Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ibland de flere profectei-i detta ämne, som redan til Riksens Ständer inkommit och förmodeligcn nu äro under Ben.nllnings-Utskottets granskning, rur jag nied största til fredsstallelse deras tanka, som yrkat Tiondesättningcn til grund för nu i fräga warande Bew ilin ing ; ty jag finner ingen bättre, ingen billigare, ingen som sätter den ena pio/inc^ns Hemman til den andras i et rigtigare och mera grundadt förhållande, men skulle Llussjucurionen Hemmanen i Riket emellan komma at äga rum, mätte dä Bewillnings-Utskottet och Riksens Ständer wid LuncNonen af dest göromål, ej lemna ur ögnastgte, hwilket ofantligt'swalg, st m werkeligen finnes emellan det bästa Hemman i de bördigare Rikets lN ttviuc.- , och det sämsta i de magrare säsom Halland, i det närmaste ofweralt och större delen af Smaland, Elfsborgs och Bohus Län.
Emellan de förre och de senare äger knappast någon jämnförelse rum, och jag wägar tryack saga, at förhculandet f! än 1 til 8. om en sädan näaonfin warit pätänkt einellan sä olika Hemman, längt ifrän at wara de! rätta och billiga, ofelbart skulle foranlcdt til den starkaste och pä samma gäng rattwisaste klagan öfwer lidande och förtryck.
Kommer ej detta r det nogaste öfwerwagande, som gränserna af mensklig klokbct medaifwa, sa bllr Bena ill ningen frostande för somliga, för andri aler knappast kännbar.
Af Högwälborne Herr Grefwen och Landtmarskalken samt Ridderska pet och Ndeln wägar jag i största ödmjukbet utbedja mig, at dcste mina tankar öfwerlemnas til Bewillnirrgs-Utskottets nrogna beprvfwande.Skockholm den 15 Junti 1809.
LporlinZ Ltael von wolstein.
Uomitco - 846
Den 19 Junti.
Idemitteracles til Bewillnittgs - Utskottet Grefwe u>6 la (iltrllie, lacok.
Nar för nägon tid sedan Högloft Ridderffapet och Adeln, beftöt at all jord af hivad natur som hälst af alla Medborgare skulle fä besittas mot det wilker, at ägaren äfwen mätte ikläda sig de skyldigheter som jorden ätfölja, trodde jag at hus i Städerne under detta beslut äfwen blifwitinbegripne, men har sedan fatt den underrättelse, at sä icke skulle förhälla sig.
Jag förestär derföre nu at samma besittnings - frihek mätte utwidgas til de Stads-Ägendomar, som af Adelida personer innehafwas.
Härwid anmärktes at denna fräga redan förut eller den 2 Junii af Friherre Sillvei-- LLbjölä, Nils, wore wäckt, bwarefter den nu begärdes pä bordet, jämte Friherre LlitversLbjöläs dä gjorde kioposition.
Grefwe lde la 6arcli'e, facob, anmälte derefter, at i nästföregäende illenum , sedan Herr Grefwen och Landtmarffalkcn bortgätt och ät Hans kUxcellence Herr Grefwe tralle lemnat Klubban, hade Herr Grefwen i anledning af 'rotocolls justerin»-2NI förbebällit sig, at den del af Herr kappes Memorial af den t,; Junii, hwilken blifwit lagd pä Bordet, mätte med första til pröfning och afgörande företagas.-
Han anhöll nu, at sedan tiden nu wore sä laugt liden, det mätte sädant ske i nästa illenum.
Herr Grefwen och Landtmarffalken swarade sig i sin ordning wilja detta Näl up taga; - Den 19 Junit. 847 taga; hwarcfter Herr Landtmarskalken tilkännagaf, at wal af I^tectorer i första classen efter Friherre ^delsvärci och Grefwe körner, i morgon eftermiddag klockan s skulle förrättas.
Ridderskapet och Adeln ätffiljdes klockan z til Lt.
In ilclem krotocolli O. 8i1versto1^s.
Thorsdagen den 22 Junti. riennm klockan 11 förmiddagen.
Upbröts första Llassens lista öfwer det den so Junii hällne wal af Illectorer efter Grefwe 8pens, Fullmagtig Grefwe körner, Larl Ladriel, samt Friherre /edelsvärd, Lrlc Loran, >, och befunnos hafwa blifwit efter dem walda N:0 Grefwe Lilienstolpe, Oart, Kammarherre. u. 8. o. N:o 170 Friherre Lack, stolian Ladriel.
Upbröts kllectorernas för tredje classen lista til wal af Ledamot i Riddarehus - Utskottet efter Herr Lederstam, hwartil fans wara wald:
N:o ivSo 848 Den 22 Iunir. No 10"0
Herr (lilienberg, Fullmagtig Friherre Xil.lclcr8tolps,'(rn«ml.
Uplästes och gillades följande Konung LKXb. xm.s försäkran Wi cKlild xiii med Guds Näde, Sweriges, GöLhes och Wendes Konung re. re. re.
Arfrvinge til Norrige, Hertig til Schleswig Holstein, Stormarn och Ditmarsen, Grefwe til Oldenburg och Delmenhorst re. re. Gore weterligck at alldenstund Swea Rikets Ständer Ost til Konung utkora! och antagit, för at styra och regera Swensta Folket efter den Regerings > form Riksens Ständer sjelfwe, den b i denna manad såsom Rikets framsta Grundlag godkant och faststält. fördenstull och da Wi förklarat Ost w-llige, at för et älstaöt Fäderneslands räddning och wälfard upoffra
Ibär yttersta förmåga, och Wäre äterstaende dagars lugn, emottage Wi härmed den Konungsliga styrelsen öfwer Sweriges Rike och Länder, försäkrande högtidligen och pä Mär Konungsliga tro och ära, samt med alfwarligt upsät til befrämjande af Wäre undersätarcs sällhet. at Wi Riket enligt denna Grundlags uttryckliga innebäll och ordalydelser stole regera.
Hwilket alt, säsom af fri wilja och ^välbetänkt räd bestutit, Wi nu, inför den böqste Guden och Wärt trogna Folk, bekräfte at hälla, efterlefwa och fullborda, medelst Wär egenhändiga underffrift och listiga Ed:
Sä sant mig Gud hjelpe til Lif och <L>jäl l Uplästes Den 22 Junk?.
849 Uplästes och gillades följande!
Riksens Ständers Hpllnings-SV.
Jag N. N. lofwar och swär wid Gud dell alldra högste, at jag städse will och stall hälla för min rätte och laglige Konung den stormägtigste Furste och Herre XIII, Sweriges Gothes och Wendes Konung rc. re. rc., sä at jag Kongl. Maj:t uti allo mätto tro och huldhet bewisar.
Jag stall ock med lif och blod förswara Konungamagtens och Riksens Ständers rättigheter, i öfverensstämmelse med den af Riksens Ständer den 6 Junii faststälda samt af Kongl. Majit och Riksens Ständer til efterleflefnad antagna Regeringsform.
Jämwäl stall jag oförskräckt och tidigt uptäcka, om jag förnimmer något stämplas til störande af allmänt lugn eller til lagstridig förändring af denna Grundlag, hwilken jag til alla dest delar will och stall efterkomma och lyda; Sä sant mig Gud hjelpe til Lif och Själ!
Och skulle Ridderstapets och Adelns gillande af desta handlingar de andra respective Ständen wänligen tilkännagifwas.
Friherre Xlannerbeim, August» hemställde, om sedan Ridderstapet och Adeln faststält Konung LKKI. Xlll:s nu uplästa försäkran, densamma icke kunde tjena i hufwudsaken til grund för framtida Konunga försäkringar.
Begärdes pä bordet. 107, 10Z.
Äplä - 8L0 Den 22 Junit.
Uplästes och justerades kieui-llrotocoiiLt för den iS Junii.
Under denna siu8terini; och i anledning af wäckt fräga af Grefwe i)e la Lardie, facod, huruwida icke alla inlemnade ffrifteliga vlctamina och ^lemorialer äfwen borde wid ?rotocoi!8-MLterinAen upläsas, föreföll någon öfwerläggning, hwarunder ätffilliga olika meningar yttrades; hwarefler Ridderssapet och Adeln efter forsing i synnerhet af Friherre lUeminF, LMeZ och Grefwe körner, ^adriel, stadnade i det besiut, at wid ?rotocol!8-ju8t6iftnAeri Riddarehus-LeciLterLren bör tilkännagifwa wid hwart och et victameu eller k-lemor-ial, om de blifwit genast under clL-liKerationell ssrifteligen afgifnä; at i sädant fall, om blott en enda Ledamot begär dest upläsande, bör sädant genast sse och kan icke af Ståndet förwägras; samt at, om något munteligb anförande sedermera blifwit til Riddarebus-8ec. r(-teraren ssriftelsigen aflemnadt bör detsamma owillkorligen upläsas.
Uplästes Riddarehus-Utssottets Betänkande af den 17 Junii, sä lydande:
Hörsamste lVlemvrial!
Genom remr'88 af den 13 dennes har Högloft.
Ridderssapet och Adeln behagat updraga ät Riddarehus-Utssottet at utarbeta forsing til en ny Riddarehus-ordning och dermed ssyn de sam rimligen til Högloft.
Ridderssepet och Adeln inkomma.
Til efterkommande häraf, och wid betraktandet af de grunder hwaruppa detta inom Riddarehuset wigtrga arbete ssall kunna förefläs, Der, 22 Junit'» 851 har Riddarehus-Utffottet funnit sig hafwa af noden at dessförinnan fä inhämta och emottaga Högloft.
Ridderffapcts och Adelns bestämda föreskrift hnruwida den, under loppet af denna Riksdag, af Högloft.
Ridderffapet och Adeln ti! en del uphäfna ct388ihcationc?n, mä til de ännu bestäende delar, och Uti förftaget til en np
Riddarehus ordning uptagas til bibehällande eller icke.
För samma ändarnal får äfwen Riddarehus-Utffottet til Högloft.
Ridderskapets och Adelns uplysta ompröfwandc och afgörande hemställa, örn de Herrar Ättemän eller Ledamöter af Högloft.
Ridderffapet och Adeln, hwilka enligt Kongl. Majus och Ridderffapcts och Adelns beslut af den s November 1778, stadfästadt uti 4 § af Riksdags Beslutet den 26 Januarii 1779-genom utnämnande til (tommencleurer af KoNglM Swärds - eller Nordstjerne-Orcien blifwit me^ bibehällande af sina ordnings-numror frän 5:dje Li^sskn, til den s:dra upftpttade, i händelse af claKsiflc^tionens fullkomliga uphöranoe ffola Uti den ordning de derigenom intagit, bibehällas, och deras Ätte-numror i följd deraf förändras, och enligt ordningen i Matrickeln blifwa rättade.
I anseende til den längre öfwerläggningstid som widdén och grannlagenbeten af ofwannämnde förslag synes fordra, önskar Riddarehus-Utffottet at öfwer förenämnde sme punkter fä med det första til sin efterrättelse emottaga Högloft.
Ridderffapcts och Adelns beslut.
Stockholm den 17 Junii 1^09.
Pa Riddarehus-Utffottets wägnar: L. ib. Oucker.
Åke 6. klais t. ft.
LscbUnr
La» 8Z2 Den 22 Junti.
Herr Lilkverbjelm, ^svLN, hade til?rolocoiiet inlemnat et DictLinen, hwilket uplästes, sä lydande:
Admjukt lVlemorial!
Af flera Staters Historia finner man, at oordningar i Ln»ncer boredt de mesta revolu. livner, och at ofta et stridbart och uplpst folk, derigenom förlorat fin sjelfständighet, och kommit tinder äes^otismens eller XristvcrLtien8 jern-ok.
Intetdera pasiar en Swenff Medborgare, och derföre tyckes det wara et af de wigtigaste ämnen för Nationens Kexre8entanter8 öfwer-aggning; Hwar stall man taga medel för Statswerkets atta behof?
Jag wet at man Lil en början swarar mig: Wi hafwe et Utstött som stall utarbeta detta, och at det är tids nog derom öfwerlägga, när Utstottet inkommit med fit xrojsct eller Betänkande; men som det icke^är möjeligt, at Utstottets Ledamöter utan föregången 6i8cu88l»n kunna känna den hos Nationen rädande Lankan, och det icke eller lämpar fig til nuwarande omständigheter, at hwarje enstilts mening bör af Utstottet uptagas, pröfwas, gillas eller förkastas, sä tror jag at ändamälet säkrast winnes, om Ridderstapet och Adeln bechagade nu yttra sig, om Stäts werket genom indragningar af umbärliga Lorder och Ämbetsmän bör hämta understöd för löner til nu inrättade höga Ämbeten, hwarunder synnerligast inbegripes lustiti^-Ombudsmannen som i con 8titutiorr
- Den 22 Innis.
855 Ltitutionsn högtidligen är antagen, och är efter sakernas tagna stick alldeles nödwändig, eller om Stalswerkets häraf upkommande behof endast
Lör fyllas med extra bestattningar, derom Bervillningsckltstottet komme at besörja.
Min tanka är ät indragningar fä ste, och de bestä til en början: i.-o Uti hela Jägeri-Staten, hwilken som den hittills blifwit employeraä, aldrig warit
Riket till någon nytta, men wäl allmänheten till stor pläga, och som i händelse Kronans allmänningar til salu upplätes, fä allsintet sysslande, om ej at inrätta Jagtplatser och anföra Skallgängar, hwilka görömäl kunna lika braf, om icke bättre, werkställas af nägon inom Socknen eller häradet boende Skytt, den sockne - eller häradsboerne sjelfwe antaga, och för sitt beswär aflöna, hwartill Häradets andel i sakören kan anwändas; eller ock pä lika sätt som nu i Skaraborgs Län tillgår, bwarje matlag sammanskjuta en ringa Penning för skadedjurens utödande; hwad widare efter Kongl. Skogs-ordningen, Jägeri-Betjeningen äger hafwa uppsigt pä och när förbrytelser ske, dem ätala; säsom oloflig Jagt, hyggen af de för Kongl. Maj:t och Kronans behof afsatte trädslag, swedjande i stenbunden mark med mera, allt äf den beskaffenhet, at KronoBetjeningen ä landet med lika drift och urstillning, som hittils warit öflig, kan dem uträtta, och således Staten umbära hela denna Loips, som likwäl ärligen kostat Riket mycket penningar. 2:0
Uti alla Lagmans-Ämbeten som tjena till intet annat än förlänga processer och gifwa den 854 Den 22 I unir den trätgirkge och lägtänkte parten tillfälle at uthala tiden ofta till den rattstntes oboteliga ffada; ty det är ingen hemlighet, at en sak nu för tiden, blir lika sa rättwist undersökt och klokt bedömd af Härads Rätten som LagmansRätten, och om än sä wore at Lagmans Rätten j Lagskipningsckonsten gick ängre, isom swarligcn kan medgifwas, sä bör ju deraf följa, at HofRätten, dit walet genom wad kan komma, gar i uplysning och kunssapcr ännu längre, och som denna Rätt är permanent, får man med mindre kostnad pa än kortare tid et ännu eie^-rntcrrs beslut.
Hwilken winning för den rättsökande? och hwilken besparing för Statswerket ?
Nagra skulle kansse inwända, at Hof Rätterne dä blifwa beswärade med manga smamäl, som annars wid Lagmans-Rätten stadna; men derpå fär iag i förhand smara, at om Förliknings-conimitteer i stället inrättas, får Hof-Rätten längt mindre ot göra an nu, och kan wcrkeligen täla afkortning i sit nu warande antal Ledamöter och Betjening, derest man annars önskar dem någon redbar sysilosättmng. 5:o Uti alla Regements- och Lttirer, hwilkas tjenstgöring i fredlig tid ej behöfwas och som i krigstider kan bestridas af dertil missivkl-rlle ^lljrrncter, hwartil 5ujetter aldrig saknas, efter de flesta Kyrkoherdar äro dermed försedde och i sädan nödens tid mätte kunna dem umbära.
Hwarförutan om wid ?-r8tor-rter-8 bortgifwande et billigt afseende pa en krigsprests beswärligare tjenstgöring göres, man icke har at förmoda , at dugeliga ämnen skulle saknas eller Armeen blifwa sämre betjent ännu. 4:0
Den 22 Iunik. 855 4:o
Uti all Landtulls-Betjening, när Landtullarne efter Nationens allmänna önffan böra indragas, emot det Städerna och Landtbrukarne hälla Kongl. Maj-.t och Kronan genom en allmän bewillning, patzad efter Städernes rörelse och hwar en Landsorts proäuLtion, skadeslös för den redowisade ärliga Tulltägten.
Denna folkclL88 är alldeles en kräfta i Staten, emedan de präja och beswära en hwar som nödgas pasiera dem, utan annat ändamäl än at gora sig goda dagar af andras förluster och olyckor, och äro destutom för den reela Tullbcwakningen sä mycket mera umbärlige, som om den noga och rigtigt i sjöorterna anställes, och tilsyn wid sabrikerne är pålitlig, all jnpractisering af främmande olofligt gods och all Tullförsnillning med det inländffa eller tillätna blir alldeles omöjlig.
Af desia indragningar wil jag hoppas en wacker besparing för Statswerket winnes, och troligen kan pä lika goda skäl flera ffe, hwilket ingen borde sig undandraga, at til befrämjande af allmänt wäl, läta til granskning och bedömmande förekomma.
Stockholm den 22 Junii 1809- se-rri LiUverbjelm.
Herr fäAsrbjelm, Lisli I^reärilc, hade inlämnat et Oiclamen til 1'rotocollet, htvilket uplästes, sä lydande: Word - 869 Den L2 Junit. WördsamL !
Ibland alla de oberäkneliga lidanden och beswär som et krig förorsakar jordbrukaren, ar odisputabelt de sa kallade durchmarcherne och den dermed förenade ffjutsningsssyldigheten en af de swäraste och mest tryckande.
För at stjutsa et gästgifwarehäll, förloras oftast et helt dpgn för karl'och hästar, men ej sällan 2 a 6 dagar dä marcherne äro stora, sä at wista socknar hafwa flere mils wäg til ffjutsningsstället, och da som r detta krig ofta bandt, ej pä alla ställen tilräckligt antal hästar kunnat anffaffas, eller en del blifwit tröttkörde, de öfrige i stället blifwit iwungne at skjutsa 2me gästgifwarehäll.
Närwarande krig, sä-fruktbart pä mistvden och oredor af alla stag, ar äfwen ritmärkt genom de mängfaldiga korsfarder wista regementer och eorpser fätt gera ät alla wäderstrek, ofta inom kort Lid, och jag wagar saga, ofta utan werkligt ändamål.
AL ffjutslegan, som för mängfaldiga är tift baka beräknades til 2 st milen, ärolämpelig til wära tider och warupriser, lärer alla medgifwa, men blefwe den äfwen fprdubblad, wore landtmannen ända wistticke betald eller ersatt för all sin tidsspillan och för alla de hästar som blifwa dels ihjälkörde, dels förderfwads.
Jag wille derföre föreflä, at denna Jordbrukarens skyldighet mätte fä en gräns, och en lag som någorlunda bestämdt ^termin-ralle tilfälleN dä LN trouppo bör fortskaffas genom de sä kallade m.n-cbes korcses.
De fleste af ost, mine Herrar, päminna sig säken den förwänande ffpndsamhet hwarmed Swen - Den 22 Juni!. 85?
Swcnika Armeen 1788 bref sammandragen, och likwäl tägade de fleste regementen til emsLi-guerinZ5 platserne; sä kar fordom, da undersätarnes wäl och sjelfbestånd fän koinma i beräkning, alltid lilgätt i Swerige, och sker ännu i andra lander, ty wi läse uti tidningarne alltid de infallen mmärkte, da troupger pä magnar bliswit trarisporterade.
Wisterlrgcn fordra krigshändelser stundom mer an wanlia ffyndsamhet, men desta tilfalleii inträffa ej alltid. Landtwarnet, som förledet är sammandrogs och til gränsorterne försandes, innan det ännu hunnit lara hälften af hwad en soldat bör weta och förstä, hade under et tåg ätmindstsne kunnat fä lara marchera, men de fingo afwen ära, för at ej wika frän den antagna principen, at ingen trouppe pä annat satt bör och kan fortskaffa s. Ibland otålige andra erempel som kunde anföras, wil jag endast ännu nämna båtsmanståg
Lil och ifrån tjcnstgöringsorterne bade under freds- och krigs tider, bwarföre kunde detta ej ske til fots, om de likasom andra troupper singö ffjuts för deras saker; men nu skola de- afwen äka, til och med de afskedade mäste skjutsas til deras hemorter.
Man bar sökt inwanda, at tägandet til fots medförer större kostnad för Kronan i anseende til flere dagars tractamentcn, samt at de wid wägarne belägne byar skulle genom tätare inqvarteringar blifwa mera betungade, men om soldaten under marcher får åtnjuta samma traetamente som wid framkomsten, hwilket synes lika (53 Den 22 Juni:. sä billigt som naturligt, eftersom behokwet af söda sällan brukar wara mindre under resor, än dä man ligger stilla, sa ställe äfwen denna klagan förswinna, och Bonden utan förlust kunna lemna sin inquartcring tjenlig! och tilrackligt underhäll, hwilket nu gällande Tagordnings magra förplägning a Zsi om dagen synes alldeles förbjuda, och i allt fall olyckligt det land, der den wigtigaste af alla näringar och det största antalet af medborgare stola nära til undergäng blifwa lidande för en obetydlig besvaring uti Statens (--'88L.
Jag tror twärtom, at om ruan beräknar alla de gewärs- och mondcrings-persedlar, som under et wärdslöst ätande dels borttappas, sönderbrytas och förderfwas, bllr förlusten säkrare än winsten, i synnerhet dä man, som under detta krig, utsätter 10 a 12 mils dagsresor, som när man afdrager den Lid, bwilken wid hwarje ombyte ätgär, gör et wäldsamt körande oundwikligt, hwarigenom bäde Kronans persedlar och de ffjutsandes hästar ofta blifwa förderfwade, dä i stället under tägandet til fot bäde gewärs- och trosi persedlar kunde med sorgfällighet blifwa pä de til detta behof requirerade bagagewagnar päpackade och förwarade.
Stockholm ds Junii 1809. L. ^.steAerbjelm, ^fwersle-Hsu tenant.
KomitterLäes til det Allmänna Beswärsoch llconomie-Utstottet.
Ridderstapet och Adeln ätstiljdes klockan 2.
In llchem krotocolli 6.
Silverstolpe.
Män - Den 26 Junit. 8Z9 Mandagen den 26 Junii. klenum klockan 9 förmiddagen.
Uplastes följande:
Utdrag af ?rotocoilst, häffit hos Bondesiandet den 25 Junit ido9. S. D. Sedan Bondeståndet, under hopp om de öfrige respective Standens benägenhet, at uti det af Kriget utblottade tillstånd, hwari Sweriges Allmoge olyckligtwis blifwut förfart, i möjligaste man lindra desi swärn bördor, genom bestut d. 20 i denna manad förklarar sig, för desi del icke kunna medgifwa Ständets Taleman, att med fin underskrift ä Ständets wägnar godkänna den piosic-^racie och af Bondeständet för öfrigt antagne Regerings-fvrmen, förr än de andre Riks-Ständen, i anseende till det beslut Bondeständet för sin del widtagit om uteslutande af 114 Z. i berörde Regeringsform, med någon widare upoffring af tttivitt-Awr gatt Bondeståndet till mötes; Sä bar Stander wid ytterligare öfwerlä.gstning i detta ämne, icke i egenskap af yrkande, utan såsom ett prostm i förtröstan pä I'68pecti VL Med-Ständens förut under detta Riksmöte yttrade wälwilja, bestämt de dluncler af?rivi!e»isriie, bwaruti Ståndet, under känsta af sin oförmögenhet at annars pä et för ändamälet tilfyllestgorande sätt kunna bidraga til Fosterlandets förswar och Statens uprätthallande önffar jämnkning och rättelse.
I sädan följd är det som Bondeständet til sine Med-Ständers ömma behjertande föreflär at^ 86o Den 26 Iunir. at, under Krigstider, all piivilsgierLll jord i Riket af hwad natur och beskaffenhet den wara mä, singe widkännas de Kriget manligen åtföljande som L-kattehemman utgöra, och at da et Krig upkommer de förut befriade hemman , enligt hwarje orts Kneckte Contract upställa manffap efter Hemmantalet: at i Fredstid all jord borde deltaga i wäghällning, allman Byggnads skyldighet och til någon del t stjutSningsbsswärct: at Bondeståndet wid framtida Riksdagar mätte hafwa öppen talan i fräga om all jords lika beskattning, sä at billig och räktwis ändring i detta afseende näqon gäng mä kunna werkställas: at efter hwad förut denna Riksdag hos Bondeständet genom warit i fräga stäldt, Högwördige Prästeständet täcktes mcdgifwa, de^ Allmogen bör wara befriad frän Tiondes erläggande af nya odlingar, samt indragning til Kongl. Maj!t och Kronan af Wedcrlaqs-Tionde - Spannemälen: at Högwördige
Ståndets privilegier icke mä wara hinderlige för regleringen af Presterskapets och dest Löner, pä et sätt, som öfwerensstämmer med Statens tilgängar, samt förekommer allt mistnöjs emellan Lärare och Åhörare, i hwilket afseende nödig anstalt torde fogas om behörige (ionventionei-8' uprättande emellan Pastorer och Församlingar, enligt med hwad i wista Orter af Riket redan finnes wara faststäldt, och fluteligen at Wälloff.
Borgareståndets privilegier ej mätte werka til hinder! för Landtmannen at fä antaga behöfliga Handtwerkare, samt fritt i Riket afyttra egne och grannars Handaflöjder och yrollucter. ^ Bonde-Ständet, hwars föremäl alltid warit och ännu stall blifwa, at bibehälla enighet och för - Dcrr 26 lJunir. 86 t förtroende emellan de öfrige Riks-Ständen och sig, hoppas, at om än tänkesätten hittils nägon gäng, wid förswaret af egne fördelar, emellan Ständen warit ffiljaktige, skall likwäl det allmänna bemödandet at i män af hwarje Medborgares förmäga bidraga til Fäderneslandets räddning blifwa den föreningspunct, wid hwilken Boäde-Standet desto tryggare hwilar, som något ögonblicks twiswelsmäl aldrig kan hos Ständet upkomma, om den sanna Fosterlandskänsla och wälwilja för Bondeståndet, som wid sa mänga Lilfällen före detta utmärkt ve Med-Ständens förhållande.
IIt suyrg. >- klx ?rotocc>I1i.
L. ^Zaräb.
Herr Grefwen och Landtmarffalken förestälde at det torde wara nödigt lemna Bon- , de-Ständet et swar i conkormits med det bestut, Ridderffapet och Adeln redan förut fattat, at ej widare uptaga detta ämne til öfwerläggning innan Bonde-Ständet tillätit sin Taleman, at underteckna Regeringsformen.
Häruti syntes Ridderffapet och Adeln instämma, da Herr lAoratb, Larl ^xsl, anmälde sig at til krotocollec inlemna följande OwtamLn, hwilket han upläste sä lydande:
Alldrig har kan hända til Nidderffäpets och Adelns öfwerläggning förekommit et ämne af mera L62 Den 26 I^unir. mera wigt, af mera inflytande pä detta första Ständets närwarande och framtida ovaraktighet och bestånd, ön det, som oagtadt alla deremot anförde grundelige stät, ännu med en flags öfwerlägsen framhärdighet fpnes pakalla bäde wär föresats, at ej wika ifrån den rättwisa wi äro ost sjelfwe och en stor mängd af wäre
Medborgare ffyldige och wär böjelse at för enighet och lugn upoffra äfwen bwad wi efter de mest uttryckeliga och ofta faststalte Lagar kunna och böra anse, såsom ost oåterkalleligen tilhörige rättigheter.
Ridderffapet och Adeln har genom beslut af den 2 sistledne Junii, utan alft slags anmaning och wisterligen utan kännedom om widdén af de tilökte anspråk, som nu äro i fräga, friwilligt afsagt sig wista af sina rättigheter; troligen hade icke detta steg dä inträffat, om Ridderskapet och Adeln kunnat föreställa sig hwad nu wcrkeligen ffett, nemligen at en werkstnlld eftergift nödwändigt skulle ingifwa äbägan hos den begagnande at winna flera, och at sjelfwa lättheten til denna winst möjeligen aldrig kunde afhälla ytterligare försök, sä länge ännu nägot war som kunde winnås.