Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt anmäla en reservation emot det beslut R. o. Ad. nu fattat, torde icke frän min sida vara behöflig!.
Jag beklagar att detta blir ett mörkt drag i denna riksdags historia.
Vid de öfrige bestämmelserna i afseende pä såväl den första svära R. o.
Ad. med något yttrande, som endast skulle förorsaka tidsutdrägt.
Jag ber alt få i prot. antecknadt, att det sått, hvarpå jag upfattat mill riksdagsmannakall, jag icke har tillåtit mig, alt på så lösliga grunder, som här skett, pålägga samtid och efterverld en sådan beskattning, som här blifvit beslutad.
Rikets grundlagar föreskrifva, all dä ett ärende skall inför K.
M. föredragas, vederbör:de embetsmyndigheter först skola deröfver höras, och R.
St. hafva med största stränghet bemött hvarje föredragande, som gjort sig skyldig till förbiseende i detta fall. R. o. Ad. har nu trott sig kunna ulan upmärksamhel härå bevilja oerhörda suramor.
Jag vill önska att icke de milhr, som man nu alsätter, för alt, såsom man inbillar sig, uti en omätlig skala upmuntra vår industri icke må i en framlid befinnas gagnlöst undanryckta behofvet alt sätta vår Flotta, våra fästningar och vår Armee tili ett tillstånd, som betryggar rikets sjelfständighet.
Jag har begärt ordet för ali lill alla delar instämma uti såväl Frih.
Palmstjernas reservation som i den förklaring
Hr Frih:n här afgifvit; och anser jag hvarje vidare inblandning i frågans utveckling, efter det beslut nu blifvit fattadt. vara utan gagn för den minoritet hvartill jag hört.
Ftih.
Palmstjerna, Carl Fredr.:
Den 27 Augusti e. m. 489 ordet för alt förena mig i den allvarliga reservation, hvarmed Hr Tersmeden liar talat emot delta vigtiga och i llertalets af landels innevånare penningeförhålllanden djupt ingripande beslul, som R. o. Ad. nu har fattat.
Afven jag anhåller alt få lill alla delar förena mig uli det yttrande, som Hr Tersmeden nyss afgifvit.
Hr Frih. o. Landtm, framställde att Gr.
Hamilton under öfverläggningen af del förevar:de l:sta mom. af 2:dra punkten föreslagit den förändring i afseende på tidsbestämmelserna, alt bolaget skulle vara bildadi inom slutet af år 1852 och arbetet börjadt inom slutet af Juni månad 1853, anmälde sig och yttrade: Gr.
Jag hade i mitt yrkande ronde de föreg:de delarne af denna punkt, såsom jag trodde, sökt alt undanrödja någon del af de olägenheter, hvarmed Ulsk:s förslag var behäftad!.
Jag trodde, alt just i de delarne Utsk:s förslag var minst antagligt.
Dä likväl min åsigt haft så liten framgång uti den vigtigare delen, så vill jag icke uptaga R. o. Ad:s lid med att söka åstadkomma ändringar i de mindre vigtiga delarne, utan afslår derifrån.
Afven jag deltog i de yrkanden, Gr.
Hamilton här har gjort, emedan jag trodde en af de väsendtliga bristerna i Utsk:s förslag derigenom lill någon del vara afhjelpt.
Sedan R. o. Ad. nu fattat ett annat beslut och denna del af Gr.
Hamiltons förslag fallit, så anhåller äfven jag, att få återtaga min begäran om propos. på förändringen af tiden, såsom i min tanke numera icke ändamålsenlig.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att efter de nu af Gr.
Hamilton och Gr.
Lagerbjelke afgifne förklaringar hinder icke syntes möta för framställande af propos. lill bifall å ifrågavande ]:sla mom. i dess helhet.
Efter de voteringar, som nu ägt rum, tror jag icke alt något i Ståndet redan fatladt beslut kan lägga hinder i vägen för antagande i sin helhet af den med siffran l:o betecknade punkt, soin börjar med ordet ”derest” och slutarmed ”anläganingen”.
Jag anhåller all Hr Frih. o. Landtm, läcktes framställa propos. på denna punkt i sin helhet, så alt genom R. o. Ad:s bifall dertill, hvilket jag tror mig, i konseqvens med de tänkesätt, dem det Höglotl.
Ståndet i denna fråga redan ådagalagt, kunna förutsätta, denna punkt blifver genom R.
Sits beslut antagen, hvarigenom man i afseende pä tidsbesparing, äfven vinner den fördel att undvika besvära SlatsUfSk. med särskilda hemställanden om sammanjemkningar i ordalagen.
För ali tillvägabringa konseqvens emellan den nu under handläggning varande punkten och den af R. o. Ad. i förmiddags beslutade, föreslog Gr.
Hamilton en ny re - 400 Den 27 Augusti e. m. daktion för hönan af denna punkt.
Det torde vara alldeles nödvändigt ali derpå göra afseende, emedan eljest, i fall garantien enl. den förra punkten skulle komma att fortfara och oberoende deraf en annan garanti lemnäs i enlighet med den sednare punkten, härigenom tvenne garantier på samma gång kunde komma alt äga rum.
Cederström: leke annat än jag hörde, så var det för eli ögonblick sedan Gr.
Lagdrhjelkes föresats, alt icke vidare göra särskildta försök ali genom individuella åsigtcrs förfäktande vålla fördröjelse för R. o. Ad. i antagande af nu föreliggande ämne. dag trodde således, alt ett fortgående af berörde försök skulle, efter frivilligt afsläende, ej mer komma i fråga.
Härmed vare dock huru det vill, jag respekterar R. o. Ad:s pä förmiddagen fattade beslut, och finner för min del icke ådagalagd någon nödvändighet alt göra ytterligare föiändringar i den punkt, som här förekommer; hvarföre jag ytterligare anhåller om bifall härå.
Under förmiddagens diskussion och sedan R. o. Ad. beslutat, att den garanti, som vid sisth riksdag lemnades åt eli bolag för anläggandet af en jernbana emellan Örebro och Hult skulle uphöra, så snart ett bolag för ifrågavande ändamål icke vidare funnnes, så föreställde jag mig, att det var R. o.
Ad:s afsigt att icke möjligtvis på en gång hafva garanterat tvenne bolag och att det således vore nödvändigt, att om nu garanti för ett annat bolag beslöts, man uttryckligen sade att det skedde un der förbehåll ali något sådant bolag, som i andra punkten omnämnes, icke förefanns.
Jag aflemnade derföre till Hr Frih. o. Landtm, ett särskildt förslag till propos., som jag tror kan antagas utan allt hinder för antagande af Utsk:s förslag i första morn., men hvarigenom R. o. Ad. förklarar, alt beslutet ronde första morn. af andia punkten, såväl som alla de, hvilka R. o.
Ad. till följd af Utsk:s förslag kan falla i afseende på alla de öfrige momme, gälla endast för det fall, att den vid förra riksdagen lemnade garantien kommer att uphöra.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade alt han i anledn. af Gr.
Hamiltons nu afgifne yttrande borde nplysa alt under diskussionen på f. m. hade Gr:n väckt ett sådant förslag som nyss nämndes, innehållande alt R. o. Ad:s blifvande beslut i anledn. af lista och följande momme i andra punkten af StatsUtskis utlåt.
Nio 340 må anses vara fattade under förbehåll att del bolag, som omnämnes i nyssberörde andra punkt, uphörl att existera, samt alt II.
Ex. haft för afsigt alt sedan förevaride mom, Nio 1 blifvit afgjordt, göra framställning i anledn. af detta Gr.
Då jag nu af Hr Frih. o. Landtm, hört, att ett bifall till Gr.
Hamiltons förslag icke skulle behöfva rubba ordalydelsen af punkten l:o, så bör jag måhända, då Gr.
Lagerbjelke ansell det der tillägget vara ett nödvändigt complement lill R. o. Adis förra beslut, icke motsätta mig detta, men det sker under det förbehåll, hvilket, om det är Den 27 Augusti e. m. 491 eli misstag, dessa Hrr torde vilja rälla, för alt icke inleda mig i en villfarelse), alt sedan R. o. Ad. densamma anlagil, likväl punkten l:o kan ord för ord godkännas.
Det är nemi. godkännandet af denna lista punkt, som i mina ögon är af sä mycken vigt, ly den innefattar kärnan af förslaget; är den antagen, sä har man garantien bestämd till belopp och tid, vägens ändpunkter och dess berörande af Orebro såsom centralpunkt, gifne, och då kan man hoppas att vårt fädernesland ej längre skall blifva i saknad af detta, i andra länder med så mycken framgång anlitade sätt att lifva trafik och produktion: en större, genom hjertat af landet gående jernbana, ingredierande i eli ordnadt system för Sveriges inrikes kommunikationer.
Sparre, Erik: t)vilken åsigt man än må hafva angide nödvändigheten af den clausul, som R. o. Ad. på förmiddagen, på framställning af Gr.
Hamilton, beslöt, så måste det vara alldeles nödvändigt, alt, sedan denna clausul en gång är anlagen, det sednare beslutet ställes i öfverenskommelse dermed och att således R. o. Ad. bifaller den af Gr.
Hamilton nu gjorda framställningen.
Då härefter H. Ex Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge propos. nu först böra framställas å det af Gr.
Hamilton under förmiddagens diskussion väckta och af H. Ex. nyss upläsla förslag, ropades ja, hvarpå II.
Ex. hemställde om R. o. Ad. biföile att R. o. Adins blifvande beslut i anledn. af lista och följande momme i 2:dra punkten af StatsUtskis utlåt.
Nio 340, må anses vara fattade under förbehåll att det bolag, som omnämnes i nvssberörde 2idra punkt, uphört alt existera.
Jag ber om ursäkt, om jag föreslår en liten förändring i redaktionen.
Här torde böra stå: ”det bolag, som omnämnes i ingressen lill nyssberörde andra punkt”, ty i de föreslagna momme nämnes ett annat bolag. H. Ex. Hr Frih. o. Landtmis härpå framställda propos. å del upläsla förslaget med den deri nu begärde förändring besvarades med ja, blandade med några nej, hvarefter H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Uppå sedermera framställd propos. biföll R. o. Ad. det förevande mom.
Hr Gripenstedt, Joli. Aug.i Först nu, sedan punkten i sin helhet är bifallen deruti summan är bestämd för den garanti som Ständerna medgifva, anser jag frågan vara afgjord.
Ehuru jag ansett mig hafva giltiga skäl, all icke deltaga i diskussionen ronde denna fråga, som är väckt inom representationen och hufvudsakligen kan anses tillhöra den enskildt, så kan jag icke underlåta att nu, sedan frågan utan influence å min sida blifvit afgjord, förklara att jag för min enskilta del fritager mig från all delaktighet uti det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat.
Härefter företogs till afgörande lista punkten af Utskis före - 492 Den 27 Augusti c. m. vande utlåt., hvaruti blifvit hemslåldt, ali R.
St. för sin del måtte medgifva att den vid sista riksdag ifrågaställa jernväg emellan Orebro och Hult mätte få till Staden Köping utsträckas. R. o. Ad. fann att denna punkt genom Ståndets förut fattade beslut redan blifvit bifallen.
Vidare förekom och bifölls mom.
N:o 2 af 2:dra punkten.
1 fråga om moni.
IN:o 3 af samma punkt, yttrade Gr. Hamilton: 1 den tredje punkten är visserligen sagdt alt K. JU. skulle hafva rättighet att föreskrifva bolaget att anlägga dubbel bana, när så nödigt pröfvas.
Delta är likväl med en inskränkning, nemi. att det skall ske genast vid banans första anläggning och således kan en sådan befallning från K. M., sedan banans första anläggning har egt rum, icke behöfva tjena bolaget till eftenältelse.
Bolaget är sedermera endast skyldigt alt utlägga banken för en dubbel bana, men om bolagets skyldighet inskränker sig till banken, så faller det också af sig sjelf att denna skyldighet är ingen, ty det finnes ingen, som har skyldighet alt anlägga de broar, som erfordras för dubbel* bana.
Till undanrödjande af detta missförhållande och på det att K.
M. mätte kunna anbefalla bolaget att verkligen göra jernvägen farbar med dubbel bana, får jag vördsamt föreslå den förändring i redaktionen, alt i st. f. ”utlägga banken för dubbel bana”, måtte införas orden: ”utlägga och fullborda jernvägen för dubbel bana”, och i öfrigt lika med Utsk:s förslag.
Cederström: Gr. Hamilton har begäit, ali i andra punkten mätte införas det i hans tanke nödvändiga fullständigandet, alt bolaget mätte åläggas, att utlägga och fullborda banken för dubbel bana.
Jag hemställer hvilken väsendtlig skiljaktighet kan föreliiinas emellan dessa ordalag och dem som Ulsk. föreslagit:
Det kan väl vara, att Gr:ns redaktion har större korthet, men StatsUtsk:s har mera tydlighet och bestämdhet.
När två Ständ godkänt betänk., så finnar jag icke tillräckligt skäl alt å detta rum i det yttersta jemka och ändra i redaktionen, som i delta fall i mitt tycke icke ens skulle blifva bättre, ulan endast kortare.
Jag hemställer alltså vördsamt att R. o. Ad. ville bifalla den tredje punnkten.
Emellan Gr.
Hamiltons förslag och StatsUtsk:s är en vida betydligare skillnad än Frih.
Cederström velat medgifva.
Ulsk:s förslag, eger K. M., att vid banans första anläggande bestämma hvad som genast skall anläggas för dubbel bana, hvarefter K.
M„ för den händelse att K.
M. under tidernas lopp skulle finna dubbel hana behöflig, skulle ega alt då anbefalla bolaget, att utlägga bunken till dubbel bana, men också endast banken med tillhörande rails.
Om lltsk:s förslag antages blir K.
M. således ovilkorligen nödsakad att emedan Ilan genom ett sednare beslut endast kan anbefalla bankens utläggning samt anbringandet af rails för dubbel bana, från början föreskrifva att alla delar af banan, hvilka icke utgöra bank eller rails, skola genast upföras för dubbel bana; hvaremot om Gr.
Hamiltons förslag antages, K.
M. har sig öppet, Den 27 Augusti c. m. 493 alt viii banans första anläggning endast anbefalla anläggning för dubbel bana af till ändring alltför kostsamma delar af banan, hvaremot K. AI. kan låta anstå med anläggning för dubbel bana af alla sådane delar, hvilka frän början kunna inrättas för enkel bana och sedermera ulan öfverdrifven kostnad förändras.
Hamiltons förslag kan leda till besparing vid banans första anläggning utan att ändock lägga binder i vägen för dess utläggning till dubbel bana, och detta förslag är således både för Staten och för bolaget fördelaktigare än det af Utsk. framställda.
Att på sätt Frih.
Cederström önskat K. o. Ad., sedan två Stånd nu mera bifallit hvad Utsk. föreslagit äfven skulle bifalla alltsamman det sämre med det bättre kunde icke medföra någon annan fördel ån att saken blefve slutligen afgjord en eller elt par dagar förer än eljest, ty om R. o.
Ad. fattar eli emot de öfrige Stånden något olika, men mera välgrundadt beslut, så kan ifrån antingen Ståndet eller Utsk. en inbjudning till dem aflåtas att sig med R. o. Ad. förena, och det aldra vånsta som kanhända vore ali man finge votera i förstärkt StatsUtsk. emellan R. o. Adis och de andra Ståndens beslut.
Jag anhåller vördsamt om propos. till bifall på Gr.
Frih Cederström yttrade någon förundran huru man kunnat framställa ett förslag sådant som mitt, men han var nog lycklig att sjelf kunna draga sig ifrån denna förundran derigenom, att han ansåg, att det skedde af redaktions-begär.
Jag vill icke förneka detta, men tror att ett sådant begär är lofligt, om man, genom en förändring i redaktionen, kan åstadkomma en förbättring deraf.
Dä jag har någon anledn. att befara att tvenne andra Riksstånd i denna del hafva begått eli misstag, så önskade jag, att R. o. Ad. icke mätte dela detta misstag och afsåg för min del en möjlighet, att vid första anläggningen icke onödigtvis öka bolagets utgifter öfver del nödvändiga.
Om nemi. den redaktion, jag föreslaget af R. o. Acl. antogs, nemi. att bolaget skulle utlägga och fullborda jernvägen för dubbel bana i st. f. den nuvaride redaktionen, enl. hvilken bolaget skall utlägga bank för dubbel bana, så är det gifvet, att K.
M. kan låta bolaget börja anläggningen på det enklaste sålt som möjligt; men ifall icke denna redaktion antages, måste K.
M. ålägga bolaget att genast bygga allt för dubbel bana, som icke är bank.
Delta har varit den, såsom jag tror, ganska lofliga anledn. till mitt nu yttrade redaktionsbegär.
Alångfalldiga gånger under denna diskussion har den åsigt framlrädt, att man har velat alltför mycket lagstifta vid delta ärendes öfverlemnande till K. M.
För min del kan jag icke finna annat än, att man bör med fullt förtroende öfverlemna till K. AI., alt, så väl i denna del af frågan som i andra vida vigtigare, hvilka förut äro afgjorda, bestämma detaljerna af upgörelsen.
För öfrigt står ju här tydligt: ”jernvägsbanken får anläggas för enhet lann, men med skyldighet för bolaget att icke allenast, det oaktadt, låta genast vid banans första anläggning upföra alla broar och öfriga byggnader, för hvilka sådant af K. AI. anses nödigt lill den bredd, som för jernväg med dubbla banor 494 Den 27 Augusti e m. erfordras, ulan ock da K.
M. finner trafiken sådant påkalla, utlägga banken för dubbel bana och derå anbringa rails m. m., soni för dess fullständigande erfordras, utan att Staten må kunna af denna anledn. fä vidkännas någon kostnad etc.”, (med förbehåll i anseende på de fem sista åren).
Då StatsUlsk. omtänksamt har upställt sitt förslag, kan jag icke finna någon betänklighet vid dess antagande.
Jag skall likväl ej förundra mig öfver att icke alla andra röna enahanda belåtenhet dermed; dä jag besinnar i huru oändlig variation samma sak kan framställas af dem, som till sådana varianters uttänkande hafva fyndighet och lust.
Det blir väl dock nödigt, om man genom samverkan vill föra framåt nyttiga företag, ali man ej alltför myckel insisterar på individuella äsigters relativa värde.
Dä upslår lätt en splittring, som verkar förlamande; ”el le mienx devient 1’ennemi du bien”:
För öfrigt inser jag ej att här ens är en verklig förbättring å bane.
Lagerbjelke har visserligen velat visa, alt den af Gr.
Hamilton föreslagna redaktion har nägot företräde; jag har ej kunnat finua bevisningen giltig.
För mig Tiar StatsUtsk:s upslällning ett tillfredsställande skick, hvadan jag för min ringa del heldre antager dess förslag. II.
Ex. II.
Gr. Löwenhjelm, Carl Axel:
Jag förenar mig med Gr:ne Hamilton och Lagerbjelke.
Jag anser nödvändigt att begge banorna blifva utstakade.
Del blifver nödvändigt för sjelfva saken i så målto, att när man anlägger banan, så bör raan veta till hvad grad man rår om och kan expropriera den terräng man behöfver.
Det har blifvit anmärkt, att meningen med StatsUtsk:s förslag skulle vara mindre tydligt uttryckt, men den upfaltning deraf, som de talare gjort, hvilka framställde anmärkmn, har deremot gifvit mig den tillfredsställande vissheten, att de åtminstone förstått hvad meningen med förslaget vaiit.
Utsk:s mening var nemi. den, alt ovilkorligen ålägga bolaget, alt genast vid första anläggningen göra broar etc. till den bredd, som fordras för dubbel bana, emedan nägot hvar vet att det är en ganska stor kostnad, alt lägga ut en bro lill större bredd, sedan den engång är gjord för smal, hvaremot del är, jemförelsevis en obetydlighet ali genast göra den några alnar bredare.
Derföre utgick Utsk. ifrån den synpunkten, att alla sådana byggnader, hvilka voro af den beskaffenhet, att de icke sedermera kunde ulan stor olägenhet förändras, måste genast vid höljan, göras sådane, att de äro för ändamålet af dubbel bana tjenliga.
Ifrån denna grundsats har Utsk. utgått och jag har, som sagdt är, med tillfredsställelse erfarit, att Utsk. har lyckats tydligt uttala denna sin åsigt, hvarföre jag anhåller om bifall lill Utsk:s förslag.
Gr von Rosen:
Jag får äran uplysa, i anledn. af hvad Gr. Löwenhjelm här yttrat, alt det alltid bar varit bestämdt, att sjelfva jordområdet skulle ifrån fösta stunden lagas tillräckligt bredt för alt derå kunna lägga den dubbla banan.
När jag hade äran vara upkallad till afdeln. i StatsUlsk. för att lemna mundtliga uplysningar, så sade jag att detta var ett oeftergiflig! vilkor för anläggningen, ty Den 27 Augusti e. m.
495 ifall man tog sjelfva området för smalt, så skulle det konna gifva anledn. till mycket krångel när man ville utvidga banan.
Mörner har helt och hållet missförstått meningen med Gr.
Hamiltons förslag, då han trott detsamma innefatta beskyllning emot StatsUtsk. för otydlighet.
Det är i sak, som en förändring, en skillnad emellan Gr.
Hamiltons och StalsUtsk:s mening eger rum.
Af StatsUtsk:s förslag skulle följden blifva den, att vid banans första anläggning måste allt, som icke är bank, eller rails anläggas för dubbel bana.
Hamiltons förslag åter, skulle de delar af banan, som icke äro bank eller rails, men utan öfverdrifven kostnad möjliga alt förändra ifrån enkel till dubbel bana kunna få på förstnämnde sätt anläggas.
Detta är en betydlig skillnad i sak till fördel så väl för bolaget som för Slaten och jag fortsätter derföre min vördsamma anhållan om bifall ä Gr.
Dä nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, framställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, att å ena sidan blifvit yrkadt bifall till det förevande morn., och å andra bifall till Gr.
Hamiltons förslag, att mom. måtte bifallas med den förändring att i st. f. orden ”utlägga banken för dubbel bana”, infördes orden: ”utlägga och fullborda jernvägen för dubbel bana”, hvarefter H. Ex. hemställde propos. försl lill bifall ä Ulsk:s förslag och sedan lill bifall ä den af Gr.
Hamilton föreslagna förändring, samt efter dessa propos:rs besvarande med blandade ja och nej, förklarade del han ansåg den sednare proposm besvarad med öfvervägande ja.
Cederström begärd votering upläsles till justering och godkändes följande votens-propos.:
Den, som bifaller mom.
N;o 3 i 2:dra punkten af StalsUtsk:s utlåt.
N:o 340, voterar ia; den det ej vill voterar nej; vinner nej, bifalles nämnde mom. med den förändring all i st. f. de deri förekommande orden ”ålägga banken för dubbel bana” införas orden: ”utlägga och fullborda jernvägen för dubbel bana”.
Fortsättningen af öfverläggningen om StalsUtsk:s utlåt.
N:b 340 upskjöts lill morgondagens plenum Anmäldes och lades pä bordet nedannämudc från Utsk:n inkomne mern. och betänk:n, nemi. från Stats-Utskottet:
N:o 345, med förslag lill 3:ne §§ af det nya Reglementet för Riksg;s-kont.; 496 Den 27 Augusti c. m N:o 346, med förslag till aflönings- och pensionsslater vid Riksg:s-kont.; N;o 347, i anleda, af återremiss å en punkt i meni.
N:o 323; Lag-Utskottet.
N:o 63, i anledn. af väckte motioner om förändring af lagens stadganden ang:de testaments-friheten och dermed gemenskap egande frågor; N:o 64, i anledn. af väckte motioner om verkställighet af utmätning; Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.-Utskotten : N:o 39, i anledn. af väckt fråga om förklaring öfver 2:dra mom. i 5 § af K. Förordu. om Socknestämmor i riket, i fråga om grunden för rösträltighelens beräknande; Expedition s-Utskottet.
N:o 17, i anledn. af ålterremisser å mern.
N:o 14. IL B. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 1 på natten.
Thorsdagen den 28 Augusti 1851 Plenum kl. £ till 12 f. m.
St:s underd. skrifvelser lill K. M. N:o 215, i fråga om ändring i de ang:de Fattigvården samt försvarslöse och kringvandrande personer gällande bestämmelser; N:o 216, ang:de låneunderstöd för Stora Barnhuset i Stockholm ; N:o 217, angtde uphörande af den Akademiska jurisdictionen; N:o 218, ang:de anslag till inköp af en Kanslirådet
Krutmeijer tillhörig gravyr-saraliDg; samt N:o 219 Den 28 Augusti f. m. 497 N:o 219, ang:de till Skolinrättningen i Lycksele Lappmark anslagen spannmåls utgående in natura.
Justerades jemväl ett från Exped.tjlsk. under N:o 46 afgifvet förslag till § i Riksdagsbeslutet ang:de ändring i stadgandena ang:de Fattigvården samt ronde försvarslöse personer.
Föredrogs och godkändes Exped.Ctsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda, under iN:o 211 afgifna förslag till underd. skrifvelse, ang:de decimal-syslemets tillämpning på indelningen af rikets mynt äfvensom på mått, mål och vigt.
Fortsattes pröfningen af StatsUtskis utlåt. i\':o 340, i anledn. af väckte motioner, dels i fråga om ändring uti redan bestämda vilkor för den af Rikets sednast församlade
Ständer lemnade garanti i afseende på anläggningskostnaden för en jernväg emellan Orebro och Hults lastageplats vid Wenern, dels ock ang:de ifrågastäld utsträckning af denna jernvägsanläggning till Köping.
Härvid förekom:
Momentet N:o i af 2:dra funkten. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel:
Då jag för min del icke är nöjd med den behandling jernvägsfrågan i går rönt, får jag förklara att jag instämmer uti och delar den reservation som Frih.
Palmstjerna och flere andra husets ledamöter redan afgifvit.
Jag vill nu ej yttra mig om det, man kunde säga, olagliga sätt, hvarpå denna fråga, så sent på riksdagen till R.
St. framkommit; icke heller påminna om hvad som eljest varit oundvikligt, eller att frågan bort remitteras till StatsUtsk. till undergående af den granskning hvaraf den nu är i saknad. R.
St. sakna nu aldra först ett bestämdt varande anbud af något noga kändt och respektabelt handelshus, att mot vissa vilkor anlägga och fullborda banan.
I det afseendet har åtminstone till min kunskap icke kommit något annat, än att ett handelhus i England finnes, som, under förutsättning af 5 proc:s garanti under loppet af vissa år å hela kostnadssumman för banan, vill åtaga sig, icke att göra densamma färdig, utan bemöda sig alt skaffa dem som taga aktier för ändamålet. •—•
Och detta är en stor skillnad Mine