Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefwe» och Landtmarssalke» pttrade sig/ at den tredje puncten i samma Prv. tocolls-Utdrag, rörande Stats-Utskottets begäran at fä med Banco-Utskottet sammanträdar afseende pä upgörandct af en Finance-plan, more redan i förra Plenum af Högloft.
RidLcrffapet och Adeln bifallen; förmälandcs at det första öswerläggningsämnek nu blefwe StåtsUtskottets hemställan, at Riksens Ständer mätte hos Kongl. Maj-.t anhälla om befallning til wederbörande Ämbetsmän, at til Stats-Utffottet affemna et Finance-project.
Herr Län linan, Otto ^reärlc, upläsie til Protocollet följande:
Säsom anledning til den olaglighet, enligt Herr Grefmens och Landtmarskalkens yttrande, jag begätt, dä jag i sista Plenum yrkade at Stats-Utskottets remitz, som för de fleste Herrar Ledamöter förut mar alldeles okänd, skulle til behörig hwila befordras, torde jag fääberopa de beslut
L:ne särskildta gänger blifwit tagne, at hwarje fräga af någon betydenhet icke til afgörande fär uptagas, förr än den pä bordet lemnat wederbörande tid at smalna.
Den motion jag haft äran göra bar äfwcn mig opätalt undergätt en sädan sex weckor längwarig quarentaine-
Det lärer wäl icke blifwa mitt fel, at oagtadt en sädan antagen ordning, ventilation företagas.
Och om jag da i en sak, som är mig alldeles främmande, ej kan yttra mig sä tydligt, at nägon försiär mina tankar, hoppas jag DN» Z RuMstk 63r jag det forlätes, at jag ifrat för hwad jag ännu tror wara cn rättighet, tid för hwar och en af detta samfund at efter mogen öfwcrläggning fä anföra sina. anmärkningar.
Dä Konungen allernadigst lätit Ständerna tilkännagifwa, at den ätgärd de af Ämbetsmän kiruna äska, kan genom Hof-Cantzleren, utan widare omwäg, anbefallas, har Hans Majrt sä fullkomligen förekommit wära önskningar , och derjämte wisctt sin afsigt at förebygga sadane formaliteter, som, ehuru gerna iakttagne för wär »nuvarande Faderligt sinnade Konung, likwäl i en framtid kunde leda til inskränkningar uti Ständernas pä naturligchillighet grundade rättigheter.
Om försigtighet nägonsin ar nödwändig, huru noggrant bör den icke nu iakttagas, dä hwad wi under denna Riksdag göra och besluta, torde blifwa et rättesnöre wid kommande Riksmöten.
Tilläten, »nine Herrar, mig i anledning häraf fä anhälla at cdra forskande blickar mä inse, at, om denna fräga om Finance - planen behandlas säsom den först här framställdes, möjligtwis hinder kan läggas för sättandet af den Rikshushällnings-Beredning jag projecterat, i händelse Stats-Mffottet ffulle finna det af mig r samma ämne föreslagna behandlande förtjena nägon granskning före Riksdagens flut.
Detta som icke tilhör i fräga »varande Fiirance-plan, äberopade jag också i förra Plenum en - HZ2 Den Z Augustk. endast säsom et stäl hwarföre jag icke kunds rnedgifwa sättet at erhälla denna Finance,plan.
Och til ytterligare styrka hwarföre jag söker at förekomma alla hinder för redowisningens och framtida Rikshusbällningens upgöranve, fär jag öberopa at dä Riksens Ständer äro bäde berättigade och skyldige at upgöra Vewillningcn sä, at Statens tryckande behof blifwa upfyllda, äligger dem afwcn sä wäl at tilse, det af dem kjelfwe och Medborgare utgjorde medel blifwa wäl förwaltade, och upfyllanvet häraf torde endast för framtiden kunna försäkras genom egne ombud som, Ständerne omedelbarligen answarigc, hwart c:te är böra afgifwa den mest fullständiga redovisning.
Jag kan ej lägga band pä mina tankar, ehuru jag önstar at i wissa fgll kunna förändra mm ofwertyaelse.
Men sädant kan icke ffe ritan at bertil inse werkeliga orsaker.
Mätte derföre förlätas mig, at jag någon gäng kan twifla pä en saks saliggörande werkan, oaktadt den med häftighet understödjes af personer med ojämnförligt högre uplysning, wida längre erfarenhet och alla de medfödda och naturliga företrädesrättigheter, hwarpä jag icke kan och til och med alldrig will göra anspräk.
Om jag tror at misstag äro möjlige äfwen hos en sa wärdig Ledamot som fordom bewist och nu äberopat sine patriotiske tänkesätt, sä äro mine ffäl bertil endast, at fullkomlighet ännu alldrig blef den dödliges lott.
Huru glad stall jag icke afwakta den tid, dä jag med öfwertpgelso kan erkänna at jag helt och hällit misstagit mig i alla Den Z Augusti. 633 i alla sädane mörka föreställningar, der et älskadt Fosterlands kommande sällhet icke i min inbillning kunnat mälas med lika ljusa färgor, som för den mera klarsynte, hwaraf nägon kanffe tycker allting wara bra, blott dest egen belägenhet är god, eller gifwer hopp om at göra sä kallad lycka.
Jag ffall ei vfwerlefwa den dag, dä jag icke motarbetar hwad jaa tror wara för mina Medborgare skadligt, sä wida min werksamhet deruti är laglikmätig.
Jag har lärt at lyda; men skulle Försynen efter en stormig lefnad wilja förunna mig en lugn afton, ffall ingen kunna förebrä mig ai twingad eller lockad, medwetande hafwa öfwerträdt de pltgter mig som Swensk Medborgare älegat.
Om hwad jag nu anfört är Lilräckligt at hos eder. mine Herrar, wederlägga den tanka, at jag af egna besynnerliga id^er welat uppehälla en kanhända nyttig saks snara afgörande, sä är mitt svstemäl fullkomligen wunnit.
Men skulle jag wiig a vttr^ mig huru jag önffar at proposition om
Finaneeplanens upgörande mä komma at framställas, i händelse Högloft.
Ri!> derffapet och Adeln finner at den saken bör gä igenom, sä wore, at detta göres nied förbehäll at utan prejudicat för Standerne, at en annan gäng göra hwad dem enligt lag och billighet tilkommcr, och i synnerhet at Stats-Utskottet, utan at inwanta en sädan Financeplan, fortsätter sina arbeten i denna del, kä at om den icke förr än mot Riksdagens stut skulle erhällas, et brädffande afgörande icke mä hindra de förändringar som torde befinnas nödwändige.
Frihev - 6z4 Den Z Augusts.
Friherre sk Wetterstedt, Lric, hade ittZifrvit et Dictamen, hwilket uplästes sä lydande:
I anledning af Stats Utskottets sista Plcmdagen npläste Protocolls Utdrag, har en wärd Ledamot gjort den motion, at Riksens Högloft.
Ständer icke behöfwa genom Konungen infordra nödiga uplysningar ifrån wederbörande Ämbetsmän
. utan äga rättighet derom kjelfwe befalla, hwaröfwer Herr Grcfwen och Landtmarskalken samt Högloft.
Ridderffapct och Adeln täcktes tilläta mig fä mina tankar i ödmjukhet anföra, grundade pä et noga och upmärks.imt betraktande af allmänna händelserne allt ifrän 1756 och de uti Rikets styrelse sedermera timade flere förändringar jämte rätta driffjädrarnr bertil.
Wär nyligen antagne Regeringsform, som Konungen lemnat Riksens Ständer sjelfwe at utarbeta, och utan anmärkningar i näder antagit, utstakar skillnaden emellan Riksens Ständers Lagstiftande och sjelfbeffattande magt, och den Konungen deremot tilhörande erecutiva och lagskipande Riksstyrelse rättigheten, hwilken ffillnad fordrar det aldranogaste iakttagande, dels derföre at den i en af ost alla beswuren Grundlag innefattas, dels at sammanblandning af Konungens och Riksens Ständers ömsesidiga rättigheter och inkräktningar utöfwer den dem emellan utstakade gräns, kunde förr eller sednare för Riket hafwa wädeliga och för Riksens Ständers fri - och rättigheter förstörande följder, hwarpä 1772 ärs Revolution lemnar bewisande exempel.
Den Den Z Augusti. 6Z3 Den Regeringsform, som dä med nästan Hela Nationens bifall störtades öfwerända, hade til j?Z8 efter bokstafweliga innehället blifwit iakttagen och högaktad, men dä hörjade man at pä Konungamagten göra inkräktningar, hwarriti Riksens Ständer de sednare Riksdagarne g ing o ännu längre, alltsammans i afsigt at sä mycket mera befästa deras egen myndighet, men erfarenheten har sedermera updagat, atförhwarje inkräktning man gjorde pä Konungamakten, förswagade man grunden för sin egen, sä at
Len 1772 nästan äf sig sjelf ramlade öfwerända , af hwilket allt den lärdomen kan hämtas, at Rikets antägne
Grundlag bor pä det nogaste respe-teras och följas.
Ständer kunna med lika liten anledning af den beswurna Regeringsformen, anse sig öfwer Konungen, som Konungen öfwer Riksens Ständer.
Älla Rikets Jnncwänare aro Konungens Undersåtare och Honom lydno skyldige, men detta betager ej Riksens Ständer deras rätt at efter Grundlagen utöfwa den Lagstiftande och sjelfbeskattande magtcn.
Konung och Ständer äro twänne motwägande magtcr, som gemensamt böra til Rikets sjelfbeständ och wältrefnad bidraga.
Utan denna nödiga enstämmighet dem emellan skulle wi antingen förfalla i Anarchi eller i Dcspotisme, följder af öfwerdrifna begrepp om ömsesidiga rättigheter, af medborgelig willa eller af Regeringens magtspräk, och under hwilka ingen Stat nägonsin nätt mälet af allmän lycksalighet.
Beträffande den wackte motionen och dest mer eller mindre grund uti Regeringsformen. sä 636 Den Z Augusti. sä stadgar 4 , at Konungen allena äger sty ra Riket pä sätt Regeringsformen förestrifwer, 47 § at Rikets Collegier, Landt Regeringen med alla Werk, lamt högre och lägre Ämbetsmän stola förwalta de dem åliggande sysilor och wärf enligt de Jnstructioner, Reglementer och före» strifrer, som redan gifne äro eller framdeles kunna gifwas, lpda Konungens bud och befall ningar och wara Honom i laga ordning answarige om nägot underlates, försummas eller olagligen behandlas; hwaremot Riksens L-tänder genom
Regeringsformens 90 fransagt sig all befattning med den epe utiva styrelsen och werkställigheten af nägon Lag, författning eller inrättning, utan at pä nägot ställe i Regeringsformen Riksens Ständer förbehällit sig någon direct befattning med Collegier och andre Rikets Ambeismän, än dem som hora Lil Riksens Ständers egne Werk.
I följe häraf synes den utwäg Stats-Utffottet föreslagit, at Riksens Höglofl.
Ständer will hos Kongl. Maj.t i undcrdäniglet utwerka Nädig befallning til wederbörande Ämbetsmän, at uplysningswis författa och Stats - Utstottet meddela proses Lil en ny Financeplan, wara med Regeringsformen fullkomligen enlig och instämmande, och nägot twifwelsmäl, at ju Kongl. Majt sä härutinnan, som i allt hwad til Rikets och Folkets wälständ för ölrigt bidrager, gerna gär Riksens Ständers önstan til mötes, bör wäl aldrig äga rum.
Lric -ek Wetterstedt.
Herr Gothlieb, Larl ?reäric upläste til Protoeollet följande:
Jas Den Z Augusti. 6Z7 Jag anhäller ödmjukast at uti den del af Stats-Utffottels Protocvlls Utdrag, som angar en Financeplans inhemtande utaf Konungens Ämbetsmän, fä yttra mina tankar.
Med anledning af hwad i sista Plenum uti denna fräga blifwrt anfördt, spnes densamma böra betraktas utur trenne spnpuncter: 1:0
Om det är nödwändigt och npttiHt at Stats-Utffottet inhämtar wederbörande Ämbetsmäns förslag til en Finaneeplan: 2:0
Om nägon anledning spnes förekomma, at sädant skulle leda til ingrepp uti Riksens Ständers rättigheter, och 3:o Formen eller medlet at af de§e Ämbetsmän erhälla et dplikt förslag til en Finansplan.
Hwad första punkten angär, anser jag för min del densamma lätt beswarad, dä jag förutsätter at Stats-Utskottet omöjligen kunnat föreflä nägot, som icke bidrager til det stora ändamälet, Financernas i ordning sättande, utan folkets för stora betungande.
Allt annat bedömmande kan anses säsom förolämpande emot detta Utskott och kastar en skugga pä desi patriotiska tänkesätt, men som jag likwäl är fullt öfwertpgad icke warit nägons afsigt.
Sammansatt af de mest uplpste män, äger Stats utskottet utan all twifwel förmäga,'at utan medhjelpare fatta och utarbeta en Finaneeplan; men det oagtadt mätte det icke wara utan nptta, at inhemta de Ämbetsmäns tankar i detta wigtiga ämne, som genom en länglig erfarenhet och en ännu fortfarande handläggning wid Financerna och dithörande detailler, nödwändigt mäste äga den grundeligaste kännedom om Rikets Penningewerk och hwad dermed gemenskap äger:
Ut - 638 Den Z August:. skottet har säledes endast ädagalagt med hwad nit det söker upfylla sitt äliggande, och at det icke försummat nägot tilfälle til uplysningars erhällsnde wid desi granlaga arbeten.
Hwad andra puncten beträffar, mäste jag uprigtigt bekänna, at min sorffningsförmäga är för swag at kunna uptäcka den mindsta fara för Riksens Ständers rättigheter wara förborgad uti Stats-Utffottets i fräga warande hemställan.
Dä Utffottet endast uplysningswis (annorlunda kan det ej betraktas) inhemtar et Förslag lil en Finance-plan af Konungens Ämbetsmän, dä Utffottet äger at i hela sin widd eller til nägon del förkasta eller antaga detta project, dä detsamma icke äger nägon offentlig egenskap utan blott enskildt meddelas ät Utffottet, och dä Riksens Ständer äga at förkasta eller antaga den plan Utffottet stuteligen för dem framlägger; sä wisar sig ej den mindsta skymt af fara för ingrepp uti Riksens Ständers rättigheter.
Hwad stuteligen angär tredje puncten eller sättet at af wederbörande Ämbetsmän erhälla i fräga warande Förslag til en Financeplan, sä talar det för sig sjelf.
Rikets Ämbetsmän kunna, enligt nuwarande Lagar icke mottaga befallningar af nägon annan än af Konungen ; de känna icke nägon annan befallande Magt, Konungen är lika som själen för deras Handlingar; Han tilsätter dem; de mäste derföre endast lyda Honom och ingen annan.
Riksens - Deo 3 Augusts. 6Z9 sens Ständer äga ej magt at för dem utfärda nägra bud, frägan mä wara om en Financeplans upgörande, om redowisning för upburne Medel eller bwad som häldst.
Om Lagstiftande Magten kunde sträcka sin åtgärd til de delar af Riksstyrelsen, som äro och böra wara den executiva förbehällna; sä moro, enligt min vfwertygelse, wära Regcringslagar de ofullkomligaste, och framtiden skulle wisa en tafla af dt skadligaste mitzbruk, rakt ledande til anarchie.
Stats - Utskottets hemställan synes mig derföre wara enlig med Lagar, Ordning och Majestätets wärdighet, och lärer utan twifwcl winna Högloft.
Ridderffapets och Adelns uplysta bifall.
För öfrigt anser jag, för min del, frägor huru i cn framtid wid dylika tilfällen bör förhällas, och om Riksens Ständer eller deras Utskott i mer och mindre män böra, i afseende pä Riksdagsärender, äga rättighet at utfärda Befallningar för Konungens Ämbetsmän, wara constitutionella, och at alla Memorialer i detta afseende böra til Constitutionö-Utskottet remitteras.
Herr 8trä!o, L^rl Uktgnus, anförde ffriftettgen til Protocollet följande:
Den af Herr Öfwer-Jägmästaren ijAerKselm sörledet Plenum rpäckta fräga, angäende hmuwida Riksens Ständers Utskott mä äga rättighet, at o« medelbart anbefalla Rikets Collegicr samt andra - 640 Den Z Augusti. dre Rikets Werk och Ämbetsmän, at afgifwade uplysningar och redowisningar, som för Utskotten kunna wara nödwändige, synes wid första päseendet wara af nära gemenskap med den af Stats - Utstötte^ gjorde förfrägan hos Riksens Ständer huruwida icke detsamma mätte tillätas, at hos Kongl. Maj:t i underdånighet anHälla, det Kongl. Majit täcktes befalla wiste sakkunnige Ämbetsmän, at til Stats-Utskottet -afgifwa project til en Finance-plan; men wid närmare granskning torde finnas, at den af Herr Öfwer-Jägmästaren l^erkjcim wäckta fräga är af den beskaffenhet, at densamma, innan den afgöres, torde til Constitutions - Utskottet böra remitteras; dä deremot afgörandet af StatsUtskottets Proposition ej torde kunna sä länge upstjutas, til dest den förstnämnde frägan blir afgjord.
Uti den nu gällande Regerings-Formens 47 § sä lydande, Rikets Hof-Rätter och alla andra
Domstolar stola efter Lag och Laga Stad. ga dömma; Rikets Collegier.
Landt-Regeringen, tillika med alle andre Werk, samt högre och lägre Ämbetsmän stola förwalta de dem älig. gande systlor och wärf, enligt de Instructioner, Reglementer' och Föreskrifter, som redan gifne äro eller framdeles kunna gifwas, lyda Konungens
Bud och Befallningar och räcka hwarandra handen til fullgörande deraf och af allt hwad Rikets tjenst utaf dem fordrar ; blifwande de Lonungen i Laga ordning answarige, om
Den Z Augusti. 64i om nägot utaf dem tinderlätes och försummas eller olagligen behandlas, stadgas ju uttryckeligeu, at Collegierne och Rikets Werk skola lyda endast Konungens Bud och Befallningar, och wara Konungen ensam answarige för sine göromäl; jag säger endast och ensam, ty det finnes fvrmodeligen ingen som nekar, at nar ordet Konungen namnes i Regerings - Formen är det synonymt med Konungens Magt, och en motsatts mot Riksens Ständers, eller samma skillnad, som emellan Lagskipande och Lagstiftande Magtcrne; och kan icke utan arbitraira tydeliga innehållet af nämnde Z, således förklaras, at ofwannämnde Collegier och Werk stola lyda Konungens och Riksens Ständers Bud och Befallningar, samt wara Konungen och Riksens Ständer för sine göromål answarige ; skulle oagtadt detta Utskotten tilläggas rättighet, at befalla Rikets Collegier och Publigue Werk at inkomma med uplysningar och redowisningar, kunna de i detta fall ej blifwa Konungen answarige, at dcsia upgifter eller redowisningar äro med sanna förhällandet enlige, och at de ej äro Riksens Ständer derföre answarige är tydeligt; Desiutom wet jag icke hwad utwägar Riksens Ständer hafwa sig förbebällne, at kunna inponera pä sädane Ämbetsmän, hwilkas af-och tilsättande beror pä Kongl. Maj-.tö egen Nädiga wilja; och suponerar jag med fullt stäl, at om icke wederbörande Collegier och Ämbetsmän pä Kongl. Majus Nädiga Befallning pä det skyndsammaste och rigtigaste som möjeligts Ändra Band. t7il:o 8t, 82. är 642 Den Z Augusti. är afgifwa östade upgifter och redowisningar, icke blifwa de fortare afgifne eller correctare, önstönt Riksetks Ständer stulle äga rättighet, at ofwannämnde Werk befalla, sä framt icke en gansta betydlig förändring i Regerings-Formen föregär.
Skulle äter den medelwäg i denna sak förefläs, at Riksens Ständer skulle hos Kongs. Maj:t i underdänighet anhälla, det Kongl. Maj:t läcktes i en ny Jnstruction för misse Cottegier och Werk i Näver stadga, det de wid hwarje Riksdags början stulle til wedcrbörligt Utskott ingifwa sine Rcdowisningar och Räkenskaper, blir dock en siik Jnstruction icke nägot säkert Medel at för framtiden förekomma den olyckliga händelse Herr Lieutenant LLlUmLn förra Plenum suponerade, nemligen at den Casus wid en Riksdag möjligen kunde inträffa, at Konungen wägrade at i Räder anbefalla Rikets Collegier och Ämbetsmän, at til Utskotten inkomma med nödige redowisningar; dä Konungen hwad dag som häldst äger Magt, at en dylik Jnstruction förändra, genom utgifwanDet af en ny; och wore säledes en dylik underdänig anhällan hos Kongl. Maj:t i hufwud-- saken utan ändamäl.
Den suponerade händelse jag nyst hade ärån nämna anser jag dessutom för min del wara nästan omöjlig at inträffa.
Dä Konungen, enligt SL § i Regerings-Formen bör för Stats Ut - De>» 3 Augustt. 64z Utskottet upwisa Stats-Werkets tilständ i alla desi delar, samt enligt 59 Z för samma Utstött framlägga hwad Staten kan tarfwa utöfwer
Le ordinarie JnkoMerne, kan Stats-Utstottet deraf til en stor del erhälla fullkomlig uplysning om huru Rikets inkomster blifwit förwaltare; Det blix för Utskottet alldeles omöj. ligt, at specifiquet gransta alla redowisningars rigtighet, under loppet af et Riksmöte, sa framt icke Utskottet skulle äga et Revisions.
Contoir, bestäende af zo ä 40 i Räkenskapers förande och Revision kunnige män.
Om Stats-Utstottet det oagtadt skulle behöfwa ätstillige nödige uplpsningar och redowisningar blir det alltid betänkligt för Konungen, at Utskottet desamma neka, dä Riksens Stander i den händelsen alltid äga rättighet at förklara:
Wi ätaga ost icke nägon np Bevillning förr än wi fatt full Redovisning för Stats-Medlens anwändande.
Om likwäl et närmare bestämmande af Konungens rättighet eller styldighet i detta fall skulle anses af nöden, anser jag den enda utwäg dertil wara om i en blifwande ny Riksdags-Ordning en sä lydande § intogs:
Enär Riksens Ständers Utstött hafwa af nöden, at frän Rikets Collegier eller andre Publique Werk erhälla Redowisningar eller uplysningar, i anseende til Stats-Medlens förwaltning eller-en upgift af Rikets Inkomster och utgifter, äga de at hos Kongl. Maj:t i underdänighet anhälla, at wederbörande derom mätte undfä Nådig Befallning; Och äge icke Konungen Magt, at 644 Den 3 Augusti. at en dylik Nädig Befallning neka, utan pä gansta stora och wigtiga stät, hwilka Konungen dä Utskottet meddelar.
Dä Riksens Stander, enligt RegeringsFormen hafwa bestattnings-rätten,redowisningsratten för Stats-Medlen, Tryckfriheten och Lagstiftande Magten sig förbehällna, sä fynes det af Riksens Stander wara lika sä klokt, som Rikchns Ständer wärdigt, at icke önsta en inskränkning i Lagskipande Magten, som Konungen enligt Regerings-Formen ensam ar förbebällen.
Om denna sak, hwari jag nu haft äran yttra mina tankar, och hwilka jag RidderstapetS och Adelns, uplystare pröfning wägar underställa, skulle til Consiitutions-Utstottet remitteras, önskade jag, at hwad jag nu anfört äfwen mätte til samma Utstött fä medfölja.
Grefwe I)e R 6?.rcli'e, ^ncob, upläste et sä lydande anförande til Protocollet:
Min tanka war redan i förra Plenum, at i denna sak mig yttra, men dä den af nägra Ledamöter begärdes pä bordet och Herr Grefwen och Landtmarstalken förklarade stig den som sädan anse, trodde jag min skyldighet wara dermed inställa.
Sedan den nu äter är uptagen torde mig tillätas yttra nägra ord.
Af sä wäl Stats-Utstottets ifrägawarande betänkande, som de discourser hwilka i följe - Den 3 Augusti. 645 je deraf förra Plenum föreföllo, syntes mig 2 ne gansta stiljaktiga ämnen sammansmälta i et.
Om jag ej origtigt fattat Utstottets men ng war den, at dä Riksens Ständer önstat upgjörandet af en Finance-plan, hade
Utskottet trott sig för at den i största fullkomlighet ernä, böra wända sig til de Personer, som genom en längre tids handläggning wid Rikets Drätsel-Werk borde derutinnan hafwa en större kunstap, en säkrare erfarenhet.
Det har ej trott sig sjelf kunna älägga desie Ämbetsmän en dylik plan upgjöra, dä den hwarken war en uplysning öfwer inlemnade redogörelser, eller en redowisning för under händer hafde Medel, men endast För. stag til en kommande Finance-plan, eller, om jag sä mä kalla det, första upränning n bertil, som antingen til hela sin widd eller af Utstottet i mer eller mindre mohn godkänd til Riksens Ständers granskning, ompröfwande- förkastande eller antagande skulle framlemnas; utan borde i detta fall begära Kongl. Mastls Befallning til Desi och Rikets Ämbetsmän.
Dä nägre innom
Riddarhuset i denne mening instämt hafwa äter andre trott finna i detta framställningssätt et wädeligt prejudicat för Ständers rättigheter och en kränkning derutaf; Jag bär för desie Herrars noggranhet, deras försigtighet, deras hedrande omwärdnad för Lagars helgd, den största, den uprigtigasts agtning, och stall alltid i gemensamt förswar deraf, i deltagande af deras bemödande sinna 646 Den 3 Augusti. en helig pligt, en ljuf tilfredsställelse, men jag kan ej i närwarande fall finna wäda i hwad Utskottet begärt.
Om en uplysning äskades i förefallne
Mäl, om redowisning fordrades för upburne Medel, om ersättning kräfdes för förspilde eller illa anwände Summor, jag känner Ständers rätt, och den answarighet nya Grund-Lagen älägger Ämbetsmän, jag skulle ifrigt yrka bäda, men nu, da endast fräga är at begära et Förslag, sorn wiste Ämbetsmän tros med mera lätthet än andre kunna gifwa, som man lil och med i anseende til deras Ämbeten och ben answarighet dem ätföljw, bör tro dem längesedan stafwa upgjordt, men som ej ligger innom kretsen af deras owilkorliga pligt at lemna, tror jag för min del Stats < Utskottet med mpcket skäl föreslagit at detta Åläggande hos Konungen, fästom Ämbetsmännens första Chef och Lagskipande Magtens hufwud, begära.
Ja, jag uprepar det ännu en gäng, jag kan ej inse Lenna fräga , dä den inffränkes innom den gräns jag den nu fattat (at nemligen blott angä et Project til en framtida Financeplan) säsom pä nägot wis kränkande wära rättigheter, eller wädelig til sina följder eller farlig til prejudicatet, eller ledande til mistbruk eller hotande i afseende pä den wägran en kommande styrelse i en kommande tid möjligen skulle gifwa ; utan fär i följe sä wäl häraf som hwad jag
Den Z Augusti. 647 jag ofwan anfört Stats-Utskottets Betänkande härutinnan bifalla, och med Ridderskapets och Adelns tillätelse derä begära Herr Grefwens och Landtmarffalkens Proposition.
Grefwe körner, ^äolpb 6ör^n, upläsiö et Dictamsn, sä lydande:
Jag tror det är af mitzförständ som större delen afsörewarandeöfwerläggning förekommit.
Det har icke warit eller kunnat wara Stats - Utskottets tanke, at undandraga sig at upgöra en Finance-plan.
Det Har icke heller med denna fräga trott sig göra en Compliment ät någon; men det har trott at i et