Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Upril, angående frägan om lostruÄioo för Bewillniuys» UNkottct, samt derefter kroroeLllLr af den 24. i der, na manad.
Derefter upropadcs och afgick, under anförande af Grefwe Uriiinx, kelar, den Deputation, sorn, en» ligt krotneolier af den 2Z.
April, skulle manligen meddela de andra lkelpe5Uvs Standen Riddrrskapecs .och Adelns beslut i frägan om InstruZucm för Bewiliiungs-Utskottet.
I. anledning af grfwek löfte i klsrmm den 2Z.
April, II pro pade Hans Lrcellsncs Herr Grsftvcn och Landt - Marskalken nu Friherre dlils LilkvLrtekölck at tala.
Friherre Ziikvsrkckölä upläsie följande MÄWSN:
En och annan händelse under loppet af denna Riksdag har tyckts wittna om en mindre saker kännedom af fordna Riksdagars pr»xis; en kännedom ofta nyttig, til undanrödjande af onödigt widlöftiga öswerlaggningar; men saknaden deraf torde dock hos en och hivar böra ursäktas, da man pä 8 ars tid lätt kan förgäta wigtigare och angenämare saker.
Detta har likwal ho§ mig wäckt den tankan, at det skulle medföra mycken nytta för framtiden om Högloft.
RiddcrskapeL och Adeln behagade nu stadga en witz ordning, hwarefter alla i deras kisas förekommande mål och saker Mille foras.
Om denna ordning ställdes uti form af InstruLkion för Riddarhus,Tecrsrerrren, och deruti inflöt allt hwad i någon matto rörde dest krvtocalis förande; sä skulle densamma, fast det nu med skäl kan anses öfwerflödigt, en annan tid kunna tjena Riddarhus . §Mek?rsrtza til uplySning och rättelse uti mangs 18 l dest göromål, och Ridderskapels och ?ldelns Ledamöter deraf hamra en säker hjeloreda. ckstlig wettergen har wäl aldrig en sadan Inlirrckiion exi lierar > men det bör icke, och jag inser ingen ting annat, som kan, hindra d st utfärdande.
Jag har' således trott mig kunna föra Duoderskayets och Adelns upmarksamhct pä detta äm» ne, oM i den sakra förmodan, ak Häglof!.- Ridderjkapet och Adeln ej utan granskning förkastar, hwad jag tagit mig den friheten anföra, sa anhaller jag wördsammast fa förefla naara §§.- dem jag för min del anser böra i berörde lulli uLiion inflyta. §. r. Riddarhus - Zacrercrsilen ar Ridderskapcts och Adelns ?roroaoIIi1k.
I sadant afseende äger han wärdén och answarek för Ridderskopets och Adelns krorocvller och Handlingar.
Pa dcsta grunder hwilar allt hwad i följande §tz. stadgas. §. 2.
Honom åligger fa wäl at i krvtocollsr fatta, allt hwad han i Riddcrskapetö och Adelns kicna hör talas, förelöpa och beslutas, som ock ak ej, af hwad morik som häldst, lata i ?rokocoIlLr inflyta något, som han ej hort elier annorlunda än han hörk. §. Z.
Döt ware honom ej tillätet, at för någon, eho det wara ma, undantagande Landt-Marskalken ensam, wisa eller upiäsa et ojuli srsör krorocoll, eller ckAäirmen, hwilket sednare bör wid julisringcn ä nyo uplasaS. §. 4.
Likwäl åligger det honom, afwen före jjulieriagsn, at hemma hos sig, för den Ledamot som sig yttrat, upläsa dest yttrande, om han der astundar, och ware en sadan Ledamot obekagek, at wid sattet, huru hans tanka blifwit i ?rorocr,IIsr fattad, meddela Riddarht!S-8ocrerersren sina anmärkningar; Riddarhus - Lsareterarsri mä dock, innan justeringen i Ulanum, ej derpå göra widare afseende, an som san sta tilsammans med ds i 2. §. nämnda åliggande. Will någon Ledamot ril ?rorocoI!st inlemna skrifteligit, hmad har,; mmileligen anfört, det kan ej wämmö; men Riddarhus - 8oc-storaren äiigger i sadan! fall, ut et flikt inleirinadt ytkraiide wid justsringen sjelfkrafd ommäla och upiasa. §. 5- Ingen ^usterinF ar fällande, som ej är gjord i NidderskapetS och Adelns Oler um, och et derstädes justsrsär?rorncnl! kan Ridda rhus-Lsarersraren ej i wind, sta matto förandra, eller någon tilläggning deni! göra. §. 6.
Riddarhus-Zecrsrerzrsn kan ej magra någon Ledamot af Ridderskapet och fidela underrättelser ur ?!sni krorocnllsc, för de förstulna Riksdagar, eller de jullsrsäe i?roioet»i!ecns för den löpande -Riksdagen; ej eller wägra någon Ledamot ac göra afskrift derutur.
Det samma gäller i asteende pa alla ve^uksnoiis- eller Utskotts-krorocollsr och Handlingar, undantagande Hemliga UlskottetS, fordna Sscrcg-Uestotkets, och alla förseglade Handlingar, cil hwilka utträde ej uran wederbörlig tillåtelse gifweö. §. 7.
As et ojusteraöt krorocoll, ester ek ojustsraär
DiÄrmsn, som ej är lagdt pa bordet, kan RiddarhuSLserokersrell ej utlemna någon afskrift.
Likival kan en afskrift ej wägras Författare» af et vläiLmen.
Afskrift af et lVIemorisl kan ingen, förnekas. §. 8» Jnga krokocoilsr eller Handlingar bertil, kunna rrz ök andra an Riksens Ständers ester RidderskapetS och Adelns U fkoci ullanas, man Ridderfkapets och AdelnS samtocke och äfwen i sadank fa!' ieke uran emot guirrn.
Ec r>jn<i->niäi Lo-uooll och Handlingar bertil kunna alldeles icke nilana-.
Friherre 8ilkvcrsck>u!ä kissade munteligen at han sjelf noasomr insage möjligheten af denna prolnst, > bbi-m?
ojuilständigher och behof af Högloflig?
RiVdecchapeis och Adelns uplnsta granskning, hwarföre dan nu ej annat astnndade an at densamma för ar skärstäooS, n-a<.e til nafta klanum blifwa h,oi, lande pa bordet.
Afwen i kraft af gifwct löfte, npropades nu Herr 6r >^> e nVVLI ä r, ssaoob Lric, loin upiäfre följande: Wärd sam t rVlomorial.
Otilräcktliq warumängd och dess öfwerdrifna dnrhet förbliswa i olla tider fullmyndiga orsaker lil en olycklig utgång af allmän krnsnce.
Det synes således böra komma i atanka alla moje, liga sätt ot förekomma bristen pa ateliga waror, hwilka ända aldrig nog och öfmerftödigt kunna blifwa xrociucerräs uti et Land, hwars Arbetare strida emot langa winkrar, sten och bergssträckor.
Af sademr ffäl hänföreö nu upmarksamheten til de i Swerige utom Norrbotrn och Finland belägna widsträckta Jägeri - Parker, Härads, och Sockne» Allmänningar, hwilka, sadana de för ögonen synas, endast gagna de» rofgiriga, Åstadkomma ohjelpeliga beswär för ÄmberSmän och harm för redligheten.
At göra en klar målning öfwer denna hushallsbrist, skulle blifwa för widlöftigt, och således förestås dessa omtalra ansenliga jordrymdcrs delning oscer wiss giswen i84 måttstock uti icke stöm än fjerdedels
H'rn, som aldrig kunde sammanflas men skulle genom suttioner sörftchas och skarclaggas efter treune frihets-ar, hwilka wörö tilräckeliga lil rödning och stangölandr.
Arbetslusten skulle säkerligen tillaga om dosta Hemman olades en bade manlig och möjlig skatt/ ftin til exempel för femton ar, Tolf marker
Smör ärligen, för påföljande trettiofem är, ärligen Et lispund Smör och En half kunna
Säd; dock böra de rinder alla arén wara befriade fran skjutönjngs-onus och Prest - rättigheter för jorden.
Om skattrattighct ä sadan jord ensam wans och betaltes genom Ladngärdshyggnad af sten eller ler, samt ägostängftl af fredande stenmurar och walkar.
Om Innehafware af desta lägenheter förbanks och EhvlloS ac warda och plantera skog, der den enligt naturens ordning bör wära, hwilken nödwandighet uti wära med skog misthuslMsamma tider, är förundranswärdk icke alla Rikets Hemmansägare blifwit alagdt, men som ock aldrig kan utom uyställandet af alldeles icke kostsamma, men Patriotiska Hushålls-och FörlikningSRätter, Haradswis befordras, och rätteligen äsrsrmmsrab.
Om sager jag, til undwikandc af widloftighet, desta och flera eftcrtäukeliga hushällsaktiZheter icke förglömdes saftm falu-wilker; Skulle wiflerligen war kinsnce derutaf härflyta en owedersagelig fördel.
Dcstutom skulle en lange befarad ffogsbrist också genom uträknad hushållning förckommas, ty erfarenheten öfwertpgar alla Granskare, at enskillda skogar warit k alla tider bättre fredade ifrån wald, an de allmänna, ehuru til Jägeri-Statens ledsnad ftin aldrig kan blifwa efter behof nog fulltalig. ^85 Äfwcn stulle Odjurens ödande utan allt twifwelsMål tviiinus, salom en ostilljaktigher ifrån Rybnggarens wallard, tt) huru ofta händer icke, ut Wargarne ifrån bebyggda srler, intaga sin fristad, det menas Allmänninge», dit Bonden icke med bostan pä armen wägar framtränga, ar fruktan at nasta Ting blifiva plikifälld»
Huru oska niora icke mennistor dylika odjur/ mea de strina uti Förbudet ut bara geivar stn räddnings
Dä ställe ester ali sannolikhet de ödeläggande oest grusa,eliga stogseldärna blifva sallsamMaro.
Da stulie idogheten och jordbrukslusten Nplifwas, när ben arbetande medborgerliga Gasten stnnet et nytt tilfalle kil åtkomst af jord, wida i dyrhet ojämnföllig med nu afrösade Hemmans andelar.
Dä ställe den fattiga och systlolösa arbetaren, som, twingad af sjukdom, ej kan likt en legd dagskarl arbeta, men ända mäste och förmur förförja hustru och barn, fa et nyck tilsälle, at wälstgna cn Regering som lemnat sadan slägt et tilfredsställande omsorgfullt »vedermäle.
Da stulle stutcligen deste, som kunna benämnas
Colonier inom trettio a fyratio är, likna den tikaste Guldgruswa för Åkerbruk, Handaslöjder och Rikets för. swar, kil fullkomnande hwaraf alltid fordraö en myckenhet utaf mcnstliga warelsek, Upmuntrad af en nådig, rättnsts och hushållning älstande Konungs willja at höra undersäkeliga tankar, t
Mer eller mindre man ledande til knnLneens gagn, fär jag detta lVlsmorrzl til Högwälbsrne Herr Grefwens och Landt - Marstalkens samt Höglofllge RidderstapekS och Adelns gynnande pmriorista utgärd öfwerlemna, med begäran af laglig fortgång, om Kongl.
Maj:kS allernä^ digsta tilständ winnås.
N:o 1146 Herr Llommsttstcolst, Fullmägtig Of, ^ L. 6rix.en>vrlstk. 24 r86 Hans Lxce Nence Herr Grefwen och Landt-Marskalken förmälte, at som detta lVlLmurick syntes innehålla ek ämne, simi ej sinnes nämndt i Konungens Nadlga krogoiiiianer, sa sunne Hans kxccllcncs icke detsamma nu kunna cil öfverläggning företagas.
Herr Qri^sn^valäk begärts, at, om sa vors, hans Msmori.,1 iikwä! macke ikrotoaollec intagast — hwilket medgass, och begärdes detta lVlemorick tillika pä bordet.
Hans. k x c e 11 s n c s Herr Grefwen och Landt - Marskalken tilkannagaf, at han nu ärnade Högloflige
Ridderstapet och ?lde!n föredraga den af Friherre Lilivcrscbälä den i.
April wäckra, och pa bordet laggda sraga, om tryckningen af Hemliga Utskottets den 24.
Martti 1789 til Riksens Ständers klena utfärdade TxrrsAum krowcolli; och föreslog i anledning deraf, at Friherre Liltvsrlcböläs yttrande i krokocollet af den 1.
April kunde uplasas.
Men som detta krorocoli ej war för handen, blef det samma genast efcerskickadt; och emedlertid uplästeS och kades pä bordet följande Utdrag af Lag-UcskottctS Fiotocollcr, innehållande sarskilldta vors til det i kjellum ben 2g.
April uplästa och pä bordet hwilande Betänkande.
Utdrag af?--oroco//ek, hållet wid Riksens ^oglösliga Ständers Lag-Urskotts sammanträde deir zt.
Martil 1800.
S. D. Af Herr Häradshöfdingen Ue^onkolxs uplästeS följande:
Med bifall til Kongl. MajrtS nädiga krogostr-ivn, Hur Lagfartens förkorrtande, finner jag likwÄ r8? betänkligt, at köp blifwer lagstandet a samma Ting, som tredje Upbudet tages.
Dä de ärliga Winter- Sommar - och HösteTingen, enligt 2. (spillet 1. §.
Rättegångs-Balken kunna förrättas emellan April män ad och lVlicliasIi, blifwer et köp upbudet irenne gänger inom et halft ar; och fastän denna lagfartstid antages til 8^9 inanader, skulle den ända mara otilräckelig för Bördeman, som wistande utom Häradet der försällda arfwejorden är belägen, saknar tilfälle at genast blifwa underrättad vin afflutadt köp som för Bördemannen will döljas och icke alltid wid Tinget sä allmänt göres.
Skulle köparen sit bo och hemwist hafwa i annor Lagsaga och bör til godo njuta Sex tift Tolf weckors stännnotid, blifwer det ofta en omöjlighet för Bördemannen, at inom sidsta Upbudet bewaka sin bördetalan, hwilken allisa skulle förloras.
Bördsrätten är för Swensta folket lika angelägen som omtyckt.
Den bibehåller desi tilgifwenhet och kärlek för Fosteröyggden med hwilken börden är lika urgammal.
Sällan underlåter
Allmogen at begagna sig af bördesftiheten, och det sämsta Hemman som warit Förfäders jord, återlöses häldre dyrköpt, än lemnäs uti en obesiagtad köpares ägo.
Nu och pä det, i stället för Natt och Är, annor wisi och stadgad tiv mätte utmärka Laga ständ, inom hwilken tid efter stämning och Bördestillingens nedsättande börd och klander kunde anställas, wägar jag säfom de .lämpeligaste termin», upgifwa Aderton weckor ester tredje Upbudet, dä klanderfritt köp m« anses wara lagständet.
Lagfartstiden förkorrtas derigenom nära
Ätta mänader och gär til ända wid paff et ar, räknadt ifrän första Upbudet.
Bördemannen betagcs ej eller nödigt utrymme af tid, at bade stämma och nedsätta penningar, som pg eR giftig bör fult* göras, och köparen, sedan tredje NMidet ar laget/ -eh öfwer endast afbida päföl.ande eller fjerde Nagel, dä Frsta kan utfärdas,, inom eller under hualtet Ting den nu förestagna lagaständ stiden af Aderton wecker, wanligen inträffar.
Til förekommande af hemliga köp torde den Lid antagas Lil Köpebrefs upwifaude för Domstolen, som revan är stadgad uti förnyade kloncour^'Stadgan af den äg.
Junii 0793 L. 20.
Nomemm g, wiv påföljd för den som samma tid försummar, at köpet hö mes ogillt, cm någon dera talar, I öfrigt b,lifner wid Lagfartens förkortande jämmäl nödigt at köp fom upbjudas, hädanefter göras mera kända.
Det ster cm Häradshöfdingen nid h arje Tings stut ä Rättens dörr anstin en Förteckning pa meddeldta Upbud, hwilken sedan icke mä horrttagas förr än annor Lista ditsattes, fftdrag af hältet wid Riksens iofirga Gränders Lag - iltstotts Sammanträde den 2.
April 1800.
Herr Kammarherren Karon von Roleken yttrade stg st ifteligen salunda:
Den af Kongl. Maj:t. i näder proponeracke instr nkrnng i Lagfartsäden stulle sä obetydeligen förekomma den clägenhet och det hinder bördesklandret för A.erbruket medför: och dä derr härom föreslagna ändring s
Lagen har et sä stort sa wigägt föremal, ser jag mig för min del förbunden likasom skynda, at tilstyrka Lagfartstidens förkortande, pä det sätt Kongl. Majus nådiga kropolnion imsthäller.
Men sorn Bondeman härigenom blir betagen det hittils gynsamma tilsalle, at längre lid fä rädgöra om han til någon försåld Fastighet stall pästäendet om Börd anhängig' göra, ener ej , torde det wara nödigt ej allenast litse, at de hinder blifwa undanröjda, hwilka »8, wid begagnandet af desi Bördesrätt kunna wisa sig, utan Hven at feresia i h,vad ordning det deruppå grundade klander bör anställas.
Dä Nordeman hast rådrum at klander L köp om fast gods instämma inom natt och är frän den tid tredje Upbudet dera n id Härads-Ratten gass, har ej annat fatt, at hundgöra den wid Domstolen medöelotr Lagfart warit af Nöden, an det hit ils brukliga, nämligen at Köpebrestvet blifvit ljudeligen uplast och Upbudet ä den sörjälda jorden offenteligen meddeladt.—
Nu ater, dä Bördesanspraket inom wida korrtare tid stall göras anhängigt, lar nödwändigheten fordra, at de wid Domstolarna bewilljade Upbud blifva mera allmänt kunnoga.
Det i sädant affeende föresiagna sätt, at nämligen Häradshöfdinge, innan han refer strän Tingsstället, bör pa Rättens dörr läta ansta en Förteckning ä de köp om Fastighet, dera HäradsRätten wid samma Ting första Upbudet gistvik, tyckes wäl tjena til detta ändamål.
Men manne denna algard stall hartel wara tilrackelig?
Mänge arv som ej alltid infinna sig wid Härads - Tingen, och flere bland Allmänheten gifvas, fom ej kunna läsa skrifna Handlingar.
Det kunde i synnerhet i de mera widstrackta men mindre bebodda trakter af Landet, således bandagat innehållet af en sadan Förteckning ej för alla blestve kunnigt, och at en Bördeman, under saknad af den uplysning han af densamma skulle winna och hwilren uplysning flere af egennytta fanste sökte för honom dölja, försummade tiden til klandrets anställande.
Om ater den utwäg widtogos, at Häradshöfding!: genast ester stutadt Ting, vfwersände til Konungens Befallningshafvande i L-Met en Förteckning, lika lydande med den der pä Tingsdörren borde anstäs, och denna Förteckning genom Konungens Befallmngshastvandes försorg, blef sä styndesamt mös jeligt wore ^rän Predikostolarna kundgjord, torde den vkunnoge och frän Tingsstället aflägse boende, derige - »rom kunna ethälla en Der underrättelse vin de wid HäradS-Tinget bewilhade Upbud.
Ut Fasta, sä wida ej bördesklander änställes, skall gisivas wid tredje eller wid andra Tinget der endast et
Ling ar om äret, lär blifva en följd af lnnehället af Kongl. Majrts nädiga kropo kition: och enär Vördeman pä det har förestagna sätt om Lagfartens meddelande erhåller kundftap, tycks der ej kunna förefalla honom swart, at inom eller sidst wid det Ting, dä sidsta Upbudet gifwes, hafva desi bördespastäende anmält och köparen til den jord, som han i sädant afseende lösa will, behörigen instämd.
I öfverensstämmelse härmed får jag äfven tilstyrka den af Herr HosRätts
- Rådet ^.älerbrrrnät förestagna ändring i y.
LLpitlsr z. §. och 4.
L^pirlot 1. och 5. §- Z- Jorda - Ballen.
Och anser jag dcrjämte lämveligt, at Köpebref om Fastighet ä Landet bör för Härads - Rätten, i föremal at dera tvinna Lagfart, upwisas inom Sex mannder ifrån det Ting, som infaller sedan köpet Llifwit siutadt: men til förekommande at sädana Afhandlingar, af siver och til försäng af annars rätt, ej hemliga hällas, torde wara nödigt stadga, at det köp, som ej inom förenämnda tid wid
Domstolen göres kunnigt, bör anses förfalla och ej widare gälla.
Utdrag af kVororotter, hållet wid Riksens Hoglosliga Ständers Lag-Utskotts Samman» träde den 8.
S. D. Herr Häradshöfdingen Uez-onllolpe inlemnade et OiÄamon, sa lydande:
I förewarande äeliderations ämne om tiden och sättet lil Lagfartens förkorrtande, har Herr HofRätts - Rådet ^älerdrancit, k anseende til de orter, tzec Tre allmänna HärM-Ting hällas, föreflagit det '-l Bördemannen, som wid tredje Upbudek framlade i Nitten Bördestillingen, ftulle dä, men icke eljest, fä si amna lil fjerde Tinget; derigenom är således medgifva, at Lrgfarien icke bör och kan stutaS, wid och med tredje Tioget, utan mä Bördemannnen til godo njuta någon längre klandertio; hwarmed jag i mit förra anförande äfwen instämt, likwäl med den stillirad, at Bördemannen stlttle äga frihet at bade stämma och göra llosiolickon, morn Aderton weckor efteS tredje Upbuoet, dä wanligen sierde Tinget infaller.
Egenteliga stiltjaktigheten uti meningarna bestar alltsä deruti, om och hurmvida ckopolition af Börde-penningen bör'grundlägga rättigheten at stamma til Fjerde tinget, som jag för min del med Nej besvarar, uppå följande stal , utom hwad jag redan anmärkt; nämligen dels at Rättegängssättet i Börd hittils warit, at först stämma och sedan utgifwa penningar, men icke twärtom; at det nästan för hwar mari faller sig mera swart, at samla penningar lil Börd, än at stämma; och Medes bör tiden för dek förra icke förkorrtas emot det sednare, dels blisver det för Bördemän mera kännbart, at twänne gänger, bade nåd Tredje och Fjerde Tinget til hands hafwa Bördestillingen, i stället för en gäng.
Penningarna kunde ock under samma mellantid blifva liggande ofruktbara, dels at Köparen såsom okallad wid Tredje UpLudet, kan dä ej wara tilstädes at lyfta Bördestillingen, som likwäl är ändamälet med ckoxoliläou i Börd; dels at uti stern landsorter och smärre Tingslag, der tinget inom fä dagar slutas, har Bördemannen wid Tredje Upbudet ingen eller gansta inskränkt tid at bewaka sin talan; dels, at vin lagfartstrden någon gäng hindrar köpare til större Landtegendomar, at genast börja med odling och byggnad, inträffar likwäl icke denna olägenhet med Allmogen, som sällan styndar med förändringar eller odling; och dels, at »m lagfartstiden ifrän natt och är til aderton wecker mindstas, det will saga trettiofyra wecker, dä köp blefwe lagständet netto et är frän första upbuoet, som med i kaninen pantsatta Egendomar lärer wara wanlicp, synes iniz, det lagfarten icke widare kan förkorrtas, sä framt Böroemannens ratt statk bivehäilas och bestå; Och ändteligen stadgas härigenom för laga stånds tiden en termine^ stxrw, som är sä növwändig för katalia? och ej wännes, om fjerde Tinget, som kan hallas Tre mänader förr eller sednare stall utmärka laga ständ.
Beträffande dernäst
Lagfartstiden i de orter ther allenast Et Ting hålles, sä lärer ester ffilcourterna derom wara olika'meningar.
För min del bifaller jag Kongl.
Mastts Nådiga Lropoluion, at Lagfartsliden mätte förklaras gä til ända wio stulet af andra Tinget, sä framt icke klander förut instammes och penningar äeponLrag.
Bördetiden blifwer der lika läng som der Try Ting hällas.
I öfrigt, och om offentligt Anstag ster wid hwarje Ting pä gjorda Upbud, torde blifwa öf.verstödigt, at derom kundgöra pä Predikostolarna, hwilken anstallk jäm väl stulle medföra utseende af nya Upbud och ny Lagfart i Kyrkorna, som icke arv inrättade til säd ann uplysningar, hwilka wio Domstolarna är» at Lilga.
Sluteligen underställes om icke Lagens ord uti Z.
Lapitlet I.
K: Jorda-Balken:
"eller sramlägge pä insatte penningar sädane Bewis som allmänt i Riket gälla" mätte rättas pä det sättet at tillika utsattes hwilka och af hwad beskaffenhet de bewis äro som allmänt i Rcket gälla.
Utdrag ^ WZ Utdrag af poowool/er, jhällek 'vid Riksén? lostiga Ständers L.ag-Ljtskotts Sainman» träde den 19.
S. D. Irlemnades en af Riksdagsmannen Olok Olsson ifrån Gestrikland, kacter ?e!rr8fon iwan Westerås
Län och ^näer8 ^kattsson ifrän Ä)0 L ur undertecknad strist, af fösande innehåll:
Som Upbud icke äro annat än EundgSrelstr at kn Egendom blifwit försäld, böra na-nrlig rois
U banden ste pä et sätt hwarigenom andamälet dinnes, som är, at Bördemannen ma blifwa om den afstulna handeln underrättad.
Ut någon förändring i de- hittils nyttjade sättet at meddela Upbud bör äga rum, kan icke ställas i twifwelsmal.
At genom anslag a Rättens dörr meddela dem, torde icke fullt fwara emot det.äfystade ändamälell
Man röet huru det wanlieswis gar M'd sädana Anslag.
Osta nedns.vas.de, men fällan genomläser man dem.
Och hullie-! obe tydelig del är icke försatt i lilsälle at läsa dem'ö Block Ti'gs-U smögen; och af dem kan ändock knappast en fjerdedel läsa strifwst.
De-.ititom, huru fä besöka icke Tinget, och innan- nyfikenheten at staga eser Upbud wackes, är det icke rrv» stg > ck de fä som warit wid Ti".get och som lätteligen kunna glömma hwad de hört eller sett, jk kr unor - rätta alla Häradets innewanare, eller den as oem stur rakar at wara Bördeman, om Ve Upbud som blist it meddeldta.
I nun tanka är ingenst-rg säkra"e, än at kundgöra aila Upbud sörsta gängen a Predilostvlarua i hwarje Kyrka inom H rådet.
Derejter kunna be an.- dra Upbllden, antingen meddelas såsom hickils, eller bck, genom Anslag a RärlenS dörr. ry4 ^ ^ Hwad äter Lagfartstiden beträffar, ar jag af den mening at laga stånds tiden bör löpa til anda med Fjerde Tinget, der Tre
Ting hällas om äret och wid det tredje, dä Tingen blott arv twänne.
Bördesklandret bör följakteligen genom stamning utföras sidst wid Fjerde Tinget och Bördestillingen wid samma Ting ckexoneras.
At erlägga Bördestillingen Tinget förut ar i min tanka sä mycket orimeligare, som dä de flesta Bördesfrägor manligen afgöras i godo wid första Tinget, skyldigheten at betala ränta för Bördestillingen, sa länge den warit i Rättens förwar, som ofta kunnat draga et halft är pä tiden, alltid skulle blifwa twistig emellan Köpare och Bördemannen, samt Zifwa anledning til obehageliga Rättegängar.
Örn säledes med förwarande af BördemannenS ratt, en sä högst nödig förkorrtning af lagfartstiden stall winnås, lärer Fasta böra meddelas wid Fjerde Tinget, häldst den förestagna tiden af irenne Ting synes wara nog korrt, sä framt icke
Skyldeman som är aflägset boende eller utrikes wistande, skulle gä i mistning af den urgamla och ibland Swensta Folket wördade rättigheten, at genom Börd komma i besittning af sina Fäders jord.
Rätteligen utdraget, intygar O. llloäenlljerna, Utskottets Lecreterare.
Härefter uplastes ur krorocollsr af den i.
Friherre ilillvsrlekäiäs yttrande, rörande tryckning af Hemiiga Utskottets ofwanberörda LxcrsKum kroroLolli.
Grefwe I^srvanklsupt, Olss, anförde, ak dä han begärte pä bordet denna af Friherre SickverLekölä wäcktrr staga, hade det warit för at inhämta — iy; uplysnlngar, dem han sedermera förgafwes sökt; och ästundade derföre, at berörda krutvLnIls Utdrag nu matte företes och för Ridderskapet och Adeln upläsas.
Friherre 8iIkverkcl>o1ä.
Jag hoppas, ak Högloflige Ridderskapet och 7ldeln inser kika med mig nödwändigheren och nyttan af at et sa wigtigt och angeläget Oooumsvr som Hemliga Utskottets Lxrrstkum krvroeolli af den 24.
Martti 1789, förwaras pä det mest säkra sätt.
Et lVlanulcrcht kan latt förkomma; det tyckes således ej wara nog, at berörda krowcolls LxrrsLk finnes ibland Ridderjkapets och Adelns Hand» lingar.
Jag wagar derföre föreslå, at Högloft.