Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag mäste hafwa för sitt förnämsta syftcmäl, ej eller till sin följd är af nägon wigt och betydenhet l hänsigt ä Kronans fördel, hwilkcn I alla fall ej bör sökas pä bekostnad af nägön Medborgares wälfärd; hwarförc ock dä Chartä Sigilla tä-medlen enligt 6c> H af nu antagne Rcgcrings-Form är bland de Extra Or, dinarie samt af Ständernes Bewillning beroende af« gifter, Lag-Utskottet desto häldre anser billigt tillstyrka bifall af Hcderwärda Bonde - Skändets i förrberörde mätto anmälde yrkande, det skrifteligc Stämningar, i saknad af Stämpladt papper wid utfärdandet mätte fä därmed inför Domstolen beläggas, utan att Partens rätt och talan pä nägot sätt äfwentyras, samt m.mdtelige Stämningar uti de i utte Capitlel 2 Z Rättegångs - rogo Den zo September. gängs-Talken nämnde ringa mäl, äfwm wara gällande, som hwarken stät är befara, det Kronans inkomst sämedclst skulle komma att minsras i nägon mon, som förtjenar sarffild lipmärksc.mhct, eller Lag-Utskottet för sin del bör förmoda det högst öberopade Chartä Sigillatä-Förordning, hwilken äfwcn uti flere delar spncS tarswa närmare öfwerstgt, för att icke lämna ruin ät misstydning, kan haft för ändamär att häfwa hwad Allmänna Lagen rörqnde RättegängSsättct pä goda anledningar stadgar.
Stockholm ben 8:dc September 1809.
Pä HögloS.
Rit dcrssapctv »K Adelns Lcaniötcrs wagna., Larl 6.
Ltfernstesir.
Pratle-SkändetS Ledamöters wägnar, O!ok k>3mbrssu8.
Pä HLsttnrade Borgare-Sandets Ledamöters wägnsr, k. Lrarveswukl.
Pond"
S'ändets Ledamöters wäsnar, katter fernström. ^ok. kkolmbartzslon.
Herr Grefwe» och Landt-Marfkalken gjorde genast proposition till gillande af detta Lag - UtffottetS Betänkande, hwilken LifbllS.
Uplästcr
Den zo September. 1041 UplästcS följande: Riksens Högloflige Ständers Lag - Utskotts Betänkande, angäcnde RättegangS O:nbud.
Uti ett till Högloft.
Riddcrskapct och Adeln ingifwit och till Utskottet remitteradt Memorial, har Herr Capitaincn Friherre 8tnal von kkoiistein. förcgifwit, att wid
Domstolar,:c skall wara nästan öfwer allt brukligt det de sä kallade Tingsssrifware advocera wid de Rätter, der deras PriNeipalcr äro Domare, som ock att emot Kongl. Majtts Nädrga Bref d. 27 Maji I801 mindre wä! kände och ocxaminerade personer skola med fraifigLng gripa till Advocatur säsom en födkrok; till förekommande hwaraf förcstäs: att ingen mätte fa föra andras talan inför Rätta, (Slägtingar och dc fall Lagen nämner undantagn?) utan att wara dertill af Hof-Rätten berättigad genom ordentligt (konstitutorial, som icke skulle kunna gifwas utan att Sökanden först bilagt Landshöfdingens l orten Attestatum, att han ej more kand för annat än ett redligt förhällande och crlagt den Bevillning Riksens Ständer älagt Advocater, samt att den Domare, som sä tydligen handlar emot beskrifwcn Lag och Konungens warrringar, mätte derföre utan invändning plickta med Embetcts förlust.
Äfwen har genom meddeladt Protorolls-Utdrag ben ,27 sistl.
Iulii Hcdcrwärda Bonde - Ständet äskat Utskottets utlåtande öfwer den hos Ständet gjorda anmälan, det den princip skall wid
Domstolar strängt blifvit följd, att ingen säsom Ombud finge tala inför Tredje Band.
N:o 15Z, 154.
Rätta, 1042 Den ZO September.
Rätta, utan akt han undcrgätt förhör uti Lagfarenhet ten:
I anledning hwaraf är yrkat, att Allmogen mätte till Rättcgängs.Fullmägtig fä antaga och nyttja hwcm den för godt sinner.
Som dek icke sällan händer att Parter nödgaföra Rätlegäng pä aflägsne orter, ber de icke känna nägon, ät hwilkcn deras mäl med trygghet kunna anförtros, bar Lagstiftaren ansett nyttigt om Domstolen uksäge kunnige och pälitlige män, till hwilka sädane Parter i förlitande pä Domarens witsord, kunna sine sakers utförande updraga.
Desse böra icke blott hafwa de egenskaper Lagen i 15 Capitlc-t 2 § RättcgängsBalken, anser oundgängclige'för Rättcgängs - Ombud i allmänhet, nemligen att wara obcryckkade, ärlige, red, lige och förständige män, utan de mäste ock enligt Kongl. Förordningen den IQ Martti 1749, och Kongl. Brefwcr den 27 Maji 180I genom Academiskt wittncsbörd kunna wisa sig äga nägon tilräckclig Thcoretisk insigt i Lagfarcnhetcn; och som Lagen i ofwan anförde rum om desse egcnkclige Advocater som allmänneligen till Rättegängs - Ombud kunna brukas stadgar, att de böra wara godkände och sätt lof härtill af Domstolen i Orten, hwilkcn är i tilfälle att säkrast pröflva sädane personers frägd, kunskap och skicklighet, anser Lag-Utskottet dessa föreskrifter j den delen sä kpäl grundade, att ändring eller tillägg deruti icke tarfwas; äfwcn som att Kongl. Majtts Nädiga bref d. 1 Februari!
1758 i öfrigt innchällcr tillräckcligt förbud emot Advocatur af de personer, hwilka till biträde eller egen information pä Tingen ätfölja Häradshöfdingarne; hwarwid Lag-Utskottet tilstyrkcr det tillägg, att, sädane ivid DingenS början mä blifwa af HäradShöfdingarne till menighetens rmderrättelse n nm« gifne samt att i sall en sadan med Domaren Den M September. 1043 följande person, det oagtadt skulle öfwertygas att hofwa hemligen elier uppenbarligen biträdt någon part uti derwid ZäradS-Rätten förekommande twistcmäl, mä bade han och den som honom anmodat, hwardera mara förfallen till Tre R:dr 16 si:rS böter, RonungenS Ensak. Answar för
Domare som felar är uti 1 Capitlct 12 § RättkgängS - Balken och flera Lagens rum stadgadt.
De om allmänna Advokater eller
Ombud i förberörde mätto gifnc stadgande» nemligen: att de mäste wara Vid Academicrnc examinerade, äro dock, enligt hwad i synnerhet högst äberopadc IZoi ärs Kongl.
Bref ty» deligcn tilkännagifwer, icke tilläMpclige ä skyldcmän elier andra» dem
Parten af egen kännedom har förtroende till och sjelf pä eget äfwcntyr till Ombud wäljcr, j anseende kill hwilka allmänna Lagens föressrlft gäller.
Dock som Hcdcrwärda Bonde-Ständet anmält, att nä, gon misstydning i denna del stundom skall ägt rum; sä anser Lag - Utskottet sädant kunna afhjclpaS i händelse Kongl. Majtt medelst Nådig Förklaring skulle täckas ytterligare uplrsa, att einot meningen af 1749 ärS Longi.
Förordning och Lydelsen af Longl.
Brefwet den 27 Maji 1801 Allmogen ej mä betagas den frihet, att, till dcraS talans förande eller Fullmägtig, bruka sin skyldeman eller andre son, aberopade LagenS rum vmförmäler, dä de hofwa de dar nämnde egenskaper.
Stockholm ben 8 September I809.
Pä Högl.
Prestk-StSndrtLedamöters wägnar.
Ledamöters wägnar.
Ossi 6.
Lijernlleöt.
Oicrk Ljurbäck. iv44 Den zo September.
Pä Högtär.
Borgare-Stän- Pä Hedcrw.
Bonde-Ständets Ledamöters wägnar. dets Ledamöters wägnar. k. bl. Lrevesmukl.
Leie Oloksloa. ^okan bloimbergslon.
Ständers Lag UtskottS Protocoll, hältet i Stockholm ben Z:de September 1829.
Genom medbelabt
Protocolls?
Utdrag af den 27 slstl.
Juli,, hade Hederwärda Bonde - Ständet till Utskottets handläggning, bland annat, remitterat Ständets gemensamma yrkande om den tilläggning wid 25 Capitlet 8 § Bpggninga - Balken, akt Bruks- och Qvarnägare mätte, äfwcn som innehafware af utjordar hwilka ej äro inberäknade wid Hemmans - räntans stadgande, lik! wäghällnings-styldighctcn deltaga: samk att wägdclningar, som borde wcrkställas der de ej förr behörigen stedt, mätte kungöras, och i händelse af twist, pröfwas af Domaren lika med andre frägor om jord, innan de till Konungens Befallningshafwandcs stadfästelse öfwerlemnades.
Dock som, wld företagen öfwcrläggning, ben 1 ofwanberörde mätto föreflagnr ändring uti nu gällande , ' för - Den zo September.
1045 författningar ansägs röra ett allmänt hushällningS-mäl, öfwer hwilket, emot 8y T Regerings, Formen, Lag-Ut» skottet ej äger akt Betänkande afgifwa; sä ffullc denna Utskottets tanka dek Hedcrwärda Bonde-Ständet samt -frige Respcctive Ständcn, genom Utdrag af Protocol, !ct, »vördsammeligen tilikännagifwas.
Ot tuprs.
Lx krotocollo b^olmbertzson. äfwerläggningcn rörande detta af Lag-Utskottet anmälta mäl skulle upskjutas till betz Bynde-Stänket, hwarifrän frägan blifwik wäckt, stg dcrbfwer pttrat.
Uplästc- följande:
Ständers Lag,UtskottBetänkande angäende rvärdering och offentligt utrop ä fast Egendom pä Landet, som f-r gäld utmäteS.
Enligt Hederwärba Bonde-Ständets Prokocolls, Utdrag för deä 27 sistl.
Julis, som blifwit till Lagutskottet remittcradt, är förcflagit, att, till lindring för Gäldenären, wärbering ä egendom, som för gäld utmätes, mätte ske pä det sätt, akt när Krono-Fogden werkställcr utmätningen, twä af Domaren förordnade nämdemän, i »wänne närboende gode mänS närwaro, pä stället bcskrifwa och wärberg den i mät tagna fastig, heten: 1046 Den Zo Geplember. helen: att Domaren skulle wik» Tingen förordna hwilka c»f Nämden bordt wid wärderingarne biträda l hwarje serskild del af Häradet: och att den som med wärderingen e) nöjdes, skulle sädant inom witz tid anmäla hos Domaren, som först dä, jemte 2:ne andra Nämdemän, borde pä stället förrätta ny »värdering: sä ock att Auctionen, behörigen utlyst, borde hällas af Krono-Fogden eller nägon af honom förordnad, för hwikkens ätgärd Fogden more answarig, och att försälgningen altid bor, de ske pä den utmätta Fastigheten och aldrig pä nägot derifrän aflägse ställe, Nu hwad först anqär sättet till werkställande af »värdering, hwaraf i nämnde händelse dä införsel el, ler Lagfart icke sökes, försäljnings-summan desto min» dre beror som den wid päföljande Auction blir genom högsta anbudet bestämd: sä emedan det är ostridigt att Uopskattningsmännens göromäl härwid egenteligast äsyttar en tillförlitelig bcffrifning öfwer den till salu gäcnde Fast'ghctcn, pä det desi beskaffenhet och tillhö» righeter mätte blikwa ädagasagde äfwen för dem som rekc sjelfwe äga tillfälle pä stället taga kännedom der» vm,' och sadan beskrifning bör kunna erhällas med min» dre kostnad, än ben sorn domarens ätgärd skulle medföra, ftnncr Lag-Utskottet, pä anledning af hwad genom Kongl. Brefwet ben I7:de Junii 17Z9 i afseende ä Hcrjeädahlen, är serffildt stadgadt, den förklaring kunna tillstyrkas, att Krono-Fogden eller den som under hans answar utmätningen wcrkställer, bör wid samma tillfälle uprätta fullständig beskrifning öfwer Fastigheten och med twä ojäfaktige Nämdemän den »värdera, hwarwid ägaren mä wara obetagit, ej allenast atk andre gode
Män till förrättningens öfwerwarande sjelf tilkalla, utan ock om sä ästundas, att pä egen bekostnad söka Domarens CmbeteS ätgärd, hwiiket i sädant fall genast - Den zo September.
1047 nast hos utmätnings-männen, innan deras afresa, samt sist inom en monad derefter, hos
Domaren nuste tilkännagifwas:
Annars kommer likmätigt IO § i Kongs. Förordningen ben 28 Junii 1798, att ivid en wärdcring bero, med iagtkagandc i alla fall eif deruti gikwen föreskrift, att derest andre Borgenärer wunnit inteckning, äliggcr Utmätnings, Hökanden om försäljningen dem tidigt underrätta, antingen genom serskildt bcwistigc kungörelser, sä wida deras wistande är kunnigt, eller i annat fall genom tilkännagifwande i Allmä- na Tidningar, svin twcnne gängcr och sista gängen minst fjorton dagar före Auktionen bör införas.
Beträffande äler försälgningcn af en i mät tagen Fastighet ä Landet, har wäl, genom Kongl. Resolution pä Allmogens Bcswär d. 21 Julii 1798 § 7 den ändring uti Kongl. Förordningarne under den 17 Febr. 1748 och ben 4 Martil 1752 redan blifwit i Räder gjord, att dä Wedcrbörande Gäldenär och Fordringsägare derom öfwercnskomma, Auction fär anställas i Orten tvid Härads Ting, i annat fall mäste den ä Lands-Eancclliet för sig gä.
Som likwäl denna i mänga händelser wigtiga fördel ej kan fä gagnas, utan sä midt den ä Borgenärens sida medgifwcs: anser Lag-Utskottet sig ej kunna undgä anmärka, huru litet sädant är förenligt med werklig billighet, som aldrig kan medgifwa att en Eäldenärs-rätt ställes i beroende af Fordrings-Ägandens godtycko.
Och dä härwid tagcS i bctragtande r) allenast att de uti sjclswa orten och grannskapet boende bekante, samt i synnerhet närmare och fjermare skyldemän, hafwa bäde bästa kunskap om beskaffenheten af den Egendom, som skall sbryttras och merendels större uträkning tvid handel derom, sä att följaktligen högre anbud kan af. dem wäntas, utan ock att, ätminstone i alla de fall, dä fräga 1048 Den zo September. är om Allmogens smärre Hemmansdelar, det alltid stall inträffa, hivad erfarenheten hitintils wisat, att föga nägon köpare under owifthct om förloppet af Auctionen gör stg den möda och kostnad, att resa läng iväg till försäljningsstället, eller att läta handeln ombestyras genom Ombud, hwars anskaffande pä främmande
Ort stundom icke ens är möjckigt, åtminstone ej kan utan beswär och utgifter, samt ändock ätföljande otrygghet, wcrkställas; sä blir det mycket synbart att den pantskrifne egendomen mäste icke sällan falla i händer pä köpare, som för prisets läghet tror stg wid ny försälj, ning kunna derpä taga winst, eller ock, som oftare ster, att nägon enda speculant patzar tilfället, att, säker för mänga medtäflare, ätkomma den för underpris.
Säledcs, och för att betaga mindre wältvillige och egknnyttige
Borgenärer tillfälle att genom bestämmande af orten till pantstrifwen Fastighets försäljning tillvinna sig obehörig fördel och främja sine afstgtcr till Ägarens lidande, tror Lag-Utskottet stg böra förcstä, att, i händelse Borgenär och Gäldenär icke kunna om stället till Fastighetens offcntelige försäljande stg förena, Mä Auction ä den dag som, genom Konungens Befallningshafwandes Tre Mänader förut ä Pridikstolarne r
Länet upläste kungörelse, blifivcr bestämd, warda behörigen werkstäld ä det ställe innom Häradet eller Tingslaget som Gäldcnärcn sjelf förcflär, eller ock ä LandsCancelliet i händelse han skulle det ästunda; hwilkct i bägge fallen bör Förrättningsmänncn wio pantstrifningcn uttryckligen tilkännagifwas.
I sammanhang härmed, och pä anledning af frän Hederwärda Bonde-Ståndets Ledamöter inkommen anmälan, tror Lag-Utskottet stg likaledes äga fullkomligt skäl till Riksens Högloft.
Ständers pröfning hemställa " om Den Zo September. 1049 sm icke dek antagna Auctions-sättet genom sä kalladt Up- och Afstag, hwilkct för största delen bland Landtmän och i synnerhet Allmogen är föga kändt och i sig sjelf mindre tjenande till äsyftadt ändamäl, köpeskillingens förökande, än alt ofta ställa köparen uti misstroende och betänksamhet att i sä konstlad handel sig in, läta, mä Ivid försäljandet af Fastigheter ä Landet hädanefter uphöra, samt de annars wanlige och af en hivar kände llpslag nyttjas: dock att med alle Egendomars försäljande, deruti Banquen eller annat Publikt werk äger fordran, i alla delar förhälles pä sätt som
Författningarnc i sädane serskildte fall fbrcskrifwa.
Stockholm den is:de September 1809.
Rit derssapets sch Adelis Pä Högw Pra^e-Skändets Ledamöters wägnar, Ledamöters wägnar, Larl LtjernkLstt.
Olok furbäck.
Hvgtarade Borgire^Ständets Pä tzederw.
Bonde Ståndets Ledamöters magnar.
Ledamöters magnar, k. 14.
OrevvLLMiilst. silria Olokskon. ^ok. kkolmberAsson.
> Uppä derom af Herr Grefwen och Landt-Marskalken gjord proposition blek detta Lag-Utskottets Betänkande till alla delar bifallit.
UplästcS ivZO Den M September-.
Upläsics följande:
Ständers Lag-Utskotts Protocoll, hållet j Stockholm d. 15 September 1809. S. D. Uti ett till Högloft.
Ridderskapet och Adeln ingifwit och derifrån till detta Utskott remittcs rädt Memorial som upläsics, hade Herr Grcfwen och Rytlmäsiaren Hxel ksignistton föreslagit bland annat, att
Allmänningar af alla stag til«örante en -Sockn, Samhälle eller Härad, mäge delas till hwarje Hemmansägare, denne obctagit fä afyttra sin and.l, eller ock att en sädan park mä i smärre delar försälja: äf« wensom
Kronans siornainer anses böra pä dylikt sätt anwändas, sä fort de lagligen blefwo ledige; men som tvid öfwcrläggning härom Lag-Utskottet för sin del ansäg besia ämnen höra till de allmänna Hushällningsmäl, hwarom 89 § Regerings-Formen handlar; sä skulle en sädan Utskottets tanka Riksens Högloft.
Ständer, ge, nom Utdrag af Protokollet ivörbsammeligel» meddelas, lstt luprs. kx krotocollo josian kloimberZlon.
I anledning af detta Lag.
Utskottets yttrande blef Grefwe kftamiltons Memorial till Allmänna Btstvärs - och Economie-Utskottet rcmitlcradt.
Uplä - Den Zo September.
UplästeL följande: Riksens Högloft.
Ständers Lag-UlstotkBetänkande aagäende ZörtltnMgäRätter.
Sedan Herr Häradshöfdingen ^s- 8.
I^onstoips hos Rikets ini församlade Ständer föredragit silk redan wid iZoo ärs Riksdag, till dä warandc Lag-Utskott, serskildt ingifne Memorial, innehällande önskan att sä kallade Fdcliknings-Nätter i likhet med de uti Dannemark och Norrige gjorde försök, äfwcn mätte i Swerige inrättas, har till följe af Högloft.
Ridderskap pets och Adel is samt Hederwärda Bonde-Ständcts gifne Remitzer, detta ärende hos Lag-Utskottet till granskning förcwarit och derwid tagits uti noga öfwcrwäganp de sä wäll förmente behofwet af denna nya Inrättning och deraf tilförwäntad nytta fhr Samhället, eller ock de olägenheter den tiläfivckstyrs kunde medföra, som äfwen möjligheten att bringa Jörflagct till wcrkställjghet, pä ett sätt som' till alla delar blefwe lämpeligt för äspftade ändamäl.
^ I första hänleendct kror Lag-Utskottet det iva-» ra obcstridcligt, att Swensta Lagstiftarne redan ej blott lcnmat en hwar Sakägare, som deraf will sig begagna, de mest öpne och tienlige tilfällen, att genom wänlig förening i första början förekomma och afstaka yppade twister och tilärnade Rättegängsmäl, utan ock kraftigt anmanat Parterne, samt i synnerhet anbefalk
Domare att söka dertill bidraga, och sädant med intet annat undantag, än gröfre broltmäl, derigenom allmän förargelse stedt, eller allmän frid ä kropp lif eller gods 10Z2 Den ZO September. är brulen, hvaruti ändock Mälsäganden fäkt frihet, om sin rätt i böter och skadcständ förlikas.
Allmänna Lagen och Stadgarne om Ägvdelningar, jemte mänga flere Författningar, gifwa lika säker öfvertygelse om Lagstiftarens välgörande afsigt dermed, som Domstolarncs Handlingar, att den till Allmänhetens sanna fördel blifvit och blir vunnen i den mohn, att ofta en tredjedel, understundom hälften och deröfver af instämde Ärendrr sä medelst biläggrs.
Enär ock härtill dessutom läggcs de j detta och mängfalldiga flere hänseenden högst nyttige serskildt By-Ordningar, hvarom Kongl. Maj:t är 1742 läkit till Herrar Landshöfdingen' utfärda Nädig skrifvelse och projcct, och hwilkc mer allmänt antagne, skulle i högsta mätto bidraga till sämja och enighet; anser Lag-Utskottet sä mycket re, dan till förlikningars befrämjande wara ätgjordt, att ytterligare anstalter'för afsiglcn icke äro nödige.
Att sädant oagladt RättegängsmälcnS antal ej uti alla, säsom dock i somlige Orter och Härader be« visligen skcdt, under sednare tider blifvit förminskadt, dertill finnes orsaken tydligt uti Folkmängdens, Bergsoch Jordbrukets, Handelns samt andre Näringsgrenars, Waru- och Penninge-rörclscns förökande, jemte Hemmansklyfning, Nybyggens och Torps inrättning, Ägostiften och mera dylikt.
Det ligger i sakens egen natur, att flere personer, fferes anspräk pä förr okände eller värdflisade rättigheter, flere med utvidgade speculationer oskiljaktigt förenade Interesse», skola väcka mängfaldige twistigheter eller ätminstone anledningar dertill, som uti ett till Folkets antal och yrken mer inskränkt tidehvarf ej warit ens pätänkte.
En fördomsfri närmare jemförelse af alla sädane omständigheter emot fbregifwcn och öfverklaga!) tillökning uti Rättegängar stall likväl medföra visshet, art de sednare ingalunda till - Den M September. ivZZ kilwupit i proportion af deras oändligt förökade anledningar, saint i följd deraf, att den projcckcradc ripa Inrättningen wore utan wcrkcligt ändamäk.
Dernäst anser Lag-Utssottet stg böra anmärka, det längt ifrän att wänta kostnaders förminskning, de ofelbart oftare skulle komma att bkaS; det är bekant, att uti Dannemark och Norrige, Rättsökande mäste widkännas wida större utgifter till stämpladt Papper, Stämning och UtstagS lösen, äfwcnsom den märkeliga ätffillnad emot Swensk.:
Rätkcgängssältct, att dem sällan tillätes sjelfwe eller utan biträde af sä kallad Procurator föra sin talan inför Domstolen.
Att deras omkostnader wid första instantien äro kännbare, kan den härom mindre kunnige bland annat klarligen stuta, blott deraf, att Förordningen om ZörlikningSRäktcrne den 2O Januari!
1797, som har'för afsigt deras lindring, ändock stadga» betalning till hwardcra StämningS-Wittnct 12 , säledes till 2 Wittnen 24 si. , hwartill kommer Skjutslega i händelse af resa, samt dessutom till Protocollisten af Käranden 40 och af Swarandcn 24 ss.
Desse utgifter öfwerstiga således wida dem, som Swenske Parter wid sörsta Domstolen äkom» ma.
I den händelse, svin nog ofta mäste inträffa, förlikning inför Committcradc icke winnes, stulle Parterncs kostnader för Stämning och egen inställelse med det mera sä mpckct häldre wara att anse rent af bortkastade fbrgäfweS, wid denna i stlkt fall onpttige nya jnstantie, som icke enS nägot Protocoll elser annan hjelpreda till sjclfwa mälcts utförande singe frän Com» mitterade begäras, utan fåken dä äter alldeles ä nyo börjar.
Mtcrllgare sch wid bekragtande af FörlikningsRätkenS organisation, har ej eller undfallit Lag-Utflot» tek roZ4 Den zo September. tet ben fwärighet, som ofelbart stulle i Ststillige Lands» orter möta, att innom hrvarje till -widdén läiopcligt
Distrikt erhälla Ledamöter af erforderlige egenskaper, hwilke möjligtwis' ägde tillfälle, att för en ringa och gansta osäker belöning ätaga sig ett sä mödosamt, ehnru hedrande, fiörtrocnde, som i fleste om icke i alls fall skulle medföra oundwikeligt försummande af egne wigtiga angelägenheter, och följaktligen werklig förlust.
Bland Prästerskapet och cgenkclige Krono - Betje, ningen ä Landet torde för bristande tid, föga nägott fä päräknas säsorn Ledamot.
De wältänkande bidraga deflutom ofta till föreningar, enär deras räd och yk, tranden sökas.
Andre Ständspersoner, af hwilka nä» gon skags Lagkunstap kan wäntas, äro i en del Orter icke till finnandes.
Den enda Clas, som derstädes egentligen skulle komma att utgöra Commiflionen, were säledeS Bonde - Ständct, men bland bese agtningswärde Medborgc-re finnas ganska fä som ägt tillfälle förskaffa sig kännedom uti de Lagar och serskildt För, fattningar, hwilka mäste tjena till grund och wägled, ving wid Förlikningars bemedlande, sä framt de mistandes bmscffoiga rättigheter skola skyddas.
Fä äro likaledes de semi skulle kunna ätaga sig den magtpälig» gande befattning, att skriftligen författa Protokoll och sjlfwa föreningen med den noggranna tydlighet och urskiljning, som är sä högst nödig, för att rig» tigt träffa och uttrycka wederbörandcs egentliga tan» kar, och sämedlst undgä, att, genom näaot antingen twetydigt Zeller icke nog bestämdt uttryck, gifwa tillfälle, vm icke werklig anledning, till föreningens mitzför, ständ och förlydning, med deraf följande nya stridigheter, de derefter hwad erfarenheten i dylika händelser ädagalagt, icke kunnat utan lika beswär, som sjelfws rnälet i defl första stick, inför Domstolen , efter ny Stäm, «ing och Processande, slutligen afgöras.
De mäst up, lyste Den zo September. logg lyste och bäst kände, klifwa dessförutan wanligen npsökte och walde till Ledamöter af Härads-Räktcn, där de ärga det aldradast tjcnlige tillfälle för utöfningcn af FörNknings-Commissaricrs befattning.
Och en hwar opar, liff lärer
Med tillfredsställelse erkänna, att de fleste med hedrande tänkesätt och ofdrtrukit bemödande dä fullgöra den, samt sälunda fullkomligt swara emot det dem wisade förtroende.
En sä bemedlad och träffad förlikning fär genast inför
Domaren anmälas, det till äfwentyrs Lagstridige deruti, efter föreställning och gistren upplysning, wänligt bortjämkas, samt ParterncS egenteligc Mslut med tydlighet fbrklaradt, i Protocollet fdrdt, justeradt och domfäst, medförcr den önskade werkan:
Rättegängcns stut för alltid och enighetens waragtiga äterftällande.