Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Omöjligen kunde andra Köpmän i Rikets stapelstäder sålja varor, utifrån inkomne och med högre tull belagde, för lika lågt pris, som handlande på Gottland skulle kunna sålja dem, då varorne efter ganska låg tull dit inkommit och der försäljas.
Pr. VII Band. 25 0*n 30 Augusti f, w>, Bilagor till PleniProtocollet för den 3o Augusti, förmiddagen.
N:o 1, Herr Gyllenheim, Eric Gujlaf:
Uti inledningen och premisserne af Högloft.
LagUtsfcottets Betänkande om förändringar i brottmålslagstiffningen, åro så vackra och hugnande grundteckningar framlagda i perspective, att hvarje för mensklighetens och samhällets vål ömt deltagande vån icke annat kan ån deraf göra sig de båsta förhoppningar; men huru meteorisk blir icke deras tillvarelse, och de uppställda satserna, förvandlade i toma skuggbilder med den vundna upplysning att Högloflige
Utskottet vid ämnets hufvudsakliga afhandlande och och i sjelfva resultaterne irke trott sig böra omfatta tillfället att nu i någon måtto tillvägabringa det åsyftade välgörande ändamålet, utan alldeles öfvergifvit det till sitt framtida öde.
Således och ehuru Utskottet yttrar sig icke mindre erkänna, ån medelst dess egna åsigter hafva antydt behofvet af en reform uti omnämnde lagstiftning, och af en förbättrad fångvård, har likväl icke blifvit föreslagit något hjelpemedel eller någon väsendtlig förändring hvarken i Den 30 Augusti f. m. 58?
det ena eller andra, utan, ty värr, qvarstår- det onda ännu, likasom ovidrördt, i all sin förra styggelse.
Under medgifvande af den rigtiga anmärkning, att en brådstörtande öfvergång från de hårdaste till de mildaste straffbestämmelser kan förekomma betänklig, synes mig dock vara lika origtigt som menligt, om derifrån vill dragas den följd, att detta bör leda till total inactivitet, och att man ej må våga göra något steg närmare fram till den goda synpunkten; eller ett man, såsom hår år i fråga, icke skulle till en början kunna för de första gången utöfvade ringa förbrytelserne lämpa och förmildra straffen efter närvarande bildnings och tidslynnes omisskänneliga fordringar.
Om icke lagarne stå i bredd eller öfverensstämmelse med tidehvarfvets skick, ett folks seder, uppfostran och medborgerliga utveckling, så motverka och skada dessa Statskroppens lifsprinciper hvarandra illa och påtagligen; och huru vådlig verkan eller inflytelse häraf uppstår, är redan för mycket bekant, att hår närmare behöfva utredas.
Mig har åtminstone såsom klart och ovedersägligt förekommit, att högsta nödvändigheten påkallar en tjenlig och ofördröjlig rättelse , af vårt criminal-lagvåsende.
Att de fordna, under andra tidsförhållanden, stadgade straffen, nu mera i och för deras grymhet, tjena endast till olycka och förderf, men icke till upprättelse: vidare, att straff som räcker någon längre tid, och följaktligen så kalladt correctionsstraff, 38» Véit JO Augusti f. m.
Ven 30 Augusti f. m. 389 skäligen kan förmodas åstadkomma på den brottsliges caracter och sedlighet en säkrare verkan, ån ett momentelt och hastigt öfvergående; att terrorismen, som i förra strafflagar utgjordt ett af hufvudelementen, åter i de sednare måst godkände lagstiftningar kommit under nästan ingen eller ganska liten beräkning: att man deremot tagit såsom säkert och afgjordt att brottm ålslagars stränghet i de flesta fall icke allenast år förkastlig, utan ock i stället af vida mera vigt, att den straffade bringas till egen inre öfvertygelse om sin förbrytelse emot lagen och samhällsordningen, och åndtligen att lagen icke må till sin natur omensklig sjelf medföra sitt förakt eller sin vanmagt, men deremot att dess bud, grundade på billighet och rättvisa må emot den, som dertill gjort sig saker, noggrant blifva använde och fullbordade.
Om dessa sanningar skulle ligga öppna och oemotsägliga, så tyckes Högl.
Protocoll, hållna hos Högloflige Ridderskapet och Adeln, - ' • - » vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1828 och 1829* Trettiondeandra Häftei* STOCKHOLM.
Tryckta hos Johan Hörbergj i83l Thorsdagen den 9 Julli 1829.
H err Rothlieb, Axel, uppläste följande: Herr C. W. Ribens motion, hvarigenom RiddarhusSecreteraren föreslås till efterträdare eller arfvinge af RiddarhusFiscalstjensten, har utgått från den af Ridderskäpets och Adelns pluralitet gillade ide, att RiddarhusSecreteraren ej får tillika emellan Riksdagarne bekläda annat Embete, hvilken ide, nu förvandlad till ett Riddevskapets och Adelns Beslut, dock äger den likhet med en testamentarisk disposition, att det en annan Riksdag möjligen kan ändras, emedan Testatores äro till, och det testamenterade ännu icke disponibelt.
Utan öfverdrifven prophetisk anda torde äfven en sådan ändring verkligen kunna motses; ty om i en framtid en utmärkt skicklig och framför hvarje annan i alla afseenden för Embetet passande person skulle finnas vid inträffande ledighet till RiddarhusSecreterare, men vore hindrad detta Embete emottaga derföre, att han tillika hade annan tjenst; månne icke detta hinder för honom undanrödjes?
Jag tviflar ingalunda derpå, så snart 4 Den 9 Julii f. m. den utmärkt skicklige personen kunde uppfylla det vilkor närvarande RiddarhusSecreterare är föreskrifvet, det nemligen att förskaffa sig permission från den tillika innehafvande tjensten för hvarje Riksdag, och dervid kan ej möta svårighet, då lian tillika anmäler sig till utöfning af sitt Riksdagsmannakall.
Dessutom synes Riddarhus-Secreteraren , efter nu varande beslut, likväl vara obehindrad mottaga förordnaden, såsom Ledamot i Allmänna Arendernas Beredning, i BrandförsäkringsVerken och flere andra beställningar, der icke lön på stat men betydliga arfvoden åtfölja; och hemställes, om han icke derigenom kan anses långt mer beroende, än om han innehar tjenst på stat, hvarifrån han icke utan dom och ransakning får skiljas?
Jag vet dock, att respectera pluralitetens fattade beslut, och har blott nämnt detta i förbigående, såsom talande anledningar, att detta beslut vid en kommande Riksdag möjligen varder ändradt, och hufvudsakligen till ådagaläggande, att ej några förberedande åtgärder för verkställigheten af samma beslut, och således icke eller den af RiddarhusSecreterare och RiddarhusFiscalstjensternes förening hos en person, än erfordras; och jag skall nu gå att visa, det vid dessa tjensters förening möta svårigheter, som åtminstone tåla att noga öfvervägas.
Hvarken RiddarhusSecreterare eller Fiscalsgpromålen, eller de tillsammans, emel - Den 9 Julii f. fn. 5 Ian Riksdagarne, sysselsätta helt och hållet en person, och jag Jjeklagar uppriktigt den person, som, med håg och förmåga till verksamhet, såsom en Embetsman egnar, inskränkes allenast till dessa göromål, RiddarhusSecreteraren har egenteligen då föredragningen af de få sällan vidlyftiga eller besvärliga mål, som på RiddarhusDirectionens afgörande bero, och som icke angå räkenskaperne eller contanta mgdlen, hvilka Kamereraren föredrager.
Vidare uppsätter RiddarhusSecreteraren de expeditioner, som från Directionen afgå, och de svara naturligtvis emot målen, RiddarhusFiscalens göromål hafva icke eller varit mångfaldiga.
Honom åligger dock hufvudsakligen: 1:0
Att utföra Riddarhusets talan i alla detsamma rörande rättegångar; och 2:0 att granska lånehandlingar, som till Directionen inkomma.
Dessa åtgärder förutsätta nödvändigheten, att RiddarhusFiscalen skall vara Jurist, och förstå dessa göromål, så att Riddarhusets rätt och Cassornas säkerhet behörigen iakttagas, Detta är af yttersta vigt; ty det är lätt sagt, att utföra en rättegång, men att verkställa det såsom sig bör, fordrar både nit och skicklighet; och ingen kan förutse beskaffenheten af de rättegångar Riddarhuset kunna komma att angå.
Exempel finnas, att de äfven i sednare tider icke varit obetydliga.
RiddarhusSecreteraren deremot kan vara full - 6 Den 9 Juli i f. m, komligt skicklig, utan att vara Jurist, och jag tror icke, att Ridderskapet och Adeln skulle vilja inskränka sin rätt att uteslutande välja sine Secreterare inom Juridiska Corpsen.
I)e föregående Riddarhus-Secreterarne, som utmärkt sig för största skicklighet, hafva icke eller varit Jurister.
Om under en Riksdag, då RiddarliusSecreteraren är fullt sysslosatt med de honom i sådan egenskap åliggande göromål, en Rättegång af större omfattning, rörande Riddarhuset eller Cassorne, såsom ganska lätt kan hända, skulle uppstå, är väl då lämpligt, att en extra Canzlist, som Herr Riben föreslår till RiddarhusFiscalsgöromålens bestridande, anförtros äfven en sådan Rättegångs utförande?
Behofvet af en noggrann juridisk granskning å lånehandlingar, har erfarenheten bestyrkt; och den som täckes göra sig mödan taga kännedom af de utlåtanden RiddarhusFiscalen i sednare tider öfver lånehandlingar afgifvit, skall deraf inhämta, att anmärkningar skett af verklig betydenhet.
Hade Herr Riben behagat mera fästa sin uppmärksamhet dervid, hade han säkert icke rubricerat RiddarhusFiscalsgöromålen, såsom han gjort.
Uppropen, som RiddarhusFiscalen åligger verkställa under Riksdagarne, fordra åtminstone hos honom vana, på det ej tiden dermed öfverflödigt skall upptagas; ett factum är, att desse upprop under nästföregående och innevarande Riksdag skett i timme, öfver hufvud räk - Den g Julii f. nu 7 nadt, hvarje gång fortare fin föregående Riksdagar.
Antages nu, att minst etthundrade sådane upprop ske; så besparas, genom berörde halftimme, ändå femtio timmar; och om hvarje plenidag räknas till tio timmar, uppkommer dock fem besparade plenidagar, som vanligen icke eller räknas dag efter dag.
Tages härvid i öfvervägande hvad hvarje dag under en Riksdag kostar Staten, bevisar detta åtminstone, att äfven i mindre detailler åtgärderne kunna äga värde.
De öfrige RiddarhusFiscalens göromål bestrider jag icke, att annan Tjensteman, likväl med mer och mindre lämplighet, kan fullgöra.
RiddarhusOrdningen stadgar dock, med tydliga ord, att RiddarhusFiscalen, icke en extra Canzlist, skall dem bestrida.
Riddarhuset har äfven af ålder haft en Fiscal; och inrättades denna tjenst, då Cassorne säkerligen icke utgjorde fjerdedelen af de summor sora nu.
Behofvet af en RiddarhusFiscal är således för närvarande vida större; och jag anhåller, att hvad jag nu haft äran anföra må få åtfölja till RiddarhusUtskottet, som deraf, efter hvad jag vågar hoppas, skall upplyst finna, att Herr Ribens ifrågavarande motion alldeles bör afstyrkas.
Skulle likväl behofvet förefinnas, att genast reglera lönen för en blifvande RiddarhusSecreterare, som ej tillätes hafva annan tjenst tillika, får jag, för sådant ändamål, hemställa: att, i stället för Riddarhus - Q Den g Juli) f. m.
Fiscalens indragning, som jag, efter hrad jag förut haft äran anmäla, icke anser vara det rätta, första Riddarhus-Canzlisttjensten må förenäs med RiddarhusSecreterarens, då den varder ledig.
Förste RiddarhusCanzlisten verkställer hufvudsakligen, protocollsföringen hos RiddarhusDirectionen emellan Riksdagarne, hvilket Secreteraren der, lika med hvad som sker i Armeens Pensions-Cassas-Direction och BrandförsiikringsYerkep, beqvämligen och utan allt hinder kunde verkställa.
Canzlistgöromålen hos RiddarhusDirectionen kan gerna af en Canzlist bestridas, Under Riksdagar är förste RiddarhusCanzlisten Secreterare hos RiddarhusUtskottet.
Detta Utskott verkställer revision öfver RiddarhusDirectionens åtgärder, och första RiddarhusCanzlisten synes nästan jäfvig att såsom Secreterare dervid biträda, då han fört de Protocoll, som just skola granskas, Lämpligare torde derföre verkligen vara, att en PiiddarhusDirectionen icke tillhörande Tjensteman såsom Secreterare biträdde RiddarhusUtskoltet, hvilken Secreteraretjenstgöring säkert, afen fullkomligt dertill skicklig person, bestrides mot det arfvode förste Canzlisten derföre af statsmedel bestås; och då öfrige Utskotten välja personer för Riksdagen till Secreterare, synes intet hinder att äfven sådant kan ske hos Riddarhusutskott.
Förste RiddarhusCanzlisten har äfven lika stor lön och förmåner af RiddarhusCassan, som RiddarhusFiscalen, Den 9 Jul i i f. m. 9 så att tillökningen derigenom för Riddar husSecreteraren blir enahanda, De arfvoden Fiscalen derutöfver uppbär af serskildta fonder, och som honom af enskilta Testatorer tillagde äro, torde Högloflige Ridderskapet och Adeln finna betänkligt, att tillegna sig rättigheten att disponera.
RiddarhusSecreterarens löningsvilkor blefvo, om förste RiddarhusCanzlistens dermed förenas:
Nuvarande lönen , , 600.
Förste RiddarhusCanzlistens lön, hushyra och ljuspenningar 400* Antagas fyra introductions-afgifter om året å 5o R:dr . 200.
Riksdag hvart femte år, till tio månader räknad, inbringar för RiddarhusSecreteraren i ai’fvode Tretusende R:dr, som fördelade på fem år göra för året . 600.
De rum och lägenheter han innehar i Riddarhuset, med vedanslaget, betalas när som hälst af enskild hyresman med 600.
Summa R:dr B:co 2,4.00.
Hvarmed han torde höra anses och finna sig fullt belåten, särdeles som han dessutom mellan Riksdagarne ägde rymlig tid till biförtjenster.
Jag anhåller, att detta anförande mätte lill Utskottet få afgå. 10 Den g Jul i i f, m. Friherre Boije, Fredrik.*
Jag instämmer uti större delen af Herr Rotliliebs anförande, isynnerhet i hvad angar förslaget oin RiddarhusFiscalstjenstens förening med RiddarhusSecreterarebeställningen.
Olämpligheten häraf synes mig vara af Herr Rothlieb med goda skäl bevisad.
Dessutom har Ridderskapet och Adeln tillräcklig erfarenhet af, att RiddarhusFiscalen bör vara Jurist.
Den händelse är ännu i. godt minne, att en RiddarhusFiscal, af brist på juridiska kunskaper, tillstyrkt meddelande af ett lån ur Riddarhusets Cassör, hvilket sedermera, i anseende till bristande säkerhet, gått förloradt och måste afskrifvas.
Tonen är nu, att alla Embelsmän hafva för små löner; och jag lemnar derhän, om det är en följd af tilltagandes lux eller af verkligt behof.
Men om en lönetillökning för RiddarhusSecreteraren bör äga rum; så torde det tillåtas mig att meddela en upplysning i afseende på projectet, att förste RiddarhusCanzlisten skulle indragas och dess lön anslås till RiddarhusSecreteraren.
Tillförene funnos serskildt en RiddarhusDirection och en StiftsDirection med hvar sin Secreterare, som var förste RiddarhusCanzlisten i den förra, och andra RiddarhusCanzlisten i den sednare Directionen.
Numera äro begge
Directionerne sammanslagne till en; och det synes mig derföre, som den ena RiddarhusCanzlisten kunde umbäras.
■ Jag föreslår derföre, att andra Riddarhus-Canzlist-tjensten
Den 9 Julii f. m. måtte indragas, och hans göromål förrättas af förste Canzlisten, hvarvid man likväl torde böra hafva någon consideration med den person, som nu innehar andra Canzlistbefattningen, och således ej indraga denna befattning, förr än, när han en gång kommer att derifrån afgå.
Herr Tham, Wolrath; Jag anhåller att få förena mig med Friherre Boije.
Mig tyckes, att RiddarhusFiskalstjensten ej kan umbäras, då till Fiskalens befattning hörer, ej blott att vaka öfver ordningen vid Ridderskapets och Adelns sammanträden på Riddarhuset, utan ock att iakttaga och bevaka Riddarhusets juridiska angelägenheter, såsom Rättegångsärender för cassorne och dylikt.
Att uppdraga RiddarhusSecreteraren desse juridiska göromål, synes mig betänkligt och olämpligt, enär det icke är bestämdt, att han skall vava jurist; och af samma skäl förefaller det mig svårt att kunna ersätta RiddarhusFiskalen genom en Extra Ordinarie Tjensteman under Riksdagarne.
Deremot kan en indragen RiddarhusCanzlist sålunda beqvämt ersättas; och jag biträder derföre till alla delar Friherre Boijes förslag om Andre RiddarhusCanzlist-tjenstens indragning.
Ml Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob:
Då man nu genom en besynnerlig tillfällighet återkommit på detta redan till Riddarhus 13 Den 9 Julii f. m.
Utskottet remitterade ämne, torde äfven jag få tillägga några ord.
Jag har aldrig yrkat, att RiddarhusFiskals-tjensten bör indragas; tvertom har jag förklarat mig ännu icke kun-* nät stadga mitt omdöme, huruvida densamma hör bibehållas, såsom behöflig eller icke.
Men då en värd Ledamot nu härstädes åberopat, att en förlust af utlånte penningar blifvit
Riddarhuset tillskyndad genom brist på juridisk skicklighet hos en RiddarliusFiskal, oaktadt RiddarhusDirectionens både rättighet och pligt, att pröfva halten af Fiskalens tillstyrkande; så finner jag deraf anledning, att vördsamt föreslå, att de arfvoden, som utgå till en del af RiddarhusDirectionens Ledamöter, må indragas eller nedsättas, för att användas till den löneförhöjning för RiddarhusSeereteraren, som nu tyckes ligga vissa personer så mycket om hjertat.
Hans Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att Herr Rolhliebs Anförande, innefattande anmärkningar vid Herr Ribens, Carl Wilhelm, den 3o sisllidne Junii e. m. till RiddarhusUtskottet remitterade Motion, att RiddarhusFiskals-tjensten , samt de dermed åtföljande löneförmåner, måtte, vid inträffande vacance, förenasmed RiddarhusSecreterarebefattningen, finge, jemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden, lill RiddarhusjUtskottet remitteras, Ropades Ja.
D e n g J u 1 i i f. rm i3 Friherre Boijej Ludvig:
Jag anhåller, ött få i Protocollet nedlägga min reservation emot Ridderskapets och Adelns i sednaste Plenum vidtagne beslut, och egenteligen emot den del deraf, sorn innefattar, att beslutet, om Bancosedelris silfvervärde, skall underställas Kongl. Maj:ts sanction.
Äfven jag delar visserligen den mening, att Konungens sanction bor äga rum i dylika fall; och jag skall, då fråga uppstår om ändring af 72 §.
RegeringsFormen, i detta afseende icke underlåta att gifva min röst dertill.
Men i dess närvarande skick tillåter denna §. icke Rikets Ständer, att underkasta deras beslut om Rikets Mynt Konungens sanction; ty §. innehåller, att ”Rikets Stän”ders Bank förblifver under Rikets Ständers ”egen garanti och vård, så att den ostörd ”må förvaltas af de Fullmagtige, hvarje Stånd 'Bertill förordnar, efter de Ordningar, Stad”gar och Reglementen, hvilka redan gjorde ”äro eller vidare af Rikets Ständer göras kun"na; ägande Rikets Ständer allena ratt, att "genom Banken utgifva Sedlar, som för mynt ''i Riket må erkännas."
Icke något ord x denna §. bestämmer, att Konungens sanction erfordras för Rikets Ständers beslut i frågor om Banken och Myntet.
Det är farligt att, såsom nu skett, använda sofismer vid tolkning af Grundlagen; och jag hade önskat, att nitet för Myntbestämningen icke blifvit så långt utsträckt.
Herr Munck aj Rosensköld, Eberhardt, <4 Den 9 J111 i i f. m.
Då så mångå Ledamöter bland Ridderskapet och Adeln uti sislledlie Plenum talade i frågan om Myntbestämningen, och jemväl fullständigt afhandlade ämnet både mot och med, ansåg jag mig icke böra ytterligare förlänga discussionen, och missbruka Ridderskapets och Adelns tålamod; hälst jag, efter afhörandet af Friherre Cederströms anförande, var förvissad, att Myntbestämning skulle blifva antagen.
Jag anhåller nu blott, att få återföra i Ridderskapets och Adelns minne, att jag vid 1818 års
Riksdag nästan ensam framställte angelägenheten af Myntbestämning, och äfven föreslog åtskillige åtgärder, hvilka sedermera mest bidragit till Realisationen, och jemväl vid den nästföljande i8a3 års Riksdag antogos.
Då man likväl nu ansett nödvändigt, att underställa frågan Kongl.
Maj:ts pröfning och sanction, har jag af denna anledning ej kunnat deltaga i den förefallne voteringen, samt får nu emot Ridderskapets och Adelns i denna omständighet fattade beslut, härmed anmäla min reservation.
Herr Crusenstolpe^ Magnus Jacob:
Som jag befinner mig i lika predicament med Herr Munck af Rosensköld, att nemligen icke hafva kunnat deltaga i voteringen sistlidne Plenum om Myntbestämningen, anhåller ja£ att få instämma i den reservation han nu afgifvit emot Ridderskapets och Adelns då fattade beslut; helst jag, då fråga upp - Den g Julii f. m. i5 står om ändring af 72 §.
RegeringsFormen, skall med alla krafter sätta mig deremot, prisande nu Lagstiftarens vishet, att bestämma fem års tid mellan framställandet och slutliga pröfningen af förslag till Grundlagsförändringar, på dét opinionen under tiden må kunna stadga sig; och jag hoppas, att den skall tillräckligt bestämma och uttala sig emot den åsyftade ändringen af nämnde §., innan dess slutliga pröfning och antagande hos Rikets Ständer kan komma i fråga.
I Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets afgifne förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 99.
Angående öfverlåtande af en Kronan tillhörig tomt åt Oelreichska Enkhusinrättningen i Landscrona.
N:o 1 qo.
Angående tiden för leverering af Krono-arrenden.
Angående förändring i stadgandet, att Rothållarne vid JBåtmanshållet skola personligen sig vid Generalmönstringar inställa.
Med anhållan om ändring af 4 §• i underrättelserna till 1826 års Tulltaxa.
Angående godkände förslag till ändringar i Rikets Grundlagar.
Om Kongl. Maj:ts Befallnings - i6
Den 9 Julii f. m, hafvandes förpligtande att till JustitiasCanza leren och JustitiasÖmbudsmannen insända Exemplar af de från Kongl. Majits
Befallningshafvande utgående Allmänna Påbud och Kungörelser, m. m« N:o 106.
Om LandsFiscälstjensternes indragning vid nu varande innehafvarés afgång.
Föredrogs ånyo Stats- och BancoUtskottens under N:o 3 afgifne* och den 26 sistlidne Junii e. tn. på hordet lagde Utlåtande, angående nödige provisoriska åtgärder, innan silfverutvexlingen kan företagas; Herr Skogman j Carl David:
Den stora pluralitet, hvarmed myntbestämningen blifvit hos Ridderskapet och Adeln beslutad , ger all anledning till den förhoppning, att de åtgärder, som efter mogen pröfning finnas häst och säkrast föra till heslutets verkställighet, äfven skola af Ridderskapet och Adeln vidtagas.
Den, som vill ett ändamål, bör vilja alla goda medel till dess ernående.
För min del instämmer jag i den mening någre Ledamöter af Utskotten yttrat, att Bankens nuvarande metalliska fond är tillräcklig, för att utan våda genast hörja utvexling af silfver emot sedlar efter 12$ sk:r, så framt riktige åtgärder med Banken eljest vidtagas.
Denna mening delades af en Den 9 Juli» f. m. «7 en nyligen bortgången lika vördad och saknad, som erfaren Statsman, länge Ledamot af BancoStyrelsen.
Han ansåg redan år i8a3 Bankens redbara fond, ehuru då i million mindre än nu, vara för ändamålet tillfyllestgörande.
Jag fäster för öfrigt mindre vigt vid den metalliska fondens arithmetiska förhållande till sedelstocken, än dervid, att Bankens framtida functioner fastställas på ett ändamålsenligt sätt, och att BancoStjn-elsen, med lemnad fidi frihet att vidtaga de verkställ ighetsåtgärder, som af omständigheterne påkallas, alllid sorgfälligt iakttager å ena sidan , att icke hastigt indraga rörelse-capitalet, och, å den andra, alt ersätta den minskning af erforderlig metallisk valuta, som tillfällige orsaker kunnat föranleda.
För sistnämnde åliggande bör den vinst, Banken af lånerörelsen med sina sedlar upphemtar, i första rummet användas.
För att likväl, vid öfvergången till en nog länge fördröjd bättre ordning i penningeverket, lugna alla möjliga farhågor, vill jag icke bestrida, att utvexlingen af silfver emot sedlar må uppskjutas, till dess Bankens metalliska fond uppnått det förhållande till sedelstocken, som Utskotten föreslagit; men jag tillstyrker, i afseende på verkställigheten, att Rikets Ständer åt BancoStyrelsen öfverlemna, att, så skyndsamt som möjligt, vidtaga åt3a H. a Den 9 Ju lii f. n». gärder för den testämda proportionens uppnående, antingen genom directa si Ifver köp, så vidt de kunna ske till högst i3o skr, eller ock genom upplåning af silfver eller tegagnande af creditiv, hvilketdera sorn finnes för Banken förmånligast.
Jag förenar mig med de Ledamöter af Utskotten, sorn i sina reservationer yrkat, att någon viss tidpunkt icke må Bestämmas, hvarinom Kongl, Majrt skulle om ulvexlingens början förordna, utan att detta må ulan inskränkning
Lero på Kongl. Majrts
Nådiga pröfning af Rikets inre och yttre förhållanden, sedan BancoStyrelsen i underdånighet anmält, att dess åligganden för utvexl ingens verkställighet
Blifvit fullgjorda.
Jag tillatyrker bifall till den redaction af beslutet härom, som Herr Grefve von Schwerin föreslagit.