Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De hafva ej kunnat annorlunda dömtna; vi kunna domina på annat sätt, efter billighet och rättskänsla.
Jag vill fråga hvilketdera kan för oss vara mera t i I Is tänd ig t, att göra orätt, eller att
Iida orätt?
Är nu saken tvetydig, såsom den synes mig vara i anseende till de skäl och motskäl, sorn å ömse sidor blifvit andragna ; så skulle jag tro, att det är öfverensstämmande med den starkes och mäktiges skyldighet, att hellre sjelf lida, än att möjligen vara orsaken till den oskyldiges och fattiges lidande.
På dessa grunder ämnar jag med min röst bifalla StatsUtskls betänk., och önskar jag, att R. o. Ad. äfven måtte göra det.
Landtm, tillkännagaf, alt plenum komme att fortsättas på e. m. kl. 6.
Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade bifalla SlatsUtsk:s utlåt.
Ropades starka nej, blandade med ganska många ja.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt nej öfverröstat ja.
Votering begärdes af åtskilliga ledamöter.
Ad. ansåg ja-propos. böra innehålla bifall till utlät., och nej-propos:n afslag å detsamma.
Jag har förut ulan framgång tagit mig fri - D c 11 3o Maj f. ra. 477 liden erinra derom, alt jag anser grundlagens tydliga bokstaf föreskrifva, alt då bifall är yrkadt till eli betänk., men anmärkn:r deremot äro gjorda, som hindra dess antagande, så bör betänk, återremitteras.
På denna grund begär jag, att contra-propos. må innehålla återremiss.
Hr Dalman y.ltrade sig vara förekommen af Gr. Horn.
Det kan ingen bestrida den del af R. o. Ad:s ledamöter, som önskar återremiss, att genom votering söka få sin lanke gällande; men då den öfriga delen, som begärt afslag, ej heller lärer kunna förnekas enahanda rättighet, så lära vi få votera oin contrapropos:n, eller huruvida den skall ställas på afslag eller återremiss.
Jag kan ej begripa, huru Ständerne skola kunna besvara K.
M:s remiss annorlunda, än att de antingen afslå eller antaga frågan, hvarföre någoldera bör ske.
Antager man frågan, så är den besvarad, antager man den icke, så är dea obesvarad.
Jag anser derföre nödvändigt, alt betänk, återremitteras, om det icke antagos; och på så sätt anhåller jag , att voterings-propostn ina uppställas.
Horn i anhållan att contra-propos. må blifva på återremiss.
Derigenom hafva ju de, som åstunda afslag, tillfälle att gifva det framdeles, då betänk, kommer tillbaka.
Begär Frih.
Cederström votering om contra-propos., så lärer den ej kunna nekas, tilen jag vet ej hvad ändamål han dermed kan vinna.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då fråga uppstått huru contra-propos:n vid den blifvande voteringen borde vara beskaffad, och flere ledamöter under discussionen begärt propos. till afslag och andra på återremiss, Hr Landtm, ansåg sig böra för R. o. Ad. framställa först den ena, och, om den ej antogs, sedan den andra af dessa propostr; hemställande alltså nu Hr^Landtm.
, om R. o. Ad. ansåg, att, vid en blifvande votering, contra-propos:n borde blifva så affattad, att om nej vinner, R. o. Ad. anser ifrågavar. betänk. böra återremitteras.
Cederström, Jacob, begärde votering.
Som jag ej förnummit, att någon af R. o. Ad:s ledamöter för närvar, yrkat egentligen bifall till förslaget, men flere talare, som förut yttrat sig för bifall, nu synas hafva öfvergått på återremiss; så får jag vördsamt föreslå, att med en enda votering komma ifrån saken, 4;8 Den 3o Maj f. m. så nit den ena proposln blir för ålerremiss, och den andra för afslag.
Mig synes, att detta enskild man rörtde ärende ej borde fordra 2tne voteringar, således dubbel tidsutdrägt.
Man har begärt ålerremiss, hufvudsakligen derföre, att formen för tillstyrkandet borde blifva sadan, att åt K.
M öfverlots att bevilja denna eftergift, ifall K.
M. så för godt funne.
Mig synes att det vore billigt, att ålerremiss ägde rum, och jag skulle derföre önska, att de, som vilja yrka afslag, måtte vänta tills målet kommer åter, då de hafva tillfälle att söka genomdrifva sin mening.
Den som anser, att contra-proposrn vid den blifvande voteringen öfver StalsUtskrs utlåt.
N:o 98 skall blifva lill ålerremiss, voterar jn; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att contra-propostn skall blifva till afslag af samma utlåtande.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 77.
Nej - 39.
1 anledn. häraf, upplästes till justering och godkändes följande voterts-proposition:
N:o 98, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ofvannämnda utlåtande.
Ja — 5o.
Nej — 49- H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 3 e. m.
In fidem prolocolli, F, O.
Den 3o Maj e. m. 479 Lördagen den 3o Maj i84o.
Justerades 2:ne prot.utdr. för denna dag f. m.
Frih. Cederström, Jacob: Emot det beslut, som R. o. Ad. i f. m. plenum fattat, röride arrendet af Nyqvarns qvarn och bro, får jag anmäla min protest, med begäran, att den får med prot.utdr. om R. o. Ad:s beslut åtfölja till de öfriga Stånden Jag grundar min protest i första rummet uppå det alldeles lagstridiga förhållande, att R.
St. befatta sig med beslut om sjelfva förvaltningen af Kronans egendomar, hvarom det tillhör Styrelsen alt besluta i öfverensstämmelse med de föreskrifter i afseende på grunderna, hvarom Standerne, enligt 77 §:n Reg.F:n, öfverenskomma.
Jag grundar ytterligare denna protest derpå, att K. M. genom nåd. resolution af ilen 27 April 1840, hvilken jag i f. m. uppläste och 11 v i 1 ken jag äfven begär malte prot utdr. lill MedStånden åtfölja, befriat
Åsunda häradsboer från skyldigheten att underhålla qvarndammen och islafvarna vid Nyqvarn.
I anseende dertill blir nu nödvändigt, att StatsUtsk. inkommer med förslag till beviljande af ett anslag på riksslaten för underhållet af dessa anläggningar, på det de icke måtte förstöras och Staten stanna i reconventions-ansvar till den af R. o. Ad. tillsatta arrendatorn, hvars arrende nu på do års tid blifvit förlängdt.
Ytterligare motiverar iag min protest derpå, att StatsUtskts förslag till arrendets förlängande icke innefattar något af de villkor, som ovillkorligen borde vara bestämda, rörande de skyldigheter så i afseende på byggnader som uppsigt å bron, hvilka vid denna, lika med andra arrenden af Kronans lägenheter, städse noga i contraclen bestämmas.
Denna reservation skulle till de öfriga RiksSltn åtfölja det nu justerade prot.utdr., ang:de StatsUtsk:s utlåtande N:o 98.
Ånyo föredrogs och bifölls SlatsUtskts den 20 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 99, ang:de väckt fråga om undersökning ronde Statens rätt att inlösa Ekolsunds gods.
Till pröfning företogs StatsUlsk:s den 20 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 100, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse om tillåtelse för sällskapet till vexelundervisningms befrämjande att bibehålla den åt normalskolan upplåtna Mariae f. d. bränneribyggnad.
Den 3o Maj e. ra.
Vid delta betänk, har jag ingen annan anmärkn. att göra, än den, att Utsk. icke tillstyrkt Sländerna, det en lind. skrifvelse i ämnet
Lör till K. M. afgå.
StatsUlskrs utlåt.
N:o 100 Lief af R.. o. Ad. bifallet.
Föredrogos ånyo och biföllos SlatsUtsk:s den 20 dennes på bordet lagda utlåCn: N:o 101, i anledn. af Stadsmäklaren I.
Nordblads ansökning, att till skatte få lösa den under Ulriksdals kungsgård hörande lägenheten Stocksund; N:o 102, i anledn. af Grosshandlaren L.
Tyde'ns ansökning om skatteköp af den under Ulriksdals kungsgård hörande lägenheten Sveden; N:o io3, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om arrendefri upplåtelse åt staden Kongelf af åtskilliga smärre tomter vid Bohus raserade fästning.
Hr Stuart, Carl Gustaf, uppläste följande:
För att icke ytterligare förlänga gårdagens ovanligt långa f. m. plenum, afstod jag från min rättighet att då framställa några af andra talare, så vidt jag hade tillfälle och förmåga uppfatta deras yttranden, icke g jorda anmäi kn:r vid det af Bevilln.Utsk. afgifna förslag till ny bevilln.förorda.
Jag får derföre äran nu i korthet anmäla dessa anmärk n:r och anhålla, att desamma måtte bifogas den i går af H. R. o.
Ad. beslutna återremiss af berörde förslag.
Till besvarande af min motion ang:de den s. k. lönebevillningens upphörande, liar Utsk. endast anfört, alt embets- och tjenstemän icke kunna undgå att bidraga till statsbehofvens fyllande.
Skall denna besynnerliga beskattning äfven framgent fortfara, torde dock något annat skäl dertill böra uppsökas, än det nu uppgifna åliggandet för dem, som åt det allmännas tjenst skola egna hela sin verksamhet och all sin förmåga, alt dessutom, såsom bidrag till Statens utgifter, återställa en viss andel af hvad de utaf densamma erhållit.
— I stället för de uti 4 §‘n af nu gällande bevilln förordn. begagnade orden ”värdet af fria husrum i städerna,” förekommer i Utsk:s förslag följande uttryck: ”värdet af fria ”husrum så väl i Kronans som andra publika byggnader i ’’städerna.”
Genom denna ordalydelse äro, bland andra, alla kamererare, bokhållare, syssloman, m. fl., som hafva fria boningsrum i hus, tillhöriga fromma stiftelser samt andra med särskilda tjenstemän försedda inrättningar, befriade från utgörandet af bevillnings erläggande för sina boställsrum.
Detta har dock förmodligen ej varit Utsk:s afsigt.
— Ehuru redaetionen af bevilln.förordn. är högst bristfällig, torde likväl en fullkomlig omarbetning af densamma vara betänk - Den 3o Maje m.
48i lig, i anseende till den olika tolkning, sorn i sådant fall möjligtvis kunde i vissa taxerings-districter gifvas åt de förändrade före sk i ift< rna.
Men, under antagande af detta skäl lill kristfällighelernas och de oegenlliga samt ofta föga samsmanhängande föreskrifternas oförändrade qvarstående i föret gällande stadganden, synes i allt fall någon omtanka samt något afseende på språk och mening böra iakttagas vid alldeles nya eller förändrade föreskrifters redigerande.
Såsom exempel på motsatsen, torde jag endast behöfva åberopa stadgandet i i5§:n afUlskts förslag, deri, —under rubrik — ”Hästhandlare eller sådana, sorn resa att sälja eller byta hästar, ”— undantag göres för ”den föl säljning af hästar, sorn en ”fast ig lie tsin ne ha
Iva re i och för sin fastighet behöfver. ’’ Undantaget i nu gällande förordning uttryckes sålunda: ”den ”försäljning af hästar, som en landtegendomsinnehafvare i och ''för sin egendom idkar.’’
— Den i nyssnämnda § föreslagna afgift af 100 r:dr under första månaden och sedermera 5o r:dr månad!ligen för utlundningar, som, under resor i landet, afsluta handel om utländska varor, ur så orimlig och oförnuftigt hög, att den endast af förbiseende synes hafva kommit att införas uti ifrågavar. förslag.
— Utsk. har icke meddelat något yttrande öfver min gjorda hemställan, att enskilda bankernas bevillningsbidrag borde särskildt bestämmas.
Dessa inrättningar kunna ej lämpligen beskattas efter den för industribolag i allmänhet stadgade grund, eller utdelningarnes belopp; enär, enligt hvad erfarenheten redan visat, de enskildta bankbolagen vanligtvis icke låta utdela melan en viss del af deras behållna vinstsummor.
Jag anser mig således, och med afseende å härvid för öfrigt förekommande särskilda omständigheter, icke kunna underlåta att fortsätta mitt i berörde hänseende uti motionsväg framställda yrkande.
— Utskottet har fortfarande, utan afseende å deremot gjord erinran, bibehållit de stridiga föreskrifterna i en och samma § ang:de bevillnings utgörande för fideicommiss.
Skola de nu särskildt stadgade bevillningsafgifterna för fideicommiss äfven hädanefter utgå, bör åtminstone icke, under alldeles enahanda förhållanden, antingen 6 eller 3 och stundom öfver 10 proc. bevillning kunna, efter uppbörds■hannens godtfinnande, lika författningningsenligt, fideicommiss-tillträdaren påföras.
Jag får äfven i afseende härpå ånyo fästa Utsk:s uppmärksamhet å min väckta motion, rörande den s. k. testaments-bevillningens framtida utgörande.
Oaktadt riktigheten af Utsk:s åsigt om de nu på landet befintliga beskattnings-instansernas förminskande, torde likväl, såsom ett villkor härför och till beredande af större enhet i beskattningsåtgärderna, böra föreslås någon utvidgning i den första instansens eller Beredn comite'ens hitintills bestämda beskatlningsdistrict.
I en tidpunkt, du man lika all— 7 H. 6i Den 3o Maj e. m. mänt som välgrundad! yrkar Regeringens ökade verksamhet och omsorger för egentliga och mera omfattande styrelseåtgärder, borde man val icke kunnat föreställa sig, att en ej obetydlig fraction af Representationen skulle framkomma med ett förslag, åsyftande, att, i afseende på beloppet af den bevillningsafgift hvarje enskild medborgare bär utgöra, ålägga Regeringen, att, utan biträde af underlydande embetsverks förberedande behandling, företaga en ytterligare tidsödande granskning af en mängd för densamma nästan belt och hållet främmande förhållanden.
Med någon kännedom om de beslut, som under Pröfn comiteernas nuvar. sammansättning understundom kunna derstädes genomdrifvas, hyser jag i sanning verkliga betänkligheter emot den otto ilrågaställda rättigheten för dessa comiteer att, utan någon sorts appell, afgöra frågor, sorn möjligtvis kunna vara af en för mången samhällsmedlems välstånd förstörande vigt.
Jag anser således, för min del, den skatlskyIdige afven framgent böra vara berättigad att, på nu föreskrifvet sätt, söka ändring i Pröfn.comite'ens, honom rörande, beslut.
Deremot torde någon så beskaffad rättighet, å Kronans vägnar, i öfverensstämmelse med Svenska folkets urgamla beskattningsrätt, böra och utan någon egentlig olägenhet kunna Kronans ombud frånkännas; såvida icke hela bevillningssumman för något län finnes understiga det derföre bestämda minimibelopp.
Remitterades till Bevilln.Utsk. i sammanhang med Utsk:s återremitterade betänk.
N:o 12. lii1 Frill. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr von Ehrenheim, Christian Wilh , som blifvit vald till ledamot i BancoUtsk. under den ledighet, som blifvit en af dess ledamöter beviljad, afsagt sig detta förtroende, och att Hr Nordenanckar, Fredr.
Wilh., som blifvit vald till ordinarie ledamot i BancoUlsk., i följd deraf ansett sig böra afsäga sig sin plats i Allm.
Besvärs och EkonUlsk.; i nnledn. hvaraf Hr Frih. o.
Landtm, anmodade Hrr Electorer att innan nästa plenum sammanträda för att fylla de sålunda uppkomna ledigheter.
Landtm, tillkännagaf vidare, att i sednaste Talmans-öfverläggning
Talmännen öfverenskommit föreslå Stånden att företaga val af de electorer, som enligt 65 5:n Riksd Ordn. skola utse comiterade till Tryckfrihetens vård; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade till detta vals förrättande bestämma Thorsängen den 4 Juni på e. m. - <- Bifölls. 1 D e 11 3o M a j e. m. 483 R. o. Ad. boslöt derjemte, alt tväune suppleanter vid samma tillfälle borde väljas, i följd hvaraf vallistorna borde innehålla namnen å 8 personer.
Tilt pröfning företogs StatsTJlskts utlåt.
JV:o io4 i anledn. af erhållna ålerremisser å Utskts utlåt.
Då StatsUtsk. i utlåt.
N:o io4 vidblifvit sitt först afgifna utlåt.
JV:o 5, blef äfven delta nu föredraget.
Jag anhåller att blifva underrättad huru de öfriga Stånden afgjort detta betänk.
, i händelse sådant är bekant.
Ridd.Secret. lillkännagaf, alt från de öfriga RiksSttn ingen underrättelse ankommit, huru detta mål hos dem blifvit afgjordt.
Jag kan icke annat än vördsamt vidhålla hvad jag yttrat, då detta betänk, återremitterades, alt nemi.
Konungens propos, måtte bifallas, och alt sålunda fyllnaden från de 23,ooo r:dr, som finnas, till de 5o,ooo r:dr, som Konungen begärt, ytterligare beviljas.
Man kan visserligen säga, att årstiden nu är långt framlidet) för de arbetens företagande, för hvilka anslaget äskats, men det kommer deraf, att StatsUtsk. uppehållit målet 2 till 3 månader, för ali besvara återremissen.
Men jag är förvissad, att om medel erhållas, så är det en mängd arbeten, som dermed kunna och böra verkställas, och hvilket uppskjutande skulle vara till skada för landet.
Jag önskar alltså, att R. o.
Ad. måtte, med afslag å Utskrs betänk., bifalla K. M:s nåd. proposition.
Cederström, Jacob: Hvarje sådan utgift, sorn den ifrågavar., hvilken afser ökad production och lättade communicationer orter emellan, och hvilken utgift sedermera verkar gagneligt för Staten och vissa provinser, är af beskaffenhet att icke böra afslås.
Jag instämmer med den föregående talaren, begärande, att, med afslag å förevar, betänk.
, de 27,000 r:dr, som erfordras att fylla de 5o,ooo r:dr, som Konungen begärt, mätte af Ständerna bifallas.
Frih. Tersmeden, Wilh.:
På de skäl, som redan förra gången anfördes, och hvilka Flsk. vidblifvit, får jag deremot anhålla om bifall å Utsk:s betänkande.
Frölich, David, förenade sig med Frih.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUlskts utlåt.
N:o lo/p Ropades ja och nej.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om Ståndet behagade afslå samma utlåtande. 434.
D eu 3o Maj e. m.
Ropades äfven ja och nej llr Frill. o. Landtm, yttrade, att Iian ieke af svaren kunnat bestämma pluralileténs mening, hvarföre han nu ville förnya sin först framställda proposition.
Jag hemställer, oin icke Ur Frih. o. Landtm, skulle finna lör godt att framställa propus, till bifall å Konungens proposition.
Hr Frih o. Landtm, framställde propos. till bifall å StatsUtsk:s utlåt.
Wto loj Ropades starka nej, blandade nied ganska många ja.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han trott sig Hnna, att nej nu öfverrösta! ja. Gr. Frölich begärde votering.
Den som bifaller StatsUtskrs nu föredragna utlåt.
N:o lo4, voterar ja» den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad , alt, förutom den reserverade summan af 2},245 r:dr 23 sk. g rtst btco, bör anslås den summa, hvilken erfordras för att fylla, beloppet af 5o,ooo r:dr b:co, sorn för innevar. år erfordras till lattade vallen comm u nica tioner.
Då jag ej var närvar, under discussionen i detta ämne, anhåller jag att i prut. få nedlägga min reservation mot R. o. Ad:s nu fattade beslut.
Jag anser StatsUlsk:s skäl vara så öfverlygande, att de motskäl, hvilka under den förra discussionen i ämnet framställ - des, alldeles icke bort föranleda lill någon afvikelse från Utsk:s betänk, och är således af den tanke, del rättast varit att bifalla delta betänkande.
Ånyo föredrogs StalsUtsk:s den 20 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o io5, i anleda, af erhållna återremisser å StatsUtsk:s utlåt.
N:o 11, ang:de medels anvisande lill ge•värs-fabrikationen.
Jag vill icke missbruka Ståndets redan nog förut upptagna dyrbara tid, utan begärde jag ordet, endast för att tillstyrka bifall till ifråga - Den 3o Maj e. ra. 485 var. iillåt. af de skäl, jag redan tillförene på delta runi liaft äran anföra, och hvilka skäl Ulsk. behagat godkänna.
Hr Dal man, Will).
Vid ålerremiss) n af det förra belänk. i della anine, tog jag mig friheten framställa åtskilliga skäl, hvilka jag ansåg hafva boil föranleda dertill, alt SlalsUtsk. icke skulle hafva tillstyrkt bifall lill framställningen om ett förökadt anslag för gevärs-fabrikationen.
Ulsk. har i sitt betänk, upptagit den anmärkn. jag gjort , nemi. alt den möjliga blåsten af 14,000 r:dr, eller skilnaden mellan de 36,000 r:dr, som StatsUtsk. förra gången tillstyrkte, och de 5o,ooo rtdr, som erfordiades att betala de contract , som äro afslutade för gevärs-tillvei kningen , kunde tagas från anslaget lill armeens materiel, stort 96,000 r:dr, sorn K.
Krigs-collegium disponerar; men H. StatsUtsk. har likväl ej behagat besvara denna min anmärkn. och säga, hvarföre icke anslaget till de materiella behofvcn skulle vara tillräckligt till betäckande af förenämndn brist.
Delta föranleder mig att icke frångå min gjorda anmärkn. i detta afseende, utan får jag, i likhet med hvad Borgare- och Bonde, St:n beslutat, tillstyrka R. o. Ad. alt icke bevilja det högre anslaget lill gevärs-fabrikationen.
JN:o io5.
Hr Frih. o. Landtm, framställde derefter propos. till afslag å samma utlåtande.
Då Landtm, i anledn. häraf yttrade, att han icke kunnat bestämma, hvilken mening varit den öfvervägande, ulan ämnade förnya sin proposition till bifall å tillut., anmälde sig Hr Dalman och yttrade:
Landtm, icke kunnat utröna Ståndets mening, anhåller jag om votering.
Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s utlåt.
Landtm, förklarade sig hafva funnit, att, vid svaren å den sist framställda propostn, ja öfverrösta! nej.
Jag tror, att sedan votering är begärd, så hade den sista propos:n icke behöft framställas.
Hr Frih. o. Landtm, föi klarade, ali votering icke kunde rätteligen ske eller begäras, förrän ordföranden förklarat huru han uppfattat svalen å den framställda pro - 486 Den 3o Maje. m. postn, emedan den, som begärde votering, icke förr än derefter kunde veta, huruvida icke hans egen mening blifvit ansedd såsom den öfvervägande.
Sedan nu votering blifvit begärd, hemställde Hr Frih. o. Landtm , om Ståndet ansåg, alt ja-propostn horde innehålla bifall till utlåt.
N:o io5, och nej-proposm bifall till en summa af 36,ooo rtdr btco för innevald års gevärs-fabrikation.
Upplästes till justering och godkändes följande voterisproposition: iden , som bifaller StatsUtskts utlåtande N:o 105, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att endast en summa af 36,ooo rtdr btcö bör för detta år till gevärs-fabrikationen anslås.j Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 83.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskts den 20 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 106, i anledn. af Hr Prosten Berlins motion om löneförhöjning åt kronofogdarne och häradsskrifvarne i Ljunits och Herrestads häraders fögderi uti Malmöhus län, samt Ingelstads och Jerrestads häraders fögderi uti Christianstads län, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet.
Mörner, Joh. Ali g. t
Det är under åberopande af Riksd Ordnt.s 56 §, som jag, med föranledande af StatsUtskts utlåt Wto io5, anhåller att få yttra mig.
För Svenska gevärstillverkningen utgör flintlås-geväret af i8i5 års construction ännu alltjemt den gällande modellen.
Likväl hafva sednare tider i denna sak utvecklat nya uppfinningar; de många olika inventionerna af gevär med så väl kammarladdning som ock percussionslås vittna härom.
Infanteriet utgör i allmänhet, och särdeles inom fäderneslandet, härens hufvudelement; beskaffenheten af dess väsend!ligaste vapen, krigsgeväret, måste då äfven vara af stor vigt: utrönandet af dess bästa construction torde bland frågor, som röra arméens materiel, vara dagens vigtigaste problem; jag tror derföre tiden vara inne, att åt sednare förbättringar egna den högsta uppmärksamhet.
Flintlåsen, med alla sina felaktigheter, hafva väl ännu försvarare, soin bestrida ett, enligt deras lanke, förhnstadt införande af slagkrut-anländningen.
De hittills flerestädes
Den 3o Maj e. m. 487 anställda skjulningsförsöken utvisa likväl, änskönt deras uppgifter något variera, 'allmänneligen slagkrut-antändningens stora öfverlägsenhet emot flintlåset, så väl uti antändning som ock uti träff — dessa två egenskaper, hvaraf krigsgevärels duglighet och varde hufvudsakligen bestämmes.
Flintlåsets ofullkomlighet är så stor, att detsamma icke alltid förmår uppfylla eldvapnets yttersta ändamål, det alt i stridens afgörande ögonblick verkligen gifva eld.
Sednare liders krigshistoria omtalar dylika händelser; sålunda berättas, att i slaget vid Dresden år 1813 blefvo två-Österrikiska infanterifördelningar af venstra flygeln sprängda och förstörda af Franska cavalleriet under Murat, emedan de, i anseende till det häftiga regnet, ej kunde få sina skott att brinna.
— På flintlåsets förbättring hafva århundraden arbetat, och det mekaniska deraf torde vara i möjligaste måtto fulländadt.
Dess brister grundade i tingens, jag menar flintans, stålets och krutets naturegenskaper, äro oafhjelpliga: dess lid borde derföre vara ille.
Slagkrut-antändningen, en följd af den chemiska vettenskapens utveckling och praktiska tillämpning, har under knappt en half mansålder varit begagnad; likväl har allmänna omdömet redan insett och erkändt dess afgjorda företräden, och de mångfalldigt olika constructioner af dessa gevär bevisa denna uppfinnings rika användbarhet.
Den egentliga svårigheten är att bland det myckna kunna med någon säkerket välja det bästa.
För att vid ett sådant bedömmande kunna lyckas, erfordras oundgängligen: 1:0 att tillverka dylika gevär; 2:0 alt med yttersta noggrannhet pröfva och undersöka deras duglighet.