Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det ralla hade således väl varit att återremittera betänk.; Den 11 Ju ni f. tu. inen jag vill knappast nämna ett sådant ord, då vi äro så nära riksdagens slut, och då R. o. Ad. redan bemyndigat
Hr Frih. och Landtm, att hos K.
M. begära riksdagens afbläsande.
Jag tror således, att icke någon annan behandling, än den jag föreslagit, kan vidtagas, hvarföre jag anhåller om propos. derå.
Jag anhåller till en början att lill Hr von Hartmansdorff få hembära min tacksamhet för del humana sätt, hvarpå, mot vanligheten, Coust.Utsk. vid detta tillfälle blifvit behandladt, äfvensom för den fullständiga utredning af frågans beskaffenhet, som utaf Hr von Hartmansdorff' blifvit afgifven, och hvilken i detta afseende lindrar mitt besvär att ånyo företaga den.
Hr von Hartmansdorff har haft den godheten att anse Utsk:s förslag såsom en vägvisare, och jag har ingalunda någonting att invända deremot; ty det har ovedersägligen varit Utskcs afsigt alt genom delta mern. åstadkomma en nödig vägvisning för riksdagsbeslutets ändamålsenliga uppsättning och bringande uti öfverensstämmelse med de af R.
St. fattade beslut i afseende på grundlagsförändringarna.
Huruvida den af Hr von Hartmansdorff framställda jemförelsen emellan RiksStm och en resande är fullkomligen adaeqnat (einnar jag derhän ; för min del har jag intet att invända deremot; jag tror då att kommande R.
St. böra vara lika belåtne med att finna en vägvisare till sin ledning, som resande vanligen äro att liafva en sådan att tillgå uti en okänd trakt.
— Hvad åter sjelfva meni. beträffar, så anser jag Hr Gripenstedt så fullständigt hafva utvecklat innehållet deraf, att för mig föga eller intet kan vara alt tillägga.
Jag inskränker mig således tillen resumé afhvad
Hr Gripenstedt i detta fall fullständigt redogjort och anhåller derföre att få fästa uppmärksamheten på det de 3:ne spalter, som finnas påUtsk:s lior framlagda tabeller, innehålla; den i spalten: aliade förslag till ändringar i nuvar. grundlag och de former, söm för närvar, bestå, hvilka af R.
St. vid denna riksdag blifvit godkända att. hvila till nästa rikdag; den i spalten: de förändringar, som mein.
N:o 68 kommer att medföra; och 3 spalten: ett förslag, att, för den händelse meni.
N:o 68 skulle vid nästa riksdag blifva anlaget, detta mern. äfven malte komma att tillgodonjuta de förbättringar, som R. St., efter mern.
N:o 68 förklarades hvilande, vid denna riksdag beslutat i vår grundlag.
Det är klart, att om mern.
N:o 68 vid nästa riksdag blifver antaget, så kunna icke de förändringar, hvilka första spalten innehåller, komma i fråga.
Om detta åter blifver afslaget, så kunna åtminstone alla de förbättringar, hvilka i spalten innehåller, införas i vår nuvar. grundlag.
Jag är således af den öfvertygelse, att det vore ganska nyttigt och för ingen del onödigt, om R. o. Ad. behagade godkänna Const.Utsk:s nu förevar, förslag.
Någon Denia Juni f. m. i83 särdeles olägenhet lian jag icke inse dernf möjligen,kunna uppkomma, särdeles för den faction, hvilken anser alt aldrig mein.
N:o 68 kan blifva anlaget vid nästa riksdag, och jag skulle således tro, alt det vore en billig undfallenhet för dem, sorn äro af den motsatta meningen, att, för den händelse att detta mern. skulle komma att antagas, det mätte komma i åtnjutande äfven of de förbättringar, som den sista spalten innehåller.
Jag kan således för ingen del inse att någon våda skulle kunna uppstå af att antaga Const.- Utskrs förslag i denna del, synnerligen som jag tror, — ulan alt jag derföre vågar anföra det såsom någon visshet, — att redan 2:ne
Stånd antagit detta förslag.
Det har här äfven blifvit yttradt af Frih.
Cederström, att det vore oformligt af Coust.TJtsk. att vilja lemna någon slags hänvisning åt Exped.TJtsk., huru riksdagsbeslutet borde uppsättas.
Jag tager mig friheten anmärka, att det ingalunda ingått uti Const.Utsk:s afsigt att directe lemna några föreskrifter för Exped.Utsk., utan endast att genom •Ståndens biträde bereda en erforderlig ledning i detta afseende.
Const.Ulsk. har i detta fall icke gjort något annat än hvad som varit praxis äfven vid föregående riksdagar och, om jag icke mycket misstager mig, linder Frih.
Cederströms eget ordförandeskap inom Const.Ulsk.
Vid 1835 års riksdag nemi. föreslog Const.Ulsk. och beslutade R.
St., på sätt en annan talare uppläst, intagandet uti riksdagsbeslutet af ett alldeles enahanda förbehåll med det Const.Ulsk. nu föreslagit.
Det torde således vara temmeligen fullständigt ådagalagdt, att det nuvar.
Const.Utsk. i delta fall åtminstone icke fri re lagi t sig någonting nytt eller obehörigt, då det tverlom sökt att följa spåren af det föregående Const.Ulsk., hvars tillgöranden det ordagrannt intagit uti sitt mern.
Häraf synes, att man icke heller vid föregående riksdagar ansett tillräckligt att, på sätt
Ilr von Hartmansdorff påstått, inskränka riksdagsbeslutet i afseende på grundlagsförändringarna endast till en uppräkning af de §§, hvilka varit föreslagna till förändring, utan att man äfven då ansett sig böra göra ett sådant förbehåll, som nu är i fråga, eller att stadga en slags föreskrift eller vägledning, om man så vill, för sakernas behandling.
Jag kan icke föreställa mig annat, än att det måste blifva votering uti förstärkt Const.Utsk., i händelse något af Stånden underkänner Utskts förslag.
Det torde inses, att tiden nu icke medgifver att tillvägabringa en sådan votering.
Jag tager mig derföre friheten alt till Hr von Hartmansdorff hemställa, om han icke skulle vilja medgifva antagandet af mein., för att undvika allt det krångel, som af ett motsatt förfarande kommer att uppstå.
Hr von Hartmansdorff har fästat sig vid att det skulle vara otillbörligt att föreskrifva kommande Ständer luiru de skola behandla dessa 184 Den 12 Juni f. ra. grundlagsfrågor; men jag lin r redan ådagalagt, att nu var.
St. af föregående R.
St. emotlagit en dylik föreskrift oell äfven följt den anvisning, som derigenom blifvit dem leornad.
Om icke det lin förevarande mern. skulle antagas, så fruktår jag verkligen, att Exped.Utsk., äfvensom det blifvande Coust Ulsk., vid nästa riksdag komma i mycket bryderi, lin t u de med dessa frågor skola förfara.
Jag har för mig sjelf gjort en uppsats i afseende på huru verkningnrne skulle blifva, om delta mern anlages, oell huru det skulle komma alt låta uti riksdagsbeslutet.
Så vidlyftigt detta mein. än kan vara, synes mig dock, att det icke kan komma all upptaga mera än en sida uti riksdagsbeslutet.
Jag vill icke belasta R. o. A:ds prot. med införandet af denna uppsats, den ar blott ett försök att visa det inflytande, som det nu förevarande niemis antagande skulle komma att utöfva på riksdagsbeslutet.
(Gr.
Anckarsvärd uppläste derefter den åberopade uppsatsen).
Delta mein. utgör verkligen enligt min öfvertygelse en vägvisare, peli jag tror att denna vägvisare förtjenar alt lagas i betraktande.
Det ankommer nu på R. o. Ad , huruvida R. o. Ad. vill antaga denna vägvisare, eller, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, återremittera Ulsk:s mena. och således de facto afslå förslaget och anse det obehörigt.
Hvad Const.Utsk. vidkommer, så, då delta Ulsk. efter sin öfvertygelse vidtagit den tjenligasle utvägen i detta hänseende, kommer åtminstone, ifall det skulle vid en blifvande riksdag yppa sig någon saknad af vägledning, sådant icke att falla det nuvar.
Const.Utsk. till last.
Jag anhåller naturligtvis om propos. till bifall af Utskts förslag.
Hr Frill. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum kom ma att fortsättas på eftermiddagen kl. 6.
Jag ber att få upplaga några af Hr von Hartmansdorff och Frih.
Cederström gjorda anmärknrr vid mitt föregående anförande.
Cederström yttrade, att delta mein. skulle göra förändringar uti redan fattade beslut.
Jag kan icke medgifva det.
Jag är färdig att punkt för punkt genomgå och bevisa att jag häruti har lätty och skulle göra det, om det icke vore olämpligt att dermed upptaga en alltför lång tid, nu så nära riksdagens slut, utan hiå det vara den värde ledamotens skyldighet att visa hvaruti dessa förändringar bestå, och jag skall icke undandraga mig svaromål.
Det har af Hr von Hartmansdorff blifvit sagdt, att riksdagsbeslutet icke behöfver innehålla någonting annat än ett uppräknande af de §§, hvilka blifvit föreslagna att undergå förändring, men detta är icke nog och riksdagsbeslutet är icke fullständigt, om det utlemnar ett så vigtig! oell be - Den ia Juni f. m. 185 bestämdt förbehåll, som det hvilket finnes gjordt uti mern.
Det står nemi. uttryckligen i detta mern., ”att ingen af de förut uppgifna 4 frågorna — ang:de grundlagsförändring — kommer under öfvervägande i annan händelse, än att närvarande förslag, i den form det vid denna riksdag erhållit, blifvit antingen af JR.
St. eller af Konungen ogilladt.’’
Det är ju ieke annat än ett upprepande af detta uttryckliga förbehåll, sorn Const.Ulsk. gjort uti det nu förevarande meni , och då vet jag icke huru man vill motsätta sig en sudan förut godkänd bestämmelse.
Att saken i alla fall icke kommer att förfalla, om än R. o. Ad. icke skulle antaga mein., är klart; ty om också 2 Stånd stanna emot 2, så måste den gå till förstärkt Const.Ulsk.
Hr von Hartmansdorff har gjort det inkast, att man icke kunde veta om alla grundlagsändringsförslag voio upptagna uti detta mera.
Det är ganska sannt, att icke alla sådana
Sro upptagna; ty i förrgår afgjordes några af dem genom votering uti förstärkt Coust.Utsk., hvilka således icke kunnat komma alt inflyta i detta mern , men som stå i alldeles samma calhegori, och derföre redan äro från Utsk. expedierade.
Jag vill blott upptaga en till utaf
Hr von Hai tmansdorifs satser.
Han har fästat sig vid ett uttryck af mig, att de föreslagna grundlagsförändringarne icke skulle innehålla någonting nytt.
Jag får i detta hänseende återigen hänvisa honom till Const.- Utskis mern.
N:o 68 sid 8, der det heter: ”men Utsk. tillägger i afseende på sistnämnda frågor ännu ett förbehåll, att nemi.
Utsk., sedan sig visat om och i hvilken form de till nästa riksdag öfverlemnas, må till R.
St. få inkomma med utlåt, om det sätt, hvarpå motsvarande förslag uti det närvarande kunna alternativt intagas, för att sedan, i förening med det sistnämndes öfriga innehåll, till nästa Ständer öfverlemnas.
Har icke Utsk. här uttryckligen sagt sin pligt och afsigt vara, att inkomma med dessa alternativa lydelser, hvilka innehållas uti mern.
N:o i 19, och hvilka således icke äro att anse såsom nya.
Det synes mig derföre ganska orätt att klandra Utsk., för det Utsk. fullgjort hvad det åtagit sig, och jag ber de herrar, hvilka tillåtit sig detta klander, att uppgifva hvaruti felet egentligen ligger.
När en sådan anmärkning kommer, skall ett svar derpå följa, men intilldess torde det vara öfverflödigt.
Äfven jag förklarar lifligt och uppriktigt, det jag håller Const.Ulsk. räkning, för att det lemnat en vägledning för Exped.Utsk. vid nuvarande riksdag, och för R.
St. vid en kommande, alt reda sig uti dessa vidlyftiga frågor; men jag tager mig friheten att göra den anmärkn., att förevarande mern. innehåller 2 classer af frågor, den första nemi. en vägledning bland redan fattade beslut, och den sednare förslag till nya grundlagsföYändrin26 H. 24 Den 12 Juni f m. gar.
Om Const.Utsk. behagat dela frågan uti 2:ne delar, så hade vi varit i klart vatten med densamma långt före delta.
Nu hafva vi den svårigheten, att i samma mern. hafva 2 slags ämnen.
Del ena slaget, hvarom icke votering uti förstärkt Const.Utsk. kan äga rum, och det andra, hvarom votering kan komma att äga rum, och det är detta, som jag tager mig friheten att anse såsom en anmärkning, hvilken måste behjerta*; men för alt komma ifrån detta ärende, sådant det sig nu till föredragning befinner, vågar jag vördsamt föreslå, det R. o. Ad. ville besluta: hvad den förra delen beträffar, den del sorn angår riksdagsbeslutet, att densamma icke nu till pröfning upplages, såsom icke tillhörande Const.Utsk:* befattning; men att den öfriga delen af mern. återremitteras, med den gemensamma tanke, alt de deruti förekommande grundlagsändringsförslag hvarken äro högst nödiga eller nyttiga.
Med anledn. af Ur Gripenstedts första anförande, anser jag mig, såsom ledamot af Exped.Utsk., böra uti största korthet yttra mina tankar i ämnet.
Enligt min förmening, har Const.Utsk. vid delta tillfälle, ehuru möjligen af välmening, öfverskridit gränsorna för dess verkningskrets, då det föreslagit R.
St. att taga sig ett slags förmynderskap öfver nästinfallande riksdags Ständer. 1 händelse 3 eller 4 RiksSt. skulle besluta ett sådant förmynderskap öfver nästa R.
St., så är det naturligt, att Exped.Utsk. mäste expediera detsamma medelst en 5 i riksdagsbeslutet; men derest icke minst 3 Stånd skulle göra detta, utan 2 Stånd stannade emot 2, så är det klart, att Exped.Utsk. icke kommer att göra det, utan att frågan i sådan händelse förfaller.
I öfrigt förenar jag mig 'i allo med Hr von Hartmansdorff.
Frih. Cederström-.
Jag har endast velat, i anledn. af Gr.
Anckarsvärds yttrande, tillkännagifva, att helt annat är ntt enkelt gifva tillkänna hvad en representation beslutat i fråga om grundlagsförändringar och att komma med ett betänk., som fordrar beslut.
Man har anfört, att tiden icke inedgåfve en återremiss och votering uti förstärkt Const.- Utsk.
Jag hemställer till R. o. Ad., om det är bättre att låta en oformlighet äga rum, än att låta ett onödigt förslag förfalla.
Min mening är för del sednare.
Om än ett föregående riksmöte har tillåtit sig att införa en fork läring, sorn på sitt sätt innehåller en föreskrift lör kommande R.
St., så böre vi väl icke, sedan uppmärksamheten en gång blifvit fästad på olämpligheten af en sådan föreskrift, förnya henne.
Man har frågat, om den vägledning, som Const.Utsk. gifvit, vore obehöflig.
Hon är det så mycket mer, som hon redan är lemnad genom den anmälan, som Const.Utsk. gjort.
Den 13 Juni f. m. 187
Dess fel är ej alt hafva lernnat en vägvisare; men att vilja det nuvarande
Ständer skola ålägga de kommande andra föreskrifter än grundlagarne innehålla.
Det är medgifvet af en ledamot i Const.Ulsk., att uti detta mern. icke allt är iakttaget, som borde rättas, i händelse representationsförändringen ägde rum.
När så förhåller sig i vissa fall, hvarföre kan man då icke gifva sig tålamod, äfven i de obetydliga, som nu äro anmälda?
Som Hr Leffe'» har uppgifvit ett förslag till beslut i detta hänseende, så vill jag, för att icke vålla någon tvist i afseende på contra-proposm, afstå från den jag begärt, och förena mig med Hr Lefre'n, emedan jag troi-, att vi, äfven på det sätt Iian föreslagit och kanhända ännu riktigare än genom mitt förslag, komma till samma mål.
Alt uppgifva —såsom en talare här hemställt — några egentliga detaljfel uti Coust.Utsk:s nu förevarande mern., är icke så lätt, och åtminstone vore jag icke beredd att göra det.
Man har dessutom sällan under denna riksdag kunnat beträda Const.Ulsk. med att icke tillräckligen detaljera.
Del har deremot alltid varit om sjelfva grundsatserna, som striden förts.
Så är äfven förhållandet i detta fall.
Const Utsk:s förslag hvilar på en grundprincip, hvilken man svårligen lärer kunna tillstyrka R. o. Ad. att godkänna.
En föregående talare har redan omnämnt ett stadgande af Utsk., som är af den vigt, alt jag icke kan undgå att ännu en gång derpå fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet.
Det är nemi. den föreskrift, sorn igenfinnes på 7 sidan 1 punkten, der det heter: ”det hvarken öfverläggning eller beslut om de nu föreslagna lydelser må vid nästa riksdag äga runi förr, än de i meni.
Niis 38, 68, 85 och io5 framställda och till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antagna förslagen såsom ett helt äro godkända.”
Detta stadgande har Const.Ulsk. föreslagit till intagande uti riksdagsbeslutet, till följe hvaraf det skulle erhålla alla 4 Ståndens sanction.
Sådant vore att öfverflytta den åt Const.- Utsk. uteslutande förbehållna rättighet att tyda grundlagarna på RiksSlm, och något åläggande för kommande Ständers Const.Ulsk. äga sannerligen icke en föregående riksdags ombud att besluta.
Hvad som föröfrigt hos Const.Ulsk. såsom ganska förtjenstfull! icke må klandras, är ideVn om en vägledning; men denna vägledning må då äga rum endast såsom sådan, utan att man derföre må vilja öfvertala nuvarande R.
St. att utsätta ordentliga öfverläggningsförbud för kommande Ständer.
Det är med afseende härå, sorn jag anser det omöjligt att antaga, och således nödvändigt alt återremittera detta memorial.
Jag anhåller att först och främst få fästa Hr von Hartmansdorffs uppmärksamhet på en verkligen oriktig uppfattning af Hr Gripenstedt yttrande.
Hr i88 Den 12 Juni f. m.
Oripenstedts mening var ingalunda att antyda, det Const.- Jtsk. hade underlåtit alt uppgifva något af de grundlagsändringsförslag, sorn blifvit beslutade; ty RiksSt:n hafva redan på sina bord <ie felande uti ett mern.
N:o 125, utgörande ett supplement lill det nu förevarande mern. och grundadt på en votering inom förstärkt Gunst.Utsk. för 2 dagar sedan.
Dessa förslag kunde således icke komma in uti meni.
N:o 119; men Coust.Utsk. ansåg icke tillständig! alt längre uppskjuta med detta memts afgifvande, då riksdagens slut var så nära för handen.
Förra gången jag hade ordet, fästade jag R. o. Adis uppmärksamhet derpå, alt R.
St. vid sista riksdagen uti ett alldeles likarladt fall vidtog samma åtgärd som Consl.Utsk. nu föreslagit, men della har icke föranledt till något annat resultat, än att Hr von Hartmansdorff förklarat förra riksdagens handlingssätt hafva varit oformligt, och ali de nuvarande R.
St. icke borde gifva ett förnyadt prsejudicat på en sådan oformlighet.
Const.Utskrs mein., som vid detta tillfälle icke blifvit uppläst, och sorn derföre säkerligen af de flesta ledamöter icke torde vara fullständigt kändt, börjar så här: ”Emot slutet af sistfÖrflutna riksdag anmälte hos R.
St. deras dåvarande Coust.Utsk., huruledes de funnit sig böra fasta deras uppmärksamhet på det förhållande, som skulle kunnat blifva en följd deraf, att bland två till nuvarande riksdag hvilande förslag till ändring af Reg.- F:ns § 49> ocl* Riksd.Ordnts § 2, ronde dels lagtima riksdags återkomst på bestämd tid, dels urtima riksdagar och dessas föremål, endast det sednare vid nuvarande riksdag skulle blifvit godkändt; och hemställde Utsk. derföre, om icke R.
St. måtte, i sammanhang med dessa beredda förslags bordläggning, förklara, alt de antagit dem att hvila till nästa riksdag, under förutsättning, alt förra frågan borde af begge statsmakterna först afgörns, och att derpå skulle bero, huruvida det sednare förslaget komme alt definitivt gillas eller icke, hvilket förklarande torde böra i den härom handlande § af riksdagsbeslutet inflyta.
Jag tager mig friheten fästa Hr Lagerheims uppmärksamhet derpå, att icke Coust.Utsk:s mern. vid denna riksdag innehåller någonting annat än Const.Utskrs mern. vid föregående riksdag, nemi. en antydan om anvisning för Ständerna i afseende på de följder, sorn kunde uppkomma, örn det ena förslaget blefve behandladt före det andra, och således en tillstyrkan tili Ständerna alt låta införa den i detta hänseende nödiga vägledning för Rikets nästkommande Ständer, och hvars följd då äfven blef, att ett så beskaffad! beslut intogs uti förra riksdagsbeslutet
Jag har icke under öfverläggningarna inom Utsk. kunnat finna, att det skulle uppkomma någon oformlighet härigenom.
Utskts majoritet, ja snart sagdt hela Utsk., var enhälligt af denna mening; ty, såsom herrarne hafva observerat, finnes ingen enda reservation betänk. vidfogad.
På grund häraf kan jag icke annat än vid - Den 13 Juni f. m. hålla min begäran, att
Ståndet vid detta tillfälle ville förfara, likasom Ständerne förforo uti ett alldeles likartadi förhållande vid förra riksdagen, hvilket torde vara det andamålsenligaste, och af hvilket absolut intet ondt kan komma att härflyta.
Utsk. för att det icke åtskiljt de frågor, som i detta mern. finnas upptagna.
Det är en sanning, att så kunde hafva skett, och det var mycken fråga inom Utsk. att uppställa 2tne särskildta mern., nemi. ett innehållande den så kallade vägvisaren, och det andra för att upptaga de nya grundlagsförslagen; men då de på samma gång voro färdiga, så trodde Utsk., att intet ondt vore deruti, att de sammanfördes under en nummer, då frågornas olika natur genast måste falla hvar och en i ögonen, som genomläste mein.
Man har förebrått Utsk., alt det velat ålägga Exped Utsk. och kommande R.
St. att iakttaga det föi behåll Utsk. här gjort, att endast de nu framställda förslagen måtte antagas, i händelse mern
IVto 68 komme att förkastas; men då nu Utsk. blott fordrar uppfyllandet af ett förut af R.
St. godkändt villkor, så kan väl det icke kallas ett åläggande.
Den motvilja detta nu afgifna mern. röner, är utan tvifvel blott en dunkel känsla, att man vilj komma ifrån hela saken, då det nu lider så nära mot slutet af riksdagen; men det är otvifvelaktigt att genasle vägen dertill är att godkänna Utskis mern., hvarvid ingen anmärkt!. i sak blifvit gjord eller kan göras.
Hr von Hartmansdorff har anmärkt, att emedan alla de grundlagsförändringar, som vid denna riksdag blifvit beslutade, icke inkommit uti detta mern., så skulle det äfven vara onödigt att bifalla det; men de grundlagsförändringar, sorn tillkommit, de tillkommo i förrgår genom omröstning uti förstärkt Const.Utsk., och Cons!.Utsk. har i afseende på dem uppsatt ett särskildt mein., hvilket nu ligger på RiksSttns bord, och sorn är det sista, hvarmed Const.Utsk. kommer att besvära Ständerna, så framt icke en återremiss föranleder till några vidare åtgärder.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då detta Const.- Utskis mern. äfven innehöll förslag till förändringar i grundlagarna, R. o. Ad. behagade finna, att någon propos. till bifall derå icke kunde äga rum.
Jag förmodar, all Hr Frih. o. Landtm, finner, att, örn propos. till bifall icke kan göras på den ena delen, sådant likväl icke hindrar, att sådan propos. kan göras på den andra.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hvad den del af Consl.Utsk:s mern. beträffade, som angick en § i riksdagsbeslutet, eller intagande deruti af vissa bestämmelser eller föreskrifter, så kunde R. o. Ad. visserligen bifalla denna del Den 13 Juni f. iu. och till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag antaga det öfriga af Const.Utskls mern., som innehöll förändringar i grundlagarna; men dä detta mern. nu var första gången hos RiksStln inne, så ansäg Hr Landtm, icke alt propos. till R. o. Ad. i afseende derpå kunde göras sålunda, att en del af mern. bifölles, och en annan del återremitterades, utan behagade R. o. Ad. finna, att då under discussionen här blifvit anmärkt, att de delar af Consl.Utsk:s mern., som angingo förändringar i grundlagarna, icke voro hvarken nödiga eller nyttiga, så vore detta ett förslag till gemensam tanke, som i vanlig ordning först borde för R. o. Ad. framställas, till utrönande huruvida R. o.
Ad. ville antaga det eller icke.
Antoge R. o. Ad. det icke såsom sin gemensamma tanke, så blefve deraf en följd, att Gonst.Utskis förslag till grundlagsförändringar vore antagna att hvila lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, enär under discussionen inga andia förslag till gemensamma tankar blifvit afgifna.
Härvid förekomme likväl, att då enkel propos. på detta mern. icke kunde göras, så mäste, då propostn komme att framställas till antagande af den framställda gemensamma tanken, propostn äfven innefatta R. o. Adis omdöme öfver första delen af Utskis mern., eller den del, som anginge riksdagsbeslutet, och hade Hr Lefren i detta afseende afgifvit förslag till propos., så lydande: att R. o. Ad. skulle besluta, hvad beträffar den del som angår riksdagsbeslutet, att densamma icke nu till pröfning upptages, såsom icke tillhörande Gonst.Utskis befattning; men att den öfriga delen af mern. återremitteras med den gemensamma tanke, att de deruti förekommande grundlagsändringsförslag hvarken äro högst nödiga eller nyttiga.
Hr von Hartmansdorffi Sedan jag hört Hr Lefren* förslag ånyo uppläsas, har jag intet att tillägga.
Jag önskan blott, i öfverensstämmelse med hvad jag förut yttrat, alt orden ''högst nödiga eller högst nyttiga” måtte uti propostn intagas.
Hr Munck af Rosenschöld, N i I s R u d o I p h : Ti II följe af den der förklaringen Hr Frih. o. Landtm, afgaf först då denna fråga var före, så kunde densamma icke delas i 3. proposlr.