Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dan 26 Maj f. ro. 435 Efter härmed slutad öfverläggning samt upptagande af de derunder gjorda yrkanden om inbjudningens antagande samt om afslag derå och vidblifvande af förut fattadt beslut i frågan, framställdes först propos. om bifall till inbjudningen, men besvarades med nej; hvarefter propos. gjordes om afslag derå och vidhållande af It. o. Ad:ns förra beslut i frågan, dervid svarades ja.
TTtsk:ts yttrande att, derest inbjudningen i sistberörde hänseende antoges, It. o. Ad:ns återremiss af de §§, som stodo i oskiljaktigt sammanhang med Ståndets beslut i afs:de å tiden då bränvins-tillverkare må handteringen utöfva, icke torde till någon åtgärd föranleda.
Då E. o. Ad. nyss afslagit inbjudningen, torde denna framställning icke heller kunna röna ett annat öde.
Att endast afslå denna punkt lärer väl icke gå an, då den innehåller, att återremissen af åtskilliga §§, som stå i samband med det nyss vidblifna beslutet, icke skulle föranleda någon åtgärd.
Jag hemställer derföre, det E. o. Ad. ville antaga de ifrågav:de §§:na i TTtsk:ts förslag med de förändringar, som blifva en nödvändig följd af den af E. o. Ad. fastställda förändrade tidsbestämmelse för bränvins-tillverkningen.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. beslöt E. o. Ad. att bifalla de delar af författnings-förslaget, som stodo i sammanhang med bestämmelsen om tiden för bränvinsbrännings bedrifvande, dock med de förändringar deri, som blefve en följd af E. o. Ad:ns från Dtsk:ts förslag afvikande beslut.
Utsk:ts inbjudning till Borgare- och BondeStm att instämma uti de öfriga EiksSt:ns beslut rörande minimum af bränvins tillverkning på dygn.
TJtsk:ts inbjudning till E. o. Ad. samt PresteSt:t att förena sig i de öfriga EiksSt:ns beslut ang. tillverkningsafgiftens belopp.
På de skäl, som vid den föregående behandlingen af denna fråga anfördes för bifall till den af K.
M:t föreslagna högre afgiften af 7 5 öre, och då denna utväg att vinna en betydlig statsinkomst torde vara den billigaste man kan påfinna, får jag anhålla, det E. o. Ad. ville vidblifva sitt i afs:de å denna punkt förut fattade beslut. 480 D e n 26 M aj f. m.
Cederström, Rudolf, och Hr Printzensköld, Carl.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, framställde H Exc. Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, att R. o. Ad., med afslag å inbjudningen, skulle vidblifva sitt förut i frågan fattade beslut; och sedan denna propos. blifvit med många ja samtett eller annat nej besvarad, förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Utsk:ts inbjudning till R. o. Ad. att förena sig uti do öfriga RiksStms beslut ang. lydelsen af 22:dra §:n 1 morn. i författningsförslaget.
Jag anhåller, att R. o. Ad. ville vidhålla det välgrundade beslut, som R o.
Ad. förra gången fattade i afs:de å denna punkt; och efter hvad jag hört af flera ledamöter af de öfriga S::n, tror jag att dessa, åtminstone tvenne af dem, kunde genom inbjudningen förmås att gå in på R. o. Ad:ns åsigt.
Uppå härefter framställd propos., blef Utsk:ts inbjudning afslagen och det förra beslutet vidhållet.
Utsk:ts yttranden ang.
22:dra §:n 4:de mom. samt rubriken till Art. IV.; 28:de §:n; 34:de §:n; samt 35:te §:n l:sta mom.
Utskrts ytrande ang. § 40.
Utsk:ts yttrande ang.
46:te §:n l:sta mom.
Utsk:ts inbjudning till Borgare- och BondeStm att förena sig i de öfriga RiksStms beslut ang. lydelsen af 72;dra §:n.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Bevillnrs Utsk:ts den 9 och 23 dennes på bordet lagde- Mern.
N:o 25, i anledn. af återremiss utaf Betänk. N:o 18, ang. postbevillnm och dermed sammanhang egande frågor.
Utsk:ts hemställan ang. brefvigten för inrikes bref, portomoderation m. m.
Den 26 Maj f. m. 487 Hr Gripenstedt: Utsk:t har här gått en medelväg mel lan de olika meningar, som vid frågans förra behandling yttrades, i det Utsk:t antagit 3 ort till enkel portosats, men icke låter den dubbla vidtaga förr, än vigten uppgår till fulla 4 ort.
För min del tror jag, att Utsk:t i detta afs:de på ett lämpligt sätt sökt förena de skiljaktiga meningarne, hvadan jag anhåller, att Ii. o.
Ad. ville bifalla den här af Utsk:t gjorda framställning.
Då den, som för ra gången förde motsidans talan, nu förklarat sig nöjd med den medelväg, Utsk:t funnit, finner jag mig uppkallad att följa hans exempel, och anhåller således om bifall till denna Utsk:ts framställning.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef Utsk:ts förevarande hemställan bifallen.
Utsk:ts förnyade hemställan, att K.
M:ts förslag rörande vigtbestämmelserna för utrikes bref samt för lösbref oeh lokalbref måtte gillas.
Utsk:ts yttrande ang. väckt förslag om nedsättning till 10 öre af enkla porto-afgiften för inrikes bref. H.
Exc. Hr Gr, o. Landtm, förmälte, att då R. o. Ad. vid behandlingen af Betänk:t N:o 18 gillat LTtsk:ts nu vidhållna hemställan uti ifrågav:de hänseende, torde den förevarande punkten ej erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
TJtsk:ts hemställanden: att väckt förslag om undersökning i fråga om porto-afgifterne för till utlandet afgående och derifrån ankommande bref icke måtte till någon R.
St:rs åtgärd föranleda; samt att framstäldt yrkande om nedsättning af portot för utländska tidningar icke påkallade något särskildt beslut.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att från Sekreteraren vid K.
Musikaliska Akademien blifvit till utdelning bland R. o. Ad:ns
Hrr ledamöter öfverlemnadt ett antal biljetter till en s. k.
Elev-matinée i Akademiens lokal vid J88 Dan 26 Maj c. m.
Clara Strandgata N:o 8, samt anmodat dem af Ståndets medlemmar, hvilka af dessa biljetter önskade sig begagna, att anmäla sig hos Riddarhus-Fiskalen; åtskiljdes Ståndet kl. ^3 e. m.
Lördagen dea 26 Maj 1860.
Justerades ett prot.-utdrag för den 25:te ooh 26:te dennes samt 3 prot.-utdrag för f. m:s plenum.
Jag får härmed vördsamt afsäga mig min plats som Suppleant i Allm.
Besvärsoch Ekon.-Utsk:t.
Till följd af denna afsägelse anmodades R. o. Ad:ns Hrr Elektorer att välja en Suppleant i Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:t efter Frih. Hermelin.
Föredrogs ånyo ooh företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 12:te och 23:dje dennes bordlagda Etlåt.
N:o 93, ang. regleringen af utgifterne under Riksstatens Sjette Hufvudtitel.
I lista punkten.
Mom. litt. a. Frih.
Vid föregide tillfällen hafva Exped.-Chefernas löner blifvit bestämda till 5,500 rdr i enlighet med K. H:s derom afgifne Propos.
Hvar och en inom detta Stånd lärer lätteligen inse, att Exped.-Chefens bestyr inom detta vigtiga departement, som behandlar inrikes administrationen, måste vara förenade med minst sagdt lika mycken Den 26 Maj e. m. 489 skicklighet, som den, hvilken erfordras hos Exped.-Cheferne vid hvart och ett af de öfrige departementen.
Jag skulle således tro mig fela i grannlagenhet mot It. o. Ad., derest jag utförligare behandlade denna sak, utan inskränker jag mig till att hemställa, det R. o. Ad., i öfverensstämmelse med sina i likartade fall fattade beslut, täcktes fastställa aflönmgen för Exped.-Chefen inom civildep:tet till 5,500 rdr, hvarå jag anhåller om H.
Exc. Hr Gr:ns o. Landtmms propos.
Cederström och förenar mig med honom.
Efter härmed slutad öfverläggning och sedan framställd propos. å bifall till TJtsk:s förev.de hemställan blifvit med nej besvarad, gjordes propos. om afslag derå samt att aflöningen för Exped.-Chefen vid civildepartementets expedition skulle bestämmas till 5,500 rdr rmt; hvilken sednare propos. med ja besvarades.
Mom. litt. b. Frih.
Jag vågar anhålla, att R. o. Ad., i enlighet med sitt, i likartade fall förut iakttagna behandlingssätt, behagade afslå hvad Stats-TJtsk:t härvid hemställt, och bifalla K.
M:ts i detta ämne afgifne Propos., utgående derpå, att lönerna för Exped.-sekreterarne måtte bestämmas till 4,500 rdr.
Enär jag varit personligen, under mer än några och tjugu år, anställd i civildepartementets expedition, hvilken statens tjenst jag nu mera lemnat bakom mig, är det för mig en särskild tillfredsställelse, att, under vördsamt vitsordande af det trägna arbete, dessa tjenstemän äro underkastade, få förorda det förslag, som nu blifvit R. o. Ad:s bepröfvande understäldt.
Äfven i denna punkt förekommen af Frih.
Cederström, förenar jag mig med honom.
Efter framställd, men med nej besvarad propos. å bifall till Utsk:s ifrågav:de förslag, gjordes propos. om afslag derå och bestämmande af lönen fär hvar och en af Exped.-sekreterarne uti civildepartementets expedition till 4,500 rdr rmt, dervid svarades ja.
Mom. litt. c, d och e. Utsk:ts hemställanden biföllos. 2:dra punkten.
Den 2 ti Maj e. m. 3:dje punk ten.
Enär, enligt min uppfattning, Chefens för statistiska kommissionens centralbyrå befattning torde i vigt och ansvarsfullhet kunna jemföras med Exped.-Chefens i civildepartementet och öfrige Exped.-Chefers, tager jag mig friheten hemställa att B,. o. Ad., med afslag å hvad TJtsk:t föreslagit, måtte bestämma den förres lön till 5,000 rdr, hvarå jag anhåller om Hr Gr:s o. Landtm:s propos.
Jag vill icke anställa någon, jemförelse med hvarken den ena eller andra Exped.-Chefens befattning och Chefens för statistiska centralbj^rån, för att derifrån leda mig till ett tillstyrkande af bifall till K.
M:ts Propos.; jag utgår från den grundsatsen, sorn jag här tror är riktig, att man bör bestämma aflöningen i förh:de till arbetet och beskaffenheten af det arbete, som den ifrågav:de tjenstemannen har sig ålagdt.
I detta afs:de förekommer att han är en af de få Chefer, som äro nödsakade att personligen lägga hand vid de flesta och vigtigaste arbeten inom verket.
Man vet äfven att dessa arbeten äro af mycket vidlyftig och svårartad beskaffenhet.
Om man, på sätt här är händelsen, skall bringa de olika handlingarne till ett helt, som lemnar ett tillfredsställande resultat, fordras således af honom manga sådana egenskaper, som måhända företrädesvis göra honom berättigad till den aflöning, som är af Ii.
M:t föreslagen; och på dessa grunder anhåller jag att, med afslag å Stats-Utsk:ts Bet:de, K. H:ts Propos. måtte bifallas.
Efter härmed slutad öfverläggning framställdes först propos. å bifall till TJtskrts hemställan, dervid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. om afslag derå samt att Chefens för statistiska tabellkommissionens centralbyrå aflöning skulle bestämmas till 5,000 rdr rmt, då svaren utföllo med många ja tillika med åtskilliga nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Mom. litt. b. Erih.
Bonde, Knut:
Må det förlåtas mig, att jag helt oförbehållsamt förklarar det af Höglofl.
Stats-Utsk:t här under öfverläggning varande Bet:de för obilligt!
Ty obilligt är det att minska lönen för Sekreteraren i statistiska centralbyrån, för Den 2(3 Maj c. m. att af det öfverskott, som genom denna nedsättning erhålles, öka de öfrige tjenstemännens arfvoden.
Frågan, man här måste göra sig, är, om denne embetsmans arbetsskicklighet eller haus verksamhet minskats i proportion till den föreslagna lönenedsättningen oell om detta minskade arbete blifvit lagdt på öfrige i nämnde embetsverk anställde tjenstemän.
Har så icke skett, men man endast anser att lönevilkoren för dessa sednare äro alltför ringa, då tillhör det Regeringen att hos R.
St:r föreslå denna tillökning, men alldeles icke att, såsom här är föreslaget, beröfva en af Sveriges mest utmärkte statistiske författare den tarfliga utkomst, han med rätta kan fordra i utbyte för ett träget arbete och erkända kunskaper, som han å sin sida lemnar staten och det allmänna.
Må man icke förglömma, att oaktadt redan för öfver hundra år sedan, eller långt före andra nationer, Svenska styrelsen egnade sin uppmärksamhet åt den officiella statistiken genom det på 1740-talet inrättade tabellverket, och ur hvilket den utmärkte Wargentin på sin tid lemuade värderika meddelanden i Vetenskaps-Akademiens handlingar, så har denna vetenskap, oumbärlig för hvarje Regering, dock under sednare tider så litet uppmärksammats, att ganska få personer inom vårt land deråt egnat sina studier och sin verksamhet.
Detta har Hr Ljungberg gjort, och han har haft utmärkelsen att få sätta sitt namn bredvid ett af Sveriges mest frejdade, C. A.
Agardhs, emedan dessa begge författare gemensamt utgifvit det af oss alla kände verk:
Försök till Statsekonomisk Statistik.
Jag vill icke afgifva något omdöme öfver denne s. k. organisation, och jag vill t. o. m. villigt erkänna, att en Regering bör vida bättre än den enskilde kunna förstå hvilka förändringar i statens ganska complicerade administrations-machineri böra företagas, för att det hela skall gå bättre och lättare, men här tyckes det vara fråga om att beröfva staten en duglig embetsman, genom att fråntaga honom hans en gång fastställda lön.
Skall man, coute qu’il coute, skaffa 2,500 rdr åt öfrige tjenstemän inom detta embetsverk, då motsätter jag mig alldeles icke denna tillökning, men deremot afstyrker jag alla subtraktionsexempel med den nuv:de Sekreterarelönen af 4000 rdr.
I motsats till den siste talaren yrkar jag bifall till K. M:ts Propos.
De skäl, som uttalats för att ställa hela anslaget af 9,000 rdr till styrelsens disposition att-fördelas bland tjenstemännen, tror jag grunda sig på riktiga förutsättningar och antaganden, som finnas närmare antydda i K.
Propos.; och man kan väl icke föreställa sig, att det blifver nödigt hafva en bestämd sekreterareplats i detta verk, t}' de åligganden, som en sekreterare skulle ut - 492 Den 26 Maj e. m. föra, kunna yäl icke fullt sysselsätta en person, hvarföre synes lämpligt att hans verksamhet tages i anspråk för andra ärenders handläggning inom verket.
St:r beviljade anslag till en statistisk centralbyrå, skedde det med vilkor att tjenstemännen skulle underkasta sig de förändringar, som af framdeles skeende reorganisation af embetsverket kunde blifva en följd. K. M:t har äfven sedermera i ett K.
Bref af den 22:dra Juli 1858 gillat Chefens för centralbyrån underd. framställning i den syftning, att arbetets fördelning skulle enligt Chefens anordning, ega rum, och de skäl, som tala härför, finnas angifne i K.
H:ts Nåd.
Propos., och hvarutur jag tager mig friheten anföra, att arbetet inom en statistisk byrå, ehuru väsendtligen skiljande sig från det inom administrativa verk, derför likväl ingalunda, och minst för det närvrde, kunde ställas i jemnbredd med vanlig författare-verksamhet och forskning'; att byråns ständiga, mångsidiga och i visst häns:de ganska grannlaga beröring med de flesta myndigheter gjorde den routinerade embets- och tjenstemannens färdighet och takt lika oumbärliga, som vetenskapsmannens insigter och outtröttliga nit för sanningens utredande; samt att då på möjligheten att inom den fåtaliga tjenstepersonalen kunna förena dessa egenskaper med en oförtröttad flit och ihärdighet berodde det statistiska embetsverkets framgång, hade det, under sådant förhållande, synts för detta embetsverk vara oundgängligen nödigt, att dess arbetsordning, såvidt möjligt, sträfvade till förenklande af allt hvad som skulle kunna hänföras under benämningen af kansliformer; att det arbete, som af en person med största tidsvinst kunde utföras, aldrig delades på flera, men att alla gemensamt delade sådana grenar af arbetet, som kräfde en större personal och en skyndsammare handläggning.
Jag får anhålla om H.Exc. o. Landtm:s propos. på bifall till TTtsk:ts framställning.
Jag anhåller att fä instämma i det yrkande, som blifvit gjordt i den punkten vidfogade reservationen, Det heter deri bland annat: ^Göromålen fördela sig naturligen i 2:ne arter, sådane som fordra insigt i statistiken och dess lijelpvetenskaper, och andra, som äro rent mekaniska, såsom räkna, skrifva, mottaga handlingar och böcker, registrera och katalogisera dessa m. m.
Om nu endast föreståndaren skulle vara hemmastadd i de egentliga göromålen och om all torkning skulle hero af honom och han ensam skulle anordna bearbetning af materialierne, är det mera än sannolikt, att åtminstone vissa grenar af arbetet skulle blifva eftersatte, såsom de obestridligen redan blifvit det; men dessutom skulle insigterna i och kännedomen om göromålen icke kunna blifva särdeles utvecklade inom embetsverket, hvilket ock vid föreståndarens bortgång skulle befinnas redlöst.
Om det derföre är af vigt att minst tvenne insigts - Den 26 Maj e. m.
•193 fulla statistici uppehålla byråns verksamhet, så äro materialierna för en, på verklig insigt grundad, bearbetning af de grenar utaf statistiken, som icke afse befolkningen, för närv:de och under en måhända lång framtid alltför ringa att de kunna taga i anspråk mera än en person, förutsatt att Chefen äfven uteslutande egnade sig åt befolknings-statistiken; och om på ena sidan icke endast denna sednare bör utgöra föremål för byråns verksamhet, så är å den andra denna i hela sin omfattning uppenbarligen icke i behof af en större personal än 2 personer.
Men i den mån materialierne ökas torde ock dessas arbetskrafter tagas i anspråk, om byrån skall uppfylla de densamma ålagde förbindelser.
Under tiden möter icke det ringaste hinder att anordna det gemensamma arbetet på enahanda sätt, som hittills, emedan Sekreteraren är skyldig att deri deltaga och arbetsprodukten kan således blifva lika stor, hvaremot den otvifvelaktigt skulle blifva mera mångsidig, om man återgår till komitéens förslag och statsmakternas en gång fattade beslut.
Att afvikelsen från detta icke, såsom Utslct sökt göra, låter försvara sig med åberopande af lösryckta ställen ur komitéens egen framställning, som ledde till ett motsatt resultat, behöfver icke visas; hvarföre ock det icke må vara nödigt att, vidare än som skett, till vederläggning upptaga de af Utsk:t anförda skäl.
I afs:de på kostnaderna inser en hvar, att tre likställde personer, af hvilka alla fordras vetenskaplig bildning och särskild insigt i mindre allmänna grenar af vetande, skola fordra en större aflöning, än som är behöflig för en sådan person och för tvenne Kanslister eller med dem jemförliga tjenstemän; och att kostnaden nu kunnat inskränkas till enahanda belopp, som vid sista riksdagen anslogos, härrör deraf, att anslaget i verkligheten var vida högre, än som vederborde.
De framtida anspråken skola dock snart visa att den nu gjorda anordningen af einbetsverket medför en vida betydligare kostnad, än om B.
St:rs beslut blifvit i verket satt.
Det är vidhållandet af detta, med ogillande af den Kongl. Propos:n, som afses genom denna reservation.»
Dessa skäl förekomma mig ganska talande.
Det synes mig fullkomligt klart, att statistiska centralbyrån behöfver mer än en person, som har insigt i den statistiska vetenskapen.
Statistiska centralbyrån är nemi. icke ett embetsverk i vanlig mening, der man till stor del endast genom rutin kan sätta sig in i göromålen och sköta dem oklanderligt.
Till tjenstgöring i ett verk af sådan beskaffenhet som det ifrågav:de fordras ganska omfattande theoretiska insigter i den sak, som genom detsamma skall befrämjas.
Att, såsom regeringen föreslagit, fördela göromålen lika mellan Sekreteraren och Arkivarien och låta dem båda äfven deltaga i de mera mekaniska göromålen, anser jag derföre alldeles icke lämpligt.
Det är en allmänt erkänd grundsats att fördelning af arbetet är för - Den 26 Maj e. m. manlig; man får derigenom både mera och bättre arbete, enär hvar och en då kommer att utföra det, hvartill han eger största anlag och skicklighet.
Genom den nu föreslagna nedsättningen skulle dessutom Sekreteraren i statistiska centralbyrån få mindre aflöning än Sekreterarne i andra verk.
På dessa skäl och dem, som Prih. Bonde anfört, anhåller jag om återremiss af denna punkt.
När den K. Propos:n och StatsUtsk:ts Bet:de vid sisth riksdag rör:de just denna fråga här förekom, tog jag mig friheten anmärka olämpligheten deraf att på stat uppföra de löner, som äskades för statistiska byråns tjenstemän.
Jag förklarade nemi. då, att saken, enl. min åsigt, vore så ny, att man ännu egde så liten erfarenhet om beskaffenheten och ändamålet med donna statistiska byrå, att den väl kunde tåla vid att någon tid stå obestämd i afs:de på aflöningen, och att man i dess ställe borde öfverlemna till K.
H:ts Nåd. disposition det belopp, som K.
M:t begärt att på stat matte uppföras.
Nu har genom K.
M:ts vid denna riksdag aflåtne Nåd.
Propos. de anmärk:r, som jag då tog mig friheten göra, blifvit till riktigheten fullkomligt bekräftade, och det vore önskligt att man af detta exempel måtte låta varna sig och för framtiden taga sig till rättelse att icke alltför hastigt uppföra på stat anslag, som, huru nyttiga de kunna anses vara, likväl i afs:de på lämpligheten att bestämma åt den och den tjenstemannen så och så mycket äro ganska problematiska.
Hvad åter denna fråga beträffar, så synes mig att just genom det förhastade sätt, på hvilket Regeringen vid sistl. riksdag gick tillväga genom att föreslå dessa löners uppförande på stat och genom det lika förhastade sätt, hvarpå Stats-Utsk:t först och R.
St:r sedan biföllo K. M:ts Propos., har man råkat i en slags dilemma.
Jag föreställer mig att den nuv:de Sekreteraren mottagit den ifrågav:de platsen med K.
M:ts af R.
St:r fastställde stat för ögonen, att nemi. denna Sekreterarebefattning skulle gifva honom en årlig inkomst af 4,000 rdr.
Jag känner icke om K. M:t täckts utnämna Sekreterare och öfrige tjenstemän inom detta verk; möjligt är att K. M:t, oaktadt lönerna varit uppförda på stat, likväl icke har, med anledn. af Byråchefens framställning, verkställt R.
Stms beslut i afs:de på besättandet af de ordinarie tjensterna i byrån, utan i stället ställt medlen till Bjmächefens disposition, för att mellan tjenstemännen fördelas; men om nu
Sekreteraren verkligen har inträdt i tjenstgöring med öfvertygelse att den på stat för Sekreteraren uppförda lönen skulle komma honom till godo, så frågar jag om icke genom ett sådant förfogande en bestämd orättvisa blifvit begången, och jag måste i så fall bestrida bifall till K. M:ts Propos.
Skulle återigen förh:det vara sådant, att K. M:t på Byråchefens förslag icke ansett lämpligt att befordra eller tillsätta ordinarie tjenstemän, utan blott antagit Deri 26 Maj e. m. dem på förordnande med tjenstgöringsskyldighet, mot det lönebelopp, som blifver hvar och en anvisadt, och detta belopp utgör för de 3:ne hvardera ^:del af det, hvartill hela aflöningssumman för tjenstemannapersonalen uppgår, då har jag så mycket mindre att erinra mot hvad K.
M:t nu föreslagit, som jag nyss hade äran anmärka, att detta förslag öfverensstämmer bokstafligen med hvad jag vid förra riksdagen hade äran föreslå.
I förmiddags erhöll jag en förebråelse för bristande skarpsinnighet, och dä jag icke heller lyckades att hos K. o. Ad. vinna något bifall i den framställning, jag då gjorde, kunde det synas förmätet att nu åter uppträda; men ehuru jag icke hyser precist den föreställning, som blifvit yttrad af en utmärkt författare, eller att afgörande rätten i la stiftande församlingar borde snarare öfverlemnas åt minoriteten, än majoriteten, kan jag dock icke af den erfarenhet, jag på Riddarhuset inhemtat, medgifva att majoriteten alltid obestridligen är den som har rätt.
Till denna reflexion kommer jag vid tanken på hvad som tilldrog sig vid förra riksdagen, då detta ärende af R. o. Ad behandlades.
Äfven då fick jag mottaga förebråelse för oriktiga åsigter; men erfarenheten har visat, just med afs:de på det förslag som nu är före, att jag icke hade så orätt.
Jag uttalade då den åsigten, som jag jemväl yttrat vid flere föreg:de tillfällen, eller att det vore en oriktig princip att
Ständerna uppgöra specialstater och derigenom binda händerna på K.
M:t i ordnandet af embetsverkens angelägenheter.
Jag yttrade då, att R.
St:r icke äro lämpliga att uppgöra organisationsplaner för embetsverk; att denna olämplighet vore desto större, när fråga vore att inrätta ett nytt embetsverk, om hvars verksamhet man icke kunde göra sig någon, klar föreställning.
På grund af en sådan åsigt yrkade jag jemväl, då Proposm om statistiska centralbyrån var före, att icke något specialförslag skulle upprättas, utan att medlen måtte ställas till K.
M:ts disposition, på det de måtte på lämpligaste sätt fördelas.
Hade R. o. Ad. då bifallit mitt förslag, hade ej R.
St:r blifvit nödsakade att nu vid denna riksdag, sedan embetsverket kommit till verkställighet, frångå sitt då fattade beslut.
Då jag nu fortfarande är af denna åsigt, kan jag icke annat än yrka bifall till Htsk:ts förslag.
Med anledn. af Hr Printzenskölds yttrande får jag fästa uppmärksamheten på, att längre fram, på sid. 8 af Bet:det, är statistiska byrån blifven undantagen från de embetsverk, hvilkas uppförande på ordinarie stat är äskad.