Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Yi hafva på Utskrs bord en sådan utaf Frih. af .Nordin afgifven motion, hvilken gifvit anledn.
, till utarbetande af hypothekslagen; och jag finner således i intet afseende något hinder för meddelandet af den föreskrift, som innefattas uti Gr.
Gyldenstolpes föreslagna tillägg till ja-propos:n. Hr Hjärne:
Ehuru saken verkligen är af föga vigt, vill jag likväl ett Ögonblick taga R. o. Ad:s uppmärksamhet i anspråk för att tillkännagifva, att orsaken, hvarföre jag bestrider det föfeslagna tillägget, är den, att jag icke vill, att uti ett beslut skall inflyta något, som kan anses för löjligt.
Af de yttranden, som af tvenne StatsUtsk:s ledamöter här blifvit afgifna, kan jag icke draga annan slutsats, än att dessa Hrr icke tillhört pluraliteten, då beslutet inom Utsk. fattades öfver Frih. Palmstjernas motion.
De önska en utredning af sjelfva ärendet.
Jag får då erinra dem, att de derigenom ganska naivt klandrat StatsUtsk:? förfarande i denna sak.
StatsUtsk. har nemi. afgifvit tvenne ut]At:n i denna sak, och såväl uti det förra som i det sednare ganska utförligt utvecklat ämnet, så att någon vidare utveckling deraf icke kan ifrågakomma; och skulle derföre StatsUtsk., i följd af Gr.
Gyldenstolpes föreslagna ”åläggande, ” anse sig tillkomma någon utveckling af ämnet uti svaret på H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion, kommer Utsk., derest det vidblifver sitt yttrande öfver Frih.
Palmstjernas motion, troligen att blott hänvisa till den utveckling, Utsk. gifvit ämnet uti dess förenämda tvenne utlåtanden.
M ar s. Frih. Boye, Ludv.:
Jag gifver all aktning åt välmeningen uti den begäran, som blifvit gjord af a:ne StatsUtsk:s ledamöter, men jag kan för ingen del instämma uti deras begäran.
Dä jag af StatsUtskrs utlåt, öfver Frih.
Palmstjernas motion linner, att StatsUtsk. ansett motionens upptagande lagstridigt, så frågar jag: står det i alla 4 Ståndens, ännu mindre i R. o. Ad:s ensamma magt att befalla Utsk. att anse för lagligt, hvad Utsk. linner vara olagligt.
Jag tror icke, att StatsUtsk:s ledamöter låta befalla deras öfvertygelse.
Att gifva en sådan befallning tjenar således till intet annat, än att compromettera oss sjelfva.
Jag förenar mig derföre med Hr Hjärne uti bestridande af det äskade tillägget.
Ofvanstående voter:spropos:n upplästes ånyo och godkändes.
Ja — 85.
Då resultatet af voteringen bör öfvertyga mig, att jag hade orätt, då jag begärde votering, tror jag mig böra förklara orsaken, hvarföre jag begärde densamma.
Orsaken var icke den, att jag betviflade nyttan af H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion, hvilken jag tvärtom framdeles torde komma att understödja, utan här var fråga om principen uti en formfråga, sora slog så illa ut, att min öfvertygelse är, att R. o. Ad. begått en olaglighet; i hvilket afseende jag anhåller att i prot. få nedlägga min reservation mot beslutet.
Pä det jag må blifva öfvertygad om, huruvida det är Ståndets afsigt att få denna fråga utredd eller icke, anhåller jag om propos. på den hemställan, jag gjort, innefattande, att R. o. Ad. måtte anmoda StatsUtsk. att, utan afseende på det oafgjorda skick, hvaruti utlåt.
N:o 3g3 sig befinner, inkomma med utlåt, öfver H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade fatta ett sådant beslut, som Gr.
Då H. R. o. Ad., efter fattandet af dess beslut med anledn. af StatsUtsk:s betänk.
N:o 4r7, endast inbjudit Högv.
PresteSt. att sig med R. o. Ad. förena , och V.
Borgare- och Hederv.
BondeStin numera afgjort ofvannämnde StatsUtsk:s betänk, och dervid uti åtskilliga delar stadnat i ett olika beslut med hvad R. o. Ad:s innehåller, vågar jag vördsammast föreslå, att R. o.
Ad. a44 Den 14 Mars. äfven mätte inbjuda V.
BondeSt. att instämma i det beslut, R. o. Ad. i nämnde fråga fattat; hvarom jag hos H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anhåller att propos. måtte framställas.
Då-det blifvit en vana att inbjuda Medstånden till deltagande uti fattade beslut, vill jag icke i principen bestrida den af Gr. v.
Fersen begärda inbjudn., men jag bestrider, att den skall sträcka sig till BondeSt.; ty då BondeSt. ser, huru vi i dag behandlat en inbjudn. från detta Stånd, är jag öfvertygad, att BondeSt. kommer att fästa lika litet afseende vid den inbjudn., som interesserar R. o. Ad., som R. o. Ad. fästat vid BondeSt:s inbjudn.; hvadan R. o.
Ad. genom inbjudn. till BondeSt. endast skulle compromettera sig, hvilket jag afstyrker.
Jag anhåller, att inbjudn:sfrågan må få hvila på bordet.
Sedan frågan om inbjudn. blifvit hegard på bordet, uppskjuter jag att yttra mig derom, till dess den ånyo förekommer.
Gyldenstolpe, Anton Gali.".:
Sedan R. o. Ad. afslagit min begäran, får jag anhålla, att uti prot.utdr., som kommer att åtfölja H. Ex.
Hr Gr. af Wetterstedts motion, måtte intagas R. o. Ad:s i förra plenum fattade beslut, att såväl BondeStts inbjudn. som StatsUtsk:s utlåt.
N:o 41 ö öfver Frih.
Palmstjernas motion skola hvila, intilldess R. o. Ad. emottagit StatsUtsk:s utlåt, öfver H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedts motion, på det att StatsUtsk. må inse, att R. o.
Ad. fäster någon vigt vid att få denna fråga utredd, likasom jag begär, att uti prot.utdr., som afgår till BondeSt. rör:de remissen af ifrågavar. motion, enahanda tillägg må göras, på det BondeSt. må inse skälet, hvarföre R. o. Ad. ytterligare måst uppskjuta afgörandet af inbjudn:sfrågan.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, som Gr.
Gyldenstolpes begäran stod i full öfverensstämmelse med hvad R. o. Ad. beslutat, H. Ex. förmodade, att R. o. Ad. ej å densamma gerna kunde vägra sitt bifall, R. o. Ad. hördes häruti instämma.
BancoUtsk:s d. 5 dennes på bordet lagda betänk.
Då BancoUtsk. fattade det beslut, som i förevar, betänk, blifvit nedlagdt, och, om mitt minne ej mycket felar, äfven då detta betänk, till R.
St. inkom, hade ännu K.
M:s sednare nåd. skrifvelse om myntenheten icke kommit till R.
Sils kännedom.
När jag efter - Den i4 Mars. sinnar dess innehåll, lon jag ej föreställa mig annat, än att, oin det varit kändt förut, Utsk. troligen icke inkommit med detta betänk.
Utsk. hade då förmodligen varit angeläget att fullgöra de omständigheter, som K. M., i sin skrifvelse, ansett ännu fördröja afgörande! af myntenheten.
Det är egentligen på denna grund, jag begär återremiss af detta betänk.; men jag har äfven andra grunder dertill, hemtade af Hr Stuarts oell Prosten Åstrands reservationer.
Jag ber att få uppläsa, hvad den sednare yttrat: ”Jag anser, att ”Utsk:s tillstyrkande om utgifning af sedlar, lydande å r:dr ■”courant, äfven för den händelse, att K.
M. icke bifaller ”Pr.
Si:s beslut om myntenheten, innebär ett ingrepp uti ”K.
M:s Jagstiftanderätt, och jag yrkar derföre, att Utsk:s ”förslag endast vilkorligt antages, nerol, att blifva gällande, ”först sedan K. M. bifallit R.
Sts beslut om myntenheten.”
Jag vill icke gå lika långt som reservanten.
Jag vill icke påstå, alt förslaget utgör ett ingrepp i K.
M:s lagstiftanderätt; men frågan om, att det kunde göra det, innebär redan en fordran på grannlagenhet, som förbjuder mig att antaga Utskrs betänk.
Ett annat skäl hemtar jag af denna stroph i Hr Stuarts reservation: ”För den oförmodade händelse, att ”K.
M. icke skulle sanctionera R.
Sl:s beslut rör:de mynt”enheten, inser jag icke någon annan lämplig utväg för att, ”efter riksg:ssedlarnas försvinnande ur rörelsen, bibehålla ”den nu vid mindre liqvider brukliga riksgtsräkningen, än ”att utgifva smärre b:cosedlar, som jemnt motsvara de nu”var. riksg:ssed!arnas valörer och således jemväl utan svårighet kunna reduceras till r:dr specie; i hvilket afseende ”jag skulle., vilja föreslå, att b:cosedlar varda utfärdade å ”32 sk., 2 r:dr, 6 r:dr 32 sk. b:co, till inlösen med -J, \ ”och 2-J r:dr silfver specie, å hvilka sedlar jemväl deras ”värde i riksgäld torde på lämpligt ställe kunna utmärkas.”
Denna detailfråga anser jag vara af den natur, att Hr Stuart har ganska rätt i hvad han derom yttrat; och på de skäl, jag nu anfört såväl i princip som i detail, anhåller jag om återremiss af Etsk:s betänk. Frih. af Nordin, Carl Joh.:
Min opinion i frågan om myntenheten torde vara öfverflödigt att här framställa, enär jag var ledamot af BancoUtsk., då första och andra betänk, i detta ämne inkom till R.
St., och helt och hållet förenade mig i den åsigt, Utsk. då uttalade.
Jag har icke hört några skäl, som kunnat rubba denna åsigt, och fortfar således alt hålla fast dervid; men då jag är öfvertygad, att saken är af vigt och förtjenär afseende, kan jag icke instämma i det sätt, hvarpå Utsk. föreslagit, att man skulle kringgå denna sak.
Jag tror, att det skäl, som Utsk. anfört och lågt till grund för sitt tillstyrkande i itsta punkten, nemi. den fruktan, att icke innan riksdagens slut hinna afgöra frågan om Bankens sedelmynt, bör hafva förfallit, Den 14 Mars. sedan vi mottagit K. M:s skrifvelse, deruti K.
M. förklarat, att, så snart K.
M. erhållit del af de beslut, sorn It.
St. fattat angrde Banken vid denna riksdag, K.
M. vill lemna svar om myntenheten.
M. på sådant sätt framställt sin åsigt, och Ståndet i anledn. deraf beslutat remiss till Exped.- Utsk., med anmodan att uppsätta den äskade skrifvelsen, vill det synas mig, som K.
M. icke gerna kunde åtskilja It.
St., innan de fått mottaga svar rör:de myntenheten, och att således den fruktan, som legat till grund för BaneoUtsk:s framställning i irsta punkten, numera saknar all anledn. samt följaktligen ej bör vidare kunna åberopas.
Jag yrkar således, att, sedan saken kommit i detta förändrade skick, betänk. måtte i denna del återremitteras.
I de särskilda punkterna har Utsk. afstyrkt valören å 5 r:dr.
Jag tager för gifvet, att Utsk. beräknat, att man med 2.'ne ettor och en trea kan fylla samma summa; men jag hemställer, huruvida icke 5 r:dr är en lämplig valör, och om det icke vid många tillfällen vore ändamålsenligare att hafva en sådan summa i en sedel än i 3 st. sedlar.
Jag yrkar således, att äfven 5-r:drs-sedlar må få utgifvas.
Vidare har Utsk. classificerat btcosedlarna, nemi. i sådana, som uppgå til! 25 r:drs valör eller derutöfver, och sådana, som lyda å mindre summa än i5 r:dr, roed tillstyrkande, att de förra, men icke de sednare vid inlösen skola bokföras.
För min del tror jag a5 r:dr vara en så liten summa, att man utan olägenhet kan underlåta att bokföra derå lydande sedlar, och att bokföringen bör inskränkas till sedlar å ioo r:dr och derutöfver.
Det kornme alt förorsaka en betydlig kostnad för Banken, om sedlar å låg valör skulle bokföras; ty så snart de skola bokföras, skola de korsas och nya sedlar utgifvas, hvaremot, om de, såsom nu, få gå in och ut, ingen korsning beliöfves, utan sedlarna, om de äro i fullgodt skick, kunna ånyo utgifvas.
När vi beräkna, hvad vår Riksbank kostar om året, så synes det vara skäl att icke ådraga den ytterligare obehöfliga kostnader, utan bereda all den besparing, sora med ett ordnadt skick lan vara förenlig; och kan man controllera sedlar å io r:dr utan bokföring, så kunna i5 r:drs sedlar också derförutan controlleras.
På grund af dessa anmärknir anhåller jag om återremiss af betänk.
Det är ganska sannt, att om den K.
M:s skrifvelse till R.
St., som vi för några dagar sedan emottogo, hade varit af BancoUtsk. känd, så hade Utsk. troligen icke inkommit med detta betänk., ehuru detsamma icke allenast afhandlar den fråga, som i K.
M:s skrifvelse omnämnes, utan — jag ber att fa fästa Ståndets uppmärksamhet derpå — äfven mångå andra, hvilka det är nödigt att RiksStm i anledn. af delta första betänk, yttra sig öfver, för att, sedan mynlenheten blifvit definitivt afgjord, Den 4 Mars. 24:, tunna tomma till slut, rlå detta ämne andra gången förekommer.
Man liar så mycket talat om önskningar,’ att It.
St. snart måtte åtskiljas, att BancoUtsk., som varit ett särskildt föremål för uppmärksamheten i detta fall, och från hvilket man påstått, att anledn. lill dröjsmålet härrört, ansett sig mer än påtalladt att göra allt, hvad på TJtsk. kunnat bero, för att påskynda riksdagens slut.
Jag skulle derföre förmoda, att man ej annorlunda, än såsom ett sådant bemödande att fortskynda riksdagsärendernas afslutande, kan anse Utskts åtgärd att inkomma med detta betänk., hvilket om myntenheten ej innehåller något yttrande annorlunda, än under en sådan supposition, sorn jag trorUtsk. haft goda skäl att framställa.
Hvad Prosten Åstrands reservation beträffar, hvilken af Frih.
Boye här blifvit åberopad, så tror jag, att Hr Prosten sträckt sin reservation för långt, och att icke något ingrepp i K.
M:s lagstiftanderätt varit gjordt eller åsyftadt.
Hvad Hr Stuarts reservation angår, som Frih.
Boye äfven stÖdt sig på, så synes den bestämdt åsyfta, att b:co-r:drn antages till myntenhet; och huruvida detta vore öfverensstämmande med hvad R.
St. förut uttryckt, lernnar jag derhän.
Jag har föreställt mig, att det varit BancoUtskts skyldighet att ställa sig R.
St:s beslut till efterrätetlse.
Hvad åter beträffar Frih. af Nordins yttrande, att Utsk. skulle sökt kringgå denna sak, så torde hvad jag redan yttrat vara tillräckligt för att vederlägga Hr Frih.
Vi hafva icke velat kringgå någon sak, åtminstone har jag ej velat det; men vi hafva velat skyndsamt till R.
St. inkomma med detta första betänk, i saken, hvilket icke blott afser myntenheten, utan jemväl en hel hop andra saker, hvarom det är angeläget för BancoUtsk. att få veta RiksSttns mening.
I afseende på Frih. af Nordins anmärkn. deremot, alt vi ansett 5-r:drs-sedlar ej böra utgifvas, får jag upplysa, att anledn. dertill varit, att vi trott sedelmyntet böra vara så beskaffadt, att det äger något commensurubelt mynt i silfver, och såsom vi sett silfret hafva blifvit utmyntadt, skulle i, 3 och 4 samt derefter 10 r:drs sedlar vara lämpligare än sedlar på 5 r:dr.
I öfrigt vill jag icke motsätta mig en återremiss; tvärtom hade jag ämnat för egen del anhålla derom, egentligen på den grund, att jag finner Hr Stuart i sin reservation hafva antydt ett förhållande, deruti jag med honom är af fullkomligt lika åsigt, det nemi., att texten å sedlarna borde hafva annan lydelse än det prof, sorn här åberopas, och i afseende på hvilket prof jag får nämna, att på BancoIJtskrs förslag till hvarje
Stånd blifvit lemnadt ett exemplar för att visa, huru sedlarna lomme att se ut.
Denna text är äfven, om den af R.
St. beslutade myntenheten skulle antagas, bestämdt oriktig derföre, att den lyder endast på sedlar eller courant och icke på silfver.
En sedel, utgifven af en bank, som börjar alt lösa sina förbindelser med silfver, bör 248 Den 14 M a r s. innehålla, att den löses med silfver och icke med courant eller annat representativt mynt.
Denna anmärkn. är dock sådan, att man ej kan bestämdt säga, att Utsk. genom sitt yttrande i g:de punkten förbisett den.
Utsk. har icke egentligen yttrat sig derom, utan blott velat antyda, att buradana än sedlarna må blifva, efter det myntenheten blifvit bestämd, bör dock anteckningen på dessa sedlar blifva sådan, att allmänheten må vara i tillfälle att finna deras valör, efter beräkn. af de flerfaldiga räknesätt, som vi förut hafva.
Att nu härstädes ytterligare vidröra frågan om lämpligheten eller olämpligheten af den tidpunkt, som man valt för detta betänkts afgifvande, anser jag icke. för mig behöfligt, då jag redan i detta afseende uttalat min åsigt såväl inom Utsk., som i den reservation, jag bifogat betänk.
Jag förbigår således detta ämne och inskränker mig till sjelfva sälten.
I afseende på i:sta punkten af Utskts betänk, får jag äfven åberopa min reservation, hvaruti jag sökt utveckla, huruledes de satser, sorn vid denna punkts antagande gjort sig gällande inom Utsk., strida mot det begrepp, jag fattat om grundlagens anda och mening.
Hvad 3:dje punkten beträffar, så anser jag mig böra tillkännagifva, att jag delat Utsk:s åsigt derom, att sedlar på 5 rtdrs valör icke behöfva utfärdas.
Jag tror, att, så vidt möjligt är, man bör undvika alltför många särskilda sedelvalörer.
För öfrigt får jag förklara, att, i den händelse K.
M. skulle bifalla R.
St:s förslag om en förändrad myntenhet för Riket, jag anser de sedelvalörer, som Utsk. föreslagit, vara de lämpligaste.
Hvad 4;de punkten angår, kan jag deremot icke helt och hållet dela Utslits åsigt, att skillingssedlarna äfven hädanefter böra utfärdas efter hittills begagnade formulär.
Jag anser en förändring i dessa sedlars form och beskaffenhet verkligen vara af behofvet påkallad, så vida icke andra skäl häremot förekomma än de, som Utsk. nu anfört.
Banken nödsakas årligen för sktssedlarnas utgifvande vidkännas en kostnad, som, efter hvad jag vill påminna mig, uppgår till icke mindre än 4°)°0° rtdr årligen.
Det torde vara af vigt, att någon besparing jemväl härutinnan för framtiden, derest dessa sedlar skola fortfara, åstadkommes.
Jag kan icke heller, lika med BancoUtsk., så förklara R.
St:s fattade beslut i afseende på sktssedlarnas fortfarande utgifning, att detsamma skulle innefatta något förbud emot ändring af dessa sedlars form och utseende.
— Orimligheten af Utskts förevar, förslag i afseende på Bankens sedelutgifning ådagalägges förnämligast genom denna punkt, uti hvilken Utsk. tillstyrkt, att sktssedlarna skola bibehållas, ställda på b:covalör, oaktadt rtdrssedlarna skulle komma att utgifvas efter couranlberäkning.
Man har egentligen önskat nedsättning i myntenheten, för att icke åstadkomma någon ore - Den 14 Mars. 349 oreda uti den mindre rörelsen man och man emellan.
Men det är just i denna rörelse, som sktssedlarna begagnas.
Ätt nu utställa dem på b:co och de större sedlarna på courant skulle otvifvelaktigt leda til! motsatsen af det mål, som man åsyftat.
Dessutom linner jag det så onaturligt och olämpligt, att samma Bank skulle utgifva särskilda slags sedlar, af hvilka den ena sorten korame att vara 5o proc. bättre än den andra, att jag anser Utskts förslag om couraoträkningens antagande, äfven för dep händelse, att IL M. icke sanctionerar B.
St:s beslut om myntenhelen, böra, såsom i alla hänseenden förkastligt, af R.
— Jag anser således Utsk. böra taga i närmare öfvervägande, huruvida icke 4^de punkten må kunna erhålla en lydelse, hufvudsak-4 ligen öfverensstämmande med den Hr Rosenblad föreslagit, nemi. att, i afseende på sktssedlarna, det skulle öfverlemnas åt
Bancofuilmägtige att införa all den förbättring till papper, tryck och deras öfriga beskaffenhet, som kan linnas ändamålsenlig, vare sig genom att tillverka dem på lamelierädt, färgad t eller ofärgadt papper, eller på hvad annat sätt som bäst motsvarar Bankens och allmänhetens iuteressen.
Dessutom får jag föreslå, att, derest K.
M. icke skulle fastställa R.
St:s beslut om en förändrad myntenhet, valören å Bankens smärre sedlar måtte lämpas efter de nu brukliga riksgtsvalörerna.
Jag anser i sådant fall högst nyttigt och nödvändigt, att sedlar komme att utgifvas på, 32 sk., 2 r:dr och 6 r:dr 32 sk. b:co.
Jag tror, att derigenom kunde i hufvudsaklig mån vinnas det resultat, som med den förändrade myntenheten varit åsyftadt, eller att, sedan riksgtssedlarna försvunnit ur rörelsen, Bankens sedlar, sådant oaktadt, skulle komma att benämnas efter deras värde enligt riksgtsberäkningen.
Hvad sedlarnas lydelse åter beträffar, anser jag alldeles oundgängligt, att de nya sedlarna utställas till inlösen med r:dr specie, i fall densamma bibehålies såsom myntenhet, eller i annan händelse med deri blifvande nya myntenheten.
Jag kan icke tillstyrka något så olämpligt, sorn det, enligt min öfvertygelse, är att utställa sedlar att inlösas med representativt mynt eller det ena representativa myntet till inlösen med det andra.
St. skulle besluta, att Banken bör utgifva sedlar på 32 sk., 2 r:dr och 6 r:dr 32 sk. b:co, så anser jag, att på dem äfven bör utmärkas deras värde efter riksgtsberäkningen, i hvilken händelse de ofelbart komma alt erhålla den benämning, som deras riksgtsvalör utmärker, och hvarigenom roan således komme att, så vidt möjligt vore, närma sig ett bland de hufvudsakligare resultaten, som genom K.
Ma sanction af den räkne-enhet, R.
St. bestämt, skulle vinnas. — Gr.
Frölich har påstått, att jag i min reservation åsyltat att få b:cor:drn antagen såsom myntenhet.
Delta mäste jag bestrida.
Jag har tvärtom lika ifrigt som någon annan önskat, 20 IJ. ja a5o Den 14 Mars. att en r:dr courant eller riksgrs måtte varda antagen till landets lagliga myntenhet, och jag skulle i sådant fall naturligtvis äfven yrka, att Bankens sedlar hädanefter blefve utgifna på denna myntenhet; men under förutsättning, att myntenheten ej blii' förändrad, finner jag deremot oundgängligen nödvändigt, att
Bankens sedlar varda utställda till inlösen, icke med ett nytt fingeradt mynt, utan med silfver specie.
Hvad för öfrigt sedlarnas format beträffar, anser jag mig böra i afseende derpå göra den anmärkn., att formaten för i- och 3-r:drs-scdlarna synas mig vara alltför små.
Jag fruktar nemi., att dessa små papperslappar svårligen skola kunna handteras af allmogen.
Jag skulle derföre önska, att de för nämnde sedlar föreslagna format blefve något förstorade.
Beträffande vidare färgerna, eller 8:de punkten i betänk.
, så är jag af den lankan, att sedlar af de högsta valörerna, nemi. å 5oo rtdr eller å iooo r:dr, om hvilken valörs utgifvande fråga äfven varit väckt, böra tillverkas af hvitt papper.
Det är nemi. nästan omöjligt att få färgadt papper alldeles hvitt, men deremot lätt nog att få hvitt papper färgadt.
Jag tror följaktligen, att man bör antaga motsatsen af hvad Utsk. i detta afseende föreslagit, eller att till de minsta valörerna skulle användas ofärgadt och till de högre färgadt papper.
Vidkommande sjelfva texten, som omnämnes i g:de punkten, har jag redan dervid gjort den anmärkn., att jag anser densamma böra rättas efter myntenheten.
Jag får derföre föreslå, att texten, såvida courantrtdrn jcke varder antagen såsom myntenhet, måtte blifva:
Svea Rikes Stan,ers Bauk inlöser denna sedel å oo r:dr b:co med oo r:dr specie efter i 8 3 o års myntfot.
Den på de föreslagna nya sedelformulären förekommande s. k. silfvermeningen, som utvisar hvarje r:drs silfvervigt, anser jag mindre behöflig och kanske ej heller alldeles riktig, enär deruti uppgifves, att b:cor:drn, hvilken endast är ett representativt mynt, innehåller så och så mycket silfver.
Jag anser det vara vida rikligare att tillkännagifva, huru mycket silfver för sedeln skall erhållas.
— Jag vili dock icke vidare besvära R. o. Ad. roed framställandet af några ytterligare anmärkn:r vid ifrågavar. betänk., helst jag kommer i tillfälle att i Utsk. söka göra mina åsigter gällande, enär jag hoppas, att R. o. Ad. bifaller den af flera värda ledamöter redan begärda äterremiss af detta betänk., uti anhållan hvarom jag också instämmer.
I det ämne, hvarom detta betänk. handlar, tänker jag för det mesta lika med den siste talaren.
Jag tror, att BancoUtsk:s ordförande haft mycket skäl att fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att betänk, afhandlar andra ämnen än deni, sorn röra myntenheten; ty om så icke varit, synes detsamma föga hafva varit af be - Den 14 Mars. 25l hofvet påkalladt.
Jag medger likväl, att BancoUtsk. liar så till vida rätt, att det ej bort undgå detta Utskrs uppmärksamhet, alt man hör vara betänkt på sättet att gå tillväga, i händelse den af R.
St. föreslagna myntenhet ej skulle vinna K.
M:s bifall.
Jag tror derföre, att enda utvägen är, att Utsk. uppgör 2!ne alternativa förslag till reglementariska föreskrifter i detta fall, af hvilka det ena blir gällande, i händelse K. M:s sanction före R.
St:s åtskiljande erhålles, och i annat fall det andra förslaget länder till BancofuIImägtiges efterrättelse.
Hvad det sednare fallet angar, kan jag för ingen del biträda Utskts förslag, alt äfven i den händelsen beräkna courant.
För att linna orimligheten deraf behöfver man blott påminna sig, hvad en b:cosedel är.
Den mäste representera ett mynt, och således ett mynt, som finnes, och icke något mynt, som icke finnes.
Att courant icke finnes och ej kan komma att finnas, innan K. M. och R.
St. förenat sig derom, lärer ej kunna bestridas.
Här tvistades under början af riksdagen derom, huruvida bestämmandet af en myntenhet var en sådan fråga, som fordrade R.
St:s samtycke elier kunde af K.
M. ensam afgöras; man stannade då i den öfvertygelse, att båda statsmagternas samtycke fordrades, men nu tyckes BancoUtsk. vilja drifva saken ända derhän, att R.
St. utan Konungens samtycke skulle kunna införa ett nytt mynt i landet.
För det alternativ, att K. M. ej skulle bifalla R.