Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Troils; men då jag tror mig inse, att mitt förslag icke lärer öfverensstämma med den opinion, som för ögonblicket torde vara mest allmänt rådande inom Representationen, vill jag icke nu uppehålla R. o. Ad. med yrkande om dess antagande.
Jag öfvergår altså hufvudsakligen till instämmande i Hr v. Troils förslag, likväl icke under öfvertygelse, att det är så fullständigt, som det borde vara, men emedan det är det enda goda, som för nafvar, torde kunna bringas till ett bestämdt resultat.
En anmärkning bar jag dock att göra. irsta punkten i 1 mom. innehåller nemi.: ”Att fr. o. m. år i8j5 beräknas och anslås 5 procrs amortisseinent och 5 procrs ränta eller tillhopa 200,000 rrdr årligen, med hvilket anslag, genom räntebesparingarnäs användande, hela skulden senast inom i5 års tid kan vara till fullo återgulden.”
Jag är härvid al samma tanka, som Gr.
Frölich, att uttrycket: 5 procrs amortissement och 5 procls ränta bör utgå, och det sålunda endast heta: ”fr. o. m. år i835 anslås 200,000 rrdr årligen” etc., emedan den Contrs skuld, sorn sålunda skulle betalas, icke kan antagas till jemnt 2 millioner, utan 218 Den ly November. öfverstiger troligen detta belopp; hvadan de utfästade amortissementsprocm icke komme att quadrera mot det i sådant ändamål bestämda anslag, Uti 3:dje punkten af Hr v. Troils förslag har Hr Stuart yrkat den vigtiga förändring, att obligationerna måtte blifva uppsägbara jemväl å långifvarens sida.
Denna ändring ingriper uti hela den princip, som ligger till grund för förslaget, och jag kan icke derpå ingå.
Det åstadkomme nemi. ovisshet hos Fullmägtige, huru mycket de årligen kunde komma att behöfva betala; men uti vårt land är det nödvändigt att så lång tid förut, som möjligt, kunna beräkna sina utgifter, på det man må kunna dertill anskaffa medel mot så billiga vilkor som möjligt, och det iii' tydligt, att om Fullmägtige på förhand bestämdt veta, huru mycket de vid en viss tidpunkt skola utbetala, kunna de bättre afpassa medlen till dessa utbetalningars fullgörande, än om de inträffa opåräknadt.
Ett talande bevis ligger i Riksg.cont:s närvar, upplåningar.
Yi veta nemi., att Gont. för 6 månader sedan lät kungöra, att det upptoge lån emot 5 proc. till obestämdt belopp; och likväl hafva hittills endast 586,ooo r:dr kunnat erhållas.
Deraf torde man någorlunda kunna calculera, huru lätt det här i landet är att åstadkomma millioners upplåning.
Hr Stuart har trott, att penningarna skulle erhållas för bättre pris, i fall förbindelserna ställdes på kort ömsesidig uppsägning.
Jag är af annan tanka och tror, att capitalisterna icke lemna för bättre vilkor, om penningarna af dem kunna uppsägas, än om de stalius till återbetalning efter io å 12 till z5 år; och skulle jag äfven misstaga mig häruti, skall besparingen likväl säkerligen aldrig komma att motsvara kostnaden för creditivs hållande och begagnande samt risken vid att icke veta när, och möjligen icke huru, man skulle kunna betala.
Hufvudfördelen af Hr v. Troils förslag är nemi., att Puksg.cont. derigenom beredes säkerhet att, under hvilka omständigheter som helst, fullgöra de förbindelser, det ikläder sig; ty dertill blifver den anvisade fonden fullt tillräcklig, t. o. m. åtgå endast i3 år till betalning af de beräknade a millionerna, oaktadt i5 äro dertill antagna.
Den andra fördelen är den, att nedsättning af pen-, i;i n geränt an i landet i allmänhet blifver en följd af förslaget, hvilket icke kan åstadkommas genom Hr Lagerhjelms förslag, sorn flera gånger varit användt, utan att visa sig hafva inverkat på räntefoten , och detta just derföre, att obligationerna varit ställda på korta uppsägningstider och räntan således blifvit en vinst för ägarne af de capitaler, hvilka användts uti speculationer, men icke det ringaste inverkat pä förhållandet med sådana, hvilka varit tillgängliga för utlåningar på längre tid och som bestämma räntefoten viti ett land Deremot tror jag, att en räntenedsättning bör komma att blifva en nödvändig framtida följd af Hr v. Troils fardag, Om man. vid upplåning i början icke får mer Den 19 Hove 111 lie r. •a 1 än 80 proc. eller något derutöfver, skola likväl, otti systemet fullföljes och landets förkofran uti produetion lyckligen fortfar, obligationerna småningom stiga i värde, och i samma man naturligen befordra räntans fallande.
DA är tiden inne äfven för Riksg cont. att upptaga andra lån mot en ännu lägre ränta.
Jag tillstyrker alisa Hr v.
Troils förslag, med den lindring i i:sta punkten deraf, som jag haft äran uppgifva.
Jag föreslår följande tillägg antingen i StatsUtskrs förslag eller i Hr v. Troils reservation:
”För att derjemte sälta Styrelsen af Riksg.cont. i tillstånd att utställa obligationer emot kort uppsägningstid
A inuehafvarnes sida och låg ränta, äga Fullmägtige att contraliera ett creditiv på 5oo,ooo r:dr b:co å 1 million.”
Jag skall nu upptaga några inkast, sorn häremot blifvit gjorda.
Man har först sagt, att rörelsen vore äfventyrlig.
Då jag icke föreslagit, alt hela skulden borde på det sättet arrangeras, utan blott så mycket deraf, som
Fullmägtige ansågo sig på uppgifna vilkor kunna erhålla och emottaga, kan saken icke misslyckas.
Låt creditivet utgöra en half million och de utställda sedlarna lika belopp.
Någon förlägenhet kan då aldrig uppstå, men vinsten blir alltid betydlig; åtminstone i£ proc.
I fall creditivet skulle behöfva anlitas, och sålunda för den delen medtoge 5 proc:s ränta, betalades ju i alla fall icke mera, än hvad nu är i fråga för stående lån.
Hvad hinder då alt lemna Fullmägtige en sådan rättighet, då den, jemte uppgifna fördelar, jemväl ökar rörelsecapitalet med en half million; och jag hemställer, om icke det ar af behofvet ytterst påkallndi.
Nog ser jag, alt säkerhet vinnes genom Hr v. Troils förslag.
Verkstallbart är det ock; men mitt har ock båda dessa egenskaper och är dertill vida fördelaktigare
En talare har sagt, att det skulle taga medel från näringarna.
Jag påstår motsatsen och att det ger medel åt näringarna; ty då, enligt Hr v. Troils förslag, Riksg.contrs reverser icke komme att löpa i rörelsen, blefve, enligt mitt, dessa reverser löpande.
Ålla näringar fordra dessutom cassa, och den kunde de till stor del ganska väl hafva i 3 proc:s-ob!igationer.
Jag kan altså icke inse, att ju ej näringarna skulle mera vinna änföilorapå mitt förslag.
Jag begärde ordet i atiledn. af den väckta frågan om creditiv för Riksg.cont.
Palmstjerna har sedan så fullständigt utvecklat omöjligheten af att erhålla ett sådant, och jemväl i öfrigt visat overkställbarheten af det utaf
Hr Lagerhjelm uppgifna förslag i denna del, att jag är säker, det R. o. Äd. blifvit derom öfvertygad; hvadan jag endast inskränker mig till yrkande af bifall å Hr v. Troils reservation, med den förändring deri, sorn af Gr.
Frölich blifvit föreslagen.
Åtskilliga talare synas hafva sammanbian - 222 Den 19 November. dat begreppet om rätt med begreppet om skyldighet.
De hufva nemi dragil den slutsats af mitt förslag, sorn skulle det vara en skyldighet af Riksg.cont. att medgifva uppsägningsrätt åt obligationsinnehafvarne.
Sådan har min mening icke varit, utan jag har åsyftat, att det måtte varda öfverlemnadt åt Fullmägtiges pröfning att, så vida det af mig föreslagna upplåningssätt funnes för det allmänna mest fördelaktigt, begagna detsamma.
Lika med de flesta värda ledamöter, som i detta ämne yttrat sig, anser jag utgifningen al s. k. obligationer å visla icke böra tillåtas, emedan följden häraf skulle blifva, att dessa obligationer då endast lomme att utgöra en omklädnad af landets mynt, hvilken upplåningsrörelse icke heller kunde bedrifvas utan starka creditiv; men rättigheten till sådana creditivs begagnande har jag icke Jagt till grund för mitt förslag, helst jag i sanning icke kan inse, hvarifrån de för närvar, skulle kunna erhållas.
Efter 6 månaders föregången uppsägning tror jag liiksg.cont. dock böra kunna hafva medel till hands till erforderligt belopp.
Man har fruktat, att capitalerna skola undanryckas närigarna genom det föreslagna upplåningssättet.
Sådan är ellecten af hvarje upplåning; men obligationer, uppsägbara till inlösen efter viss kortare tid, kunna dock, derest de komme att löpa i rörelsen, till någon del ersätta bristande tillgång på verkligt mynt.
Emellan åren 1820 och 1828 inträffade ganska sällan inlösen af Riksg.contls dä utgifna 3 proc:s-obligationer, utan de voro utelöpande, lill dess Cont. sjelf uppsade dem.
Det är nödigt för hvarje creditverk att hafva cassa, och det tillhör en klok förvaltning att ställa så till, att denna icke behofver vara alltför stor, utan alt tillgångarna deremot blifva, så vidt som möjligt, fruktbärande.
Man har förespeglat vådorna af den uppkommande collisionen emellan Handelsdisconten och Riksg.- cont.
Jag kan icke inse några sådana vådor.
Handelsdisconten så likgiltig, att jag i sanning uti denna visserligen möjliga collision icke finner något hinder emot det ifrågavar. upplåningssättet.
Ändamålet med denna discont var att sätta i rörelse capitaler, hvilka eljest voro liggande ofruktbara; men 0111 dessa kunna sättas i rörelse pä annat sätt, sä är dervid ingenting förloradt.
Jag fortfar att anse den af mig uppgifna redaction vara den bästa; och äfven om mitt förslag skulle i något hänseende vara stridande mot de stora beprisade lånesystemerna, så afskräckes jag icke deraf, utan förnyar min anhållan om propos. å detsamma.
Man har framkastat 2!ne farhågor: Hr Lefre'n den, att capitalerna för näringarna komme att minskas.
Två andra ledamöter hafva åter trott, att creditiv icke kan erhållas.
Det var i sanning oväntadt att höra, det rörelsecapitalet komme att minskas derigenom, att t) en ig
No v em l>er. 3 procts-obligationer utgåfves.
Hvad åter farhågan mot erhållande af creditiv beträffar, är den lika litet grundad.
Det finnes knappt någon köpman i Stockholm, som icke skulle vilja teckna sig för 100,000 rtdr mot i proc., då penningarna icke begagnades.
Jag är öfvertygad, atL Stockholms börs skulle lemna full tillgång i denna del.
Har är emedlertid endast fråga om medgifvande åt Fullmägtige af en rättighet, icke att ålägga dem att utöfva densamma.
Det är naturligt, att om ej creditiv kan fås, mäste Riksg.- cont. åtnöja sig med Hr v. Troils sätt.
Följden blir dock, att creditpapper uppkomma, hvilka, likasom Armeens l’ensionscossas och Riksg.cont:s nuvar. obligationer, ständigt coursera; och sådant kan icke vara förmånligt för ett verks dedit.
Jag fortfar altså att yrka propos. på Hr Lagerhjelms förslag.
Till en början får jag förklara min tillfredsställelse deröfver, att Hr Lagerhjelm anser ökning af rörelsecapitalet nödvändig.
Jag önskar att tillgodonjuta detta yttrande, då lagen för privatbanker förekommer, och sålunda dervid få påräkna den värde ledamotens biträde.
Då det är fråga alt göra Riksg.cont. till en bank, mäste jag deremot alltid bestrida sådant.
Att ett inrikes creditverk, som rörer sig med obligationer, skall kunna tvingas att inlösa dessa ä vista eller på korta uppsägningstider, strider emot all princip.
Verket skulle dä blifva en kank, funderad på en cassa 200,000 r:dr och ett creditiv, som man icke är säker om, hvar det skall fås.
Att sålunda röra sig med 2 millioners skuld är otänkkart; men 0111 obligationerna blifva ouppsägbara, blifver Cont:s rörelse ingen bankrörelse.
Jag hemställer, hvilken consequens väl linnes deruti, att, då Ständerna beslutat, att
Ranken ej får röra sig med sin credit, man nu skulle upprätta en annan bank med 2 millioners skuld och 200,000 r:drs fond?
Hvad creditivet beträffar, är det väl icke absolut omöjligt att erhålla ett sådant, men det är ganska svårt; och dä Banken har svårt att erhålla något, vet jag ej, huru det skulle blifva lättare för Riksg.cont.
Man har talat om en collision emellan Riksg.cont. och Banken.
Det ar sannt, att denna blefve obetydlig; men inconsequensen ligger deruti, att då man har ett verk, som lånar mot kort betalningstid, man bredvid detta vill etablera ett annat dylikt.
Jag instämde visserligen nyss med Hr Stuart derom, att man icke borde betaga Fullmägtige rättighet att utfärda uppsagbara obligationer; men jag har nu nogare eftertänkt detta och återtar mitt yttrande, under förklarande, att anledningen dertill var den, att jag fruktade, det Riksg.cont. kunde blifva oförmöget att betala sin skuld, och jag har nu öfvertygat mig, att Riksg.cont. aldrig kan komma i bloccardo med den lond, sorn är anvisad.
Sedan jag sålunda justerat mig i denna del, är jag 2^4 Den 19 No ve neber. fullkomligt ense med Frih. Palmstjerna så vida, att då han instämmer med mig ang:de ändringar i forsta punkten, tror jag den redaetionsförändring höra aga linn i J:dje punkten, att. i stället för 4 proc. sättes: så låg ranta sorn möjligt.
Jag anhåller altså om propus, lill bifall å Hr v. Troils försiag, med de förändringar i i:sta och J:dje punkterna, sorn jag nu uppgifvit.
Ett oundgängligt vilkor för Riksg.cont. är, att Fulhnägtige icke blifva bundna i sina operationer, och altså kunna söka de mes't fördelaktiga utvägar.
Derföre tror jag, att någon annan föreskrift icke behöfdes, än utfästande af en bestämd årlig tillgång och att för öfrigt öfverlemna åt Fulhnägtige att vidtaga de åtgärder, de ansåge nyttigast vara.
Jag instämmer likväl i Hr v. Troils förslag med den ändring, Frih.
Palmstjerna be gärt; och jag skall bedja att fä tillägga några ord i anledn, af Hrr Stuarts och Lagerhjelms samt Frih.
De hafva nemi. trott, att Riksg cont. borde göra lån på kortare tid, i hvilket ändamål ereditivrätt skulle för Cont. anskaffas.
Att förslaget icke är overkställbar!, bevisade förhållandet emellan 1823 och 1828, under hvilken tid Riksg.cont. bedref en dylik rörelse; men Cont. hade då obegränsad ereditivrätt på Banken.
Sedan den upphört, låter förslaget icke verkställa sig.
Handt Isdisconten bedrifver visserligen för närvar, en dylik rörelse; men den ar helt och hållet stalld på korta tider, och bör således kunna indragas i samma mån, som skulder förfalla.
Likväl har denna rörelse aldrig kunnat drifvas högre an till 1,200,000 r:dr.
För närvar, kunna dock inga penningar upplånas.
Att här i Stockholm, på sätt Frih.
Cederström förmenat, erhålla creditiv är rakt omöjligt.
Banken är skyldig att skaffa sig en sådan credit; och vi hafva gjort oss underrättade, om den kan anskaffas.
Yi hafva funnit, att det icke ar omöjligt utrikes ifrån; men kostnaden blifver dock drygare, än Frih. Cederström beräknat.
Jag anser det altså vara bäst att betala den gamla skulden med en stående ny, än att behöfva oupphörligt skackra sig fram, samt tillstyrker, i händelse icke min korta redaction antages, att Hr v. Troils förslag, med deri, enligt Frih. Palmstjernas, iakttagen ändring, må vinna bifall.
Jag uppkom, sedan discussionen redan var å bane, och skall derföre blott inskränka mig till frågan i allmänhet och de ?.:ne sätt för verkställigheten, som jag här hört omtalas.
Jag utgår harvid från egen erfarenhet.
Jagt handen vid Jånesystemets tillämpning; och af alla har jag funnit det sätt vara för staten minst kostsamt, alt upptaga lån för 3 proc. och betalningsbara å vista.
Det är sannt, att Riksg.- cont.
D e ii 19 November. 025 cont., då det begagnade detta upplåningssätt, ägde obegränsad creditivrätt på Banken; men det kommer alltid att ligga i dylika obligationers natur, att, enär de äga samina egenskap sorn penningar och derjemte sjelfva bära ränta, de icke uppsägas, utan löpa i den allm. rörelsen lika med mynt.
Derföre ville jag fästa mig vid Hr Lagerhjelms förslag*7 särdeles då dermed är förenadt, att creditiv för Riksg.cont. * skulle anskaffas; tv de mest förmånliga resultater skulle af en sådan lånerörelse för Riksg cont. uppkomma; och den allmänna rörelsen skulle alltid till sin nytta och belåtenhet se en ökning i dess capitaler uppstå.
Hvad angår upptagandet af creditiv i Sverige, torde det vara svårt att på förhand bestämma, i hvad grad sådant blefve möjligt eller icke.
För min del skulle jag icke hålla otroligt, att flera handelshus komme alt derom förena sig, enär de såmedelst kunde bereda en fruktbarhet afven åt sina liggande capitaler.
Jag begagnar detta tillfälle för alt upprepa den grundsats, att då man genom realisationen lärt hvar och en, huru rik eller fattig han är, skall man tillika begagna sig af denna reglering i en annan riktning, nemi. att sätta näringarna i tillfälle alt genom tillgång på rörelsemedel höja sig utur defbetryck, hvilket genom bristen i berörde afseende fått tillfälle att nog allmänt sprida sig, och som, fortsatt, säkerligen skulle omsider undergräfva vår myntreglerings bestånd.
En vigtig fråga är altså att utskaffa i rörelsen ett tillräckligt circulerande belopp bytesmedel, som, utan alt derföre behöfva äga namn af mynt, likväl innehar dettas löpande egenskaper.
Antager man Hr v. Troi Is förslag, så komma obligationerna endast att användas i den tyngre rörelsen; och jag vet icke, hvad som hindrar att, om man ändtligen vill det ena sättet, man icke äfven, i bredd dermed, kan antaga det andra.
För min del skulle jag önska, att hela lånet, om möjligt, komme att utgå på det sätt lii’ Lagerhjelm föreslagit, och hvarå jag tillstyrker bifall.
Palmstjernas och Gr.
Frölichs förslag vara det bästa.
Jag bar äfven haft äran vara fullmägtig i Riksg.cont och kan ej annat än ogilla sådana åtgärder, hvarigenom ett mynt skulle tillskapas, löpande roed ränta, oberäknad omöjligheten att verkställa ett sådant förslag.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då bland de flera meningar, hvilka velat göra sig gällande, ingen yrkat bifall å Utsk:s förslag, H.
Ex. ansåg sig böra göra propos. till afslag å Utsk:s utlåt.
Vid den i anledn. deraf framställda propos. blef StatsUtsk:s utlåt.
N:o 317 af R. o. Ad. afslaget.
H. E x. framställde derefter propos. å det uti Hr v. 16 H. 29 aiG Den 19 November.
Troi Is reservation framställda förslag utan någon förändring.
Ropades nej. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade godkänna Hr v. Troils nyssnämnda förslag med den förändring, att i början af i:sta punkten skulle erhålla följande lydelse: ”att ifr. o. m. år iS35 anslås två hundra tusen r:dr ”årligen, med hvilket etc.” Ropades ja och nej.
Jag kan icke godkänna en föreskrift, att så låg ränta som möjligt bör sökas; ty då kunde man contrahera om 1 proc., men med så mycket större capitalafdrag, hvarigenom jag anser stor förlust kunna uppkomma.
Jag får blott i anledn. af Hr v.
Troils anmärkning fästa uppmärksamheten derå, att det, enligt mitt förslag, är Fullmägtige obetaget att gifva t. o. m. 5 proc:s ränta.
För att betaga en möjlig kraft af Hr v. Troils anmärkning, skulle jag tro, att densamma fullkomligen vore till sin grund undanröjd, om man redigerade sålunda:
Mot sådan ränta, som Fullmägtige anse fördelaktigast vara.
Man kan säga: 4 proc. eller lägre, i fall Hr v. Troils farhåga derigenom hafves.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förnyade sin nyss gjorda propos., med tillägg, att uti 3:dje punkten skulle efter orden: 4 proc:s ränta tilläggas oiden: eller derunder.
Hr Silfverhjelm begärde votering, under anhållan, alt Hrr Lagerhjelms och Stuarts mening måtte blifva contraproposm.
Upplästes till justering följande voter:propos:n: Den, som bifaller, att de lån, som upptagas till Iiqviderande af Riksg.cont:s skuld vid i834 års slut, upptagas efter följande grunder: 1:0 att fr. o. m. år i835 anslås två hundra tusen r:dr årligen, med hvilket anslag, genom räntebesparingarnas användande, hela skulden senast inom femton års tid kan vara till fullo ätergulden; 2:0 att, utom dessa nu föreslagna 200,000 r:dr årligen, jemväl alla Riksg.cont:s tillfälliga tillgångar, såsom t. ex. öfverskott på statsverkets förslagsvis beräknade inkomster, i den mån de icke till andra föremål blifva af R.
St. disponerade, användas till en hastigare amortering af skulden, och 3:o att de till inlösen af äldre skuldförbindelser nödiga Den 19 November.
227 nya lån böra helst upptagas med 4 proc:s ranta eller derunder; men om det ej skulle låta sig göra utan betydligt afdrag af del förskrifna eapitalet, ina Fulluiägtige i Riksg.cont., örn de pröfva det för Gont. fördelaktigare, upptaga lån emot 5 procts ränta, likväl i sådan händelse med vilkor, att hela det förskrifna eapitalet erhålles.
Obligationerna, sorn å Riksg.contrs, men ej å långifvarens sida böra vara uppsägbara, skola dessutom, utan afseende på uppsägning, ställas på viss förfallotid, hvilken Fulluiägtige, efter omständigheterna, vid lånets upptagande må bestämma, likväl aldrig längre än i5 dr efter obligationernas utfärdande; voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer, med bibeliållende af ofvannämnda 2tne första punkter, den tredje att erhålla följande lydelse: 3:o att de till inlösen af äldre skuldförbindelser nödiga nya lån böra helst upptagas mot 4 proc:s ränta; men om det ej skulle låta sig göra utan betydligt afdrag af det förskrifna eapitalet må Fulluiägtige i Riksgcont., 0111 de pröfva det för Cont. fördelaktigare, upptaga lån mot 5 procts vänta, likväl i sådan händelse med vilkor, att hela det förskrifna eapitalet, erhålles.
Obligationerna skola dessutom, utan afseende på uppsägning, ställas på viss förfallotid, hvilken Ehillmägtige, efter omständigheterna, vid lånets upptagande må bestämma, likväl aldrig längre än efter i5 år efter obligationernas utfärdande.
För att derjemte sätta styrelsen af Riksg.cont. i tillstånd att utställa obligationer, emot kort uppsägningstid å innehafvarens sida och låg ränta, äga Fulluiägtige att contrahera ett creditiv på 5oo,ooo å en million r:dr b:co.
Hr Stuart anhöll, att ordet högst måtte i contrapropos:n införas nast före orden: 4 proc:s ränta.
Hr Silfverhjelm förenade sig med Hr Stuart.
Votering är begärd på Hr Lagerhjelms förslag, hvilket endast innefattade ett tillägg i afseende å creditivs anskaffande, men icke talade om högst 4 proc., utan om obligationer ä 3 proc., uppsägbara inom korta tider.
Jag får äran uppgifva, det Hr Lagerhjelm enskildt till mig förklarat, att han var nöjd med contraproposm, sådan den var uppställd, hvarvid likväl ordet högst framför 4 proc. icke i proposln befanns.
Då Hr Lagerhjelm nu icke är Den i g November. närvar., kan jag icke uppfordra honom att försvara sitt förslag; men då måste jag äga min rätt öppen att få contraproposm i enlighet med mitt, d. v. s Hr v. Troils förslag med tillägg i afseende å 3 proc:s-obligationer på kort uppsägningstid.
I anledn. häraf upplästes följande af Frih.
Cederström dicterade contraproposrn:
Vinner nej, bifaller R. o.
Hr v. Troils i dess reservation upptagna förslag med den förändring, att Riksg.- cont:s Fullmägtige berättigas att upptaga så stor del af det lån, som för Cont. erfordras och kan erhållas emot 3 proc. och obligationer, uppsägbara på kort tid, samt att för ändamålet bereda Cont. en credit af 5oo,ooo ä I million r:dr b:co.
Voteringspropostn godkändes så, att den först upplästa ja-propos:n bibehölls oförändrad såsom ja-propos:n, men till contraproposition antogs det nu sednast upplästa, af Frih. Cederström dicterade förslag.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 9,8.
Jag anhåller att få till prot. antecknadt, det jag, sedan Frih.
Cederströms förslag till contraproposrn blifvit gilladt, icke kunnat deltaga i voteringen.
Hr Rosenblad, Bernh., hade inlemnat följande:
Jag får vördsamt föreslå, att styrelserna öfver Nya Passevolancecassan och Armeens Trosspassevolance, hvilka nu icke lära äga rätt att utlåna sina medel, måtte berättigas att insätta sina obehöfliga fonder på Lånebankens upplåningsräkning för Handelsdisconterna, helst dessa medel i alla fall skola blifva innestående i Lånebanken, men utan ränta, i stället för att de nu, efter detta förslag, komnie att blifva fruktbara.
Om remiss af denna motion till Stats- och BancoUlsktn anhåller jag.
Remitterades till Stats- och BancoUtskm.
Upplästes och lades på bordet nedanniimnda utlåttn från ConstitutionsUtskottet:
N:o 48. med utlåt, öfver återremisserna på förslaget i memor.
N:o 34 till en ändamålsenligare organisation af Statsrådet; N:o 49- med uppgift å särskilda grundlagsförändringar, som föranledas af Ståndens gemensamma tankar, rörde flofcaucellerens Statsdepartement; Den 19 November. 32g Stats Utskottet: N:o 326. angrde verkställd granskning af K.
Krigsacademiens räkenskaper; N:o 327. ang:de verkställd granskning af Tullverkets räkenskaper; N:o 328. ang:de verkställd granskning af Postverkets förvaltning år i83i; N:o 329. ang:de verställd revision af K.
Nummerlotteriets räkenskaper; N:o 33o. ang:de verkställd granskning af K.