Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapets och Adelns kienum d. 19 September 1809. S. D. Föredrogs ä nyo Allmänna Beswärs, och Economie-Utffoitets dm 6 September upplästa och Den 22 September. 693 pä bordet lagda Betänkande, angäende ben.Allmänna Skogshushällningen, Jagt-Ordningen och Jägcri»Staten, och sedan deremot ätflillige anmärkningar blifvit gjorde, befldts, att detta Betänkande till berbrde
Ut» flott skulle ätcrremitteras, ätföljdt af de gjorde anmärkningarne, hvarefter Utskottet skulle äga, att sitt efter äter,remissen till gifvande utlätande med Högloft.
StatSUtskottet kommunicera; Och flulle genom Utdrag af Proiocollet de öfrige Respective Ständen härom vän» ligen underrättas.
Vl tuprs.
Ridderflapets och Adelns klenum d. 19 September 1809. S. O. I anledning af Prestc-StänbetS i bag upplästa Protocolls-Utdrag af den iz September, biföll Ridderskapct och Adeln, att om Riksens Ständer skul» le besluta tryckningen af nägot Utskotts Betänkanden eller Protocolls-Utdrag, denna tryckning af samma Ut» flotts Canzli mätte fä besbrjas; Hvarom underrättelse genom Utdrag af Protocollet flulle de öfrige Rcspcctive Ständen vänligen meddelas.
Ridderflapets och Adelns plenum d. 19 September 1809. S. D. FöretogS ä nyo Constitutions- Utskottets den 16 September upplästa och pä bordet lagda Memorial, rörande ben af Herr koniZ, genom ett till Utskottet jnlemnadtMemorial väckta fräga, huru» wida 694 Den 22 September, wida Konungen mätte äga, rätt att constitucra StatsRäd : Hwaröfwcr Constitutions-Utstottct sig yttrat jämte tillkännagifwandc, att detta ämne were af dm beskaffenhet, att det, rutigt Regerings - Formen, borde till afgörande wid nästa Riksdag hwitå; och fann Riddcrskaxct och Adeln sig till detta ConstitutionsUtskottets utlätande böra sitt bifall lemnaHivar-, om de öfrige Respcctive Ständen genom Utdrag af Protokollet wänligcn ffulle underrättas, ve luprs° Upplästes, ett af F r j h, e r r e kl n n n e r ks r m, Hsrs, guff,^ rngifwitj, sä lydande: Ödmjukt Memorial!
Den lid Riks-.Ständens
Deputerade till UM rättande af de ärliga Markcgängs-Tarorna wörö j till» fälle att utbfwa deras ursprungliga rätt ,, inföll Terminen för denna deras förrättning i början af äret..
Enär för sä är sedan deras göromäl underkastades Kongl.
Kammar-Collegii pröfning och ändring, anticiperades tiden till början af November mänad äret förut, förmodeligen af orsak,, att lämna bemälte Collegium rädrum för utöfningen af en sädan befattning.
Nu, dä den samma upphört, synes af flera skäl den gamla.
Terminen för Markcgängs-Taxornas upprättande kunna ätertagas, Dek Den 19 September.
Det är endast ben nödstäldtc, som med stynd, samhet och under höstetidens wanliga swärn wäglag söryttrar sina productcr.
Hans trängmäl och en rin» ga och hindrad tillförsel böra ej kunna tjena till grund sör ett allmänt bestämmande af wärde pä
Säd och Hö , de betydligaste af alla Markegängs - Articlar.
Med mera säkerhet kan siutas till detza wahrors wär, den af 4 mänaders erfarenhet derom af den förökade Handelsrdter.se gagnandet af winterföret föranleder.
Jag hemställer derföre ödmjukeligen, om icke Ridderstapet och Adeln, med anledning af RegeringsFormcns 89 § skulle finna för godt, att för Konungen nedlägga den underdäniga önskan, det mätte början af Januarii mänad hädanefter blifwa tiden för Markegängs-Taxornas upprättande. jb. ^lannerbeim.
Remitterades till Allmänna Beswärs- och Eco, yymie - Utskottet.
Friherre LInnnerbeim, I^nrb Aubust , hade ingifwit ett sä lydande Ldmjukt Memorial!
Enligt Regerings--Formens 75 Z tillkommer det Riks.Ständen att hwardera för sig förcskrifwa det sätt, hwarefter Deputerade till upprättande af de ärtiga Markegängs-Taxorne stola utnämnas.
Ak 69H Den 22 September, Att genom ett beslut stadga detta sätt, fyncK fordra ffyndsamhet, i ben händelse Hans Kongl. Majtt käler tiden till MarkegängS-L^vornaS upprättande in» falla i början af November manad,, pä sätt nu i nä« gra är brukeligt warit.
Finner Konungen för godt, att framflytta Ler» minen till Januarii mänads början äret de,pä, enligt förra wanligheten, upphör dock ej med ffyndsanrhcten Hchoftvet af ett beslut. Ofwannämndt Regerings - Formens § förbjuder ej Landshöfdingens närwaro.
Oet torde säledes utan betänklighet kunna medgifmaS, till och med pröfwak nödigt och nyttigt, att Landshöfdingen,, närmast i till» fälle att meddela erforderlige upplysningar, ibland de Deputerade förer ordet, boch utan rättighet alt med idem rösta, eller att lägga hinder i wägen för
Depu» terabes bcflut.
Med detta mitt ödmjuka Memorial anhälkrrZag alt fä wända mig till de öfrige Respective Ständen-, Nannerkeim.
BegärdeS pä bordet , och lemnadeS Författaren Lillständ, att detsamma med be öfrige Resxcetive Stämben communioera.
UppkästcS ett af Herr sk 8 c Ksn bom, Moss, lnkemnadt Memorial, sä lydande: Word.
Den 22 September. 697 Wördsamt Memorial!
Dcn frihet, som jämlikt 9 § uti Ribderffa-, pets och Adelns Privilegier af den 16 Ottober 172Z war Frälse - Hemmans Innehafware tillagd, alt utom tvid de i berörde H omförmälte tilfällm wara undan, sågne frän alla Krono-ffjutser, blef genom Förenings» och Säkerhets-Aeten af ben 21 Februari, och dcn Z April 1789 i sä mätto inskränkt, att nämnde Hemman ansägos böra lika med Krono, och Skatte?
Hemman deltaga ibland annat uti Kungsskjuts, efter hwilken grund sedermera, wid deras Kongl. MajesiäterS samt Hoftvels och deras Sviters resor genom landet, den bertill erforderlig- skjuts utgjorts; men som genom Re, grrings-Formen af den 6 sistlcdne Juni! alla till berörde dag mer och mindre gällande grundlagar och ber, ibland omförmälte Förenings» och Säkerhets-Act äro wordne uphäfne och samtelige Riksens Ständers Privilegier stadfästade, sä synes deraf ostridigt följa» att Frälse-Hemmanen ätrrwunnit ben förut ägande befrielse frän skyldigheten, att wid Kungsffjutser biträda» hwaruti mig wetterligrn Högloft.
Riddcrffapet och A« deln icke bifallit nägon ändring wid det Riddcrffapet och Adeln för Frälse, Hemmanen ätog sig deltagande i Kronoffjutser.
Wid ett sädant förhällande och dä wid hädanefter förefallande Kungsffjutser fräga oundirikeligen skall yppas, huruwida Frälsc-Hemmanen mä kunna till utgörande deraf uppbädas, har jag ansett mig sä mycket mindre kunna undgä att till Högloft.
Rid, herffapets och Adelns öfwerläggning hemställa, om icke det för Frälse - Hemmanen bewiljadc deltagande i Kronoffjutser, äfwcn mä sträcka sig till Kungsffjutser, som ätminstone i hwad rörer det Län mig nädigst är anförtrodt, och hwilkct torde i flere af de öfrige
Län inträffa, Skatte-Hewrnanens antal uti ätffillige Lractev 698 Den 22 September. eller Fögderier är sä ringa, att frän dc§a Hemman omöjligen kan prästeraS det antas Hästar, sym till fö, xefaskande KungKskjutser ^rfordraö; hwarigcnom den swärighet sälcdcZ ffulle uppstä, att enär jämwäl de stömsta Allmänna LandLwägar ofta löpa genom berörde Ti arter eller Fögderier , längt derifrän aflägse SkatteHcmmans Innehafware kommo att till dylika skjutser UppbädaS till en inärkclig tunga för dem och en allmän förlust för I yrd bruket, ä hwilket sörhällande jag äfr Iven bör kemna ett exempel uti ett af de till mitt t
Räder anförtrodde
Län hörande Fögderier, innom hwilket en af de största Landswägar löper till en sträckning af öfwer fem mils längd, men ej mer än 47^ Mantal Skatte finnas, hwaraf ändock nägra äro un, dantagne till Gästgifwcrjer och Post» Hemman samt Krviio-Bresbäring, eller och ÄboS af Mämdemän, samt pä sädan grund uti alla dylika ffjutser ej deltaga
Och dä nu mera genom Kongl. Maj:tS Nädiga
För, prdning den 28 nästledne Jun!!, SkjutSlegan äfwen för KungSskjutscn är dkt i ben mohn, att för dem,, som ej äro längt aflägSne frän be ställen där Skjutsen skall wara i bercdffap, berörde lega kan nägorlun, ha ersätta den kostnad och beswär Skjutsen medför, samt att jag derjemte är öfwerkygad att wid det Kongl. Hofwets resor, de skjutsande fä ätnjuta enahanda förmoner, som genom Högstberbrde Kongl. Förordning i afseende ä Hällffjutscn äro bewiljade, hwarigenom alt äfwentyr af Hästkrcaturens ffadande genom skjutsen böx fbrswinna, tror jag, det Högloft.
Riddcrskapct och Adeln lärer finna, det ytt mcdgifwande af Frälse, Hemmanens deltagande lika med Krono - och Krono, Skattehemman Uti KungSskjutscr icke är sä betydande, att nägon swärighet derwid bör möta, Stockholm d. 6 September 1809. H.. ak Lckienbom, Den 22 September.
699 fSegärdes vä bordet.
H e r r 8. t r s te.
Larl k^reäric , hade in» lrnm.at ett Memorial, hwilket upplästes, sy lydande r Hdmjukt
En tyärd Ledamyt af Högloft.
Ridder skåpet och, Adeln har den is sistl.
Iuiui wäckt frägan om dc anmärkningar, som af Högloft.
Kammar.Collegio utfärdas, i dc med Kronan sedan är 1680 till är 172Z ingängne Hcmmansbytcn.
Den wärde Ledamoten har önskat, det sädane anmärkningar mätte upphöra, och sättet och tiden, dertill närmare, än. förut , bestämmas.
Nägon har härf welaf finna en Motionatt dcha byten mätte anses säsom fastställta pä sätt, som är 17Z1 skedde med de till är 1680 ingängne byten,, titan all efterfrägan, hwil.kcn bcrwid kunde komma att förlora eller winna..
Om wigtcn af sistnämdk fräga behöfwer ef mycket ordas.
Den angär pä ena sidan ej mindre, än att borlffänka Kronans gods och räntor till ett 0- bestämt belopp, och säkerligen af flere tunnor Gulds, wärde, Den hotar pä ben andra, att fränkänna enfkildta Medborgare deras lagliga ägcndom.
Ty. de utbytte Krono-Godscn ärv ej Adelns, utan i. den män. de med jemgodt wcdcrlag blifwit ersatte.
Det afstäddc Wederlagct är ej Kronans till större, del, än som för slikt fyllnad erfordras; öfwer ftottet. 700
Den 22 September. flottet är ju endera Partens ostridiga ägenbom » äf» wen dä när storleken af deh belopp ej är tillfyllest ut» redd.
Ägande-rätten har i alla tider ansett»' fdr helig; Oen ensam utgör grunden fdr allt sambälletS beständ.
När wi uti 16 § af RegeringS-Formcn förwarat tvär enffildta; När wi genom den 77 Z sbkt bewara tvär och efterkommandes gemensamma eller Rikers ägande-rätt emot framtida Regenters illgrepp; Männe wi rj i och med detsamma inbördes försäkrat Rcgcnten, hwarannan och wära efterkommande dehn rättigheters hclgd?
— Wi hafwa häri ej gjort mera än hwad wära förfäders exempel rfrän urminnes tider vh föreskris» wik.
Mä hända att wi gjort mindre; tp hwilken i» bland oh har, säsom en ben irsta, upoffrat st na arfwe-gods och pä egna barns bekostnad deraf gjort Riket en gäfwa.
Sjelfwa denna gäfwa, de (-ustLviemffe Arfwcgvdsen, ingär till en del i de byten, hivar, vm nu är fräga: Hwad rätt äga wi wäl, att emot gifwarens föreskrift deraf nägvt bortskänka: Hwad we> derlag wilje wi derföre bjuda ät Riket, dä wi ej äge deremot swarande fordringar; dä wi ej mägta förbinda hemmawarande Medbrödcr att göra Riket ett offer af stna?
— Ja» läge än upoffringen hel och odelad j tvär förmäga, hwad tack, hwad heder, hwad tilfredSställelse lofwar oh wäl deh utöfning?
äro ej skulderna z bytrswägen större, än be undcrdänig§ fordringarna?
Skall ej beloppet af de förra säsom outredt, utropas säsom wida större än det werkeligcn är; och en handling, den wi till äfwcntyrS ansett för ädel och segen» nyttig, bedömmas af allmänheten säsom föranledd af rnflildta interehen?
Man citerar 1751 ärs Författning dä alla före i6§o jngängue byten uphäfdes, utan estcrfrägan Den 19 September. 701 hwilkcn derwid wann eller tappade.
Men de bpteir som nu äro i fräga, hafwa en hel annan beskaffenhet än de förra.
Alla byken för är l68c> bewiljades utan Revers för Kronans skadcslöshällandc.
De kommo ders före e) till nägon werkställighet förr än de bkifwit helt och häliit utredde, och Kronan och ben Private wisak sig hafwa fäkt fullt för fullo.
Lnförslen i Kronans Hemman meddeltes aldrig förr, än bytet ivar med Konungens bytes-bref stadfäst.
Kronan kunde dä aldrig bli lidande därä, mer än den private; ty den cnskildta hade i den fdregäende tidens Författningar, en bestämd rättighet, att för sitt blifwande öfwcrskott genast röhälla införsel i nägot annat Kronans bchällne Hemman.
Kronan hade aldrig förbehällit sig ben nya granskning som sedan 1680, enligt RcductionS Författningarne, med beha byten företogs.
Den enskildta hade aldrig Rcverscrat sig att hälla Kronan skadeslös för den bytes-brist som tvid en sädan ny undersökning möjeligen kunde upkomma.
Omslutningen af beha byten ivar hel och hällen en följd af ReduckionS-Författningarnc.
Och när all werkan af Reductioncn uphörde med 1720 och de följande Riksdagars beslut; sä ivar ock l7Zi ärs Fkrfattning en nddwändig päföljd häraf, ven cnskilta borde pä beha bytens fastställande desto mindre nägot förlora, som föga troligt ivar, att han ej redan begagnat sin rättighet af den skyndsamma ersättning 'ör sin fordran som de äldre Författningarne mcdgifmk.
Och om nägon fordran genom bytets nya omsluta ng ttpkommit; sä ivar densamma ej sä cgenteligen en skijd af bytet som fast mer afReduckionen, hwars alla följder borde uphöra.
Helt 702 Den 22 September.
Helt annorlunda förhäller det sig med de byten som sebon är 1680 blifwit ingängna.
Oen altför stora myckenheten af deM, som efter Reductionen nästan pa cN gäng anmälte sig kill HeMmänsbyten» gjorde vmöjeligt, att genast tvid dem göra ben noga undersökning som Författningarne förcstrefwö.
Hwar och rn erhölt fördenskuld frihet, att genast fä införsel i Kronans Hemman emot det wederlag han
Med detsamma afstöka dock med uttryckelig förbiNi' belse att hälla Kronan skadeslös för allt- hwad dcrä wld skeende rausakningar, funnes brista.
Oe litbpttc godsen bchöllo likwäl, alt intill Räkenflapr-methodcns förändring, sin gamla benämning i Jordcböckcrne af Krono, eller Skatte.
De kallas ännu ! Zörfattningiirne KroNanS Hemman, hwilket de ock rätteligen äro, sä tvidt ej styrkas kan att fullt wederlag derföre btift wik till Kronan afstädt.
Hwad ägande-rätt en Innehafware af dylika Hemman jcmwäl mä tro sig hafwa utöfwer hwad första AcquircntcnS Akcvcrs och de flere genom trycket allmänt kundgjorde Förordningar föreskrift wa; sä kan ju hans tanka härom e) ändra sakeus rätta förhällande.
Den som köper ett sädant Hemman är genom be flere ombyten utkomne Författningar och särdeles genom ' 70> arS placat och 1757 ärö förordning nogsamt underrättad , att Äronan häller sig till den, som de§ Jord och hemman innehar.
GiftnämdL författning sager med rätta, att den jom hardlar ett Hemman, utaN att förut förse sig med wederbörlig Attest, att Rronan a samma -Zemirian ej har nägot anspråk, mä skyllä sig sjelf om han lider; ty Skaten har e) annat mede! än Kungörelser, att underrätta hwar enffstd dm Ms förbindelser emot Samhället.
Okunnighet viii Den 22 September. 705 om Lag och Författningar ansägs ännu aldrig säsom ett antagligt skäl till ursäkt för nägon som deremot felat.
I frägan om ägcndomS - handel, en dui wigtigastc i en privat Persons lefnad, är m sädan owarsamhct föga trolig; okunnigheker i detta fall mäste al» tid anses merä som förcburnc än wärkcligc.
En Domares bron säras ej sällan af enkoroch barn- klagan wid boets utredning efter oförsigtiga Fäder.
Kanimar-Collegiuiii - som granskar Bytes - ContoiretS upgjorda utrednig öfwer bytcsmälrn - har ofta delat denna cn Domares känsla.
Mänskligheten betalar öfwer alt sin gärd af medlidande ät cn klagande broder.
Men en Domare äterfinner sitt lugn i medwctandet af sin rärtwisa.
Kongl Kammar-Coltegiuin har sökt och crnätt sin belöning, i öfwertygelsen att hafwa bcwakat
Rikets rätt» äftven med fara af egen wälfärd.
Ty hwarkcn högbemälte Collegium Mer Bytes-Contoirct, katt weta, hwilkcn anmärkningen träffar- ben fattiga som innehar bytes-hemmaneteller Monarkens gunstling som först i en lätlg hemlilswäg kan uptäckaS»
Den högre pligt att bewaket Rikets rätt, jcmwäl emot den högsta, och — denna pligt som uraktläten sä nyligen brädstörtat
Riket till unbergäng, font äter waknad- sä ärefullt räddat oh alla; som fbranlcdt detta Riks, möte, och blifwit själcN af tvär nyare Statsi Författning.
Denna sä heliga pligt, skulle wi wäl sä hastigt förgätä den samma - och skall wäl nägre bytes, ägares ogrundade klagan hos oh mera fä gälla än Rikets uräldriga Lagar, hwilkas helgd wi sä nyh beswuritl
Men ej blottkKonungens och Rikets, utan ock wänge enstiltcs rätt hindrar.oh- att bifalla beti af cn eller 704 Den L2 September. eller annan till äfwcntyrs wäntade ByteS-Verkets af» slutning i likhet med I7ZI ärs Författning.
De Ätter, som pä sina Byten med Kronan fättnägot akt fordra, skulle derigenom mycket förfördelas.
OcZe
Bytcsägare singö i början sine räknings» fordringar ersatte af Stats-Medlen.
Deras Frälseränta i Skattsrätts ock Säteriets frihctS - fordringar, Klef dem oc? genast medelst ' införsel i Kronans be» hällna Hemman godtgjord.
De ägde med Kronan en billig och jemlik rätt, och hade, sä länge de svrtforv, wisst ej nögot skäl till att klaga.
Men snart hblltS wederbörandc före, att Adelns contanta fordringar kunde godtgöras genom afsalu till andra, som pä st» ne byten blifwit skyldige.
Dc§e fordrings - ägare hofwa sedermera, kan hända utan fog, blifwit inbegrep» ne ibland dem, som är 1747 singö löftet, att af Bytes» FondS-Mcdlcn, alla pä en gäng bli förnöjde.
Cn eller annan förbidar ännu det sena uppfyllandet af ett sädant löfte.
De öfrige hafwa emot Rabatt öfwerlätit sine fordringar till Kronans Skuldcnärer t och de Contanta fordringarne, som säledcs genom qvittning ingä till Kronan , bctalaS pä detta sätt litet efter handen , och i den män, som anmärkningar utfärdas pä dylika skulder.
Sak samma och än wärre är förhäl» landet med SkattcrättS - fordringarne.
Dcste ersättas för är 178Y med införsel i Kronans Hemman.
Sedan p-ä sistnämde är Äbocrne singö förmänsrättcn es mot wänlig Skatte-Köpcskilllttg lösa K önans Hem» man till Skatte, sä hafwa ock
Skatterätts-foidringarne ej annorledes än i Byteswägen, lika med eftcrräks nings-fordringarne genom qvittande kunnat ersättas.
Bägge äro säledcS af den beskaffenhet, att om Bytcs» Contoiret uppbäfwcs, föga eller ingen utsigt är öfrig, att dr nägonsin kunna godtgöras; hälst Kronan ej mer Den 22 September.
705 mer äger annan Jord, än Kungsgärbarne att npläta och Rikets financcr e) wilja första till de wanliga och mäst nbdwändiga utgifter.
Om är 1747 inrättade fonden till stikc fordringars förnöjande, ökefwc i sädant fall högst otilräckelig, om annars densamma e) redan ingäkt till Stats-wcrket.
Oe öfrige twcnne stagS fordringar nemligen Frälse-Ränta och Säteriernas Frihets, fordringar blifwa wäl än, medelst wänlig införsel i Kronans bchällna räntor ersätter men äfwcn dcfc ingL till största delen i Dytes-wägen till Kronan genom qvittning, dä Kronans bchällne räntor äro att tilgä där fordrings-ägare dem hälst skulle taga.
Alla bytes, fordringar äro sälcdes af den beskaffenhet, att deras wärde skulle förfalla om enskilta personc:s ffuldcr skulr le i byten efterskänkas.
Oetzutom skulle alla fordrin, gar uphöra om alla byten pä en gäng i likhet med är I7ZI skulle förfalla, utan efterfrägan hwilkc.n derpä blef lidande.
De som pä god tro och med Hcmuls-fbrbindclse Nu äro Innehafware deraf, hade ju i sädant fall ord, sak, att söka sin ersättning hos säljaren, och denna hos sina medarfwa.
Oe prvcestcr man medelst Dptcs-Con toiretS uphäfwande welat pä en sida undwika skulle sä, ledeS upstä frän en annan.
Eller skulle mem fbrbju, da all skags rättcgäng och all ätalan i detza byten, och säledes jemwäl deras HemulS-ansökningar som alla redan betalt sina Dytcs-twister, och af säljare eller med, arfwingar ej nu hunnit infordra en skälig ersättning!
Skulle man äter lemna enskilta personer betz talan öp, pen ej mindre emot Kronan än emot hwarandra; sä blef deras talan emot Kronan af intet wärde, dä Kror nan ej äger hwad de fordra.
Man kunde ej eller hindra be ätter som redan afbbrdat sig sina Bytes,brister, Tredje Band.
N:c> so, sr. att 7O6 Ten 22 September. att jemnföra sitt öde med deras, hwilka lika som genom sloget af en Trollstaf brismet försatte i bättre wilkor.
Den klagan öfwer oskyldigt lidande, som nu är obefogad och hämtad ur en förebären okunnighet om Försatt,bingarne, blcfwe dä rättwis och mest smärtandc för dem, som utan närmare pröfning af saken, ingätt i denna nya Författning.
Den önskan att all widare utdrägt med utredningen af desja gamla byten, cn gäng mätte uphöra, pttradcs mera än cn gäng, redan af Högstsalig j äminnclsc Konung d-vni. XI, som ock wid sä mänga Riksmöten förgäfwcs blifwit framburen. venna önskan hyser jag och hwar redlig sinnad Medborgare.
Men utom högstbcmälke
Konung som är 1680 för detta ändamäl tilsatte 6 Kammarskrifwarc, och utom ben Konung som nu pryder Thronen, är 1794 biföll den af Kongl. Kammar-Collcgio fbrcstagne förbättring i Bytes - Betjcningcns wilkor; männe wäl nägon tagit ett, emot denna önskan swarande steg!
De 6 Kammarskrifwarne blefwo sedermera fördelte pä Kongl. Kammar-Collcgii Z:ne Province-Contoir bär de med andra gdromäl sytzclsattes.
Ändteligen är 1747 wille Rikets Ständer hjelpa detta.
De togo bemälte Skrifwarcs löner, som utgjorde tilsammans 2100 Daler Sunt, till aflöning för ett särskildt Contoir som under namn af Bytcs-Contoiret dä blef inrättadt.
Derjemte anflogos 2:ne procent af den Contanta efter räkningsskulden som kunde inflyta till Bytcs-Contoiret och 2:ne procent till Landtmäteri-Contoiret, för de flere Skattläggningarncs genomgäcnde i Dytes-ärenberne.
Dä Kronans öfrige
Betjening hugnades med fördubblad aflöning är 1778, sä stäldcs Bytes-Contoiret vä Den 22 September. 707 pä Cittra Stat med oförbättradc Löner, att indragasä fort nägon Ukgingc.
Och fastän Konungen är 1782 förklarade, att Contoirct allt framgent borde fortfa-a, sä är dock den emedlertid lcdig-blefne
Dokhällare-tjcnsten aldrig sedermera äterbcsatt. ve med densamma indragnc 2OO Dal.
S:mt, saknas ännu för Contoirct hwars hela aflöning sälcdes ej steg till mera än 28Z R:dr.
16 fl. om äret; de 2 procenten gäfwo en högst 0- bctydlig tilökning; och de som wäntade ByC's - wcrketS snara afstutniug af cn sä wanlättad betjening, kände ej människo - naturen eller tingens allmänna ordning där wcrkan aldrig är större än defl ordsak.
Oen förbättring i Löne-wilkoren hwarmcd wär nu warandc Konung är 1794 hugnade ByteS-Contoiret, bestod i 25 procent af Frälse-räntor i natura och de Contanta efter räknings-fordringarne som till Kronan kunde indrifwas; dock sä att Frälse-räntan som emellan private personer gäller omkring 40 R.dr. beräknadeallenast till 12 R:dr. per daler, Landtmäteri-Contoiret upmunkradcs nu äfwcn med 4 procent af efler-räkuingarne.
Jfrän denna tid är det som DptcS-wcrket blifwit utfbrdt med den drift man deraf tilförene sä obilligt fordrat.
Jfrän denna tid upstär likwäl cn ny swärighet ivid betta Contoir- indragning; ty äfwen dcfle Kronans
Detjcnte synas hafira mcdborgeliga rättigheter som ej utan obillighet kunna dem ifränkännas.
Oen en gäng anstagnc procenten ä be redan utarbetade mälen kan e) med rättwisa dem jfräntagas.
Swärighelen af denna utredning är pä Contoirets sida bfwcrwunncn, sä snart defl relation om hela wälet- beskaffenhet blifwit till Kongl. Kammar-Collegio aflrmnad.
Ln ätgärd som endast med twänne undan - 7v3 Den 22 September. dankag r assa de Swcnffa Bytes - ackerne allaredan inträffa;, och i de Finska endast af närwarande krigs-, oroligbclcr uppehälles.
Men äfwen i dcsta äro assa de Utdrag utur Jordeböcker och Räkenskaper färdige som altifrän 1680 wisa Hemmannens förändringar pä ömse sidor, och till winnande af nödig Controls fogas till Bptcs - Actcn.
Sanningen af detta mitt anförande ligger öppen för alla.
Hivar och en äger att härom i BytesContoiret göra sig närmare underrättad.
Ingen som rätt fattat widdén af det arbete som sedan är i?94 der blifwit nedlagd, svall beskylla Contoiret för cftcrlä» tenhet.
Twärtom skall man finna denna Betjening ensamt möjcligcn kunnat medhinna altsammans, och att förbcredelsernc till sä mänga och sä wigtiga mäls afslutning ej utan flere private Skrifwarcs biträde kunnat utföras.
Man skall mä hända göra rättwisa ät en ihärdighet i 15 ärs tid oafbrurit fortsatt och som^cj har annat föremäl än det w! alle sä ifrigt önskc: de äterstäende Bytens afflukning.
Hwad kraftigare medel kunne wi wäl utfinna för Bytes-Contoirets wcrksamhet, än dest egen fördel i de redan bifallne procenter.
Hwad för de högre Embetsmännens mera än den answarighek i frägan om Rikets rätt som Regerings-Formen föreskrifwer?
Hwart femte är äge wi ju sjelfwc tilfälle att pröfwa om nägot härkvid wore försummat.
Oena a fsiutning kan icke i annan ordninggä för sig, än i ben redan och frän urminnes tider därmed wldtagne.
Att slumpwis och säsom i?