Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då fråga uppstått, huruvida ExpeditionsSecreterai en Ulfsparre rätteligen kunnat inväljas till Suppleant uti RiddarhusDirectionen, hvilken fråga berodde på tydningen af 41 §•
Riksdagsordningen, ansåg Hans Excellence sig böra gifva dess enskilta öfvertygelse derutinnan tillkänna; och som Grundlagarne, enligt 83 §.
RegeringsFormen borde efter deras ordalydelse i hvarje serskilt fall tillämpas, samt bland de i 4' §•
Riksdagsordningen uppräknade ansvarige Embetsman förekommo tjenstgörande SLatsSecreterare; roen ExpeditionsSecreterare, hvilka, på grund af förordnande, bestrida någon del af StatsSecreterareEmbetet, icke kunde hänföras till b enämningen af tjenstgörande SlatsSecreterare; ty och då, enligt 48 § RiddarhusOrdningen, RiddarhusDirectionens Ledaniöler borde utväljas bland såfia ne Adelsmän, hvilka voro behörige att vara Ledamöter i Utskott, ansåg Hans Excellence ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre, hvilken ej kunde såsom tjenstgörande StatsSecreterare betraktas, lagligen hafva kunnat, på sätt som skett, till Suppleant i RiddarhusDirectionen inväljas; och fann Hans Excellence, i följd deraf, sig ej eller ega rätt meddela propo - 92 Den 26 Junii e. m. sition å det väckta förslag, i afseende å föreskrift för RiddarhusDirectionen, att hädanefter icke förfara, på sätt som skett.
Hans Excellence frågade derefter, om Ridderskapet och Adeln instämde uti den af Hans Excellence sålunda framställde åsigt.
Jag begagnar mig af detta tillfälle för att reservera mig emot Herr Grefvens och LandtMarskalkens afgifne förklaring så väl nu, som på förmiddagen, då Herr Grefven och LandtMarskalken vägrade en annan proposition, såsom stridande mot formerne.
Jag hade önskat, att åtminstone få veta den Grundlagsparagraph, med stöd hvaraf en proposition kan vägras på sådane skäl, och jag tror att Ridderskapets och Adelns verkningskrets derförutan kan slutligen blifva nog mycket inskränkt.
Jag anhåller, att denna min reservation må antecknas i Protocollet.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att den af Utskottet väckte fråga, angående de af Utskottet omförmälte tvenne RiddarhusDirecteurers anmärkte förfarande, att icke hafva i Suppleantsvalet deltagit, finge förfalla.
Den 26 Junii e. m. 93 §• 6- Att en så beskaffad ändring uti nu gällande Instruction för RiddarhusDirectionen må beslutas, som tillåter RiddarhusSecreterare-tjenstens förening med det Embete i Statens tjenst, från hvilket Innehafvaren ej kan, emot sin vilja, utan föregången ransakning och dom, enligt Grundlagen skiljas.
För att bespara Ridderskapet och Adeln det besvär, att vid nästa Riksdag åter fatta samma beslut i detta ämne, som vid 1823 års Riksdag, anhåller jag om proposition till afslag å Utskottets framställning.
Jag finnér den så illa motiverad, att jag knappt kunnat föreställa mig möjligheten, att från RiddarhusUtskottet få se ett förslag, som innebär det resultat, att Ridderskapet och Adeln möjligen vid en Riksdag skulle blifva utan den Secreterare Ståndet vid en föregående Riksdag sjelf utsett åt sig.
Jag anser det vara mera tillfredsställande för Ridderskapet och Adeln att veta, det dess Secreterare beror af Ståndet ensamt, och jag tror icke, att lönen är så obetydlig, att något skäl till förslaget derifrån kan hämtas, serdeles om man tager de extra förmånerne och inkom-, sterne under Riksdagarne i beräkning; ty dessa extra inkomster äro öfverhufvud taget ingalunda små.
En RiddarhusSecreterare bör kunna vara belåten med denna 9* Den 26 J u n i i e. m. tjensten ensamt, men deremot tror jag
Ridel erskapet och Adeln skulle vara mindre belåtne, om en RiddarhusSecreterare, som tillika vore Statens tjensteman, på grund deraf anmälte sig vara hindrad från Secreterare-tjenstens utöfning, samma dag Riksdagen öppnades, eller under dess lopp.
Jemte det jag till alla delar instämmer i Herr Ribens vid Utskottets Memorial fogade Reservation, kan jag ej tillbakahålla min förundran deröfver, att då vi hafva samma RiddarhusSecreterare nu, som sista Riksdagen, och omständigheterna jemväl i allt öfrigt äro oförändrade, Utskottet nu likväl, utan föranledande af inom Riddersknpet och Adeln väckt fråga, tillstyrkt ett beslut alldeles motsatt hvad Ståndet sist beslutade.
För min del får jag äran förklara, att jag tror det Ridderskapet och Adeln skulle äfventyra förlust, snarare genom förbud för RiddarhusSecreteraren alt innehafva Statens tjenst, än genom tillåtelse dertill; ty om man förböd det förra, borde man väl äfven utestänga honom från Hofvets tjenst; och i sednare fallet tar jag mig friheten erhindra om ett exempel i framlidne RiddarhusSecreteraren Silfverstolpe, hvilken derjemte var tjenstgörande Kammarherre hos dåvarande EnkeDrottningen Sophia Magdalena, och frågar, Den 26 Junii e. m. 95 om anledning till missnöje derigenom gafs?
Sådane, som RiddarhusSecreterarens löneförmåner nu befinnas, är det icke troligt att någon ung man med de egenskaper, som dertill erfordras, och som gifva förhoppning om Statens högre Embeten, egnar sig för hela lifstiden åt denna tjenstebefattning allena.
Följden af förbudet blefve då, alt tjensten endast emottages i förbigående, och under afvaktan på något bättre, samt att Ridderskapet och Adeln måhända finge ombyta Secreterare för hvarje Riksdag, hvarmed Ståndet blifver illa belåtet, då det fordras längre vana vid ärenderne, i en befattning, der minne och kännedom, om hvad som tillförene händt, så ofta behöfves.
Skulle man likväl vidhålla det vid sistlidne Riksdag i detta afseende fattade beslut; så blir det oundgängligt att antaga Herr Ribens förslag, att, vid inträffande afgång, indraga RiddarhusFiscals-tjensten och anslå den dertill hörande lön åt RiddarhusSecreteraren, som då jemväl borde besörja allt hvad till RiddarhusFiscalens Ombudsmannabefattning hörer, hvaremot en Extra RiddarhusCanzlist kunde uppdragas alt under Riksdagarne bestrida den RiddarhusFisculen tillkommande tillsyn öfver OrdningsStadgans efterlefnad, och upprops förrättande med mera dylikt.
Detta kunde numera desto bättre låta sig göra, som RiddarhusFiscalen får sitt Riksdagsarfvode af de från RiksgäldsContoret utgående Riks - 9<5 Den 26 Junii e. m. dagskostnader.
Men under intet annat vilkor, än dessa tjengters och löners förening, låter förbudet för RiddarhusSecreteraren att hafva annan tjenst, Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie:
Jag instämmer fullkomligt uti de åsigter Herr von Hartmansdorff yttrat, och får endast tillägga, att framlidne RiddarliusSecreteraren Silfverstolpe, jemte det han var tjenstgörande Kammarherre, tillika var HandSecreterare hos Högstsalig EnkeDrottningen Sophia Magdalena.
Jag tror ej, att någon af Ridderskapet och Adeln, oaktadt desse dubbla tjenstebefattningar of Herr Silfverstolpe innehades, var missnöjd med hans befattning som RiddarhusSecreterare.
Äfvenledes tror jag, att vi af den nuvarande RiddarhusSecreteraren haft tillräckliga bevis, att dess innehafvande af publik tjenst icke hindrar göromålens gång hos oss.
Då jag vid förra Riksdagen var emot beslutet att förbjuda RiddarhusSecreteraren innehafva någon annan tjenst, är det naturligt, att jag biträder ifrågavarande förslag.
Jag tror, att Ridderskapet och Adeln skulle göra sig sjelf en stor otjenst, om det bibehöll ofvannämnde förbud, hvarigenom Ståndet endast binder I - Den 26 Junii e. m. 97 der händerne på sig vid utväljande af en. skicklig RiddarhusSecreterare.
Detta skäl gäller så mycket mera nu, som, enligt förslaget, man blott kan välja de, hvilka icke innehafva amovihla tjenster, eller sådana, hvarifrån de icke kunna skiljas, utan ransakning och dom.
Uti den Reservation emot Utskottets förslag, som jag afgifvit, har jag egentligen fästat mig vid formen.
Jag trodde inom Utskottet, och tror ännu, att ett Riddarhusutskott icke hör, utan några inträffade förändringar i förhållanden, tillstyrka upphäfvandet af ett utaf Ridderskapet och Adeln vid näst föregående Riksdag fattadt beslut.
Det är likvist, hvad nu skett.
Då Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag voterade öfver frågan, var den i samma skick som nu; enahanda omständigheter företedde sig dervid, till och med den lyckan att hafva samma RiddarhusSecreteterare, som nu.
Någon annan grund för olikheten finnes icke, än att RiddarhusUtskottets vid förslagets afgifvande närvarande pluralitet tänkte olika med i8a3 års Ridderskap och Adel.
En värd Talare Herr Tham har trott Ridderskapet och Adeln binda händerna på sig, om de bibehålla sitt förra beslut.
Jag kan ej dela denna mening.
Jag anser, att erfarenhetens röst ej är så alldeles att förakta, och att det, sorn 3o H. 7 98 Den 26 Junii e. m. lyckats från i634 till 1818 äfven kan vara användbart nu.
Att RiddarhusSecreteraretjensten skulle blifva osökt af andra, än de', som ville hafva befattningen till ett hoppsteg för vidare befordran, om min mening antogs, tror jag icke.
Väl är det sannt, som man anmärkt, att RiddarliusSecreterarens löneförmåner ej äro så stora som de borde vara, men de äro dock ej eller så små.
Utom 600 R:drs årlig lön, bar lian fria husrum, ljus och ved, jemte Introductions-afgifter, samt hvart 5:te år under Riksdagarne, om de ej antagas att räcka mera än 5 å 6 månader, minst i5 å 1800 R:dr B:co.
Tillägges nu den af mig föreslagne löneförhöjning > genom RiddarhusFiscals-tjenstens indragning, så blir RiddarhusSecreteraren ganska väl aflönt.
Vid alla i sednare lider företagne organisationer med Embeten och tjenster, har man utgått från den princip, att olika tjenstebefattningars förening bos en person bör förekommas.
Hvarföre skall Ridderskapet och Adeln ensamt följa en annan princip i fråga om den mest magtpåliggande af Riddarhusets tjenster.
Då KrigsBefälet sednast var tillsammans, beslöt det, att Secreteraren vid Armeens PensionsCassa ej finge hafva publik tjenst; och jag hemställer, hvilkens befattning är vigtigast; den sistnämndes, eller RiddarhusSecreterarens?
Det har blifvit uppgifvit, att förre RiddarhusSecreteraren Silfverstolpe tillika var tjenstgörande Kammarherre.
Jag erkänner mig Den 26 Junii e. m. gg
I icke hafva vetat detta förut; men finner icke min mening vederlagd deraf.
Det skulle kunna uppstå ganska löjliga förhållanden, om en Statens Embetsman, som tillika vore RiddarhusSecreterare, fick ordres att i tjensteärenden förfoga sig till en annan del af Riket, just som Riksdag skulle hörjås.
Det har blifvit sagdt, att en RiddarhusSecreterare skulle ligga af sig, om han ej hade att syssla emellan Riksdagarne.
Dervid får jag erindra, att den, som är fallen för att ligga af sig, kan ej gerna hindras derifrån.
Dessutom har RiddarhusSecreteraren inom
Riddarhusets murar så många anledningar till sysselsättning, att tiden emellan Riksdagarne snarare bör blifva för honom en recreation, än en hvila.
Slutligen ber jag Ridderskapet och Adeln erindra sig, att RiddarhusSecreteraren är NationalRepresentationens enda stadigvarande tjensteman, hvilket vid 1823 års
Riksdag var ett bland bufvudmotiven för mig att biträda förbudet för RiddarhusSecreteraren, att innehafva annan tjenst; och vid denna mening förblifver jag ännu, enär inga förändrade förhållanden i detta afseende inträffat.
Jemte det jag får åberopa min emot ifrågavarande förslag i Utskottet afgifne Reservation, och till en del äfven Herr Ribens sista yttrande, tager jag mig friheten besvara några af Herr IOO Den a6 Ju nii e. m. von Hartmansdorffs anmärkningar.
Herr Vou Hartmansdorff har sagt, att om RiddarhusSecreteraren förböds innehafva Statens tjenst, borde han ur samma skäl äfven förbjudas att innehafva någon Hoftjenst.
Denna jemförelse torde dock icke vara så alldeles riktig, enär den sednare tjenstebefattningen blott är att anse som ett bevis af Konungens
Nåd, och icke förbunden med någon tjenstgöring för Staten.
Om förbudet skulle sträckas äfven derhän, så kunde man med samma skäl förbjuda en RiddarhusSecreterare att emottaga någon decoratioh, om Konungen skulle fiona honom för sina Riksdagsgöromål deraf förtjent.
Beträffande anmärkningen, alt man, i fall af det föreslagna förbadet, skulle sakna en längre vid tjensten qvarblifvaude RiddarhusSecreteraVe, emedan tjensten blott skulle sökas i afvaktan på befdrdran till något bättre, så kan sådant lika lätt om icke lättare inträffa nu, då RiddathusSecreterären såsom Statens tjensteman har gifven befordringsrätt till tjenster, hvarmed RiddarhusSecreterare-sysslan ej kan förenas.
Vår förra RiddarhusKarrtererare blef JustitiieRåd.
Vår RiddarhusSecreterare kan äfven blifva detsamma.
Angående Herr Thams invändning att correctivet Vore tillräckligt, då RiddarhusSecretérare-tjensteii ej fick förenas med något förtroende Embete, så torde detta förbehåll vara öfverflödigt, enär med förtroende Embete icke får eller kan förenas / Den 26 Juni i e. m. tor en befattning af ifrågavarande egenskap.
Jag tillstyrker afslag å Utskottets framställning.
I anledning af hvad Herr Riben yttrat angående det sednast församlade Krigsbefäl, får jag äran upplysa, att i och med detsamma KrigsBefälet fråntog åtskilige af sine tjenstemän rättighet, att jemte sine tjenster vid Arr rneens PensionsCassa innehafva Kongl. Maj:ts och Kronans tjenst, ökade äfven KrigsBefälet deras förut innehafvande löneförmåner.
Om det blott är RiddarhusSecreterarens ringa lön, som ligger om hjertat vid frågan om förbud för honom att innehafva Statens tjenst, så erkänner jag mig ej kunna finna, från hvilken jemförelsegrund man utgår.
Beräknar man efter de lägre tjenstenranna-graderne, och till några andra kan väl RiddarhusSecreterare-ljensten icke hänföras, så tviflar jag, att många hafva motsvarande löneförmåner, Dessutom vore det icke oljenligt, om Ridderskapet och Adeln gjorde det till en nödvändighet för sig, att till RiddarhusSecreterare välja en person, sorn sjelf hade goda vilkor, och derjemte förenade håg för arbete inom Riddarhuset.
Jag tror det skall medföra en gemensam fördel, om det sist vidtagne förbudet bibehålies.
Den reaction från i8a3 års åsigter, som nu synes vara i fråga, förefaller mig högst besynnerlig, och föran - 102 Den 26 Junii e. m. leder mig att frukta en dylik vid nästa Riksdag; hvarföre jag äfven fortfar att yrka afsläg å Utskottets framställning.
Till hvad jag nyss hade äran anföra, ber jag alt få lägga, det jag förenar mig med Herr von Hartmansdorff uti den önskan, att RiddarhusFiscalens göromål och lön må i en framtid förenas med RiddarhusSecreterare-tjensten.
Att Secreterare- och Ombudsmanna-göromålen kunna bestridas af en person, ser man i JernContoret, hvars fonder och lånerörelser äro vida större än Riddarhusets, meli hvarest ofvannämnde befattningar alltid varit förenade, utan någon olägenhet hvarken för Verket, eller för dem, som haft med detsamma att göra.
Herr Riben har så väl i sin skriftliga Reservation, som i sitt muntliga yttrande här, påstått, att Utskottet brustit i grannlagenhet emot Ridderskapet och Adeln, då det föreslagit upphäfvande af ett beslut, som Ståndet under sista Riksdag vidtog.
Skall sidovördnaden sträckas derhän, så blir hvarje förslag till ändring i ett tagit beslut också ett prof af missaktning.
Reservationen är i öfrigt författad i sådana ordalag, att jag hellre erkänner mig som upphof och förfaltare till ett förslag, som här af så många blifvit klandradt, än jag viHe stå som författare
Den 26 Junii e. m. io3 till Herr Ribens Reservation.
Man har sagt, att RiddarhusSecreteraren, genom innehafvande embete i Statens tjenst och tourberäkning derstädes, kunde från RiddarhusSecreterare-sysslan möjligen belt oförmodadt bortgå, och Ridderskapet och Adeln derigenom vara mindre säkra om bibehållandet af en utvald och skicklig man.
På samma gång har man påstått, att denna tjenst, såsom ganska förmånlig, aldrig skall sakna skicklige sökande.
Huru dessa båda påståenden stå tillsammans, lemnar jag derhän.
Då lönen, 600 R:dr, utgick i silfver, och introductions-afgiften betaltes i ducater, kunde, i förhållande till då varande varupris, måhända inkomsterne bära sig; men den, som tror att någon skicklig person nu finner sig belåten med dem, enär han derjemte är utestängd från all befordran i Statens tjenst, han bedrager sig högeligen.
RiddarhusSecreterare-tjensten kan ej heller, såsom Herr Hjerta påstått, jemföras med Statens lägre tjenster hvad inkomsterne beträffar, utan måste snarare sättas i bredd med Statens högre tjenster, då från ingendera af dem någon vidare befordran eger rum.
Jag anhåller om proposition till bifall å Utskottets förslag, samt begär i förhand votering.
Då jag, såsom instämmande uti Herr Ribens Reservation, finner mig berättigad till andel i den corn - Den 26 Junii e. m. pliment, Herr Bråkenhjelm för samma reservation gjort Herr Riben, får jag, för hvad mig deraf tillkommer, hembära min tacksamhetsgärd åt den värde Talaren, hvilken, när han yrkat votering, innan ännu Herr Grefven och LandtMarskalken framställt proposition, och Ståndet således saknat tillfälle att uttrycka sin tanka, lärer på förhand noga beräknat och afvägt sina stridskrafter.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å RiddarhusUtskottets ifråga varande hemställan, angående RiddarhusSecreteraretjenstens förening med sådant Embete i Statens tjenst, från hvilket Innehafvaren ej kunde, emot sin vilja, utan föregången ransakning och dom, enligt Grundlagen, skiljas.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence föreslog afslag å Utskottets berörde hemställan, med förklarande, att vid Ridderskapets och Adelns vid Riksdagen år 1823, rörande RiddarhusSecreterare-tjensten, fattade beslut borde förblifva.
Ropades äfven Ja och Nej; hvarjemte votering begärdes.
Då votering nu blifvit begärd, och de flesta, hvilka yttrat sig, delat den öfvertygelse, att någon ökning i RiddarbusSecretei arens inkomster borde berc - Den 26 J u n i i e. m. io5 idas, om lian skulle förbjudas att innehafva Statens tjenst; vägar jag vördsammast hemställa, om icke Contrapropositionen kunde få blifva i enlighet med min reservation; så att, med ogillande af Utskottets förslag, måtte sammanbindas RiddarhusFiskals-tjenstens indragande och förenande med Secreterare-befattningen, då Fiskals-functionerne under Riksdag borde uppdragas åt en tjenstgörande extra Canzlist.
Jag får vördsam^ mast till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställa, om den af Hr Riben föreslagne Contraproposition kan antagas.
Då RiddarhusFiskalen är omnämnd i RiddarhusOrdningen, och den följaktligen förutsätter, att en sådan Tjensteman skall finnas, tror jag ej, att, utan RiddarhusOrdningens förändring, som åter icke eger rum utan Kongl. Majrts sanction, en isådan proposition kan framställas.
För mindel kan jag icke i RiddarhusOrdningen finna någon förbindelse för Ridderskapet och Adeln, att aflöna en RiddarhusFiskal.
Det står blott föreskrifvet, att en sådan skall finnas under Riksdagarne, och då kan han ock ganska väl för Riksdagen antagas, samt aflönas af Riksdagskostnaderne.
Jag får likväl underställa Herr Ribens uppmärksamhet, om man skall behöfva blanda ihop dessa saker, och io 6 Den 26 Junii e. ra. hvarföre icke den sednare kan få blifva en serskild fråga, då det onekligen heror af Ridderskapet och Adeln, vid en kommande Riksdag, att gifva sin Secreterare i lön så mycket Ståndet behagar.
För min del skulle jag gerna frångå den Contraproposition jag begärt; men jag har tyckt mig finna, att flere personer, som önskat vidhållande af det beslut Ridderskapet och Adeln vidtog sista Riksdag, äfven önskat att dervid foga detta tillägg.
Herr Bråkenhjelms yttrande är redan så fullkomligt vederlagdt af Hr Hjerta, att jag icke vidare vill upptaga Ridderskapets och Adelns tid med att inlåta mig i en numera alldeles onödig bevisning om hans misstag.
Då votering skall ske, får jag äfven instämma i den Contraproposition Herr Riben uppgifvit.
Yill man förbjuda RiddarhusSecreteraren, att hafva flera än denna tjenst, så bör man naturligtvis göra den så förmånlig, alt han icke föranlåtes vid första tillfälle till bättre utkomst söka sig derifrån; ty en RiddarhusSecreterare, som befinner sig i den författning, att behöfva söka en Statens tjenst, anser jag lika, om icke mera, beroende, än den, som redan har en tjenst, från hvilken han icke kan afsättas.
RiddarhusCassans afkomst förslår knappast till de henne redan Den 26 Jun i i e. m.
107 åliggande utgifter, så alt, om någon tillökning deri skall göras, vet jag icke, hvarifrån medlen kunde tagas.
Jag anser derföre Herr Ribens Conlraproposition sa mycket lämpligare, som de ifrågavarande befattningarne ganska val kunna förenas.
Tians Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han, i anledning af Herr Bråkenhjelms nyss gjorde framställning, ansåg sig böra förklara, alt Hans Excellence väl icke faun något ställe i Grundlagarne, som berättigade honom att vägra proposition å Hr Ribens förslag, att RiddarhusFiskals-tjensten, jemte de dermed åtföljande löneförmåner, måtte, vid inträffande vacance, förenas med RiddarhusSecreterare-befattningen; men Hans Excellence fann för dess del berörde förslag vara af den beskaffenhet, att RiddarhusUtskottets yttrande deröfver borde inhemtas, innan detsamma till pröfning företoges; och trodde Hans Excellence derföre, att denna nu väckta fråga borde hvila på bordet; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma.
Då Ridderskapet och Adeln gifvit dess samtycke till Herr Grefvens och LandtMarskalkens åsigt, att hänskjuta frågan om RiddarhusFiskals-tjenstens indragning till RiddarbusUtskottet, hemställer jag, om icke äfven frågan angående RiddarhusSecreterare-tjensten lämpligen kunde i sammanhang dermed uppskjutas.
Dc n 26 J u ni i e. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan discussionen öfver förevarande ämne blifvit fulländad, proposition framställd och votering begärd, ansåg Hans Excellence ämnet icke vidare kunna uppskjutas; utan finge Hans Excellence föreslå följande Voteringsproposition:
Den, som bifaller RiddarhusUtskottets hemställan angående RiddarhusSecreteraretjenstens förening med sådant Embete i Statens tjenst, från hvilket innehafvaren ej kan emot sin vilja, utan föregången ransakning och dom, enligt Grundlag-en skiljas, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Utskottets berörde hemställan vara af Ridderskapet och Adeln äfslagen, med förklarande att vid Ridderskapets och Adelns vid Riksdagen år 1823, rörande RiddarhusSecreterare-tjensten, fattade beslut bär förblifva, Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Sedan 4*» 42> 43 och 44 §§• i RiddarliusOrdningen blifvit uppläste, börjades Voteringen klockan J till g e. m.
Och befunnos vid voteringens slut kl. 10 om aftonen, sedan en voteringssedel
Dien 36 Jun ii e. m. blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 54.
Nej — ^3; I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Rodderskapet och Adeln således afslagit RiddarhusUtskoltets ofvanberörde hemställan, med förklarande, att vid Ridderskapets och Adelns vid Riksdagen år 1823, rörande RiddarhusSecreterare-tjensten, fattade beslut borde förblifva.
Upplästes följande från Stats- och BancoUtskotten inkomne
Ulåtanden:
Af den 2 dennes: N:o 1.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Myntvärdets upprätthållande, med flere i sammanhang dermed till Utskotten remitterade enskilde anföranden i ämnet.
Angående nödige provisoriske åtgärder> innan Silfverutvexlingen kan företagas.
Af den 10 dennes: N:o 3.
Angående Bankens öfriga förhållanden till Staten, jemte hufvudgrunden för Bankens lånerörelse.
I IO Den 26 J u n i i e. ra. N:o 4.
Angående nödvändigheten af ej mindre åtskillige Grundlagsförändringar, än ock en förbättrad lagstiftning för Banken.
Om några lämpliga ansedda stadganden för framtiden, i afseende på så väl första Enheten, som underafdelningarne, af det Metalliska Myntet i Silfver.
Ridderskapet och Adelil åtskiljdes klockan en qvart till 11 om aftonen.
Tisdagen den 00 Junii 1829.
Fortsattes pröfningen af RiddarhusUtskottets den 26 sistlidne Maji aflåtne, och den g dennes e. m. på bordet legde, Memorial, i anledning af RiddarhusDirectionens RiksdagsBerättelse, angående RiddarliusÄrenderne, samt verkställd granskning af samma Ärenders förvaltning sedan sista Riksdag m. m. \ t -•
Den 3o Jun i i f. m. I I 1 l §•