Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande de anmärkningar, som Herr Reutersköld funnit sig befogad att göra vid Skattläggningen af ifrågavarande Verk, så, ehuru någon
Discusion i anledning deraf ej kan äga rnm, enär denna fråga är aldeles afslutad, genom Kammar-Collegii den 20 October och 26 November 1816, enligt Kongl. Majrts gifne Nådiga Beslut, utfärdade Skatteköps Bref, så må likväl tillåtas mig anföra hvad jag trodt kunna bidraga till förhållandets närmare utredande.
Herr Major Reutersköld har ansedt, att vid Skattläggningen ett utrymme af 20)297 Tunneland Mossar och Berg orätt blifvit afdragne såsom impedimenta.
De som besökt denna aflägsna Bergslags-Ort och sett dess Mossar, hvilka utan ett enda träd, utan ett enda grässtråd och tätt uppfyllda med" små , nästan bottenlösa, Sjöar, ej kunna beträdas hvarken af Människor eller Kreatur utan fara att alldeles nedsjunka, och de som sedt denna Orts Åttestupor och dess stora sträckor uppfyllda med ofanteliga Stenar, emellan hvilka en Människa omöjeligen kan tränga sig fram till de här och där stående uttorkade träden, skola ej dela den värde Ledamotens tanka.
Herr Den 2 Februarii, 49 Herr Major Reutersköld har vidare funnit, att af den återstående rymden alltför stort Utmål blifvit Hemmanen vid den skedde Skattläggningen tilldeladt.
Jag medgifver att detta Utmål kan synas öfverflödigt för den, som kan hända föreställer sig
Jordmonen öfver allt lika bördig som i Stockholms och Upsala Län.
Skilnaden är likväl så stor, att då 40 år räknas i dessa
Län såsom vanlig Åierväxt-tid lör Skog, som skall kunna till kolning användas, kan deremot för Helleforss Verket, hvars hela Område består, med få undantag af de magraste Sandhedar, med säkerhet omöjeligen antagas mindre än en tid af mer än 100 år.
Härtill kommer äfven nödvändigheten att äga en säker Skogs tillgång , i händelse af SilfverGrufvornes inträffande fyndighet.
Dessutom kan jag ej undgå erinöra, att enligt Verkets ägande Privilegier kunde dessa Skogar icke utan Ägarens begifvande till Hemmantal indelas eller tili Skatte förvandlas, och det var således naturligt, att om å ena sidan Kronans fördel skulle sökas, skulle å den andra Verkets Interesenter finna en skälig utkomst.
Då 77 §. af Regerings-Formen försäkrar dem , som nu innehafva eller nyttja Kronans tillhörigheter, att njuta Laglig rätt derå till godo, hade också Rikets Ständer vid 1809 års Riksdag uti sitt Förslag om RecognitionsSkogames indelning till Hemmantal och förvandlande till Skatte, uttryckeligen undantagit de Verk, som med särskildte Privilegier voro försedde, och det var således endast genom Interessenternes begifvande, som de till HelleforssRidd. och Ad.
Prat, lil, B. 7, g. 50 Den 2 Februarii.
Verket körande Skogar kunde komma i fråga att Skattläggas.
Att den vid Skattläggningen nyttjade Savolaxske
Methoden icke varit lindrigare än den i Orten vanliga, synes deraf, att efter de specielle Uppgifter jag förskaffadt mig, utgöra andra förut Skattlagde Hemman innom samma Härad och Socken i Ränta endast omkring 4 R:dr, Kronovärdi, då deremot de nu Skattlagde nya Hemman under HelleforssVerket, fått sig en Ränta åsatt af nära 9 R:dr, eller mera än dubbelt emot hvad andra Hemman i hela Orten erlägga, då likväl ibland dessa sednare, flera finnas, som utom inagor innehafva ända till 6000 Tunneland Skog.
Kronan har således uti en årlig ökad Inkomst, funnit en ej obetydlig fördel, och om Skatreköpskillingen är till sitt belopp ringa, må man likväl påminna sig, att dessa Skogar kunde utan erläggande af en sådan afgift utaf Verkets Interessenter ostördt begagnas och att således äfven denna är för den Allmänna en ren behållning.
Hvad Herr Major Reutersköld för öfrigt anfördt, angående en ny föreskrift i afseende på försäljningen af de Kronan tillhörige Skogar och Lägenheter, öfverlemnar jag till mera erfarne och kunnige Personers bedömmande.
I förbigående må det blott tillåtas mig erindra, att om uti vissa mera bebodde Trakter, Skog är af ett stort värde, är detta helt och hållit beroende af ,belägenheten, och att det är endast igenom de uppmuntringar och förmåner, sam blifvit Anläggare af nya Verk och Inrätt - Den q
FebruariL ningar uti mera afliigsne Trakter försäkrade * som dessa hunnit till någon slags odling och Skogarne blifvit af någon nytta.
Om Staten nu igenom ett Magtspäk skulle tillägna sig frukten af dessa sålunda nediagde mödor och kostnader, synes mig sådant vara lika litet enligt med en sund Stats-hushåiinings-lära, som med billighet och rättvisa.
Våra Grundlagar hafva också visligen förekommit det 3 och då Herr Major Reuterskölds Motion så sent förekommit* samt utöfver Stallmästaren von Törnes har en så mycket vidsträktare omfattning, får jag i ödmjukhet hemställa* huruvida Remiss derå kari be Vill jas.
Riclderskapet och Adeln har åter fått erfara ett märkvärdigt försök till inskränkande af Riksens Ständers Motions rätt.
Då enligt 56 §. i Riksdags-Ordnirigen nya ämnen lå efter Motionstidens förlopp väckas, enär de af redan fattade beslut eller redan upptagne Årender föranledas 5 så måtte ännu mer ett Ämne, hvilket icke ar nytt , utan redan blifvit innom Motions-tideris slut framställt, äfven efter denSammas förlopp få ytferJigafe utvecklas, f afledning häraf öch då Herr Reuterskjöld^ Motion redan förut blifvit af Herr v. Törne vackt* finner jäg för min del icke något hinder att jii samma Motion bör af Riddefskapet och Adelil Upptagas och remitteras till det Utskott ,• dit Herr v.
Törnes Memorial i enahanda ämne blif'
Vit förvisadt.- 52 Den 2 FebruariL
Många yrkade få Proposition.
Herr* Heykensköld., Carl Fredric:
Då flera värde Talare yrkat Remiss af Herr Major Axel Reuterskölds Memorial, rörande Recognitions-Skogarne, vill jag icke igenom en onödig ordvexling borttaga tiden, utan afstå frän min i detta ämne gjorde Motion, och medgifver Memorialets Remiss till Stats-Utskotiet, öfvertygad att hvar som hellst frågan härom må förekomma, Innehafvare af dessa Skogar blifva bibehållne vid den rätt, som Författningen, grundad på Riksens Ständers beslut, dem tillägger.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att HerrReuterskjöids olvannämnde Memorial måtte tillika med de i anledning deraf både den 27 sistledne Januarii och i dag afgifne Yttranden till Stats-Utskottet remitteras , samt Herr Reuterskjöld erhålla Ridderskapets och Adelns tillåtelse, att sitt Memorial med de öfrige RiksStånden communicera; hvilket bifölls.
Företogs till pröfning Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard , den 24 sistledne Janu» arii förmiddagen, pä bordet Jagde Motion, angående tillsättande af ett serskildt Utskott, för ätt utarbeta de allmänna grunderna, icke allenast för indragning och sammanslående af öfverflödiga Embeten och Tjenster, utan ock för en förbättrad, ArbetsMethode j tillika med Fri.
Den 2 Februarii. 5 3 herre Ehrenborgbs, Casper Vilhelm, i anledning deraf sistnämde dag afgifne Yttrande.
Herr Munck af Rosenschöld.- Sedan Grefve Posse först föreslagit tillsättande af ett serskildt Utskott för utarbetande af en Plan till öfverflödiga Embetens och Tjänsters indragning samt till en förbättrad Arbets-Methode, afstod Grefven likväl sedermera derifrån, förmodeligen i anledning af min anmälan, att en Comité i ofvannämnde ändamål redan blifvit af Kong?, Maj:t nedsatt; men då jag häruti misstagit mig och äfven redan inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln rättat min uppgift om denna Comité, som ännu icke blifvit af Kongl. Majit tillförordnad, ehuru Riksens
Ständer redan för 8 år tillbaka önskade och ater vid sista Riksdag hos Konungen i underdånighet anhöllo om en slik anstalt; så tror jag att Riksens Ständer nu både kunna och böra utfinna någon utväg, ledande till ifrågavarande ändamål.
Man torde invända, att det redan lidit för långt på Riksdagen, för att nu organisera ett serskildt Utskott, men jag får härvid anmärka, att detta Utskott blott skulle uppgifva de allmänna Grunderne, hvilket Utskottet i min tanka, då det icke sysselsätter sig med några andra föremål, borde kunna på en månad medhinna.
Sedan Grunderne sålunda blifvit fastställde, torde det på Riksens Ständer få ankomma att i afseende på verkställigheten af dessa grunder, antingen hos Kongl. Majit i underdånighet få anhålla om tillsättande af en Comité eller ock sjelfva en Den 3 Februariir sådan förordna.
Jag får derföre hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om Proposition till bifall härå.
Min af sigt är icke att bestrida, det af Herr Rosenschöld gjorda Förslag om tillsättande af ett serskildt Utskott, för att utarbeta de allmänna Grunderne fpr indragning och sammanslående af öfverflödige Tjenster samt en förbättrad Arf>ets-Methode; men jag tror att Utskottet borde äga någon annan Insti notion än den Herr Rosenschöld nu lemnat.
Att uppgöra Förslag till en förbättrad Arbets-Methoda ingriper så jnycket uti hela den verkställande Magtens Organisation , att en förändring skulle cäfven kunna derigenom uppkomma i vart närvarande Adrninisirations-sätt.
Jag får således för tinn del hemställa, att Herr Rosenschöld närmare mätte bestämma Grpnderne för Utskottets Befattning, hellst jag anser den af Herr Rosenschöld Iempade allmänna Föreskrift ingalunda vara tiljräckelig.
Herr Munck af Rosenschöld ■ Jag tror att Utskottet lättare skall best amni a Grunderne för dess ifrågavarande Befattning än jag , hvilken såsom enskild man, icke har tillgång till några Handlingar.
Då Utskottet får deri allmänna Föreskrift , att utarbeta Grunderne för indragnina och sammanslående af öfverflödige Embeten och Tjenster samt för en förbättrad Arbers-Methode; sg ap§er jag ändamålet böta till en betydlig
Den 2 Februarii.
SS del kanna uppfyllas.
Skulle Utskottet under sina Arbeten finna , att någon förändring af Rikets allmänna Administrations-Verk kotnme i fråga, mäste Utskottet, innan någon hufvudsakelig åtgärd deruti vidtages, sådant hos Corn stitutions Utskottet anmäla.
Herr Heykenskjöld , Carl Fredric.-
Om jag icke misstager mig innehåller det förmiddagen i dag Justerade Protocoll den anmälan Herr Stats-Secreteraren Baron Ehrenborg för någon tid sedan i detta ämne gjorde, innehållande att Kongl. Majit redan i Nader, til! vinnande af nödige
Upplysningar i en sak af så mycken vigt och vidlyftig omfattning , uppdragit till Herr Öfver-Directeuren Rönbeck, samla alla de Upplysningar, sorn kunde vara nödige till detta Måls granskning och grundliga afgörande, hvadan jag anser Regeringen redan hafva vidtagit föregående nödt^e åtgärder till verkställighet af Riksens Ständers vid förra Riksdagen i detta Ämne yttrade underdåniga Önskan, och att följakteligen den af Herr Munck, af Rosenschöld nu i samma ämne väckte Motion synes mindre nödig, enär handläggning redan dervid är gjord, instämmande i öfrigt i hufvudfrågan med Herr Rosenschöld, om nödvändigheten af Sysslors indragning och minskande; så vida sådant med göromålens lagliga och skyndsamma afgörande, kan ske, Herr Munck af Rosenschöld, förmodade % SÖ
Den 2 Februarii. att det af honom föreslagne Utskott måtte i händelse det af Riksens Ständer förordnas, få begagna de af Öfver-Directeuren Rönbeck gjorde Samlingar.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställ» de, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Herr Munck af Rosenschölds ifrågavarande Motion, om tillsättande af ett serskildt
Utskott för att utarbeta de allmänna Grunderne, icke allenast för indragning och sammanslående af öfverffödige Embeten oeh Tjenster, utan ock för en förbättrad Arbets-Methode, Bifölls.
Herr Munck af Rosenschöld, anhöll, att så väl antalet af Utskottets Ledamöter måtte bestämmas, som ock de öfrige Respective Riks-Ståuden in* inbjudas, att uti Ridderskapet och Adelns nyss fattade Beslut instämma.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition , fann Ridderskapet och Adeln för godt inbjuda de öfrige Riks-Stånden, att uti enahanda Beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Herr Munck af Rosenschöld, förnyåde sin förut gjorda anhållan om bestämmande af Antalet utaf Utskottets Ledamöter, samt föreslog att Utskottet måtte bestå af lika många Ledamöter* som Lag-Utskottet Den 2 Februarii. 57 Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att i enlighet med hvad Herr Rosenschöld föreslaget, Utskottet matte komma att utgöras af det minsta möjliga antal Ledamöter^ hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Constjtutions-Utskottets den 16 sistledne Januarii allåtne samt den 27 i samma Månad, efteripiddagen, på bordet lagde Memorial, angående Borgare- och Bonde-Ståndens Remisser till bemalte Utskott af Riksens Ständers Revisorers Berättelse om Allmänna Magazins-Inrättningens Styrelse och Förvaltning, under Åren, från och med 1813 till och med 1816, i afseende på de i samma Berättelse upptagne och genom Konungens General Adjutant lör Flottorne, under den 12 Junii 1816, Allmänna Magazins-Directionen meddeldte Ordres, om vederbörande i Carlskrona förlagde Corpsers och Arbets-Manskaps
Proviantering med mjukt bröd, och de i följd häraf ytterligare vidtagne åtgärder.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlemnat ett Anförande, hvilket upplästes så lydande:
Då Grundlagarne icke lära medgifva någon Pröfning afConstitutions-UtskottetsBetänkande, innefattande ett tillkännagifvande, att Utskottet anser sig icke kunna upptaga detta i 58 Den 2 Februarii.
Riksens Ständers Revisorers Berättelse om Allmänna Magazins-Förvaltningen, anmärkte Commando mål, återsrår för mig endast att till Protocollet deremot yttra min Reservation, och den öfvertygelse, att hvad Lagens Bokstaf icke uttryckeligen bestämmer bör man söka i Lagens Esprit, och då Lagstiftarens mening otvifvelagtigt är , att i en Constitutionel Regering , misstag i Regerings-Ärender böra af enskildt
Man kunna till beredande af rättelse anmärkas, måste en lika rättighet tillkomma en sadan Persona Moralis, som Riksens Stlindeis Revisorer, hvilka ansett ej allena som en Rätt, utan i synnerhet som en Pligt att framställa hvad dem anmärkuingsvärdt förekommit; men hvilken förbindelse de kunde anse äiminstone försvagad, om deras anmärkningar kunde obehörige anses.
Mig förekommer det, om ej löjligt åtminstone märkvärdigt, att utan allt afseende på det ämne, som gifvit anledning till Revisorernas Yttrande, det skulle möjligen, i grund af den Constitutions-Utskottet antagne Principe, i en framtid Ilända, att då Revisorerne anmäldte händelser, som borde föranleda till Anmärkningar emot hos Konungen föredragande Embetsman, skulle Ständerna väl känna förhållandet, men icke äga dervid någon åtgärd vidtaga, utan enskildt Riksdagmans mellankommande anmälan al förhållandet och yrkande at pröfning.
Herr Grefven och LamltMarskalken hemställde , att Constitutions-Utskottets ifrågavarande Memorial matte läggas till Handiingarne.
Den 2' Februarii: 59 Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och Oeconomic-Utskottets den 17 sistledne Januari! afgiine, samt den 27 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af Riksdags Fullmägtigen för Siende och Tuhundra Härader i Vestmanlands Län, Johan Magnus Wessings, med deras begäran, att Vestmanlands Regemente icke måtte Commenderas till Arbete vid Götha Canal.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, hade inlem nät ett Anförande, hvilket upplästes, så lydande:
Oeconomie- och Besvärs-Utskottet, genom förevarande Betänkande afslagit, flere Riksdagsmäns ifrån Vestmanland och Skaraborgs Län Memorial, om befrielse för lndelte Regementer, särdeles Vestmanlands Regemente, ifrån Albets - skyldighet vid Götha Canal, synes mig det Utskottet bordt upptaga och vederlägga de Författningars föreskrift, som tala för en sådan befrielse.
Kr.eckte-Contracten nf löga och 16g6, för Vestmanland och flera Provincer, innehålla, att, för Släpklädernas meddelande ät Soldater, var fästadt det villkor, att Soldaten skulle förrätta Rotebondens arbete, och således sträckte sig skyldigheten till Släpkläder, icke längre, än så vida villkoret af Arbets-skyldjgbet uppfyltes, då nu deremot, den förra fordras trefalldigt, men vilkoret, genom beständiga Canal-Atbeten lemnäs ouppfyldt.
Genom Kongl. Resolutionen på Allmogens Besvär sif betryggas äfven Rotehållare för tillgodo - 6o Den 2 Februarti, njutande af deras rätt, i iy §., af innehåll: ”Att Soldater vid indelta Arméen kunna väl icke förskonas ifrån Arbete, nemligen vid Fästnings-byggnademe, dock vill Kongl.
Maj:t till någon lisa för Allmogen i Nåder låta vid dessa Byggnader nyttja så mycket Manskap af värfvad?
Arméen, som görligheten medgifver.” Äfvensom genom Kongl.
Resolutionen på Allmogens Besvär af 3766 i 70 §. lofvades, att ingen uppbudning af Soldater får ske till enskilt arbete, enskilte Personer till nytta, hellst sådant i förra Resolutioner är uttryckeligen förbjudet, utan ankommer det i sådant fall på beting och öfverenskommelser, Allmogen och Vederbörande emellan;” Och vid detta förhållande, och enär Kongl. Reglementet för Götha Canal af den 11 April 18x0, icke bestämdt för Kronans Indelte Manskap, föreskrifver Arbets-skyldighet vid Götha Canal, som är både för dem och Rotarne serdeles betungande, och med förenämnde Stadganden oförenlig, hade jag förmodat, det Utskotet, skulle ifrån dessa Stadganden hämta anledning till ett Yttrande, som åtminstone icke innefattade ett ovillkorligt afslag på hvad i Memorialet var yrkadt.
Hvad som i synnerhet fästadt min uppmärksamhet vid Utskottets Betänkande , är, att Utskottet till grund för sitt Beslut anfört, det denna fråga icke annorlunda än som Commando mäl är att anse, deri Riksens Ständer icke någon Pröfnings rätt tillkommer.- Kutv nande jag icke anse Commando-mål böra lämpas till Mål, deri Tredje eller Enskilt Mans rätt så betydeligen ingår, som i Regementernas användande till Canal-Arbeten, som för Rotarne ic - Den 3 Februarii. ke är likgiltigt; och hvarvid serdeles märkeligt är, att Utskottet anser en annan tillämpning af Grundlagen i detta afseende böra vara, än Konungen sjelf i Nåder funnit, som genom Vederbörande Expeditioner, i vanlig Embetsväg, men icke såsom Commando mål, gifvit Nådiga Befallningar om Indelte Soldaters Arbeten vid Götha Canal.
Jag anhåller att i anledning af förenämnde anmärkningar, Betänkandet måtte till Utskottet återremitteras.
Då Kongl. Maj:t och Riksens Ständer gemensamt beslutadt anläggandet af Götha Canal och Riksens Ständer uti Underdånig Skrifvelse anhållit, det Kongl. Majit täcktes till Canal-Arbetets verkställande beordra Manskap af Indelta Arméen; så torde den af Grefve Gyllenborg gjorda anmärkning böra förfalla och Utskottets Betänkande bifallas. Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard.; Utan att ingå i pröfning deraf, huruvida Vestman, lands Regemente bör till Arbete vid Götha Canal commenderas eller icke, får jag endast anmärka , det jag anser denna fråga ingalunda såsom ett Commando-Må! böra betragtas.
Grafve von Platen 5 Baltzar Bogislaus:
Jag får blott upplysa, att till följd icke allenast af Riksens Ständers Beslut vid 1809 Ars Riksdag, angående Götha Canals anläggande, utan ock af Riksens Ständers serskildta underdåniga Skrifvelse till Kongl. Majit, har Kongl. Majit förunnat Bolaget Arbets-MansJsap till Canal
Ar - Den 2 Febtuarih betets verkställande ; och då Kongl. Maj:t sedermera i Nåder ansedt Canal Arbetet böra på grund af dess Allmänna nytta betragtas lika med Kronans egna Arbeten, har Kongl. Maj:t i anledning deraf täckts i Nåder förordna, att de Indelte Regementernå fingo till Canal Arbeten commenderas.
I afseende å Trouppernas behandling vid Canalen toide jag få anmäla , att Soldateme fått ersättning för sina Kläders Slitning samt Proviant på stället , erhållit betalning både för deras vanliga Arbeten och för Öfverbeting, hvarigenom, äfvensom genom Befälets omvårdnad, de haft en betydlig förtjenst och varit i tillfälle att hemsända Penningar.
Vestmanlands Regemente, hvarom nu ar fråga, har på Öfverbeting förtjent H,ooo R:dr, ehuru sparsamhet och hushållsagtighet blifvit för Verket iagttagne, hellst dagspenningen icke öfverstiga 20 sk.
Med afseende å de nu anförde omständigheter får jag för min del hemställa att Oeconomie-Utskostets Betänkande måtte af Ridderskapet och Adeln bifallas.
Friherre Anckarsvärd, Carl Hinric: Uppå de af Grefve Gyllenborg och Herr Munck af Rosenschöld anförde grunder får jag för mitt del äfven anhålla om Återremiss af Betänkandet.
Oecömie-Utskottet har i min ranka mycket tagit miste, då Utskottet ansedt förevarande fråga såsomt Commaudo Mål.
Med Commando Mai kanintet sörstås annat än Trouppers beordrande och!
Den a Ftbruarii. 6 3 rörelser till Rikets försvar.
Som förevarande fråga, är ett Oeconomiskt ämne, anhåller jag att Betänkandet måtte återremitteras samt Utskottet anmodas, att svara på Riksdagsmannen Wessings framställde Motion.
Drufva, Thure, förklarade att sedan Konung och Ständer afgjort, att Canal-Arbetet borde med Kronans Manskap verkställas, så kunde hvarken Friberren eller någon annan Ledamot i Oeconomie-Utskottet begripa annat, än att frågan om hvilka Regementer borde till Canal-Arbetet beordras vore ett Corn. mando-Mål.
Herr Munck af Rosenschöld, Då Konung och Ständer gemensamt beslutat, att Canal-Arbetet borde med Kronans Manskap verkställas, följer deraf klart , att förevarande ämne snarare bör anses såsom Oeconomiskt än såsom Commando-Mål.
Jag föreslår för min del Åter-remiss af Betänkandet, ingalunda derföre att på sätt Riksdagsmannen Wessing yrkadt, Vestmanlands Regemente måtts befrias från Commendering till Arbete vid Götha Canal, utan endast för det att Utskottet förklaradt Wessings Motion angå ett Commando-Mål.
Friherre Lagerbjelke, Adolph: Till hvad Herr Grefve von Platen för en stund sedan anfördt, anhåller jag endast att få tillägga, att de till Canal-Arbetet Commenderade Troupper blifvit så väl skötte och behandlade , att under sistledne Sommar af Vestmanlands Regemente endast g Dm a Februarii. och af Dahl-Regementet blott 12 man befunnits sjuka.
Man kan således icke på sätt, jag hört yttras, säga att Soldaternas krafter genom Arbetet försvagas, så att deras tjenstetid förkorrtas.
Somlige Troupper hafva till och med önskat att vid Canal-Arbetet få ytterligare begagnas.
Friherre Boye, Ludvig, Med de Herrar hvilka begärt Ater-remiss, förenar äfven j3g mig; men i helt annat ändamål.
Jag anser Utskottets Betänkande vara i allo rigtigt; men jag önskar att Utskottet ville, då Äter-remissen ditkommer, uppskjuta allt yttrande öfver denna fråga, intilldess den hufvudiakeliga fråga, om sjelfva Canal-Arbetets bedrifvande, förut blifvit afgjord, uppå hvilken jag anser den nu förevarande ankomma, på det att Ärenderna icke må afgöras i omvänd Ordning.
Jag tror icke, att man forfar rätt, då man pröfvar någonting angående Arbets-behofvet eller bortplockar något af Arbetsstyrkan, innan man först pröfvat hvad och huru mycket det är, som skall arbetas.
Friherre Cederström, Jacob, Jag anser för min del nödigt erinra; att frågan huruvida Troupper i allmänhet böra till Canal-Arbefet begagnas eller icke, ej är ett Commando-mål, då deremot frågan om hvilka Troupper eller hvilka Regementer skola, i följd af Konungens och Riksens Sränders sammanstämmande Beslut, att Arbetet må genom Commendering af Arméen Den 2 Fthruarii, .Arméen bedrifvas, till Arbetet Commenderas, ostridigt är ett Corn mando mål.
Jag har icke något emot, att Betänkandet återremitteras , eburu jag förmodar, att endast tids utdiägt derigenom uppkommer, enar frågan icke lärer kunna af Oeconom ie-Utskottet annorlunda än på sätt, som skedt, behandlas.
Herr Grefven och LandtmarskaUen hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln ansåg de emot Oeconomie-Utskottets Betänkande framställde
Anmärkningar hindra det sammas antagande samt på sådan grund behagade Betänkandet jemte Anmärkningarne till Utskottet å« ter-remittera.
Ja, blandadt med några Nej.
Då Herr Munck af Rosenschöld härefter anmärkte, att Propositionen blifvit med Ja och Nej besvarad, föiklatade Herr Grefven och LandtMarskalken, det han tyckt sig böra långt flere Ja än Nej, samt att Betänkandet således blifvit till Ufskostet åter remitteradt; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs och Oeconomie-Utskottets den 16 sistledne Janualii afgifne samt den 27 i samma månad efterRidd. och Ad.
Drot. lil B. 9 i I0‘ 66 Den a Fetruarli. middagen på bordet lagde Betänkande , angående yrkad rättighet, att å Marknaderne i Riket få på den utsatte Marknads dagen köpa och sälja lofgifne Producter, som af Landtmannen sjelf förfärdigas, utan att afbida Marknadens kungörande vid Trumslag.