Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nemi. till förstnämda belopp lägges den gamla penningeräntan, är det, såsom den K. propos. upgifver ej mer än 5 proc. eller ,'s af hela grundräntan, som skulle undergå denna förvandling.
För min del föreställer jag mig alt om, såsom jag redan förut har antydt, hela grundräntan blifvit förvandlad till kontanta penningar skulle dermed alla anspråk blifvit bättre upfylda.
Såsom vi af skatteförenklingskomiléns betänk, paginis 27—29 se, hade allmogen redan under förra seklet mångfaldiga gånger yrkat att skatterna skulle förvandlas till kontanta penningar. K. M. och Ständerna hade äfven åtskilliga gånger utlofvat denna förvandling, och vid 2:ne tillfällen hafva äfven beslut i sådan riktning blifvit fattade, ehuru dessa beslut vid påföljande riksdagar blifvit förändrade.
Vid 1828 års riksdag, i det Statsrådets prot.
N:o 52, som då aflemnades till Ständerna, igenfinnes, att dåvande konselj äfven tillstyrkt förvandling till penningar - Den 5 Mars f. m. 143 Detta förslag lades pä bordet, uppå derom af Hr von Hartmansdorff, Aug., gjord begäran.
Uplästes till justering och godkändes Exp.Utsk:s under N:o 29, afgifna förslag till R.
St:s underd. skrifvelse till K. M., ang:de medels anvisande till fortsättning af fästningsbyggnaderne vid Waxholm, Carlsten och Carlskrona under innevar. år. II.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att Hr Hedenstjerna, Wilh., i anseende till en resa i tjensteärender, som han i dag nödgats företaga till Skaraborgs län, begärt och erhållit ledighet frän sin befattning såsom ledamot af Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. lill d. 2(5 dennes; hvarjemte II.
Ex. anmodade Hrr Elektorer, att sammanträda till val af annan ledamot i nämnde Utskott under Hr Hedenstjernas frånvaro. H. Ex. Ilr Frih. o. Landtm, tillkännagaf att plenum komme att fortsättas kl. ä 7 e. m.
Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K. M:s d. 1 dennes på bordet lagda nåd. propos. till R.
St., ang:de försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästning tillhörande mark.
Föredrogs K. M:s d. 1 dennes på bordet lagda nåd. propos. till R.
St:r, ang:de de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling samt om förändring i nu gällande stadganden i afseende på indeldta Räntors och Kronotiondes utgörande och de årliga markegångsprisens bestämmande.
Jag hade ämnat att vid remissen af denna K.
M:s nåd. propos. göra åtskilliga anmärkmr, ej mindre i afseende på grunderna än på sättet att verkställa de förslag, som deri äro ifrågaställa, men sorn den K. proposm ännu icke är tryckt, och sorn jag icke haft den tillgång till det skrifna exemplaret hvilken jag önskat, för att derom kunna taga närmare kännedom, så anhåller jag att någon påföljande dag få inför R. o. Ad. framföra hvad jag i detta hänseende har att andraga, samt att det yttrande, jag dä afgifver, mätte blifva till StatsUtsk. remitteradt.
Raab, Adam Christian; Då jag under motionstiden har väckt en motion i samma ämne som det, hvarom den K. proposm handlar, har jag sökt om densamma, ehuru den ännu icke är tryckt, taga någon kännedom, och vågar derföre anhålla, att få beledsaga den Kongl, proposm med några anmärkmr till StatsUtsk.
Jag yrkade i min motion att Ständerna mätte uptaga det förslag, som 1847 års skatteförenklings-komité hade afgifvit, och föreslog 142 Den 5 Mars f. m.
Ad. torde finna remiss af de nya molionerne kunna ega rum, eller icke; hvilket jag, som vid den ursprungliga behandlingen af ämnet varit med de värde ledamöterne af skiljaktig tanke, önskar få till prot. nu på förhand förklara.
Det ifrågavar. prot.-utdraget, hvaruti redan var uptaget, att de i afseende på den remitterade motionen afgifne yttranden borde densamma åtfölja, blef härefter ånyo upläst, hvarpå såväl delta, som öfrige nu upläste prot.-utdr. godkändes.
Företog R. o. Ad. val af Ordf. i Ridd.Direkhn samt dess Suppleant, och befunnos, vid val-förrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Ordförande: II.
Ex. Hr Frih. Joli.
Lagerbjelke med 108 röster.
Suppleanter : f. d. Stats-rådet Frih. Gustaf Fredrik Åkerhjelm med 92 röster.
Företogs val af Sex Ordinarie Ledamöter uti Ridd.-Direkt:n samt Tre Suppleanter; och befunnos, vid valförrättnings slut, hafva blifvit utsedde lill Ordinarie Ledamöter: Gr.
Mörner, Carl Göran Dettloff, Hof-rälts-råd med 92 röster.
Rennet, Carl Stephan, Kammarherre . ,, 112 ,, Frih. Roije, Fredrik, Kammarherre ....,, 120 ,, Hr Ulfsparre, Georg, Kansli-råd .....,, 114 ,, Hr Tornerhjelm, Joh. Abrah., Öfverst-Lieuln. „ 89 „ Hr Orakel, Gust. Ant., Ranko-Commissarie . „ 112 ,, Suppleanter : Frih. Posse, Joh. Aug., Amanuens . . . med 78 röster.
Koskull, Ulr., Kabinetls-Kammarherre . „ 76 ,, Hr Rjörnstjerna, Osc. Magn.
Fredr., Kammarh. „ 49 „ Hr Aminoff, Joh. Fredr.:
Sedan nu val till Ordf. i Ridd.- Direkt. blifvit verkställda samt H. Ex. m. m.
De Geer, i denna befattning, icke mer ingått, på den grund, att H. Ex. förklarat sin helsa ej medgifva ett fortgående af den upmärksamhet och omvårdnad, som är oskiljaktig ifrån en Ordf:s skyldighet; och då R. o. Ad. i så många afseende står i tacksamhets-förbindelser till H. Ex. Hr Gr.
De Geer., så får jag hos H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, samt H. R. o. Ad., vördsamt hemställa, om icke R. o. Ad., behagade utse vissa af dess ledamöter, som för H. Ex. Hr Gr.
De Geer, å R. o. Ad:s vägnar hembär Ståndets tacksamhet för den tid H. Ex. haft besväret af Ordf.-befattningen i Ridd.-Direkt:n.
Anhållande jag om propos. på det af mig framställda förslaget.
Den 5 Mars f, m. 141 Onsdagen den 5 Mars 1851.
Plenum kl. 9 f. m. tJplästes till justering 4 prot.-utdr. för d. 1 dennes.
Dä härvid förekom det prot.-utdr., som angick remiss af Frih.
Alströmers motion, rörande rolevakans-afgiften för utsockne frälsemannen i Halland, anmälde sig och yttrade:
Jag förmodar alt StatsUtsk. skall bli förvånadt, när del ifrån elt Stånd, som plägar vara så noggrant som R. o. Ad. om lagliga formers iakttagande, emottager remiss på en motion af den beskaffenhet som Frih.
Alströmers.
På det att Ulsk., malte erfara huru dermed tillgått, anhåller jag, att de anföranden, som vid tillfället afgäfvos, mätte få till Ulsk. åtfölja.
På grund af nu upläsla R. o. Ad:s beslut, hvilket jag anser icke vara öfverensstämmande med 56 § Riksd.-Ordn. får jag reservera min rätt, att, då Utsk:s utlåt, i anledn. af Frih.
Alströmers motion hit återkommer, då väcka den motion, hvartill jag, på grund af samma utlät, kan finna mig föranlåten.
Lagerbjelke, Gustaf: Genom det beslut, hvaröfver prot.-utdr. nu justerats har 56 § Riksd.-Ordn. fått en örfil.
Grundlagen stadgar, alt återremiss af en väckt fråga icke får ske mer än en gång.
Om nu vid ålerremissen af ett betänk, det tillätes en ledamot att, i anledn. deraf väcka motion i samma ämne, så kan naturligtvis utlåt, öfver denna nya motion äfven återremitteras, och med anledn. af denna återremiss ännu en ny motion i samma ämne väckas — och så allt framgent.
Sedan emedlertid nu så blifvit heslutadt, anhåller jag att få instämma med Hr von Hartmansdorff och således bevara äfven min rätt, att, i konseqvens med detta R. o. Ad:s beslut, sedan Frih.
Alströmer med anledn. af en beslutad återremiss, väckt en motion, och Hr von Hartmansdorff en annan, på grund af Frih. Alströmers motion, och Frih.
Stjernstedt en annan ny motion med anledn. af Hr von Hartmansdorffs, äfven fä väcka en eller flere motioner med anledn. af Frih.
Stjernstedts motion.
Till svar å hvad nyss blifvit anfördt för reserverande af öppen rätt att framdeles väcka nya motioner i sammanhang med den fråga, Frih. Alströmers, i ett föreg:de plenum remitterade anförande berört, anhåller jag få yttra den åsigt, alt det visserligen lärer vara de värde ledamöterne obetaget att framställa sina ideér för lillämnade motioner, men att det lika säkert mätte bero på innehållet af dessa samt af deras större eller mindre samband med den förut ventilerade frågan, huruvida R. o. 140 Den 1 Mars.
Sedan öfverläggningen härmed förklarats vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, om R. o. Ad. ansåge de emot åtskilliga §§ af ifrågavar. förslag till instruktion gjorde anmärkmr föranleda till återremiss af Ridd.Ulsk. förevar, mern.
M:s denna dag ankomna nåd.
St:s underd. skrifvelse ang:de riksdagens förlängning.
Föredrogs och remitterades till StatsUisk. K. M:s denna dag ankomna nåd. propos. till R.
St:r, ang:de åtskilliga för det nybildade Artilleri-Batteriet i Norrland ifrågakomna ökade utgifter.
M:s nedannämnde denne dag ankomne nådiga propos:r till R. St.: l:o Ang:de försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fäst nings tillhörande mark; och 2:o Ang:de de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling samt om förändring i nu gällande sladganden i afseende på indelta räntors och kronotiondes utgörande och de årliga markegångsprisens bestämmande.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne betänkm och utlåt., nemi. från Lag-Utskottet:
N:o 11, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag, ang:de flyttning i och ur hus på landet; Allmänna Besvärs- och Ekon.-Utskottet: N:o 50, i anledn. af väckt motion om meddelande af stapel stads-rätt för staden Sölfvitsborg; samt N:o 51, i anledn. af väckt fråga om användande af Norrska hingstar vid Ottenby Stuteri, till hästafvelns förbättrande.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. från PresteSt. af d. 15, 19, 22 och 26, från BorgareSl. af d. 19, 22 och 26, samt från BondeSt. af d. 19 och 22 sisth Februari. H. R. o.
Den 1 Mars. 139 insett behofvet af en så beskaffad bok eller liggare, och velat genom uttryckligt stadgande försäkra sig om den fortfarande tillvaron deraf; men deraf följer ingalunda, att den skall upgöras på det af Utsk. föreslagna sätt, utan sålunda att hvarje inbetalning, vare sig kapital eller ränta, införes i boken lill framtida efterrättelse såväl för Kamereraren som Direktm och en hvar, som har med saken att skaffa.
Icke eller skall en sådan liqvid göras först vid årets slut, ty det är olämpligt att göra 2:ne bokslut nemi. ett i den gemensamma liggaren och ett i den särskilda räkenskapen. §. 53.
I denna § omnämnes icke, hvem som skall sätta värde å inventarierne.
Detta bestyr kan väl icke öfverlemnas ät Kamereraren, ty han skall kunna värdera dem antingen för högt eller för lågt, hvarföre jag tror, att
Direktm bör göra denna värdering. §. 54, 55 och 56.
Lemnades utan anmärkning. §• 57. Gr.
Sedan §§:nes nummerföljd blifvit förändrad, torde den nya nummerföljden vid citationerna i denna § böra iakttagas, hvilket nu icke är händelsen. §§. 58 och 59.
Lemnades utan anmärkning. §. 60.
Vid denna § anhåller jag att få förnya min förut i afseende på 40 § gjorda anmärkn. g. 61.
Jag har icke bestämdt hört men tror likväl, att Gr.
Lagerbjelke vid 60 § erinrat, att genealogiska tabeller skola af Kanslisterne fortfarande lemnäs på samma sätt som för Ridd.-Sekret, är stadgadt.
Skulle Grin icke hafva gjort denna anmärkt)., så gör jag den nu vid 61 §.
Derjemte torde jag få fästa Ståndets upmärksamhet på det mindre lämpliga, att i en instruktion föreskrifva, att förste Kanslisten skall vara Sekret, i Ridd.Utsk. och andre Kanslisten Chef för Kansliet under Sekrel:s tillsyn så länge riksdag pågår.
Ar det alltid gifvet, att förste Kanslisten är lämplig lill Sekret, i Utsk. och den andre till Chef for Kansliet eller tvärtom ?
Vore det icke bättre att utesluta dessa föreskrifter och låta det bero af vederb.
Landtm, eller Utsk., att härom förordna eller huru man vill ställa det, blott samma frihet lemnäs här, som vid andra riksdags-kanslier, att välja personerne efter deras olika egenskaper. g. 62.
138 Den 1 Mars. af förevar.
Instruktion, enl. den derå utförda rubrik, innehåller, Direkt:ns Arbets-Ordning. §. 43.
I sista morn. af denna § förekommer uttrycket: ”Varandes han underkastad ersättningsansvar” etc.
Jag tillstyrker att enl. vanligt språkbruk följande omskrifning måtte göras: ”För alla de utgifter, hvilka ej äro enl. föreskrift verificerade, vare han ersättningsansvar underkastad,” etc. §§. 44, 45, 46, 47, 48, 49 och 50.
Lemnades utan anmärkning. §. 51.
I gamla instruktionen förekomma orden: ”bestämdt qvantum” hvilka uti Utsk:s förslag blifvit uteslutna.
Möjligen skulle genom utslutandet af dessa ord den oegentlighelen kunna upsla, att man icke vet, hvem som skall bestämma detta qvantum antingen Direkt, eller Kamereraren. g. 52.
Det till denna § gjorda tillägg innehåller, att Kamereraren skall föra en liggare med upgift å fondernes enl. sednast afslutade hufvudböcker egande fordringar och tillgångar.
Detta tillägg gifver anledn. till den förmodan, att Kamereraren icke skall tid efter annan utan först vid hvarje års slut uti liggaren afföra de iiqvider, som på lånen göras.
Det vore alldeles orätt ty man kan icke utan oreda, underlåta att genast anteckna hvarje ränteliqvid, eller kapitalafbetalning.
Att af spridda anteckningar göra vid årets slut ett generalsammandrag, är enl. min tanka onödigt och har sannolikt icke eller varit Utsk:s mening, ty hvem, som betraktar någon fonds afslutade räkning finner der, hvad han skulle få veta af liggaren nemi. upgift på fondens enl. sednaste bokslut, ägande fordringar.
Hvarföre skall man 2 gånger skrifva om samma sak.
När anteckningar dessutom mäste i liggaren genast göras, så får man der icke blott vid årets slut ulan när som häldst veta hvad i liqvidationsväg förefallit.
Det föreslagna tillägget är således öfverflödigt, hvadan jag tillstyrker att detsamma må utgå.
Ridd.-Sekreterare:
Jag anhåller att få uplysa, att det af Hr von Hartmansdorff omförmäldte tillägget, är föranledt af H. R. o. Adrns vid sednaste riksdag fattade beslut, att till vinnande för framtiden af en lättare öfversigt utaf samtliga under Ridd.-
Direkhns förvaltning ställde fonders lånerörelse m. m. en s. k. liggare eller inventariebok skall vara att uti Riddarhus-Kont. tillgå.
Det är ganska rigtigt, alt en sådan bok skall finnas och, om jag icke missminner mig, har jag under den lid jag varit Kamererare uprättat en dylik.
Ståndets nn omförmälda beslut har sannolikt varit grundadt derpå, att man Den 1 Mars. 137 uphörande.
Men då föl-svinner hon af sig sjelf och Direkt, äger vid påföljande riksdag blott inberätta, att de äro fullständiga.
Instämmande i den siste talarens yttrande, får jag tillägga, att det är tydligt, att ju förr genealogierne blifva kompletterade, desto hällre.
Sålänge sådant icke skett, är det äfven gifvet, att detta mål aflägsnas om skyldigheten för Kansliet i detta afseende borttages, och hvad man härpå vinner är mig obe gripligt.
Jag anhåller att få uplysa derom, att utskrifningen af tabellerne öfver samtliga å Riddarhuset introducerade ätter redan för flere år sedan blifvit fulländad, och att ifrågavar. renskrifning af tabeller numera endast erfordras, då tabellerne blifvit förslitne, eller, i följd af inkommande genealogiska upgifter, sådane tillägg uti de derå gjorde anteckningar egt rum, som påkalla en förändrad upställning. §. 41.
Lemnades utan anmärkning. §. 42.
Stadgandet i första mom. af denna § försätter Sekret, i ett annat förhållande till
Direktm än vederbör och i andra Direkt:r eljest vanligt är.
Såvidt jag har mig bekant plägar icke Sekret, vara ålagd, alt ovilkorligen yttra sig i alla frågor, ulan endast i de fall, då han af dem, hvilka skola besluta, blir tillfrågad, i hvilken händelse det är hans pligt att sig utlåta, och de lemnade uplysningarna i prof. anteckna, hvarföre jag an håller, att första mom. måtte utgå och § börjas med orden: ”under Direktms inseende är Sekret.” etc.
Likaledes och i konseqvens härmed anhåller jag, att sista mom. af § måtte erhålla följande lydelse: ”1 sammanhang härmed tillhör det Sekret., att vid Kanslisyslors tillsättande yttra sig öfver de sökandes behörighet och skicklighet.
Det torde nemi. icke vara lämpligt, att Sekret, ovillkorligen skall yttra sig vid Ridd.-Kamererarens och Fiskalens tjenste tillsättning.
Lagerbjelke anhåller^ jag få tillägga, att det uti 2:a mom. i § förekommande ordet ”Kanslibetjening” må utbytas emot ordet Kanslister i Riddarhuset.
I 42 § förekommer ett uttryck, som jag icke vet, hvarthän det syftar.
Der står nemi. ”1 öfrigt ställe han sig till noggran efterlefnad hvad i Arbets-Ordms 2 § stadgadt är.” Hvilken är Arbels-Ordn.?
Här finnas endast en instruktion för Direkt, och hennes tjenstemän samt ett lånereglemente.
Utan tvifvel kunna Utsk;s ledamöter uplysa hvad med ArbetsOrdn. förstås.
Undert, Ridd.-Sekret.:
Jag får äran uplysa att 2:dra kap. 136
Den 1 Mars. att vårda dessa handlingar, men jag befarar att en sådan saknas.
Enl. min åsigt är del hvarken lämpligt eller nyttigt, att en mängd gamla riksdagsbeslut och andra handlingar, hvilka nu förvaras i kistor i de fuktiga hvalfvén under Riddarhuset, derstädes förblifva.
Måhända hafva dessa handlingar nu blifvit inlagde i de 2:ne stora kistor, sorn stå i Riddarhusets öfre våning pä det rum, hvarest Utsk:s beta ii k: n utdelas.
Har sådant skett för att skydda dessa handlingar från förmultning, så är det val, men kistorna stå deremot i vägen såsom hvar och en får erfara, hvilken i berörde rum inträder.
Vore det måhända icke mera skäl, att de äldre riksdagsbesluten förvarades i Riks-Archivet, hvarest man numera icke behöfver befara, att handlingarna såsom fordom i Slottshvalfven genom mögel och fukt förstöras.
Jag hemställer derföre om icke rättast vore att Ridd.Utsk. undersökte om och hvilka handlingar böra från Riddarhusets archiv öfverflyltas till Riks-Archivet samt med anmälan härom till Ståndet inkomma. §. 37.
Lemnades utan anmärkning. §. 38.
Ingalunda kan jag linna någon nytta af borttagandet utaf nuvande stadgande, att Ridd.-Sekret. skall i allmänhet befordra Riddarhusets bästa; tvärtom tror jag, att många olägenheter kunna häraf npstå.
Dessutom är det gifvet, att i en instruktion alla möjliga fall, der något är att åtgöra, icke kunna nptagas, och vid sådane på förband oförutsedde fall kan då detta stadgande tjena såsom fullmakt hvaremot jag icke kan se, att någon vinst af detta stadgandes uteslutande ur §:n är att hämta, utan anhåller jag, alt det måtte få qvarstå.
Jag förenar mig med den siste värde talaren, men önskar, att den föreskrift, som nn afser Ridd.- Sekrel. allena måtte ställas så, att hon gäller icke endast honom utan äfven Riddarhusets öfrige tjenstemän.
I annat fall kunde de sednare anse sig från samma skyldighet undantagne. §. 39.
Jag kan icke inse, hvarföre Utsk. föreslagit inflickandet af ordet ”lösörepersedlar” i st. f. ”allt annat af hvad namn det vara må,” ordet lösörepersedlar är väl icke så vackert, att det derföre bör antagas, och dessutom synas mig orden: ”allt annat af hvad namn det vara må,” inbegripa mera än ordet lösörepersedlar. §. 40.
Jag inser icke något skäl, att borttaga det gamla stadgandet.
Sålänge genealogier felas, bör Ridd.- Sekret. ej mindre än Kanslisterne fullgöra det åliggande, instruktionen gifvit dem, och under hvilket de undfått sina tjenster.
Då flere genealogier icke behöfvas, är tiden inne för denna skyldighets
Den 1 Mars. 135 §§. 22 och 23.
Lemnades ulan anmärkning. § 24.
Uti denna § föreskrifves, huru förhållas skall med ansökningar om lån emot pant af fastighet.
Men såvidt jag kunnat höra, har Ulsk. icke föreslagit något stadgande i fråga om lån emot borgen.
Måhända förekommer något härom i efterföljande §§; hvarom icke bör, denna brist af Utsk. vid instruktionens förnyade granskning afhjelpas. §§. 25, 26 och 27.
Lemnades utan anmärkning. §• 28.
I denna § heter det, ”vid inskrifningen iakttages, att de Ridders- och Adelsmäns döttrar, hvilka icke finnas i genealogien upförda”.
Det följande af samma stycke hänför sig otvifvelakligt till adelsmän, men icke lill döttrar, ehuru ordställningen föranleder att Iro motsatsen.
Med de flickor, som anmälas till Stiftsjungfrur, är förhållandet att de sällan blifvit i genealogierna införda, emedan de understundom icke äro årsgamla.
Direkt:n har likväl tillräcklig ledning för sitt omdöme af de prestbevis, som åtfölja ansökningarne om inskrifningen.
Skulle nu denna föreskrift lagas efter bokstafven, så måste Direkt, återförvisa eller afslå åtskilliga ansökningar.
Jag skulle derföre önska att redact:n af omförmälda § måtte blifva ungefärligen sälydande: att de döttrar af Ridders- och Adelsmän, hvilka Icke finnas i genealogien upförde, etc.
Omskrifves § så, hänföres ordet hvilka till Adelsmän. §§. 29, 30, 31, 32 och 33.
Lemnades utan anmärkning. g. 34.
I denna § har man begagnat ett uttryck, som synes tillkännagifva, att det är en rättighet för Ridd.- Sekret. att uptaga hvad lian under sammankomsterne hör och ser förefalla, ehuru likväl sådant är hans skyldighet.
Man har nemi. i § begagnat ordet tillkommer i stället för liligger eller något dylikt. g. 35.
Lemnades utan anmärkning. g. 36.
Jag har förgätit alt vid någon redan föredragen, måhända lämpligare § yttra mig, ang:de åtskilliga gamla handlingars förvaring i Riddarhuset.
Det torde derföre tillåtas mig att nu gifva mina tankar härom tillkänna.
Jag hade nemi. trott, att en § skulle finnas, hvaruti föreskrift meddelas Ridd.-Sekret. 134 Den 1 Mars. § 20.
I mitt förra yttrande glömde jag tillägga, att med capitations-afgifterne förhåller sig så, att om de uteblifva, aligger det Kamereraren derom göra anmälan hos Direkt., hvarefter vederbör. K. Bef:h:de erinras, att dem ofördröjligen insända.
Hvad åter angår förevar. §, så lår jag fästa upmärksamheten derpå, hurusom först uptages förbud för
Direkt, att ingå i några kostnader vid allmänna fröjdbetygelser, men sedermera tillätes henne att undantagsvis göra motsatsen.
När undantaget omedelbart efterföljer förbudet, böra och kunna ordalagen blifva annorlunda; man torde då äfven kunna försvenska orden ”locus publicus”.
Enahanda är förhållandet med förbudet emot Riddarhus-salens uplåtande mellan riksdagarne.
Det synes mig böra omskrifvas, så att Direktms rättighet till undantag endast må sträcka sig till öfrige rummen i Riddarhuset utom denna sal, eller egentligen till SecretaUtskottsrnmmen allena.
I annat fall skulle t. ex. concerters gifvande kunna hädanefter såsom tillförene i denna sal åstadkomma skada, serdeles å platfonden i taket och vapenplåtarne på väggen.
Secreta-Utsk:s-rummen deremot hafva hittills med allt skäl blifvit nplåtna åt Krigs-Vetenskaps-Akademien och andra samfund, hvilkas dervaro icke är menlig.
I hvad den siste talaren yttrat, ang:de illumination, instämmer jag till alla delar.
Meningen med stadgandet i denna § lärer väl vara, att Riddarhuset icke skall illumineras vid andra tillfällen än då så sker med öfrige publika hus i staden, och således är den nuvar. redaktm af § oriktig.
Hvad åter angår uthyrandet af Riddarhus-salen, är jag af olika åsigt med samma talare.
Jag medgifver visserligen, att denna sal i allmänhet icke bör utlemnas, och aldraminst i och för concerter, men jag önskar dock, att detta stadgande icke göres så strängt, att undantag från förbudet blifva omöjliga, ty fall gifvas, då salen utan något mehn kan samt t. o. m. bör uplåtas, i hvilket afseende jag vill omnämna, hurusom för några år sedan Naturforskar-mötet på detta rum hade sina sammankomster.
Enl. min åsigt bör således stadgandet göras strängare än det nu är, men ingalunda så, att icke undantag derifrån kunna ega rum.
Lagerbjelkes yttrande och jemkar följaktligen derefter mitt eget. § 21.
Emot slutet af denna § börjas en ny mening med orden ”Skolande Sekreteraren”, längre ned börjas en annan med ”kommandes till följd häraf”, etc.
Annorstädes heter det ”börande, varande, blifvande, åliggande o. s. v., hvilka talesätt äro föråldrade.
Jag skulle önska att vid Ulsk:s förnyade granskning af denna stadga språket så mycket möjligt är ställdes i form af författnings-stil, och att den släpande protokollsstilen undvekes.
Den 1 Mars. 133 mänhet och serdeles Collegierna är den ordning införd, att ankommande bref öpnas af Ordf., det vare sig Presidenten eller äldste närvar, ledamoten, och att bref, som innehålla penningar, serskildt anleknas jemte dermed följande penningebelopp.
En sådan åtgärd är nödig till utrönande, huruvida de penningar ankommit, som i brefven omförmälas.
Understundom inträffar, att mindre penningebelopp åtfölja brefven, än i dessa upgifvas.
Huru skall Kamereraren eller Sekret, kunna styrka sådant, om han ensam öpnat brefven.
Har någon annan derjemte varit tillstädes, så kan äfven styrkas om vid brefvets emottagande saknades så och så mycket.
Det händer icke så sällan under brådskan med brefs afsändande, dels att mindre penningar än vederbordl inläggas, dels att man alldeles glömmer inlägga ringare summor.