Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till stöd för nämnde förslag, har motionären anfört, att de utdrag ur Bibel-ordet, hvilka innehållas uti vår Evangelii- och epistel-bok, utgjorde de enda delar af den heliga skrift, som på nyssnämnde sätt begagnades vid den allmänna gudstjensten; men att allt det öfriga, som innefattas både i evangelisternes och i apostlarnes skrifter, såmedelst blifvit satt å sido, likasom det icke anginge folket eller icke inuehölle någon för detsamma vigtig och behjertansvärd sanning.
Efter motionärens tanka skulle rättigheten till ett vidsträcktare begagnande af Bibel-ordet vid gudstjensterne äfven för presterskapet vara af stor båtnad, samt det menliga inflytande på homileten, hvilket nu förspörjes genom det tvång, som bunde honom vid samma, årligen återkommande, texter, sålunda afhjelpas.
Nämnde förslag, hvilket varit öfverlemnadt till behandling jemväl af pastoral-afdelningen inom det Högv.
Ståndets enskilda Utskott, hafva Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten, jemte det af samma afdelning deröfver afgifne utlåtande, samt hvad i öfrigt vid motionens remitterande af åtskilliga ledamöter inom Ståndet blifvit yttradt, tagit under pröfning, samt deråt egnat all den uppmärksamhet, frågans vigt onekligen påkallar; och ehuru Utskotten, lika med pastoral-afdelningen inom det Högv.
Ståndets Utskott, visserligen icke kunna i allo instämma uti motionärens åsigt, att de nu följde pradiko-texterne äro de enda delar af Guds ord, som homileten har anledning att vid våra gudstjenster behandla, destomindre som tillfälle till ett vid - Bih. till R.
Prot. 1847 oc^ * 7 Sami, 2 A/d. if Haft, 2 10 Lag- samt Allm.
Besv. och Ekon.-Viskottens Betänkande, IV:O 61. stiäcktare användande af Bibel-ordet synes kunna hemtas både af den allmänt foljda sedvanan att boija det andliga föredraget med ett s. k. ingångsspråk, hvars utläggning härtill föranleder, och af de inom många församlingar med framgång anställda Bibel-förklaringar, vid hvilka religions-läraren är oförhindrad att sjelf välja texter; — tro Utskotten likväl, att en ny tillgång af prediko texter, valda ur den heliga skrifts rika förråd, skulle kraftigt lifva Järo-ståndels homiletisk» verksamhet, gifva en ny omvexling åt deras andliga föredrag, samt hos folket utvidga kännedomen af det saliggörande Guds ord, och således i alla dessa afseenden verka välgörande inom den Svenska kyrkan.
Dit loide ock vara allmänt kändt, att fråga om förändring eller utvidgning af de nära 1000-åriga prediko-texterne vid flere föregående riksdagar varit bragdt å bane.
En billig fruktan för de äldres utbyte emot nya, ej lika bepröfvade, texter, har emellertid allt hittills afhållit från vidtagande af denna åtgärd.
Den nu väckta motionen afser dock endast införande af två nya cykler, bredvid den äldre; och Utskotten hafva således anledning förmoda, att den sålunda yttrade betänkligheten till följd häraf bör i betydlig mån försvinna.
Visserligen lärer man invända, att ett arbete och urval af den art, hvarom här är fråga, erfordrar djupa insigter och ett moget begrundande, samt att, för detsammas utförande på ett nöjaktigt sätt en längre tid i följd häraf erfordras, synnerligen då det torde blifva nödigt att till de nya texterne jemväl utarbeta böner och kollekter.
Utskotten hafva icke förbisett dessa svårigheter; men då Utskotten jepjväl hemställt, att, under tiden och intilldess nämnde prediko-texter hunne utarbetas och förslaget undergått den sorgfälliga granskning som blifver af nöden, en sådan förändring uti det nu påbjudne prediko-sättet måtte tillåtas, att inom stads- och iands-församlingar, hvarest, i saknad af aftousångs-predikningar, föiklaring eller utläggning af episllarne mera sällan torde komma i fråga, presterskapet finge, med det undantag, som här nedan omförmäles, såsom texter använda, det ena året, evangelierna och det andra episllarne — hafva Utskotten ansett den öfverklagade bristen på omvexlande texter såmedelst blifva i någon måtto afhjelpt, under det att denna utväg tillika utgjorde en lämplig öfvergång till den meia omfattande förändring, som i detta hänseende vore att förvänta.
Utgående från dessa åsigter, få Utskotten vördsamt hemställa, att Rikets Ständer må, dels uti underdånighet anhålla, att Kongl. Maj.t täcktes genom Dess Bibel-kommission i nåder låta besörja utväljande ur nja 'Testamentets heliga skrifter, af tvänne nya årgångar predikotextert samt utarbetandet af dertill hörande kollekta och böner3 Lag- samt Allni.
Besv. ooli E/ion.-Utskottens Betänkande, N.o 61.
11 att vid den allmänna Gudstjensten begagnas jemte de nu påbjudna, hvilka jemväl skulle bibehållas; dels ock
Jör egen del besluta, samt till Kongl.
Maj:ts nådiga bifall anmäla, att, med ändring af hvad 5 och 6 §§ uti 2 kap. kyrkolagen äfvensom kyrko handboken i detta hänseende stadga, . presterskapet må, under tiden och intilldess ofvannämnda arbete kan hinna fullbordas, med undantag endast för större högtids• dagar, å hvilka förhållas skall på sätt hittills finnes föreskrift vet, tillåtas att, för vinnande af större omvexling vid hö g mässo predikan, såsom text, begagna äfven episteln, i hvilket fall Söndagens Evangelium bör, i den förras ställe, från altaret uppläsas.
Stockholm dea 19 September 1848.
STOCKHOLM, Eoksteinska Boktryckeriet, 1848.
BIHANG tili Samtlige Riks-Ståndens Protocoll y Innehållande de Handlingar, hvilka till Riks-Stånden blifvit aflemnade, såsom Konungens Nådiga Propositioner, Riksens Ständers Utskotts Betänkanden och Förklaringar. samt Riks-Ståndens Protocolls-Utdrag vid Lagtima Riksdagen i Stockholm iSi?.
Sjette Samlingen. Banco-Utskottets Betänkanden, ilata Bandet, STOCKHOLM, Tryckt hos Elmen och Granberg, J. P. Lindks Enka, l'\
B, Natius, Z.
Jl(eggström, A. E. Ortman, samt å Ecksteinska och Marjuardsha Boktrytkcricrne, 1828 och 1824.
Bihang till Samtliga RiksStåndens protocoll.
Sjette Afdelningen^ Innehållande Banco - Utskottets Betänkanden. stockholm, tryck i Makrvardska Boktryckeriet 18? 3'* N:o i.
Rikets Ständers Bänto•
Vttkotts Memorial till Rikets Ständét, angående Revision af BahcoDiskont.
1Verket under nu påstående Riksdag I lös Banco<■ Utskottet hafva Herrar BancoFtlllmäktige anmält, att de, öfter föregången öfverläggning låtit*
Sned stöd af deras Instruktioners lydelse, fernot slutet af förlidet år underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t afgå, rörande val af Revisbrer till öfverseende af Banco-Diskont-Verkets räkenskaper och förvaltning
För år 18i5 , på sätt och i den ordning Rikets Ständer vid sista Riksdag stadgat, samt Kongl. Majus nådiga Kungörelse af den 2 2 Dec. 1818 intlefattat.
Bahco-Utskottét, som funnit det vara med Rikets Ständers afsigt och syftemål enligt, och för en fullständig öfversigt af Banco-Verket nödvändigt, att Utskottet denna gång, likasom under sista Riksdag, medelst inom sig utsedde Deputerade besörjer Revisionen af Bankens Diskont och att således särskildte val till desse Revisioner, endast kunna komma i fråga emellan Riksdagarne; har i följd deraf, anmodat Herrar Banco•
Fullmäktige att oförtöf - Banco Utskottets Betänk anden. vadt och innan nådig befallning om vals anställande afgår, hos Kongl. Maj:t i underdånighet tillkännagifva, det någon särskild
Be* visions-förrättning vid samma Diskont nu under Rikets Ständers sammanvaro ej funnits behöflig.
Hvilket förhållande
Utskottet ej bordt underlåta att härigenom hos Rikets Ständer vördsamt anmäla.
Stockholm d. 4 Febr. 1823.
På Högh Ridderskapet och Adelns Uedamöters vägnar, E. Q. Adelsvärd.
På Vallofl.
EorgareStåndets Eedamöters vägnar, Fr. J.
Lundgren•
På Högv. Preste-Ståndets Ledamöters vagnar, E. C. Almquist.
BondeStåndets Ledamöters vägnar, And.
Joachimsson. G. Helsingius.
N:o S.
Ankom den 24 Mart 1323.
Betänkande till Rikets Höglofl.
Ständer, i anledning af deras Revisorers den 15 December 1820 och den 16
December 1822 afgifne och till Utskottet remitterade Berättelser angående Bancö-Verket.
Enl igt Protokolls-Utdrag från de Respektive Stånden af den 25 och 29 förlidne Januarii Banco-Utskottets Betänkanderi. r—i 5 samt den 3 nästlidne Februaril, äro de frän Banko-Revisionerne Iren 1820 och 182a afgifne Berättelser till Fikets Ständer, om gransk-* ningen af Banco-Verkets Räkenskaper för area' 1817, 1818, 1819 och 1820, samt huru Verket efter sista Riksdag funnits vara styrdt och förvaltadt, till Banco-Utskottets handläggning remitterade; och får Utskottet nu, i följd a£ denna Remiss, vördsamt yttra sig öfver de ämnen samma Berättelser innefatta.
Uti ingressen till sednare Revisions-Berättelsen omnämnes, egentligen till Högloft.'
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, huru det tillgått vid val af Revisor år 1822, t stället för en Ledamot af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, som anmält sig ej kunna deltaga i Revisions-förrättningen.
Så vida Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anser behöfligr, att
Revisorernes framställning i denna punkt må till någon särskild åtgärd föranleda, torde det få ankomma på Riddarhus - Utskottet att deröfver sig utlåta.
Af Berättelsernes ingresser är för Öfrigt ätt inhämta, huruledes en Ledamot af Högvördige Preste-Ståndet, hvilken enligt ordningen bordt utses för Wisby Stift, under hela Revisions-förrättningen år 1820 uteblifvit; samt att uti berörde förrättning, år 1822, sedan staden Marstrand (sorn enligt BorgareStåndets den 7 Julii 1818 tagne beslut bordt en Revisor utse) hos ^ongl.
Majit i underdå-j nighet undanbedt sig valrättighetens begagnande, endast fgm Ledamöter af Vallöf!. Ståndet 6 Banco •Utskottets Betänkanden, deltagit.
Revisorerne kafva ansett sig höra härå fästa uppmärksamheten, på det att Riksstånd en, hvart för sig, må vara betänkte på lämplige anstalter till förekommande af dylt, ka händelser, och det uppehåll i Revisioner-, nes ordentliga gång, sam igenom oförutsedda hinder för valde eller väljande, skulle kunna uppstå.
Banco.Utskottet föreslår, såsom den efter Utskottets tanka tjenligaste anstalt: att vid valen till Revisorer för hvarje Stånd, ett behörigt antal Supleanter tillika måtte utses, som, vid inträffande förfall för någre af de valde Revlsorerne, då genast intaga deras ställen , hvarjemte, och med afseende på den möjliga händelse, att hinder så väl för en Ordinarie Revisor sorn för dess Supleant skulle uppstå, föreskrift torde af hvardera Riks-Ståndet blifva meddelad, huru i slikt fall bör förhållas till vederbörligt compietterande af Revisorernes antal.
För öfrigt hemställer Råneo-Utskottet, huruvida icke, i analogie med hvad i afseende på Riksdagsmän finnes stadgadt, Rikets Ständer skulle finna för godt besluta, att böter hädanefter må åläggas Prosteri, Stad eller Härad, som underlåter att i sin ordning
Revisors val förrätta, efter derom från Kongl. Maj;t emottagen nådig erinran; och likaledes, om icke den Revisor eller Supleant, som, behörigen vald, utan laga förfall försummar att sig till Revisions » förrättningen inställa, må, anses skyldig att contant ersätta dagtraktamentets belopp för den tid han uteblifvit; hvilka Banco Utskottets Betänkanden. 7 böter så i ena som andra fallet skulle tillhöra hvardera Ståndets Gassa, I anledning af ett vid innevarande Riksdag yppadt förhållande, nemligen, att en Ledamot af Vällofl. Borgare-Ståndet, som uti 182 2 års Revision i sådan egenskap deltagit, och afven nu blifvit till Riksdags-Fullmägtig utsedd, likväl icke, enligt 14 och 70 §§. i Riks. dags-ordningen, varit för någondera befattningen behörigen qvalificerad, anser Utskottet nödigt, att vid legitimationen, som vanligen sker vid Revisorernes första sammanträde i Banken, det må tillhöra hvar je Ledamot af Väl loll. Borgare-Ståndet att förete, jemte fullmagten, särskildt bevis till bestyrkande deraf, att han, under föreskrifvet antal år, varit Magistratsperson eller Borgare i den stad; för hvilken han blifvit utsedd och befullmägtigad; emedan det eljest är för en Revisions öfrige Ledamöter svårt om icke omöjligt att controllera, hu. jru vida Riksdags-Ordningens föreskrifter i denna del blifvit af de väljande vederbörligen iakttagne.
Första Afdelningen uti 1822 års Revtsions-Berättelse, §§. 1, 2, 3, 4> 5 och 7 samt §§. 10, xi och 12 i Berättelsen af år 182 a innehålla uppgifter, grundade på Bankens böcker och räkenskaper, med jemförelse emot Statsoch Banco-Utskottens vid sista Riksdag till Rikets Ständer allemnade Förslags-Calculer ; allt med hänseende till den period, som utgjort föremål för hvardera Revisionens granskning.
För att bringa destfa uppgifter till en större 8 Banko•
Utskottets Betänk anden. fullständighet, och tillika uti generel Öfversigt framställa verkningarne på cirkulerande sedel-stockens qvantitet, utaf de vid förra Riksdagen, rörande Banco-Verkets förvaltning fattade speciell a Besl ut, grundade pä den då antagne hufvud-princip, att sedel-stocken skulle permanent hvarken ökas eller minskas, utan blifva oförändrad i rörelsen, så att hvad som på ena sidan inginge, skulle åter för anviste ändamål utgå; har Banko - Utskottet låtit för den förflutne tiden utur Banken afslutade Räkenskaper utdraga, och för öfrigt genom approximativa Galculer uppställa, en omständlig redovisning öfver Banco-Verkets hela rörelse från den i Januarii 1818 till och med innevarande års slut, då verkan af Rikets Ständers vid senaste Riksdagen tagne dispositioner om Banco-Verket, upphör.
Dessa Tableauer upptaga: ilo Arliga öfverskottet af Bankens influtne Ränte-Reveniier efter deraf bestridde omkostnader åren 181S, 181g, 1820 och 1821. 2:0 Huruledes så väl detta öfverskott, sorn de under berörde fyra år influtne Capita!-afbetalningar jemte andra disponible medel, på särskilde vägar åter utgått, enligt med hvad Banco-Verkets afslutade Räkenskaper utvisa, rörande den såkallade Vexel - Banco - Skuldens eller Banco-Sedelstockens ökade eller minskade belopp vid hvardera årets slut. 3:0 En Recapitulation till vinnande af lättnad och förkortad öfversigt; 4:0
En på pioymonella beräkningar grun - liana) Uiskottets Betänkande!!. 9 dac!
Calcul , huru förhållandet i förenämde hänseenden vid innevarande 1823 års slut, under en orubbad sakernas gång, bör visa sig; och 5:0 Ett General-Öfverslag, sorn på grund häraf upptager totala förminskningen afBancoSedelstocken allt ifrån 1818 års början till nyssnämnde tid, så nära sorn densamma nu på förhand kunnat calculeras.
Förenämnde Sammandrag utur 1818 till och med 1821 års afslutade Räkenskaper, lemnar det resultat, att sådane i enlighet med Rikets Ständers Beslut utgångne anslag, som ansetts böra betäckas genom Bankens behållna Ränte - Revenue, öfverskjutit beloppet af samina Reveniie med Rulr 825,390, 16 sk. 7r:st.; och att medgifne
Råne - biträden, jemte öfrige anslag, som bordt utgå af influtne Capital-afbetalwingar och andre dertill afsatte medel, jemväl öfverstigit nyssnämnde tillgångars hela belopp med R:dr 350,926: 36 sk; hvaraf ock blifvit en följd , att den såkallade Vexel-BancoSkulden eller Banco - Sedelstocken, deruti äfven, utom berörde 2:ne summor, inbegripes R:dr 301,474: 12 sk. 9 r:st upptagne bland Fordrings-Posterne på särskilde Contos i Bankens Böcker, blifvit från 1818 års början till ultimo Dec. 1821 ökad med tillsammans R:dr atj477,79i: 17 sk. 4 r:st Banco.
Summan af utelöpande Riksgälds-Sedlar och Polletter reducerad till Banco, befinnes emellertid under samma period minskad med R:dr 469,992: 13 sk. 8 rist; och har såiedes tillökningen i Sedelmassan på det*1 hela för dea - jo Banco-Ulskottets
Betunkanden. pa tid egentligen icke uppgått till mera än R.dr 1,007,799 3 sk. 8 rst, Häraf bekräfta* de uppgifter angående
Rö» reise •
Capitalet, sorn innefattas uti 1820 års Revisions-berättelse usta Afd. 8. §., samt i j 82 2 års Revisions - berättelse?
13 oéh be-> träffande Herrar Revisorers yttranden i den förre Berättelsens 1. Afd. 9 §., samt 14 §. af den senare, om nödvändigheten att bereda ett jnera ändamålsenligt användande af Bankens Intrader, så finner Banco - Utskottet grundade skäl att derutinnan med Riksens Ständers Revisorer instämma.
Efter hvad de provisionella beräkningarpe för åren 1822 och 1823 föranleda, visat* ?ig åter på desse 2:ne år , en indragning å Bankens i rörelsen utgifna Sedel - Capital, af omkring 1,894,000 R:dr, och då från denna summa afdrages de fyra föregående årens tillökning, som utgjorde R:dr 1,477,000, finnes totala minskningen i Banco-Sedlarnes massa från och med år 1818 till och med år 1823. enligt General-Qfverslaget, uppgå inalles till 416,000 R:dr, hvartill på sin höjd kan läggas en half million, soto genom Riksgälds-Sedlars amorterande, under denna period af 6 år, från jörtlse-capitalet afgår.
Denne nu omnämnde förminskning på de sista åren, har tydligen sin grund endast deruti, att ^Banco-Diskont-Verket uti dess rörelse, i ett för allt, icke kunnat begagna mera, än vid pass fern millioner R:dr, ehuru dess Assignerings- rättighet på Banken är utsträckt Jitnico-Utskottets litliiitkitnden. i* till sex millioner för Ordinarie och betydligt derutöfver för Extra behof, X samma mån tillfälle skulle yppa sig för begagnande af denne Diskon t-Verket till agde rättighet, bllfver följden, att ej allenast hvad sorn af Sedel-Capitalet till nyssnämnde, ej särdeles betydliga belopp, linnes indraget, åter utgår, utan ock derutöfver, betydlig förökning i den före sigta Riksdag i omlopp befintlige summa, kan komma att ega rum; utvisande alltså detta förhållande på det hela , att de vid förra Riksdagen calcuiatiorisvis uppställde påföljder’'"'!1' siffran, af då beslutne dispositioner öfver Rikets Ständers Rank, blifvit af erfarenheten besannade. Xlvad Råneo-Diskont-Verkets rörelse, på det hela betraktad, särskildt angar,-bär BancoUtskottet ansett både af vigt och intresse, att till Rikets Högloft.
Ständers känned,om öfverlemna följande uti Diskont - Direktionens Reträttelse till Utskottet derom gjorde framställningar. ”Ehuru Slutsumman i Verkets Hufvud’’Rok, som innefattar allt hvad under året ”ut- och ingått på Räkningen med Vexel-Ran^ken, vanligen plägar tagas till grund för jem”föreisen af Verkets rörelse år från år, tror ”likväl
Directianen, att öfversigten deraf blir ”lättare och mera klar genom en uppgift af ”Verkets behållning och fordringar vid hvarje ”års slut, eller af den så kallade Utgående ”Rån - Ralancen, derunder inbegripne alla ulVtimo Dec. utestående lån, så val emot van< 12 Banco Utskottets B et ank anden. ”lig borgen eller enskilta personers reverser J ’’snm emot! underpant *f Actier och Publika ”Verks Obligationer. ”Denna Dån-balance var: ”Frän år 1818 — 0,513,522: 34- 7- 1819 — 6,222,407: 13. 6i - 1820 — 5,790,039: 45* 1. - 1821 _ ■5,399,43P 46. 5-- 1822 — 5,467,100: 23. 5.
”Den successiva minskning, sorn salunda ”visar sig i Diskont-Verkets Lån-Balancer för ’’de fyra först uppräknade åren, samt skillnaden på det hela eller mellan första och sista ”året af något öfver en million R:dr, har, ■”ensamt för sig betraktad, och utan uppmark» ”samhet på de orsaker, som dertill föranledt,’ Rättligen kunnat gifva och i sjelfva verket ”ofta gifvit anledning till den anmärkning ”mot Diskont-Styrelsen, att, i samma mån ”sorn Filial-Diskonternes indragning måste häfda ökat allmänna penninge-behofvet och en ”jemväl af andra skäl öfverklagad förlägenhet ”synts böra göra Bankens
Diskont allt mer ”och mer tillitad , i samma mån hafva Ver» ”kets Fåne-biträden sparsammare blifvit be”viljade, och en icke ringa del af dess anslag» !’ne fond stått obegagnad.
Till förklarande a£ ”denna skenbara motsägelse, och till upplysning om förhållandet, får Direktionen allra’ först vördsamligen erinra om Rikets Ständers ’’vid sista Riksdag fattade beslut, till införan. s’de efter hand af en mera väsendtlig ordning ?’i Diskont;rörelsen, att nemligen från och Banco-ZJtskottets Betiinkanden.
'13 ''med den 1 Jan. 1820 afbetalning af minst ”en femtedel, beräknad efter hvad af hvart ”och ett äldre lån då återstod, samt på pri”mitiva beloppet af derefter utgående
Dån, ”vid hvarje omsättning på 6 månader, ovillkorligen borde erläggas, saint följaktligen siesta femtedelen på så väl större som mindre ”Dån alltid till fullo infordras.
Det ligger i ”sakens natur, att ju närmare ett
Diskont”Verk återföres1 till primitiva egenskapen af ”dylika inrättningar, att endast bevilja tern”porära lån emot full återbetalning vid för 3, fallotiden, ju mindre fond behöfves tili un derhållandet af en lika stor utlåning; hvarföre ock skilnaden, som är mindre betydlig ”imellan de andra åren, hufvudsakligen visar ’’sig för år 1820, då förändringen i afbetal ’’nings-vi!koren först tog sin början.
Att det ”anmärkte förhållandet således ej härrört a£ ’’af en minskad utlåning, utan af tillökningen ”i inbetalningarne, blir ännu påtagligare, då ’’man särskildt jemför sammanräknade summan ”af hvad i nya eller primitivt beviljade lån ”under hvardera året utgått, och hvilken sum’’ma, just ifrån epoken af nyssnämnde förändring, i märklig mån ökat sig.
”Den utgjorde nemligen: 1820 — R:dr 3,029,560. 1821 — - 3,552,620.
1822 — - 4,028,850.
’’Men efter uppgift af förrberorde huf-* ”vudsakliga skal till den minskning, som vi1’sar sig i Verkets Lån-Ealancer, bor derföre 14 Banco-Utskottet i Betankandeti i ’’ej förnekas, att ju äfven ändra omstätidighÄ» ”ter, fast i en ringare måh, varit dertill bidragande, och hvaribland Direktionen med ”tillfredsställelse får hämna, att Rikets Ali» ”moge, sorn under hågra föregående, För vissa ”provincer hårda missvext-år, i en bekymrari”de mängd tillitäde Diskont-Verket otn undsättning, genom de senare årens rika skördar blifvit frälsad från behofvet af en dylik ”undsättning, sällan förenlig med AHmogenS ”sannä fördel Och Cecohomiskä bestånd, samt ”att antalet af lånsökahde inom denna medborgare klass således märkligen aftagit.
Hvafe» ”mot, i anhat hänseende, det torde böra till» ”skrifvas en i allmänhet mindre gynsatn cotti ”junktUr, för Handel, Sjöfart beli de Närin”gar, som af deni hero, att dessas idkare* ”hvilkas understödjande varit alla
Diskont* ”Verks första och egentliga bestämmelse, den ”senare tiden mindre Varit i tillfälle att med ”fördel använda ett förlag, Söm under ert ”bättre conjunctut och lifligåre rörelse btvif”velaktigt både hade behöfts öch blifvit bea ”gagnadt, och må hända då befunnits alltför ”otillräckligt.
Lagger man Vidare härtill , att ”den ökade Lånfond, som ej mindre för Berg ”verken och Bruks • handteribgen sedan sistä ”Riksdag, genöm Jeth Contoirfet utgått, än för ”vissa betydligare Manufactur - Inrättningar gebom Manufactur
Diskonten, naturligtvis må. ”ste för dem hafva minskat behofvet af Radbo- iscontens biträden.
Att lån på Actier ”och Publika Verks Obligationer, som i förra Banco-Vtskottets Betänkahclm.
15 ”tider så ansenligen förstorade Diskont-Ver’’kens Boksluts-summa, de senare åren till högst ”ringa belopp blifvit hos Banco-Diskont-Ver”ket begärde, sedan dylika lån emot lägre ränta ”hos Allmänna Brandförsäkrings - Verket oell ”andre Publika Cassör statt att erhålla; samt ”slutligen, att Banco-Diskontens försträcknin”gar till Götheborgs och Malmö f. d. Diskont’9Verk, hvilka enligt Rikets Siänders Beslöt ä ”blifvit genom Riksgälds-Contöiret till en femtedel årligen inbetaide, nu mera till sitt ca”pital-belopp ur Banco-Diskontens Lån-Balance ”försvunnit; så torde orsakerne till den an”märkte förminskningen nöjaktigt finnas upp”gifne och icke behöfva sökas hvarken i en ”större stränghet, ärt som tillförene varit iakttagen, 1 pröfningen af erbjudne säkerheter, ”eller i minskad omtanka hos Diskont-Styrel’’sen för uppfyllandet af Verkets ändamål, Nä* tingarnes understödjande med behöfiigt förlag.”
Bland ämnen af allmännare art, sorn med Bevisöretnes framställningar stå i något Sam* manhang, har Utskottet för öfrigt ansett