Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Frih. o. Landtm, yttrade derefter, att den för - 4°4 Den ao Mars f. m. ändring, som Hr Rosenqvist föreslagit, och Hr Munck af Rosenschöld upptagit, innefattade en ny motion, och således skulle såsom sådan behandlas.
Hvad den förut af Hr Munck af Rosenschöld väckta motionen anginge, så kunde den, emot g, 16 och go §§:na i Reg.Fm, icke blifva föremal för R.
Sits pröfning och öfverläggning.
Hvad åter anginge den nya motionen, så kunde den ej af Hr Frih. o. Landtm, föredragas, eller af honom något omdöme derom fällas, förrän den vederbörligen blifvit till prot. afgifven.
Jag antager gerna det af Hr Rosenqvist föreslagna amendement i min motion, för att derigenom kunna tillintetgöra de betänkligheter, som hafva uppstått vid frågan om dess remitterande.
Dock, då 60 §:n Riksd.Ordn, säger: ’’Vilja R.
St. till Konungen framföra någon deras allmänna önskan, i hvilket ämne som helst, ”förhålles dermed på det sätt Reg.Fms 8g §. utstakar; och ”gpre Konungen derå, sedan Statsrådet blifvit hört, det afseende han för Riket nyttigt finner”; så kan jag icke finna, alt min motion innefattar någonting stridande emot go §m Reg.Fm, då jag icke uppmanat
Ständerna att pröfva och sjelfve upphäfva den dom, som blifvit fälld öfver Assessor Crusenstolpe, utan blott föreslagit Ständerna, att de ville, på sätt som med önskningsinål i allmänhet äger rum, ingå till K. M. med und. anhållan, alt K.
M. täcktes upphäfva domen eller gifva Assessor Crusenstolpe nåd, hvilket är detsamma.
Jag finner derföre icke, att remiss kan vägras, på grund af go §m Reg.Fm, ej heller att min motion kan anses för en ny, då jag ej genom den af Hr Rosenqvist föreslagna och af mig härmed antagna förändring, ändrat dess hufvudmening; jag vågar derföre protestera deremot.
Besvärs- och Ekon.Utsk remitterades nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi :
Hr von Troils, Emil, om nedsättning i priset å Svensk författningssamling; Densammes, om lifgifvande af en officiel tidning; Hr Ribbings, Arvid, om prest-rättighelernas utgörande i penningar.
Hr Adlerbrants, Thure, den 7 dennes e. ni. på bordet lagda motion om nedsättning i tullen för 2:ne laster spanmål.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att då denna motion innehöll en pröfning af tullförfattningarnes verkställighet, kunde den, emot go §m Reg.Fm, ej blifva föremål för R.
St:s öfverläggning, ej heller således remitteras tili Utsk.
Den ao Mara f. m. 4o5 Till LagUtsk. remitterades Hr Lagerbjelkes, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner: 1:0 om upplnifvande af K. brefvet den 3 Juni 1702, angtde lottkastning, till urskiljande, hvilken skall undergå dödsstraff; 2:0 örn förändring i vissa delar af stadgandet, ronde böters förvandling till vatten och bröd; 3:o angtde grunderna för vitens och böters bestämmande.
Ånyo föredrogs och remitterades till BancoUtsk., Frih. Tersqjedens, Wilh., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om fortfarande af Jern-contorets creditiv å banken.
Till LagUtsk. remitterades Hr von Moltzers, Anders Joh. Fredr., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner: 1:0 om nya diciplinära stadgars utfärdande för universiteten, m. m.; 2:0 om förändrade stadganden, rörtde skuldsedlars beskaffenhet; 3:o om antagande af de delar af nya lagförslaget i Utsöknings- och Handels-b:na, som afse bysältningstvånget m. m.; 4;o om vissa förändrade stadganden för poliskammaren i Stockholm.
Vid förnyad föredragning af Hr von Moltzers, Anders Joh. Fredr., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förändring i de civila befordringslagarna, blef densamma remitterad till Allm.
Hr Rosenblads, Bernhard, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner: 1:0 om afskrifning af vissa i bankens räkenskaper inom linien upptagna fordringar; 2:0 om praescriplions-tid för inlösen af vissa från längre tider icke uttagna fordrings-poster i banken; 3:o rörtde den s. k. bankofullmäktiges dispositions-räkning
Nto 2; 4:o rörtde bankens enke- och pupill-cassa; 5:o i afseende på utsträckt lånerält för Handels-disconlerna.
Besvärs- och Ekon.Utsk. remitterades Hr Rosenqvists, Fredr.
Leonli., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner: 1:0 angtde förändring af nu var, befordrings-systcmet, m. m.; 4o6 Den 20 M a r 3 f. ra. 2:0 om stadgandena i K. förordningen den a3 Febr. 1748» rör:de riddare-ordnars utdelande.
Leonh., den 7 dennes e. rn. på bordet lagda motion, om förändrad redaction af 1 §:n 5 cap. Missg.bm, blef samma motion till LagUtsk. remitterad.
Ånyo föredrogs och remitterades till BancoTJtsk.
Mörners, Carl Göran, den 7I dennes e. 111. på bordet lagda motion, angtde Jern-contorets creditiv-fond.
Mörners, Carl Göran, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion om bergstingsrutternes afskaffande.
Föredrogs ånyo och remitterades till BancoUtsk.
Hr Adlerstams, Gustaf Ulrik, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om erhållande af fyllnad uti ett vid riksdagen 1828—i83o af Ständerna beviljadt ersättnings-belopp; och biföll R. o. Ad. derjemte communication af denna motion med de öfriga RiksStm.
R.emitterades till LagUtsk. nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Hr von Stalils, Emil, om en ny consuls-lags utfärdande ; Frih. Kantzous, Joli.
Albert, ang:de utfärdande af en gemensam lag för inrikes och utrikes vexlar.
Besvärs- och Ekon.Utslc. remitterades nedannämnda den 7 dennes e. m. på bordet lagda motioner, nemi.:
Frih. Löwens, Wilh., ang:de undersökning om tillkomsten utaf bro-, hamn- och expeditions-afgifter vid Stockholms hamnar; Hr von Schildts, Axel Ludv., om anslag till införskrifvande från Holland eller England af kreatur till ett stamholländeri; Hr von Moltzers, Anders Joh. Fredr., ang:de inrättande af läns-deputationer och länsrådj Hr Rosenqvists, Fredr Leonh, om Erkebiskops-stolens och de öfriga biskops-stolarnes indragning vid nuvar. innehafvares afgång.
Hr Lagercrantz^, Carl Johan, dtn 7 dennes c. m. på bordet lagda Den ao Mars f. m. molion, om ett tillägg i i4 cap. i §:n Gifterm.b:n, i afseende på äktenskapsskilnad.
Till BancoUtsk. remitterades Hr Sabelfelt®, Carl Oscar, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion om utsträckning af tiden för beläning af reverser i Handeis-disconten.
Remitterades till Stats- samt BancoUtskm
Or Stuart*, Carl, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, angtde utbyte af Riksg.conlorets till banken utgifna obligationer.
Föredrogs ånyo Hr Hjertås, Lars, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, angtde afgifterna vid infarten till Djurgården.
Ilr af Ström, Israel Adolph, uppläste följande:
Det skulle visserligen vara en särdeles grace af R.
St., om de, i stället för den nu öfverklagade väg-och broafgiftcn, täcktes anslå nödiga medel till vägarnas och broarnas underhållande på Djurgården, så att de promenerande då linge begagna denna förmån utan någon afgift.
Sådan var äfven K.
M:s höga önskan, då K.
M. till 1766 års Ständer aflemnade propos. om ett dylikt anslag af statsmedlen; men Rikets dåvar.
Ständer låto genom SecretaUtsk. svara, att inga medel dertill funnos, utan borde vägarna underhållas genom en afgift af dem, som begagnade dem.
Denna afgift har alltsedan år 1768 opåtaldt utgått, likväl med den förändring, sedan Fredrikshofs-bron för Djurgårdsmedlen inköptes år 1825, och då ombyggdes, att bro- och väg-afgifterna sammanslogos i en och samma taxa och uppburos på ett ställe, och endast vid infarten till Djurgården, för att ej besvära de trafikerande flera gånger.
Afgiften är utarrenderad på entreprenad och inbringar 2,600 r:dr; men dessa medel förslå icke att underhålla en vägsträcka af 2-J- mils längd, då fyllningsgrus skall köpas och forslas långa vägar, — ty väggrus finnes ej på Djurgården nu mera — att bygga och underhålla flera broar, och att underhålla en mängd gångvägar, allt i ett sådant skick, som de böra vara underhållna.
Inköpet af den gamla bron vid Fredrikshof kostade 1,800 r:dr; uppbyggandet af den nya kostade 5ooo r:dr, utom virket, som togs på Djurgården; anläggningen af de många vägar, som nu finnas på Djurgården, hafva kostat — oberäknad! de inom Rosendals område anlagda vägar — successivt flera ioöo r:dr; och endast underhållet af vägarna uppgick
För 1 idet år till 2,567 >:dr 29 sk., och det året gjordes ändå inga nya vägar, och ingen reparation gjordes på någon bro.
Jag vågar ej göra mig det hopp, att II.
St. skulle nu hafva så godt om medel till nya anslag, att de skulle vilja tillsläppa 3 h 4,000 r:dr årligen till detta ändamål, då den afgift, som nu erlägges af hvar och en, är så obetydlig, emot hvad som de promenerande 4o8 De n ,20 Mars f. m. på annat sätt depensera på Djurgården.
Men är det så, alt statscassan har föga känning af ett sådant anslag, så är sådant ett bevis på god hushållning med statsmedlen och det största loford motionären kunnat gifva administrationen; ty aldrig kan jag föreställa mig, att motionären vill hafva tillbaka de bedröfliga tiderna, då de promenernndes vagnar nedsjönko i vägarna nära hjulsnafven, och måste med spakar upplyftas.
Jag minnes väl denna tid, en Valborgsmässodag, och önskar att den icke måtte återkomma; och tror jag, att motionärens principaler skola blifva honom föga tack skyldige, om han lyckas att bringa saken derhän.
Jag måste här äfven upplysa, att Djurgårds-cassan har en skuld af 2r,000 r:dr, uppkommen genom inköpet af Biskopsudden och Bergsjölund, samt för väganläggningen derstädes; men det oaktadt, begär Djurgårds-cassan intet nytt anslag, blott den orubbad får behålla sina lagliga inkomster.
— Jag har cj till hands SecretaUtskrs svar på K.
M:s nåd. propos. i detta ämne; roen jag har ett annat document, som bevisar dess tillvarelse; det lyder sålunda: Afskrift.
Utdrag af protocollet, hållet i Rådkammaren den 22 Januari 1767. S. D. Efterfrågades, om II.
Ex. Hr Riksrådet och Öfversteinarskalken Grefve Horn med något projeet inkommit till den taxa, hvarefter afgiften för privatorum vagnar, chaiser och kärror, som till och ifrån Djurgården passera, bör erläggas enl.
M:s bref af den 9 Dec. nästi , uppå Secreta Utsk:s underd. skrifvelse, ang:de Hof-statsverket; men som något sådant ej ännu blifvit aflemnadt, och verkställigheten af berörde afgifts uppbärande ju förr ju hellre pröfvades nödig, så befalltes att H. Ex. Hr Riksrådet och Öfverstemai— skalken, genom utdrag af prot., skulle påminnas, att med skyndsamhet underdånigt förslag till berörde taxa till K. M. inkomma.
På nådigste befallning Johan Elers.
Lika lydande med det i Djurgårds-cancelliet förvarade originalet, betygar J. af Ström.
Då jag sålunda bevisat, att uppbörden af vägafgiften tillkommit genom ett Konungens och Standernes gemensamma beslut, och således icke bör kunna kallas lagstridigt, men Hr Hjerta i sin motion behagat sluta med denna strofen: ”En ”enkel framställning af sakens beskaffenhet hos K.
M. skall ”utan tvifvel blifva tillräcklig till rättelses vinnande, då melingen säkert icke är, att Djurgårds-cassan skall vinna ”inkomster på ett lagstridigt sätt, mer än någon annan’’; så får jag till motionären framställa först den frågan, om han nu icke linner att det varit opassande, alt till ett hell Riksstånd - Den 20 Ma r s f. m. 4o9 Stund framkomma med en, lindrigast sagdt, osannfärdig uppgift, och sedan den frågan, om han nu ej skulle finna skäl uti att förändra sin motion, på det den ej måtte sprida sig till alla RiksSttn.
I alla fall utbeder jag mig vördsammast alt detta anförande måtte få medfölja motionen, såsom ett beriktigande af bans uppgift.
Hvad Lidingöboerne beträffar, hvars målsman motionären tyckes vara, så är taxan för deras mjölkkärror betydligt nedsatt mot hvad andra betala, ehuru de för sin trafik fått manga förmåner af Djurgården.
Istället för den gamla vägen, som leder till deras förra färjställe vid Ropsten, och som ännu mäste underhållas och begagnas af både Lidingö- och Rvdboer m. fl., (ingo de göra ett brofäste nära Kaknäs, och derifrån fingo de anlägga en ny väg öfver
Djurgårdens mark till stora vägen.
För deras räkning anlades sedermera en gennie väg öfver Laboratoriehagen till lilla Blåporten, hvilken af Djurgården äfven måste underhållas.
De begärde i början, att blott få ett brofäste vid Djurgårdens strand, och alt der få så mycken plats, som fordrades för en uppbördsstuga, — denna blef sedan ett stort hus—; de begärde ytterligare, att få uppföra ett större hus, — detta beviljades äfven, — men de ville äfven hafva en större tomt för stall, för upplag, och som de sade, till promenaders anläggande, — de Hilgo äfven detta, — men icke nöjde dermed, anhöllb de att fä uppföra ännu ett större hus, hvilket äfven förunnades dem, och nu är der både ett välbestäldt värdshus med baler, fioler och rus, och dertill en dito krog: och nu, sedan Djurgården iordningsatt och underhåller alla dessa vägar, vilja de hafva befrielse för vägafgiften, ehuru de fått betydlig lindring i taxan för sina mjölkkärror.
Att de för sina gröplass och stora brännvinslass få betala lika med andra, då de forsla dem på vägarna, ehuru de hafva en ganska beqväm sjötransportväg, kan ej kallas obilligt; och jag tror, att om vägarna ej underhöllos på sätt som sker, och de höst eller vår skulle fastna i leran med ett af dessa digra lassen, skulle förlusten blifva större, än den afgift, som de erlägga för en god och hård väg hela året om, isynner^ het som den afgift, de betala för vägarnas begagnande, är ganska obetydlig emot den afgift, de sjelfve uppbära för begagnandet af deras skrala bro.
Jag finner således icke skäl till någon befrielse för dem, och deras målsmans klagan icke förtjena ett onödigt behjertande.
I anleda, af de anmärkningar en värd ledamot gjort mot min motion, får jag, till förekommande af missförstånd, upplysa, att min mening icke är att få bort de afgifter, som erläggas vid Blå Porten, hvilka kunna anses såsom en billig ersättning för brons befarande; utan har jag endast menat de afgifter, som erläggas vid in4 11. 5a D c n ao Mars f. m. farterna å de vägar, som gå öfver Ladugårdsgärdet åt Lidingön, samt fran Pioslagstullsidan.
— Jag harrfedan nämnt, att jag blifvit anmodad af åtskilliga innevånare på Lidingön att framställa motionen.
Hr af Ströms uppgift, att afgiften icke skulle vara lagstridig, såsom grundande sig på elt R.
St:s beslut af 1766, som den värde ledamoten åberopat; sä torde det vara så mycket mera förlåtligt, om jag ej känt denna gamla författning, då den värde talaren sjelf ej här kunnat producera den.
Emedlertid, då jag ingenting har emot att Hr af Ströms anmärkningar åtfölja motionen, finner jag mig, å andra sidan, icke heller befogad alt, i anledn. deraf, återtaga eller ändra något af denna; det ena må gälla hvad det kan emot det andra.
För öfrigt om R.
St. en gång beviljat, att en sådan afgift må äga rum, kunna väl andra Ständer äfven tillstyrka dess afskaffande.
Jag hemställer i detta hänseende, om icke
Djurgårds-cassan, som just genom den varde talarens förtjenstfulla administration vunnit så betydligen ökade inkomster, skulle kunna bestrida sina utgifter, äfven om den delen af inkomsterna, som utgör det minsta deraf, nemi. afgifterna för begagnandet af vägen ål Lidingön och Roslagssidan försvunne.
Delta galler, som den värde talaren torde finna, icke de promenerande på den egentliga Djurgården, hvilka ändock kunna fortfara att betala.
Det var också rätt intressant att genom den värde talaren blifva upplyst, att det är Djurgårds-cassan, som inköpt Biskopsudden och Bergsjölund, hvilket man förut trott hafva blifvit beliosladt af en Hög persons enskilda cassa; men om Djurgårds-cassan blifvit skuldsatt genom detta köp, så har den val också, å den andra sidan, fått en motsvarande tillökning i egendom.
Jag hemställer lill Hr Frih. o. Landtm., om icke motionen äfven bör remitteras till Stats- eller Bevilln.
I händelse Hr Hjerta icke yrkat, att statsmedel skulle användas för underhåll af vägarna på Iv.
Djurgården; så kan jag ej inse, hvarföre motionen skulle remitteras till StatsUtsk.
Det vore en hittills okänd nyhet, att väglagning skulle bekostas af statsmedel.
Om den skall införas, vore det kanske icke skäl att börja med K.
Djurgården, der befolkningen är rikare än på de flesta andra orter.
Ifall motionen ej skulle anses tillhöra StatsUtsk:s behandling, hemställer jag, om den ej bör remitteras till Bevilln.Utsk., enär fråga är om beskattning och upphörande af en afgift.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, ehuru han icke kunde finna under hvilken rubrik detta mål kunde remitte - Den jo Mars f. 111. 4n vas till Bevilln.Ulsk., berodde det likväl på It. o.
Ad. alt remittera det till hvilket Utsk.
Ståndet behagade; och ansåg Hr Frih. o.
Landtm, sig derföre böra framställa propos. å en sådan remiss, som blifvit begärd.
Hr Lefre'n, Joli. P.ehr: Då bropenningars bestämmande och andra dylika afgifter är något, sorn K. M. afgör såsom ekonomi-mål; så förmodar jag, att denna motion bör remitteras till Ekon.Utskottet.
Landtm, hemställde, om It. o. Ad. ansåg Ilr Hjertås nu föredragna motion äfven böra remitteras lill Bevilln.
Itopades nej.
Remitterades till LagUtsk. nedannämnda den 7 dennes e. 111. på bordet lagda motioner, nemi.; Ilr af Robsahms, Carl Reinh., om fri ränta samt anskaffande af bysättning; Frih. Hermelins, Carl, om förändring i 47 cap. Missg.- balken.
Besvärs-och Ekon.Utsk.
Ilr Palmerantz’#, Joli. Mauritz, den 7 dennes c. 111. på bordet lagda motion, om sådan förändring i befordringslagarna, att ingen på en gång må äga mera än en tjenst med lön på stat.
Hr Palmcrantz’s, Joli.
Mauritz, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om förordnande af en opinionsnämnd för teckniska frågor och patent-tvister, samt stipendier för utrikes resor i teckniskt afseende.
Då jag förnummit, att Ilr Frih. o.
Landtm, ansett denna motion innefatta tvenne ämnen, och följaktligen kau anses till formen oriktig; anhåller jag, att det må tillåtas mig att dela densamma i tvänne motioner.
Den förra delen deraf afser ett förslag till organisation af opinionsnämnd, den sednare åter handlar om stipendier för utrikes farande industri-idkare.
Uppå derefter framställd propos. tillät R. o. Ad., att Hr Palmcrantz fick dela sin motion uti tvänne efter de tvänne olika ämnen, som den innehöll; och blef den ena motionen om förordnande af en opinionsnämnd för teckniska frågor och patent-tvister remitterad till Allm.
Besvärsoch Ekon.Utsk., samt den andra, om stipendier för utrikes resor i teckniskt afseende, remitterad till StatsUtskottet.
Ånyo föredrogs Hr af Robsahms, Carl Reinh., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion om afskrifning af eu dess skuld sill Banco-disconten.
Don 20 Murs f. iu. Hr Fril), o. Landtm, föreslog remiss af denna motion till BancoUtskottet.
Ilopades nej.
Hr von Hartmansdorff, A u g.: anholt få vela, huru Landtm, uppfattat svaren på dess sednast framställda proposition.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då han ej hört något ja, utan endast nej svaras på proposta, hade han ej kunnat sätta i fråga, att den på mera än ett sätt vore besvarad.
Täcktes
Hr Frih. o. Landtm, upplysa hvart den i sådant fall kommer att taga vägen.
Landtm, yttrade, alt då han ej fann att något annat Utsk., än BancoUtsk., kunde befatta sig med denna fråga, och remiss deraf till annat Utsk. icke blifvit begärd, kunde han ej heller föreslå någon annan remiss af densamma.
Jag tillstår, att jag icke lemnade tillräcklig uppmärksamhet åt det ämne, som nu förevarit.
Jag anhåller att få reservera mig deremot, att motionen icke blef remitterad, då den afsåg en allmän fråga.
Jag har en gång förklarat, att den framställning Hr Landtm, gör, när fråga är om verkställighet, enligt grundlagen icke kan vara föremål för
Ståndets besvarande med ja eller nej och således icke heller för votering.
Hr L owen ström, Joli. Jacob, förenade sig med Gr.
Om det varit en fråga af allmän natur, hvarpå remiss blifvit begärd, så skulle jag instämt med Gr.
Frölich; men då motionen endast alser ett enskildt föremål, finner jag, att remiss icke bör äga rum.
Philip, förenade sig med Gr.
Den upplysning den siste värde talaren lemnat, bevisar hvad jag tillkännagaf, nemi. att jag icke varit tillräckligt uppmärksam på ärendets beskaffenhet.
Jag får derföre tillkännagifva, att jag icke ägt fog till reservationen.
Besvärs- och Ekon.Utsk. remitterades Hr von Hauswolff?, Carl Ullik, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om medel till Svenska jernhandelns befordrande i Södra Amerika.
Vid förnyad föredragning af Hr von Hauswolffs, Carl Ulrik, den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, om för - Don a o Mars f. m. 4.3 ändrad inredning af Riddarhus-salen, bief samma motion remiHerad till Ridd.Utskottet.
Hr von Hartmansdorff?, Aug., den 19 sistl.
Febr. e. m. på bordet lagda motion om lands- och stadsfisealers till- och afsattande af K. M:s Bef:h:de.
Vidare föredrogs Gr. Spens’s, Carl Gust., den 7 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de förändringar i uppbördsförfatt ningarna.
Sedan jag uti plenum den 1 1 dennes erhållit Hr Frih. och Landtnäs föreläggande att fördela den motion, som jag den 7 uti innevar. månad inlemnade, så har jag först uti ett sammanhang motiverat det hela, och sedermera uppfattat hvart förslag för sig uti särskilda motioner, med uppgift å det Utsk., till hvilket hvardera motjonen, enligt min tanke, bör remitteras.
Spens uppläste derefter följ,inde:
Alt det systeme, som i afseende å utgörandet af de ordinarie eller grundskatterna i Sverige är gällande, medför väsendtligt] olägenheter, samt att, till stor del såsom följd deraf, särdeles långsamhet och vidlyftighet uti alla utskylders uppbörd och redovisning äger rum, har i sednare tider mer och mer blifvit visadt.
Detta förhållande är ock latt förklarligt, då man erinrar sig, att den mängd olika titlar, hvaraf förstnämnda skatter bestå, för lång tid tillbaka tillkommit i mån af tillfälliga behof, och sedermera öfvergått till ständiga, samt att, i fråga om uppbördsverket, allt hufvudsakligen belinnes i samma skick, som för mera än ett sekel tillbaka, ehuru mycket, som då kunde vara ändamålsenligt, numera, i följd af förändrade förhållanden, icke vidare ar tjenlig!.
Om man fäster uppmärksamheten å de i afseende å sjelfva uppbörden och redovisningen gällande stndganden, är förhållandet sådant, att sedan, t. ex. för år i84o, mantalsskrifning ägt rum i November 1839, kunna utskylderna icke infordras, förrän uti Januari, Februari och Mars månader år i84', och redovisas summariskt d. 1 Maj samma år; hvarefter den egentliga eller specialredogörelsen den 1 derpåföljde September lill Konungens Bef:b:de ingifves och landsboken först den 1 Juli 1842 inkommer till K.
Kammarrätten, för gransknings undergående.
Det är således icke minelle än 14 å i5 månaders tid, som förflyter ifrån skattskrifningen, hvilken skall ligga till grund för utskyldernas debitering, till dess uppbörden verkställes, hvarefter det dröjer ytterligare 16 å 17 månader innan räkenskaperna till den hufvudsakliga revisionen aflemnas.
Att under förstnämnda tidrymd en mängd förändringar skola inträffa, sotn 44 Den 20
Mars f. m. försvåra eller hindra ulskyldernas inflytande, i enlighet med den verkställda debiteringen, samt slutligen, efter mycket besvär för tjenstemännen, leda till manga afskrifningar, som icke skulle hafva inträffat, derest uppbörden kunnat hastigare följa på skattskrifningen, ligger i öppen dag, likasom olägenheterna af den långa tidsutdrägten, innan vid räkenskaperna yppade anmärkningar blifva utfärdade och pröfvade.
Flerfalldiga utvägar hafva, tid efter annan, blifvit påtänkta, för beredande af lindring uti grundskatterna eller deras jemnare fördelning; men då, i anseende till dessa frågors vigliga och grannlaga beskaffenhet, ovisst är om och livad förändring deruti kan tillvägabringas, är det emedlertid af verkligt behof påkalladt, att, oberoende deraf, söka åtminstone åstadkomma all den förenkling, ej mindre uti sättet för berörde skatters utgörande, än uppbörds- och räkenskapsverket, som, utan rubbning af hufvudgrunderna, kan äga rum.