Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Cederskjöld förklarade , att som förevarande fråga, angående Riddarhus-Salens uppvärmande, varit tillförene väckt, men då blifvit, förmodeligen på goda grunder, afslagen, ansåg Herr Cederskjöld en noggrann undersökning icke allenast, angående förslagets verkställbarhet utan ock rörande den våda, som för Riddarhuset i allmänhet eller någon del deraf möjeligen derigenom kunde uppkomma, böra föregå, innan förslaget af Ridderskapet och Adeln antogs.
Grefve v. Schwerin, Fredric Bogislaus, hemställde , att då det vore af vigt att RiddarhusSalen med första försattes i det skick, att någon Ledamots hälsa, på sätt nu ofta händer, icke derstädes äfventyrades, samt den till detta ändamåls vinnande uppgifne kostnad vore ganska ringa , Riddarhus-Utskottet måtte erhålla tillåtelse, att, på sätt Grefve Posse föreslagit, genast låta i stora Förstugan vid dörren till Riddarhus- alen inrätta en Tambour , samt till en början uppsätta 2:ne Kakelugnar i sjelfva Salen.
Grefve Posse, Clas Fredric, anhöll, att få upplysa, det Ridderskapet och Adeln redan vid 1-809 års Riksdag beslutat Kakelugnarnes uppsättande i Ridöarhus-Salen, men att vid I8i2 års Riksdag Riddarhus-Directionen hemställt, att Ridderskapet och Adeln ville derifrån afstå, tfels i anseende till svårigheten att leda Kakelögnarnes
Rör upp tili tftket, och dels i anseen» Den q 3 December. de till takets otäthet för den der anbragta stds ra Tafla.
Då deremot, enligt ifrågavarande förslag * de nu tillämnade Kakelugnarne, hvilkas
Rör bors de utgå genom fenstren, vore af den egenskap * att de kunde flyttas och borttagas, samt Consulat-Secreteraren af Wetterstedt ämnade att uns der nu tillstundande Helgedagar låta dem förs färdiga; anhöll Grefven, på sådan grund, att Ridderskapet och Adeln utan uppskof behaga de till ifrågavarande Förshg lemna bifall.
Herr Lagerheim, Lars Magnus.- Då Riddarhus-Utskottet, af ett nitiskt och driftigt bemödande att befrämja Ridderskapets och Adelns bästa j redan vidtagit prelimirtair åtgärder till minskande af kölden i Riddarhus-Salen, och till Ridderskapets och Adelns Sanction deni hemställt * skulle jag anse det ovänligt, ätt gés nom ett uppskof låta en så god intention förfela sitt ändamål; och som ifrågavarande kostnad af några Riksdaler ej bör komma i jemförelse med hälsans bevarande hds Xatiöneiis Representanter , och tankatnas redighet fordräf oberoendet äf yttre omständigheter, torde äfven ett försök j ehuru det möjligen kunde misslyckas, förtjena att göras.
Mah vunne åtminstone derigenom Visshet om omöjligheten af det vid flere Riksdagat föreslagne Uppvärmart* dé af Riddärhus-Salerii Af deSså anledningar får jäg henlsfiflläj det Herr Cederskjöld ville återtaga ftin begära® 484 Den 2 3 December. om Grefve Posses Motions hvilande på bordet, samt att Proposition måtte göras till bifall af Tambourens inrättande och Kakelugnars skyndsamma uppsättning, öfver hvilkas möjliga inflytelse på Målningarne i Ridd3rhus-Salen någon pålitlig Architekts yttrande lätteligen af Utskottet torde kunna inhämtas.
Herr Cederskjöld, förklarade, att ehuru han icke bunde instämma uti den sista Talarens yttrande, att tänkarnes redighet fordrade oberoende af köld , ville han likväl afstå från dess förut gjorda yrkande om frågans hvilande på bordet samt medgifva att densamma nu finge till pröfning upptagas.
Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog att Ridderskapet och Adeln måtte lemna bifall till Grefve Posses ofvannämnde Hemställan angående uppsättande af så väl en Tambour vid dörren till Riddarhus-Salen, som äfven af arne Kakelugnar i sjelfva Salen; hvilket Bifölls. Herr Påhlman, Otto Fredric uppläste följande:
Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Allmänna Penninge-Rörelsen och Mynt-värdets upprätthållande, fordrar säkerligen en längre tids . öfverläggning innom Stats- och Banco Utskotten, förr än alla de granlaga och högst magtpåligaande ämn?n, som deruti förekomma, kunna Den 2 3 December. till pröfning och sluteligt afgörande i Riks; Stånden anmälas.
Det är i denna öfvertygelse, jag vågar underställa Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, om icke den frågan, som rörer Discont-Assignationernas inlösande af Banquen, och serdeles de på mindre Valeurer, kunde serskildt tili pröfning upptagas, utan att afbida handläggningen af de öfrige — Jag väntar mig härvid den invändning, att sådant vore att stympadt behandla ämnen, som med hvarandra äga ett så nära sammanhang, och att till god ordning synes höra att ej åse blott en del, förr än man kan öfverväga hela Planen med alla dess delar.
Men jag utbeder mig derföre få utveckla skälen för min framställning i den förhoppning, att andra skola lika som jag finna betänkligheterne mindre, än de orsaker som tala för Assignationernes snara inlösning.
Dessa Anvisningar på Banquen äro af helt annan egenskap än Disconternas öfrige skulder, emedan de icke burit ränta, och såsom directe ställde pä Banquen att vid uppvisandet infrias, icke heller varit underkastade någon uppsägnings-tid*
De hafva således i alla afseenden kunnat såsom Banco-Sedlar i Allmänna Rörelsen aoses: helst Creditiverne i Banquen egenteligen blifvit beviljade för Assignationernas utgifvande, ej för upptagande af Lån. — Hvad Riksens Ständer beslutar i afseende på dessa Papper, kan derföre icke i min tanka leda till någon följd vid afgörandet om 3 proCents-Sedlarne och de på Afskrifnings-Räkning insatte 485 l)<m % 3 December.
Jyfedel. —*
Denna fråga torde derföre, oberoende af de öfrige, i Kongl.
Majits Nådiga Pro* position förekommande ämnen kunna pröfvas.
Men det egentligaste och hufvudsakliraste skälet för denna min Hemställning, är att pland de på mindre Valeurer utgifne
DiscontAssignationer, säkert största delen finnas hos de Arbetande och MedeUöse Folk Classerne.
Alt så fort möjeligen ske kan komma dessa Ml !lie!P> är j’.g fqllt öfv
J anledning af hvad jag nu i korrthet haft äran nämna får jag Vördsammast föreslå att alla Discojit-Assignationer på Jo R:dr och derunder genast må af panqueq inlösas; och att Högvälborne H.rr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta att denna min framställning blifver till Stats»- och panco-Utskotten remitterad.
Lades på bordet, Friherre Rudbeck, Alexander Pehr, anförde skrifteligen:
Säkert torde Svenska Folket med granskande ögon följa de åtgärder, sorn Dess Reyreseptanter vid detta Riks-möte vidtaga, I synnerhet lärer dfn allmänna Uppmärksamheten vara fästad på den nu mera af både Konyng och Ständer medgifnp pcb erkände Pen - Den 2 3 December. 48T ninge-bristens afhjelpande:
Under öfverläggning garne i detta så grannlaga ämne, och intilldess ett till målet ländande Resultat blifvit funnit och bestämdt, torde det förtjena
Re« presentanternes både behjertande och afseende, att Dess hemmavarande Principaler hemsökas och plågas af Lagsökningar och Utmätningar, i synnerhet för de Låne-Summor, som Sveriges mångtaliga
Disconter försträckt till alla Classer Medborgare utom det, att ett så vidsträckt Utlånings - Systeme onekeligen innefattar detj starkaste och mäst känbara Beskattnings Me, thode, då rentorne blott utgå å 6 proCent, så blifver denna beskattning dubbelt betungande och för Närings-Idkare och Jordbrukare alldeles krossande, då de påföra och utkräfva fulla 12 proCent Enär härvid tillkommer, att en del
DiscorjtDirectioner i afbetalningar ej godkänna sina egna utgifne Assign3tioner, utan tills vidare blott anse dem sorn Hypothekj så stadnar de Lånskyldige äfven med sådana tillgångar, uti den mäst ovissa ställning.
Mine Herrar! det torde rm vara en hland våra heligaste förbindelser att skyndsamt bestämma gränsen för de åfverhängande faror och olyckor, som kanske dessa veckor och dagar störa våra hemmavarande Medborgares sällhet och lugn.
Om jag för egen del äfventyrade en sådan händelse, vöre jag för stollt, att framställa dea 488 Den 33 December. såsom ett åliggande för Allmänheten; nu kan jag med trygghet anhålla om Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på denna i min öfvertygelse stora angelägenhet, och får med dessa anledningar ödmjukeligen föreslå, att alla de under Riksdagen förefallande Discont-Lån måtte utan afbetalningar, samt med erläggandet af 6 proCents ränta få på vissa helst 6 månader omsättas med bibehållandet af samma säkerheter, och att hädanefter aldrig 12 proCents får beräknas.
Justerades Pleni-Protocollet för den 23 dennes.
Den 37 December. 489 Herr Grefven och LandtlUarskalken tillkännagaf, det Hans Majit Konungens samt Deras Kongl. Högheter, Kron Prinsens och Arf-Prinsens den 23 dennes i Nåder meddelade svar till Riksens Ständers stora Deputation nu mera blifvit till Herr LandtMarskalken öfverlemnade, och hemställde således, att, till följd af Ridderskapet och Adelns nyssnämnde dag fattade Beslut, Högstberörde
Nådiga svar nu måtte inför Ridderskapet och Adeln uppläsas, för att sedermera i Protocollet intagas.
Kongl, llflaj.ts Svar till Kiksens Ständers Stora Deputation, Välborne, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne , Förståndige, Välaktade, Hedervärde och Redelige, Gode Herrar och Svenske
Det är med liflig tillfredsställelse, som Jag nu emottager det uttryck af vördnad och tacksamhet för Mine åtgärder och bemödanden, som Rikets Ständer åt Mig egnat.
Alltifrån det ögonblick, då Jag, af Fäderneslandets 0- lyckor uppmanad , nödgades försaka den enda Lön Jag hade eftersträfvat, Lugnet och Mitt Samvetes frid , för att uppträda på en skakad Thron, som Jag förut hade upprätthållit, har Svenska Folkets sällhet och Fäderneslandett ära 490 Den 97 December. åtgjort
Min ära och Min sällhet, och då na det egna medvetandet af uppfyllda pligter förbinder sig med trogne Undersåtares erkänsla, återstår för Eder Åldrige Konung ingen annan önskan, än att till lifvets gräns kunna fortsätta anledningarne dertill jemte belöningen.
De anstalter
Jag vidtagit för att låtta folkets bördor under den nu varande tillfälliga förlägenheten i Allmänna Penningerörelsen, böra , i förening med de orsaker, sorn legat till grund för Edert sammankallande, vara Eder en säker Borgen , så väl på den kännedom Jag haft om dessa anstalters nödvändighet, som på det säkra hopp, Jag hyser, att, genom Eder eniga medvetkan, dessa olägenheter fullkomligen skola afhjelpas, och för framtiden ett förbattradt skick inträda, så väl i allmänna, som i enskildta Finance-förhållanden.
Till vinnande af detta stora mål, räknar Jag , med en af erfarenheten redan tillräckligen bekräftad tillförsigt, på den Furstes upplysning och outtröttliga verksamhet för Fäderneslandets val, som i dag, med Mig, delar Edra tacksägelser, och hvars Sonliga kärlek och blygsamma minne af Egna förtjenster, förgäfves kunna undanskymma de strålar af ljus, som han fortfar att sprida öfver Min ålderdom och öfver mitt namn.
I den lofvade Ättlingen af Sin Stam har Han lemnat Eder och Mig ett nytt föremål för Vår gemensamma tillgifvenhet, och då J yttrén Nationens känslor e - Den ?
7 December, 491 mot dem Båda, åren J äfven sanna Tolkar af Eder Konungs.
Jag förblifver Eder Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest, städse bevågen.
Gode Herrar och Svenske
Eder min tacksägelse för de tänkesätt J yttradt, de lämna
Mig ett tillfälle att förklara Eder, att i de tjenster jag varit nog lycklig att göra Eder, har jag icke öfverträffa! mina förhoppningar.
Under Sex pä hvarandra följande Regeringar, hafva stora olyckor och torhan da äfven stora fel, med en förödande verkan, nästan oafbrutit h vilat öfver Fäderneslandet.
Carl den XIlI.s Regering har beredt
Eder ersättning för de förra, och tröst i anseende till de senare.
Denne dygdige och välviljande Konung och dess adoptetade
Son, håda föremål för edert eget val , kunna således äga någon rätt till Eder erkänsla Bibehållen alltid Gode Herrar och Svenske Män! den, I åren Eder Konung skyldige, och förvaren för mm
Son den del i ansen mig tillkomma.
En upplyst och frihetsälskande Regering önskar blifva bedömd elter sina handlingar, och bör blott eftersträfva denna enda Nationliga gärd, sorn i alla redliga Medborgares bröst förvaras.
Då Konungen sammankallade Eder , vflle han icke öppna någon annan tädiegsbana 492 Den 27 December än Fosterlands-kärleken.
Det är på den som Statsmän, Religions lärare, Lagkunniga , Patriotiska Krigare, och Män med kunskaper i Statshushålling och financer, skola äga tillfälle att utmärka sig.
Det är där som Konungen skall j förväg kunna upptäcka de
Män som en dag kunna tjena Nationen och föra den till den grad af ära och sällhet , som den utan tvifvel skall hinna, om alla goda Medborgares bemödanden, i en ädel täflan förena sig omkring Fäderneslandets Altare.
I kännen, Gode Herrar och Svenske
Män ! mina tänkesätt och mina önskningar.
Stäld emellan Konungen och Folket, den förste Undersåte och den förste Medborgare, skall jag alltid gifva Eder efterdömmen af trohet för Monarken och vördnad för den frih#t som våra grundlagar åt Oss förvara.
Med det lifligaste deltagande, har jag nu afhört uppläsningen af denna Tacksägelse-A* dress, som Riksens Ständer i dag framburit till Hans Majestäts Thron.
Den uttrycker deras tacksamma känslor för den vaksamket, hvarmed Konungen och Kron-Prinsen vårdat Rikets säkerhet och Undersåtarnes väl.
En sådan gärd af Nationens erkänsla, än en värdig belöning för dessa Furstars mödor , och den gör det gladaste intryck på mitt hjerta, hvars Den 2 7 December.
493 hela tillgifvenhet är ägnad gemensamt åt dem och Fäderneslandet, Mine Herrar! vid samma tillfälle hafva Riksens Ständer äfven veiat förklara Hans
Majestät det hopp som De för framtiden fästadt vid mina redan uppnådda mognare år.
Jag känner värdet af detta förtroende, och de stora skyldigheter som det ålägger mig.
Det tillkommande står under ödets magt; men om min kärlek för Scandinaviens inbyggare, och de ädla efterdömen jag har för mina ögon, böra räknas för lika lyckliga förebud, som de äro lyckliga väckelser, då kan jag ej misströsta att en dag värdigt svara till dessa förhoppningar.
Detta blir åtminstone ständigt det mål hvartill mina bemödanden skola rigtas.
Jag anropar emedlertid Försynen, med innerliga böner, att den måtte alltid underhålla och lifva det inbördes förtroende, sorn nu förenar Konungen och hans Folk.
Detta lyckliga samband var i alla tider Sveriges styrka, och på samma grund hvilar Dess sällhet och ära.
Jag ber Er, mine Herrar! frambära min tacksamma hälsning till Riksens Ständer, och försäkrar Eder samt och synnerligen om
Mia beständiga Aktning och Välvilja. 494 Den 2 7 December.
Uppå derom af Herr Grefven och Landt,- Marskalken framstäida, samt af Ridderskapet och Adeln bifailne, serskilda Propositioner remitterades till Stats - Utskottet t Kongl. Maj:t den 23 dennes på bordet lagde Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående den af framlidne Landshöfdingen von Echstsdts Enka I.
M. Lövenhjelm för Sterbhuset sökte befrielse från en erättning till Kronan.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs och OeconomieIJtskotten: Kongl.
Majds den 23 dennes på bordet lagde Nådiga propositioner: 1:0
Angående angelägenheten af särskildte anstalter till förekommande af stegring i priset på det grofva brödet •, och ä;o I anledning af en förekommen fråga om Båtsmans-Rosenngs införande i Färentuna Harad af Stockholms Län.
Till Allmänna Besvärs och OeCanOmite-Utskottet Köngl.
Maj:ts den 23 dennes på bordet lagde Nådiga proposition angående BåtstftånéfRöteringen i Hallands Lärl.
Den st 7 December. 495 Föredrogs till remitterande Kongl. Maj:ts, den 23 dennes på bordet lagde, Nådiga Proposition, angående Götha Canal• arbetets fortgång och ytterligare befrämjande.
Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric.
Då Kongl. Majtts Nådiga Propostion rörande Gö. tha Canal i sista plenum upplästes, hade jag svårt att fatta Resultatet af dess innehåll.
Få Ledamöter voro dervid närvarande , och jag anser åmnet af sådan vigt, att jag vågar i ödmjukhet anhålla det Propositionen måtte åter uppläsas.
I anledning häraf upplästes Kongl. Majus Högstberörde Nådiga Proposition, hvarefter Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric, uppläste följande:
Jag hemställer vördsamt huruvida icke Utskottet, tillika med Remissen, borde anmodas, att, som preliminaire åtgärd , ifrån Götha-Canals Bolags-Direction , ofördröjligen infordra en fullständig
Berättelse om orsaken till Discontens iråkade förlägenhet, och om Bolagets dermed förknippade belägenhet, förmåga och vilja att uppfylla sine ingångne förbindelser; det är först i följe af dessa visshster, som man kan komma i tillfälle att afgöra, om Bolaget förverkat sin Disconträttighet eller ej, och detta synes mig vara den Quastio an, hvarå all ytterligare handläggning hvilar, och vore det angeläget till tidens vinnande att Riksens Ständer ju förr dess heldre kunde komma att yttra sig i den - 456
Den 2 7 December. na Hufvudfråga; hvartill jag vördsamt föreslår att Utskottet mätta anmodas med första skaffa tillfälle.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att Kongl.
Majtts ifrågavarande Nådiga Proposition, jemte Friherre Anckarsvärds nyss uppläste Anförande, måtte till Stats samt Banco-Utskotten remitteras j hvilket bifölls.
Vid förnyad föredragning af följande från nedannämnde Utskott inkomne samt den 23 dennes på bordet lagde Memorial och Utlåtanden , blefvo de samma etter föregången uppläsning, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarckalken framstäldte, samt af Ridderskapet och Adeln bifallne, serskildte Propositioner, till alla delar af Ridderskapet och Adeln gillade, nemligen: 1:0 Stats-Utskottets den 19 December aflåtne Memorial, deruti, med anledning af 2 t §.
Riksdags-Ordningen, hemställes att Utskottet, utom Secreteraren, äfven måtte få antaga Kamererare, 2:ne Protocolls-förande eller Notarier samt minst 5 Cancellister, 2:0 Samma Utskotts, den 20 dennes aflåtne, Memorial, med hemställan att Utskottet, i egen - Den 27 December i 497 egenskap af Camererare måtte få antaga Revisions-Commissarien och Audtteuren C. A. TOrange. 3.0 Samma Utskotts den 19 dennes afgifne Utlåtande, angående Tryckning af Riksens Ständers Revisorers Berättelse. 4
Ett Memorial af Herr Cederskjöld, Pehr Ridd. och Ad.
Prot. IB. 63, 64. 498 Den 2 7 December.
Gustaf, angående nödvändigheten att genom en Realisation omsider stadga Mynt-representativernas värde; hvarjemte Författaren tilläts att communicera sitt Memorial med de öfrige RiksStåndeo.
Tilt Banco■ Utskottet : Ett Memorial af Friherre Rudbeck, Alexander Pehr, innefattande det Förslag att alla de under Riksdagen förfallandeDiscont-Lån måtte,utan afbetalningar samt med erläggande af Sex proCents Ränta, få, på vissa, hellst Sex Månader omsättas, med bibehållande af samma Säkerheheter, samt att hädanefter Tolf proCent aldrig måtte få beräknas.
Till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet: i:o Ett Memorial af Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, angående Ofverflödets hämmande och Skrå-Ordningars upphäfvande. 2:o Ett Memorial af Herr Gripenwald, August, angående bibehållande af den nuvarande Bränvins-Pannerymden.
Till Lag- samt Allmänna Besvärsoch Oeconomie- Utskotten ■ Ett Memorial af Friherre Cederström, Jaeob, angående en Allmän Näringsfrihet.
Deri q 7 December. 490 Föredrogs till remitterande Friherre Staei von Hoilsteins, Corfitz Ludvig, den 18 dennas på bordet lagde Yttrande, angående iaktagaride af de i Landshöfdirige-Instructionen föreskrifne Jurd-ransakningar m. m. och blef samma Yttrande i anledning af Friherre Stael vori Hoilsteins derom riu gjorde begäran samt uppå af Herr Grefven och LandrMarskalken framstäld och af Ridderskapet och Adeln bifalled Proposition, till Stats-Utskottet remitterade Upplästes å nyo och gillades PievillningsUtskottets den 16 dennes afgifne och den ig i samma
Månad på bordet lagde Memorial , i anledning af väckta frågor om Post-frihet för Städernes Magistrater vid afsändande af Krono» Uppbörds medel samt andre Städerrie angåerv3 de offenteliga Ärenden Föredrogs å nya Stats-Utskotfefs deri icj dennes aflåtne samt den 23 i samma
Månad på bordet lagde Memorial, angående Medel till Riksdags-Utgifternas bestridande.
Grefve Anckarsvärdy Michael, uppläste föla jaiide:
Då Rikets brydsämmä Penninge-ställning
Den 27 December. förorsakat Rikets Ständers sammankallande, anser jag allmän hushållning, indragningar och besparingar som ovillkorliga förutsättningar, utom hvilka alla öfriga åtgärder att småningom återföra stadga uti våra rubbade Penninge-förhållanden blifva frugtlösa; jag tror mig derföre böra vördsamt fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, äfven vid sjelfva Riksdags kostnaderne.
Talemäns-tafflarne utgöra en ej obetydlig del deraf; någon lång bevisning att de äro af ingen nödvändighet eller nytta, behöfves säkerligen icke:
Af egen erfarenhet vågar jag yttra, att de för Talemännen kunna vara besvärande och tidspillande.
Jag hemställer i anledning häraf till Högloflige Ridderskapet och Adeln, om det ej vore lämneligt att stadga det denna del af Riksdags kostnaderne, för kommande Riksdagar inskränktes till blotta Talemäns Klubbarne, och att all Taffel-hållning för framtiden måtte försvinna.
Jag anhåller om Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition, samt att detta mitt Memorial , de öfrige Stånden måtte meddelas, jemte inbjudande, att så vida min framställning af Högloflige Ridderskapet och Adeln gillas, deruti taga del.
Den 27 December. yot Stats •
Utskottets ofvannämnde
Memorial blef derefter af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Föredrogs och remitterades till Stats- och Banco-Utskotten Herr Munck af Rosenskjölds, Eberhard, den ig dennes på bordet lagde Memorial angående Financerne.
I sista Plenum anförde bland annat, en värd Ledamot vårt Sedelmynts årliga utvandring, i synnerhet till Finland, såsom en orsak till vår Penninge-brist.
Han medgaf väl , att denna utvandring alltid ägt rum ; men förmente, att den, sedan Finland blifvit skiljdt från Sverige, eger.teligen börjat blifva menlig, helst en del af de utvandrade Penningarne, förut återkom genom Bevillning, och ”Ryska Varor ”da ej kunde , under namn af Finska, till Sverige ”Tullfritt införas, samt Finnarne dessutom, dä ’’i Stockholm fyllde sina flesta behof af utländska ’’ Faror”.
Att en betydlig del af vår Sedelstock befinner sig i Finland, är en otvifvelagtig sanning:
Men långt ifrån att deröfver beklaga oss, borde vi kan hända snarare glädja oss åt, att våra Sedlar der blifvit tälta, och att den del af Sedelstocken, som der var i omlopp, ej på en I)en 27 December. gång kastade på oss , då Finland skiljdes från Sverige:
Ty derigenom hade våra Sedlar skojat förlora ännu mer af sitt värde, i samma förhållande mängden innom Landet hade sålunda blifvit förökad.
Om man t. ex. antager, att Sveriges och Finlands gemensamma Penninge-stock tillförene var iy Millioner R:drj så j-epiesenterades derigenom båda dessa Länders förenade Varu förråd-, om nu Finland antages svara emot halfva Sverige; så följer, att det pgentliga Sveriges hela Varu mängd representerades af blott 10 Millioner.
Hade den Sedelstock, som var tillräcklig för både Sverige och Finland, blifvit kastad på Sverige ensamt, sa hade föl j agtel i gen den nödvändigt mäst blifva för stor, och Myntet just derigenom falla i värde.
Samma Varumängd, sorn förut kunde uppvägas med iq Millioner, skulle ej kunna uppvägas med mindre än 15 j och hvarje Riksdaler således hafva blifyit, om jag så får säga , i;del lättare, än tillförene.
Den sorn förut ägde 100 OOO R.dr Contant var Innehafvare af värde för T*B:del af Sveriges Varu-mängdj då deremot, om den i Fipland befinteljga Sedelmassan hade på en gång äterströmmat till Sverige, Innehafvarne af samma Summa blott skolat äga värde för T4-r
Följden skulle således hafva blifvit fullkomligt dép samma, sorn hade, under Sedelstockens bibehållna fördelning på Sverige och Finland Miilioner nya Sedlar blifvit utgifna.
Den ofantliga förökning, sorn vårt Röftlse-Capita| undergått sedan år Den 27 December.
J809, skulle följagtelignn haft ännu rysligare inflytande på Myntvärdet och Varu-prisen, om ej Finland, genom nyttjandet af vårt
Mynt, hade täckts deltaga j ölyckan, och således från oss borttaga \ af dess tyngd.