Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men icke böc jag förmoda, at Kongl. Mastt, som sa fullständigt och med en sa okonstlad förtrolighet underrättat Riksens Ständer om sin regering, skulle wittja göra Riksgälds* Conwrsrs — detta Riksens Ständers eget Werks — nuwarande kilslund och orsakerna bertil, til et ämne endast för det Hemliga Utskottets öfwerläggningar.
Icke böe jag förmoda, at en Konung, hwilken med lika sorgfällighet wardar sina undersatares rättigheter, som han fordrar aktning för Sina, skulle wittja betaga Riksens Skätt* der den, efter min öfwertygelse, dem tilkommande mogren, at i klens afgöra, hurmoida förwalrniugen af ds medel, söm de bewilljat til afbördande af den skuld de Zsrsntslak, samt om denna gälds belopp och natur skola wara hemliga eller uppenbara.
Jag kan således'icke tro/ at den fräga, som
Herr lasjörs» klolst derom wäckt/ star i någon colliiwn med dem, hwaröfwer Kongl. Majit will rådfråga Hemliga Utskottet och foljakteligen icke heller är stridande emot 47. §. i Regerings-formen,. 74 Det är sannt at Riksgälds-Oonkarsrs förwaltning ifrån 1789 til 1792 granskades af del Hemliga U:skoc. tet wid Riksdagen i Gefle.
Men dä man påminner sig, at della Lomm-, enligt 2. §. i 1789 ars Riksdagsbeslut , til en del besörjc de nödiga utgifterna til krigets utförande, och at Kongl. Mast 1792 icke ausag nyttigt, at lemna Riksens Ständers klema någon cksksillersä underrättelse om dessa utgifters beskaffenhet, lärer man snart finna, at delta prejuälcar icke mera äger någon kraft, när de synnerliga omständigheter längesedan uphört, hwilka föranledde bertil, krjnclicer kunna dessutom icke anses för grundlagar.
I sadant fall skulle de flesta ämnen för Riksens Ständers radpläg. ningar med uteslutande rätt tilhöra det Hemliga U skottet.
Det skulle da kil exempel icke wara Riksens Stander tillätet, ar i klena rädsla om Bewillningar och deras fördelning, eller sorwisa frågor derom kil et jarskjlidt Utskott, emedan det Hemliga Ucskotcet wid 1792 arS Riksdag äsmen upgaf Förslaget til den afgift i 5s><-c',emynt, som da af Riksens Ständer fastställoes.
De. skulle da wara det Hemliga Utskottets ensak ar föreslå Kgar, emedan det wid samma Riksdag hos Kong!.
Mast an. höll at et lika straff matte fastställas för efterapning af Riksgälds-Loncorels
Lpsäi,-Sedlar som föl efterapning af Lan^usns.
Dessa äro de hnfwudsakeliga skal, hwilka fag hoppas matte bliswa noga öfwerwägda, i händelse någon fraga om de af Herr IVlajoren bkolft och mig yttrade meningars laglighet skulle hos Högloflige Ridderskapct och Adeln upkomma.
At Riksens Ständer äga en oinskränkt rättighet at förordna om styrelsen af de Penningcwerk, som sta under deras Wanris wärd, synes mig wara enligt med dec enklaste förnufts fordringar; och at Grundlagen icke kan wara i strid med dessa, anser jag mig lika berättigad och sknldig ak tänka.
Denna tanke kan wiflerligen icke wara »vådelig under en Konungs styrelse, som dageligen bewisar Sin öfwercygelse wara, at 75 en Stats bestånd beror af et sorgfälligt iakttagande af hwars och ens i Lagen grundade rättigheter.
Upläsningen häraf asdrörs genom anmälan af en fran det Wallofliga Borgare-Ståndet ankommen vspulali. m, som pa manligt sätt emotkogs och infördes, och tilkännagaf Ordlöranden Herr Lagmannen och Riddaren ^karisson, at Srandet antagit den wld de sldstförflntna Riksdagar giliade InstruLiion för Larico - Utskottet med thy atsöljande tysthets
Ed, samt efter upkommen fraga om allmangörande af Lmgusns förwaltning remitterat den samma lil 6,mea U skottets yttrande.
Jämwa! ha, de Borgare-Skändet bifallit den af Bonde-Ständet wäckta åstundan ar sa förestå en jämnkning i Lagen angående fredande af Konungens helgade Person.
VepurLkionsn besvarades och afträdde.
Friherre kkjorra fortfor kil stut med sik Oi-> Äämsn och yttrade sig derefter munreligen:
Jag utbrder mig fa tillägga, at jag för min del har ingen ting at påminna emot den föreslagna remilien til Lancu-Utskottet af den fragan, som rör publiciteten af L-mguens förwaltning.
Jag anhaller allenast, at en witz tid af kil exempel fjorton dagar matte Lsuco» U:ffoktet föreläggas, hwarinom det bör inkomma med sit betänkande häröfwer.
Beträffande den enahanda fcagan rörande Riksgälds - Lomorsr, samrycker jag gerna at den ma hwila kil dest Lanea-Utskottets yttrande inkommit, hwarefter bagge fragorna gemensamt mä af-, göras.
Härtil ropades ömsom Isa och klej.
Någon ropade, at Riksgälds-Onnrorec enligt Regerings-formen. stöde under Hemliga Utskottet.
Herr Lcbönström, ?sbr.
Det war mål omöjligt at Lagstiftaren kunde 17.72 förutse, mvad soiK sttille inrättas 1789.
Herr ^älsrkprrre, 6sor§, hade inlemnak följande Läaw.orial, som nu uplästes:
Ödmjukt lVIsmorial.
De wäckta fragorna om uppenbarandet af Riksgälds Lonrorets och Lsric^uens tiiständ, hwilkas enlighet med Grundlagarna jag tror mig icke behöfwa bewisa, aro bägge af den wigt, at de, efter min tanka, icke böra genom et' förhastadt beslut, utan efter mogna öfwerläggningar, afgöraS.
Förslag, hwilka sa strida emot fordna meningar och wanor, som desta, mäste ^ alltid, afwen da de äro wäl grundade, möta motsägelser och inkast.
Om nödwändigheren af at gifwa samkcliga 6grsnkeins af Rikets Gäld en fullständig kundskap om Let Werkö styrelse, som har denna GäldS betalning ti! flt enda ändamål, synas tänkesätten ej wara mycket delade, och jämwal ar fragan derom sa enkel, sä utredd af en flerårig olycklig erfarenhet, sa oberoende af nägra okända omständigheter, at den icke lärer behöfwa någon annan utweckling an den, som af öfwerläggnkngarnaderom in klsno upkommer.
Men annorlunda förhällen hec sig ka» hända med den hemlighet, som omgifwer L.mgnsn.
Det torde wara nödigt at Kännare af detta Werkö allmänna tiiständ först hördeö öfwer den föres flagna förändringen i den förut wanliga InstruÄionerr för Lanoo-Utskottet, innan den samma med dest följder rvidtogcs eller förkastades; och ehuru detta Utskott rätteligen icke borde sättaö i werksamhet innan InstruÄionen för detsamnia blifwit fastställd, sa har jag likwäl trott, ar emedan redamöcerne deraf dels kunna anses redan äga hen mesta allmänna kundskap om Lanco-Werket, och delö wid genomläsandet af de til Lanea - Utskottet rsmltlsraäe Berättelser af Herrar Fullmägtiga och Lsvilorsr, ofelbart winna en fullständig underrättelse om Lgiiyueiis förmögenhet, wore det icke olämpeligt, at ti! yexas utlåtande öfwerlemna följande, til ämnet för war uärwargnye öfwer!äggning i närmar? eller aflägsnare af - 77 fiende hörande Frågor: i:« Huruwida det för kangusns bestånd kan wara wädeligt eller icke, at dest belägenhet i närwarande stund upoenbaras?
2.0 ber icke med Ik-mgusns primitiva inrättning och med dest wäsendkeliga ändamål kan förenäs, at i framtiden en fullständig, ehuru summarisk underrättelse om dest tilständ ärligen af Fullmägtiga, och wid hwarje lisviston af Rsv,lorcrns, kundgöres? z:o Til hwad del en-sadan publicus: kan wara skadlig, samt lil hwad del oskadlig?
Harwid förbehåller jag mig likwäl pä det kraftigaste, at om någon sadan hänwisning til Lanea - Utskottet kommer at aga rum, dec mätte föreskrifwas Ledamöterna deraf, at genast, och framför alla andra ämnen, företaga sig det, som de af mig förestagna srägorna innefatta, samt at en wist tid af högst fjorton dagar utsattes, inom hwilken Utskottet bör med sic betänkande derom til klena inkomma.
Til följe häraf anhällcs, at Eders LxcsIIcncc täckes göra Högloft.
Ribderskapct och Adeln den proportion: om icke det ämne, hwarom wi nu rädsla, mä, i det som angar kaninen, rsmursrgs, pä det fäkt jag föreslagit, til det utnämnda Lanco-Ucskottct, hwars Le damöter skulle äga, at, sedan de aflaagt den förut brukeliga eden, och af de inkomna Berättelserna om kaninens tilständ, gjort sig derom underrättade, företaga sig detta ämne ril pröfning, och deröfwer, inom den förr omnämnda tiden, sik Betänkande aflemna, samt at frägan om kundgörandet af Riksgälds-(lonrorers tilständ mä emedlertid hwila; hwarefter Högloft.
Ridderskapet och Adeln kunde pä en gäng öfwer bägge besia frägor sakta sit beslut.
Norrköping d. 24.
Martil i Zoo. 6eorg ^äleriparrs.
Mangs ropade om proposition häruppå.
Herr von 8cbulrr:snk>eim, vaviä (herr äld're).
Jag förklarar, at jag ti! alla delar instäms mer med Friherre bkjsrra, ock^ stom jag förmodar-. 78 med hwarje Ledamot af Högloflige Ridderskapet och Adeln, at Riksgälds-Lontarer star fullkomligen under Riksens StänderS äiipvstcion, och at Regeringsformen här vkjsnligen killampas. 47. §. deraf förmar wal, at i et Hemligt Utskott skall öfwerläggas om the ar ender, som synas Kongl. Maj:t hemliga hallas böra; men den förmar ock, a t i alla de mai, som uppenbara kunna wara, blifwa the Riksens Ständers klena meddelte, ych under therns rådplägningar hänskutne.
Hemliga Utskottets Lxlre.Kum krolocalli af den 24.
Martti 1792, innebär ock uktryckeligen, "at Rikets upgisna gäld flyktas "fran Kongl. MajttS omedelbara försorg och öfwerlem"naS kil Riksens Ständers Eget Werk, som, "hägnade och skyddadt af Kongl. Majtt, bör bestå af "Riksens Ständers tilförordnade Fullmägtige, hwiike, "efter den InstruÄion dem meddelas, komma at bestrida de til Riksgäldens förestående betalning hörande "ärcnder, och blifwa derföre Riksens Ständer "allena redo skyldige."
Men oaktadt desta tämmeligen kydeliga uttryck, kan jag ej sinna något hinder, ak ju den wäckka fragan om Riksgälds - Loncorers för, waltningS publicitet mä remitteras til Hemliga Utskottet, svin snart kunde densamma pa en vi viston företaga och dcröfwer yttra sig.
Hivad angick fragan om Languen war Herr von Lcbulkxenbeim af den tankan, ac fjorton dagarS tid wal annars, men ej i Rikets kinance-Wcrks nuwa» rande ställning torde wara tilräckelig för kanco-Utskottet, för at deröfwer kunna stadga sina tankar, utan sage han häldst, at denna tiden matte fördubblas.
Hans klxcellencs Herr Grefwe» och LandtMarskalken.
Twänne frågor hafwa här förewarit, hwilka böra tydligen skilljas; den ena om publiciteten gf kangusns förwalcning; den andra as Riksgälds^onrorrrs.
Den förra ärmar jag nu för Högloflige. 79 Ridderskapet och Adcln framställa til bifall; men öfwer den sednare, såsom stridande mot 47. §.
Regeringsformen, nödgas jag gifwa Högloflige Ridderskapet och Aoeln cilkanna, at jag ej wägar göra proposition.
Herr Lrsclr, Joban ^xel.
Ehuru uti detta amnet redan ar sä mycket äispurerackr, at någon widare uplysning uti saken näppeligen kan förwantas, anser jag likwal min skyldighet wara, i anseende til skiljaktigheten uti tänkesätten, afwen min mening härutinnan meddela.
Uti det af Herr lVlajor Ickolst inlemnade Memorial innefattas twanne frågor, ben ena rörande kaninen den andra rörande Riksgälds-Lonrorsr, huruwida deras werkeliga tilstand bör för Allmänheten kundbart wara eller ock hemligt hallas. Hwad först angar Lan^usn, anser jag för tidigt deröfwer utlaka mig, da man annu ej kan weka, huruwida Langsuen i större eller mindre man bör biträda uti den efterlängtade realilarion af Riksgäldskontoret Lreclit-Sedlar, och således förenar mig med de Herrar, som förut warit af den tankan, at detta ärende bör remitteras til Lanea-Utskottet och dest utlåtande häröfwer infordras.
Hwad ater Riksgälds-Lonrnrer beträffar, anser jag dermed wara et helt olika förhållande.
Ständer äro här nu församlade egen» teligast uti den akt och mening, at gifwa Riksgäldösedelstocken en förbättrad Lreäir och wärde.
Upgiften af dest numerair ar således det första, som bör komma til Ständers kundskap, innan nägra säkra mätt och steg til dest realisation kunna widtagas.
Naturen af saken bewisar at all hemlighet uti Riksgalds-eontoret, nu warande skick, är Lonrorer mera skadelig än gagnelig.
Zlt denna fragas vsnrilering inom Riddarhuset är stridande emot 47.
§. uti 1772 ars Regerings-form, kan jag för min del ingalunda finna; ty Riksgäldskontoret är inrattadt 1789 och Regerings-formen ar stadgad och besvuren 1772.
1789 ars Lxrrs kika m krorocvlli eller Betänkande ifrän Hemliga Utskottet kil Riksens Ständers klena stadgar destukom, a t Kongs. Mas: t wiss Sig med Riksgälds-Lonrorec ingalunda befatta.
I öfrigt kan et sa puklicjuer werk, som detta, ej wara lämpeliqr til et Ärende, som uti 47. §. af nysznämnde Regerings-form omtalas.
Jag medgifwer gerna, ak bägge desta mender aro för tidigt komna under Riddarhusets pröfning; ty, hwad det sednare angar, föijer af sig sielft, om någon hjelp stoll erhallas af Stander, at hela Riksgälds, Lomnrers tillstånd stall blottas och kommer således vtmifwelaktigt ifrån Hemliga Utskottet.
Jag får således hemställa Herr Grefwens och LandcMarstalkenS och Ridderstapet och Adelns pröfning, om icke denna sednare fraga mä alldeles hwila, intil dest Ridderstapet och Adeln får se, hurnwida nöjaktig uplysning ifrån Hemliga Utskottet ankommer.
Grefwe ve vsnkaupk, Liss, begärke prapo-. lilion öfwer fragan om Långmon; och sedan Hans vx» cellsncs Herr Grefmen och Landt-Marstalken förklarat sig icke kunna göra ^ro^ostrion öfwer den om RiksgäldsLontorsr, ansage Herr Greswen densamma såsom alldeles förfallen.
Friherre vs Osse, ^arl.
Det har sagts ak Riksgälds - (mnrnrsr star omedelbarligen under Riksens Ständer, emedan Riksens Ständer förordna keviloxsr til dest öfwerseende.
Men deste Kevitorsr fullgöra sm förrättning enligt lullruLkinnsr och Reglementen, utfärdade af Hemliga Uistottet, och det är just desta Inlkruöstioner och lisglementen, som åstadkomma hemligheten. 47. §. i Regerings-formen sager: Riksens
Ständer äga magt at utnämna dem, som stola fittja i de Utstött, med hwilka Kongl. Maj:r will öfwerlägga om khe ärender, som Honom synas hemliga hallas böra.
Jag har et fullkomligt förtroende til Kongl. Maj:ts wälwillja; jag är öswerkpgad at 8:
M han ej will hälla hemliga de mål, som kunna för Riksens Ständer yppas; och hwad som bör hemligt hällas eller ej- derom tiltror jag ej mig at döma, Man öfwerlemnar det i underdånighet til Kongl. Maj:tS Eget ompröfwande.
Med den andra fragan, angående kaninen, förhäller det sig olika» krnhuon star under inseende och wärd af de Tre Stand, som Ksranrsrst densamma.
Men denna fraga är af för mycken grannlagenhet at genast kunna afgöras.
Jag instämmer med flera, som tilstyrkt dest hänwisande til krnco-Usskoctet, utan at någon wist tid til Betänkandets aflemnande detsamma föreläggeö.
Friherre kLntingslisulen instämde med Friherre Oe Oscr sä wäl häruti, som i dest yttrande öfwer frägan om RikSgaldS-Lonrorer, sä mycket mer ftin den Lirerscks 47. §» af Regerings-formen tilerkänner Hemliga Utskottet alla de rättigheter, som Riksens Ständer sjelfwa innehafva.
, Friherre Iljerts, kksns. 47. §.
Regeringsformen är en rLlkriAiv
Lag, sä wida den innefattar en inskränkning af Riksens Ständers rättigheter at cislilisrsrL i klena.
Jag har aldrig hört omtalas, at en rellrikiiv Lag kan Utsträckas Utöfwer dest ordalydelse.
Jag förmodar at befattningen med Riksgäldskontoret sa mycket mindre kan hänföras under venna §., som Kongl. Maj:t ej har nägon del i styrelsen deraf.
Pä det sättet skulle, efter Lsnguen ock är hemlig, ingen ling fa ifrän Lsneo-Utskottet dragas under Ständernas klen».
Under något rop, hwarunder äfwen siere oredigt hördes tala pä en gäng, begäries af manga xroxoluion» Hans klxcellencö Herr Grefwen och iandt-Mar skalken gjorde derpå följande xropotllwNr 11 Bifaller Högloflig Ridderskapet och Adeln ak dm af Herr Majoren l-Ialli wackta sraga om Langusns tilstand och förwaltning remiltsrrs kil Lanea-Utskottet, ak vfördröseligen inkomma med sil Betänkande deröfwer?
VeswaradeS med blandade med nägra LTlch.
Lis erta, klans, begärke ak detta mål matte blifwa det första, som krnco-Utskottet sig företoge.
Hans Lxcellence Herr Grefwen och iandt, Marskalken. kroxoluionen är redan bifallen. ^ Äcskillige hördes wäcka fragan om Riksgäldskontoret.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken förklarade a nyo det han ej dcröfwer ciltrodde sig ak göra xro^olition.
Härwld upkom någon oro.
Friherre Hjerta, Ikans.
Jag xrotelle» rar » - - - - En Röst.
Kanske mot Hemliga Utskottet?
Friherre Hjerta.
Jag prokslierrr mot all inskränkning af Riksens Ständers ratt at öfwerlägga och bestuta om Riksgälds - Lonroret i klena.
Någre flere ropade äfwen at de xrotellsraäe, andre at saken wore förfallen.
Friherre Love, klric jsokanskon.
När Hemliga Utskottet enligt 47. §.
Regerings-formen äger alla de rättigheter, som Riksens Stander sielfwa äga, fa wörö at ventilers öfwer denna fräga i klena, detsamma som ak undandraga den Riksens Ständer.
Herr krintrsnilcälä, Larl.
När tankarna finnas wara sa olika om detta är et veytUauoos ämne, rz sa anhatler jag ak Herr Grefwen och Landk-Marffalken behagar göra xno^oiirion lil votering.
Manga röster hördes pa en gang med Herr krimrenstcolö ropa om votering: andre ropade ^lej! Herr Grefwen och Landt-Marskalken förmalte sig ej i et ämne af denna beskaffenhet kunna tillåta votering.
Friherre bjjsrra». bians, yrkade at hans xrorest matte inlagas i kroloooller.
Herr Labonstrom, ?ebr.
Jag är öfwerkygad om, at det ar war oinskränkta rätt at fa xrop!'stsiun, och jag xrmestersr derföre mot Herr LandtMarjkalkens wagrande.
Flere Ledamöter af Ridderskapet och Adeln hördes afwen xrvleiisrg.
Hans bxcellencr Herr Grefwen och Landt-Marskalken förcflog at Herrar bleLkorernss Wallistor öfwer Ledamöterna i Lenco - Utskottet skulle brytas.
Bifölls; och befunnes följande hafwa blifwlt bertil walde: . 2lf Första Clasien: Grefwe 8pens, Fullmägrig Grefwe I^lörnsr, Earl Oabriel, HostMarskalk, R. N. o. Grefwe Lark, Fullmägtig Grefwe berkön, babian, Ofwerste Kammar,Junkare, R. S. 0.
Friherre ^Vaclnmoistsr, Larl -Väam, En af Rikets Herrar, Ridd. och Oom. af K. M. O.
Friherre von blngern LrernbsrA, lVlarbias ^lexanäsr, Oe^irains.
Lijerncrons: Oaviö, Hof-Marskalk, R.S-O. Friherre Lrrrkriberg, Lsryär Magnus, L-zxilsmL. 84 '
Af Andra Llatzen: Herr (ZWlendögel, Fullmägtig Friherre Oxenstjarns8vsn 6sk>risl.- Herr Krusenstjerna, Ofwerste, R. S, o. Herr vkrenbjslm, Fullmägtig Friherre Legerström, Llas, Lapirains.
Herr Lripenbsrg, Klang Igenric, Ofwerste, R S. v. Herr Koclr, 6eorg V/«, Qenersl-Msjar, L. S. O. Herr ak Luke, ^aki., Lonrre-^miral, Ridd. och Lom, af S. 0. St.
K° 2lf Tredje Lkatzen:
Herr 8cbonström, kskir, Ofwerste.
Herr vs Leieiis, Ilse 6eorg, Hof-Junkare.
Herr Lraunerbjelm, Larl lVIagnua, Hof-Junkare^ Herr KIe)-Irsnstiö!ä, Detlof, ^stestor.
Herr st Histnger, lVlicbael, Ryttmästare.
Herr ak Långeberg, Fullmägtig Grefwe Lilienborg,.
Larl Iuksn, Lrsstäenr^ Herr Grefwen och Landt - Marskalken xroponeraäs antagande af den wid förra Riksdagar bl-? fallna Instruktion och Ed för Lanea - Utskottet.
Samtycktes; och skulle en Deputation med underrättelse derom afgä kil andra relpeäive Ständen under anförande af Grefwe Lisnbock, IVIggnus.
Efter skedd anmälan at Herr at Ickistnger, Klicbael, wore frän Riksdagen borrtrest, anmodades Herrar vleÄorerna ac i eftermiddag wäija en annan Ledamot i Lanea-Utskottet..
Herr ^älerlpsrre, 6eor§.
Jag utber mig i ödmjukhet fa weka, om Hans Lxcsllence Herr Grefwen och Landr-Marskalken alldeles nekar Ridderskapet och Wein propoli-ion lil afgörande af den fragan, VM Lu°l 85 LUci-sten af Riksgälds, clonkor-rs förwaltning nödwän» Ylgt mäste tilhöra Hemliga Ulstorter, eller icke.
Herr Grefwen och Landt»Ma rskalkcn.
Jag ber at Ridderskapct och Adeln, ej mistkyckcr der; men jag tror mig ej kulina göra denna kronaiuwn, emedan jag anser den stridande emot min Ed.
Herr ^cklerlpsrre, Da begär jag t ödmjt. het at Herr Grefwe» och Landt-Marfkalken behagar til» kännagijwa för Riddcrskapet och ?ldeln, at jag assäger mig mic rum i Hemliga Utskottet, och derjamte förklarar min erkänsla för detta förtroende.
Herr Krutenkjerna, Lslomon, afsade sig stt rum i Lane» - Utskottet.
Herr Zreör, hollon .^xsl.
Som jag finner sä mycken skiljaktighet ännu fortfara uti tänkesätten om henna fraga och vorming i saken til och med blifwit äskad, och Herr Grefwen och Landt-Marffalken förklarat sig ej kunna uti denna sak någon propi-lnwn göra, såsom stridande emot 47. §. af Rcgeringö-formen 1772; sä ehuru jag för min del ännu ej är derom uplyst än mindre öfwertygad, likwäl ej kär uti min egen tanka, och will för ingen del träda Kongl.
Majus höga rätt för när, eller bryta emot någon §. i Regerings-sormen, får jag hemställa, om icke Herr Grefwen och LandtMarskalken behagade hos Kongl. Majit i underdänighek anmäla denna fräga och Dest nädiga utlåtande afwagta, huruwida Riksgälds - Lonroreks werkeligcn updagade tilständ sör Riksens Ständer wore stridande emot 47. §. af 1772. ars Regerings - form och innefattades ibland de ärender, som Konungen synes böra hemligL hällas, hmaruppä jag begärer xroxolmon.
Härtil ropahcö af mänga sTlef.
Herr §k äläebrsnä, krister; k^reöric.
Jag instämmer med Herr lVIsjor Lisär, sä ivida ingen afgörande proposition i ämnet nu kan erhallas, ac genom underdånig förfrågan matte blifva utrönt, huruwida Kongl. Maj:t
Sjelf i noder anser de» begärta propositionen stridig emot Grundlagarna, eller es.
Herr von 8cstulk2enkeim, vzviä, (den aldre).
Jag kanner hivad 1772 ars Regerings-forin om hemligheter befaller, men kan ej sinna huru förordnandet om det ar 1789 inrättade Riksgälds-Lomvrsc kan äga er rerroriAivk hänseende uppå förenämnde Grundlag.
Deremot finner jag wäl, at wi ej kunne vbrruäerL Herr Grefwen och Landt-Marskalken at gif, wa ost proposition, om hans begrep derom är annor» lunda.
Men dä ser jag i detta ögnablick intet annat medel öfrigt, än at i underdånighet anmäla fåken til Hans Maj:tS urskilljande.
Grefwe kksmilton, Häolpsi Uuäv!§.
Frägan kan ej här wara om någon rerrosäiv werkan.
Saken ar helt enkelt den, at i Hemliga Utskottet öfwerläg. ges om de ärender som syneö Kongl. Majrc böra hemliga hällas: och denna sak är ju et ärende.
Herr älälsrlp«rre, 6sorx.
Men om §. läses til stut, sa befinnes det ock at alla de mål, som uppenbara kunna wara, blifwa Riksens Ständers klena medveldta, och under deras rådplägningar hänskMna.
Hanö Lxcellencs Herr Grefwen och randt-Marskalken.
Det är mig rätt okärdt, jag finner mig ej kunna göra annat, an det jag gjort.
Oe 6ser, 6sr1.
För det förslaget at Herr Grefwen och Landt - Marskalken skulle göra en underdånig förfrågan hos Hans Maj;t, finner jag ej »ägor hinder möta.
Z Friherre bjerta, I^reäric.
Jag förklarar st jag förenar mig i den tanka Herr ?rokelior LcbultLeiikieim redan för en stund sedan yttrat.
Jag har sjelf haft den aran at wara Ledamot i sidsta kkevilionea öfwer Riksgälds-clonrorer och der tilstyrkt publicitet: jag kan ej wara mig olik.
Söm denna fräga är et ärende, enligt 47. §:6 lydelse, sa wägar jag ej derom göra proposition.
Friherre kjerrs, lkans.
Om 47.
§. kan fä en sadan tillämpning, sa kan man aldrig weta hwad som hör under Hemliga Utskottet eller ej.
Herr von Zakultrenkeim, vaviö (den yngre), Herr krinrrenllcjölä, Larl, Friherre Cederström, LI-,8, med flera prolsstersäs högeligen emot denna tillämpning.
Hans klxcsllencs Herr Grefwen och Landt-Marskalken 'föreslog, at stsnco.
Utskottet genast i detta ?icnum kunde sä aflägga Tysthets - Eden , hwiiket bifölls.
Samtelige närwarande Herrar Ledar möker af L-mco-Utskottet framträdde derpå inom skranket, och, jämte Herr Grefwen och Landt - Marskalken, grngo denna Ed, som af Riddarhus - Lecrsrarsren förestaswades.
Herrar Llstkorsrne anmodades ytterligare, at ! eftermiddag samnianträda för at wäija Ledamöter k Lx» peäirion8-Uiskottst, sä wal som til upfyllande af de rum inom andra Utskott hwilka genom afsägelse blifwie lediga. 88 —— Skuteligen tilkännagaf Hanö Lxcsllerms Hekk Grefwen och Landt-Mar skalken, at zvO Exemplar af Konungens
Tal blifwit kemnade til Riddarhue-kitcsleti för ar ibland Ridderskapet och Adeln utdelas.
Högloflig Ridderskapet och Adeln atskilldes klockan half ril Tolf. ln 6äem krokocolli 6.
- Onsdagen den 26.
Martil/ klsnum klockan 10 förmiddagen. d!nmältes och infördes en Deputation fran det Nair lostiga Borgare-Slandet, anförd af Lroclrliolms Riks» dagöman Radmannen borelius, som förmalte, ak Ståndet instämt uti fragan om en underdånig hemställan kil Hans Mast, angående straff för den, som kunde wara nog förgäten af sin undersakeliga pligt för' at bära waldsam hand pä Konungens dyra Person; sä wä! som i fragan om Allmogens befriande fran Fäng. föring.
Besvarades och afträdd?.
En Depuksrian fran det Högwördlga PresteStåndet anförd af Aerr Biskoppen och Lommencleuren l^inäblom, med en lika anmälan ifrån flt Ständ, samt at Preste-Ständet för benna Riksdag antagit den »vid förra Riksdagar gillade lokruÄion och TysthekS-ed för Kanco-Ukskottet, och til kanoo-Utffotkekö
Utlåtande hemskjutit den i Ständet wäckca sraga om Allmängöran, de af Lsnguenr tilstanb och sörwalrning.