Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förevarsde punkt blef, efter först till bifall framställd propos., som besvarades med Nej, på grund af de gjorde anmärkn:ne återremitterad. 2: dr a punkten.
Jag liar, vid denna punkt, åtskilliga anmärkn:r alt göra.
Måhända tillåles det mig att först framställa dem i ett sammanhang, hvarefter de torde hvar för sig af R. o. Ad. lagas i benäget öfvervägande.
I afseende på Ombudsmännen, har Utsk. föreslagit att, i st. f. två sådana med hvar sin kanslist, hädanefter blott en skall tillsättas med 3:ne kanslister under sig, hvaraf följer att tjensterna ändock blefve fyra såsom de hittills varit.
At hvardera kanslisten har man föreslagit lika lön eller 500 R:dr, hvilket är samma belopp, som blifvit bestämdt för första tjenstegraden inom Banken.
Men när andre ombudsmannens syssla skall indragas, så är det, då förste Ombudsm:n af sjukdom, jäf eller någon anledn. hindras sköta sin befattning, nödigt, att en annan fullgör bans åligganden.
För att upvakta vid rätterna inom hufvudstaden, behöfves ock bland Ombudsm:s kanslister någon, åt hvilken en sådan, befattning kan anförtros, på det att Ombudsm:n sjelf må finnas på sitt embetsrum och sköta de löpande förrättningarne.
Endera af Ombudsm:s kanslister måste derföre utses att honom i sådant hänseende biträda.
Då faller det af sig sjelft, att denne bör hafva något större vedergällning än de båda andra kanslisterna.
Jag hemställer der,före, att ett arfvode af 200
R:dr måtte ställas till Direkt:ns förfogande, för alt kunna tilldelas den af kanslisterna, som Olifver utsedd att vara Ombudsm:ns biträde.
Ett sådant förfarande vore likartad! med det, som inom Kammar-Rätten föreslagits.
Der finnes f. n. en ordinarie och en vice Advokat-Fiskal, af hvilka den sednare skulle indragas, men ett arfvode af 200 R:dr ställas lill Rättens förfogande, för att tilldelas den Kanslist, sora utsåges till Advokat-Fiskalens biträde.
Som den här föreslagne
Diskont-kassören kommer alt försvinna, så besparas till följd deraf hans påräknade lön 2,100 R:dr, men derigenom upstår dock ingen tillgång för Banken, enär en dylik tjensteman kommer att i stället biträda kassa-afdeln:n.
Enahanda är förhållandet med det arfvode af 400 R:dr åt en kassa-skrifvare, hvilket skulle besparas i Diskonten, men behöfves i kassa-afdeln:n.
Vaktmästarnes löner hafva blifvit föreslagna lill 300
R:dr med ett arfvode af 60 R:dr.
De skulle sålunda tillsammans erhålla 360 Rd:r hvardera, men denna lön är dels mindre, än l:ste Vaktmästarnes i Banken, hvilket naturligtvis skulle föranleda missnöje 12C
Den 30 Oktober. mellan dem, som tjena under samma tak och, så att säga, i samma verk, dels äro dessa löner större, än de s. k. katnmardrän garnes, hvilka icke skola erhålla mer än 1(50 R:dr, enl. hvad R. o.
Ad. förut afgjort.
Jag hemställer fördenskull, det Ståndet måtte besluta att af de åt
Diskontverkel föreslagna 5 vaktmästarne, de två äldste måtte erhålla lika lön med l:ste vaktmäåtarne i Banken, nemi. 350 R:dr i lön och 50 R:dr i arfvode, eller sammanlagdt 400 R:dr, samt att de öfrige tre måtte undfå 333 R:dr 16 sk. hvardera.
Derigenom förändras icke summan 1,800 R:dr, utan utgiften blir alldeles densamma, som Utsk. föreslagit.
För öfrigt öfverensstämmer det med bruket så väl inom Banken som i Kronans verk, alt gifva de äldre vaktmästarne högre lön än de yngre.
Tillika får jag föreslå, att R. o. Ad. måtte, i afseende på löner och arfvoden, besluta på samma sätt, som skedde angtde Banken, nemi. att de hopaslås till gemensam lön, med undantag likväl af det arfvode, som blifvit ifrågaställdt för den kanslist, hvilken komme att utses lill Ombudsmms biträde.
Jag anhåller slutligen att hvad som här blifvit föreslaget, i af seende på nonnal-staten för kanslisterna, eller alt det beslut, som R. o. Ad. kommer att fatta ronde dem, icke måtte lägga hinder i vägen för upgöande af förslag till en annan reglering i afseende på de båda kanslister, som nu finnas i Diskontverkel, för den tid öfvergångsslaten varar.
Då Betänk, innehåller en dylik stat för Ombudsmännen, synes det vara lämpligt att en sådan bestämmes jemväl för kanslisterna.
Jag vet icke, om det varit Utsk:s mening att förbigå denna omständighet, eller om det skett händelsevis.
Detta är allt hvad jag f. n. har att anföra; och hemställer, att R. o. Ad. täcktes till öfvervägande främst uptaga mitt första förslag, eller att ett arfvode måtte anslås till löneförbättring åt den kanslist, som skulle komma att biträda ombudsmannen.
Härvid bör märkas, att den utgift, som härigenom skulle upstå, icke kommer att betunga Diskontverket med några ökade utbetalningar:: ty medel dertill finnes ändock. R. o. Ad. har nemi. beslutit, att de s. k. anmaningsbrefven skola uphöra.
Derigenom upkommer en besparing af något öfver 2,000 R:dr, dels emedan en vaktmästare-lön då kan indragas, dels derföre att postpenningar för anmaningsbref icke behöfvas.
Ur Printzensköld, Carl:
Jag eger icke tillräcklig sakkännedom rör:de
Diskontens juridiska angelägenheter, för alt kunna bedöma, huruvida detta verk är belåtet med alt ega blott cn ombudsman, och jag kan fördenskull icke, med anspråk på att vinna afseende å mitt omdöme, häröfver afgifva något yttrande.
Men det synes mig, som skulle lagsöknings-ärenderna vid delta verk forn än Diskontdirektms noggrannhet och försigtighet på det hela blifvit vid hvarje revision af handlingarne på det fullständigaste konstaterad) likväl vara af en sådan mängd, att det måhända kunde behöfvas två ombudsmän, så att, när den ena har förfall, den andra må kunna under tiden inträda i utöfning af begges bestyr.
Men härmed må Den 30 Oktober. 127 dock förhålla sig hurusomhelst; hvad jag beslämdt anhåller om, är att R. o. Ad. icke måtte, såsom grund för sitt bedömande i detta fall, antaga det exempel, som Hr von Hartmansdorff andragit, eller huruledes Kammar-Rätten till K.
M. framställt förslag till reglering af tjenstemanna-personalen inom verkets Advokal-Fiskals-konlor.
Jag vet nogsamt, ingalunda genom officiell delgifvande, utan efter den kännedom jag förvärfva! mig, att Kammar-Rättens President och ledamöter, vid regleringen af berörde kontors personal, kommit till del resultat, att kont:s göromål skola kunna skötas och bestridas af en enda tjensteman med biträde af eli kanslist, hvilken, ifall Advokat-Fiskalen af en eller annan orsak vore hindrad från ulöfningen af sin tjenst, skulle kunna inträda i hans ställe.
Jag betviflar likväl, att om någon af dessa
Hrr bade blott en fjerdedel af den lid, jag förestått delta kontor, förvärfva! sig erfarenheten om vidden, beskaffenheten och trägenheten af dithörande göromål, skulle de ingalunda framställt ett sådant förslag, som Hr von Hartmansdorff här omnämnt.
Jag hoppas också, alt, vid förslagets pröfning hos K. M., saken skall tagas under sådant öfvervägande, att en förändring deruti varder tillvägabragt, och jag hyser äfven den förtröstan, att, innan denna pröfning företages, K. M. skall, som vanligtvis sker, tillåta de tjenstemän, som förslaget rör, alt i ämnet underd. yttranden afgifva, då äfven sådana uplysningar skola meddelas och sådana förhållanden läggas i dagen, som skola bestämdt bevisa, att KammarRätten i detta fall begått ett misstag, som ingalunda skall lända K. M. och Kronan till båtnad, ifall förslaget skulle af Konungen bifallas.
Då RankoUtsk. föreslog R.
St., att endast en Ombudsman inom Banko-diskont-verket skulle hädanefter antagas, var det af orsak, att Ulsk. trodde, att ärenderne derigenom skulle bättre kännas, vårdas och utföras, än då denna befattning var fördelad emellan 2:ne personer, af hvilka den ena hade hufvudstaden och den andra de öfriga städerne samt landet sig tilldelade.
Utsk. ansåg äfven att den s. k. kansli-betjeningen blefve mer och bättre användbar, då den af en enda person handleddes uti alla de grenar, som tillhöra ombudsmanna-göromålen, och kunde således, vid inträffade behof, begagnas utan serskild undervisning.
Hr von Hartmansdorffs förslag, att ett serskildt arfvode måtte bestämmas åt den kanslist, som varder utsedd till Ombudsmannens biträde, förenar jag mig i detta förslag, såsom enl. min tanke behöfligt.
Då jag förra gången yttrade mig, förbigick jag kassa-kreditiv-kassören, hvilken skulle komma att finnas i st. f. Diskont-kassören.
Den förre kassören är, såsom sid, 5 i Otsk:s Betänk, visar, föreslagen af Banko-diskont-direktm, och det torde vara lämpligast att jemväl omförmäla honom no, på det han måtte komma under öfverläggning i sammanhang med öfrige tjenstemän.
Direkt:n har föreslagit hans löneförmåner till 1,000 R:dr i lön och 200 R:dr i arfvode, eller lika med en bokhållare i banken.
Jag får dessutom till Hr Gr. o.
Landtm, samt det Högh 128 Dea 30 Oktober.
Ståndet hemställa, huruvida det icke vore häst att nu genast om Diskont-Verkets tjenstemän besluta detsamma, som redan är afgjordt, rör:de Bankens, eller ali arfvodena skola sammanslås med lönerna.
Den fördel, som derigenom vinnes, är, att föredragningen blir redigare, emedan man då kan på en gång bestämma hela inkomsten för hvarje tjensteman.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att bland de anmärkn:r, som blifvit gjorde, förekom en, sorn hade afseende på samtlige lönerne, samt först och serskildt torde böra blifva föremål för beslut, och alt R. o. Ad. torde tillåta, alt, såsom Hr von Hartmansdorff begärt, sedermera hvarje tjenstemans aflöning må blifva serskildt föremål för pröfning.
Den första anroärknm innehöll, att aflöningen, som af Utsk. blifvit fördelad i lön och arfvode, borde, såsom R. o. Ad. i afseende på Bankens öfrige tjenstemän beslutat, sammanslås, så atl hela inkomsten sammanfördes såsom lön, i st. f. all, enl.
Utsk:s förslag, utföras såsom dels lön och dels arfvode; och Hr Gr. o. Landtm, finge nu först hemställa om R. o. Ad. bifölle att aflöningen enl.
Utsk:s förslag fördelades i lön och arfvode.
Ja och Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemslällde om R. o Ad. ansåge ifrågavande
Ijenstemåns aflöning böra utgå endast under rubriken lön, samt, efter denna proposms besvarande med slarka
Ja, blandade med Nej, förklarade sig anse att Ja härvid varit öfvervägande.
Uppå sedermera framställd propos., bestämdes Ombudsmannens af Utsk. till 1,500 R:dr såsom lön och 300 R:dr såsom arfvode föreslagna aflöning till en lön af 1,800 R:dr.
Enär R. o. Ad. nu kommer att besluta om kanslisternas löner, utbeder jag mig, att Hr Gr. o.
Landtm, täcktes göra propos. på min anhållan, all beslutet, rörtde kanslisternas normal-stat, icke måtte lägga hinder i vägen för deras löners fördelning i öfvergångsstaten, hvilken fråga skulle komma att afhandlas, då nästa punkt föredrages.
I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., alt då frågan om normal-staten i allmänhet först förekomme i nästa puukt, R. o. Ad. torde tillåta, alt det beslut, som nu fattas, ej må lägga hinder i vägen för beslut om kanslisternes normal-stat, då frågan derom i nästa punkt förekommer.
Hr Gr. o. Landtm, framställde sedermera, att Utsk. för hvarje kanslist föreslagit en aflöning af tillsammans 600
R:dr och alt anmärkn. deremot ej skelt, men Hr von Hartmansdorff serskildt hemställt att ett arfvode af 200 R:dr må ställas till Banko-diskont-direktms disposition, för att tilldelas den kanslist, sora kommer att närmast biträda Ombudsmannen och bestrida hans tjenst; hvarefter R. o. Ad., uppå serskildt framställde propos:r, biföll, dels, med nyssnämnde förbehåll i afseende på normal-staten, att hvarje kanslists - Den 30 Oktober.
129 lists lön bestämdes (ill 600 R:dr, dels ock Hr von Hartmansdorffs förslag om arfvode för en kanslist.
Vidare bifölls att såsom lön för Kamreraren skulle ulga det af Utsk. med tillsammans 1,800
R:dr föreslagna aflöningsbelopp.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att, sedan R. o. Ad. i sednaste plenum beslutat alt icke. någon serskild
Diskontkassör må anställas, Utsk:s förslag om ..aflöning för en sådan kassör naturligtvis hade förfallit, men att deremot Hr von Hartmansdorff föreslagit att en kassa-kreditiv-kassör må upföras med lön af 1,200 R:dr, blef detta Hr von Hartmansdorffs förslag af R. o. Ad. bifallet.
Vidare bestämdes lönerne för Bokhållarne, Registratorn och Konlorsskrifvarne till de af Utsk. föreslagna aflöningsbelopp.
Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, framställde hurusom Utsk. för en kassa-skrifvare föreslagit ett arfvode af 400 R:dr, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff:
Som denna kassaskrifvare åtföljer kassören, så bör hans tjenst försvinna, samt det åt honom föreslagna arfvodet följaktligen besparas. R. o. Ad. fann, i öfverensstämmelse med Hr Gr. o. Landtnäs härefter framställde propus., ätt Ulsk:s ifrägavarale förslag om arfvode för en kassa-skrifvare komme att förfalla i följd af R. o. Ad:s beslut rör:de den ifrågaställde Diskont-kassören.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, vidare framställt att, i st. f. 5 af Utsk. föreslagne Vaktmästare, hvardera med en aflöning af 360 R:dr, Hr von Hartmansdorff föreslagit 2 Vaktmästare, hvardera med lön af 400 R:dr, och 3 Vaktmästare, hvardera med lön af 333 R:dr 16 sk., blef, efter först till bifall å Utsk:s i denna del gjorda förslag framställd propos , som besvarades med blandade
Ja och Nej, propos. å berörde af Hr von Harlmansdoi ff gjorde förslag framställd orh besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o.
I öfverensstämmelse med det förbehåll, som Ståndet tillåtit mig göra vid normalstalens reglering, ber jag att nu få framställa ett förslag till lönereglering för kanslisterna under öfvergångsliden.
Denna reglering har Utsk. icke vidrört, utan med stillatigande förbigått.
Förhållandet år alt Usta Ombudsmannens kanslist upbär, såsom R. o.
Ad. behagade finna af 4:de sidan i Ulsk:s Betänk., i lön 450 R:dr, och den 2:dra Ombudsmannens 400 R:dr, Förhållandet mellan desse begge tjenstemäns åligganden är ganska olika: l:ste Ombudsmannens kanslist har, i händelse han skall fullgöra alla de skyldigheter, som åligga honom i egenskap af Ombudsmannens biträde, mycket mer att göra än den andras; ja 14 H. 9 130 Den 30 Oktober. han har kanske fem eller sex gånger så mycket att sköta som den sednare.
Följden är, alt l:sta Ombudmins kanslist icke kan medhinna dessa göromål, utan att
Omhudsmin måste hålla sig en enskild bokhållare till sitt biträde.
När så förhåller sig, är det väl icke skäl, att, så länge det finnes en I :sta och en 2:dra Ombudsman, göra aflöningen för deras kanslister lika, hvilket skulle blifva händelsen, derest begges löner ökades till 600 R:dr. l:sta Ombudsmannens kanslist finge således endast 150 Ridr i löneförhöjning, oaktadt han har många gånger mer att göra än 2:dre Ombudsmannens kanslist, hvaremot denne skulle få 200 R:dr i tillökning, ehuru han har vida mindre att sköta.
Jag hemställer derföre om icke R. o.
Ad. behagade för öfvergångstiden fördela lönerna emellan ifrågavande tjenstemän så, att lista Ombudsmannens kanslist finge 700
Ridr och den 2:dres 500, eller 1,200 Ridr tillsammans.
Då erhölle den förre 200 Ridr och den sednare 100 Ridr i förhöjning, hvilket synes vara billigt.
Då det syDes vara skäl att äfven kanslisterna upföras på öfvergångsstal, lika väl som öfrige tjenstemän inom Diskontens kansli, så hemställer jag, att Ståndet behagade bifalla min anhållan, att den ene må erhålla 700 Ridr och den andre 500 Ridr, hvilka summor tillsammans utgöra det belopp, af 1,200 Ridr, som Utsk. anslagit till ifrågavande tjenstemäns aflöning.
Jag tillstyrker bifall till det af Rr von Hartmansdorff framställda förslag, emedan jag anser det vara billigt; men jag ber dock att dervid få fästa det vilkor, att dessa 700 Ridr, som lista Ombudsmannens kanslist skulle erhålla, icke måtte anses såsom lön, utan att de måtte fördelas så, att 600 Ridr blifva lön och återstoden, 100 Ridr, arfvode, hvilket må af Direklin disponeras, Jag föranlåles lill detta vilkor deraf, att det icke alltid är gifvet att lista Ombudsmannens kanslist är den mest lämplige lill hans biträde eller att förrätta hans tjenst, då sådant erfordras.
Om dessa 700 Ridr anslås såsom lön, så kan man icke taga från honom någon del deraf; men om de fördelas på sätt jag nyss nämnt, har man tillfälle att tilldela de 100 Rdrma åt den andre kanslisten, itali han befinnes bättre passande att biträda lista Ombudsmannen.
Anses emellertid den förre lämplig härtill, sä får han naturligtvis åtnjuta de 700 Ridrna lill fullo; men är icke förhållandet sådant, sä har man bundit sig vid en bestämd lön, som icke kan tagas ifrån honom.
På grund af hvad jag nu yttrat, anhåller jag om bifall till Hr von Harlmansdorffs förslag, på det sätt, att lista kanslisten målander öfvergångstiden erhålla 600 Ridr i lön och 100 Ridr i arfvode, samt kanslisten hos 2:dra Ombudsmannen 500 Ridr i lön.
Gyldenslolpes anmäikn. är ganska riktig, hvarföre jag instämmer med honom, och anhåller att R. o. Ad. måtte bifalla hans förslag.
Sedan härefter Hr Gr. o. Landina, framställt, att i afseende på förevaride punkt icke någon anmärkn. blifvit gjord emot Utskis för - Den 30 Oktober. 131 slag, utan endast blifvit yrkadt det tillägg, att, medan öfvergångsstaten varar, aflöningen bestämmes för kanslisten hos l:ste Ombudsmannen till 600 R:dr såsom lön och 100 såsom arfvode, samt för kaoslisten hos 2:dra Ombudsmannen lill 500 R:dr såsom lön, beslöt R. o. Ad., uppå serskildt framställda propos:r, alt bifalla såväl Utsk:s förevar:de förslag, som det dertill nu föreslagna tillägg.
Då jag började alt framställa de förslag, hvilka R. o. Ad. nu bifallit, förklarade jag mig vilja upgifva, huruledes tillgång för de deraf föranledde utgifter skulle vinnas, utan att något serskildt tillskott från Banken behöfde komma i fråga.
Jag anhåller nu att få lemna dessa upgifter.- Hr von Hartmansdorff upläste härefter följande:
Från det af Utsk. beräknade beloppet föv Diskont-tjenstemännens aflöning, 18,400 R:dr, skulle afgå för Diskont-kassören 2,100 R:dr och arfvode åt en kassa-skrifvare 400 R:dr, eller tillsammans 2,500 R:dr.
Sålunda återstode en utgift för Diskontverket af 15,900 R:dr.
Enl. det förslag jag framställt och hvilket R. o. Ad. bifallit, erfordras en ökad ulgift af 1,600 R:dr.
Tillgång härtill vinnes genom anmanings-brefvens afskaffande, till följd hvaraf postpenningar till ett belopp af omkring 1,800 R:dr besparas.
Lägges nu till utgifterna ytterligare lönen för en kanslist 600
R:dr och för kassa-kreditiv-kassören 1,200 R:dr, samt för en vaktmästare 300 R:dr i lön och 20
R:dr i arfvode, så upkommer en summa af 2,120 R:dr, hvilken, sammanlagd med de föreg:de 1,600, utgör ett belopp af 3,720 R:dr.
Besparingarne utgjorde tillsammans 4.300 R:dr.
Om de ökade utgifterna dragas derifrån, upkommer likväl alltid för Banken en behållning af 580 R:dr. 4:ile, S:le och 6:te punklerne.
Biföllos. 7:de punkten.
Då R. o. Ad. återremitterat frå gan om
Ijenstgörings-skyldigheten för ifrågavar:de låne-kontors-direktörer, så hemställer jag, huruvida icke äfven denna punkt, som rör deras arfvoden, skall återförvisas, emedan dessa naturligtvis böra rälta sig efter göromålen.
Förevande punkt blef, efter först till bifall derå framställd propos.
, som besvarades med Nej, på grund af de deremot gjorde anmärko:r återremitterad. 8:de punktéti.
Den del af ifrågavande punkt, som handlar om
Direktörne, kommer naturligtvis att återförvisas på grund af det beslut, som redan blifvit fattadt.
Hvad Banko-ombudet beträffar, så har dess arfvode blifvit bestämdt i ett för allt.
Men i afseende på de öfriga tjenstemännen, 9* 132 Den 30 Oktober. hvilkas inkomster åtskiljts i lön och arfvode, hemställer jag att R. o. Ad. behagade fatta samma beslut, som förut ang:de Bankens tjenstemän, att nemi. lön och arfvode måtte sammanslås i ett,hvarifrån naturligtvis missråknings-penningarne för kassören komma att undantagas.
Jag anhåller fördenskull att Hr Gr:n o. Landlrorn måtte, i likhet med hvad vid föregtde punkt egt rum, serskildt framställa propos. om arfvodenas inräknande i lönen, med det undanlag i afseende å missråknings-penningarne, hvilket jag tagit mig friheten upgifva.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, först hemställde om R. o. Ad., i afseende på den för ifrågavartde tjenstemäns aflöning föreslagna fördelning i lön och arfvode, bifölle Ulskts förslag, ropades Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle att desse tjenstemäns aflöning utfördes endast såsom lön, samt, efter denna propostns besvarande med starka Ja, jemte några Nej, förklarade att han funnit
Uppå sedermera framställde propostr återremitterades den del ' af förevartde punkt, som angick
Direktörernes arfvoden till följd af R. o. Ad:s i afseende på 7:de punkten fattade beslut, samt biföllo^ de i öfrigt i denna punkt för tjenstemännen och vaklbeljeningen föreslagna aflöningsbelopp. 9:de och iO:de punkterne.
Biföllos. 41:le punkten.
I öfverensstämmelse med R. o. Ad:s beslut, i föregtde punkter, hemställer jag, alt äfven här frågan om Diskont-Direktörernes arfvoden måtte förbigås, emedan denna sak redan blifvit återförvisad.
I öfrigt anhåller jag att, med undantag af missräknings-penningarne för Kamereraren, arfvodena jemväl för dessa tjenstemän måtte varda inräknade i lönerne.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade försl, all sedan R. o. Ad. återre mitterat 7:de punkten, R. o. Ad. torde finna att äfven nu förevartde punkt, så vidt den angick
Direktörernes arfvoden, borde återremitteras.
Efter sedermera gjord framställning derom, att Hr von Hartmansdorff i öfrigt föreslagit att, i öfverensstämmelse med hvad R. o. Ad. förut beslutat, tjenstemännens aflöning, der den blifvit af Utsk. föreslagen såsom dels lön och dels arfvode, må i en summa utföras endast såsom lön, med undantag af missräknings-penningarne, framställdes propos. till bifall å Utsk:s förslag, och ropades dervid
Nej; hvarefter beslöts att tjenstemännens vid Malmö lånekont. aflöning, med undantag af missräknings-penningarne, skulle utgå Den 30 Oktober. såsom lön och biföll R. o. Ad. jemväl de för dessa tjenstemän af Ulsk. föreslagne aflöningars belopp. t i: te punkten.
Ulsk. har i sednare delen af denna ponkt framställt ett förslag, som jag förmodar tillkommit af förbiseende.
Utsk. hemställer nemi. ”alt vederbör:de Låne-kontors-direktioner må, på de serskilde tjenstemännen, fördela göromålen på sätt lämpligast synes, samt derefter uprätla och vid nästa Riksdag (ill BankoUtsk:s pröfning och fastställelse öfverlemna tjenslgöringsorduingar för de serskilda låne-kontm.”
Om denna hemställan bifalles, skulle ifrågavar:de förslag gå Fullm:ge förbi.
Ehuru Bankodiskonten i Stockholm förvaltats af en serskild
Direktion, har hon likväl varit skyldig att till Fullmtges pröfning och bedömande underställa de af henne upgjorda förslag.
Jag hemställer att likaledes måtte förhållas i afseende på låne-konl:n i landsorterne.
På grund af dessa anmärkmr anhåller jag, att denna del af punkten måtte varda återremitterad.
Propos. till bifall å förra mom:t af denna punkt blef nu först framställd och besvarad med Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm., efter med Nej ocb några
Ja besvarad propos. till bifall å sednare mom:t, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot delta morn. gjorde anmärkmr föranleda lill återremiss, samt dervid ropades Ja. 43:de, tiede, lii:de och 1 G:de punkterne.
Biföl los. 17:de punkten.
Hr Aminoff anförde skriftligen:
Det är allmänt kändt, att vid sista Riksdagen beslölo R.
St., att ett låne-kont. skulle inrättas uti Wisby, och anslogo dertill, i ett för allt, en summa af 3,000 R:dr b:ko, endast bestämmande, att af delta*anslag skulle 800
R:dr b:ko afsättas till arfvode för Direktörerne, och återstoden fick användas, dels lill löne-förmåner för Banko-ombudet, tjenstemännen, samt vaktbetjeningen, och dels till andra nödiga utgifters bestridande.
St. kunde då icke annorlunda besluta, emedan inrättningen var ny, utan öfverlemnade medlens användande och fördelning åt
Direklm vid låne-kontoret, alt i samråd med Fnlim:ge i Banken upgöra.
Denna upgörelse, ehvad löneförmånerne beträffar, inhemtas närmare af min Betänkit åtföljande reservation.
Då nu denna atlöningsstat är af vederbör:de upgjord, och för det närvarande gällande, så synes det mig något eget, att densamma hädanefter skall hållas mer hemlig för R.
St., än lönings-staterne vid !åne-konl:n uti Götheborg och Malmö.
Utsk. har, med afseende å de ökade göromålen vid låne-kont:t i Wisby, föreslagit en förhöjning uti arfvodet för Direktörne, men fortfarande öfverlemnat åt Fullm:ge att, efter Direktionens hörande, bestämma beloppen för Banko-ombudet, tjenstemännen och vaktbetjeningen. 134 Den 30 Oktober.