Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kyrkoherdar som bodde inom fem mil från stiftsstaden, så kan det hända, att der inkommer ledamöter, som ingalunda äro vuxna denna befattning.
Domkapitlen åligger D »n 13 Febrnsrt. SIS nemi., utom andra göromål, elt ganska vidsträckt examensbestyr, icke blott i Theologi, hvaruti jag antar att alla Kyrkoherdar
Sro hemmastadda, utan äfven i humaniora, hvaruti Kyrkoherden sjelf, såvida lian icke tagit filosofiska graden, aldrig undergått någon examen.
Vidare skulle det, för på landet bosatta Kyrkoherdar, blifva ganska besvärligt att livar fjor tori de dag nödgas infinna sig i stiftsstaden, och Utsk. nämner ej på hvad sätt de skulle ersättas för detta besvär.
Slutligen är det väl olämpligt att, då
Domkapitlen utöfva ett slags chefskap öfver det öfriga presterskapets låta ledamöterna i kapitlet utses genom val af presterskapet.
På grund af hvad jag anfört, anhåller jag om afslag å Ulslcs förslag, och om bifall till Domprosten Brings reservation, hvilken jag anhåller att Hr Gr. o. Landtm, ville låta upläsa.
Sedan i anledn. häraf Domprosten Brings vid Utskis Betänk, fogade reservation blifvit upläst, yttrade Gr.
Frågan om en förändrad organisation af Domkapitlen står i ett visst samband med en annan fråga, nemi. den huruvida man hör lemna
Domkapitlen större frihet vid uprätlande af förslag till konsistoriel pastorat.
Om man i detta afside vill utvidga Domkapitlens makt, så blir presternas öde till stor del beroende af Domkapitlen, och då böra de väl också hafva något att säga vid deras tillsättande.
Den siste talaren anmärkte, att då
Domkapitlen utöfvado att slags chefskap öfver alla prester inom stiftet, så vore det orätt att låta dem tillsättas af presterna.
För min del är jag härvid af motsatt tanka: fy
Domkapitlet kan icke annat ån vinna i anseende, om det tillsättes af just de personer, hvars öde det har i sina händer, och för öfrigt tillsättas ju Biskoparne, presternas högsta chefer, genom val of presterskapet.
Den värde talaren anmärkte vidare såsom ett fel alt presterna skulle vara inskränkta med sina val till dem som bodde inom 5 mil från stiftsstaden.
Så är likväl icke förhållandet; typresterna äro oförhindrade alt med sina val falla äfven på dem som bo på längre afstånd fiån stiftstaden, men inga andra än de som bo inom 5 mil derifrån äro förpligtade att emottaga updraget.
Det är visserligen sannt att updraget blir besvärligt för de på landet bosatta Kyrkoherdarne, men så mycket intresse får man väl förutsätta hos presterskapet, att de gerna underkasta sig litet besvär för att få deltaga i stiftsstyrelsen
Dessutom behöfva de pä landet boende ledamöterna af
Domkapitlet icke så ofta infinna sig i staden; ty för afgörande af de kuranta eller mindre vigtiga målen erfordras icke mer än 3 ledamöter, och så många äro alltid bosatta i staden, nemi.
Biskopen, Domprosten och Theologie Lektorn.
Yigtigare mål åter såsom uprättande af förslag till embeten eller tjen— ster eller tillsättande deraf, eller mål der kapitlet utöfvar domsrätt kunna afgöras af 5 ledamöter, eller af 4, der 3 om beslutet ense äro.
Således beliöfver aldrig mer än 2 af de på landet boende Kyrkoherdarne samtidigt infinna sig i staden, och om då hvar och en af de på landet boende åtager sig att tjenstgöra en viss del af året, så behöfva de icke göra så många resor till stiftssta - SIG Den 13 Februari:. den.
Utslr. ansåg sig ieke kunna tillstyrka något arfvode, men om erfarenheten skulle visa, att man icke utan att gifva ett sådant arfvode kan erhålla ledamöter i Domkapitlen, så är det ju mycket lätt för vederbörande
Domkapitel att derom bos K. 11. anhålla, och om det verkligen är af behofvet påkalladt, så lärer sådant icke förvägras.
Hvad angår Domprosten Brings reservation, så får jag nämna att hans förslag att låta K. 11. utse ledamöterna i Domkapitlen, fullkomligt öfverensstämmer med det förslag ang:de förändrad organisation af Domkapitlen, som K. 11. vid 1850—1851 årens Riksdag afgaf till R.
Detta förslag blef likväl då af slaget, och derföre ansåg sig Utsk. icke böra förnya detsamma.
Vid de gemensamma öfverläggningarne ang.-de religions-frihels-fr agan klagades mycket öfver bristande nit hos presterskapet, och då Domkapitlen kunna anses såsom den utgångspunkt, hvarifrån lif och verksamhet höra sprida sig till det öfriga presterskapet, så tror jag att en förändrad ändamålsenlig organisation af desamma är af den största vigt.
Jag anser vidare Utsk:s förslag ega företräde framför Domprosten Brings, emedan dessa platser få större anseende om de tillsättas genom val af presterskapet, och får derföre anhålla om bifall till Betänk.
Sparre deruti att LagUtsk:s förslag liar företräde framför Domprosten Brings; ty detta sednare förslag går hufvudsakligen ut på att utesluta alla andra än prester från Domkapitlen.
Hot LagUlskis förslag får jag likväl göra den anmärkt), att 2:dra § icke synes mig vara lämplig.
Den är af följande lydelse: »I val af ledamot i Domkapitel ega alla ordinarie prester i stiftet samt lärare vid stiftets elementar-läroverk deltaga, och håfve dervid hvar af dem en röst; skolande vid sådant val, derför dagen utsättas af Domkapitlet, röstas af prester och lärare gemensamt inom hvarje kontrakt på sätt och i den ordning, som vid val af Biskop iakllages.»
Då det kanhända icke är allmänt bekant, huru vid val af Biskop tillgår, vill jag taga mig friheten upläsa några punkler ur K. åhs Förordning af den 30
Maj 1759 ang:de Biskops- och Superintendenls-val: 4:o
När dessa prester således i hvart kontrakt kommit tillsammans, böra de träda upp i kyrkan, och der bön hållas, samt behörig föreställning ske om ärendets vigt och angelägenhet. 5:o
Innan presterna sedan skrida till valet, hör den i kyrkoordningen förcskrifne
Eden af alla göras. 6:o
Vid valet skall omröstning ske med sedlar, och hvar väljande i sin sedel nämna tre med deras namn och embete, och böra sedlarne vara slutne, men ej underskrifne.
De, som för sjukdom eller annat laga förfall, ej kunna sig infinna, måge under omslag till Prosten förenämnde
Ed, jemte sin voterings-sedel skriftligen insända, till den utsatta voteringsdagen, med påskrift på omslaget, att det är hans votum; hvarefter omslaget vid sammankomsten öp* nas, samt votum uttages, utan akt då fäsas, och. lägges till de atti dre sedlar.»
Den 13 Febru»*!. 317 Häraf synes, att vid Biskops-val en mängd onödiga formaliteter iakttagas, och om man endast bestämmer att val af ledamöter i Domkapitlen skall förrättas på sätt som vid Biskops-val tillgår, så tror jag, att någon tvekan och olägenhet kan upstå vid tillämpningen.
Jag anser således en förändring i detta hänseende vara nödig, oell om en sådan kan medhinnas ännu vid denna Riksdag, så skulle jag anhålla om återremiss, i annat fall nödgas jag yrka afslag å Betänk.
Vid denna frågas behandling inom Utsk. uply stes det, att val af Biskop vanligen så tillgår att de väljande in sända sina röster skriftligen, och alla de af den siste talaren tipräknade formaliteter förbigås.
Om de väljande insända sina röster skriftligen vid val af Biskop skulle de naturligtvis ändå snarare göra det vid val af ledamöter i Domkapitlet, emedan dessa val mycket oftare skulle återkomma.
Jag kan således icke fatta meningen med den siste talarens anmärkn. så vida den icke gick ut derpå att 1855 års författning innehåller, det val-sedlarne skola innehålla 3:ne namn.
Men det är väl klart att likasom val-sedlarne måste innefatta 3:ne namn, då det är fråga om att på förslag upföra 3 personer, af hvilka Konungen utnämner en, sä må ste val-sedlarne, då det icke är fråga om att uprätta något förslag utan att genast utvälja, innehålla 1, 2, 3, 4 namn allt efter antalet af de platser som skola tillsättas.
Dtsk. kunde icke förutse, att någon tvekan i detta afs:de skulle kunna upstå, och stadgade derföre endast, att valen skulle ske »på sätt och i den ordning som vid val af Biskop iakttages.»
Jag förnyar min anhållan om bifall till Utskrs förslag.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu, att bon, då Ilr Carleson i sitt anförande yrkat alternativt afslag eller återremiss, men en ledamot naturligtvis ej kunde erhålla propos. å mera än ett yrkande, finge anhålla att Hr Carleson måtte uplysa hvilken propos. han önskade framstäld.
Då jag förra gången yttrade mig, var det under förutsättning att ännu en gång få ordet, för att närmare få utveckla min mening.
Hvad angår Gr. Sparres anmärkn., får jag säga att just derföre att vid val af Biskop år föreskrifvet att tre personer skola upföras på förslag, anser jag det vara felaktigt att stadga det val af ledamöter i Domkapitlen skola förrättas på sätt som vid val af Biskop eger rum, och får derföre anhålla om afslag å Betänk.
Hr Tersmeden: Gr.
Sparre ansåg Utslcs förslag ega ett stort företräde framför Domprosten Brings, derföre att enligt det förra ledamöterne skulle utses genom val af presterskapet.
För min del uprepar jag, att jag anser det oriktigt, emedan Domkapitlen utöfva ott slags chef-skap öfver det öfriga presterskapet, och jag tror att man erhåller en större borgen för att dessa platser 318 Don 13 Febrairl. alltid skola blifva besatta med skickliga embetsman, om man Öfverlemnar deras tillsättande åt K. M.
Hr Carlesons invändning mot Domprosten Brings förslag kan jag icke gilla, utan anser jag tvärtom att icke-presler lättare skola kunna vinna inträde i Domkapitlen genom Domprosten Brings förslag; ty det innehåller: »De ledamöter som utom de sjelfskrifna ledamöterne erfordras skola förordnas af Konungen, på Domkapitlets förslag, bland stiftets Kyrkoherdar eller Rektor och Lektorer.»
Jag gjorde förra gången jag hade ordet en anmärkn. sorn Gr.
Sparre underlät att uptaga till besvarande, den nemi. att ledamöterna i Domkapitlen voro ålagde examens-skyldighet, och att detta åliggande svårligen skulle kunna fullgöras af Kyrkoherdar från landet, som troligen oftast, tillföljd af mångfalden af deras bestyr, glömt sina akademiska studier.
Den siste talaren har mycket rätt deri att jag förra gången icke besvarade hans anmärkn. om den Domkapitlen tillhörande examens-skyldigheten.
Orsaken dertill var helt enkelt ett förbiseende.
Mitt svar blir: att då Biskopen, Domprosten och Theologie Lekloren alltid komma att blifva sjelfskrifna ledamöter i Domkapitlen, så är der väl också tillräckligt med examinatorer för de lärda ämnena, och hvad angår kyrkolagstiftning och pastoralvård, så anser jag de Kyrkoherdar, som af presterskapet kunde utses till ledamöter af Domkapitlen, vara fullt kompetenta att deruti examinera.
Hvad åter Hr Carlesons anmärkn. beträffar kan jag icke annat än uprepa mitt förra yttrande att jag finner lagen vara fullt tydlig, då den stadgar att valet skall försiggå på sätt och i den ordning, som vid val af Biskop iakttages.
Jag kan icke föreställa mig en sådan grundlighet i tankegången hos de personer som skulle komma att tillämpa lagen att de, ehuru bär endast är fråga om att tillsätta ett visst antal platser, och alldeles icke är fråga om att upgöra något förslag, skulle vilja upsätta tre personer på förslag, blott derföre alt så tillgår vid Biskops-val.
Skulle likväl förslaget synas tveksamt i detta afs;de, så anhåller jag att R. o. Ad. i st. f. att afslä det ville återremittera detsamma; ty det är nödvändigt att vid innev:de
Riksdag omorganisera Domkapitlen sedan R. o. Ad. beslutat, att de pratbende-pastorat, som hittills varit åt läroverken anslagne, skola, med undantag af Theologie Lektorernas prtebenden. från läroverken skiljas.
Hvad slutligen angår de formaliteter som äro föreskrifna för Biskops-val, såsom till ett samlas i kyrkan och hålla bön, så kan det väl aldrig göra något om de väljande skulle vilja förrätta denna ceiemoni.
Men om, hvilket är troligt, de väljande, på samma sätt som nu sker vid Biskops-val insända sina röster skriftligen, så kan naturligtvis någia sådana formaliteter icke komma i fråga.
Då till följd af de förändringar R. o. Ad. vid denna Riksdag beslutat, de gamla stadgandena i detta afs:de icke längre äro verkställbara, är det också nödvändigt att ändra dem, och det är af sådan orsak som jag tillstyrker bifall till Utskis förslag.
Hr Carlesons anmärkn:r anser jag redan vara Den 13 Februari. 31» tillräckligt vederlagda af Gr.
Sparre, och hvad Hr Tersmedens anmärkn:r angår, så äro de icke af den vigt att Betänk, derför bör afslås.
Hr Tersmedens anmärkn. att de valde ledamöterna af
Domkapitlet möjligen icke alltid skulle vara i stånd att fullgöra det examens-åliggande som tillhörde kapitlet, bör icke väcka några betänkligheter mot förslaget; ty i de flesta fall torde väl Lektorerna komma att utses till ledamöter, och äfven om der skulle inkomma en och annan till examinator mindre passande ledamot, så finns det ingenting som hindrar
Domkapitlet att luta den ifrågav:de examen i dess närvaro förrättas af någon bland lärarne vid läroverket i stiftsstaden.
Som jag nämnt, anser jag en lagstiftning i denna fråga nödvändig, och förenar mig derföre med bifall på Betänk.
Då alla talare som yttrat sig i denna fråga, fäst en synnerlig vigt vid att Domkapitlen omorganiseras vidienna Riksdag, så vill jag, ehuru jag för min del icke kan inse det trängande behofvet af denna åtgärd, afstå från mitt förra yrkande på afslag.
Då jag likväl fortfarande anser Utsk:s förslag vara felaktigt, och då jag anser det vara af största vist att ett lagförslag, som förelägges K. SI., är utarbetadt med största möjliga omsorg, anhåller jag om återremiss, på det att det af mig anmärkta felet måtte rättas.
Hr Gr. o. Landtm, framställt hurusom i afside på förev:de Betänk, blifvit yrkadt dels bifall, dels af Hr Tersmeden afslag å Utsk:s förslag samt antagande af det i Domprosten Brings reservation afgifna förslag till förordning och dels af Hr Carleson återremiss, blefvo propos:r å dessa yrkanden framsta
Ide och besvarade med blandade
Ja och Nej; hvarpå propos:n lill bifall å Utslcs Betänk, förnyades samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Ånyo föredrogs LagUtsIcs den 10 och 12 dennes på bordet laga Betänk.
N:o 67, i anledn. af väckt motion, ang:de de egenskaper, som böra innehafvas af den som antages till Konsistorii Notarie.
För min del kan jag icke dela det beslut, hvartill Utsk. kommit i denna fråga; ty Domkapitlen hafva ofta att behandla mål, som fordra ren juridisk kunskap, och då jag vet af erfarenheten att konsistorierna
Dro temligen klena i allmänna lagen, så hade det varit önskligt om de fått sig ett juridiskt biträde.
Domkapitlen hafva icke blott ofta begått fel vid afgörandet af äktenskapliga förhållanden, utan det har äfven stundom visat sig att de icke vetat, hvad ett äktenskap är.
Jag skulle således önskat alt Utsk. tillstyrkt den väckta motionen, men då det är så sent på Riksdagen, vill jag icke framställa något yrkande 320 Din IS Februari. am återremiss, utan anhåller ondast, att för min räkning få detta antecknadt till prot.
Utsk. afstyrkte denna motion var den, att Utsk. ansåg ett examens-betyg i allmänhet innefatta foga garantier för skicklighet och duglighet, och att möjligen en person, som icke tagit juridisk examen, kunde vara bättre qvalificerad till KonsistorieNolarie än en, som tagit denna examen.
Dessutom stadgar redan kyrkolagen att till KonsistorieNolarie ingen får antagas, som icke dertill är tjenlig och duglig.
Den härefter till bifall å Utsk:s Betänk, framstälda propos:n blef med Ja besvarad.
Föredrogs och lades till handlingarna Const.Utsk:s den 12 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 64, med anmälan om de i Förstärkt Const.Utsk. verkstälde omröstningar.
Föredrogos men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Stats- och LagUtsk:s nedannämde den 12 dennes på bordet lagde Betänkm: N:o 51, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag rörande afskedande af Statens ämbets- och tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urståndsatt att deras tjenstår bestrida; och N:o 52, i anledn. af väckt motion om ändring i 17 Kap. 5 § RättegångsBalken samt K.
Kungörelsen den 20 Nov. 1845, i fråga om ersättning till vittnen.
Föredrogs ånyo och bifölls Riddar!).Dlsk:s den 10 och 12 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o .27, i anledn. af väckt fråga om upställande i Riddarhussalen utaf en bröstbild af Konung Gustaf II Adolf m. m.
IIr af Silléns, Georg Axel den 12 dennes pi bordet lagda motion om indragning af vaktgöringen vid R. o. Ad:ns plena m. m.
Den värde motionären har^ med åberopan le af »menniskoförädlingen, sedligheten, det oförvillade förnuftsbegreppet, religiositeten» och dylika vördnadsvärda auktoriteter yrkat: l:o Att 16 § Riddarh.Ordmn måtte undanrödjas, så att adelsmannen vid sitt inträde i Riddarhus-salen, i st. f. att såsom nu upvisa sin polett för vakthafvande Underofficer, skulle upvisa den för Den 13 Februari.
331 för en vaktmästare; hvarjemte hvarje adelsman borde för bättre kraft och verkan bära sin poiett hängande på bröstet; 2:o
Att den utanför dörren stående hedersvakten skulle borttagas; och 3:o
Att den utanför
Riddarhuset nu placerade posten såsom onyttig skulle indragas.
För min del anser jag hela motionen vara både onödig och olämplig; ty jag anser värdigheten af Rikets första Stånd både motivera och berättiga det företräde och den utmärkelse, som R. o. Ad. i detta hänseende sedan äldre tider åtnjutit.
De bevekande skäl motionären, i afside å manskapets lidande på denna vaktgöring anfört för sitt förslag, tror jag ej heiier vara riktiga; ty efter som saken blifvit å bane bringad, har jag derom med flere Hrr Officerare af begge GardesRegiterne samtalat, och enligt hvad dervid blifvit mig sagdt, äro gardisterne alldeles icke missnöjda med denna tjenstgöring helst sedan de erhålla förökad gratifikation; äfvensom dessa posters bestridande alldeles icke lära utöfva något bindande band eller något menligt inflytande på gardets öfriga tjenstgöring.
Den värde motionären har äfven sagt, att då den utanför
Riddarhuset stående posten icke kunde förhindra t. ex. Liljas inbrottsstöld, så torde det vara bästa beviset på dess obehöflighet.
Jag godkänner icke detta bevisningssätt, helst det synes troligt, att om ingen post funnes der, torde flere försök till tjufnad hafva inträffat.
Men jag anser detta ej vara hufvudsaken; jag skulle t. o. m. kunna medgifva, att posten vore otillräcklig, så vida man anser att han endast står der för att vaka öfver Riddarhusets säkerhet; mea likasom posten t. ex. utanför Konungens borg icke står der, egentligen i ändamål att bevaka Konungens person, utan för att utmärka inför allmänheten Konungens boning, likaså står posten utanför
Riddarhuset icke ensamt för att bevaka byggnaden med hvad deri finnes, utan för att utmärka: »här är Sveriges Riddarhus.»
Jag vet väl att, enligt 41 § Riddarh.Ordnm, väckta motioner icke kunna bifallas utan att förut hafva blifvit remitterade till ve derbörligt Utsk., men deremot har nämnde § enligt erfarenhetens vittnesbörd, ansetts icke lägga hinder för att onyttiga och ändamålsvidriga motioner må genast kunna afslås.
Sedan jag nu, af undseende för ålderdomen, så lindrigt som varit mig möjligt, anfört mina skäl, hemställer jag om man icke, lili undvikande af tidsspillan och för besparande af trycksvärta, genast kunde afslå den väckta motionen.
Om man velat visa riktigt undseende för ålderdomen, så hade det varit bäst att icke tala om saken, utan låta motionen remitteras till Utsk., som troligen icke hade fått tid att besvara densamma.
Motionen är för öfrigt icke så omotiverad som den värde talaren låtit påskina, och till bevis derpå vill jag endast fästa upmärksamheten på posten utanför Riddarhuset.
Jag är icke hemmastadd i garnisons affärer, men, efter XI H. 21 333 Den 16 Februari. hvad man sagt mig, skall en post kosta 12 man, d. v. s. 12 man af garnisonen äro urståndsätta till annan tjenstgöring, blott för denna posten.
På grund af hvad jag anfört, anhåller jag att motionen måtte remitteras till Riddarh.Utsk.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, först hemstälde om R. o. Ad. behagade remittera förev:de motion till Riddarh.Utsk. ropades starka
Nej jemte ett eller annat Ja; hvarefter R. o. Ad. beslöt att motionen skulle läggas till handlingarne.
Slutligen anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomne Mern., Utlåt, och Betänk:n, nemi. från StalsOtsholtel: N:o 265, med förslag till voter:s-propos. i anledn. af RiksStrns skiljaktiga beslut i fråga om ett anslag för LifBeväringsReg:tet; N:o 266, i anledn. af K.
M:s Nåd. framställning om bevilande af anslag för folkundervisningens befrämjande; LagUlskoltet:
N:o 69, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändring af de befordringslagar, hvilka gälla för prester; och N:o 70, i anledn. af väckt motion ang:de antagande af förändrade föreskrifter om utöfning af patronats-rätten. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. le. m.
In fidem protooolli, Alberl Munck.
Tisdagen den 16 Februari 1858.
Plenum kl. | 1 e. m.
Justerades 3 prot.utdrag för den 13 dennes samt pleni-prot:n för den 2 och f. m. den 3 sisth December.
Föredrogs ånyo Sammansatta Stats- och LagUlsk:s den 12 och 13 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 51, i anledn. af väckt
Den lfi Februari.
323 motion om stiftande af en lag rörande afskedando af Statens embets- och tjenstemän, som i följd af vansinne, lamhet, blindhet eller annan obotlig sjukdom längre tid varit urslåndsatte att deras tjenster bestrida.
Jag anhåller att få veta, huruvida några underrättelser inkommit ang:de denna frågas behandling i de öfriga Stånden, samt att jag derefter åter måtte få ordet.
I aniedn. häraf uplvste undertecknad Riddarh.Sekret, att Borgare- och BondeSlin, enligt ankomne prot:s-utdrag bifallit förev:de Betänk., men att någon underrättelse om PresteSl:s derom fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad.
Vid detta förhållande, då 2 Stånd redan godkänt Utsk:s Betänk., och då dessutom Riksdagen är så långt framskriden, lärer det väl knappt vara värdt alt i aniedn. af denna fråga påyrka någon vidare åtgärd; men jag vill dock hafva i prot. antecknadt, det jag ansett denna motion förtjena att annorlunda behandlas.
Jag tror, att man kunnat med ganska få förändringar bifalla Gr.
Taubes motion.
Dessa förändringar skulle hafva egt rum i l:sta och 2:dra punkterna: i den lista, att sådan tjensteman, hvarom här är fråga, »må, sedan detta förhållande blifvit »genom föregången ransakning behörigen utredt och styrkt vid »domstol, derunder han för embete eller tjenst lyder, medelst dom »kunna från tjenslen skiljas;» och i afs:de å den 2:dra punkten, att pensionen skulle honom genom vederbörandes förordnande tilläggas, i st. f. att motionären föreslagit, det sådant borde ske genom förordnande af K. M.
Jag tror att man med dessa förändringar iakttagit allt det, hvarpå rätteligen bör fästas afs:de, äfvensom att man derigenom undgår den invändning, som blifvit gjord mot den K.
Proposin, nemi. alt den icke skulle stå i öfverensstämmelse med 36 § R.
F. Hr Prytz, Lars Adolf:
Jag anhåller endast att få instämma i det yttrande Ilr von Koch nu afgifvit.
Tyvärr torde, såsom de 2 föregående talarena förmodat, resultatet af denna frågas behandling ej blifva annat än afslag; men den åsigt, som ligger till grund för motionen, och som förut blifvit uttalad i en vid förra Riksdagen till R.
St:r öfverlemnad K. Propos., är efter min tanke så riktig, att det vore ganska illa, om, såsom det nu synes komma att gå, R.
St:r skulle, den ena gången efter den andra, nästan af vårdslöshet undanskjuta frågan derigenom att den kommer före vid slutet af Riksdagen.
Två Stånd hafva nu afslagit densamma, och då ligger det nära till hands för de båda öfriga att tycka det icke vara värdt att göra något vid denna sak, som dock är af ganska stor vigt.
De skäl, Utsk. anfört för afslag, tror jag måste för en hvar, som granskar dem, synas högst otillfredsställande.
Utsk. bör - 324 Den 16
Fe bruarf. jar med att anföra de skäl, som framställdes vid förra Riksdagen, och som kunde gälla i afs:de å den K. Propos:n, men hvilka icke ega någon tillämplighet på denna motion, hvilken betydligt skiljer sig från den förra.
Enligt K. M:s Propos. skulle den afskedade tjenstemannen nemi. icke komma att få så stora inkomster efter afskedandet, sorn dem han förut innehade, — hvilket deremot enligt denna motion blefvo förhållandet.
Ett annat skäl, som Utsk. anfört, är rent af ett misstag.