Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Från 2 till 6 hästar kunna bestämmas, såsom det vanliga antalet, hvilket dock Gästgifvaren i nion al vägarnas svårighet bör hafva rätt att föröka, likväl utan att kunna fordra skjutspenningar mera än för en häst på hvarje 20 Lisp.
Ej mer än 4 resande kunna medfölja posten, m^n paketer emottagas så många som hälst, då allt efter behofvet bondkärror eller bondvagnar få tagas till hjelp, enär tyngden för en postvagn Den 2 o Februarii.
799 med 2;ne hästtfrs nspann i annat fall skulle öfverstiga iso Lisp. 6:0
Emot den skjutslega, sorn för resande med postvagn bestämmes, får hvarje person fritt medtaga saker af a Lisp. vigt; hvad sorn öfverstiger den vigten, ersättes lika med afsända paketer enligt den tariff, som längre fram kommer att föreslås. 7 0 Under hela vägen begagnas för samma postvagn, samma kusk, likväl bör på hvarje station flera sådane vara att tillgå i händelse att ombyte vöre af nöden.
Till en dylik post-kusks’ skyldigheter, hörer att halva uppsigt öfver och ansvara för alla medförde saker och paketer.
På hvarje mil skall postvagnen från- och förspänningstiden inberäknad, ej använda mera än i§ timma.
Dessutom beräknas för frukost § och för middagen 1 timma på dagen å de ställen som dertill blifva utsedde, postvagnen bör färdas minst 12 mil om dygnet.
De timmar som efter denna beräkning blifva öfrige, användas till hvila; skulle kusken förorsaka onödigt uppehåll, så tillkommer det närmaste Postmästare, att i anledning af de resandes sammanstämmande an* gifvelse , sådant till beifrande upptaga. 8:0
Så väl för mera säkerhet som för mera redighet böra alla inkomster och. omkostnader beräknas per mil. 9:0
Posthemman tillslås reservskjutsen j 8oo Den 26 Februarii Gästgifvarne åläggas att till postvagnens fort., skaffande, hafva sina hästar i beredskap, med rättighet att lör en opåräknad mängd af saker, eller ett ovänligen försvåradt väglag, uppbåda de närmast belägna af reserven, som dertö* re njuta lika skjutslega med gästgifvaren. 10:0
För hvarje häst betalas; så väl från staden som landet, den för landet fastställde skjutslegan. 11.0
Postverket betalar den andel sorn vanligen blifvit erlagd för r a 2 hästar; resten af omkostnaderna fylies genom de medel tora af forvagns-inrättningen kunna inflyta. 12:0
Då vigten öfverstiger hvad hittills varit tillåtit att under namn af bref med posten afsända, vidtager pakets-beräkningen per vigt. 13:0
Saker, som i jemförelse till deras vigt, intaga ett stort rum, böra, då de öfver» stiga ett visst cubikinnehåll, eller en viss voluminité, ökas i priset per vigt, från 2, 5 till 50 procent.
Denna omständighet måste nödvändigt observeras till förekommande af förlust, emedan i annat fall postvagnen lätt kuode blifva uppfylld af lättare saker, som upptaga stor platts, utan att derföre kunna påräkna någon ersättning. 1410 Närvarande skjutsförfattningar tillåta, ben 26 behruarii, Sol ia 5 ätt på I häst lägga ett Skeppund eller éo Lispunds vigt, emot den för landsbyggden stadfästade skjuttslegan af 24 sk.
Riksgäidssedlar per mil.
Detta förhållande bör utgöra grunden för alla bestämningar i frågan om postvagnens begagnande.
När man har så mycket saker att sända, att de enligt bu gällande Författningar, fullkomligt upptaga en häst, så kan man ej vara villrådig i Val af det bästa forslingssättet. rs;o.
Utan att tilltro mig skicklighetett ätt för pöstvagnsinrättningen fixera en allmänt giltig taxa, tager jag mig dock friheten att föreslå principerna för dess uppgörande, helst snan torde önska, att vid en calculs uppgörande äfven finna möjligheten af en påräknad vinst j hvilket jag äfven tror mig kunna Visa. 16:0.
Da 20 Lisp. kosta 24 sk.
Riksgälds per mil, så bör hvarje lispurid ifrån 10 till och med 19 kosta 1 sk., 3 t.
Riksgäldssedlar eller 9 runstycken BancOj hvarje Lispund från och med 1 till Och med 9, betalas med i| skilling Riksgälds eller 1 skiD ling Banco per milj hvarje skå]p. från och med 10 till Och med 19 betalas med i§ runrunstycke Riksgälds, och hvarje skålp. från den högsta vigt breftaxan upptager till och med 9 skålpund med 2 runstycken.
Calculen är så uppgjord, till vinnande af säkrare Utslag, att Vinsten för inrättningen måste blifva betydlig, Bil, till Ridd, o. Ad, Pr, 1 Band.
51 8oi Den 25
Fehr ilar ii. emedan man i allmänhet måste påräkna små paketer.
(N, g. hvarje resande bor endast erlägga 12 sk.
Riksgäldssedlar per mil ) i7;o.
Af den mot slutet uppgjorda calcul, synes tydligt att ponvagnsiurättningen klokt organiseradt, ej kan annat än fullkomligen bära sig, äfven om endast lå saker eller resande medfölja, ty om endast 2:ne hästars annspann behörv*s är omkostnaden i R.'dr Banco, hvarifrån lör posthästarne afgå i Rulr Riksgäldssedlar, då man måste förmoda, ett tillräckligt antal resande och saker, för att betäcka återstoden 24 sk.
Riksgäldssedlar.
I denna beräkning är ej upptagen den högre afgift, som för brefven erläggas, emedan denna Kronans inträd' bör såsom påräknad inkomst oafkortad inflyta: men då man kan vara öfvertygad att omkostnaderne med undantag af skjut&legan äro för högt upptagne, i denna calcul, kan man ej eller undgå att finna, huru verkställbar denna inrättning i sådant afseende är. 18:0.
Vid PostContoiren bör serskild bok föras, der resande egenhändigt anteckna sina nnmn och ordningsnummer och der paketernas nummer och vigt upptagas.
Denna bok bör vara tillgänglig för hvarje resande, till före kommande deraf att platts lemnäs den erta framför den andra i någon annan ordning än den i hvilken de anmält sig.
Resande sora tecknat sina namn och contant erlagdt rese - Den 26 Februarii. 823 omkostnaderna, få pass och ordningsnummer påtecknade samt PostContoirets stämpel påtryckt.
Skulle plats saknas för en resande som i denna ordning anmäler sig, så blifyer han framför andra berättigad till plats å nästföljande postvagn.
Det förstås af sig sj?lf att ingen resande emottages på postvagnen, utan behörigt pass, och kunna passdiaritrna i detta hänseende controllera PostContoiren Å alla medförde saker erhåller kusken eller conducteuren en förteckning, som vid hvarje PostContoir förevises. 19:0.
Till befrämjande af större vahrutillförsel bör hvar och en tillåtas att efter sin beqvämlighet, på de ställen der ombyte af hästar skall ske, få inlemna de inpackade och. färdiga paketer, sorn skola sändas med posten.
Den Gästgifvare sorn ej kan skrifva eller räkna, måste för dagen anskaffa en person i sitt ställe, hvilket ock rättvisligen kan honom åläggas, då vid inrättningens organisation, man måste upptaga i beräkning något arfode för dess möda. 20:0.
Postvagnens lätthet och rymlighet beror af dess ställning och sammansättning.
En 6törre Hollsteinarevagn med läderöfverdrag, som genom spänning kan ökas och minekas efter behof torde för ändamålet vara bäst passande.
Flera omgångar hjul och kjelkar för hvarje vagn, böra på tjenliga distancer vara att tillgå, på det uppehåll och dröjsmål, så vidt möjeligt är, må undvikas.
Postväg - *04 Den 26 Februarii, nen bor för sakernas bättre medfart och minskning i tyngden, hvila på fjedrar.
Dessutom bör vid hvarje PostContoir finnas triangelvågar af det slag som i England brukas och hvarpå hela vagnen kan vägas, hvarigenom nian lättare controllerar förteckningens rigtighet.
En sådan Holsteinervagn med flera omgångar hjul m. m. inberäknade, kan ej kosta mera än 1000 R:dr Banco.
Till en början behöfves ej flere än 20 stycken vagnar, hvilka således belöpa till 20,000 R:drB:co: 50 stycken triangelvågar å 150 R:dr gör 7500 R:dr.
Öfriga ommkostnader, som här ej så noga kunna specificeras, upptagas till 12,500 R;dr.
Summa 40,000 R;dr Banco.
Detta förlag torde möjligen på ett års tid kunna betalas och i fall en längre tid dertill erfordras, tyckes det dock, att dessa penningar voro väl använde, då de på detta sätt i så betydlig mån bidroge till industriens uppmuntran.
Ju mera productift ett Capital är, destomindre borde förlaget afskräcka, minst i fråga om en inrättning, som förr eller sednare genom sakens natur nödvändigt skulle blifva en källa till inkomster för Statsverket och ett medel till förminskande af den dire-i cta bevillningen. 21:0.
Genom denna inrättning synes väl Postmästarnes besvär vara betydligt förökadtj men utom den tillfredsställelse de borde finna, i det yppade tillfället att så betydligt medverka till allmän nytta* torde, såsom ersätt^ Den 26 Februarii. go§ ning börs dem tilläggas ett arfvode, hvartill finnes tillgång i de opåräknade utgifterna enligt den i 17 §. åberopade calculen.
Om t. ex. Postmästaren för hvarje io;de skålp hade rätt att beräkna sig 2;ne skillingac Riksgälds tillgodo af de influtne medlen, så kunde han anses väl betalt, utan att behåll» ningen vore betydligt minskad. 22:0.
Den kusk eller Conducteur,’ som vågade serskildt mottaga något paket, borde, utom erläggande af bestämda böter, mista tjensten, och det olofliga mottagne paketet skulle tillfalla den, som kunde bevisligen upptäcka bedrägeriet, Då jag tillåtit mig att i detta ämne pröfva Ridderskapets och Adelns tålamod, genom framläggande af förslag till detaillerad regiementariska föreskrifter för en postvagnsinrättning, har det skedt, emedan jag ansett denna detaille oundvikeligen nödvändig till bevisan^ de af inrättningens både möjlighet och välgörande följder.
I följd af mitt yttrande återstlr för mig blott en anmärkning:
I händelse mitt anförande rörande Creditsystemet och i synnerhet den del deraf sona rörer Statsobligationer, skulle blifva gilladt och till verkställighet antagit, borde toedlea till postvagnsinrättningea tagas af ds des fö» -Dm 2g Februcir.ii. reslagne creditpapper, men ej *f bevillningen, hvar6 börda snarare på allt sätt bör minskas.
Jag slutar med den önskan, att hvarje företag af älven den ringaste verkliga fördel, för det allmänna, mer och mer måtte gynnäs på bekostnad al dem , sein om än aldrig så väl dolde under larfvén af klingande phraser, dock endast åsyfta att befordra det enskiidta interesse!.
Caten ten som i 77 f. aber apades.
Debet, Credit. 6 st.
Hästar å 24 4:ra Resande sk. Riksg. . 3; hvar och en Kusken å 4 sk. anses väga milen . . — 4. 8 Lisp. . 1:
Vagnens under-
En häst som håll per mil 4* posten be- Opåräknadeorn- talar . ; 24. kostningar per Omkring 90 mil . 8.
Lisp. pake- Saldo vinst per ter enligt mil - • — 32. minsta be- talning . 2: 24.
Summa 4; Summa 4: _ Ben 26 Februarii.
Novo Conto då blott y.ne Hö/lar nyttjas.
ID tbet. smest.
Hästar i; 24.
Kusken . 4.
Vagnens underhäll . — 4.
Öpåräknsdeutgiher . __ 8- Saldo vinst . 24, Credit. 4:ra Resande 1 häst som posten betalar Omkring 30 Lisp. paketer, enligt minsta betalning. . 1; — 24. 40.
Summa 2; 16.
Summa 2: 16; N:0 4.
Herr Liljestråle, Gustafi Såsom fordom landtman och då ägare af en stammrote i Wermland, bade jag tillfälle att inse den olikhet i tyngd och onera, sorn träffar stammroten vid indeldta Regementer, emot hvad den så kallade bjelp-roten till Soldatens underhåll och försörjning, bidrager, Knecktbostället är upptaget på stammrotens mark, merendels odladt på stamrotens bekostnad, Stamroten får bestå jorden till bostället, vedbrand åt Soldaten; gärdselfång till stängsel, bete åt dess kreatur och ändå hafva sin andel i husen till nybyggnad och reparation.
Ännu tror jag ingenting vara allmänneligen vidgjordf, åtminstone ej i alla Län, hvarigenom stam,oten indemniseras af hjelproten för 8o8 Den 26 Felruarii, detta förlag och de större tyngder den måsta vidkännas.
Så vidt möjligt är, bör beskattningen vara lika och byggd på rättvisa grunder.
Jag vågar fästa Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på detta ämne och underställer, om ej med sakens natur och lagliga billigheten vore enligt, att genom vederbörande Landshöfdingars försorg, en säker anstallt fogades i alle
Län der kneckte- eller båtsmanshåll äro förelagde, att de så kallade hjelperotar årligen genom en afpassad summa, jämkad efter laglig billighet, ersatte stamratarne för deras större onera, för besvär och kostnad, i anseende till den svårare tyngden, att hafva Soldatens boställen på sina ägor.
Jag anhåller ödmjukeligen att detta mh§ memorial måtte till vederbörligt Utskott ra-? mitteras» N:0 5.
Hern von Q}anten, Carli Vid det Financeproject, sorn blifvit af FinanceComitéen utarbetat, vågar jag vördgamt göra några erindringar.
Jemte det jag lika vördsamt framställer mine åsigter i samma ämne.
Jag anser hufvudsakligast formen af creditsystemtt medverkat till den så allmänt utropade förlägenheten och kunna vi i denna vigliga Ehn 2§ Febrimrii, 809 fråga finna det rätta, skall på samma gång ali klagan upphöra, och våra öfverläggningar och beslut krönas med hemmavarande medborgares tacksamhet och välsignelse.
För att undvika vidlyftighet ingår jag ej i någon theoretisk afhandling, jag skall blott genomögna Bankens sednaste period.
Efter i8©o års realisation intill 1809, var den financiella ställningen, efter min tanka ganska förmonlig; (jag talar blott om den financiella, ingalunda om den politiska, utgången visade bäst, att den ej var förmånlig) Banken uppfyllde under hela denna perioden sin bestämmelse som depositions- eller VäxelBank, hvarpå en Lånebank var grundad, sors Utlånade emellan 8 a 9 millioner
R:dr med cre-» ditens fullkomliga bibehållande.
Hvad handel och näringar Ridare kräfde, som t. ex» enskiftena i Skåne och sillfisket å vestra kusten, fylldes af Disconterne, hvilka endast med sine obetydlige creditiver anlitade Bankens credit, och hvartill äfven enskildtas capitaler användas, hvarigenom näringarne ej saknade medel till sin jemna och förkofrande framgång.
Men 1809 års Ständer, måhända nödgade af behofvet, glömde likväl hvad Bankens rätta bestämmelse var och gjorde Krigs-skuldea ofver elfva millioner till gångbart mynt.
Härvid förlorade LåneBanken sitt relativa förhållande till VäxelBanken, myntet försämrades och varu-värdet uppstegrades till en omåttlig höjd.
Detta onda ökadeg ännu mer, genosa Sio Den 2$ Febi'uarii.
Gotha Canals Discont och den derpå grundad» byggnad , till hvars utförande Ständerne valde Fäderneslandets mäst utblottade och gäidbundna period hvartill åter skapades millioner af lika natur, som nödvändigt på framtiden ännu mer skulle öka behofven, då ej production lika hastigt kunde framgå.
Och då Gö; t ha Canal Discont gaf tillfälle till speculationer, genom ökade läne-biträden, utöfver allt tänkbart' behof, visade sig en glad tafla af välmåga och likedom som tycktes sväfva bland oss med odödlighetens sinnebild och blott upp mana till nya njutningar af öfveiflöd.
Men dessa skuggbilder hafva nu försvunnit, fattigdom och förlägenhet hafva intagit dess rum; endast kronutlagorne äro de samma, det enda som kan återföra minnet på dessa lyckliga dagar.
Det dröjde ej länge innan Herrar låntagare funno, att räntan redan kräfde tillgångar, och då fråga uppstod om inbetalning af capitalen, ökades ännu mer låne-behofvet.
Man drog sig fram med bekymren till j8iS, då delta vidlyftiga creditsysteme inskränktes endast inom hufvudstadens område, och följden blef, utom många idoge famillers undergång, att öfver 2 millioner ligger o.itlånta i Banken, då länebehofvet är sorn aldrastörst.
Man ropar på mera penningar; låtom oss decretera en utsläppning af :o millioner och de skola blott öka de redan liggande 2 millioner.
Således är formen på cred i tsystemat origfig och detta förtjeöar framför allt att undergå förän? efring, hvarom jag längre fram skab nämna.
Den 26 Februarii, 811 Att myntvärdes bestämmes, anser jag nödvändigt, men på hvad sätt skall detta ske?
Se där ett svårt problem att upplösa.
Bankens skyldighet att uppfylla sine förbindelser beror på Riksens Ständers för godtfinnande, lärer aldrig bestämd säkerhet för framtiden kunna blifva att påräkna.
Lån af silfver till fondens förstärkning, enligt Comitéens betänkande, anser jag högst skadelig, Att på sådant sätt sätta Banken på Åctier, vore visserligen ett medel att till en del minska dess beroende af Riksens Ständers god tycko, och kunde i så måtto medföra nytta; tmn denna förmon svarar aldrig mot de skad’iga följderna.
Dessutom strider det mot naturen af vår Bankinrättning som är, att icke upplåna mot ränta, utan mottaga metaller utan ränta.
Svenska Banken inrättades 1656; grunden till denna inrättning togs utan tviflel från den i Amsterdam 1609 inrättade och så allmänt beprisade växelbanken, som genom utgifven förordning gjordes till allmän CaSseur för alla innevånare, 60m hade rörelse ®ch vexlar, så snart summan gick öfver 600 gulden.
Härigenom blefvo alia remittenter och trasenter nödsakades att lemna deras penningar i Banken; de första att lefverera penningarne dit för de undfångne växlar, och de sednare att der få sin betalning; hvilken betalning skedde igenom transport eller assignation ifrån den enas till den andras räkning, så att räkningarne endast till namnet förändrades, utan a ti Den 26 Ftbruarii,, det ofta behöfdes göra någon effectiv eller contant betalning
År 1614 inrättades på denna växelbank en låne-bank, kallad äfven Lombard, till understöd för landets innevånare, hvilka af Judar och Ockrare tillförene måst låna penningar emot obilliga interessen ^ inscrip-j tion öfver ingången till låne-banken innehöll:
Till hjelp för de nödtorftig», är denna låne-bank inrättad emot skälig ränta.
Låne-banken hestridde alla omkostnader.
Jag tror mig redan sagt nog härom, till styrka för min tanka, att Svenska Banken inrättades på samma grunder som den i Amsterdam.
Med ingen annan kan den jemföras.
Och att således Svenska Bankens bestämmelse är, att mottaga metaller mot reverser af papper utan ränta, kallad BancoSedel.
På denna växel-bank är en låne-bank inrättad.
Nyttan häraf är onekelig, så iänge låne-banken bibehåller ett relatift förhållande till växel-bankenj så länge är crediten orubbelig; ett afvikande härifrån bereder myntets försämrande ; antingen måste då växling med magtspråk upphöra, eller skulle snart hvalfvén tömmas.
Men sedan det rätta förhållsndet nu hunnit stadga sig, sorn |r 48 till 126, set jag ej vådan af att tilllita växling efter denna uagefära cours. Då Bu endast handel och vahru-mängd förmår sätta ett värde på pappersmyntet, utan minsta tillhjelp af fonden, måste efter min tanka, Svinsta växeloperation af fonden, sätta ett Siämdare värde, som då aldrig kunde sänkas, Sien väl sätta papperet en mohn högre i Whtn Den j 6 Februariii. 813 de.
Om växling blef tillåten efter 126 sk. cours, vöre vår Bank ungefär i samma tillstånd som emellan 1800 och 1809; fonden tror jag är ungefär densamma nu som då j och sedelstocken reducerad efter 126 sk. cours, visar ungefär samma summa.
Handel och näringar äfvensom enskilta behofvet af större eller mindre rörelse-capita], medtaga så sedelstocken, att jag tror en obetydlig utvexling skulle komma i fråga, synnerligast om Capitalisterne få tillfälle insätta sine capitaler i Discontactier, hvarom jag längre fram skall nämna$ skola de säkert begagna denna förmon framför den att utväxla silfver, som ej kan lemna dem någon ränta.
Om således Banken växlade efter 126 sk. cours uti åttaskillingsstycken hvilka då skulle gälla 21 sk- B:co , dageligen 1000 R;dr Banco sorn maximum; kunde ej stort mer hinna räknas.
Om äfven stora Sjötullen fick erlägga tullen efter denna cours, skulle det kraftigt bidraga till myntvärdets bestämmande, som intill nästa Riksdag blifver orubbad!, då man sedan kunde verkställa realisa-* tion, som på detta sättet blifvit förberedd.
Hvad åter Sedelstocken angår, tror jag ej den tåi någon reducering, hvarföre jag ödmjukast vågar föreslå, att den blifver densam-: ma intill nästa Riksdag. 1:0.
Att RiksgäldrContoiret blifver i samma förhållande till Banken som det nu är, med 500,00® R:dr årlig afbetalning» genom Den 26 FebruarCi, SfafsVerket, samt att FilialDisconterncs inbetalningar må directe af Banken eino.tagas. 2'0.
Att Fastighetslån så väl å jord som hus upphör, samt att den årliga inflytande räntan och afbetalningen användes till sjunde puncten. 3:0.
Lånefonden på exportabla effecter blifver densamma. 4:0.
Manufactur-Disconten äfven densamma. 5:0.
JernConforets fond förblifver orubbad. 6:0.
Hvad BancoDiscontsfondens 6 millioner angår, äfvensom SpannemålsDirectionens creditif 2 millioner, vågar jag dermed föreslå följande ändring:
BancoDisconten upphör och i stället inrättas privata
Disconter med creditiver på Banken.
Efter min tanka är det högst orätt att Banken med sin Discont vill utestänga capitalisten från all möjlig förtjenst, då LåneBanken bör hafva till åsigt, att hjelpa behöfvande näringar mot skälig ränta, ej att söka den högsta möjeliga vinning ; ty ju mers Banken kan öka sin vinning, ju fattigare blifver landet; deremot ju mera enskildt;* kunna vinna, ju mera stiger välmågan} jag vågar således föreslå följande: a) En piiyat
Discont i Stockholm, till Den 26 Februarii. 815 eit actie—ca pl tal af 800,000 R:dr Banco, med lika creditif på Banken, på vanlig Discontlot, hvarest Herrar Handlande och näringsidkare, sorn behöfva låna i och omkring Stockholm och de Norra Provincerne, hafva iånetillgång; dock utan rättighet att ut-: gifva 3 procents obligationer.
De handlande omsätta sine capitaler många gånger om året, och kunna således betala högre ränta.
Och då de äga tillgång att få belåna sina vahror, sprida de dermed penningar till den producerande delen af Nationen.
Discont-p3pperet är mera att anse som en enskilt revers, och anlitar efter min tanka ej så mycket Bankens credit.
De böra få tagas i Kronoutlagor , då de göra samma nytta 60m Banco, Allt sedan Riksgäldssedeln fick tagas i Kronoutlagor, har dess agio varit oförändradt. å) Ett creditif på 400,000 R:dr för Götheborg och handlande i Westra Provincerne, med lika actie-capital, på samma vilkor; här. igenom kan Hans Maj:ts proposition i den frågao anses uppfylld. c')
Ett creditif på 300,000 R:dr för Herrar Handlande i Södra Provincerne och Malmö, med lika actie-capital och på samma vilkor, Desse creaitiver utgöra million R;dr.
För att nu bereda jordbrukaren förlagslån, svarande tili en del mot hvad öfrige näringar kunna påräkna, Manufacturer, JernCoatoret och lån på expörtabla effecter, vågar 8i6 Den 26 FebriianiL jag ödmjukast föreslå, att återstoden af BaficöDiscontfondcn a,\ millioner samt 1 million af Spannemåls-Directions creditif, då betalning hinner inflyta3 summa 5§ million, må anslås till jordbruket mot 4 procent, hvilken summa Skall fördelas å hvarje Province relatift till dess capital-värde.
Likvist böra de Westra och Södra SädesProvincerne, hvilka sakna binäringar, och som blifvit mer än andra invecklade i förlägenhet, genom de ymniga lånetillgångarne, njuta högre anslagj hvilken fördelning bör ske med största uppmärksamhet» De Provincer som sakna större anslag af Statsmedlen, böra äfven få större låne-anslag.
På det att nu dessa låne-anslag, ej må blifva outlånta, vågar jag ödmjukast föreslå följande medel.
Provincer söm ej finna sig i behof af hvad jag nu föreslår, äro på intet sätt bundfie dervid; det är endast tor de Provincer, som finna olämpligheten af att Herrar Banco.
Fullmägtige i Stockholm skola pröfva vederhäftigheten å personer, som de ej känna, boende mångå mil från Hufvudstaden.
Efter slutad Riksdag Väljer hvarje Provins som sig af denna rättighet vill begagna 3 å 4 af hvarje* Stånd.
(BorgareStåndet böra väljer bland sina Jordbrukare eller Ståndspersoner), hvilka Utgöra en Comitté af af 12 till 16 personer.
Förteckning å de valde uppsändes till Bancof tillmägtige, de blifva de samma intill nästa Riks - Den 26 Februarii, Riksdag* De sammanträda den 1 November till Markegångssättning samt den t Julii till PröfningsComitréen och . förordna om revision af Länets allmänna medel.
Under dessa 2:ne terminer, kan jordbrukare som önska förlagslån, anmäla sig hos denna Comitté, till erhållande af vsderhäftighets-betya, försedde med Domhafvandens och Konungens B falningshafvandes b- tyg, hvilka af dem generelt kunna utfärdas att deras grödor, eller ärsproduction äro ograverade, och att således hos hvarje jordbrukare dess årsproduction. anses som säkerhet för dessa förlagslån och kunna ej lör annars räkning vidare utmätas, utan betyg, att ej lån blifvit begagnadt.
Dessa lån beviljas , till 4 högst 6 procent af Säteri och Frälseegendoms uppskattningsvärde, så vida icke olyckor af hagel och eldsvådor kunna företes som orsak att höja lånet till 12 procent, hvilket då på 3:ne år måste nedsättas till 6 procent, på sådint sätt kan Hins Majits proposition om en sådan fond vara fullgjord.
Jordägare med betydligare Bruksrörelse böra ej få begagna dessa län, ty de hafva lika väl låcerättighet uti Banken.