Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stadens styrelse har äfven anmält sig hafva varit betänkt på att uppföra ett större häkte med celler, hvartill tvänne serskilda kostnads förslag med tillhörande ritningar blifvit upprättade, det ena för ett fängelse med 125 celler, att uppbyggas å en staden tillhörig ininvid Rådhuset belägen tomt, för hvilket fängelse kostnaden beräknats till 100,000 R:dr, det andra för ett häkte meri 200 celler, att uppföras å samma tomt, jemte den kronan tillhöriga, derintill gränsande, så kallade lilla Mynlhus-tomt* n, för hvilket kostnaden upptagits lill 170,000 R:dr; men oagtadt den för det större antalet celler beräknade iängelse-byggnadt n vore högst behöflig, har likväl, i saknad af tillgångar, någon verkställighet derå ie^ ke följt.
Förändringen af slädernes fängelser är, i förhållande till häradshäkten, mindre beroende af det nya lagförslagets antagande, i så måtto, som härvid icke kan uppstå någon tvekan om stället, der fängelse-byggnaden bör uppföras, hvadan denna förändring för städerne mera allmänt och omedelbart bör kunna verkställas.
I afseende på kostnadsberäkningen, sakna väl Rikets Ständer all ledning, vidare än, af hvad sålunda är uppgifvet för Stockholms stad; men då det såsom otvifvelagtigt kan antagas, att flere, om icke de fleste af R kets städer hafva behof af dylika ombyggnader, synes den erforderliga summan icke kunna beräknas till mindre än 300,000 R.dr, eller 130,000 R:dr utöfver hvad för Stockholm är vordet uppgifvet; hvarföre Rikets Ständer beslutat alt till E. K. M:s Nådiga disposition ställa ett extra Stats-anslag af 8o8 Expeditions-Ut skottets Förslag till lind.
Skrifvelse, N.o 3651 300,000 R:dr, att, under loppet af fyra år, från och med det innevarande, efter förut uppgjord allmän plan, på sätt om Häradshäkten är i underdånighet föreslaget, användas till fängelse-byggnader i Stockholm och Rikets öfrige städer, i den nion, E. K.
M. linner det af behofvet påkallad t, likväl så, ali för fängelse-byggnaden i Stockholms stad högst användes det beräknade kostnadsbeloppet 170,000 R:dr, och med iagtagande, att, sedan E. K. M. i Nåder pröfvat och godkänt de kostnadsförslag med tillhörande ritningar, hvilka komma att ligga till grund för byggnaden, samt vederbörande blifvit hörde, det må öfverlemnas till städerne sjeifve att utföra arbetet på eget ansvar, om summan öfverskrides, och att, för delta ändamål, medlen utbetalas i den mon, arbetet fortgår; dock att redan befintlige fängelse-byggnader på enahanda sätt, som för landet blifvit i underdånighet hemställdi, användas eller tagas i beräkning för ombyggnader, och alt, äfven inom städerne, fängelserne, sedan de blifvit ombyggde, böra begagnas för ransaknings-fängar, tills desse blifvit af första instanlien dömde, utan att de förut må försändas till länshäkte; och få Rikets Ständer härjemte hos E. K. M. i underdånighet hemställa, att, med undantag för Stockholm, fängelse för de städer, der Länshäkte finnes, må, till besparing af kostnad, alltid med sådant häkte förenas med förbindelse för städerne, dels att till byggnadens årliga underhåll äfvensom för fångvården, lemna skäligt bidrag, svarande emot förmoneu att befrias från det direcla utgörandet al detta besvär, dels ock att bekosta uppehälle under ransakningstiden för fångar, sorn vid städernes domstolar äro ställde under tilltuk Beträffande ifrågaställde upplåtelse till Stockholms stad af det så kallade lilla Mynthusels tomt, hvilken, på sätt ofvan är omförmäldt, blifvit påräknad för verkställigheten af den utaf Stockholms stads styrelse föreslagna fängelse-byggnad, så enär denna plats icke är för Kronan behöflig, vidare än till boställsrum för en del af de vid myntet anställde tjenstemän och för upplag af ved, hafva Rikets Ständer, för deras del, ansett, att intet hinder bör möta för denna tomts upplåtande till Stockholms stad, emot det vilkor, alt staden till dem, sem nu hafva sig tillagde boställen i iilla Mynthuset betalar nöjaglig hyresersättning, så länge dessa personer innehafva de tjänster, hvilka berättigat dem tili dessa boslällsförmoner, jemte det staden bör tillhandahålla Kronan en för upplag af myntets ved tjenlig plats, inhägnad, planerad och i ändamålsenligt skick, äfvensom att de nu å tomten uppförda byggnader,
såsom Slaten tillhöriga, nedtagas för Statens räkning, och deraf inflytande behållningen tillfaller Stats-verket.
Såsom Expeditions-Utskotteis Förslag till und.
Skrifvelse , N.-o 36S, 809 Såsom allmänna iagttagelser vid dispositionen af de till fängelse-byggnader sålunda bestämda anslag, hafva Pdkets Ständer beslutat, att expenser och förvaltnings-kostnader böra utgå af total-summan och att, då de af Rikets Stunder vid denna Riksdag anvisade anslag icke kunna blifva tillräckliga att dermed åstadkomma en nödvändig förbättring af alla ransaknings- och strafffängelser, arbetet må företagas först å de orter, der behofvet är störst, och ej på en gång utsträckas till flere häkten, än att det arbete, som blifvit beslutad t, må kunna fulländas med de tillgångar, som äro anvisade; och få Rikets Ständer i underdånighet anhålla, dels att, vid arbetets verkställande, ändamålsenlighet, fasthet och varaktighet, i förening med skyndsamhet, må afses, samt att E. K. M. i detta ändamål täckes meddela nödige föreskrifter och sålunda bestämma, i hvad större eiler mindre nion arbetet må utföras genom entreprenad, dels att fångar vid arbetet användas, så vidt det lämpligen ske kan, dels ock att, till vinnande af nödig ledning och erfarenhet, början inå göras med ombj^ggnad af ett bland Länshäktena.
Slutligen, och med fästadt afseende derå, att de för fängelse-byggnaderne beviljade anslags-beloppen ingalunda böra lemnäs ofruktbara under den lid, som kan åtgå, innan de för det bestämda ändamålet kunna användas, helst dessa medel icke, i likhet med Statsanslag i allmänhet, äro afsedda att utgå till visst belopp hvarje år, hafva Rikets Ständer ansett det vara angeläget, alt Riksgälds-Contoirets Fullmägtige serskildt på förhand underrättas, vid hvilka tider, och till hvad belopp vid hvarje tidpunkt, medlen böra hållas tillhanda, hvilket beror af den plan, som för den vidtagande anstaltens utförande kommer att uppgöras; i anledning hvaraf Rikets Ständer frambära den underdåniga önskan, att E. K. M., efter det den byggnadsplan, som vid de serskilda häktenas uppförande bör följas, blifvit i Nåder fastställd, täcktes, till ledning för de på Riksgälds-Contoirets Fullmägtige beroende åtgärder för medlens tillhandahållande, underrätta dem om beloppet af de anslagssummor, hvilket, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers beslut, för hvarje år, som byggnadsplanen upptager, anses erforderligt.
Bih, till E.
Prot. 1841. 10 Sami. 1 Afd, roa 8io Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse, N.-o 367.
Nso 367.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 5 Juni 1841.
Pieste-Ståndet den 5 — — Borgare-Ståndet den 5 — — Bonde-Ståndet den 5 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, med öfverlemnande af förslag till ny Författning, angående bränvins-brännings-rättigheten.
(Bevilln.- samt Allm. Besv.- oda Ekon.- Utsk.
N:ris 2, 3, 5, 6, 12, 14, 16; Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utsk.
Nilis 7, 15, 19; Först. Stats-Ulsk.
Mein. N:o 504.) S. A. K.
Efter att hafva i sorgfälligt öfvervägande tagit, ej mindre hvad E. K. M:s under den 24 Februari sistlidet år till Rikets Ständer aflåtna Nådiga Skrifvelse, angående grunderna för bran vins-bränningens utöfning, med hänsigt till förekommande af bränvinets omåttliga bruk, innehåller, än ock de flere framställningar, som rörande delta ämne inom de serskilda Riks-Slånden blifvit gjorda, hafva Rikets Ständer upprätta och få härmedelst till E. K. M. i underdånighet öfverlemna förslag till nya föreskrifter, rörande grunderna och vilkoren för bränvins-bränningens utöfning samt afgifterne derför, affattadt hufvudsakligen i öfverensstämmelse med den af E, K.
M. derom utfärdade Författning af den 19 Juni 1835, dock med de förändringar, alt, då den i 3 §. af nämnde Författning föreskrifna tariff å jord värdet synts Rikets Ständer mindre principenlig, enär den icke tillåter egare af 300—500
Rrdrs jord värde att nyttja större panna, än af 20 kannors rymd, men medgifver rättighet för samma jordegare att till en sådan panna begagna en konst-apparat, hvarigenom afverknings-förmågan mångdubblas, har, med bibehållande af hittills stadgadt jord värde för rättigheten ti 1 brän vinsbränning med redskap i lista classen, tariffen i öfrigt blifvit ställd i närmare öfverensstämmelse med alverkningsförmågan hos de serskilda classernas redskap, så att högre jordvärde ansetts erforderligt för rättigheten att begagna redskap i högre dass; att de serskilda redskapsdelarne blifvit närmare definierade och classificationeu med större noggrannhet bestämd, äfvensom afverkningsförmågan hos de olika kiassernes redskap närmare utredd; att arfvodet för bestyret med pannornas för - Expedit ions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, IV: o 3Gj. 811 segling ansetts böra bekostas af panne-egaren; att pannerymds-afgiften blifvit i betydlig raon förhöjd; samt att åtskilliga stadganden till förekommande af lönn-krögeri och gårdfari-handel med bränvin blifvit i förslaget införde.
Och få Rikets Ständer, jemte underdånig anhållan, att E. K.
M. täcktes ornförmälde förslag i Nåder godkänna samt låta Författning, i likhet dermed, till allmän efterrättelse utfärda, uti hvilken Författning torde, i en not till 59 §., ordalydelsen af de i 3 mom. åberopade lagstadganden varda, till allmänhetens kännedom införd, tillika, med anledning af hvad E. K. M., uti Nådig Skrifvelse den 24 Mars sistlidet år, gifvit Rikets Ständer tillkänna, angående en från Krono-Länsmännen inom samtliga fögderier af Wermlands
Län inkommen underdånig anhållan om åtnjutande af skjuts- och tractaments-ersättning för resor, som af dem anställas, i och för försegling af bränvinsbrännings- redskap, äfvensom angående en utaf Justilice-Canzlers-Embetet gjord underdånig framställning om behofvet af serskilde personers förordnande till biträde vid försegling af bräwvinsbrännings-redskap, till svar härå i underdånighet åberopa, hvad i 26 §. af bilagde förslag finnes, i afseende å bränvinsbiännings-redskapens förseglande, stadgadt.
Förslag till föreskrifter _, angående grunde rrte för bränvinsbränningen och afgifterne derförs samt om hvad vid försäljning af bränvin och beskattning derå iagttagas bör.
Om bränvinsbrännings-rätligheten. §. 1.
Bränvinsbränning, af hvad tjenligt ämne eller vext som helst, skall, med den pannerytnd samt emot de afgifter och öfriga vilkor, här nedan föreskrifvas, vara tillåten under sex månader af året, nemligen Januari, Februari, Mars, April, November och December, så framt icke högst vigtiga omständigheter föranleda inställande af denna tillverkning.
B.änvins-Jistillering vare under nämnde tid tillåten för dem, som äro gi2 Expeditions-Ulskotlets Förslag
Ull und.
Skrifvelse, N.o 56/, till bränvinsbränning berättigade; ankommande det på Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning i hvarje fall, huruvida, ooh på hvad vilkor omdistillering af rått bränvin må, på andra tider och för andre personer, än de till bränvinsbränning beiäLligade, under serskild conlroll tillåtas. §. 2.
Rättigheten till bränvinsbränning skall på landet åtfölja hemman och hemmansdelar, med åsatt mantal efter jordeboken, bebyggda, med serskild åbo försedda utjordar och andra lägenheter, hvilka uti ordinarie eller extra ordinarie rotering deltaga, eller vacance-afgift utgöra, äfvensom icke roterade, men med serskild ränta tili Kongl. Maj:t och Kronan eller till innehafvare af dess rätt belagda torp-lägenheter, samt, i släderne, den till hvarje stads område hörande jord; dock tillkommer denna rättighet icke den jord, som i taxeringsvärde ej uppgår tili Trehundrade Riksdaler Banco, utom i de händelser, 6 och 7 §. §. upptaga. §. 3.
Den bränvins-pannerymd, hvarmed tillåtes alt bränna, skall beräknas etter hemmanets, hemmansdelens, lägenhetens eller stadsjordens väl de vid 1840 års taxeringar, under iagttagande, alt, såsom grund för bränvinsbränningsrältighelen, värdet af åb3ggnaden ej får i taxalionen ingå till högre belopp, än som motsvarar högst |:del af jordens taxeringsvärde; och bestämmes bränvinsbrännings-rältrgbeten för de serskilda classerne af bränvinsbrännings-redskap efter det jordvärde, sorn i nedanstående tariff finnes upptaget sålunda, nemligen: att för rättigheten alt begagna en panna till och med 20 kannors l:sta 2:dra 3:dje 4:de 5:le classen. classen. classen. classen. classen. 300. 450. 600. 900. 1,800. öf\ter 20 t. o. ra. 25 krr. 500. 750. 1,000. 1,500. 3,000.
99 25 — 30 99 750. 1,125. 1,500. 2,250. 4,500. 99 30 — 35 99 1,000. 1,500. 2,000. 3,000. 6,000.
99 35 — 40 99 2,000. 3,000. 4,000. 6,000. 12,000, 99 40 — 45 99 3,000.
4,500. 6,000. 9,000. 18,000.
99 45 — 50 99 4,000. 6,000. 8,000. 12,000. 24,000.
99 50 — 55 99 5,000. 7,500. 10,000. 15,000. 30,000.
99 55 — 60 99 6,000. 9,000. 12,000. 18,000. 36,000. 1> 60 — 65 99 7,000. 10,500. 14,000. 21,000. 42,000.
Expeditioiis-Ulskollcls Förslag till und.
Skrifvelse, N.a 367.
813 Esta 2:dra 3;dje 4:de 5:te classen. classen. classen. classen. classen. öfver 65 t. 0. m. 70 k:r. 8,000. 12,000. 16,000. 24,000. 48,000. 77 70 — 75 77 9,000. 13,000. 18,0C0. 27,000. 54,000. w 75 — 78 77 10,000. 15,000. 20,000. 30,000. 60,000.
77 78 — 81 79 11,000. 16,500. 22,000. 33,000. 66,000.
7y 81 — 84 77 12,000. 18,000. 24,000. 36,000. 72,000. 77 84 — 87 97 13,000. 19,500. 26,000. 39,000.
78,000. 97 87 — 90 77 14,000. 21,000. 28,000. 42,000. 84,000.
För begagnande af ång-appavater erfordras, i hvarje af förestående classer, 50 procents högre taxeringsvärde; och iagtlages härvid i öfrigt, att kokrummet ej ingår i pannerymds-beräkuingen. §• 4.
Mer än en bränvinspanna af 90 kannors rymd, eiler Hera pannor, hvilkas sammanslagna rymd öfverstiger 90 kannor, kokrummet oberäknadt, må icke uti ett verk eller å samma egendom eller hemmansdel nyttjas.
Vid brännerier af annan än vanlig beskaffenhet, eller så kallade konstbrännerier, får sammanräknade kannelalet af alla dit hörande pannor, mäskVärmaren oberäknad, icke öfverstiga den högsta pannerymd, hvarmed bränyinsbränning med enkla pannor är tillåten.
Såsom kokrum får beräknas två kannor för hvarje bränvinspanna om 40 kannors rymd och derunder, samt tre kannor, dä pannerymden öfverstiger 40 kannor.
Egare af ätlicks-fabriker må icke tillåtas att, oberoende af innehafvande jord och utan afgift, begagna bränvinsbrännings-redskap till åstadkommande af så kallad förbränna. §.
5 Innehafvare eller brukare af tvänne eller flera hemman, hemmansdelar eller lägenheter, sorn till bran vinsbränning berättigade gro, och af innehafvarens folk och dragare skötas, vare öppet lemnadt alt, så vida hemmanet, hemmansdelen eller lägenheten är försedd med egen ladugård, der utfodring sker, på hvardera af dessa egendomar idka bränvinsbränning med så stor panna, som emot jordvärdet svarar.
Skulle åter innehafvare eller brukare af flera till bränvinsbränning berättigade hemman, hemmansdelar eller lägenheter, vilja på ett ställe utöfva bränvinstillverkningen för deras sammanslagne 814 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse t N.o 367. värde, vare sådant tillåtet, under vilkor, att ifrågavarande egendomar äro belägne inom en mils afstånd, ifrån åbyggnad till åbyggnad räknadt, ifrån det ställe, der bränvinsbränningen utöfvas, samt att pannerymden i intet fall får öfverstiga det i 4 §. bestämda maximi-belopp.
Brän vinsbrännings-rättighet for jord å landet må icke i något fall förenas med bränvinsbränningsrätlighet för jord i städerne, eller efter sammanräknadt taxeringsvärde på ett ställe utöfvas. §• 6.
På landet vare tvänne eller flere åboer å samma hemman eller å serskilda hemmansdelar eller lägenheter, då dessa äro inom samma socken och högst på ?:dels mils afstånd från hvarandra belägne, obetaget att, emot samfäldt erläggande af den på gemensamma brän vinsredskapen belöpande bränvinsbrännings-afgift och behörig anmälan vid mantals- och skattskrifningen, deras bränvinsbrännings-rätlighet ulöfve med en gemensam panna på den af dessa lägenheter, som derlill uppgifves, hvilken panna dock aldrig må öfverstiga högsta tillåtna pannerymden.
Åboer å sådane hemman, hemmansdelar eller lägenheter på landet, som icke uppgå till 300 R:dr i taxeringsvärde, men i öfrigt hafva de egenskaper, som, enligt 2 erfordras för rättigheten alt utöfva bränvinsbränning, åtnjuta äfven samma förmon, med vilkor, att det sammanslagne jordvärdet uppgår till minst Trehundra Riksdaler.
Bränvinsbränningsrättighet må ej å annor man öfverlåtas, utan i sammanhang med jorden. §. 7.
Af de fleste röstegande invånare i hvarje stad, der jorden tillhör staden, må det bero att, i dea ordning, som uti hvarje stad för beslut om stadens inkomst eller utgift iagttages, bestämma, huruvida den bränvinsbränning, hvartill staden efter värdet af de serskilda jordlotterna är berättigad, skall åt dessas innehafvare upplåtas, eller för stadens gemensamma räkning utöfvas, och om bränvinsbränningen skall ske med serskilda pannor efter hvarje jordlotts värde, eller ock i ett eller flera sammansatta verk efter alla eller flera jordlotters sammanslagna värde; men i de städer, der jorden är med egande-rätt fördelad på stadens invånare, må det ankomma på det beslut, som ibland dem af pluraliteten, beräknad i mon af jordvärdet, fattas; och i den händelse förhållandet är blandadt, skola enahanda grunder följas, likväl under förbehåll, att bränvinsbränning i stad ej må utöfvas med panna af mindre rymd Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelset N.o 867. 8i5 iin Tretlio kannor, samt att, derest Kongl, Maj:t ej, i betragtande af serskilda omständigheter, annorlunda redan förordnat eller framdeles förordnar, 4 §. af denna Författning skall tjena till efterrättelse, i afseende på den högsta panneryind, som af sådana föreningar må begagnas; börande för öfrigt, vid utöfningen af slädernes bränvinsbränningsrättighet, iagttagas; att de brännerier, som hädanefter anläggas, varda, utom stadens stakett, på lämpligt afstånd från andra byggnader uppförda, i enlighet med stadens Brandordning. §I 8‘
Vid de årliga mantals-skrifningarne uppgifves så väl stället, hvarest, som ock det eller de hemman, hemmansdelar eller lägenheter, för hvilka bränvinsbränningen skall utöfvas, äfvensom pannerymden, enligt hela det af justeraren åsatte kannetal, med utsättande af den dass, hvartill pannan, jemlikt justerarens betyg, hän föres, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller ånga; och vare det en och hvar, till bränvinsbränning berättigad, obetaget att anmäla sig till bränvinsbränningens utöfvande, antingen för hela eller hälften af den tillåtna tiden; skolande, i senare fallet, bestämdt uppgifvas, hvilkendera termin, antingen Januari, Februari och Mus, eller April, November och December dertill begagnas; och kommer afgiften för bränvinsbränningen att, i förhållande derefter, beräknas.
Ej vare skattskyldig förbunden att vid mantalsskrifningen uppvisa stämplings-attest, icke eller mätningsbetyg, undantagande å ostämplade tackjernspannor; och ege han dessutom rätt att hänvisa till den förra året uppgifna pannerymden, med åliggande att för uppgiftens vigtighet ansvara; dock bör i den skattskyldiges debetsedel för hvarje år af vederbörande införas, så väl beloppet af dm panneryind, hvartill lian sig anmält, som ock det fastighets-värde, hvarefter bränvinsbränning får ega rum, till upplysning om den panneryind, som, i grund deraf, får begagnas.
Den, mantalsskrifningen förrättar, vare skyldig att, med afdrag, enligt 4 §., af kokrummet, afgiften i behörig ordning påföra, ehvad pannorna äro inmurade eller lösa, med uteslutande af bråk i pannerymds-beräkuingen. §. 9.
Alla de pannor, som af någon till bränvinsbränning berättigad begagnas, vare sig å en tomt eller i en byggnad, eller under samma tak eller å samma egendom, hemmansdel eller lägenhet, skola väl, för nödig säkerhets vinnande, till rymden serskildt uppgifvas, men vid debiteringen bör deras rymd ovilkorligen sammanslås, med afdrag af kokrum för 3 iG Erpcdilions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.O 367. hvarje panna och denna grund jemväl följas vid redogörelsen, i afseende på pannerymden, så väl af Taxerings-Comiteerne och Kongl.
Majrts Befallningshafvande, som af Kongl.
Majrts och Rikets Stats-Contoir; dock må dere sålunda sammanslagna pannerymden aldrig öfverstiga det i 4 §. bestämda maximi-belopp. §• 10.
Mantals- och skatlskrifvare åligge det att, inom Januari månads utgång, enligt mantals- och skatlskrifnings-handlingarne, socknevis upprätta förteckningar på alla dem, som sig till bränvinsbränning anmält; börande å dessa förteckningar utsättas, hvilka månader bränvinsbränning af livar och en utöfvas, äfvensom pannerymden och den dass, lill hvilken redskapen hänföres, samt huruvida den är inrättad att drifvas med eld eller anga.
Dessa förteckningar insändas lill Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, som ega att deraf lemna vederbörande del, för controll och eftersyn.
Mantals- och skaltskrifvare äro dessutom skyldige att, inom ofvan föreskrifne tid, tillställa vederbörande Kronobetjent samt de personer, åt hvilka Kongl. Maj:ts Befallningshafvande uppdragit försegling af bränvinsbrännings-redskap, enahanda förteckningar å alla dem, som inom socknen sig till bränvinsbränning anmält; och böra sistnämnde förteckningar i församlingens sockenstuga eller å annat lämpligt ställe anslås. §. 11.
Den, som, berättigad till bränvinsbränning, sig dertill vid mantalsskrifningen antingen icke angifvit eller ock anmält sig lill mindre pannerymd, än hvartill han egt rätt, må, om han sedermera åstundar bränvinsbränning, för en del eller hela värdet utöfva, antingen under hela den tillåtna tiden, eller under någon af de i 8 §. omförmälda terminer, anmäla sig derom hos Kongl. Majrts Befallningshafvande, söm eger att det sökta tillståndet meddela, så vida sökanden styrker sig hafva behörigen till Krono-Uppbördsmannen erlagt belöpande pannerymds-afgift, beräknad i förhållande efter ofvannumnde tid.
Om bränvinsbrännings-r eds häpen. §. 12.
För att icke motverka de förbättringar i bränyinsbrännings-redskapens sani - Expeditions-ZJlskottets Förslag till und.
Skrifvelse j N.o 367, 817 sammansättning, som afse besparing i bränsle, tid och arbetskostnad, vare sådan redskap tillåten, af hvad form och ämne som helst, under iagttagande af följande bestämmelser:
Med enkel bränvinsbrännings-redskap förstås en sådan, som består af en panna för mäskens kokning, af en till pannan hörande så kallad hatt och afkylnings-redskap för den uppkommande bränvins-immans afkylande.
Pannan får ega hvad form som helst.
Hatten med fastsittande ångrör, hvaraf 6 tum närmast balten ingå i uppmätningen, i sammanhang med densamma, får icke innehålla mer än -|:djedelar af pannans rymd.
Afkyiningsredskap får bestå af pipor, rör eller af annorlunda bildade ytor. i\led mäskvärmare förstås en sådan inrättning vid ett bränvins-redskap, i hvilken mäsken genom den från pannan utgående ångan, förberedande uppvärmes, så att, då den derefter slås eller tappas i bränvinspannan, uppkokningen och således averkningen sker fortare än eljest, och tid alltså vinnes i operationen.
Mäskvärmare vare tillåten af hvad form eller ämne som helst, men får ej innehålla mer än |:del utöfver pannans rymd, ej eller så inrättas, att den åstadkommer någon rectilication, med mindre sådan inrättning uppgifves såsom rectifications apparat.
Med reclilications-apparat förstås den del af ett bränvinsbrännings-redskap, hvarigenom en större elier mindre del af productens vattenhalt afskiljes under sjelfva bränvinsbränningen, så att afrinningen utkommer starkare eller mera sprithaltig, än då en sådan inrättning icke begagnas.
Rectifications-apparat må bestå i klarkula, tallricks-apparat, eller hvilken annan inrättning som helst, utgöra serskild redskap, eller inneslutas i någon del af bränvinsbrännings-redskapen. §• 13- Genom begagnande af förenämnde 3:ne redskapsdelar enskildt eller sammansatte, uppkomma följande 4 classer:
Första classen.
Enkel redskap.
Redskap i denna dass får ej innehålla, ej eller till dem fogas någon inrättning, som afser elier kan tjena, hvarken såsom mäskvärmare lill mäskens Bih. till R.
Fröt. 1841• to Sami. 1 Afd. io3 818 Expedit ions-Utskottets Forslag till und.
Skrifvelse, N.o 367. förberedande uppvärmning, eller såsom reclifications-apparat, till klarning eller så kallad rectification, utan måste afrinningen, för att blifva bränvin, omkokas i samma eller dylik panna.