Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tillstår, att, när jag bär hör discussionerne örn bara lån och lån af Banken, kan jag knapt afhålla mig ifrån att föreställa mig Rikets Ständer såsom en aimée, hvilken belägrar Banken, och väl slutligen lärer eröfra den.
Herr Munck af Rosenschjöhl:
Till hvad jag förra gången nämnde får jag äran tillägga, alt en enskild odling sällan de första åren af kastar 3 procent af kostnatlen, och detta utgör ännu ett skäl mera, hvarföre räntan icke bör sättas högre än till 2 procent.
För öfrigt är saken så utredd, att jag vördsamt anhåller om proposition.
Jag ber endast få fästa uppmärksamheten på hvad Friherre Boije sist yttrade, och huruvida erfarenheten ådagalagt, att de odlingar, som blifvit påbörjade i och för odlingslånen, i allmänhet varit verkställda med någon uträkning.
I afseende på hvad som blifvit omnämndt rörande öfverproduetion af spanneraål, så medger jag, att denna öfverproduetion icke ledt till någon öfverproduetion af victualievaror; men jag hemställer, huruvida icke öfverproduetionen af spannemål, som föranledt den öfverdrifna bran vinsbränningen, derigenom varit mera skadlig, än gagnelig.
Hans Excellence Herr Grefven och 122 Den 27 November.
LandtMurskalken gjorde proposition till bifall a Utskottets förslag i denna punkt.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt besluta, alt räntan å odlingslån borde, hädanefter såsom hitintills, beräknas endast till 2 procent årligen efter den method, som vidare genom det reglementariska kommer att bestämmas.
Ropades äfven Ja och Nej. Friherre
Jag begär votering derföre, att jag tyckte det ja och nej vägde lika; men jag gör det ogerna, och anhåller att Eders Excellence täcktes förnya den sista propositionen, då ett bestämdare resultat torde vinnas, i hvilket fall jag afstår från voteringen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMurskalken förnyade de af honom nyss framställde tvenne propositioner; men de blefvo båda åter med Ja och Nej hesvarade.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMurskalken förklarade, det han af Ridderskapets och Adelns svar icke kunnat tillförlitligen utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet.
Då ser jag mig olyckligtvis nödsakad, att förnya min anhållan om votering.
Den 2.7 November. 123 Hans Excellence Herr Grefven och 7and.lM.ar ringsproposition
Den, som bifaller, att på sätt BancoUtskottet tillstyrkt, räntan å odlingslån må beräknas till 3 procent årligen, efter den method, som vidare genom det reglementariska kommer att bestämmas, voterar Ja 5 Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses räntan å odlingslån böra, hädanefter såsom hittills, beräknas endast till 2 procent årligen efter den method, sorn vidare genom det reglementariska kommer att bestämmas.
Hvilken Voterings-proposition af Bidderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs, Voteringen börjades klockan ett qvart till 12 f. m., och befunnos vid dess slut klockan 12 på dagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, röster^ ne hafva utfallit, som följer: Ja — 34.
Nej — 68.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Gref ven och 124 Den 27 November.
LandtMarskalken förklarade att Ridderskap pet och Adeln beslutat, det räntan å odlingslån borde hädanefter såsom hittills beräknas endast till 2 procent årligen efter den method, som vidare genom det Regler mentariska kommer att bestämmas.
Angående lånebiträden till vissa Stei-, der och corporationer för anmälda tillfäl-. liga och locala behof.
A) Att återstoden af det för Cal-, mare DomCapitel vid 18/8 års
Riksdag beviljade låne-understöd må med 21,000 R:dr hållas DomCapitlet, enligt dess för totalbeloppet, R:dr 25,000, till Banken afgifna skuldförbindelse, tillhanda.
B) Att Capital-afbetalningarne, som efter hand från och med innevarande år 182g ingått och ingå på Bankens alla ofvan uppräknade låne-biträden till Städer och Corporationer, anses reserverade för de vid denna Riksdag sökta biträden af dylik egenskap, i den mohn de prof vas förtjena bifall, under uttryckligt förbehåll af en för Bankens betryggande fullt nöjaktig säkerhet.
Dessa 2.-ne punkter blefvo livar för sig af Ridderskapet och Adeln bifallne.
Att i främsta rummet må utgå: 1:0 Lånebiträdet af 16,666 R:dr 32 sk, lill reparation af Cal mare Domkyrka; Den 27 November. och dernäst: 2:0 Länet å 12,000 R:dr till Landscrona Stads kyrka; 3:o Lånet å 8,000 R:dr till S:t Pelri kyrka i Malmö; 4:o
Lånet å 3o,ooo högst 33,000 R:dr till Lunds Domkyrka.
Att det ifrågavarande
Lånet för Calmar e
Domkyrkas reparation måtte beviljas mot en ränta af 4 procent, men att 5 procents ränta må för de öfrige bestämmas. Herr Cederschjöld:
Då man inom detta Slånd flere gångor hört omtalas, huru rik Lunds
Domkyrka är, och motionären sjelf icke anför något annat skäl, än svårigheten för kyrkan, att få upp dess utlånta penningar; kan jag icke medgifva det sökta lånet, åtminstone icke att räntan nedsättes under 6 procent.
Då jag tillförene här framställt en motion angående Lunds Domkyrka, grundad på uppgiften om dess stora rikedom, torde det icke vara mig tillständigt, att helt och hållet, förbigå närvarande fråga.
Det står ganska väl tillsammans med denna kyrkas stora rikedom, att kunna vara ingenting mindre än rik på penningar, hvilket kan härleda sig från sjelfva förvaltningen.
Domkyrkan
Den 27 November. med sine flere possessionär är för närvarande likväl i sådant behof af penningar, alt den icke ens kunnat för egna medel uppbygga ett längesedan genom Konungens beslut anbefalld t nytt orgelverk, eller ett nytt Biskopshus, som är nödvändigt för att undgå årliga kostsamma reparationer å det gamla bristfälliga korsverkshuset.
Huruvida ifrågavarande lån bör meddelas till 5 eller 6 procent, vill jag icke bestämma; måhända är Domkyrkan i stånd att betala samma ränta, som den sjelf lar af sina borgenärer.
Likväl befarar jag, att om man nu skulle bestämma 6 procents ränta för detta lån, sådant kunde ge anledning yrka en likadan förhöjning för andra lån, sorn icke böra erlägga denna ränta; hvarföre jag tillstyrker bifall till lånets beviljande mot 5 procent.
Så mycket jag kunnat fatta, äro de öfriga lånesökande i en mera ömmande belägenhet.
Der skola nemligen församlingarne bekosta byggnaden.
Men bär är det kyrkan sjelf, som har tillräckliga medel, och blott är i förlägenhet att få upp dem för ögonblicket.
Jag kan åtminstone icke inse, hvarföre man skall lemna Lunds Domkyrka lån mot t procents lägre ränta, än hon sjelf erhåller för sina utstående kapitaler.
Det torde vara tid, att en gång upphöra med att gifva presenter onödigtvis.
Jag förenar mig i Herr Cederschjöld® åsigt i afseende på Lunds Domkyrka; men tror, alt förhållandet är enahanda äfven med de öfriga sökande, utom Calmar.
Jag får fästa uppmärksamheten derpå, att så länge den allmänna räntefoten är 6 procent, utgör all nedsättning derunder en verklig skänk, och så länge hvar» je församling är skyldig att hygga sin kyrka, finner jag icke, hvarföre Staten skall åtaga sig denna skyldighet.
Det skulle blifva oändligt få, hvilka icke kunde anföra samma skäl för låns erhållande, som Malmö och Landscrona.
Dessa församlingar hafva vackra kyrkor, det är sanni; men en stor del församlingar hafva fula kyrkor, och de skulle således hafva större anspråk på biträde af Staten.
För öfrigt behöfves icke något mera tydligt exempel på de gränslösa fordringar, som orterna uppgöra på Statens biträde, än att man vid början af denna Riksdag fick höra jemmer från en Stad för det Regementets musikcorps var förlagd derstädes; och nu får man höra samma jemmer från en annan Stad, derför att ett Regementes fältmusik blifvit derifrån borttagen.
Jag anhåller derföre om proposition derpå, att alla de lånesökande kyrkorna, utom Calmar, måtte betala 6 procent.
För denna Domkyrka kan åtminstone vara något skäl till nedsättning.
Då här talas om Skånska Stadskyrkor, utber jag mig få be - Den 27 November. gagna detta tillfälle att nämna, det jag snarare skolat önska, att.
Staden Christianstad, om inga andra medel funnos, hegart några hundrade R:drs understöd, för att kunna omsider fullända den fogstrykning på tornet, som icke medhunnits under Danska Regeringens tid.
Friherre Sprengtporten > Jaeob Wilhelm:
Jag vill icke utlåta mig om behofvet af lån för de ifrågavarande kyrkorna; men såsom grundsatts anser jag orätt, att Banken skall utlåna sina penningar till 6 procents ränta, så vida man önskar nedsättning af den allmänna räntan; och jag tillstyrker således bifall å Utskottets förslag.
Herr von Troil: Lika med Friherre Sprengtporten skulle jag önska räntefoten i allmänhet nedsatt, och hoppas, att det framdeles måtte kunna ske genom stigande Capitaltillgång; men jag tror det icke kunna till vägabringas derigenom, att Banken bortskänker en del af Bancovinsten.
Jag kan icke förmoda, att en nedsättning i räntan kan uppkomma förr, än vid en så stor tillgång på capitaler, att den ena capitalisten bjuder under den andra.
Jemte det jag förenar mig med Friherre Sprengtporten, uther jag mig blott få göra den lilla anmärkning, att
Bevillnings-afdrag äger rum för alla enskildta lån, Den 27 November. 129 Jan, men icke för Bankens, oell detta är ett skäl till, hvarföre räntan icke bör bestämmas till högre än 5 procent.
Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets ofyanberörde förslag.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Éoccellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll Utskottets förslag, med den förändring, att, på sätt Herr Cederschjöld föreslagit, räntan för lånet till Lunds
Domkyrka bestämdes till 6 procent årligen.
Ropades afven Ja och Nej. Halis Excellence hemställde ytterligare, om Ridderskapet och Adeln fann för godt bifalla Utskottets förslag, med den förändring , att, på sätt Herr von Troil tillstyrkt, räntan för alla de ifrågavarande lånen, med undantag af det till Calmare Domkyrka, må bestämmas till 6 procent årligen.
Ropades likaledes
Ja och Nej. Herr Rosenblad:
Jag hemställer till den majoritet, som fattade det beslut, att a procents ranta skall erläggas för odlingslån, hurti dermed sammanstämmer, att taga 6 procent för andra lån, som äro mycket bättre.
Det skulle ju se ut, som de förre lånesökandes 5i H. 9 i3o Den 27 November. intresse ägt representanter härstädes, och de sednares deremot enskilde motståndare» Således tror jag det Ridderskapets och Adelns värdighet, att icke vara för mycket i neon* seqvent i sina beslut, fordrar, att ålmin* stone icke partiell uppsätta räntan.
Herr Ceder schjöld:
Jag för min del har icke på mitt sam vele att hafva tillstyrkt nå* got lån emot 2 procent; men till försvar för dessa lån kan åtminstone anföras, att den inrättningen åsyftar en uppmuntran till ökad produetion.
Men »ned de iiu ifrågavarande lånen är förhållandet helt annorlunda.
Jag begagnar detta tillfälle att förklara, det jag anser som en helig pligt för Lagstiftaren, att icke locka folk att taga lån i onytta.
Lagstiftaren hör icke af Lån-inrättningar göra, om jag så får säga, nya kunskapsträd på godt och ondt.
Jag vill särskilt näm* lia, i afseende på lån till Landscrona stad, att anledningen till dess lånehehof härleder sig från ett quasi våld af Staten, då den ville å nyo göra Landscrona till fästning, samt i anledning deraf bröt ned den gamla Kyrkan, och förbant sig bygga en ny.
Detta har icke helt och hållet blifvit uppfyldt, utan ehuru Landscrona stad i stället för en gammal säker kyrka, fått en ny osäker, bar Församlingen måst vidkännas en oändlig mängd omkostnader; och det vore då så Den 27 November. mycket mera obilligt, om man ville höja räntan tiil den största gångbara.
Jag tror icke, att det kan blifva fråga om uppmuntringar till lån, derföre att man meddelar sådana till publika byggnader.
Om man icke vill, att de skola förfalla, och bära stämpel af den lid, sorn nekade lånet, så kan något afslag icke komma i fråga.
Om räntan fa stställes till 6 procent, skulle det oskick inträffa, att Banken fritoge sig från erläggande af Bevillningsafdrag, hvilket icke äger rum vid mindre än 6 procents ränta..
Hans Excellence Herr Grefven och BandtMar skalken framställde å nyo proposition till bifall å Utskottets ofvan berörde förslag.
I anledning hvaraf Hans Excellence. förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, Ridderskapet och Adeln således bifallit propositionen.
Att beta
In ingsgru n derna böra blifva sådana, sorn för Bankens, mot vilkor af återbetalning i sedlar, utestående fastighetslån ä 4 och $ procent äro gällande.
Att frågan rörande låneunderstöd för Bunäs Stifts Presterskap i och för ersätt5i H. 9* i31 Den 27 November. ningar vid tillträden af med öfverbyggnad besvärade Prestgårdar voro af för mycket enskild och inskränkt art att blifva föremål för låne-anslag från Rikets Ständers Bank.
Uppå gjorde framställningar, blefvo dessa tvenne punkter, hvar för sig, af Ridderskapet och Adeln bifallne.
Upplästes till justering och godkändes ett ProtocollsUtdrag för denna dag, angående de af Ridderskapet och Adeln beslutade inbjudningar till de öfrige RiksStånden att förena sig i de beslut Ridderskapet och Adeln fattat i afseende på lån å Vågeffecter; rättigheten att med Bancosedlar betala de så kallade Silfverlånen; samt dessa låns ytterligare fortfarande.
Angående Bankens till utlåning i Discontväg anslaghe fonder. a) Länefondernes f Ördelning.
Att 8 millioner RiksdaPerj såsom fond för lån på namn-säkerhet vid BancoDiscontenj Götheborgs LåneContoir och Malmö
LåneContoir tillhopa j fortfarande må bibehållasj enligt samma fördelning dem emellan, som hittills varit iakttagen.
Uppå gjord framställning, blef Utskottets Utlåtande i denna del af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Att, beträffande de 5 oo,000 R:dr, som Den 27 November. 13 B i BancoDisconten varit af satte för län pä Adier och Documenter , Utskottet kommer att yttra sig längre fram, då angående sådan belåning i öfrigt förekommer.
Ridderskapet och Adela ansåg denna punkt icke erfordra någon åtgärd.
Att frågan _, om TVermelands förflyttning från Stockholm till Götheborgs
Distr ict j numera må förfalla.
Utskottet ansett sig böra afstyrka den yrkade fördelningen af Discontfonderne j särskilt för Landtbrukare och särskilt för öfrige Medborgareclasser.
Uppå särskildt gjorde framställningar, blefvo dessa tvenne punkter, hvar för sig, af Ridderskapet och Adeln bifpllne.
Vigten af det ämne, hvartill vi nu komma, och olikheten i opinionerna om detsamma, föranlåta mig göra den framställning, om vi icke för närvarande böra stadna, för att i nästa plenum fortsätta.
Herr Hjerta _, Gustaf: Jag vill ej yttra något angående Herr Rosenblads sista framställning, utan öfverlemnar den till Herr Grefven och LandtMarskalken, ehuru jag anser det ganska vigtigt, att få Bankens lånerörelse snart afgjord.
Jag vill blott fästa uppmärksamheten å de svårigheter, som uppkomma vid afgörandet af nästföljande *34 Den 27 November. punkt, innan åtskilliga andra beslut blifvit fattade angående upplåningsrörelsen, samt Herr Lefrens med fleres förslag.
Jag hvarken tror, att maximum af utlåningsbeloppet kan bestämmas, då man ej vet, hurudan fonden för rörelsen blir, eller ser, burn den vigtiga frågan om varubelåningen skall kunna nppgoras, innan upplåningen ännu är bestämd.
Jag underställer derföre Piidderskapet och Adeln, huruvida någon annan del af frågan kan afgöras, än att maximum af hvarje
Disconllån må blifva såsom hitintills 6000
R:dr med nuvarande fond.
Jag anser Ridderskapet och Adelli böra uppskjuta alt besluta öfver det öfriga, intilldess upplåningsrörelsen blifvit afgjord.
Jag tror rättast och bäst vara, att följa den ordning Utskottet iakttagit.
Men då den punkt, sorn följaktligen nu skulle förekomma, angår vurubelåning, och meningarne derom troligen äro mycket delade, så att öfverläggningen blifver nog långvarig, innan den förmodade voteringen kan för sig gå, instämmer jag uti Herr Rosenblads anhållan om uppskof.
En god del af aftonen torde eljest åtgå, innan voteringen slutas.
Jemte det jag förnyar min redan gjorde hemställan, får jag, i afseende på Herr Hjertås förslag, som gick ut på uppskjutandet ännu längre af denna Deri 'ij November. i35 fråga, nämna, att Discontrörelsen icke «:iger den lingaste gemenskap med Herr Lefrens eller Prosten Forsslinds eller Riksdagsmannen Bergmans slägtskapsägande motioner.
Enligt kvad mig är bekant, har inom BorgareStåudet äfven en sådan motion blifvit väckt, men der blifvit nekad remiss, Enär således Herr Lefrens och de med hans motion beslägtade motioner, ej äga någon gemenskap med nästkommande punkt, anser jag, ehuru myqket benägen att låta andras åsigter göra sig gällande, likväl denna punkt icke böra hvila så länge, intill dess berörde frågor blifvit afgjord;!.
Jag anser frågan om varubelåning böra hvila, intill dess det blifvit afgjordt, hvilka tillgångar vi äga, och jag förmodar sålunda, att vi snart kunna komma ifrån nästföljande punkt, ty jag tror icke, alt någon lärer tillstyrka varubelåning, om det skall ske på Discontfonden.
Men örn deremot någon annan fond finnes, sä anser jag en HandelsDiscont lämpligare pä varor än på namn.
Jag får derföre anhålla, alt Herr Grefven och LandtMarskalken af följande punkt täcktes föredraga endast maximibeloppet, samt uppskjuta varubelåningen, intill dess UpplåningsRetänkancjet förevarit.
Jag finnér de frågor, som följa, ej äga minsta sammanhang med Herr Den 27 K o ve 111 ber.
Lefrens motion, sorn endast angår Fastighetslån.
Lika med Herr Hjerta förmodar jag, att ingen lärer decretera varubelåning, om den skall utgå från nu varande
Discontfond 8 millioner, ty då skulle den allmänna crediten ganska mycket rubbas.
Om vi derföre bifalla Utskottets Utlåtande: att utaf den jon d, stor 8 millioner R:dr, som hittills fått användas såsom län mot namnsäkerhet och borgen samt funnits för behof vet otillräcklig , ej något må anordnas för utlåningar på magazinerade handels-, varor; så ser jag intet hinder för en HandelsDiseonts inrättande, i fall medel framdeles skulle förefinnas.
För öfrigt öfverleranar jag till Herr Grefven och LandtMarskalken, att föredraga detta ärende nu eller i nästa Plenum, allt såsom Herr Grefven och LandlMargkalken sjelf finner lämpligast.
Jag ämnar för min del icke eller bevilja varubelåning?
men som jag (rodde, att mina grannar skulle vara af andra tänkesätt, och tiden var så långt liden, önskade jag, att frågan för i dag måtte få hvila.
Om mina grannar med flere värda Ledamöter vilja bifalla UtskoLtets Utlåtande, kan saken snart vara slut, och då har jag ingen ting emot, att den genast företages. b) Utlåningsgrunderne.
Att utaf den fondj stor 8 millioner
Riksdaler, som hittills fått användas såsom Lån mot namnsäkerhet och borgen, samt funnits för behofvet otillräcklig, ej något må anordnas för utlåningar på magazinerade handelsvaror.
Ridderskapet och Adeln fann, uppå. gjord proposition, för godt gilla Utskottets Utlåtande i denna de].
Att icke eller för låns meddelande på ritorr säd i magaziner inom Stapelstäderne, någon tillgäng kan sökas uti den fond af S millioner Riksdaler, som nu är i fråga.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å BancoUtskottets yttrande i denna punkt.
Att 6000 R:dr, efter enahanda beräkning som hittills j må såsom högsta Lånebelopp bibehållas , och att minimi-beloppet må utsättas sålunda, att i nytt lån må kunna sökas och. beviljas ända till och med 7 00 R:dr.
Jag tillstyr-? ker bifall å Utskottets första Betänkande i denna del, eller att minimi-summan må utsättas till 2Öo R:dr.
Likasom förra gången, då denna fråga förevar, får jag upplysa, att ganska betydliga delar af Discontfondeu 138 Den 27 November. utgå till lån, som primitift äro under a5a R:dr.
Det sätt, hvarpå allmänheten blifvit inlockad i Disconten, har visserligen vållat dessa små lån; men äfven många tjenstemän finnas, som taga sådana lån, och som göra afhetalningar till större belopp, än som föreskrifvit är, Jag tror, att en rubbning i delta afseende skulle vara af ganska menligt inflytande för denna rörelse.
Hittills bafva till och med lån fått beviljas på 5o R.*dr, Dessa lån erfordra visserligen mera i omkostnader, än den ringa summans erhållande kan ersätta; men att upphöja minimi-summan till 2Öo R:dr, afstyrker jag, enär en sjettedel af de utgående lånens antal understiger a5o R:dr.
Jag anhåller, om bifall å Utskottets senare Utlåtande.
Jag förenar mig med den sista värde talaren, och tror, att mången, som tillfälligtvis kommit i förlägenhet, kan hjelpas med en mindre summa, och ej bör betagas möjligheten att få låna till exempel 100
R:dr, En högre miliimisumma skulle vara skadlig för många lånesökande, heldst de antingen kunde vara ur stånd att skaffa nöjaktig säkerhet för den, eller ock nödgas låna mer än de verkligen behöfde.
Ehuru jag visserligen misströstar, att de små steg BancoUlskoU
Dc ii 27 November. ten gjort till införande af en bättre ordning, skola lyckas, helst efter exemplet af denna förmiddags votering, skall jag dock göra mitt yttersta bemödande vid denna punkt, att få minimisumman faststäld till a5o R:dr.
Herr Hjerta bar nämnt, alt en sjettedel af
Discontlånen understigit 25o R:dr; detta är visserligen möjligt, men icke bar af bela Lånefonden en sjettedel varit utlånad i så små lån.
Dessutom bör man ihågkomma, att de lån, som sluteligen gått ned till 100 eller 200 R:dr, prim i tift varit 5oo å 1000 R:dr, Jag hemställer, om Postporto, Domarens vederbäflighets-påskrift, Commissions-arfvode, m. m. två gånger om året icke skall uppgå till 10 procent, och till och med derutöfver.
Om för en eller annan gång lånet är af den vigt, att det ersätter dessa kostnader, är detta visserligen icke förhållandet med största delen, enär de, som taga lån under 25a R:dr, vanligen äro just de, som minst se på följderna deraf.
Jag hemställer, om det är Allmogens fördel, att lockas in i Disconterna.
Jag tror, att den fattigaste delen, t. ex. Åttings-bönderne eller Torparne ej höra dragas in i Disconterna, emedan enda vinsten deraf stadnar hos DiscontCommissionairerna och Häradshöfdingarne.
Jag anhåller om bifall å hvad Utskottet föreslagit i sitt första Betänkande, men skall dock icke begära votering derom.
Jag är fullständigt förekommen af den siste talaren, och har intet annat alt tillägga, än att jag tror, det den fattigare delen af Stockholms Stad och dess omgifningar endast begagna denna Assistancelnrättning, att i Disconten låna så små summor, och borttaga tillgångarne för öfriga lånesökande, åt hvilka Disconten är ämnad.
Jag anhåller om bifall å Utskottets första Betänkande.
Jag vill endast upplysa, att beloppet af de summor, som.
Allmogen upplånar, rättar sig efter localförhållanderne.
I Östergöthland, Uppland och Westmanland lånas sällan under 400 R:dr.
DalAllmogen åter lånar sällan öfver 200.
Detta beror på storleken af deras hemman.
I den senare Provinsen må ej utlösning af arffallna hemmansdelar hindras, om ej, såsom förr tillgick, den ena arfvingen skall tvingas att taga ett hus, den andra ett annat hus, 0. s. v., för att förflyttas till fäbodar.
Det går i allmänhet ganska ordentligt till med dessa lån; personer finnas, som ikläda sig ansvarsförbindelse, och få exempel gifvas, att någon kommit på lagsökningslistan.
Enahanda är förhållandet med Malmöhus Län; och, om jag påminner mig rätt, äfven med Christianstads Län, emedan hemmans-lotterne der äfven äro små, och lånen der göras, för att befordra arfskifte!!.
Om man nu Den 27
No ve m beri beslutar, att minimisumman skall blifva 25o R:dr, så vore hela DalAllmogens fördel af Disconten afskuren.
Jag anhåller om bifall till det senare Utlåtandet Friherre Boye’.
Efter de upplysningar, hvilka här blifvit afgifna af Grefve von Schwerin och Herr Hjerta om mängden af de smärre lån, som tagas, tvekar jag ej att begära, det minimisumman måtte blifva bibehållen vid hvad den hitintills varit.
Jag kan ej betrakta den fattigare Allmänhetens uteslutande ifrån Disconten annorlunda, än såsom dess indirecta hänvisande till procentare.
Följden skulle blifva, att dessa i Stockholm logo lån på t. ex, 1000 R:dr, och utlånte dem i t. ex. 5 eller 10 smärre lån, hvarföre de låto ganska hederligt betala sig.
Jag vet ej, hvarföre icke den fattiga skall hafva lika rätt till Disconten, som den rikare.
Jag anhåller om bifall å Utskottets senare Utlåtande.