grniL0N8 - lasarettets förening dermed, ökas med r » - - 1,825: 4:0
Til frie kleäicumenter för fattige och behöfwande sjuke förestås » - z,oooL Andamälet af detta anslag är sä nödwandigt och af en sä wäsendtelig nytta, samt 8umman dessutom sä högst mätreligt tillagen, at Utskotten förmoda derwid icke wara nägor at erinvra.
Men svin ordningen dock fordrar, at ett sädant understöd icke utsträckes til andre än merkeligen behöfwande; sä anse Utskotten, at den sjukes torftighet och behof böra styrkas med bewis af Pastor i Församlingen, eller den hans ställe företräder, samt rme af För» samlingens Ledamöter, innan fria lvleuicamonter kunna erhallas.
Tilsammans R:d. 30,000: EnäL Sjette Bandet.
N:o 86. :z64 Den 29 Mars. e. m» Enär ifrån denna Summa afdrages de pa iVlesticinal-Staten redan upförde och bestädde 17,175 R:d.; sä återstå 12,82; R:d., hwarril Utffotten, i anledning af de respeckive Riks-Ständens Remisser, nu fä upgifwa de medel och utwägar Utffotten funnit hartit kunna anwändas.
Stats- och Bewillnings-Utffotten hafwa harwid warit onuänkce, huru denna Summa mätte kunna anffaffas pa ett sädanr satt, ar den i intet afseende medförde nägon tilökning i Bewillningen eller Zraveraäe Stats-Werket med nägon ny Utgift för detta behof.
Detta dubbla andamäl, hwilket efter Utffottens tanka i Statens närwarande omständigheter, dä stora behof göra stora och ökade utlagor nödwandiga, med yttersta sorgfällighet sökas bör, hafwa Utffotten trott winnås, dä sädane tilgängar kunna upgifwas, hwilka hwarken i ena eller andra fallet förorsaka nägon förökning i de Stats-Utgifter som redan blifwit päräknade, eller tilffynda enffilte Medborgare nägon flags tunga och beswär i deras yrke eller näring, ej eller tilökning i deras förut ägande Utffylder och Vewillning.
Dessa tilgängar bestå uti följande, nemligen: 1:0.
De 8,062 N:d., hwilka Hennes Kongl. Höghet Prinsessan 80?
NI^ hiktils ät njulit, i ersättning för förlorade inkomster af Stiftet Qvedlingburg, men hwilka det förstärkta StarsUtffottet den 19 i denne Mänad med Riksens Ständers rätt bestutit böra med innewarande
Ars början indragas. - - - - 8062: _ Utffotten hafwa trott, at sedan Veste 8,062 R:d. säledes icke komma at nu mera tilfalla Hennes Kongl. Höghet Prinsessan, sä ffulle de kunna lil detnu fö-^ Iransx. 8262:
Den 29 Mars. e. m. iz6; Ilgnsp. 8,262: —. resiagne ändamål anwandas, halst de icke utgöra någon sadan besparing i Statsanflagen, som til andre behof redan blifwit paraknad, ej eller höra til de besparingar, hwilka böra inga til 9:de Hust wud-Dteln uti Riks.Staten.
2:0 Följande?en8ioner uppå Allmänna Indragnings: Staten, hwilka genom dödsjal! redan blifwit ledige, nemligen: ester (^pil-nuen Grefwe lönnås lt. WrÄNZel - « 250:
Host Fröken hos Högstsalig Hennes Maj:t Enke- Drottningen illiHILH, Grefwinnan von Lokilen » Z47: 4:
Hans Lxeellence m. m.
Herr Grefwe 6^!äen8tolpe — Kammar- Herren och Riddaren Herr Grefwe Werner Dettlok von 8cbxverin - « 2ZO:
Framlidne Herr Riks-Räder Grefwe ven Lo8en8 EnkeFru, Grefwinnan l^e6viZ Soxbia stenbock. - s s 866: Z2: samt Aflidne Hof - Intendenten Lebn8 oförsörjda Dotter - - 8g: i6: b,297: 4: g:o.
Den Leneon af666 N:d. Z2 fl., hwilken framlidne Herr Riksmarskalken och Riks-Rader Grefwe L^lenscjsinas Enkefru, Friherrinnan LibdinA, i stöd as Kongl.
Brefwet den i October i?99 åtnjutit, men nu, pa ett ej mindre ädelt Iransg. n,Z59'. 4: lz66- Den 29 Mars. e. m. - Irsnsp. n,z59: 4: än hedrande och wärdigt sätt afsagt sig, at i Statens närwarande betryckta til» ständ widare upbära.
För Fru Gref» wirman 6yHen8t^rnL8 ädla hjerta och patriotiska tänkesätt stall det wifferligen blifwa en ljuf tilfredsställelse och belöning, at se dest upoffring til Staten anwändas til ert sa wälgörande ändamäl, som der, ar för framtiden mildra och ester möjeligheten söka förekomma de olyckelige följder, som brist pä tjenlig och tilräckelig Läkarewärd ibland
Allmän» heten hittils sa ofta förorsakat » - « 666: 52:
Den 8umma Utstotten pa detta sätt kunnat upgifwa utgör tilhopa R:d. - - 12,025:56:
Uti den af Utstotten här ofwan förestagne Summa af Zo,OOo N:d. til en förbättrad och me» ra allmän Läkarewärd brister wäl således 799 R:d. 12 h.; men Utstotten wäga tro, ar innan denna inrättning hinner oi-Zamseras och fattas i werk» siäilighet, stall i följd sa wäl af Riksens Högloft.
Ständers fattade beslut om Indragningar, som ock genom den pä annar sätt medelst dödsfall eller befordran inträffande afgäng pä Allmänna Indragnings-Sraren säkerligen sa mycken och äfwett wida större besparing upkomma, at denna obely» deliga brist deraf kan fyllas- och hwarföre Utstotten äfwen hemställa, alden deraf ma rågås.
Hwad werkställigheten af decra Förstag och orZam83tioii af de projcE-7!-!icIs Inrättningar angär; sa hemställa Utstotten, at det ma ril Kongl. Maj:r i underdänighet öfwerlemnas, at, genom en Lommittee af stickeliae och l Läkare-wectenstapen kunnige samr andre erfarne
Man, härom i Nader wid raga - Den 29 Mars. e. m. 1567 taga nödige anstalter.
Börandes, efter Utskottens ranka, behörig redogörelse för de anstagne medel af ivederbörande i laga ordning göras.
Sedan Utffotten nu sälunda fullgjort den af de Riks-Standen Utffotten alagde be fattning, äterstär wal icke någor widare för Utssotrens utlärande i detta ämne; men Utffotten hafwa likwäl trott sig, i afseende pä befrämjandet af detta nyttiga Förslag, böra till Riksens Högloft.
Ständer »vördsammeligen hemställa, om och huruwida Riksens Högloft.
Ständer sjelfwe med deras underdäniga Anmälan och Berättelse härom til Kongl. Maj:t skulle finna för godt ac förena den underdäniga önskan, der Kongl, Majit framdeles, dock uran Stars-Wikers särskildta betungande, i Räder mätte täckas, om rilgangarne af blifwande indraaningar och besparingar, utöfwer hwad Riksens Ständer wid denna Riksdag deraf redan bewiljat och anordnat, ffulle sädant medgifwa, och Kongl. Majit i Räder ffulle finna Inrättningen och det allmänna behofwet sadanl äfwen fordra, dä i män deraf öka denna 8umma, dock ar en sadan tilökning icke mätte öfwerstiga 10000 R:d. utöfwer hwad af Utffotten nu blifwik föreslagit.
Ständers Eget ompröfwande hemställes detta allt »vördsammeligen, jemte der en Ledamots särskilde kanka härhos bifogas.
Stockholm den 24 Martil iZro.
Ridderffapets och Adelns Ledamöters Wägnar: jacobi (le la ^laex pleminA.
Pä Högwördige Präste-StändetS Ledamöters Wägnar:
Hi. dlicolaus (lrlräell.
Pä rz68 Den 29 Mars. e. m.
Pä Wällofl. Borgare-Ständers Ledamöters magnar:
Larl kr. k.3nabLrA.
I^unäAren.
Pä Hederwarda Bonde-Skändets Ledamöters magnar: Anders Niisson.
Ivl. jänsson. kröäolius. L. 6.
Afffrist.
Til ?rotocollst.
Som jag för min enskildta del icke kunnat i alla delar instämma i det beslut, Högloft.
Scatövch Bewillnings-Utskotten fattat i den ifrån de rsspecriv^ Riks-Ständen til Högloft.
Utskottens utlätande remitteraöe fraga, angående erforderlige medels anskaffande til werkställigheten af der utaf Herr Profetzoren OoAor Iralvenlelclt upgifne förflag til minnande af en nödig och mera allman Läkareward pa Landet, sa utbeder jag mig at härutinnan fä afgifwa mitt särskildta yttrande, hwilket jaganhaller mätte fa åtfölja Högloft Utffottens Betänkande til de re8peÄivL Riks-Standen.
Det är wäl utom gränsen af mina insigter, jag bekänner det öppenhjertigt, at kunna falla et fullkomligt omdöme öfwer beskaffenheten af detta Förflag och alla de delar, som höra til werkstäiligheten deraf; men det stora och nyttiga det a syftar, ligger efter min öfwertygelse i fa öppen och klar dag för hwar man, som med opartiskhet mil betrakta detta ämne, at walet emellan at antaga eller förkasta förslaget icke btifwer länge twetydigt för den, som med wärma och nit ömmar för lidande likar, samt med en fann medborgerlig känsla Mottager hwar jr - Den 29 Mars. e. m. 1369 je tilfälle som erbjuder sig, at bereda mildring i deras olyckliga belägenhet.
Dä jag crindrat mig, hurusom icke blott en mangarig, Utan snart sagt seclers erfarenhet redan lange tält för nödwändigheten af en mera allmän Läkareward pä Lander, och hurusom det allmänna behofwec lika länge högt päkallar förbättrade anstalter härutinnan, ej mindre för Landets Jnnewänare i allmänhet, äntilArmöcns och Flottornes förseende med skicklige Läkare och Fältskärer wid infallande krig.
Dä jag i mitt minne aterkallar de bedröfweliga bewis sednare tiders innom detta Land förde krig, och deribland der nu sednast slutade, i sä rikt mätt lemnat, hurusom en betydande del af Fäderneslandets förswarare och söner, sedan de i krigets faror hafwa undgätt döden, likwäl sedermera, efter at ifrän flagtfältet haft ma aterwändt särade och sjuke, mast i Fält-l.27^- rötterne och llospitalerne blifwa olycklige offer, sällan för felande anstalter, men nästan ensamt för brist pä skickelig! och tilräckeligt Läkare-biträde.
Dä jag erindrar mig den icke sällsynta händelse, huru ofta i Landsorterne mänga i sin början obetydlige och mindre farlige sjukdomar urarcat til de mäst härjaude och dödande farsoter, och det endast af brist pa tjenlige anstalter samt tidig och skickelig Läkarewärd.
När lag föreställer mig alla detza förenade olyckliga omständigheter, da synes mig hwarje förslag, som leder til förekommande af siike olyckor för framtiden, förtjena den största, den wigtigaste upmärksamhet- Naturens Allmänna Lag bjuder, at menniskolif böra med ömhet och wärd behandlas, och efter min tanka gifwes för Staten ingen heligare och dyrare pligt, ty derpä' beror 0- medelbart Statens första waltrefnad och beständ. iZ?o Den 29 Mars, e. m.
En nplyst samtid stall med bifall belöna och efterIverlden med tacksamhet ihågkomma den redelige och xLtriotistL Medborgare, som bade för närwarande och kommande slägte sökt bereda möjligheten af en allmännare och ömmare hälso-wärd innom sitt fosterland, och hwarje enskild medlem i Samhället stall uri medwerksamhet lil et sä stort och wälgörande ändamål finna den ljufwaste tilfredsställelse och belöning för dest rena afsigt och bemödande, Jag högaktar den ömhet, hwarmed Högloft.
Utstorten behandlat
Verra granlaga amne, men jag kan icke för min enstilda del förena mig med Högloft.
Utskotten om den nedsättning eller minskning i de til försiagets werkstallande såsom nödige upgifne kostnader, sym Högloft- Utskottens Betänkande innehäller, dä jag föreställt mig, ar en ladan åtgärd icke synes mig blifwa förenlig med förslagets ^verkställighet, eller ändamälet derigenom winnes.
Hwad Högloft.
Utskotten anförr om de pä tcksöicinLl.
Staren redan bestädde medel, om ;o Ltipenelier wid Rikets Vlluver8iteter för sädane ynglingar, som ämna at blifwa Präster, för ar tillika mhämra nödige insigter til Läkare-Werrenstapens ucöfwande, samr til inrättande af el och LamiLans-Sjukhus eller lbg^arett, dermed instämmer ^ag lil alla delar.
Men at den ril fria meclicamenter för fattige och behöfwande sjuke föresiagne Tumm-» af 5000 N:d, mätte nedsättas til Zooc» R:d., kan jag icke tilstyrka, da jag för min del nogsamt inser, det ock framtiden stall besanna, ar Ven för behofwet blifwer aldeles otjlräckelig.
Jag velar med Högloft Utskotten den öfwertygelse, at Statens närwarande belägenhet fordrar all möjlig hushållning och inskränkning i utgifrerne, men jag tror, Den 29 Mars. e. m. ' 137* tror, at ivid et sa wigtigt föremäl, som det i fräga warande, man mindre borde fasta sig wid besparing af nagra Tusende Riksdaler, an wid det stora och nyttiga som asyftas: mennistolifs bewarande til Statens tjenst.
Utstomns
Betänkande uptager icke det til en Veterinaire - Inrättning föreflagne understöd af ZOOO N.d, För min del tror jag en sadan Inrättning wara högst nödig-
Det är icke okändt, hwad förödelse Bostaps-sjukdomar wid flere tilfällen astadkommir.
Lange hade här saknats en Underwisnings-anstalt i denna wäg; och det war först omkring medlet af förra århundradet, som en Inrättning af Häst-Läkare-Wettenstapen blef påtänkt och sedermera wid 6vmnssium j Skara satt i werksiallighet; jag önffar ar den nu mera matte fortfara, upmuntras och understödjas, men intet genom förlusten af en bjernqvist, dest sista Lärare, förlora all förmåga at widare wara werksam och sprida det nyttiga samt för Landet sä nödwändiga goda: och ehuru äfwen wid Hcaäemien i Lund publiqus underwisning Uti Hästars och andre Boffaps-sjukdomar i sednare ären blifwjt lemnad, hafwa dock, med en gansta dryg kostnad för Staren, stickelige personer mast sändas til Köpenhamn och Wien, der de förtraffeligasteunderwisnings>anstalter i denna wäg, genom Regeringens wisa omsorg, äro pä Statens bekostnad inrättade, för at der inhämta nödige insigker
Efter min tanka stulle det blifwa en d^tionLl-winst och af en hufwudsakelig förman för Landet, om urwag beredes för en framtid, at wid egna Inrättningar kunna tildana ffickeliga ämnen äfwen i denna gren af Lakare-We - IZ72 Den 29 Mars. e. m.
För krovincisl-I^eZici har Herr ?roke§80- len voQor^iasvenfelt föreflagit en Löneförbättring af 2Oo R:d. förhwardera, utom Ven Lön af looN-d., som Ve nu a Stat njuta.
Utskottens Förflag finnes icke Venna Utgift uptagen eller päräknad.
— För min del anser jag en Lön-tilökning för desse Tjensteman wara lika nödig som nyttig, men jag tror likwäl at
Ven kunve inssränkas kil loa N:v. för hwarvera, och som skulle tillhopa utgöra z,7oo R:V.
Pä desse Läkares biträde och argärv kommer utförandet af Förflaget at j betydlig del bero.