Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man måste således jämväl föreskrifva, att den, som inbetalar penningar, ej må af Kamereraren fordra InterimsQvittence derå, utan afvakta qvittencets utlårdande af Directionen, samt att Kamereraren strängeligen förbjudes, att utfärda något InterimsQvittence, I slutet af §:n nåmnes, det anmälan till Protocollet skall ske om de penningar, som inkommit; det torde vara nödigt att utsätta, huru en sådan anmälan skall ske; om det är tillräckligt, att Kamereraren uppvisar den af honom förde CassdRåkning, eller om han skall åläggas den dubbla skyldighet^, att skrifteli^ gen uppgifva inbetalningarne.
En blott nmntelig anmälan till protocollet skulle, om den der ej bief rått fattad, sätta Kamereraren i mycket bryderi, U<i 6 §, är föreslaget, att en gemensam BancoRåkning skall föras för Riddarhusets Fonder, samt en för Wadstena Stiftet.
För min del hyser jag den fullkomliga öfvertygelse, «tt, om man våger å ena sidan fördelgrne af Pen 2 Junii, denna inrättning, och å den andra de flere o* lägenheter, som deraf skola uppstå, skall man finna, att de sednare öfverväga de förra, och att säkerheten för Cassan derigenom icke år i någon nion ökad, så långe Kamererare och Cassörsbefatiningarne ej åro ifrån hvarannan skilj— de, hvilket jag för min del anser vara den en* da utväg, hvarigenom en verkelig controll kati vinnas; men då jag i detta afseende vördar Högloflige RiddarhusUtskottets högre upplysning, uther jag mig likväl, att vördsamt lå erinra nödvändigheten deraf, att något stadgande meddelas, huru förhållas skall vid Pensioners och Gatificationers anordnande af de under Riddarhuset hörande mindre Cassör; om de alltid få fullt ut anordna.?, utan afseende derpå, om tillgång finnes af samma Fond eller ej; eller orri Pensionärer skola afvakta Piåntornes inbetalande, de samma då i Banken insättas, för att följande dagen åter utassigneras
Saknaden af en föreskrift i detta ämne skall ofta sätta Directionen i tveksamhet, huru den skall förhålla sig.
Dessutom anhåller jag vördsamt, att fä upplysa, att, då en serskild
RancoRåkning hittills varit förd öfver uppbörden af Capitationsafgifterne, hvilken Räkning år af en särdeles vidlyftighet, skulle det visserligen leda till ännu mera intrasslande af Uppbördsverket, om denna Räkning skulle upphöra, och Medlen insättas på den gemensamma Räkningen, Likaledes åger Grefliga Schefferska Stiftningen en egen BancoRåkning, till hvars upphörande någon anledning ej torde finnas.
Den 2 Junti* 43 Föreskriften i afseende på utbetalningarne
Synes föi utsätta, att för hvarje Post en serskild Assignation å Bank'n skulle utfärd is.
Detta kommer att utgöra ett mångdubbelt arbete och en ofantlig vidlyftighet.
Få åter, såsom hittills, alla på en gång anordnade utbetalningar gemensamt utassigneras, kan aldrig några Assignationer vara hos Kamereraren qvarliggande.
Att utfärda Assignationer, hvilka ej skulle i Råkenskaperne afföra* förr, ån de utgåfvos, skulle kunna leda till de betänkligaste följder.
I öfrigt förekomma i denna §. orden:
UtgiftsMede!
Boken och BancoBoken, hvar* af betydelsen närmare torde böra bestämmas; äfvensom ordasättet, af vederbörande Uppbördsman qvitlerad till Uppbörd torde böra jredigeras. il §. innehåller, det
Directionen skall föranstalta, att RiddarhusCanlzliet och KamererareContoiret alla Söknedagar i veckan på viss utsatt och anslagen tid finnas öppna och tillgängliga.
Enär Kamereraren icke åger någon person sig tili biträde, kan ingen annan ån han fullgöra skyldigheten att håda Contoiret öppet, och af det föreslagne stadgandet skall det blifva en ovillkorlig följd, att
Kimereraren ej skulle kunna le.frida någon annan tjenst af synnerlig omfattning.
Jag vågar likväl till Höglofliga Ridderskapet och Adeln hemställa, om det. med afseende å Kamererare-befattningens beskaffenhet, kan anses rättvist, att meddela en sådan föreskrift, i synnerhet då Högloflige Ridderskapet och Adela benäget tjliåtit sin Se - 44 Den 2 Junii, ereterare, att innehafva annan tjenst.
Hitintills har ingen föreskrift i detta afseende funnits, och för min del åger jag ingen kännedom, det någon olågenhet derigenom inträffat, I afseende på i4 §, får jag vördsamt erinra, att hitintills uti Maji månad verkstälts utnämnande af dem, hvilka åro i tour, att erhålla lediga Pensioner af Wadstena Adeliga Jungfrustift, hvarom Kungörelse mfårdas, på det de uti November
Månad må kunna anmäla sig till Pensioners utbekommande; att derefter
Directionen ej ingår i pröfning om antalet af P^nsionerne; att man it ke åger rättighet att affordra Pensionan erne qvittence å deras penningar förr, än de undfå de samma, och om äfven, i följd af den vidtagna anstalten, att Pensionairerne genom Ivamereraren erhålla sina Pensioner sig tillsände, då de till honom inskicka sina Qvittencer, flere Qvittencer vid Pensionernes anordnande kunna vara att tillgå, år detta likväl helt och hållet frivilligt å Pensionairernes sida, och har tillkommit genora Kamererarens frivilliga erbjudande , för att lätta Pensionairernes omsorger, och befria dem från det dryga Commissionairsarf vodet, sora de eljest ofta måst betala.
Anstalten att ej på en gång anordna alla Pensionerne, leder, efter min öfvertygelse, mera till Cassans osäkerhet, ån till dess gagn; då möjligheten af samma Pensioners anordnande 2:ne gånger derigenom upp. kommer.
I sammanhang härmed vågar jag fästa upp^ Den 2 Junii, 45 ffiårksamheten å nödvändigheten deraf, att en föreskrift ineddelas, huru förhållas börj när en till Pension Uppförd StiftsFröken ej anmäler sig till Pensionens uttagande, samt man ej åger någon visshet, huruvida hon är gift eller död; huru och i hvad ordning kungörelse härom bör ske, samt vid hvad tid Pensionert må kunna anses ledig.
Genom blott en bokstaflig efterlefnad af hvad den lörelsagne Instructionen nu innehåller, skulle det Jattligen hända, att Pen. sionsrUm i flere år stå ledige, utan att sådant af Räkenskaperne eller annorledes kan tnårkas, och detta torde ej vara rättvist mot dem, sorn eljest voro berättigade till Pensions erhållande.
Vid 18 §. får jag ödmjukast upplysa, att Kamereraren hitintills i Maji Månad aflåmnnt Förteckning öfver de Inteckningar, som under det påföljande året böra förnyas, och torde det vara nödigt, att bibehålla denna Termin, emedan en Inteckning kan vara Utlupen i början af Januarii Månad, och förnyandet således böra ske i December föregående året, för att ej komma på sista stunden, hvarigenom förluster möjligen kunna vållas.
Afven torde det vara nödigt, att bestämma, huruvida under skuldebref, som skola förnyas, äfven böra förstås de vid Wadstena Stiftet varande Reverser för Inskrifningspenningar, samt huru dervid bör tillgå, Genom de hitintills gällande föreskrifter har den, som för sådane Inskrifningspenningar ordentligen erlagt Räntan, Varit fri från skyldigheten att erlägga kapitalet: har således ej kunnat lagsöka* derföre, och lagsökning torde lik» 46 Dm 2 Junii. vå! vara det enda tvångsmedel man åger för att förmå en Gäldenär, att lämna ny skuldse-; del, om han ej godvilligt vill beqväma sig dertill.
Vid 21 §. får jag likaledes vördsamt er« indra, att uppgiften å afgångne Pensionairer hitintills skett uti Maji månad.
Då 18 §. ålägger Kamererare!}, att uti Januarii och Julii månader hvarje år afgifva Förteckning å obetaldta Intressen, innehåller deremot 24 §., att i månad efter det Rintsn förfallit och ej blifvit betald, anmälan hos Directionen bör ske.
Endera af dessa föreskrifter torde vara öfverflödig, H rr Rothlieb, Carl Fredric:
Vid 1809 och i8to årens Riksdag förevar äfven fråga9 angående icke allenast frånkännande af Riddar husSecr eter arens utan äfven de öfrige Tjenstemännens vid Riddarhuset Riksdagsmannarätt; en fråga, hvilken likasom nu koni från då varande RiddarhusUtskottet.
Uppå flerp af mig anförde skäl, behagade Ridderskspet och Adeln afslå Utskottets Förslag i detta afseende, ochRiddarhusSecreteraren äfvensom öfrige Tjenstemän förblefvo vid deras medfödda Representationsråttighet, en rättighet. som endast, på vissa uti Lagarne föreskrifna sått, k n deni trånkånnas; en rättighet, so u alla framfarna Ridd n husSecreterare, ifrån den första, som hette Ridder." husen, opåtalt utöfvat.
Grefve Spens har uti dess inom Utskottet yttrade särskilta mening s.å
Den 2 Junii, utförligt och grundligt visat obilligheten och o* lämpligheten af att beröfva RiddarhusSecreteraren ifrågavarande rättighet, att dervid icke kan vara något att tillägga, och kan jag det så mycket mindre, som Grefven, ehuru omständligare, hufvudsakligen grundat sin öfvertygelse på samma skål, hvilka af mig anfördes år 180g, Jag får således helt och hållet instämma uti Herr Grefve Spens’s i Utskottet afgifne särskilta anförande uti ämnet: men dock tillägga, att jag tror Ridderskapet och Adeln skulle lämpligen kunna föreskrifva, att deas Secreterare ej må kunna väljas till Ledamot i Utskott eller till Elector, ett vilkor, som erfarenheten vid sista Riksdagar kanske gifver Ridderskapet och Adeln anledning att bestämma för dess Secreterare ; men detta år ock den enda inskränkning, som, enligt min tanka, bör kunna göras uti en Adelsmans förnämsta och numera enda prerogativ.
Den personliga vänskap jag hyser för nu varande Riddarhussekreterare, och den öfvertygelse jag har, att hvarje rättighet för honom personligen icke skulle kunna annorledes ån berömligen begagnas, bör likväl ej tillbakahålla den tanka jag har i saken, som år att ett verks, ett
Stånds betjening aldrig bör tillika vara Ledamöter deraf.
ProtocoIIsföranden bör stå emellan alla meningar, men sjelf tillhöra ingen; och fördel ta ändamål bör han icke heller vara Ledamot, i hvilket kall det åter vore en skyldighet för honom, att sjelf tillhöra någon, Det år sannt,' 4S Den 2 Junii. att Riddarhusbetjeningen varit tillika röstägande Ledamöter; men tilläfventyrs har, i någon förfluten tid , olågenheten deraf också varit förmårkt.
Jag kånner att nuvarande RiddarhusSecreterare vid tjenstgöringens tillträdande icke begagnat sin representationsråttighet > såsom Ledamot; och det år mig en tillfredsställelse, att få sätta denna handling i den vackra dagen, sorn den. efter min tanka, förtjenar.
Jag tillstyrker alltså fastställelse å denna del af Betänkandet.
Uppå derefter af Ilans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition blef RiddarhusUtskottets Memorial, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Företogs till pröfning Allmänna Besvärs; och EkonomieUtskottets den 22 sistlidne
M ji afgifne, samt den 5o i samma månad på bordet lägde, Utlåtande, i anledning af gjorde Anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande medlen till öfverflödets hämmande, samt yrkadt förbud mot yppighetsvarörs nyttjande och förbrukning med mera.
Herr af Brinckman, Gustaf'.
Af HÖgloflige Besvärs - och OeconomieUtskottets nu upplåste yttrande, öfver de mot dess första Betänkande (tålde anmärkningar, finner jag dessa Den 2 Junii. ^9 dessa anmärkningar på intet sätt vederläggde, i afsfeénde på det föreslagne förbudet mot sådane varors förbrukning, som icke åro till införsel tiliåtne, Jag år tvärtom åqnu öfvertygad, att controllen deröfver, i hvad den år möjlig, icke kan handhafva», utan ätt i det mindsta förnärma Medborgares lugn ; och jag anser äfven alla projecter till öfverflödsförordningar, nu som i förra tider, endast leda till chicaner af alla slag , och till försvagande af den verkställande megtens kraft.
Endast då Opinionen påkallar eller går i bredd med en sådan författning, kan den blifva nyttig, på sått Utskottet också i dess första Betänkande sig utlåtit.
Men denna tid år ännu icke inne.
Vål har Opinionen om öfverflödets skadlighet af Kongl. Majrts deremot utfärdade
Nådiga varning blifvit grundlagd, och på sina ställen ajort stora framsteg, hvilka allt mera skola utbreda sig, men den har icke kommit till den stadga, att den uthärdar en Tvångslag, hvilken, elter mitt begrepp, långt ifrån att verka till sitt ändamål, fast lielldre skulle åstadkomma motvilja och bereda afvikelser.
.Af dessa anledningar yrkar jag afslag å Economie-Utskottets
Betänkande i hvad det innefattar dels förbud mot bruket af sådane öfverflödsvaror, hvilka icke åro till införsel tiliåtne, dels hemställning om en författning mot yppighet och öfverflöd.
Hvaremot det vid de öfrige af Utskottet framställde och till en del rättade ämnen torde kunna förblifva.
B I.
Afd, 4.
St Den a Junii.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla EkonomieUtskottets Utlåtande, med undantag af hvad Utskottet föreslagit, dels angående förbud emot bruket af sådane Öfverflödsvaror, hvilka icke äro till införsel tillåtne, samt dels angående en Författning emot yppighet och öfverflöd.
Då nu å nyo föredrogos Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 22 sistlidne Maji afgifne, samt den 5o i samma
Månad på bordet lagde, 2:ne Utlåtanden, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte betånkanden: 1:0 Rörande inskränkning i Exclusiva Pri. yilegiers meddelande ; 2:0
Om inrättandet af en BesparingsBank till förmån för fattige Arbetare; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betankanden redan blifvit af Ridderskapet och Adrin bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till Handlingarne.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 28 sistlidne Maji aflåtne, samt den 5o Den 2 Junii. i samma månad på bordet lagde, Memorial med öfverlåmnande af det yttrande Bankens utsedsedde Revisor, vid nyligen förrättad Revision öfver Götha CanalVerk afgifvit; såsom grund och vägledning för bedömande af den fråga, huruvida det återstående arbetet vid berörde
Verk kan utföras med de medel, som dertill blifvit beräknade, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial endast borde låggas till Handlingarne.
Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärsoch EkonomieUtskottets den 22 sistlidne Maji aflåtne, samt den 3o i samma månad på bordet lagde, Memorial, i anledning uf de hos Ridderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, rörande väckt motion om frihet för Landtmannen, att mot låg eller ingen tull få exportera sina producter, fann Ridderskapet och Adelil för godt, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af de öfrige trenne Respective RiksStånden bifallit, dervid nu mera låta bero.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den 28 sistlidne Maji afgifne, samt den 5o i samma månad på bordet lagde, Utlåtande angående RiksStåndens Protocoll, samt Bihanget dertill vid sista Riksdag.
Ssj 5a Den 2 Junii, dan genom detta StatsUtskottets nu upplåste Betänkande all misstanka om oordentligheten af min befattning, i egenskap af Secreterare vid ExpeditionsUtskottet år 1815, med tryckningen af Bihanget till RiksStåndens Protocoll, blifvit undanröjd, har jag icke något emot, att ifrågavarande Betänkande vinner Högloflige Ridderskapets och Adelns bifall.
Jag önskar tvertora, att
RiksgäldsContoiret snart måtte komma i tillstånd, att emottaga och granska min redogörelse för att vederlägga de anmärkningar, som i ett af de Respective RiksSsånden om riktigheten deraf blifvit framkastade.
Hvad åter beträffar utdelningen af Exemplaren, så får jag för min del tillstyrka bifall till hvad sorn derom är föreslagit, endast med det tillägg, att äfven hvarje publikt EmbetsVerk i Riket må undfå ett.
Exemplar af Bihanget, hvilket skulle för dera medi öra nytta, då de i flere allmänna frågor kunde derigenom kem na i till. fälle, att consultera Utskottens Betänkanden , och Riksens Sländers deröfver lättade beslut* Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att StatsUtskottets Utlåtande måtte gillas, med tillägg., att ett Exemplar af Bihanget borde utdelas till hvarje publikt EmbetsVeik i Riket.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- oeh EkonoiniöUtskottets den 4 sistlid - Den 2 Juniit ne Mars sfgifne, samt den i sistlidne April på bordet lagde Betänkande, angående yrkade rättelser och förändringar uti författningarne rörande skogarne i Riket, blef samma Betånkanj de af Ridderskapet och Adela bifallit.
Då nu å nyo föredrogs StatsUtskottets den l5 sistlidne April afgifne, samt den 18 i saulina månad på bordet lagde, Utlåtande, angående tillökt antal Löner för JustitioeRevisionsExpeditionen, fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial nu mera borde luggas till Htsndlingarne.
Hans Excellence Herr Grefven och handt* Marskalken, hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att pröfning af Stats- och BancoUtskottens den 25 sistlidne April afgifne, samt den 2 derpå följande Maji pä bordet lagde, Utlåtande öfver de hos samtlige RiksStånden gjorde anmärkningar vid Utskottens den 3 sistlidne Mars meddeldte Belånkande, rörande utredningen af Götha CanalBolags- Malmö- och Götheborgs Disconter, nu finge fortsättas.
I följd hvaraf, och då första punkten i Utskottens Betänkande redan blifvit den 3® 5 4 Den 2 Juni i, sistlidne Maji afgjord, s:dra punkten nu lill pröfning företogs, så lydande: 2:o
Innom Fem års tid, att räkna från den dug, dd, efter föregången Kungörelse, Utredningen kan taga sin början, böra Götha CanalBolags- samt Malmö Discontlnrättningars utestående lån vara i behörig ordning infordrade, Friherre JVrangel, Henning'.
Jag hade vid detta tillfälle tänkt anhålla om ett tillägg, nemligen, att en del af de nu varande skulderne i Disconterne skulle få förvandlas till stående
Lån, hvarå räntan äfvensom afbetalningarne i silfver borde utgå, för att öka Bankens Silfver; fond, men jag vill ej nu uppehålla med detta ämne, utan önskar blott, att framdeles vid financefrågans afgörande få hafva min talan derom öppen.
Innan man bestämmer tiden, då alla gåldenårer till FiiialDis; conterne böra hafva deras skulld inbetalt, är man skyldig att väl eftersinna, hvad i den delen blir dem möjligt, eller icke , på det att La. gen ej må komma i absolut strid med förmågan hos de lydande, I vissa provincer är belägenheten högst beklagansvärd; och jag tror icke det der går ann, att befalla en så skyndsam inbetalning ali DiscontSkulder.
Med den anledning Riksdagsordningen ger, anhåller jag att få göra Motion till en eventuel lindring, som jag tror blir mycket nödvändig.
För att Den 2 Junii. 55 bevara kraften af våra ExecutionsLagar, sorn alltid förutsätta möjligheten att betala; böra vål våra FinanceLagar göras sådana, att de icke borttaga möjligheten: och allt hvad Exe; cutionsLagarne hafva af skonsamhet, bör då, mera nu, ån någonsin, bevaras i helgd. AIL rr.ånna Lagen ger Executorn magt att lemna Gåldenåren 3 månaders anstånd, når denne kan visa skäl dertill, isin belägenhet; och med anledning af detta Lagbud, föreslår jag att, till förekommande af iusendetals famiilers störtamj de, en magt må uppdragas Landshöfdingarne, att vid Discontkrafvens aldömande, lemna nå. got afseende på tidens allmänna ställning, på det möjliga fall, som för tåla UtmåtningsAuctiouer kunna bereda, så vål åt Lösören, som Fastigheter; ett fall, som möjligen annars kan förvandla executioner tillnatur oehanseende af plundringar.
Om denna magt skall blifva för den olyckliga Allmänheten af Gåldenårer båw tande, bör tiden kan hända utsträckas till ett eller halftannat år, såsom den, hvarpå anstånd kunde lemnäs.
På denna Motion begår jag Remiss till Lagutskottet; och tillstånd att del deraf lemnäs de andra 5 Stånden.
Såsom följd håraf, torde också denna punct af Utskottens Betänkande lemnäs Öppen och oafgjord, intill dess Lagutskottet sig yttrat.
Hans Ex<:ellenea Herr Grefven och Landt•
Marskalken tiilkånnagaf, att de öfrige trenne Stånden redan bifallit denna punkt.
Friherre Cederstöm, Jacob: Ehuru da tra 56 Den 2 Junii', andre Stånden bifallit denna punkt, tror jag dock, både att Ridderskapet och Adeln dervid kan göra ett tillagg, och att de öfriga Stånden deruti kunna instämma.
Detta tillägg år det Friherre Wrangel föreslagit, nemligen, att i fall Disconternes Gåidenärer kunna skaffa nöjaktig säkerhet, deras Lån må på fastigheter öfverflytta», och tili stående förvandlas.
Jag kan ej inse, att sådant skulle medföra den minsta risque, och anhåller alltså, att punkten med detta tillägg måtte biralLs.
Grefve Spens, Jacob Melcher: Lika med Friherre Boije tror jag, att om icke antagandet dock möjliga verkställigheten af denna punkts innehåll beror på ett samtidigt antagande‘af en Laglöråndring; men denna tror jag ej kunna och böra blifva, att Konungens Befallningshaf-j vandes rättighet att gifva anstånd, sådan den efter nu gällande lag år, utstråckes, utan snarare att den dem i vissa fall betages, ty, om den skall allt framgent utöfvas, kunna ju DiscontVerken* utestående fordringar omöjligen va.' ra inom en viss nu i förhand bestämd tid af fem år till fullo indrifne.
Sedan jag hört Fri,' herre
Cederström med mig instämma i den ideen, att Discontlånen till stående skulle förvandlas, torde det tillåtas mig, att med några ord utveckla min mening om sättet till verkställigheten deraf.
Först nämligen, och på det rättigheten c.tt öfverflytta Skulder på fastighet icke allt för långt skulle utsträckas, önskade jag, Den 2 Junii, att denna rättighet ej tillkomma dem, som äg. de en förmögenhet af 200,000 R:dr eller derutöfver, utan endast dem, som innehafva en mindre summa ån denna; och för det andra, att å dessa Lån, sorn blott mot fullgod säkerhet skulle beviljas, en ärlig Capital albetalning af 1 proCent, jemte 2 proCenis ränta, allt i silfver, skulle till Banken utgå.
Herr Manner stam, Johan : Om Friherre Boijes förslag till ändring af en del utaf UtsökningsBalken nu kan till Utskott remitteras, så lärer det såsom en serskild fråga böra af Lagutskottet behandlas, helst jag icke tror att det har något egentligt sammanhang med den förevarande, ty om genom lag en sådan rättighet medgifves, som den hvilken Friherre Boije yrkat, så bör den sträcka sig till alla Gdldenårer, och icke blott till dem, som åro skyldige i FilialDisconterne, hvilka redan Uro mer ån andra Gåldenårer gynnade.
Deremot anser Jag det förslag Friherrarne Wrangel och Cederström framställt vara så vida lämpligare, att det åtmindstone icke blir en lag för tillfället.
Pröfningsråtten borde likväl i sådant fall icke Öfverlemnas till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, utan de blifvande Liqvidaiions- och Ut-' redningsContoiren kunde få sig uppdraget, att då Gåldenären praesterar fullkomlig säkerhet, inen ej kan betala, utan en för hans välfärd vådlig utmätning, han då må erhålla något anstånd emot inteckning uti fastighet för dess skuld till Diseonten.
Jag tror, att detta skul^ Den 2 Junii, le uppfylla ändamålet, och göra en ny Iagförändring öfverflödig; men då denna fråga synes böra komma under öfverläggning, i sammanhang med det förslag till allmänna lånerörelsens reglering, sorn Utskotten afgifvit, hvarvid de utvägar böra bestämmas, som till lättnad för lånbehöfvande i allmänhet kunna vidtagas, så tillstyrker jag för min del, att nu föreva* rande punct, utan något tillägg, må antagas.
Om Ridderskapet och Adeln behagar instämma i mitt förslag, att ett sådant tillägg till puncten må fogas, att nemligen alla de Disconternes Gåldenärer, som kunna praestera säkerhet, få deras lån omsatta på fastighet, så har Ridderskapet och Adeln endast bifallit principen, och låra alla öfriga frågor rörande sättet höra till de regiementariske författningarne, hvilka BancoUtskottet kommer i tillfälle att framdeles utarbeta.
Hvad den af Friherre Wrangel projecterade Silfverrånta beträffar, kan jag icke bestämdt derom yttra mig, helst den calcul saknas, som skall utvisa, huruvida en dylik ränteberåkning öfver.- stiger laglig ränta i sedlar, och om den skall regleras efter cours.
Ränta utöfver den lagliga bör icke kunna komma ifråga, och att nedsätta den under den lagliga vore icke rigtigt, efter min åsigt af ämnet.
Jag hemställer, i följd af allt detta, om icke punkten må bifallas al. lenast med det tillägg, jag tagit mig friheten föreslå.
Den a Junii, t 59 Friherre
I det bedömmande af min motion Herr Mannerstam nyss framställt instämmer jag fullkomligen, och får i anledning deraf nu den åran förklara, att om Friherre Cederströms förslag af Ridderskapet och Adeln antages , afstår jag från vidare fullföljd af min motion.
Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham :
I afseende på Friherre Boijes motion vill jag endast anmärka, att jag så mycket mindre har något deremot att invända, som jag är öfvertygad, att frågan ej annorlunda, ån sedan LagUtskottet blifvit hördt, kan till afgörande företagas.
Men jag tror ingalunda, att berörde Motion kan hindra antagandet af 2:dra puncten.