Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:ts till Herr Grefven och Generalen Lewenhaupt, samt någre flere utfärdade bref lör åren 1741 och 1742, c~) Rotulus Actorum uti saken emellan JustitiaeCantzleren Högvälborne Herr P.
Silfverskjöld å Embetets vägnar, och Herr Grefven och Generalen en Chcl Högval - *7* Den 19 Mars e. m. borne Herr C. E. Lewenhaupt angående orsakerne till krigets olyckeliga förlopp i Finland, utdragen efter tidsens ordning utur Handliugarne ifrån krigets början 1 1 nuvarande tid. d') Afskrift af en underdånig skrifvelse af Riksens Ständer till Kongl. Maj:t af den 10 Aug. 1741* e) Öfversättning af Franska bref och skrifter, sorn gått emellan Hans Kongl. Maj:t Hans Exellence, Herr RiksRådet och Presidenten Grefve Carl Gyllenborg, Franska Ministrar och Regeringsrådet vonNolcken å ena och Herr Generalen Grefve Lewenhaupt å den andra sidan, jemte åtföljande Förteckning. jf) Öfversättning af de bref och skrifter på Franska Språket sorn Herr Generalen Grefve Lewenhaupt fått ifrån Hans Excellence RiksRådet Grefve Carl Gyllenborg samt Marquis de la Chetardie under fälttågen i Finland, och äro genomd ragne af Herr Generalen sjelf hos Riksens Ständers Gommission ingifne, med åtföljande förteckningar. g) Åtskillige Originalbref från Generalen Grefve Lewenhaupt lill GeneralMajoren Bousquets. /i) Register uppå acta uti Rikets Höglofl.
Ständers Commission år 1743 angående orsakerne till krigets olyckeliga förlopp uti Finland, samlade i B midten N:o 1.
Den 19 Mars e. m. i73 1) Konung Fredrics Constitutorial för en General-KrigsRätt att ransaka och döma öfver Generalen Grefve Lewenhaupts och GeneralLieutenanten Baron Budenbrocks förhållande vid deras anförtrodda Commando i Finland. k') 5 st.
Bref rörande samma General-KrigsRätt. f) En skrifvelse från AmiralitetsCollegium till General-KrigsRätten den 3i Januarii 1748.
Handlingar uti then af Herr JustitiaeCantzleren Silfverskjöld å Embets vägnar emot Herr Generalen en Chef Grefve C. E. Lewenhaupt förde action, beträffande Herr Generalens förhållande vid thet öfver Krigsmakten i Finland honom anförtrodda Befäl. n) Förteckning på de Originale acter, bref och Concepter, som ifrån Kongl.
Maj:ts Cancellie och flere ställen blifvit infordrade, och som de derå skrifne folier utvisa, blifvit fogade till skriftvexlingen i saken emellan Herr JustiticeCancelleren och Herr Generalen C. E. Lewenhaupt, hvilka acter blifvit genomdragne och förseglade ingifne uti Riksens Ständers Commission. o) Ett Band Diverse Handlingar. /O 8 st. sei'skildte Memorialer af olike personer. 7) Bi-acta emellan KrigsFiscalen å Embetes yägnar och Öfversten E. Fröberg. 174 Den 19 Mars e. ni. r) 3 st.
Memorial af Öfverste Fröberg. s) Utdrag Ur Kongl. General-KrigsRättens Protocoll, som hölls den 22 Nov. 1742, 2 häften. t) Underdånig berättelse hvad sig tilldragit är vid Mendola Fästning f. o. m. den 2 Junii t. o. m. den 24 Junii — underskrifva E. Fröberg. u) Rotulus Actorum N:o 1, 2, 3, 4> 5 i saken angående Fälttågen uti Finland och deras olyckliga förlopp sedan nu påstående krig emot Ryssland declareradt blef. <v) 2ine Memorialer af JustitiaeCantzleren Silfverskiöld. 2?) Ett Memorial underskrifva af J. C. Silfversparre. y) i5 st. serskildte Memorialer af olika personer. z) Instruction för de af Riksens Ständers förordnade Commission och General KrigsRätteii den 11 Febr. 1743. ä) Utdrag af Protocollet som hölls i Riksens Ständers ExpeditionsDeputation d. 21 Febr. 1743. ä) Utdrag af Protocollet hållet 1 Riksens Ständers ExpeditionsDeputation den 24 Febr. 1743. o) Kongl. Brefvet den 26 Febr. 1743, angående General-KrigsRättens sammanträde med Riksens Ständers Commission. aa) Förteckning af Preste-och BorgareStåndens Ledamöter i Riksens Ständers Commission vid Riksdagen 1743.
Den 19 Mars e. m. i75 bb) Ett Memorial af Bonden Jöns Nilsson från Linköpings Län till Rikets Ständer. cc) Ett dito från Bönderne Thom.
Thomasson och Eskil Eskilsson angående underrättelse i några mål, rörande krigets olyckliga utgång i Finland. dd) Utdrag af Protocollet som hölls i Riksens Ständers Expeditions Deputation den 29 Mars 1743. eé) Utdrag af Protocollet hållet hos Riksens Ständers Secret.
Deputation den 21 Mars 1743. vff') SecretaRelation om förloppet af krigsärenderne sedan sista Riksdag, uppsatt på Kongl. Majrts Nådiga Befallning vid krigsExpedition i anledning af de ader, som till större delen i slutet af Julii månad innevarande år först blifvit densamma tillställde, justerad i Rådet den 20 Aug. 1742. gg) Relation öfver Campagnen i Finland, uppläst i Riksens Ständers Commission den 17 Febr. 1743. — af C. E. Lewenhaupt, (i original.)
Ih/i) Ytterligare ett Band Protocoller, hällne inför Krigsråd i Finland. i5:o En Bundt, innehållande en mängd ProtocollsUtdrag, Memorialer, Bref och andra Handlingar. 16:0 EnBundtOriginalbref genomdragne jocli förseglade med Lewenhauptska vapnet. 17:0 2:ne Bundtar Journaler, hällne å ij>6 Den 19 Mars e. m.
Örlogsskeppen under 1741 och 43 års krig', enligt serskildt bifogad Förteckning. 18:0 Acta, rörande Amiral Sjöstjernas sak, enligt derå upprättad Rotulus. 19:0 Utdrag af Commissionens Protocoller den 3o April och i5 Maj \r]44> förande dessa Handlingars deponerande. 20:0 Åtskilliga lösa Handlingar.
Den i5 Maj \r)44 närvarande: af Ridderskapet:
Herr HofRättsRådet Olivecrona. af PresteStåndet: Herr Biskopen Doctor Juslenius. af BorgareStåndet:
Herr Rådman Schening.
S. D. I anledning af Herrar
Deputerades vid deras sista sammanvaro till Cancellisten Thomas Axel Perman gjorde antydan, gafs af honom tillkänna, det han för Kongl. StatsContoirets anordning af Kongl. RänteKammaren, utbekommit gg D. 4 ö.
K:mt, och deraf vederbörande Handtverkare, sorn för gjordt arbete uti Commission, haft något att fordra, efter deras ingifne räkningar dem betalt, som hvars ens meddeldte qvittence utvisar.
Och emedan Herrar
Deputerade dervid ej hade något att påminna, så blefvo desse qvittencer ibland de andra Handlingar ne nedlagdej Och Den 19 Mars e. m. 177 Och sorn, sedan man med vederbörande betingat det nogaste priset, ett öfverskott befants af 5 D. k:mt som Cronan på thel sättet tillgodokommer, så fants för godt, att samma öfverblefne 5 D. skola uti Banquen för Kongl.
StatsContoirets räkning insättas och quittencet derå tagas, hvilket Perman befaltes att verkställa, och blef nu emedlertid kistan med Herrar Deputerades sigiller förseglad, samt nyckeln dertill RiddarhusSecreterarn i förvar lemnad.
In fidem Thom.
Axel Perman.
Vidimeras TV. F. Dalman.
Transumt af Protocollet, hållet hos Höglofl.
RiddarhusUtskottet vid Lagtima Ridsdagen i Stockholm den 7 Mars 1829. S. D. Sedan, till följd af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns den 19 sistlidne Februarii meddeldte beslut, öppnandet och undersökning af en uti Riddarhusets Cassalivalf nedsatt kista, förseglad bland andra med Olivecronska Ättens vapen, blifvit verkstäldt, i närvaro ej mindre af PiiddarhusDireclionens Herrar Ledamöter, än ock af Häradshöfdingen Carl Olivecronas ombud, Majoren och Riddaren C. D. Heykenskjöld, samt bemälde Häradshöfdings systerson Capitainen C. "W.
Uggla; så förklarade Majo17 H. 12 178 Den 19 Mars e. m. ren Heykenskjöld, att då de i kistan förvarade Handlingar, hvilka alla angingo offentliga ärenden, blifvit af Deputerade från en Rikets Ständers Commission till förvar å Riddarhuset öfverlemnade, samt följaktligen tillhörde RiddarhusArchivet, ansåg Majoren desamma icke kunna blifva föremål för hans hufvudmans enskilda anspråk.
Capitainen Uggla anhöll, att sedan han fått del af den nu öfver Handlingarne upprättade förteckning, efter närmare granskning deraf, få meddela utlåtande, huruvida samma handlingar voro af den allmänna beskaffenhet, och i den ordning till Riddarhuset öfverlemnade, att de kunde anses såsom en Archivets tillhörighet, eller om icke till äfventyrs Herr Uggla, såsom Descendent af frami.
IlofRättsRådet Olivecrona, skulle kunna väcka anspråk å ifrågavarande kista med allt hvad derutinnan befunnes, betraktadt under egenskapen al ett depositum utaf nämnde dess skyldeman förbehållande sig Herr Uggla, att något offentliggörande af de upptäckte acternes in-J nehåll ingalunda måtte tillåtas förr, än Herr Uggla med ett sådant utlåtande inkommit, samt å handlingarne uppgifvit sina preten-l tioner, i hvilket afseende han anhöll, atti någon lämplig kort tid, efter af förteckningen undfådd del, måtte utsättas.
Och begärde Herr Uggla, att deröfver erhålla
Rid darhusUtskottets yttrande.
Den 19 Mars e. m. r79 Herr Uggla afträdde derefter, under det Utskottet i ämnet öfverlade, och blef honom, efter återinträdet, tillkännagifva, att Utskottet väl fann hans rättighet, att af förteckningen å handlingarne genom ProtocollsUtdrag erhålla del, vara i Tryckfrihetslagen gifven; men som Ridderskapets och Adelns remiss, till följd hvaraf ifrågavarande inventering egt rum, endast innehöll föreskrift till Utskottet att derom underrätta Herr Uggla, i afseende å dess närvaro vid berörde tillfälle, utan att tillika uppdraga Utskottet, att i öfrigt yttra sig öfver de af honom framställda anspråk om eganderält till handlingarne, ej eller att om dessa handlingars offentliggörande eller förhemligande något beslut fatta; alltså fann Utskottet sig icke kunna i anledning af Herr Ugglas ofvanberörde framställning något vidare yttrande meddela, än att hvad han sålunda anfört, hvilket i Protocollet inflöte, komme att genom ProtollsUtdrag åtfölja Utskottets i ämnet till Ridderskapet och Adeln afgifvande Memorial; ankommande på Herr Uggla att sin förmenta rätt vid ett sådant tillfälle, hos Ståndet behörigen anmäla.
Herr Uggla afträdde, hvarefter Handlingarne blefvo åter nedlagda i kistan, sorn förseddes med lås, hvartill nyckeln emot 12 - n8o Den 19 Mars e. m. tögs af Herr Riben, Carl Wilhelm. - _ _ — Ut Supra.
Ex Protocollo fV. F. Dalman.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. tre qvart till 10 om aftonen.
Måndagen den ^3 Mars 1829.
Herr Crusenstolpes Magnus Jacobuppläste följande:
En lika oväntad, som obehaglig tilldragelse föranlåter mig, att, begagnande den rätt, 56 §.
Riksdagsordningen åt Representanten förvarar, framställa ett nytt ämne till Riksens Ständers behjertande.
Vårt fädernesland, fattigt i ekonomiskt hänseende, täflar åter i rikedom på stora minnen med alla den kända verldens länder.
Vårdandet af dessa moraliska skatter har alltid legat Sveriges Regenter och Svenska folkets ombud ömt om h jer tat.
Det finnes ock i sanning ej något ämne, mera ingripande i nationalandan.
Ett misstag i förvaltningen kan rät - Den 23 Mars f. m. tas, en lucka i lagstiftningen fyllas, ett fel i lagskipningen afhjelpas, en brist i Statsmedlen ersättas; men förlusten af fosterlandets urkunder, af historiens hjelpkällor, af de autentiska bevisen på verldshändelse!' och deras driffjedrar: detta allt, en gång förloradt, kan aldrig godtgöras det folk, som blifvit beröfvadt sådana sina dyrbarheter.
Ett dylikt missöde har emedlertid nyligen till en del redan drabbat oss, och hotar att vidare fräta omkring sig, derest icke företaget hejdas, medan tid ännu är.
Genom sin plats i samhället under Sveriges mest lysande period, genom sitt snilles glans, vidden och djupet af sina insigter stod Axel Oxenstjerna i nära beröring med allt hvad i7:de seklet haft utmärkt, i politiskt, litterärt och militäriskt afseende.
Sveriges öfvervigt i Europa den tiden gjorde vårt fädernesland till medelpunkten för underhandlingar af alla slag; och Oxenstjernas ärofulla inflytande på Svenska ärendernas gång bragte Statens alla handlingar i hans händer.
Ingen lär hvarken undra öfver eller fördömma, att den store mannen tog i sin enskilda värjo Statens vigtiga docurnenter.
Dels funnos ej så bestämda gränser, som nu, för den offentlige mannens verkningskrets; dels kunde man om Oxenstjerna säga, alt han endast i de offentliga varfven lefde och hade sin rörelse.
Det var dessutom för det mesta likgiltigt, om liandlingarne dä förvarades i Oxenstjernas
Den 23 Mars f. nj, eller uti Statens archif.
Ilan ägde tillräck, ligt fosterländskt sinne, att icke afhända dem sig och riket, och nog urskiljning, att kunna bedömma deras halt.
Detta, som naturligtvis i främsta rummet angick de Staten egentligen tillhörige documenter, gällde äfven om de enskilda, hvilka för framtiden kunde på ett eller annat sätt vara af vigt för fäderneslandet.
Den frejdade RiksCanzleren var långt ifrån att ana, att denna intellectuela qvarlåtenskap, under tidernas lopp riktad med nja fynd, skulle blifva ett rof för den mindre betänksamheten hos en hans egna ättling.
Sådant har emedlertid skett.
Sverige, som längesedan mistat sina genom Gustaf Adolphs bragder och Axel Oxenstjernas ansträngning förvärfvade besittningar, är just nu i begrepp, att jemväl förlora sina litterära byten från de store männens tidehvarf.
Ungefär samtidigt med den gåfva, Friherre Ridderstolpe, Fredrik, gjorde Riddarhuset af pergamentet till Konung Sigismunds privilegier för Ridderskapet och Adeln, bortskänkte Friherren på annat håll en stor del af Tidöns dyrbara manuscriptsamling.
Om denna åtgärd, för så vidt den angår Oxenstjernska ättens privata papper, gifver fosterlandsvännen och litteratören blott anledning till fruktlös bedröfvelse, måste den åter, hvad de allmänna handlingarne beträffar, föranleda till kraftiga mått och steg, att skaffa Staten sitt igen.
På grund häraf yrkar och föreslår
Den a3 Mars f. lä. jag vördsamt, att, i anledning af 17 §. uti Kongl. Majrts CanzliOrdning den 23 October 1809, Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majrt i underdånighet anhålla, att genom HofCanzlerens försorg, eller på hvilket annat sätt Kongl. _Maj:t i nåder täcks finna lämpligt, de bland ofvannämnde handlingar må varda till RiksArkivet återfordrade, som detsamma bevisligen tillhört eller tillhöra bort.
Hvarefter Herr Crusenstolpe mundteligen tilläde:
Jag anhåller, att denna motion, sedan den i behörig ordning livilat på bordet, må blifva till Ekonomiutskottet remitterad.
Att redogöra inför det Stånd jag har den äran tillhöra, skall för mig alltid vara ett nöje, äfven då det ej är en pligt.
Att inga Handlingar af Historiskt värde genom mig blifvit utlemnade från den samling, hvaraf händelserne gjort mig till ägare, kan jag heligt försäkra.
En sådan tillvitelse kan endast förväntas från de plagiatörers hämd, hvilka jag förbjudit tillträde till mitt Archiv.
Milt nit för Svenska Historien bevittnas bland annat af p:de delen af Handlingar rörande Scandinaviens Historia.
Men jag anar hvad som föranledt Motionären att på sådant sätt framställa mitt i&4
Ben a3 Mars f. m. handlingssätt, nemligen att Nordiska Historiesamlarnes Nestor af mig fått några Handlingar, som bestå endast uti egenhändiga namnteckningar.
Om Motionären besöker denne samlare, är jag öfvertygad, att han skall finnas nog cosmopolit, för att hålla sina samlingar liksom sina kunskaper tillgänglige för hvilken som helst der söker medel, att vara menniskoslägtet nyttig.
Man skall der med förundran finna, att blotta meddelandet afen egenhändig namnteckning gifvit åt den ryktbare samlaren anledning, att åt efterverlden öfverföra den utomlands föga kände namnteeknarens öden, de dygder, hvarmed han prydt sitt tidehvarf, och de snillefoster han efterlemnat.
Jag uppmanar Motionären, att der taga kännedom om de Handlingar, som blifvit utleranade ur Tidö
Archiv, på det han må komma i tillfälle att gifva mig den rättvisa, som nu oförsynt blifvit mig nekad.
Utan förmätenhet tror jag mitt nit för fosterlandets
Historia kunna jemföras med Motionärens.
Jag har ej sökt mörda något minne kärt för mitt fädernesland.
Jag har tvärtom till aflägsna länder sökt sprida minnet af sådane män, om hvilka vi ofta sjelfve äro i okunnighet.
Om jag genom att meddela blotta prof af deras verkliga namnteckningar kunnat bidraga att rycka deras minnen ur en oförtjent glömska, anser jag sådant snarare för en pligt, än för ett brott.
Kunde de göra]_sin röst gällande ur grafvarne, skulle Den 23 Mars f. m. 180 de förebrå mig, om jag iagttagit ett motsatt förhållande.
Motionären har sagt, att jag bortgifvit Handlingar, som tillhöra RiksArchivet, och han har tillagt, att sådant skett nu.
Det tillhör honom att bevisa verkligheten häraf, och att det icke utgör endast ett spöke i hans egen inbillning.
Då jag för någon tid sedan tog mig friheten erbjuda Ridderskapet och Adeln ett Document ur Tidö Archiv, såsom en bör i*an till hvad jag ämnade fullfölja, att nemigen till RiddarhusArchivet aflemna hvad som der kunde vara af intresse, och då Ridderskapet och Adeln af altför utsträckt godhet derföre tillerkände mig allmän tack, trodde jag mig icke vara så nära enskild otack.
Desse och flere upplysningar hade Motionären lätt kunnat erhålla, om han på Riddersmannuvis öppet och ärligt vändt sig till mig.
Men han hade då gått miste om den skadeglädje, som lifvat honom under författandet af motionen; en njutning, sorn jag ej missunnar honom, helst han förunnat mig den äran, alt hafva samma förtalare med Carl XII.
Det är långt ifrån mig att misskänna motiverne för Friherre llidderstolpes handlingssätt.
Sådant igen - i86
Den a3 Mars f. ro. finnes icke eller i min motion.
Men tlå jag blifvit uppmanad att uppgifva, hvilka handlingar tillhöra RiksArchivet bland dem Friherre Ridderstolpe frånhändt sig och Staten, är jag beredd att anföra några, hvilka, om de icke ännu blifvit bortskänkte, stå i begrepp att blifva det.
Desse äro: Tillstånds-Convenlion mellan Gustaf Adolph och Churfursten af Brandenburg; Ett Bref från General-Staterne med utanskrift till Gustaf II Adolph; Original-Handelstraktat med Danzig; Creditiv för Gabriel Oxenstjerna, att afhandla om Handelstraktat med England och General-Staterne i6qo den it) Juni; hvilken Handling icke ens finnes i RiksArchivets Registratur.
Utan att medgifva, det detta ställe (är forum för hvad motionen åsyftar, får jag blott upplysa, att just motsatsen af hvad Motionären anfört existerar, i det alt de af honom omnämde handlingar för närvarande ligga i sjelfva RiksArchivet till öfverseende af RiksArchivarien, för att med honom öfverenskomma om hvad deribland kan vara af nytta för Svenska Historien.
Friherre Anckar swärdh Carl Henrik:
Jag tager mig friheten hemställa, huruvida motionen ens kan blifva föremål för Stån - Den a3 Mars f. m. 187 dets eller Rikets Ständers öfverläggning.
Jag tror, att den ingriper så i den enskildta äganderätten, att jag icke förstår, hvilken behandling Ridderskapet och Adeln eller Rikets Ständer med formernes bibehållande skulle kunna lemna deråt.
I fall den anklagelse, som motionen åsyftar, äger grund, måste det tillhöra allmän åklagare att derom anställa åtal.
Men har deremot Friherre Ridderstolpe icke brutit emot skrifven lag, eller kan det icke bevisas, att han ur Riks-Archivet åtkommit de ifrågavarande handlingarne, kan jag ej förstå, huru dispositionen deraf skulle kunna frånkännas honom.
Jag tillstyrker derföre, att motionen icke må erhålla någon remiss.
Friherre Boye3 Ludvig:
Med bekymmer har jag hört motionen uppläsas.
Jag ger rätt åt Friherre Anckarswärds syftemål och jag delar hans omdöme om saken.
Men jag fruktar, att om vi i dag afvika från ordningen i ett, kan det en annan gång hända i ett annat.
Jag tror ej, att någon fråga bör afgÖras, utan att man deröfver hört ett Utskotts Utlåtande.
Jag begär således, att motionen, som blifvit framställd under åberopande af en §. i Grundlagen, må i enlighet med den först behandlas af vederbörligt Utskott.
Jag hoppas, att man icke häraf slutar till mitt omdöme om sjelfva frågan; då den återkommer från Utskottet, skall jag ej underlåta, att derom yttra mia i88 Den 23 Mars £ m. tanka.
Men jag finner icke clet af Friherre Anckarswärd löreslagne behandlingssätt vara det rätta.
Det var mig visserligen icke oväntadt, att min motion kunde missförstås; men oväntadt förekommer det mig, att den af Friherre Anckarswärd blifvit ansedd, som en anklagelseact.
Här är ej fråga om någon enskild persons papper, utan om Statens, och det torde tillåtas mig alt uppläsa hvad 17 §. af CanzliOrdningen derom stadgar.
Der står bland Sekreterarens i RiksArchivet åligganden: ”Äfven bör ”han söka att göra nyttiga Samlingar till ”Archivets förökande, samt i sådant afseen”de så utaf Bok-Cataloger, som i Sterbhus, ”sig underrätta om Böcker och Skrifter, sorn ”lill Arcliivet förtjena att inköpas, hvar”om han hos HofCanzleren anmälan gör. ”Skulle deribland något finnas, sorn förut RiksArchivet bevisligen tillhört, äger han ”att sådant utan betalning återfordra Jag har uppgifvit exempel på, att sådane papper, som rätteligen tillhöra RiksArchivet, ehuru de kommit att qvarstadna i Tidö Archiv, nu äro i fråga, och jag tror således, att dispositionsrätten öfver dem icke kan vara alldeles fri.
Jag misskänner ej grunderne för Friherre Boyes yttrande; men jag tager mig friheten hemställa, Den a3 Mars f. m. om ett sådant förhållande, som nu är i fråga, kan i grundlagsenlig väg af något Riksstånd upptagas.
På denna grund Bestrider jag remiss af motionen.
Om sådane Handlingar här äro i fråga, som RiksArchifvet äger rätt att reclamera, bör nitet att återställa dem i lagenlig väggöra sig gällande, och jag finner ingen annan utväg dertill, än att motionären directe vänder sig till HofCanzleren.
Men omöjligen kan det blifva fattligt för min föreställning, att sådane frågor inom RiksStånden kunna väckas.
Ty jag är ännu i den öfvertygelse, att frågan icke är allmän, utan enskild.
Jag tager mig friheten ännu en gång upprepa, att jag icke kan anse motionen annorlunda, än som en anklagelseact, då den innefattar, att emot skrifven lag, emot CanzliOrdningens föreskrift, sådane Handlingar, hvilka, enligt motionärens uppgift, äro Statens egendom, skola blifvit utlemnade och förskingrade.
En laglig bevisning skall således å motionärens sida blifva nödvändig; och då Herr Crusenstolpe tillika sagt, att desse papper tillhört RiksArchivet, följer deraf, att de derifrån förkommit eller blifvit borttagne på ett sätt, som här synes praesupponeras hafva varit olofligt.
Det skulle således erfordras en laglig bevisning om enskild mans förhållande; och jag hemställer till Herr Grefven och LandtMarskalken sjelf, som jag är öfvertygad säkrast bedömer frågan, om sådant kan tillhöra RiksStåndens pröfning, igo Den 23 Mars f. m. och hvilket prejudikat i sådant afseende, genom remiss af motionen, skulle gifvas.
Jag bekänner, att det är första gången jag såsom representant af hört en motion, hvilken kunnat leda till ett sådant resultat.
Jag tviflar ej, att Herr Grefven och LandtMarskalken redan funnit, att Herr Crusenstolpes motion innebär en fordran af CanzliOrdningens verkställande, och att, då Regeringsformens go:de §. lyder: ”Under Ri”kets Ständers eller deras Utskotts öfver”läggningar och pröfning må icke uti nå”got annat fall eller på något annat sätt, *an denna Grundlag bokstafligen föreskrifter, komma frågor om Embets- och Tjen”stemäns till- och afsättande; Regerings- och ”Domaremagternes beslut, Resolutioner och ”Utslag; enskilda medborgares och corpo”rationers förhållanden, eller verkställig”heten af någon lag, författning eller in”rättningmotionen icke lärer kunna upptagas; och jag förenar mig alltså med dem, hvilka bestrida, att någon remiss derå må äga rum.
Herr Crusenstolpe: Anledningen, hvarföre Friherre Anckarsvärd, under sin långa Riksdagsmannabana, ej hört omtalas någon motion af enahanda beskaffenhet med den förevarande, är förmodligen den, att det vanligtvis endast är Statens penningar
Den 23 Mars f. m. och anslag, som blifva föremål för långa efterforskningar.
Statens handlingar visar man ej alltid samma ifver.
Jag har redan ådagalagt, att Axel Oxenstjerna haft flere af Statens papper i sitt förvar.
Om han i stället "haft Statens penningar, tviflar jag icke, att Friherre Anckarswärd skulle varit den förste, som yrkat på en sträng undersökning om förhållandet.
För min del tror jag, att bevarandet af den moraliska skatt, som innefattas uti Statens vigtiga handlingar, förtjenar lika mycken uppmärksamhet, och utgör ett lika värdigt ämne för Rikets Ständers underdåniga framställningar hos Kongl. Maj:t. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, ehuru 56 §.