Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderskapet och Adeln täckes befalla, der en behörigen viäiilioraci fullständig afskrift ukas nämnda krorvLnlla Lxir-iQ befordras skyndsamt fran Riddarhus-(loriLsllioc uti Stockholm til tryckning och bilägges sedan med den dagens krorocoll, da det samma kom i fräga uti Ridderskapets och Adelns klenum denna Riksdag.
Hans Lxcsllsnce Herr Grefwen och Län dt-Marskal ken.
Sedan den åstundan är yttrad, at berörda ?rurc>coI!s-Utdrag mätte inför Högloft.
Ridderskapet och Adeln proäuLsrss, innan något beslut tages, hemställer jag, om icke en vickimeraä afskrift deraf utur Riddarhus-zUcbivum mä genast med posten esterskrifwas.
Härunder äterkom den til de andra Sländcn afsända Oo^utLlion.
Uplasteö a nyo det Hederwärda Bonde.
Srandeks krotocolls - Utdrag af den sz. i denna mairad, rörande Ståndets åstundan at deltaga i sörwallningen af Riksens Ständers Lmguo.
Under läsningen ankom och emokkogs pa manligt sätt en Uopurauun ifra,, det Högwördiga Preste.
Stans det, anförd af Herr Biskopen och Ledamot» af Kongl.
NrLrdstjerne > Oräsn Uv>5for 'tallquist, soln tilkäuiiaga!', ot Sraudek för sin del ansett öfwrrstödigc förse Bcwill. ningö-Utskottet med »agon InlkruAicm > sedan u stoiskt redan »agon tid warit i HAivne, och at Släudrc förs öfrigt s fragan härom stadnat i et Beslut, enahanda med der, som af Ridderstapets och Aoelus Qe^uiaiivn biifivjt ttlkannagifwet, Hs^urqitonen beswarades och aslradde.
Sedan läsningen af Bonde-Ståndets Lxtnkfum Ifir»racol!i war fulländad, förmalce Herr Grefwe,, och Landt - Marskalken, at redan'för några wecker sedan fragan om Bo de-Ståndets deltagande i Laaco. lorwaltningen blifwit wäckt genom twänne til Hans Maj:t öfwerlemnade lVlsmorialsr af Herr ?roL st>rsn von Loku!,2Snl,sim och Hanö Lxeolloncs Herr Grefwe liuuik, hwilka lVlsmorialer Hans Majit nn Herr Grefwe,, och Landt-Marskalken tilställt, och Hanö LxLLilence wille lata upläfa, sa lydande:
Allerunderdanigste lVlemorisIs t8c>o den iy.
April föredragit i Riksens Ständers Hemliga Utskott.
Som Kongl. Majit bade ifrån Thronen för Rik. sens Ständer igcmcn, fa wäl som inför desi sammankallade Hen,liga Utstött, Nädigst räckrs förklara, at Prnninge-werkelö förbättrande wore ek af de förnämsta öfwcrlaggningsämnen; och som en fullständig kännedom af er mais beskaffenhet nödwaiidigt mäste föregå all rättelse, fa gör jag mig det underdäniga hopp, at Kongl.
Ma>:t Nadigst täckes hänskjuta til Hemliga UlstoltrtS öch Niksmö Ständers öfwerläggnjng, em icke lil en -97 fullkomlig och gemen fain kundskaps inhämtande om Stan, dernas bägge Pcnningewerks Ulftand, dec Hederwätda Bonde - Siändrt kunde erbjudos och anmodas at uti LänciuLNL' bäde g^iromia och styrelse deltaga.
Ma,:ts Nådiga tilstä»d eller knnco-?civilogium af de» 17.
September 1665 innehaller uttrycka Iige>>, ar Kongl. Mains i thekta Theo öpna Bress kraft allernadigst up drag er och öfwer la ter Samtelige Riksens Ständer Wexel, och Lane» kan guön sig at antaga och öfwer Thcst uprältaude, anläggning och sörwaltande förordna.
Sjelswa Riksens Ständers Beslut och Förordning om k-mguen as den 22.
September 1668 är gemensamt af alta Sranden med deras tecknade namn, samt med sä egna som Stads- och Harads LiAneren bekräsladt.
Om del Hederwärda Bonde-Srandet sedan, för en befarad mindre kännedom af Kanca-arenden, icke melat deltaga i detta Werkö förwaltande, sa mäste sadant icke medföra en uteslutande werka», enar bemäldca aktningSwärda Ständ sjelf annorlunda önskar, och wunnit om Penninge-wasendet förökra kundskaper.
At ock Bonde - Ständers werkeliga .åstundan de sednare tider warit ak uti Langusns förwaltning fa deltaga, synes tydeligcn af et under den 4.
April 1789 lil de frenne garamsranäe Standen afgangkt ckix'r.i6:um krokocolli, och hwilket härhos i underdånighet bifogas.
De mångsa lldiga och brydsamma öswerlägqningar, som da nara Riksdagens stut förefalla, hindrade maleks företagande; men enär wid detta Riksmöte, kanske mer än någonsin, en gemensam och samdrägtig rådplägning tarfwas til winnande af en kilbörlig stadga uti Rikets nu wacklande Penninge-werk, sä tyckes angeläget wara at wid Riksdagens början tilbjuda det Hederwärda BondeStandet, ar, jämte sina Med Ständer, ej mindre nu Limjusn, än i Riksgälds- Lancorsts förwaltning dei« kaga.
19» --L— Om i anseende til Lanea - Fullmagtigskapet et oas. brutet wistande i Stockholm framdeles för et Stand, som i synnerhet om Sommaren ar med Jordbruket sysselsatt, icke wore sä alldeles möjeligt, sa blstwcr alltid en öppen utwäg för merbemäldta Srand ac med sig ril det ändamälet förena en eller annan uti Bokhålleri- och lLinancs-mäl wäl underkunnig -Ofrälse Ständs-Persou; och hwarmed tillika den förmanen wunnes, ak desie uplyste och jämwäl skattdragande Medborgare icke funno sig förbigångne; utan wid sa wigtiga ärenden, som Riksens Ständers Penn inge- Werkö förwallcning, äfwen waldeö til Samhällets Asprekenrsnksr. v. v. Lck>ull2enbsini.
Utdrag af ?norocoi/el, hållet hos det Hederwärda Bonde-Standet d. 4.
April 1789.
Sedan igenom Kongl. Masiks
Nåd och 'vishet Bonde-Standet ej allenast fatt tilträde til kännedom och kundskap af Rikets och Statens mest angelägna warf, tilständ och beskaffenhet; utan ock pä et kraftigt sätt blifwit försäkradt om desi besittningar och ägande rätt i Landet; samt derigenom wunnit den stadga, bestånd och »varaktighet, at Ståndet lika med sina LelpeQive MedStänder kunnat ataga sig gsrsmion af Riksgälden och deltagandet i det under Riksens Ständers Eget inseende ställda Werk, som kommer at warda de medel, som til samma gälds betalning anslagna blifwit; sa har BondeStandet kommit at eftersinna, af hwad wigt wid sä fatta omständigheter det marte wara för Jordbruket, at Bonde-Standet, som innehar den mesta jorden i Riket och drager den största tungan, ma lika med de öfriga Riks .
Ständen taga del i Lanea - Werket och desi för»valkning.
Ständet förmenar, at det biträde, som til stancjuens första inrättning blifwit lemnadt, sa wäl som den styrka Landner» nu mera wunnit, egenteligsn icke kryma fägaZ hafwa tilkommik utan Mmogcyg hch tagande, eller endast af Trcnne Riks. Stånds enffildca biträde.
Ost) dä LiMhuen i hela werlden är känd för et Riksens Ständers, men icke endast Trenne Stånds Werk, hwilket ock instämmer med i66g och 167; ärens Riksdags/Beflut, som urtryckelkgen nämna samte/ liga Riksens Ständer, och med Häradernas stgiH blifwit bekräftade; förmodar Bonde-Ståndet, at de hin, der, som kunnat walla dest uteslutande ifrån befattning och delaktighet i Lmco-Werkcls förwaltning, nu mera alldeles haswa uphörl och förfwunnit.
Pa hwilka med flera skäl och grunder, Bonde-Ståndet hoppas, det icke worå dest lislpeÄive Med-Ständer obehagligt, eller anses betänkligt at Bonde-Ståndet erbjuder sig wilsta deltaga i den Asranrie de öfriga Trenne Riks-Standen för Lanco-Merker och dest bestånd afgifwit; med willtor at Bonde-Ståndet blifmer astocisraäc i kaninens sämlnistrstion, med lika rätt, som hwarje as de andra kclpeÄivs Standen utöfwa.
Af hwilken tanka BondeStåndet beflöt, at lemna sina Med-Ständer ödmjuk och wänlig del med anhållan om deras benägna sivar och ullätande.
Ödmjukt lVIemorial.
Wid äldre och sednare Riksmöten har frägan om det Atbara och Hsderwärda Bonde-Ståndets astmirrersnäc såsom delägare och med-Zaranr af Languen warit et ämne, hwilket bade blifwit pätänkt och framställt.
Omständigheter, som sig förctedt, haswa warit wällande, ak denna Riksnyttiga sak icke blifwit pa et afgörande satt fullföljd. Likwäl syneS det som detta ären. de kraswer de öfriga Trenne Riks-Standens utmärkta argärd wid denna Riksdag.
Mänga skäl kunna anföras för at wisa nyttan och nödwändigheken at aäjungers bemälke Ständ, såsom delägare och garant,^af blanco». Werket.
Ibland dem will jag endast nämna, at det är Rikets Allmoge, som innehaswer den mesta jorden i,Lan^ 2^0 dct; at dek ar densamma som drager en tung börda as beskattningen, som.gllwcr eli sa bckydelig del af de medel, hwilka erfordras lil Statens uprätchallande; och i synnerhct at Rikets Allmoge haswer lika med de Trenne andra Riks>Ständcn, ätagit sig Riksskulden oell psronkerar Samhällets Goldenärer full betalning af deras fordringar: och da Riksens Stander nu aro samlade äfwett för den högst angelägna orsak, ak uti ordning föra samt förbättra Fäderneslandets Penninge-ärenden, och sadant omöjeltgen kan ste, ehwad utwäg som häldst tagas ka», utan ak stiwgucn uti mer eller mindre målto bertil skall bidraga eller medwcrkg; sa synes dec ock blinva en fölch at wid sa beskaffade omständigheter, nu algöra denna wigtiga sak och erbjuda merbemäldta Arbara och H?derwärda Stand pariieipgiion i st-MHULN och den sig deraf ledande AarsnriLN. strnstusns framtida bestånd, säkerhet och Lreclir kan härigenom es annat än winna.
Samtes liga Riks-Standen haswa et lika inreresle i Rikets wal^ de haswa alla et lika föremal, och ibland befordrande medlen bertil kan wisierligen Kangnsn i flera afseende» anses för et af de berydeligaste.
Förbigångna lider hafrva stera resor gistvik lyckeliqa wedcrmälen häraf.
Fr -ni» liden torde ock erfordra Lmgzucrib hjelysamma hand.
H,vårföre skola da icke alla syra Riks - Standen wara lika om detta Werk, som nu kallas Riksens Ständers, men likwal bestnneö allena tilhöra Trenne Stand?
Behofwet kräfwer det, billigheten likaså och dä poliri^uerl kanske alwen härmed instäm,ner, torde denna min ödmjuka propostlicm förtjena ak anmärkas.
Jag hemställer derföre detta ämne til Högloflige Ridderskapets och Adelns uplysta skärskådande och handläggning, samt anhaller, at sä wäl det Högwordjga Preste Ständer som dct Wällostiga Borgare-Ståndet af detta mit lVIsmorick mage lemnäs behörig del.
N ris köping den i.
April rZoo. L.
Ruutki. H a u S Lsr Hans Txcellencs Grefwe
Luursi anmarkie huruledes af flutet af detta lVlsmorisl kunde in, hämtas, at detsamma i början warit arnadt at inför Höglosiige Ridderffapet och Adeln upläsaö; ehuruwäl det sedermera kommit at til Kongl.
Masit i underdånighet östverlemnas.
Sedan åtskilligt Ledamöter af Ridderffapet och Adeln anmält sig at tala, yttrade sig Herr Grefwe:» och Landt - Marskalken at, förrän i saken kalces, och utan kränkning af nägons ratt at anföra sina tankar, wille Hanö Lxcsllence hemställa til Högloflkge Ridderffapet och Adeln, om ej, sedan Prestg- och Borgare-Standen remurersr Bonde - StändetS krorc,calis Utdrag til Lanea-Ukffottet för at med sit utlärande in, komma, Ridderffapet och Adeln skulle behaga i samma beslut sig förena?
BeswaradeS med Ja och Nej. Friherre I-snringskguten, Albreckt.
Sedan kropastrionen ar med Ja och Nej bcswarad, kan saken lättast ffilljas genonr votering om remillsn til Lanea-Ulffottet.
Hxrr Grefwe» och Landt-Marskalken hemställts 5 nyo, om Ridderffapet och Adeln skulle behaga remirrera malet til Lanea-Utskottet.
' Ropades Nej, Ja, votering; fiere begärde fä yttra sig i hufwudsaken; äfwen hördes talaö atffilligt, som ej kunde til krorocollsr fattas.
Friherre vs Leer, (larl, som för en stund sedan hade anmält sig at tala, upropades och utträde sig: at hans tanka wal warit at i hufwudfragan sig utlära, qt det äfwen more hwarö och enö rätt at upgifwa stna Lä L22 tankar, men at han för det närwarande gerna dei-lfran afstodc, och wille nu allenast anmärka, at, sidan Twanne Srand rcmirrsrst saken til kanoo .
Utskottet, syntes det wara cjenligast, ac Ridderskapet och Adeln stadnade i enahanda beslut.
Hansklxcellence Herr Grefwcn och Land t - Marskalken.
Sedan den af mig gwrda xrnxostklon blifwit med
Nes och Ja beswarad, hemställer jag om Högloflige Rioderskaper och Adeln behagar genast votera?
Friherre 8ilkverkcb5!6, k^ils, trodde det wara tjenligasi at genom fleras yttrande inhämta uplySning innan varsna» företoges.
Häruppå upropadeö ä:jkillige Herrar, som sig an< malt ac cala.
Herr von Lcbultrsnb sim» Vaviä (den aldre).
Mit uplästa lVlsmorial war wid Riksdagens början amnadt at underkastas Högloflige RlddirskapctS och Adelns uplysia ompröfning; men sedan det af Hanö Lxeellsncs Herr Greswen och randt - Marskalken öswerlemnades til Kongl. Majit, sä korn detsamma i underdånighet at til Konungen aäiesrse-w och salunda fluteiigen ti!
Högloflige Ridderskapet och Adeln remmers.-?, biri detta lXkemorial har en mindre söwHuat ex^rssliiM rakat at inflyta, nämligen at, enligt min wördsamma ti'- styrkan, dec Hedcrwärda Bonde.
Stander skulle af de Trenne garsn rsrs näs Sranden erbjudas ac deltaga uti Lancjusns bade styrelse och gs, rsntis.
Wid närmare efterseende bcfinneS emedlertid wälbemaldta Med-Stand icke mindre hafwa garanrsrar an de Trenne özriga RilS»Slauden, ehuru 22 Z detsamma wrd första början misttrott sig äga nog kundskap at deltaga ml sörwaltningen.
Sammanhanget ar följande:
Den nyst förut mistlyckade ?i,!mllruc!<ffa K-mguLn bade upffraint mer än et Stand.
Knapr hade et halft
Leculi förfarenhet fö» reaakt om Amster ck,mer ock) Ickambur^er kiingurnr nytta, och i lmnckon war ännu ingen kanao-inrättning påtänkt» I Swerige we.r iäesn om en Riks-kan^us alldeles ny och Bonde, Ståndets insigtcr word mycket niera inskränkta än nu för tiden.
SäledeS war ej underligt, ac Bonde - Ståndet, som orden lyda uti Riddarhus-krorocoller as den 6.
Julii r6§8.
ZZ4 , hemsköt ärendet om Kangusn Kongl. Maj:t och den Kongl.
Regeringen, sa ock de andrs förnämare
Standen det at betänka; de hade intet förstånd derpå; de andre gode Herrar af de andre Scanden matte göra Hwad dem syntes . bäst i det fallet, och det som för dem kunde nyttigt wara; men lata Bonden wara fri för fadane saker, som han icke förstår; ty de för deras Stand wille intet hafwa med ksnco at beskaffa.
Men märkeligt är at mer an Twänne manader sednare eller den 17.
September 1668 utfärdades Kongl. Majus nådiga Tilstands-bref om Kzy>guen8 inrättande, uti hmilkec, som för detta an jordt är,* Wexeloch Läne-kancsuen updrogs at Samteliga Riksens Ständer; samma ordalag nyttjades ock i alla sednare Kongl.
Skadfästclser.
Deruppå utfärdades den 22.
September samma är Riksens Ständers Förordning -vin kaninen, hwilken til dcmra' dag är radande och utgör den sä kallade ^rautian samt nnderfkrcfs af alla Fora Riks - Sanden; den lyckcas ock salunda:
Tal yttermera wist» är thekta med wara namns undertecknande samt med wära egna, fä ock Stads-och Härads » Liguster, bekräftadt.
Ust RikövsgS-Brjluttt asur 1668, ^:de euaäien, är ock ro4 nysinämnda Lanco - Ordning, såsom en enhalleligen wed ert a g en Lag aberopad och förbundo samteliga Äiksens Ständer sig ytterligare deruti Langasn pä det kraftigaste at förswara, beskydda och handsi afwa, m. m. och undertecknade likaså alla Fyra RiksStanden detta Befluk med sina namn samt enffilldta Stads- och Härads - Insegel.
Det Hederwärda Bonde» Ständet har således lika med de öfriga Riks-Standen gjort sig anfwarigt för Languen, ehuru detsamma wid första stiftelsen undanbedt sig förwalcningen.
Någon ändring uti besia öfwerenskommelser och författningar har ock aldrig sedan händt. — ' Harwid afbröts Herr von Lcbulk^enbsims yttrande genom anmälan och emottagande af en Deputation ifrån det Wällofliga Borgare-Ståndet, anförd af Herr Borgmästaren kkjorr, som tilkännagaf at Ståndet i den wäckta fragan om en InstruÄion för Vewillnings, Utskottet, förenat sig om et lika beslut med dek Högwördiga Preste - Ståndet.
OepukLtion besvarades och afträdde.
Derefter fortfor Herr von Lcbulirsnbsim: Wäl, bemäldta Bonde-Stand har ock sedan gemensamt fatt deltaga uti allt, bade ljuft och ledt, som Lanea-Werter röra kunnat.
Da til Kongl.
Majit och Kronan tid efter annan öfwer Riksdaler Specie 6,2Z8,oc>o blifvit vpoffrade och afskrifna samt til publicos et pios uiua öfwer Riksdaler Specie 2,150,000, sä har ostanämnda Stand dymedelst undstuppit förakta utlagor och kostnader, och da Langusn, til följe af för widt utsträckta Län til Staten och til Lrivata, icke pa en rymlig tid, likmätigt Lanco - Ordningens gg. §. kunde läka hwar och en uti Lrnguen fa sadant mynt af wigt och wärde igen, som der war insatt, sä feck Bonde-- Scändet lika i förlusten deltaga som de Trenne Stand, hwilka styrelsen om händer haft.
205 Ak mi beswöra Höglofliga Lmcc» - Utskottet med en kemists a Bondc-Ständets begärdta inträde i Lan^usn, synes wara en onödig omwag, dä malek icke fordrar någon calcul eller ziffrors granskning.
De tryckta aurlacnrigus Lancn - Handlingar lemna harwid tilrackeiig uplysnmg, och andra Ooaumsnrer har wälbemäldta Utskott icke at tilgä.
Högloflige Ridderffapet och Adeln mäste samfälldr kunna lika wäl döma om malek,, som llcspeLUvs StandetS äcpukeracls Ledamöter enskilldt, hwilke ukomdest ogerna torde willja utmärkas för Beslut, som kunde wara andra Stand obehagcliga.
Herr Killberg, ^rsöric Orrn.
Min tanka har ej warit at utlåta mig i hnfwudsaken, om preliminair fragan endast söretoges.
Jag kanner ganffa wäl, sedan ;o ar tilbaka, Böndernas åstundan at komma in i Känguru.
Det skulla särna mig om de satt mera förstånd pa sadana saker sedan den tiden.
Jag hör åberopas, at i Kancn-Ordniugen star Riksens Ständer, och dcc ar ganska riktigt; men det har alltid sa warit, at när Tre Ständ besluta får det Fjerde följa med»
Jag kan för min del ej annat förestå än at detta malct remittera til kanco - Utskottet at inkomma med sir utlakande.
Herr krintssnstcölck, (larl.
" Ehuruwal dek Hcdcrwärda Bonde-Ståndets bördsrätt til andel i Lznezu-n härleder sig fran sä uråldrigt elam, at man nästan kunde anse katalierns förlorade; wantar jag ända at Herr Grefwen och Landt-Marffalken och Högloflige Rid« derskapet och Adeln pä Hederwärda Bonde-Grandets ansökan gör et rättwist afseende.
Alla tilfällen som för Högloflige Ridderffapet och Adeln yppas, at närmare sammanbinda förtroligheten och wänffapen med detta RikS-Stand, aro wiflerligen angenäma, emedan de bidraga til upfyllandet af allas war önffan.
Jag wagar derföre tilstyrka, at Hederwärda Bonde.
Skändet sär pä
Lvb sätt de begärt, deltaga i bonco - styrelsen , dock torde -riplySningar fran kanor, - Ucffottec wara nödwandiga, innan saken stuteligen afgörcS, haldst mk icke kai,ne, om mi kanor, - Instrubstionon eller kaninens förbättrade in» rättning något knnde finnas, som bleswe lagligt hinder, at ibland kan^usns styrande Ledamöter uptaga dem as wara Medbroder, so 71 genom sednare kiders händelser fakt en högre och mera gagnande uplysning.
Friherre bjerta, bians.
Bonde - StandekS begäran at hädanefter fä deltaga i förwalkningen af Riksei-s Ständers kanMs, ar i min öfwcrkygclle sä billig, ar jag icke drager i betänkande ar, sedan saken Mi nägra dagar hwilak pä bordet, i ödmjukhet tilstyrka det Höglosiige Ridderffapet och Adeln wille hasta at med sit bifall dertil ådagalägga sin beredmilfighet, at gifwa sina Med - Ständers rättmätiga anspråk det afseende de alltid förtjena.
Alla ds Handlingar, som Bonde-Ståndet äberopat sig til bewis, at det ivid kaninens grundläggning deltagit i detta Werk och atagit sig garantien deraf, finnas tryckta i L^nco-Ordningarna, hwarföre det icke är nödigt at af kanon-U.ffokteL infordra nägra uplysningar om deras existenrs och beskaffenhet.
Men om äswen de saknades skulle jag likafullt wara af den tankan at Bonde.
StändetS nu yttrade åstundan borde bifallas.
Ac der Ständ, som innehafwer den mesta fasta Egendom i Riket, erkänner sig afwen wara garant af kangnsn, bör naturligtwis stärka desi Lrerlir ch nyttan deraf lärer i detta ögnablick ej behöfwa wisas.
Stängd frän all delaktighet i detta Werk, skulle Bonde - Ständer med mycket skäl kunna hysa misstroende rik de anstallter til wära allmänna kstNLncsrs förbättrande, hwari kaninen kil äswenkyrS komme at medwerka, och detta misstroende kunde ej an» nät an skada dem. kanczuens win st bör desi utom enligt desi grundsörsatkning, anwändaS til ^ubliccis utur.
Kan der dä förenas med rattwisa och klokhet at 207 utesluta, det Ständ, som utgör Kanonens styrka, frän rättigheten at pröfwa, hwilka allmänna behof böra genoin denna winst upfyllas?
Om BondeEtandet fordom icke kiitrott sig äga nog uplyöning för at kunna deltaga i sörwalknlngen af Lru^usn, kan det nu med skäl pasta ac detta hinder för, utösningen af et sadant warf - icke mera äger rum.
Det ar med fullkomlig öfmerry gelse derom, som jag wagar foresta, ak det enda willtor ma m lattas för Högloflige Ridderstapets och Adelns bifall til Bonde-Ståndets begäran, at ingen annan an den, som kan wara berättigad at wid Riksdagar waljas ti!
Ledamot i Bonde - Ståndet, mä kunna waljas til dest Fullmägtig i krriguLn eller til ixsvikor as Fullniägttgas förwalrning; ofwertygad, ak det förbehåll icke behöfwer göras, at Bonde-StäudstS deltagande i förwaltningen af Languau icke kan medföra någon förändring i förra Lanea - Författningar och de i enlighet dermed stutna afhaudlingar emellan Känguru och privar,».
Friherre Osöeistrom, eias, förklarade stg til alla delar instämma med Friherre Ickjons. Grefwe Lall ing, k skir.
Un förswarande sraga kan jag för min del ej annat än conkormera mig med den konka Friherre kckjerrr yttrat.
Jag gör det sä mycket häldre four jag ej kan finna något stal ak hindra det Hedr.warda Bonde-Ständer deltaga i garantien för Lmhusn; Jag förmodar äfwen, at det stalie gifwa Lmon-werket någon styrka.
Men dä Bonde» Ständet äfwen ställe fa del i förwaltninaen af detta Werk, manne det ej wore en billighet at Ständet, kil ökande af kouck, gäfwe en Summa i rent Silfwer, til eren roel Tolf Riksdaler för hwart helt Hemman, at betalas pä Fyra är, likwal hwar och en obetaget at erlägga d-nna afgift pä en gang?
Men dä Bonde-Ständet harti! torde finnas mindre benäget, om det ensamt ställe en sadan afgift utgöra, wagar jag 2v8 t ödmjukeligen föreslå at afwcn de undra Trenns Stånden skulle behaga ataga sig et dylikt tilskott i Silfwer för sina Hemman, Bruk, Sagar, Qwarnar, med mera, hwarigenom
Lmgaen skulle försattas i et ulftand af mera utwidgad rörelse och »verksamhet, och således kunna lil en realitaiivns »verkställande bidraga.
Herr I. liljestråle, (rustak.
Pä det Högloft.
Ridderskapec och ?tdeln malte saltas uci tilstand, at framdeles kunna lemna det Hederivärda Bonde-Sta»»det et sivar rörande desi inträde uti Landus», som ar uci sammanhang med det nödiga afseende, hwarje RiksStgnd naturligt,vis äger rätt ac hafwa pa sin egen lagliga förman och rättigheter, bein hivar och en i det tängsta will bibehålla, ogwalda, finner jag för min del nyttigt, at Ridderskapct och Adeln askar af 6-mcollkskottet nödiga uplysningar om Lmguons första ti'« komst och konclsr, saint hwad Liwgusn til betalning af in- eller utrikes skulder erlagt, om dea ril krigshjelp bidragit, samt huru mycket, eller til inrättningar som koin» mit det allmänna til godo; hwad desi enskillda sörwalkning ärligen kostat, dest revisioner och mera dylikt.
Denna sak fordrar fa rrwcket mera grannlagenhet, som jag icke kan nästan anse Languen annorlunda an som de Tvenne Standens Lasta.
Och i händelse således nu eller framdeles Languen til Lin-rncs-wcrketS uphjelpande, »ned desia Ståndens bifall något kunde bidraga, det Hederivärda Bonde'.
Ståndet da af egna medel, k xroporlion af et sadant försträck eller inbetalning, borde tillägga; seendes jag ännu icke huru et Bolag kan betala deras skuld, som icke i Bolaget deltagit.
Emedlertid och som utom Lanea-Utskottets hörande intet beslut lärer kunna tagas, sinner jag för min del nödigt, at den hit hörande matte til samma U-. skott öfwersändas, med begäran om alla kil saken hö» rande ^uplySningars undfående.
AtMlige hördes yrka pä vorsrmx.
La 9 friherre vs (Zser, (larl.
Jag för min del förnyar min proxiostivn, a t sake» romirrerss til stancmUcstottet:
Jag behöfwer ytterligare uplySningar, innan jag kan stadga mina tankar.
H err Lrjsrn elä , Lamuel.
Da Hans kxcellencs Herr Grefwe» och Landt-Marskalken i p .»» ^ostcianen stillt hufwudiaken ifrån fraga» om rsmäls», får jag förklara at jag förenar mig med Herr Major Lillberg.
Herr krvlsst.r Lcimlrr-enbeim hi! kil Bonde - Ständers förman abervvak fia i66ll ärs af Ständerna undertecknade Riksdags - Bestut; men Tre Stand kallas ock Riksens Stander, nar de äro emga.
För öfrigt conkormLrar jag mig med Grefwe Kalling, at om Boude,Scandet stulle fa deltaga i stm^ucns förwaltning, borde det ste mot wiikor af någon wch afgift at erlägga i Silfwer.
Herr Lilkvsrlvan, (rustak jsoiran, y'kads, at som Bonde-Ståndet pastätt rättighet lil deltagande i stanguens förwaltning, densamma matte utrönas genom stanco - UtstottekS hörande och conkormsraäs sig för öfrigt med Herr stillberg och nagra andra.
Herr ^älerkparrs, äxel.
För at ej nvpehalla Höglostige Ridderstayet och Adeln, får jag forkia, ra at jag fullkomligen instämmer i Herr kr. k.st.r Lokmlrrelchsims bade stäl och önstan.