Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle visserligen ännu haf - Den 4 Maj f. ra. 53 va åtskilligt att anföra i anledn. af det lunga anförande, Gr.
Frölich här afgifvit; men jag bekänner uppriktigt, att jag haft svårt fatta håns argumentation, emedan denna nog mycket boVlskymrnes af underliga poetiska bilder och ordspråk.
Jag skulle visserligen äfven kunna citera ett annat af det sednare slaget, som skulle kunna lämpas på den ädle Grefven; dock jag vill ej belasta prot. med hvad ej till saken hörer.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de vid BancoUtsk:s memor.
N:o i3a gjorda anmärkn:r hindra dess antagande samt memor. således böra återremitteras.
Jag anhåller få veta, hvad som blir contrapropostn.
Jag yrkar afslag såsom contrapropos., föreställande mig, att återremiss blott skulle tjena till att fördröja ärendets afgörande.
Då återremiss redan är beslutad från tvenne Stånd, lärer R. o. Ad. i allt fall vara oförhindrade att framdeles antaga en förändrad redaction af den föreslagna skrifvelsen, oaktadt R. o.
Ad. nu afslagit den ifrågavar. rcdactionen.
Jag anhåller, att bifallspropos:n ejma blifva förgäten, och hemställer, om ej de öfriga vilja förena sig om alsing.
Sedan votering blifvit begärd på återremiss, måste den andra proposm nödvändigt blifva bifall.
Att votera emellan afslag och återremiss är icke förenligt med grundlagen.
Såvida icke de, hvilka önska återremiss, förena sig med mig om afslag, nödgas vi votera om contrapropras: n. Gr. Frölich:
Stricte kan saken ej afgöras utan två voteringar; men om R. o. Ad. förenade sig att votera öfver, antingen bifall eller afslag skulle blifva contrapropos., hvilket jag, i motsats med Gr.
Horn, tror kunna grundlagsenligen ske, så torde, efter resultatet af denna votering, de ledamöter, som begärt återremiss, eller ock de, som begärt bifall, afstå från en ytterligare votering.
Jag hemställer, om det ej blir nödvändigt att först votera om contrapropos:n, d. v. s. emellan återremiss och afslag.
Rifall skulle då alltid blifva ja-propos:n, och på utgången af den första voteringen berodde, livilketdera, antingen afslag eller återremiss, komme att inflyta i contrapropos:n. 54 Den 4 Maj f. m.
Jag liar från början önskat återremiss, men instämmer i Hr Dalmans begäran om afslag, på det Utsk. ej må alltför länge uppehållas i sina göromål, i afvaktan på återremissens erhållande.
Den första contrapropos. synes mig böra på det sätt uppställas, att om nej vinner, kommer särskildt att afgöras, antingen contrapropostn skall blifva bifall eller afslag.
Posse, Arv.: l'å voteringen blifvit begärd vid framställning af propos. på återremiss, är det visserligen ostridigt, att denna propos. bör blifva ja-propos.; men då Hr Cederschjöld medgifvit, att bifall får blifva ja-propos., bör nej-propos:n på det sätt uppställas, att vinner nej, kommer att särskildt afgöras, antingen alt betänk, afslås eller återremitteras.
Två voteringar synas visserligen nödvändiga; men för min del motsätter jag mig den method för uppställning af voter:spropos:n, som den siste värde talaren föreslagit.
Jag vet visserligen, att denna method varit bruklig nu root slutet af riksdagen; men den strider emot grundlagen, ty då votering blifvit begärd öfver återremissen, måste denna blifva ja-propos.
Således måste första proposm blifva, antingen bifall eller afslag skall utgöra contrapropos. i andra voteringen, der återremiss blifva ja-propos.
För att ej alltför länge uppehålla tiden med onödiga disputer i en så enkel fråga, som denna synes vara, vill jag afstå från min begäran om afslag och förenar mig i Hr Cederschjölds anhållan om återremiss.
Hr Cederschjöld: Sedan Hr
Dalman numera afstått från sin begäran om afslag, torde vi, enligt hans medgifvande, nu få skrida till votering emellan bifall och återremiss.
St., före deras åtskiljande, måtte till K. JVI. i und. öfverlemna stadgar och reglemente för Bankens rörelse och förvaltning, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ofvannämnde memor.
H:o i32.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 53.
Hej — 35.
Den 4 Maj f. m. 5i> Hr Dalman:
Jag får anmäla min reservation emot R. o.
Ad:s nn fattade beslut, och får uti prot. förvara uttrycket af den öfvertygelse, att jag anser mellanmeningen i den af BancoUtsk. föreslagna skrifvelse, hvilken man här sökt framställa såsom ganska oskyldig, vara tillkommen med afsigt att på denna omväg lemna Konungen en andel i b:colagstiftningen, den han enligt grundlagen icke äger.
Jag önskade emedlertid, att Hr Gr. af Wetterstedt, som här jemte Gr.
Horn sökt lugna de farhågor mot en obehörig magtinkräktning, som en och annan trott sig upptäcka uti den ifrågavar. skrifvelsen, måtte lyckas att, derest densamma af R.
St. bifalles, i Conseillen göra gällande samma tolkning deraf, sorn Hr Gr. tyckes hafva velat genom sitt instämmande med Gr.
Horn här understödja.
Frölich behagade vid R. o. Ad:s sista sammankomst förklara, att de af mig då meddelade uppgifter, ang:de tillkomsten af frågan om K.
M:s autorisation för upptagandet af ett utrikes creditiv för Bankens räkning, vöre, om jag rätt fattade Hr Gr:s ord, ”falska och oriktiga.”
Då jag naturligtvis måste anse det vara af den högsta vigt, såväl för min personliga karakter, som för den aktning, hvarpå jag såsom representant kan äga anspråk, att mina framställningar icke gifva den ringaste anJedn. till ett sådant omdöme af det Stånd, hvilket jag halden äran tillhöra, har jag, till ådagaläggancje af sannfärdigheten af mina uppgifter, förskaffat mig följande officiella intyg om den egentliga motionären till den i berörde afseende inom BancoUtsk. väckta frågan; och jag får således anhålla om tillåtelse att uppläsa denna handling, för att derefter varda i R. o. Ad:s prot. intagen.
Transsumt af prot., hållet uti R.
H. St:s BancoUtskott följande dagar i835.
Den 12 Mars. S. D. Justerades det sedan d. i o dennes på bordet hvilande mentor, till RiksSlm, med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande afd. i af art. 4 uti i83o års bancoreglemente.
I sammanhang härmed yttrade Hr Gr.
Frölich, det han ansåg Utsk. tillika böra uti detta mentor, tillstyrka R. H. St. hos K.
M göra und. anhållan att, för den händelse sådant skulle komma att erfordras, kunna erhålla K.
M:s nåd. sanction till öppnande af den credit eller creditiv å utländsk ort, R.
St. vid irinevar. riksdag bemyndigat Baticostyrelsen att upptaga; men sedan några ledamöter härvid anmärkt, att den af Hr Gr.
Frölich sålunda gjorda framställning borde såsom en särskild fråga behandlas, förmälde Hr Gr. _sig, vid sådant förhållande, ej vilja fullfölja något 56
Den 4 Maj f. m. yrkande derom, att berörde framställn, måtte vid detta tillfälle göras hos R.
St. eller såsom Hr Grts reservation nu åtfölja memor. till RiksStrn; — — — —■ — — — Den 18 Mars. S. D. Till fullföljd af den utaf Hr Gr.
Frölich d. 12 dennes gjorda framställa., ronde und. anhållan hos K.
M. om erhållande af Dess nåd. sanction till öppnande af credit eller creditiv å utländsk ort, afgaf och uppläste Hr Prosten Åstrand en motion, så lydande:
"Då man kan anse — — På några ledamöters begäran blef denna motion bordlagd.
Den 20 Mars. S. D.
Vidare föredrogs den af Hr Gr.
Frölich väckta, af Hr Prosten Åstrand sedermera närmare utvecklade, på bordet hvilande fråga om erhållande af K.
M:s nåd. sanction till öppnande af credit eller creditiv å utländsk ort.
Efter någon discussion härom blef denna fråga remitterad till financeafdein:s förberedande behandling.
Rätteligen transsumeradt utur det bos R.
St:s BancoUtsk. förda conceptprot., betygar Ex officio Adr.
Göthe. R. o.
Ad. torde numera kunna bedöma, antingen Gr.
Frölichs eller mina uppgifter rör:de ifrågavar. ämne varit falska.
Först får jag vädja till prot., att jag aldrig nyttjat orden falska och oriktiga.
För det andra, då Hr Stuart sagt, att jag varit motor eller motionär i frågan, bar han sagt något, sorn strider emot betänk., hvilket innehåller, att Prosten Åstrand väckt motionen.
Det är visserligen möjligt, att jag varit närvar, i Etsk., då frågan först väcktes, och att protocollisten dervid intagit något yttrande, hvaruppå jag sedermera icke gifvit akt, och jag lemnar gerna till Hr
Stuart att hafva närmare relationer till notarien; men jag upprepar, att det är oblygt af Hr Stuart att uppgifva mig såsom motor, då Hr Åstrand för mig förklarat, det han redan vid riksdagens början väckt denna fråga och sjelf i betänk, erkänt sig vara motionär.
Jag upp^- repar min öfvertygelse, att det blott varit för att biträda sin vän Dalman, som Hr Stuart gjort denna uppgift; och jag förmodar, att R. o. Ad. af betänk, inhemtat, att Prosten Åstrand är motionär, hvilket jag äfven kan åtaga mig styrka med hans eget origiroalconcept.
Det är derföre oblygt att villa fullfölja en sådan injurieprocess.
Jag har, så vidt jag kan erinra mig, aldrig i min lefnad begagnat ordet "motor.” Jag tillkännagaf, att Gr.
Frölich var den egentlige motionären till omför - Den 4Maj f. m. 57 förmälda förslag.
Denna uppgift har jag nu styrkt.
Att, emot innehållet af den nu upplästa officiella handlingen, fortfarande påstå, att det varit oblygt af mig att framkomma med en sådan uppgift, ådagalägger ett förhållande, hvars rätta halt jag endast torde behöfva öfverlemna till R. o.
Ad:s eget omdöme att behörigen bedöma.
Hr Gr:s nu meddelade uppgift, att Prosten Åstrand redan i början af riksdagen väckt berörde motion, förefaller mig äfven, minst sagdt, tvetydig, enär bernälde Prost först under den sistför* flutna tiden såsom suppleant deltagit i BancoUtsk:s arbeten, och någon motion i detta ämne från någotdera af RiksStm, mig veterligen, icke nnder denna riksdag kommit Utsk. tillhanda.
Att i blygsamhet täfla med Gr.
Frölich är visserligen ganska svårt, enligt hvad R. o. Ad. såväl vid detta som vid många andra tillfällen nogsamt inhemtat.
Hvad angår det der lilla förargliga ordet moteur, så påtager jag mig den vrede, Hr Gr. deröfver yttrat mot Hr Stuart; ty det var jag som begagnade detta ord.
Mycket skulle jag befvifla, att Hr Gr. är så okunnig i fransyska språket, att han icke vet, att med moteur icke menas den, som skriftligen uppfattar och framlägger ett förslag, utan den, som är förslagets vare sig synliga eller osynliga upphofsman; och att Hr Gr. varit detta, vitsordas af de officiella handlingar, Hr Stuart nu uppläst, och deraf man ser, att Hr Gr. redan den la sist!.
Mars gjorde framställning om K. M:s nåd. sanction å det utländska creditivet, då deremot Prosten Åstrand först ö. 18 i samma månad, såsom orden lyda: till fullföljd af Hr Gr:s framställning, framlade sin motion. R. o. Ad. torde således finna, att hvarken jag eller Hr Stuart begått något misstag i detta fall.
Emedlertid torde äfven denna omständighet bidraga till fulländningen af den karakteristik öfver sig sjelf, hvartill Gr.
Frölich under denna riksdag gifvit så rijka materialier.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att H. Ex. Hr Gr.
Piper, Carl, afsagt sig att vara ledamot af R. o. Ad:s i enlighet med 3o § Ridd.Ordn. tillsatta särskilda Utsk., och att Hr Gr. o. Landtm, till ledamot efter honom utsett N:o 814.
Gyllenhaal, Lars Herrman. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. | till 2 e. m.
In fidem protocolli, F, O. Silfverstolpe. 58 Den 4 Maj c. ra.
I ett sammanhang föredrogs BorgareSt:s d. 27 sisth Apiäl på bordet lagda inbjudn. till instämmande i vissa delar af Ståndets i aniedn. af Bevilln:sUtsk:s utlåt.
N:o 61 fattade beslut, samt nämnde Utsk:s samma dag på bordet lagda mernor.
N:o 62 i aniedn. af RiksSt:ns olika beslut, angtde föreslagna förändringar i 1 och 2 art. af bevillnrsförordn. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis föredragas.
1 Art. i:sta och 2:dra voter:spropos:na godkändes. 2 Art. 4 §•
Vid den discussion, som förevar i aniedn. af utlåt.
N:o 61, fattade R. o. Ad. det beslut att afslå Utskrs förslag till 4 §•'
Vid närmare besinnande fann man, att detta beslut var något förhastadt, emedan 4 § i bevilln:sförordn. nödvändigt skulle undergå förändring 1 följd af Ståndens förut fattade beslut.
Jag tog mig då den friheten att i prot. nedlägga min reservation i detta ämne, och när sedan betänk, skulle uppsättas i följd af de inkomna prot.utdr:n, var det omöjligt för Utsk. att framställa en propos. lill Stånden, hvaruti ett Stånds mening var omöjlig att verkställa och införa i författningen.
Då i följd häraf, och med ledning af den discussion, som inom R. o. Ad. ägt rum, man fann, att det synnerligast var mot den del af tillstyrkandet, som innehålles i orden: ”och värdet af fria husrum i städerna,” som motsägelse uppstått, och då BondeSt. antagit 4 § med uteslutande af dessa ord, trodde TJtsk. det vara lämpligast att till japropos. antaga Borgareoch BondeSt:ns beslut, hvarigenom Utsk:s förslag oförändradt blifvit antaget och till nejpropos. PresteSt:s beslut; och då R. o.
Ad:s beslut närmast öfverensstämde med PresteSCs, tog Utsk. sig friheten inbjuda R. o. Ad. att förena sig med PresteSt., emedan R. o. Ad:s beslut annars kommit att stå isoleradt.
Det var af dessa förenade anledntr, sorn Utsk. var så mycket säkrare om, att R. o. Ad. skulle förena sig med PresteSt., som R. o. Ad:s beslut var alldeles overkställbart. R. o. Ad. instämde i PresteSt:s beslut samt godkände den 3:dje voter:spropos:n. 2 Art. i4 §•
BorgareSt:s i denna del gjorda inbjudn. upplästes.
Då BorgareSt:s inbjudn., om jag icke misstager mig, blifvit afslagen af ett Stånd, och således, Ufven om R. o. Ad. inginge derpå, votering i förstärkt Stats - D * q 4 M a j c. m. &9 Utsk. i alla fall kominer att äga rum, får jag afstyrka instämmandet i BorgareSt:s inbjudn. och tillstyrka R. o. Ad. att vidblifva sitt förut fattade beslut, hvarigenom votering kommer att äga ruin, som i alla fall icke lärer kunna undvikas. R. o. Ad. antog icke inbjudn., utan vidblef sitt i denna del fattade beslut samt godkände den 4;de voter:spropos:n. 2 Art. 17 §.
Doctorer, medicinse- eller läkare med practik utom tjensten. 5:te voter:spropos:n godkändes.
Huspredikanter. R. o. Ad. vidblef sitt förut fattade beslut samt godkände den 6:te voter:spropos:n. Judar och utländningar.
Om jag icke misstager mig, har BorgareSt. inbjudit R. o. Ad. att deltaga uti dess beslut om uteslutande af ordet minst.
Jag skulle icke vara emot antagande af inbjudningen, om jag vore säker på, att votering i förstärkta Utsk. derigenom undvekes; men då jag förmodar, att de öfriga Stånden vidblifva sina beslut, så, ehuru jag förklarar, att ordet minst är, minst sagdt, öfverflödigt, kan jag likväl icke annat än tillstyrka R. o. Ad. att vidblifva sitt beslut.
Rörande detta ord finnes i BorgareSt:s prot.utdr. ingen inbjudn. till It. o. Ad. 7:de votcr:spropos:n godkändes. 27 §. 8:dc och g:de voter:spropos:na godkändes. 28 och 3a §§. lo:de, utte och i2:te voter:spropos:na godkändes. 39 §•
BorgareStcs inbjudning i denna del upplästes.
Uti denna punkt har visserligen BorgareSt. inbjudit R. o. Ad. att sig med BorgareSt. förena; men då BorgareSt:s beslut hufvudsakligen är enahanda med R. o. Ad:s, torde, synnerligast sedan Bevilln.- Utsk. inbjudit BorgareSt. att frånträda sitt beslut, någon propos. icke kunna komma i fråga till instämmande i BorgareSt:s inbjudn. i3:de voter:spropos:n godkändes. 40 §.
BorgareSt:s inbjudn. i denna del upplästes. 6o Den 4 Maj e. m. Underteckn.
Jag torde vördsamt få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att BorgareSt:s beslut, hvaruti detta Stånd inbjudit R. o. Åd. att instämma, är hufvudsakligen öfverensstämmande med det beslut, som R. o. Ad. i ämnet fattat. i4:de votertsproposln godkändes.
Föredrogs ånyo Bevil!n.Utsk:s d. 27 sisth April på bordet lagda memor.
N:o 63 i anledn. af BondeStcs återremiss å Utsk:s betänk.
N:o 56 med förslag till bevilln:ssummans fördelning.
Tillika föredrogs BondeStts d. jj sisth April på bordet lagda prot.utdr. i samma ämne.
Likaledes föredfogs ett prot.utdr. från BondeSt. af d. 1 dennes, af innehåll, att Ståndet vid föredragning afBevilln.- TJtsk:s ofvannämndä memor.
N:o 63 gillat, hvad Utsk. tillstyrkt, utom i hvad rörer 5:te punkten, eller frågan angtde husbehofsbrännerimedien, i afseende på hvilken punkt
Ståndet beslutat att afstå och alldeles förkasta det deruti framställda föx-slag om en und. skrifvelse till K. M., med förklarande tillika, att vid stadgandet i 8 § af det med Bevilln. -, Lag- samt Oecon.Utsklns betänk.
N:o 8 öfverlemnade förslag, så vidt det på R.
St. berodde, orubbligen komme att förblifva; i följd hvaraf, och utan att fästa sig dervid, att BevillntsUtsk. i förtid och med afvikande från föreskrifterna i 49 och 73 §5 Riksd.Ordn. inkommit med sitt förslag till frågans sfgörande genom votering i förstärkt Utsk., Ståndet ansett detta förslag jemte den, i sammanhang dermed, tillstyrkta voter:spropos:n komma att förfalla; förklarande Ståndet i öfrigt, att dst, oaktadt hvad Ståndet sålunda beslutat, icke funnit betänkligt att antaga husbehofsbrännerimedlens beräkning till det i Bsvilln.Utskts betänk.
N:o 56 föreslagna belopp; i hvilket beslut röride husbehofsbrännerimedien de öfriga RiksStm blifvit inbjudna att sig med BondeSt. förena.
Gr. von Ferien, Hans:
Uti en reservation, som jag vidfogat detta memor., har jag sökt ådagalägga, att Utsk. oriktigt uppfattat detta ämne.
På pluralitetens öfvertygelse i Utsk. berodde att se saken från dea ena eller andra synpunkten.
Hvarom likväl något tvifvel icke bort uppstå, enär 49 § Riksd.Ordn. i sådant fall är tydlig och klar, var den frågan, huruvida uti svaret på en återremiss bör få inflickas en votenspropos., som icke bör kunna komma i fråga, förrän Stånden fattat sina definitiva beslut; men något definitivt beslut är icke vid återremissen fattadt.
Utsk. ansåg, till tidens vinnande och för ali icke fördröja riksdagens snara afslutande, voter.\spropos:n kunna medfölja svaret på återremissen.
Jag ansåg det helt och hållet formstridigt, och i D c.n 4 Maj e. m.
Gi den reservation, jag vidfogat memor., har jag deducerat min öfvertygelse härom.
Huruvida Hr Gr. o. Landtm, framställer propos. till bifall af memor., känner jag ej.
Jag inskränker mig till att, med afseende å meni orts håde innehåll och uppställning, yrka afslag derå.
Ett annat Stånd, nemi. BondeSt.
, har ur helt olika åsigter vidtagit samma beslut.
Jag skulle derföre önska, att R, o. Ad. ville instämma uti min åsigt och afslå memor.
Jag instämmer med Gr. v. Fersen deruti, att Utsk. icke handlat formenligt, då det i svaret på återremissen meddelat förslag tili en votertspropostn; men jag trodde icke, att den anmärkn. skulle göras af Bevilln.
Utsk:s ordförande, som icke inom Utsk. hindrat den stora olagligheten, som begicks, då Sevillu.Utsk. föreslog det stadgande i den und. skrifvelsen, hvarvid BoudeSt. gjort anmärkn.
Jag var ensam inom R. o. Ad. att göra anmärkn. vid utlåt.
N:o 56, och jag fästade mig äfven vid den olaglighet, som rörtde brännvinsbränningen linnes i detta betänk.
o Ad. likväl biföll det, hade jemväl tvenne andra Stånd bifallit detsamma.
Sedan frågan sålunda kommit i det skick, att trenne Stånd bifallit det förslag, som Bevilln.- Utsk. afgaf, men BondeSt. afslagit detsamma och dess talman förklarat, att han icke kan göra propos. på detta memor.
, så lärer frågan efter min tanka, då det icke kan bestridas, att den är af beskattningsnatur, icke kunna vidare utveckla sig, utan måste förfalla.
Jag känner åtminstone ingen formenligare utväg att komma till votering i förstärkta StatsUtsk., sedan en talman vägrat propos. på förslaget.
Bevilln.Utsk. säger uti detta memor., att den omständighet, att Utsk:s förra tillstyrkande blifvit af 3:ne Stånd bifallet, kunde ensam utgöra ett tillräckligt försvar för densamma; men jag hemställer, om Utsk. icke bör fästa något afseende på en talmans auctoritet i det afseendet.
Då jag var bland dem, som gjorde anmärkn. mot Utsk:s tillstyrkande i betänk.
N:o 56, får jag äfven taga åt mig den artighet, som innefattas uti det förklarande, att Utsk. icke kunnat finna någon annan anledn. till förebråelserna än den, som synes hafva legat i bristande urskillning hos anmärkarne.
Jag har velat nämna denna stroph, för att fästa Utsk:s ordförandes uppmärksamhet pä, huru Utsk. stundom kunna begagna uttryck, som icke passa ett Utsk. mot ståndsledamöter.
För öfrigt och med anledn. af den inbjudn., som från BondeSt. inkommit, skulle jag tro, att man kan behandla denna'fråga på tvenne sätt, antingen, med anledn. af inbjuda., upptaga frågan ånyo och afslå förra betänk., eller ock lägga detta memor. till handltna och låta det fattade beslutet stå fast, hvaraf följden likväl blir den, att ingen skrifvelse kommer alt afgå.
Hvad först angår den s. k. artighet, 62 D cn 4 M a j e. m. som det af den siste värde talaren citerade yttrandet af BevilIn.Utskrs förevar, betänk, skulle innehålla för talarens yttrande vid betänk.
N:o 56, så får jag nämna, att hans anförande svårligen kunnat vara Bevilln.Utsk. bekant, enär från R. o. Ad. endast ett prot.utdr., med underrättelse att R. o. Åd. bifallit betänk., kommit Bevilln.Utsk. tillhanda.
Hvad sedermera vidkommer uppställningen af betänk., hvarpå han synnerligast velat fästa ordförandens i Utsk. uppmärksamhet, får jag upplysa, att Utsk. voterade emellan tvenne förslag, hvaraf delta antogs, då det således icke tillhörde mig såsom ordförande eller någon annan att ändra ett enda ord deruti, emedan det var majoritetens tanke, sorn uttryckte sig.
Jag får särskildt nämna, i händelse det skulle vara talaren obekant, att ett af Stånden vid återremissen utmärkt sig på ett måhända mindre passande sätt, då det förebrått Utsk. att icke hafva handlåt artigt, utan att det handlat lömskt; att de, som antogo Utskts betänk-, icke uppförde sig såsom värdiga representanter o. s. v.
Jag ansåg ej det svar, som Utsk. afgaf, vara på sitt ställe.
Det andra förslaget, som jemte detta utgjorde föremål för den nyssnämnda voteringen i Utsk., var affattadt i mindre stränga ordalag; men detta vänn pluralitetens bifall.
Jag har velat upplysa talaren härom, på det han ej må taga det ringaste åt sig af hvad Utsk. yttrat.
Hvad olagligheten i Utsk:s tillstyrkande beträffar, har jag väl hört en och annan talare påstå detsamma ; men i afseende på den autoritet, som den värde talaren åberopat, torde äfven det få gälla något, att 3:ne Stånds talmän gifvit propos. till bifall af betänk.
Hvad saken angår, torde man af Sevillius- och Oecon.Utskms yttranden finna, att frågan icke är af beskattningsnatur och utt ingen olaglighet är begången; ty hvad har Utsk. sagt i den klandrade skrifvelsen?
Endast det, att, i händelse lxusbehofsbrännerimedlen icke skulle uppgå till den af R, St. fastställda årliga summan, K.
M. måtte täckas påbjuda, att rättigheten till erläggande a.f hälften af den skatt, som tariffen innehåller, emot brännvinsbränningens idkande under j5:ne månader endast må tillgodokomma ägare af pannor om 20 k:rs rymd och derunder.
Om man således Jäser betänk, finner man, att förhållandet icke är sådant, sorn man velat påstå, att de, som bränna med 20 k:rs pannor, skulle betala för 6 månader, men blott få bränna 3 månader.
För öfrigt, och då af Bevillnts- och Oecon.Utskms yttrande härom inhemtas, att frågan icke är af beskattnts-, utan af oeconomisk natur, hade votertsproposm icke behöft uppgöras; och då meraor, således är oriktigt uppstäldt, anser jag detsamma böra läggas till ljandlma.
Jag anhåller till en början om upplysning, huruvida någon underrättelse inkommit från Den 4 Maj e. m. 63 Preste- och BorgareSttn örn deras beslut i anledn. af BondeSt:s till dem aflåtna inbjudn.
Från Preste- och BorgareSt:n har någon underrättelse i berörde afseende ännu icke inkommit.
Då det betänk., som Bevilln.Utsk. under N:o 56 afgifvit och som af ett Stånd blifvit så mycket klandradt, härstädes förevar, yrkade äfven jag bifall till detsamma.
Jag anser mig dock böra förklara, att jag vid detta tillfälle ej fästade någon synnerlig vigt vid det deruti framställda förslaget om inskränkn. i bränningstiden för ägare af brännvinspannor om 20 k:rs rymd och derunder.
Men då ett annat Stånd, enligt hvad vi sedermera erfarit, fastat en sådan vigt vid berörde omständighet, att denna fråga synes vara nära att gifva anledn. till en icke under innevar. riksdag sig slutande strid, dels emellan detta Stånd och Bevilln:sUtsk.