Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De n 7 J uli. 11 * Härtill lemnade R. o. Ad., uppå framställd propos., sitt bifall.
Hr af Edholm, Erik Wilhelm, hade inlemnat ett mern., som nu uplästes och lydde sålunda:
Som jag erhållit H. M. Konungens nåd. befallning att vara Högstdensamme följaktig till kröningen i Norige, får jag vördsammast anhålla, det jag, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, måtte få afsäga mig det förtroende, jäg af R. o. Ad. erhållit att vara såväl Elektor sorn Suppleant i StatsUtsk:t under innevide riksdag.
Ruden schjöld, Thorsten, hade ingifvit ett mern. af följande innehåll:
Till följe af bortresa från staden får jag vördsamt anhålla, att jag, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, måtte varda entledigad från det mig updragna förtroende att vara suppleant i Riddarh. Utsk:t.
Sedan jemväl denna anhållan bifallits, anmodades R. o.
Ad:ns Hrr Elektorer att välja en ledamot i BankoUtsk:t efter Hr af Wirsén, en suppleant i StatsUtsk:t efter Hr af Edholm, samt en suppleant i Riddarh.Utsk:t efter Erih. Rudenschjöld.
Anmäldes och bordlädes följande, från Utsk:n inkomna Utlåt:n och Mern., nemi. från Bevill ning sUtskottet:
N:o 27, i ani. af erhållen återremiss i vissa delar af'Betänk:t N:o 23, ang:de tullbevil 1 n:n; N:o 28, i ani. af EiksStms skiljaktiga beslut ang:de tullbevillmu; BankoUtskottet:
N:o 26, med förslag till vissa förändrade föreskrifter ang:de Bankens vexlingskassa och depositionsrörelse; N:o 27, i fråga om det belopp, Banken må hafva på utrikes ort nedsatt; Lagutskottet: N:o 39, i ani. af gjorda annni- samt RiksStms skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:ts Betänk.
N:o 20, innefattande yttrande öfver dels K.
Propos. med förslag till förordn. ang-.de mord, dräp och annan misshandel, dels ock enskilda motioner i enahanda ämne.
Uplästes och godkändes Exped.Utsk:ts förslag till §§ i riks-' dagsbeslutet: 12 Den 7 Juli.
N:o 14, ang:de underd. anhållan att K." M. måtte låta Sig och Sin höga Gemål krönas under denna riksdag; och N:0 15, ang,'de val af fullm:ge i Banken och Biksg.Kont:t.
Företogs val af 14 ledamöter och 0 suppleanter i förstärkt Konst.Utsk., och befunnos efter valförrättningens slut hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: N:o 60, Gr.
Mörner, Carl Göran Detlof, med 35 röster.
Hr Nordenfelt, Enar, med 35 röster.
N:o 77, Frih. Behbinder, Fredrik Wilhelm, med 35 röster.
N:o 154, Frih. Bennet, Carl Steffan, med 35 röster.
N:o 213, Frih.
Armfelt, Magnus, med 35 röster.
Hr Olivecrona, Knut, med 35 röster.
N:o 1,846 A., Hr Fock, fullm.
Alströmer, Carl Jonas Oscar, med 35 röster.
N:o 1,038, Hr Bogeman, Johan Ludvig, med 35 röster.
N:o 313, Hr Drakenberg.
Sten Johan, med 34 röster.
N:o 1,877 A., Hr Carleson, Edvard Henrik, med 34 röster.
N.-o 1,386 B., LIr Adlercreutz, Axel, med 34 röster.
N:o 1,563,- Hr Cederstråle, fullm.
Posse, Johan August, med 34 röster.
N:o 1,794, Hr von Hofsten, Carl August, med 34 röster.
N:o 1,992, Hr Lagerstråle, Carl Eric, med 34 röster.
N:o 2,209, Hr af Harmens, fullm.
Åkerhjelm, Gustaf Georg Knut, med 34 röster.
N:o 1,645, Hr Möllersvärd, Carl Henrik, med 33 röster.
N:o 1,053, Hr Hammarberg, fullm.
Gr. Mörner, Knut Stellan, med 33 röster.
N:o 1,749 B., Hr von Ehrenhein), Per Jakob, med 33 röster.
N:o 93, Gr. Wrangel, Tönnes Eeinhold, med 33 röster.
N:o 2,183, LIr Gripensvärd, Jakob Olof, med 33 röster.
Sedan lottningar blifvit anställde dels emellan dem, som erhållit 34 röster, för att afgöra, hvilka skulle blifva ordinarie ledamöter och hvilken borde som förste suppleant ingå, dels ock emellan dem, som bekommit 33 röster, till bestämmande af deras ordning såsom suppleanter.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Sammans.
Banko- o. JjagUtsk:ts d. 30 sisth Juni och d. 4 dennes bordlagde Betänk.
N:o 1, i ani. af dels K. M:s Nåd.
Propos. om antagande af en författn. ang:de ränta vid försträckning på viss kort tid, dels ock enskild motion i enahanda ämne.
Utsk:ts första hemställan, att K. M:s ifrågav:de Nåd.
Propos. ej måtte bifallas.
Den 7 Juli. I 3 Hr Gripenstedt, Johan August:
Efter den behandling, som K.
M:ts ifrågav:de Nåd.
Propos. fått röna inom det Sammansatta Utskd, anser jag det vara föga förhoppning att vid denna riksdag söka åvägabringa någon förändring i nu gällande stadgande angående räntan vid försträckning på viss kort tid.
Jag anser det således vara föga tjenligt, att ingå i någon vidlyftigare utveckling af frågan, och vill blott i förbigående bemöta några af de inkast emot den K. Propos:n, som Utsk:t framställt.
Utslct säger bland annat, att en gifven följd af räntans frigifvande skulle blifva den, att landets kapitaler, som naturligen dela sig i »fasta» och »rörliga», skulle få en ökad tendens att öfvergå från den förra till den senare kategorien.
Jag vill blott häremot erinra, att med den så kallade fasta placeringen måste menas placering mot säkerhet af inteckning och att just detta slag af försträckning är undantagen i K.
M:ts Propos., så att räntan i detta hänseende icke är frigifven.
Det torde vara klart och är af praktiska förhållanden till fullo ådagalagdt, att när en kapitalist till följd af den bundna räntan ej kan på lagligt och hederligt sätt vinna mer, än en viss, enligt hans tanke, obetydlig inkomst genom utlåning af sina penningar, så tänker han sig för, huru desamma, på annat sätt använda, skola kunna lemna honom större inkomst.
För sådana industriella planer finnas under nuv:de förhållanden mångfaldiga utvägar, af hvilka den enklaste är den, att söka skaffa sig aktier i ett bolag, der man vet att utdelningen öfverstiger den lagliga räntan.
Derigenom upstår den så mycket öfverklagade kapitalbristen, och hvad är i sjelfva verket naturligare, än att, då ett kapital är ihopsamladt, ej längre bibehålla det i förm af ett rörligt kapital, utan genast nedlägga det i en förmånligare rörelse, såsom i en fabrik, ångbåt o. m. d.?
Jag vill ännu en gång uprepa, att jag ej anser det vara skäl att ingå i någon närmare utveckling af denna högst mångsidiga fråga, helst som jag är öfvertygad om, att K.
M:ts förslag åtminstone i' tvenne
Stånd ej vinner framgång.
Jag har blott med dessa få ord velat uttrycka den åsigt, att jag är öfvertygad derom, att ett ganska vigtigt steg framåt hade blifvit taget, om K. M:ts Propos. med mera intresse blifvit omfattad.
Men som opinionen i landet ej tillräckligt hunnit stadga sig rörande nyttan af den föreslagna förändringen, om än alla de, som tänkt sig in i frågan, blifvit öfvertygade om sanningen af den grundsats, på hvilken förslaget h v ilar, så vill jag gerna medgifva att man ej bör påtvinga allmänheten en lag, för hvilken den hyser misstroende, hvarföre jag ej heller med ringaste ifver ämnar arbeta för att E. o.
Ad. nu skulle afslå förev:de punkt i Utsk:ts Betänk, och lemna sitt bifall till den K. Proposm.
Gr. Sparre, Erik,:
Efter min öfvertygelse har den siste värde talaren fullkomligt slagit hufvudet på spiken, då han yttrade, att i närv:de ögonblick opinionen ej hunnit stadga sig rörande frågan om räntans frigifvande, om än alla de, som tänkt sig in i densamma, blifvit öfvertygade om sanningen af den grundsats, på hvilken förslaget hvilar.
Jag delar i allo den värde talarens 14 Den 7 Juli. åsigt i detta hänseende, men anser på samma gång, att det ar temligen klart, att, i en tidpunkt sådan som denna, då en allmän penningebrist kan anses ega rum, man tvekar att vidtaga en åtgärd, som, sage hvad man vill, ovilkorligen kommer att åstadkomma en omstörtning i affärslifvet.
Under sådana förhållanden torde det lätt kunna förklaras, att den stora mängden af representanter, som från olika orter af landet hört klagas öfver brist på kapitaler och sett stämningen betryckt, vilja för åtgärders vidtagande afbida en tidpunkt, då en lyckligare penningeställning i någon mån komme att motverka den förändrade riktning af kapitalerna, som ovilkorligen blefve en följd af räntans frigifvande.
Jag anser det således vara föga utsigt dertill, att förslaget vid iunev:de riksdag skall komma att vinna framgång, helst detsamma redan af tvenne Stånd blifvit afslaget, hvarföre jag för min del tror, att ett fortsatt sträfvande för frågans framgång vore ett alltför fruktlöst arbete, samt att man i denna fråga måste afbida en tidpunkt, som är för reformens genomförande mera lämplig än den närv:de, Hr Nordenfelt, Enar:
Då denna fråga vid sisth riksdag förevar och handlades af det sammans.
Utsk:t, uttalade jag mig för räntans frigifvande, hvilken mening, som vi alla veta, stadnade i minoriteten.
Jag har nu begärt ordet hufvudsakligen för att tillkännagifva, att jag ej blifvit rubbad i denna min öfvertygelse, utan att densamma snarare blifvit ännu mer hos mig rotfästad.
Man talar om vådan af att frigifna räntan just nu, då penningeställningen är så betryckt, och man säger, att räntans hastiga stigande skulle verka till stort mehn för alla kapitalbehöfvande i landet, och i synnerhet för jordbrukarne.
Det är väl sannolikt, att räntan komme att stiga, men deruti ser jag ej något absolut ondt.
Jag tror nemi., att hvarje affärsman, som behöfde penningar, vore mer belåten att betala en hög ränta för desamma, än att icke vara i stånd att få låna några, och det vore åtminstone säkert, att om räntan en längre tid höll sig mycket hög, komme penningarne nog att infinna sig.
Dör min del skulle jag således önska, att K. M:s Nåd.
Propos. vunne framgång vid denna riksdag; men tyvärr! tyckes denna förhoppning komma att svikas, enär tvenne Stånd redan afslagit densamma och bifallit Utsk:ts hemställan.
Emellertid och då, såsom jag redan yttrat, min öfvertygelse om förslagets riktighet och gagnelighet står fast, yrkar jag afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till K. M:s Nåd.
I rak motsats till den föreg:de värde talaren yrkar jag afslag å K. M:s Propos. och bifall till Utsk:ts Betänk.
Jag gör mig ej samma begrepp, som den siste talaren, om penningars tillströmmande i följd af efterfrågan, såsom förhållandet är med andra varor.
Hvad dessa sednare beträffar, så tillverkas de af individen i obestämda qvantiteter och tillverkningen stiger i samma mån efterfrågan tilltar.
Men, så vidt jag bar mig bekant, har ännu icke individen vunnit rättighet att Den 7 Juli. 15 fabricera penningar, hvarföre deras tillströmmande eller försvinnande ur rörelsen matte bero af helt andra förhållanden, ån utaf efterfrågan eller icke.
Erfarenheten torde vara den båsta läromästaren i detta såsom i många andra hänseenden.
Jag hemställer, om den starka efterfrågan efter penningar 1857 och 1858 hade till följd, att det hitströmmade så stora kapitaler.
Man hade bort antaga det, enl. den siste talarens slutkonst, men jag frågar, om så var förhållandet?
Ett annat skäl hvarföre jag anser att ett antagande af K. M:s Propos. skulle vara i högsta grad olämpligt, är det, att erfarenheten visat, att densamma blifvit just af de klasser, hvilka den afsåg att skydda, med bekymmer och oro emottagen.
Eör min del yrkar jag afslag å K. M:s Propos. och bifall till Utsk:ts Betänk.
I allo instämmande i de åsigter, Hr Printzensköld uttalat, ber jag endast att få tillägga några ord.
Enl. mitt förmenande skulle det vara ganska vådligt, att, under de bekymmersamma penningeförhållandena, som f. n. kunna antagas ega rum, gifva sitt samtycke till K. M:s Propos. om räntans frigifvaude.
Jordbruket skulle i första hand deraf lida förfång.
Käntan skulle otvifvelaktig!, åtminstone under de första åren, betydligt stiga; man skulle ej kunna vidare få låna penningar mot inteckning i fast egendom, emedan hvar en hellre ville låna ut dem mot skuldsedlar med borgen och taga 12 å 15 %.
Ett an , nat skäl hvarföre jag anser det högst olämpligt att i närv:de stund frigifva räntan, är det, att vi hafva en rik skörd att förvänta och att man således har ani. att förmoda, att, äfven utan räntans frigifvande, penningar skola inströmma i landet.
På grund af dessa skäl, får jag yrka bifall å det Sammans.
Utsk:ts Betänk.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts afslutad samt H.
Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till Utsk:ts förevide hemställan och dels afslag derå samt bifall till K. M:s Nåd.
Propos., framställde H.
Exc. propos. å bifall till Utsk:ts hemställan, dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarade H.
Utsk:ts sednare hemställan, att en inom BorgareSt:t väckt motion i ämnet icke måtte till någon åtgärd föranleda.
Föredrogs ånyo och bifölls LagUtsk:ts d. 30 sisth Juni och d. 4 dennes bordlagde Betänk.
N:o 31, i ani. af väckta motioner om föreskrifter till betryggande af besittningsrätt till fast egendom och af intecknings säkerhet. 11. o. Ad. åtskiljdes kl. T/z 1 e. m.
Den II Juli f. ra, Onsdagen den 11 Juli 1860.
Justerades 2 prot.utdrag för den 7 dennes, samt pleniprot. för den 13 sistl.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde, frän Utsk:n inkomna Mern. och Betänk:n, nemi. från StatsUtskottet: N:o 124, i anledn. af ftiksStåndens skiljaktiga beslut ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens första hufvudtitel; N:o 125, i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut i en med statsregleringen gemenskap egande fråga; N:o 126, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt:na N:ris 49 och 5 0, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens andra och tredje hufvudtitlar; N:o 127, i anledn. af återremisser å 28:de punkten af StatsUtsk:ts Utlåt.
N:o 93, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens sjette hufvudtitel; N:o 128, i anledn. af väckt motion, ang:de militära boställens indragande til!
Statsverket emot beviljande af förhöjd penningelön till militär-tjenstemännen; N:o 129, i anledn. K. M:ts Nåd.
Propos. i fråga om ersättning till Sala silfververk för dess förlust i händelse af skatteförenklingens tillämpning på de till silfververket anslagna räntor af det s. ,k.
Salbergs Län; N:o 130, i anledn. af väckt motion ang:de återlemnande till staden Halmstad af tvänne till Kronan uplåtna mindre jorderyrnder; Allmänna Besvärs- o. Ekon.-Utsk:t: N:o 121, i anledn. af väckt motion om skärgårdsflottans åtskiljande från örlogsflottan, samt förseende med egen officers-korps; N:o 122, i anledn. af väckta motioner om uphäfvande af föreskrifter ang:de censur å theaterpjeser.
Den 11 Juli f. ra. 17 Uplästes och godkändes Exped.Utsk:ts nedannämnde förslag till K.
St:rs underd. skrifvelser till K. M:t, nemi.:
N:o 9 5. ang:de ändringar i nu gällande Skiftes-stadga; och N:o 96, om förändring i sättet för revisionen af kyrkornas i vissa delar af Sverige räkenskaper.
Uplästes följande från Hr von Schéele, Prans August, ingifna Mern.:
Nödsakad att för enskilde angelägenheter återvända till hemorten, får jag, med förklarande af min ödmjukaste tacksamhet för det mig visade förtroende, afsäga mig ledamotskapet i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t och anhålla att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen.
Uppå framställd propos. blef denna anhållan af E. o. Ad. bifallen.
Vidare uplästes ett af Erih. Cederström, Claes Henrik, inlemnadt Mern. af följande lydelse:
Ad. anhåller jag ödmjukast att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, blifva befriad från mig gifna updrag att vid pågående riksdag vara bänkman och ledamot af Riddarh.Utsk:t.
Sedan R. o. Ad. jemväl härtill lemnat bifall, anmodade H. Exe. Hr Gr. o. Landtm.
Ståndets Hrr Elektorer att vid deras nästa sammanträde välja en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:t efter Hr von Schéele, samt en ledamot i Riddarh.Utsk:t efter Frih.
Cederström, äfvensom en suppleant i Bevilln.Utsk:t efter Hr Mannerstråle, hvilken inlemnat sin riksdagsmannapollet.
Företogs val af en suppleant till fullm. i R.
St:rs Bank; och befanns, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,877 A, Hr Carleson, Edvard Henrik, Exped.Chef, med 14 röster.
Företogs val af sex Revisorer för att, å R. o. Ad:ns vägnar, deltaga uti innevarande års revision af Stats-,, Banko- o.
Riksgäldsverkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och befunnos, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Posse, A. R., Possessionat, med 21 röster; Frih.
Leijonhjelm, C. G. N., Kammarherre, med 20 röster; Hr Sparre, G. G. S., Kammarherre, med 21 röster; » Gyllenram, H. G. W., Major, med 21 röster; » Hjerta, C. G., Kapten, med 21 röster; » Adlersparre, Axel, Kapten, med 18 röster. H. VIII. 2 1» Den 11 Juli f. m. Pöretog9 val af sex Revisorer för att å Ståndets vägnar deltaga uti 1861 års revision af Stats-, Banko- o.
Riksgäldsverkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Cronstedt, F. J., Kammarjunkare, med 28 röster; Frih.
Stackelberg, B. O., KaptenLöjtnant, med 22 röster; » Åkerhjelm, H. S. K., f. d.
Landshöfding, med 28 röster; Hr Kuylenstjerna, C. J. G., Löjtnant, med 28 röster; » Lagerhjelm, G. R., Ryttmästare, med 28 röster; » von Francken, G. W., Löjtnant, med 21 röster.
Företogs val af sex Revisorer för att å R. o. Ad:ns vägnar deltaga uti 1802 års revision af Stats-, Banko- o. Riksgäldsverkens tillstånd, styrelse och förvaltning; och befunnos, efter valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde: Gr. Wachtmeister, Hans, Possessionat, med 26 röster; » Posse, Knut, PremierLöjtnant, med 27 röster; Frih. von Schwerin, C. J. G. A. J., Ryttmästare, med 27 röster; Hr Reutersvärd, P. O., Kapten, med 27 röster; » Törnebladh, C. O., vice-häradshöfding, med 27 röster; » af Wirsén, C. T., Major, med 27 röster.
H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m.
Hr Printzensköld, Carl, afgaf följande skriftliga anförande:
Vid den jemförelse imellan åtskilliga delar utaf StatsUtsk:ts Utlåtm N:is 84 och 85, angide regleringen af utgifterne under RiksStatens 4:de och 5:te hufvudtitlar, hvartill göromåien inom Exped.- Utskrt gifvit mig anledn., har jag inhemtat, huruledes StatsUtsk:t uti 25:te punkten af Utlåt.-t N:o 84 tillstyrkt, hvad R.
Sfer äfven bifallit, att, i öfverensstämmelse med Utsk:ts af R.
St:r jemväl bifallna hemställan uti Betänkit N:o 48, beträffande löneafdrag vid tjenstledighet för de till civila embetsverken hörande embets- och tjenstemän, den förmånen äfven skall tillgodokomma embets- och tjenstemiinnen vid alla de till 4:de hufvudtiteln hörande embetsverk, korpser och stater, att, vid sjukdomsförfall, som fortfar utöfver 2:ne månader, löneafdraget må, när särdeles bevekande omständigheter äro för handen, kunna antingen nedsättas eller helt och hållet eftergifvas, men att StatsUtsk:t i öde punkten litt. c af Utlåt:t N:o 58, som omhandlar löneafdragen vid tjenstledighet för de till flottan hörande civila embets- och tjenstemän, icke för desse sednare föreslagit en lika beskaffad förmån, hvarigenom och då denna punkt oförändrad vunnit R.
St:rs bifall händt, att ifrågav:de embets- och tjenstemän ieke blifvit delaktiga af den väl - Den 11 Juli f. m. 19 vilja, sora R.
St:r i förev:de fall ådagalagt emot deras vederlikar så väl vid de civila embetsverken som vid arméen.
Jag kan icke antaga, att detta StatsUtsk:ts förfarande liar sin grund i något annat än ett ofrivilligt förbiseende vid frågans behandling inom Utsk:t.
Förledet synes mig emedlertid vara af allt för mycken vigt till sina följder, för att icke kräfva rättelse, så mycket heldre som det ingalunda kan vara R.
St:rs mening eller vilja att, under alldeles lika omständigheter, gynna den ene statens tjensteman mera än den andre.
Och det är derföre, som jag tar mig friheten att härå fästa StatsUtskits upmärksamhet, med hemställan, att Utsk:t, i sammanhang med sitt blifvande yttrande i anledn. af RiksStåndens skiljaktiga beslut i åtskilliga punkter af 5:te hufvudtiteln, måtte göra en sådan framställning, hvarigenom R.
St:r blifva i tillfälle att till flottans civile embets- och tjenstemän utsträcka det stadgande, som R.
St:r ang:de löneafdragen för så väl civilstatens som arméens embets- och tjenstemän redan meddelat.
Om remiss af detta mitt anförande till StatsUtsk:t anhålles.
Föredrogs ånyo LagUtsk:ts den 30 sistl.
Juni och 4 dennes bordlagde Betänk.
N:o 33, i anledn. af väckt motion om antagande af ny konkurs-lag samt nya lagar ang:de boskillnad och urarfvagörelse.
Jag får hemställa, att med föredrag ningen af detta Betänk, må tillgå så som vanligen hos R. o. Ad. blifvit iakttaget vid dylika vidlyftiga lagförslags behandling, nemi. att förslaget paragrafvis föredrages, och att, derest återremiss i en eller annan del beslutas, R. o. Ad. bemyndigar Utsk:t, att, utan hinder deraf att en eller annan § är af R. o. Ad. bifallen, företaga de förändringar deruti, som af återremisserna kunna föranledas.
Derjemte är det vanligt att med ingressens pröfning upskjutes till sist.
Då likväl i ingressen förekomma orden: »med ändring af 8 kap. 2 § 8 mom. och 12 kap. 0 § Rättegångsbalken, 1 hvad dessa lagrum afse konkurs- och urarfvamål, förordnas som följer», samt tillämpning af denna fråga redan förekommer i 1 g, så är det klart att densamma kommer att diskuteras redan vid denria §.
För min del anser jag den fråga, som här kommer att blifva föremål för R. o. Ad:ns öfverläggningar, — och hvilken, enligt mitt förmenande, är af ganska mycken vigt, enär den rör R. o. Ad:ns forum privilegiatum, — böra afgöras innan R. o. Ad. öfvergår till granskningen af losta §.
Det kan nemi. icke förnekas, att om R. o. Ad. skulle med pluralitet förklara, att Ståndet icke afstår den rätt, som genom 8 kap. 2 § Rätteg.balken tillägges detsamma, så kommer derigenom en annan upställning att ega rum af alla de §§ i dea nya konkurs-lagen, der fråga upstår om hvarest konkurs skall göras anhän - •jo Den 11 Juli f. m. gig.
Efter min åsigt är det således alldeles nödvändigt, att E. o. Ad. först afgör ingressen; och kan jag vid detta tillfälle icke undgå att anmärka, det ingen motion är väckt om uphäfvande af förenämnde lagrum.
Det hade väl fordrats att så skett, innan man snart sagdt i förbigående inkastar i en ingress ett stadgande, som halsa stort inflytande på ett helt lliksStånds rättigheter, på grund af de privilegier, som enligt grundlagen äro detta Stånd tillagda.
Jag anhåller, att till öfverläggning först anmäles ingressen och sedermera den nya lagen paragrafvis.
Sparres förslag rörande ordningen för föredragningen har jag ingenting att för min del anmärka.
Jag anhåller blott att, derest föredragningen sker paragrafvis, det måtte stå hvarje talare fritt att få på en gång yttra sig om flera gg, då dessa stå i nära sammanhang med hvarandra, äfvensom att få yttra sig öfver förslaget i dess helhet.
Jag har för min del ingenting emot att, på sätt Hr Printzensköld föreslagit, frågan om uphäfvande af E. o.
Ad:ns privilegierade forum må göras till en särskild fråga, och att föredragningen dermed börjas.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, med anledn. af hvad nu blifvit föreslaget och yrkadt, finge hemställa, att Utsk:ts framställning rörande uphörandet af E. o. Ad:ns forum privilegiatum i konkurs- och boskillnads-mål först skulle företagas till pröfning; att förslaget till ny konkurs-lag sedermera skulle paragrafvis genomgås, dock med rättighet för ledamöterne att, derest sådant funnes nödigt, vid en paragrafs föredragning jemväl yttra sig öfver så väl de paragrafer, som ansågos stå i närmare sammanhang med den föredragne, som ock lörslaget i dess helhet; samt att ingressen till förslaget, utom i hvad den rörde uphörandet af Ståndets privilegierade forum i nyssnämnde mål, sist skulle förekomma till granskning; äfvensom att E. o. Ad. i afseende å såväl förslaget till konkurs-lag som ock de två efterföljande förslagen, måtte besluta, att, för den händelse en del §§ blefve återremitterade och en annan del bifallne, det skulle stå Utsk:t öppet att vid förslagens förnyade handläggning föreslå sådana ändringar i af E. o. Ad. godkända paragrafer, som kunde finnas behöflige till följd af skeende förändringar i återremitterade paragrafer.
Härefter uplästes hvad Utsk:t å sid. 20 yttrat ang:de uphörande af E. o.
Ad:ns forum privilegiatum i konkurs- och boskillnads-mål.
Det är icke första gången som denna framställning kommit från LagUtsk:t till E. St:r.
Jag har, så ofta det skett, sökt motsätta mig densamma, och det är således icke första gången jag befinner mig i detta förhållande.
Vid 1848 Den 11 Juli f. m åi-9 riksdag väcktes af en ledamot inom BondeStit förslag om uphäfvande af Adelns forum privilegiatum i konkursmål.
En ledamot at Utsk:t, nu dess Ordförande, tillstyrkte äfven då med mycken värma inom detta Stånd, att denna rätt måtte upliäfvas.
Men efter anställd votering oell ehuru den liberala åsigten vid den riksdagen företrädesvis gjorde sig gällande, lyckades dock icke att genomdrifva detta förslag.