Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen anser jag mig böra tillägga, att, äfven om skäl i öfrigt förelunnes för att antaga Ilr Lagerhjelms förslag, och man icke fästade afseende på beqvämligheten, så, enär till och med de talare, som yttrat sig för detsamma, ansett tidpunkten för dess realiserande ännu icke vara inne, utan att man borde vänta dermed till dess den metalliska kassan vore något större, synes det mig att man icke nu bör fatta ett beslut, om hvars olämplighet för tillfället alla äro ense.
Jag instämmer med Hr I)e Maré och anhåller om bifall till Utskits hemställan.
De Hrr, som yrkat afslag på Utsk:ts Betänk., hafva stödt sig på en åsigt, hvars qvarstående ännu i 19:de seklet måste väcka förvåning, nemi. att ett lands välstånd skulle bero på att i detsamma utsläppa så mycket silfver som möjligt, och att det är ifrån denna »stora» grundsats, hvarifrån man vid banklagstiftning bör utgå, likasom silfver i och för sig vore något slags undergörande palladium, hvar - Den 4 Mars f. m. 39 med man kunde mota alla olyckor, likasom om ej grunden till all sedelufgifning vore en alldeles motsatt, nemi, att man bör bespara sig kostnaden att hafva ett så dyrt omloppsmedel som silfver. — Ja! en talare liar till och med påstått att olika länders olika välstånd lämpligen kan bedömas efter storleken af deras sedelvalörer, hvarföre vi, för vårt lands välstånds höjande, måste höja sedelvalörens minimum.
Hvarföre icke då taga steget fullt ut?
Hvarföre stanna vid ett minimum af 5 rdr?
Hvarföre ej 100,000 rdr?
Då borde välståndet ju höjas otroligt!
Banklagstiftningens högsta grundsats är och blir en helt annan än den ofvan anförda, nemi. att den måste ordnas så, att rörelsen derigenom underlättas.
Genom ettornas bibehållande sker detta, icke genom deras indragande.
Vigten ligger icke derpå att man har silfver i fickan, utan derpå att man har något att betala med; och det har man lika väl, ja bättre i det ena fallet än i det andra.
En af reservanterna har anmärkt att kostnaden för dessa sedlars tillverkning etc. skulle vara större än den vinst, banken har af att bibehålla dem, men när antalet af sådane utelöpande sedlar uppgår till 5^ millioner och kostnaden för deras tillverkning m. m. utgör 35,000 rdr, så hemställes, om icke räntan på 51 millioner är större än denna kostnad.
Då man nu har en sedelenhet, som visat sig vara ganska lämplig, och då hvar man vet att, om han bär några sådane sedlar, han när som helst kan erhålla silfver för dem, så skulle jag för min del icke anse det vara välbetänkt att taga bort dessa sedlar, blott för att man skulle få det temligen lumpna nöjet, — som dessutom en hvar, som det önskar, kan under närv.de förhållanden förskaffa sig — att i sina fickor hafva något som skramlar, i stället för papper, utan anhåller jag vördsamt om bifall till Utsk:ts Betänk.
Då jag tillhört den pluralitet inom Banko-Utsk:t, som tillstyrkt R.
St:r att ogilla revisorernes förslag att indraga 1-rdrs-sedlarne, så ber jag att få yttra några ord till försvar för Utsk:ts hemställan.
Man bar här ordat vidt och bredt om de stora financiella fördelar, som skulle följa deraf, att sedlarne ersattes med silfvermynt.
Jag får bekänna att jag icke har nog vidsträckta financiella vyer för att kunna se huru denna sak kan hafva ett så ofantligt stort inflytande på de financiella frågorna.
Jag tror icke, som Frih. von Schwerin, att, för det man indrager sedlarne på en rdr och i stället släpper ut en-riksdalrar af silfver, liqvider i allmänhet komma att utgöras i silfver; detta skulle blifva alltför obeqvämt, emedan en summa af t. ex. 100 rdr väger 2 skålp
Helt annat är förhållandet med guld, men här är endast fråga om silfver.
Frih. von Schwerin har tält om det besynnerliga förhållandet att vi hafva en grundlagsparagraf, som säger att papper är mynt; det står i denna § att R.
St:r ega rätt att genom 40 Den 4 Mars f. m. banken utgifva sedlar, som för mynt i riket må erkännas, men der står icke att dessa sedlar äro mynt; och vidare står isamma § att de skola vid anfordran med silfver inlösas.
Jag anser mig dessutom i denna fråga ega rättighet att, utan afseende å dessa storartade fmanciella fördelar, man förespeglar, men på hvilka jag icke tror, låta mitt beslut bestämmas af hvad jag anser för landet beqvämast och, till följd deraf, för allmänheten mest gagnande.
Hvad beträffar den otroliga händelsen att det någon gång skulle kunna inträffa att R.
St:rs bank icke kunde inlösa sina förbindelser, så blir det vid sådant förhållande icke innehafvare!) af sedlarne som drabbas af största förlusten, utan den träffar dem, som hafva utestående fordringar och som få dem guldna i annat mynt än de sjelfva utlemnat.
Slutligen får jag fästa uppmärksamheten derpå, att om R, St:r skulle bifalla det af Hr Lagerhjelm framställda förslaget, och 1-rdrs-sedlarne sål. komme att indragas, så blefve del äfven nödvändigt att ändra föreskriften om det belopp, hvartill banken eger rätt att utgifva sedlar utöfver sin metalliska valuta.
Detta belopp borde då betydligt minskas, och i så fall är det klart att förlusten af räntan på det kapital, som svarade mot de indragna sedlarne, minus kostnaden för deras tillverkning m. m., skulle blifva statens nettobehållning på denna så financielt kloka åtgärd.
Jag anhåller om bifall till Utsk:ts Mern.
Under de sista 20 åren har jag vid hvarje riksdag för min del sökt att bidraga till vinnande af det mål, som flere talare åsyftat, nemi. att i möjligaste måtto efter hand minska det stora antal sedelmynt, som utelöper i vårt land.
Jag medgifver gerna att närvide ögonblick möjligen icke är så gynnsamt för att verkställa detta.
Det är en sanning, att om den metalliska kassan i närv:de stund icke utgör i sedelvärde mer än 17 millioner, så skulle den, genom indragning af 5^ millioner rdrs-sedlar, falla till 11^ millioner, och i så fall skulle bankofullmägtige snart nog kunna blifva nödsakade att vidtaga åtgärder till denna kassas förstärkande; men vi måste ihågkomma att man ingalunda har att befara att dessa 5^ millioner sedlar skola ingå till banken hvarken på 1 eller 2 eller kanske 5 år, ty vi veta ju alla att, fastän det är så längesedan skillings-sedlarne afskaffades, så finnes dock ännu ett betydligt antal af dessa sedlar i landet.
Som jag likväl måste godkänna denna farhåga för bankens metalliska kassa, som en talare framställt, så skulle jag icke nu vilja rösta för indragning af rdrs-sedlarne, om icke ett förslag blifvit gjordt, att denna åtgärd skulle verkställas vid en tidpunkt, då den metalliska kassans ställning vore sådan att det kunde ske utan våda för denna kassa.
En talare har anmärkt att det måste för allmänheten vara likgiltigt antingen den har klingande mynt eller papper, men förhållandet är likväl ej sådant, såvida man ej förbiser vigten Den 4 Mars f. m. 41 deraf, att hos den stora allmänheten benägenhet för sparsamhet väckes och underhålles.
— Sådan lust uppstår tvifvelsutan i vida ringare mån då fråga är om att spara en smutsig och trasig sedel, än då tillfälle är att att skrinlägga en värderik metall.
— Ett ytterligare skäl, som talar för saken, är den omständighet, hvilken Frih. von Schwerin påpekat i sin reservation, att så länge pappersmyntet existerar, så är det omöjligt för allmänheten att bedöma i hvad förhållande konsumtion och produktion stå till hvarandra, och enligt min åsigt är det stridande mot alla financiella begrepp att ett mynt skall gälla inom landet och ett annat utom detsamma.
Jag skulle anse målet mycket ringa, om genom den föreslagna åtgärden för framtiden icke vunnes något annat än att 1-rdrs-sedlarne blefvo afskaflade, men likasom det gått förut, att vi nemi. blifvit befriade såväl från skillings- som 3-rdrssedlarne, vi skola i framtiden, hoppas jag, äfven blifva befriade från en stor del af de öfriga sedlarne.
Man måste dock här i landet icke gå brådstörtande till väga, utan gå framåt med endast ett steg i sender, och såsom ett sådant vågar jag tillstyrka att R. o. Ad. måtte handla i öfverensstämmelse med det beslut, som K. o.
Ad. fattade vid förra riksdagen, och afslå Banko-Utsk:ts förev:de hemställan samt antaga det af Hr Lagerhjelm gjorda förslaget.
Man har förut idag talat om det stora behofvet af en fast värdemätare; denna kan, enligt min tanke, aldrig blifva bestämd förr än man bibringat den Svenska allmänheten begrepp om att det är med silfver och icke med papperslappar som alla värden i landet sinsemellan skola mätas; och det är för denna orsak som jag och flere med mig anse det vara angeläget att få silfver ut i rörelsen och spridt bland allmänheten.
Det har blifvit anlördt mot den föreslagna åtgärden, att silfvermynt icke äro beqväma; men jag frågar, om det någon gång skulle inträffa att banken icke kan inlösa sina sedlar med metalliskt mynt, så är landet ju alldeles utan allt mynt, som har något värde; är det då icke mera skäl att man söker att förekomma ett så olyckligt förhållande, genom att införa bruket af silfver i stället för sedlar, än att bibehålla dessa sedlar blott derföre att de äro beqväma?
Jag har under åtskilliga riksdagar varit ledamot af BankoUtsk:t, och, som Hrr:ne veta, lyckades man, efter långvariga förutgående bemödanden, för några riksdagar sedan, att få bort skillings-sedlarne och få dem ersatta med silfvermynt å 12 och 24 skillings valör; denna förändring hade inom Utsk:t rönt ett häftigt motstånd, i synnerhet från ledamöterna af Bonde-St., men vid den följande riksdagen voro just ledamöterna af detta Stånd så belåtna med nya silfvermynten, att de äfven ville hafva 6-skillingar i silfver.
Det är nu min öfvertygelse att, om rdrs-sedlarne blifva borttagna, så skall allmänheten lika lätt vänja sig vid silfverriksdalrarne, och det enda fall, i hvilket några 42 Den 4 Mars f. m. olägenheter skulle kunna uppstå, vore vid afsändningar med posten, men, som vi hafva postinärken och postremissvexlar, så anser jag att alla svårigheter äfven härvidlag äro undanröjda.
Hvad åter tidpunkten för förändringens verkställande beträffar, så är det min tanke att detta icke bör ske då den metalliska kassan står lågt, utan man bör afvakta lägligare tid, hvarföre jag förenar mig med Hr Lagerhjelm och anhåller om bifall till det förslag, sorn af honom blifvit framstäldt.
Tersmeden, Wilh Fredr.:
För ungefär 20 år sedan beslöto R.
St:r att afskaffa de gamla skillings-sedlarne; detta rönte mycket motstånd i början och samma skäl anfördes då för dessa sedlars bibehållande, som nu anföras för rdrs-sed larnes, men beslutet biel' dock genomfördt och efteråt så erkändes allmänt att denna åtgärd var nyttig, och hela landet var belåtet dermed.
På samma sätt tror jag att det kommer att gå, när den dag inträffar då R.
St:r anse det vara lämpligt att borttaga en-riksdalrarne.
Detta är nu den 4:de riksdagen, vid hvilken denna fråga är föremål för öfverläggning hos RiksStånden, och hos R. o. Ad. har borttagandet af ettorna blifvit beslutadt vid alla de föreg:de riksdagarne; jag hoppas således att det Högloft.
Ståndet äfven vid denna riksdag skall fatta samma beslut.
Utom den nytta för realisationen, som det ovilkorligen skulle medföra att få silfver i rörelsen, så vore detta äfven af en oberäknelig nytta för den stora massan af folket, — för hvilken man egentligen talar, när man talar mot bibehållandet af dessa sedlar, — ty hos denna klass har man alltid funnit att hushållningen är större med en silfverriksdaler än med en papperslapp, och det skulle äfven hos dessa menniskor inskärpa det förhållande att det är silfver, som är mynt i landet, och icke papper.
För närvarande finnes så stora massor af dessa sedlar utspridda i landet, att rörelsen är alldeles öfvermättad med dem; detta visar sig vid hvarje större pennninge-anstalt, och vid remisser från landsorterna till Stockholm skickas stora kappsäckar fulla med ettor, hvaribland icke sällan ligga alldeles orörda bundtar
Att den mindre rörelsen med samma lätthet och samma beqvämlighet kan bedrifvas med silfvermynt, sorn med småsedlar, är temligen gifvet, och med icke större kassa än den som en arbetare vanligen har, så är det lika lätt för honom att förvara några silfverriksdalrar i en pung, som om han hade dessa riksdalrar i sedlar.
Det är äfven klart, att ju större sedelemissionen är i ett land, desto lättare faller sedelvärdet; så att hur man, än betraktar denna sak, så förefaller det mig att skälen för borttagandet af de ifrågav:de sedlarne blifva de öfvervägande; men som bankens metalliska kassa för närvule icke är så särdeles stor, så tror jag att det vore lämpligast att, på sätt Hr Lagerhjelm föreslagit, öfverlåta åt bankofullmäktige att bestämma den tidpunkt då detta bör ske.
Den 4 Mars f. m. 43 Frih. von Schwerin:
Föregående talare hafva, enligt min tanke, så tydligt och klart visat att, enligt 72:dra §:n R.
F , papper är ett lagligt betalningsmedel, så att jag behöfver icke vidare orda derom för att gendrifva Gr.
Hamilton, utan jag vill endast tillkännagifva att jag förenar mig med 11 r Lagerhjelm i det af honom framställda förslaget.
Hr Cederschiöld, Rob. Theo fr.:
Om jag ansåg mig kunna och böra lägga min egen beqvämlighet till grund för mina beslut uti frågor af allmän vigt, så skulle jag visserligen votera bifall till Utsk:ts förslag att bibehålla sedlarne å 1 rdrs valör.
Likaså skulle jag äfven göra, ifall jag ansåg mig böra låta beslutet bestämmas af hvad för mig sjelf kunde vara mest nöjsamt.
I motsats till en föreg:de talare, finnér jag nemi. det vara mera nöjsamt att i fickan hafva bankens sedlar än silfverslantar.
Men sorn jag anser mina beslut öfver allmänna frågor böra bestämmas, icke efter hvad jag personligen kan finna vara beqvämast eller nöjsammast, utan efter hvad som uti hvarje förekommande fall, efter min uppfattning, är för det allmänna nyttigast; — och då, i frågor som röra R.
St:rs bank, de beslut, efter min åsigt, äro nyttigast, som lända till betryggande af realisationens bestånd, samt det synes mig vara påtagligt att, i samma mån mer silfver i stället för sedlar i allmänna rörelsen utsläppes och summan af utelöpande sedlar såmedelst minskas, i samma mån skall realisationens bestånd vinna mera trygghet, så finner jag mig böra för min del tillstyrka bifall till revisorernes förslag om indragning af sedlarne på 1 rdr; dock så att indragningen kommer att ske successivt i den mån nämde sedlar till banken ingå.
Som jag förmodar att Hrr fullmägtige i R.
Stms bank, i händelse det, på sätt Hr Lagerhjelm föreslagit, åt dem öfverlennäs att bestämma tiden och sättet för sedlarnes indragning, skola dervid förfara på sätt jag nu antydt, anser jag mig äfven kunna förena mig uti nämnde förslag.
Bland de skäl, som blifvit förebragta lör indragning af de i fråga v:de sedlarne, har en talare anfört, att vi hafva postremissvexlar och postmärken, hvilka kunde begagnas i deras ställe vid remisser.
Först och främst förefinnes icke öfverallt en sådan tillgång på postremissvexlar att man kan anskaffa dem utan besvär, och ibland kan detta äfven vara förenadt med kostnad, och hvad postmärken beträffar, så tror jag icke att man i allmänhet kan vara belåten med att då och då få 3 eller 4 rdr betalda med sådana, hvilka ju under slika förhållanden komme att blifva en ny sorts pappersmynt, för hvilket man likväl under inga förhållanden vore berättigad få silfver, blifvande sålunda den sista villan värre än den första.
Jag kan icke fatta att dessa sedlars afskaffande skulle medföra någon lättnad för realisationens upprätthållande.
Banken 44 Den 4 Mars f. m. är skyldig att. inlösa sina sedlar med silfver, men jag tror alt den skulle få svårare att uppfylla denna sin skyldighet, om man borttoge de sedlar, hvilka aldra längst blifva qvar i rörelsen och sist presenteras till inlösen.
Dessutom tror jag icke att man behöfver vidtaga denna åtgärd för att lära Svenska folket att det är silfver och icke papper som är mynt; hvar och en, som kan läsa, kan ju se på sedeln huru mycket silfver, som kan erhållas för densamma.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr, o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till Utslets hemställan och dels att R. o. Ad., med afslag derå, skulle antaga följande, af Hr Lagerhjelm afgifna förslag: »att R. o. Ad., med underkännande af Banko-Utsk:ts beslut, må bifalla R.
St:rs revisorers förslag, att banken ej må utgifva sedlar å lägre valör än fem rdr rint, samt ål banko-fullmägtige öfverlåta att bestämma den tidpunkt, som för en sådan förändring kan i afseende å metalliska kassan i riksbanken vara gynnsam » Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, hvartill svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på afslag derå och antagande af Hr Lagerhjelms ofvanomförmälde förslag, då svaren utföllo med starka ja. jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd, uppsattes och justerades följande voterings-propos.: »Den som bifaller Ranko-Utsk:ts Mern.
N:o 27, i ani. af det utaf 1860 års revisorer väckta förslag om indragning af bankens sedlar å 1 rdr rmt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o.
Mem:t och antager följande af Hr Lagerhjelm afgifna förslag: »att R. o. Ad., med underkännande af Banko-Utsk:ts beslut, må bifalla R.
St:rs revisorers förslag, att banken ej må utgifva sedlar å lägre valör än fem rdr rmt, samt åt bankofullmägtige öfverlåta att bestämma den tidpunkt, som för en sådan förändring kan i afseende å metalliska kassan i riksbanken vara gynnsam.»
Anmältes och bordlädes Konst.-Utsk:ts Mem:r: N:o 8, med förslag till ändring i lista §:n 12:te mom.
Den 4 Mar» f. m. 45 samt 4:de §:n 1 i:te mom.
Tryckfrihets-Förordmn, i fråga om anmälan hos Justitie-Statsministern af bokhandels idkande m.in.; och N:o 9, med förslag till ändring i 4:de §:n 10:de och ll:te momm Tryckfrihets-Förordnm, ang:de utrikes ifrån hit inkomna skrifter; samt Allm.
Besv.- o Ekon.-Utsk:ts Betänkm och Mem:r: N:o 93, i ani. af väckt motion om revision af nu gällande Landshöfdinge-instruktion; N:o 94, i ani. af väckta motioner om ändring i sednast utfärdade stadgar för Carolinska Medico-Kirurgiska Institutet; N:o 95, i ani. af väckta motioner om utländska lotteri kollektörers samt in- och utländska försäkringsbolags verksamhet i riket; N:o 96, i ani. af väckt motion om meddelande af allmänna föreskrifter beträffande vilkoren för sparbankers stiftande m. m.; N:o 97, i ani. af väckt motion om inrättandet af skolor lör meddelande af undervisning i tjenstehjons-sysslor; N:o 98, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk.
N:o 50; N:o 99, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk.
N:o 58; N:o 100, i ani. af återremiss af LItsk:ts Betänk.
N:o 66; N:o 101, i ani. af väckt förslag om en embets-examen för inträdet i de förvaltande verken. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 4 e. m.
Onsdagen den 4 Mars 1863.
Justerades 4 prot.-utdrag för förmiddagens plenum samt protokollet för d. 7 sistl.
Upplästes och godkändes Riddarh.-Utsk:ts förslag till R. o. Ad:s underd. skrifvelse till K. M., i ani. af beslutad ändring i Riddarh.-Ordn:n, ang:de bänkmansvalens afskaffande.
FÖredrogos och biföllos Allm.
Resv-, o. Ekon.-Utsk:ts den 25 sisth Februari på bordet lagde Betänkm: N:o 86, i ani. af väckta motioner rörande reseersättning till nämndemän vid vissa syner m. fl. förrättningar; N:o 87, i ani. af väckta motioner ang:de ändringar i nu gällande taxa för expeditions-lösen; N:o 88, i ani. af väckt motion rörande vissa till boställen åt tjenstemän anslagna kronohemman och rätt för arfvingarne efter fordna åboer å desamma att dem till skatte lösa; och N:o 89, i ani. af väckt motion, att utflyttnings-attest för inhyseshjon skall upptaga dess hela familj.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, samma Utsk:s den 25 sisth Februari bordlagde Betänk.
N:o 90, i ani. af väckt motion om upphörande at den i Stockholm utgående s. k. rasp- och spinnhusafgiften för testamenten.
Föredrogos och biföllos samma Utsk:s d. 25 sisth Februari bordlagde Betänkm: N:o 91, i ani. af väckt motion om ändring i sättet för presterskapets aflöning; och N:o 92, i ani. af väckt motion om inrättande af ytterligare ett institut för döfstumma.
Den 4 Mers e. m. 47 Föredrogos oell biföllos Stats-Utsk:ts den 28 sist].
Februari på bordet lagde Utlåtrn: N:o 56, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de utbyte af de till boställe åt länsmannen i tredje distriktet af Vestra härad i Jönköpings län anslagne hemmansdelarne J:dels mantal Repperda Annagården N:o 9, ^:dels mantal af Repperda Källagården N:o 3 samt ^:dels mantal af Ufvanäs Vestergården, mot kronoskatte kavalleri-augmentshemmanet | mantal N:o 3 Hultsjö Bergagården; N:0 57, i ani. af väckt motion ang:de öfverlåtelse af f. d. löjtnantsbostället vil K.
Kalmar regemente 1 |:dels mantal Norra Quill till Wentzelholms aktiebolag; och N:o 58, i ani. af väckt motion om anslag till omläggning af allmänna landsvägen emellan Borås ocb Sundholms gästgifvaregård i Marks härad samt till understöd åt utfattige i samma härad.
Vid föredragning af Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv-, o. Ekon.-Utsk:ts den 28 sisth Februari bordlagde Betänk:n: N:o 14, i ani. af väckt motion om åtgärder för vinnande af en bättre prestbildning och åstadkommande af medel dertill; N:o 15, i ani. af väckta motioner om undersökning af area len och beskaffenheten af statens skogar samt om anslag för berörda ändamål; N:o 16, i ani. af väckt motion om augmentsräntornas ingående till statsverket mot ersättning till rusthållarne; samt N:0 17, i fråga om indelade räntors och tiondes uppbärande och redovisande af kronans uppbördsmän m. m.; blefvo Betänk:ne N:ris 14 och 16 af R. o. Ad. bifallne, men N:ris 15 och 17, på flere ledamöters begäran, ånyo lagde på bordet.
Föredrogs och bifölls Bevilln -Utsk:ts d. 28 sisth Februari på bordet lagde Betänk.
N:o 6, i ani. af väckt motion om nedsättning af portot för enkel brefvigt till 10 öre.
Hr Stjernsvärds, Gustaf Mauritz, den 25 sisth Februari på bordet lagde förslag, att Riks-Stånden skola sammanträda till gemensam öfverläggning rörande Konst.-Utsk:ts blifvande Utlåt, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. om antagande af ny R.
O. och dermed sammanhängande ändringar uti R.
F. Hr von Knorring, Oscar:
Utan att angifva några vidare skäl, har jag endast velat förklara, att jag anser denna fråga 48 Den i Mars e. m. vara för tidigt väckt.
Detta enda skäl anser jag vara tillräckligt, för att icke något afseende må fästas vid motionen; och då det, enligt Grundlagen, ligger uti R. o. Ad:s fria skön att antaga eller förkasta så beskaffade förslager, får jag anhålla om afslag å nu förev:de motion.
Denna fråga kan icke vid denna riksdag blifva föremål för något R.
Följaktligen anser jag den icke heller vara af natur att vid denna riksdag blifva föremål för någon Ståndens gemensamma öfverläggning; och anhåller alltså äfven jag om afslag.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., blef Hr Stjernsvärds ifrågav:de förslag af R. o. Ad. afslaget.
Hr Stjernsvärds d. 25 sisth Februari på bordet lagde yrkande om kommunikation med de örige Riks-Stånden af bemälde ledamots reservationer emot R. o.
Ad:s beslut att vägra remiss till Utsk. å trenne af honom väckta motioner, ang:de dels en nationalbelöning åt H.
Exc. Hr Justitie-Stats-Ministen, dels ock en utredning af orsaken till den uppkomne bristen i K.
Hof-förvaltningens räkenskaper.
Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att, jemlikt 57:de §:n R.
O., de ifrågav:de reservationerne komme att Med-Stånden tillställas, så snart de för kommunikationen nödiga exemplaren deraf blifvit till Riddarh.-Sekreteraren aflemnade.
Efter hvad jag vill erinra mig, brukar vanligen i sådane mål, uppå hvilka R. o. Ad. vägrat remiss, icke något prot. i sjelfva saken till Med-Stånden afgå.
Då det likväl torde vara mindre lämpligt, synnerligen i en fråga som denna, att en reservation emot R. o. Ad:s beslut afginge, utan att om sjelfva beslutet kännedom komme att meddelas, får jag hemställa, att ett prot.-utdrag i ämnet af innehåll att R. o. Ad. enhälligt vägrat remiss å Hr Stjernsvärds förev:de motion, måtte till Med-Stånden expedieras.
Till detta lemnade R. o. Ad,, uppå framställd propos., sitt bifall.
Hr von Köchs, Nils Samuel, d. 25 sisth Februari bordlagde förslag om tillsättande af ett särkildt Utsk. för behandling af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de ny sjölag.
På samma gång jag tillstyrker bifall till Hr von Köchs förev:de förslag, får jag jemväl hemställa, Den 4 Mars e. m. 49 ställa, att detta särskilda Utsk. måtte komma att bestå af 4 ledamöter utaf hvart Stånd, i stället för 3.