Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutligen tager jag mig friheten föreslå, att hvilkendera myntenheten ock må antagas, antingen 1 rulr r:gs eller £ r:dr samma mynt, densamma må erhålla namnet krona, ty det är ganska vigtigt, om reda framdeles vill vinnas, att namnet riksdaler alldeles afskaffas; skälen ligga för öppen dag.
Men det väsendlliga i dessa frågor har Utsk. redan föreslagit, nemi. /o-delningens införande, och för detta steg framåt skall man hålla Utsk. räkning, om ock i öfrige, härmed gemenskap ägande frågor ieke allt vinnes, som vore önskligt.
För att undvika all förblandning af olika skeppund, synes rättast vara att bestämma 100 marker till ulrayntningsgrund.
I sådant fall komme att på 100 få koppar utmyn tas (enligt den af mig uppgifne grund): 10-centstycken 200 r:dr på 100 få. 5 d:o 166|r:drpå 100 få. 1 ? d:o 100 r:dr på 100 få, samt i) i fall r:dr r:gs tages till myntenhet (krona).
10 styfverstycken) „ 5 il:o d:o |250 kron°1'
O25 r:dr r:Ss)' 1 dio d:o |200 kronor (100 r:dr r:gs)i på 100 marker koppar.
Lika med den siste värde talaren, kan jag icke annat än uttrycka en sann tillfredsställelse deröfver, att Bancolltsk:s pluralitet varit af den åsigt, att decimalsystemets införande i myntberäkningen är af behofvet påkalladt och utgör ett verkligt framskridande.
Jag kan äfven ej annat än yttra min tillfredställelse deröfver, att en så stor del af Utsk:s ledamöter, ehuru ej dess pluralitet, upptagit det förslag, som jag vid sistförflutna riksdag framställt, nemi. alt tilt myntenhet antaga värdet af £ r:dr r:gs och fördela densamma i 100 delar, hvilka skulle i värde så nära motsvara våra styfrar i riksgälds, att de kunde ulan olägenhet dermed förvexlas.
Detta förslag har nu ånyo blifvit framstäldt af Ilr Gripenstedt i dess reservation, och der så fullständigt utveckladt, att det vore öfverflödigt att utförligt motivera detsamma.
Jag lager mig derföre blott friheten att nu i 124 Den 12 October f. m. form af anmärkmr, dels mot Utsk:s betänk, dels emot de yttranden, som af åtskilliga ledamöter bär blifvit afgifna, i vissa delar yttra några ord.
Hvad försl sjelfva frågan angår, hvilkendera af de föreslagna myntenheterne, nemi. 1 r:dr r:gs eller r:dr, skulle medföra de största fördelarne, sä anser jag mig böra nämna de bufvudsakliga grunder, hvilka hafva ledi mig lill den åsigten, alt ,} r:dr skulle vara den fördelaktigaste.
I de liesta läll instämmer jag uti hvad Hr Gripenstedt i sin reservation anfört, och vill således ej med återupprepande deraf upptaga ii. o. Ad:s tid, och är det blott i ett afseende, som jag anser mig böra tillägga några ord.
Det bar af Frih.
Palmstjerna blifvit anmärkt, att ett af de skäl, som af Hr G? i pellstedt blifvit aufördt för antagandet af denna mvntenhet af 24 sk., nemi. som skulle samma myntenhet hafva något inflytande på prisen, ieke vore riktigt, och jag delar derutinnan Frih.
Palmsljeruas öfvertygelse, alt myntenhetens storlek är utan något medelbart inflytande på prisen.
Vi veta af erfarenheten, ali ingen förblandning af begrepp, äfven hos de lägsta folkclasserna i de södra delarne af Sverige, uppkommer derigenom att varuvärdena vexelvis uppskattas uti myntenheter, som stå i sä olika förhållande till hvarandra som sex till ett, nemi. riksdaler och daler, och det linnes ej heller någon rationel grund, hvarför myntenbetens storlek skulle hafva ett sådant inflytande.
Helt annat blifver förhållandet med den minsta , i handel och vandel förekommande myntunderafdelningen.
Denna har eli väsendtligt inflytande pä varuprisen, åtminstone på vissa classer af dem, ty det är naturligt, att på denna underafdelnings storlek beror till hvad grad minut- och partiprisen kunna följa i jemnbredd med hvarandra.
Jag anser det icke vara möjligt alt a priori bestämma, huru stor en sådan lägsta myntafdelning bör vara, utan tror det endast vara erfarenheten, som dervid bör tagas till grund.
Vårt nuvar. myntsystem upptager icke några andra afdelningar än skillinge och runstycken.
Att det förstnämnde af dessa värden är för högt och det sistnämnde för lågt, för att utgöra den lägsta underafdelningen, bevisas tydligen deraf, att de arbetande dussenia sjelfva infört en underafdelning, som ligger emellan dessa båda storheter, nemi. styfvern.
Då nu händelsen gör, att denna underafdelning, som folket sjelf tyckes hafva bestämt såsom den för dess behof bäst afpassade, på en obetydlighet när, är lika med hundradelen af en så bekant storhet som en half riksdaler, sä tyckes det mig vara obestridligt, att denna sistnämnda storhet mäste anses såsom den naturligaste grundenheten för decimalsystemet, så mycket mer som det, på sätt Hr Gripenstedt i sin reservation vidare utvecklat, endast genom dess antagande blir möjligt att bestämdt återgifva alla de särskildta myntvärden, som folket vant sig alt begagna.
Man bar mycket talat om svårigheterne att införa det nya systemet i den mindre handeln; för min del anser jag, att dessa svårigheter icke allenast äro obetydliga, utan rent af inga.
Om några sådana svårigheter verkligen vore för handen, så skulle de Don 12 Octo b er f. ra. 125 väl bestå deruti, att den handlande ej lätt kunde uppskatta verkliga värdet af del nya myntet, efter den måttstock lian är van vid; men denna farhåga måste ju alldeles försvinna, då man betänker, att man endast salt i den allmänna rörelsen sådane myntstycken, som jemnt svara mot alla de smärre sedelvaleurer, vid hvilka de arbetande classerna redan äro vane.
Om nu dessa kallas tjugofyra skillingar eller krona, tolf skillingar eller 50 styfver, sex skillingar eller 25 styfver o. s. v., så gör det föga eller intet till saken.
Jag inser ganska väl, att om det föreslagna nya systemet nu anloges, så skola likväl, i långliga tider härefter, de gamla benämningarue fortfarande begagnas i den mindre handeln, såsom händelsen är t. ex. i Skåne, der det gamla räknesättet i daler och styfver för länge sedan blifvit atlyst, men icke desto mindre fortfar att vara allmänt gällande.
Men en sådan förvexling af namn, dä den icke leder till förvexling af begrepp, anser jag vara af föga eller ingen betydenhet.
I afseende pä hvad Hr von Hartmansdorff yttrat om svårigheten ali hos oss införa decimalsystemet, så har delta redan af llr Lefre'n blifvit så fullkomligt vederlagdt, att jag dervid ej vill fästa någon vigt.
Man bar åberopat
Frankrikes exempel såsom bevis för de svårigheter, som i allmänhet skulle medfölja decimalsystemets införande.
Men en granskning af detta bevis leder läll lill den slutsats, alt de åberopade svärigheterne alldeles icke härledt sig från decimalsystemet, utan från helt andra omständigheter.
Dä det nya systemet för mått, mål, vigt och mynt under revolutionstiden infördes i Frankrike, gjordes icke det ringaste afseende på de gamla förhållandena.
Till enhet. för längdemåttet antogs lio-milliondclen af jordqvadranten, under benämning af meter; till enhet för rymdemåttet, cuben på en tiondedels meter, under benämning af litre.
Vigten af en tusendedels litre vatten blef enhet för vigten, under benämning af grumme, och 5 sådane grammer myntsilfver blef enhet för myntet, under benämning af franc.
Häraf uppkom visserligen ett, i och för sig sjelf belraktadt, ganska enkelt och raliouelt system; men en följd deraf blef, att ingen enda af de nya enheterne stod i ett commensurabelt förhållande till de gamla.
Den som efter det nya systemets införande blef tillfrågad, huru stor någon af de nya enheterna var i förhållande till den motsvarande äldre, nödgades besvara denna fråga genom uppräknandet af en mängd decimaler; men huru mänga decimaler han än dervid begagnade, mäste han dock slutligen erkänna, att hans uppgift endast vore approximativ.
Denna omständighet allena är det som i 40 år uppehållit det nya systemets antagande i Frankrike, men ingalunda de nya enheternes indelning efter decimalsystemets grunder.
Helt annorlunda är deremot förhållandet i Sverige, der omständigheterna så underlätta införandet af ett väl ordnadt decimalsystem, att ingen enhet behöfver antagas, som ej antingen är alldeles densamma som den gamla, eller står lill denna i det enkla förhållandet af 1 till 2.
I afseende på detaljerna af förslaget, torde jag äfven få nämna några ord.
Vid sista riksdagen föreslog jag, att utmynta ett 126 Den 12 Octo b er f. ra. myntstycke, svarande mot 18 sk. r:gs, eller 75 styfver, hvilket afven nu af IIr Gripenstedt blifvit föreslaget.
Vid närmare eftersinnande tror jag likväl, att detta skulle kunna medföra olägenheter, och anser det äfven öfverflödigt, under förutsättning, att utmyntning af fjerdedels kronor, svarande mot 6 sk. eller 25 styfver, kommer att äga rum.
Huruvida detta sistnämnde mynt bör blifva af silfver eller koppar, lemnar jag derhän.
Jag skulle dock tro, att det kan och bör göras af silfver, särdeles af 8-lödig halt.
I afseende på utmyntningsgrunden för kopparn, delar jag
Hr Lefrens åsigter, så vidt de röra nödvändigheten att kunna uttrycka vigten af hvarje mynt.
Men jag gör dervid det tillägg, att man 1 den lag, som bestämmer utmyntningsgrunden för kopparn, bör undvika att, såsom nu i Utsk:s förslag skett, omnämna någon af de särk i Ida vigtsorler, som, enligt hvad jag har anledn. hoppas, snart skola bannlysas från vårt vigtsystem, och inskränka sig till att nämna skålpundet victualievigt, som är gemensamt för det gamla och nya systemet.
I afseende på svårigheten att hos oss införa decimalsystemet, torde det tillåtas mig, att i korthet lemna ett bevis derpå, att icke Svenska allmogen har svårt att förstå detsamma.
Vi veta nemi. alt i Dalarne har, sedan långliga tider, hemmansklyfningcn galt vida längre än i någon annan af Sveriges provinser.
Den mängd af delningar, som i anledn. deraf i nyssnämnde provins uppkommit, har gjort det till en nödvändighet för allmogen att sjelf förrätta desamma.
Detta annars ganska vidlyftiga arbete verkställes derstädes med lätthet och skyndsamhet af sä kallade refkarlar, endast derigenom att de på ett rationelt och ändamålsenligt sätt infört decimalsystemet i så väl ytmåttet som längdemåltet.
De hafva nemi. ökat tunnlandet från 14,000 lill 14,400 qvadratalnar, för att bringa det till jemn qvadrat.
Fjerdedelen häraf hafva de antagit lill enhet för sitt ytmått, under benämning af kistland.
Ristlandet delas i 10 snesland, och sneslandet i 10 handland.
Handlandet blir således en qvadrat med 2 famnars sida.
Mätningen på fältet verkställes med en mätstång af 2 famnars längd (d. v. s. bandlandets sida) hvilken under benämning af stång antages till enhet för längdmåttet, och fördelas i 10 underafdelningar eller s. k. kajlar.
På detta sätt haiman lyckats förenkla uträkningen, så att alla förekommande caU culer, hvilka efter vanliga sättet att gå till väga äro ganska vidlyftiga, nu af refkarlen förrättas med ett stycke krita på förskinnet.
Då nu Svenska bonden sjelf gjort en sådan reform, endast för att i ett visst fall begagna decimalsystemets fördelar, så har man svårt att påstå, det han ej skulle förstå detta system, äfven för andra fall, der lian får emottaga det på ett ändamålsenligt sätt lillämpadt.
På grund af desse mina framställningar, får jag yrka återremiss af Ulskis nu fördragna betänk.
Man har med rätta anmärkt, att här är fråga om tvenne hufvudsaker, nemi. om myntenheten och decimalsystemet.
Beträffande myntenheten har Utsk. föreslagit densamma, som jag tillstyrkt, nemi. en riksdaler r:gs; jag måste således dermed vara nöjd.
Vidare har Utsk. tillstyrkt
Den 12 October f. m. 127 samma benämning pä denna enhet som jag, nemi. ordet riksdaler utan tillägg.
Man kanhända tycker, ali jag dermed borde vara lill fullo nöjd; men så är likväl icke förhållandet.
Utsk. bar icke velat medgifva den likaså nödvändiga oell nyttiga, som ä andra sidan alldeles oskadliga sak, att ett värde, svarande emot 4 r:dr r:gs, skulle få benämnas en species.
Genom borttagandet af denna del af min motion, linner jag den numera så förryckt, alt jag densamma ej vill erkänna, utan skall jag, i händelse förslaget nu återremitteras, men i samma skick återkommer, se mig nödgad att votera mot detsamma, eller derå yrka förändring.
Efter Ulsk:s förslag skulle en r:dr i silfver motsvara en r:dr i papper.
Nu hafva vi redan 1 riksdaler silfverspecie, efter hvilken värdet af allt vårt nuvar. pappersmynt är bestämdt.
Här skulle såledas af en r:dr i silfver göras 4 med samma benämning, och man skulle dä få 2:ne sedlar på en r:dr, hvaraf den ena skulle inlösas med i r:dr och den andra med en hel r:dr i silfver, men begge vara lika mycket värda.
Man skulle då mycket noggrant granska sedeln, efter hvilken myntfot silfvermyntet är utlofvadt, för att kunna finna om det vore fråga om ett enkelt eller fyradubbelt värde.
Jag får derföre yrka, att Utsk. måtte bifalla den ganska enkla saken, att en r.dr silf. sp. måtte benämnas en species. Blott detta medgifves, blott bancosedlarne såsom hittills får bestämmas efter denna species, så blifver förändringen till den grad enkel, alt icke någon oreda kan uppkomma, och att alla de invändningar, som blifvit gjorda, kunna lemnäs utan afseende.
Men om man vill borttaga den benämning af species, för hvad som hittills kallats 1 r:dr silf. sp., eller som efter Utsk:s förslag skulle heta 4 r:dr, så blifver alltsammans lill den grad oredigt, att det är en försämring och ingalunda någon förbättring i nuvar. myntsystem.
Vidare måste jag i hufvudsaken erkänna, att jag icke anser, att den förändrade redactionen af sjelfva författningen, mot hvad jag föreslagit, är någon förbättring.
Det må vara möjligt, att det härutinnan kan vara kärleken till hvad man sjelf har gjort, som förvillar mig, men jag har likväl trott mig derom böra göra en framställning, då det synes mig som saken vore sådan.
Jag har trott, att man först borde bestämma orden.
Här är det frågan om 2:ne ord, nemi, om en riksdaler och om en species.
Jag har trott, att författningen borde börja med att bestämma dessa, emedan det är hufvudsaken, att allmänheten må veta hvad de betyda, för att kunna begripa resten; först sedan tror jag, att man bort öfvergå till beräkningssättet.
Utsk. har deremot börjat med att gifva sitt förslag den storartade benämningen af ”förslag till nytt myntsystem.”
Jag tror likväl icke, att här är fråga om ett nytt myntsystem, ulan blott att reda det gamla.
Vidare heter det: ”denne gemensamma mynt- och räkneenhet, svarande emot 12 sk. silfver, och i räknevärde enahanda med en r:dr r:gs eller 32 sk. b:co, benämnes riksdaler.”
Det är således först i slutet af 2 punkten man får veta, hvad som likväl mest intresserar, nemi. att den gamla r:drn r:gs, som nu igenfinnes under benämningen ”riksdaler, ” utgör den blifvande myntenheten.
Beträffande decimalsyste - 128 Den 12 October f. m. met, så har hav blifvit så mycket, och till en del så väl laladt, alt jag, som redan förut haft tillfälle att i della ämne gifva mina tankar tillkänna, nu, då tiden tillika är så långt framliden, dermed vill innehålla.
I afseende på Hr Cederschjölds anmärkn. rör:de remedium, lier jag blott att fä tillägga, det jag deruti lil! alla delar med honom instämmer; jag tror, att delta fel insmugit sig genom förbiseende uti 1830 års Ständers förslag om myntfoten, då remedium blef bestämdt per fl, i st. f. per slycke.
I)ä denna fråga nu blifvit väckt, så yrkar jag, att rättelse derutinnan måtte af BancoUlsk. föreslås.
Lika med den siste värde talaren, vill jag icke eller anse, alt frågan nu är, att införa eli nytt myntsystem, utan åsyftar blott ett bättre ordnande af det nu gällande.
Jag kan likväl icke med honom dela den åsigten, att den myntenhet, som bör bestämmas, skall vara den af en r:dr r:gs, emedan jag tror, oaktadt hvad den värde talaren yttrat, att mycken förvexling alltid skulle äga rum, om man bibehölle benämningen af riksdaler, alldenstund vi länge hafva haft
Irenne olika värden under samma benämning.
Jag öfvergår således helt och hållet lill den af Frih. Wrede först väckta, och sedermera af Hr Gripenstedt, uti dess reservation, antagna grunden för myntenheten, nemi. r:dr r:gs eller 24 sk. r:gs.
Skälet för detta antagande af 24 sk. r:gs till mynlenhet, är sä fullständigt och så väl utredt af motionären sjelf, att jag alldeles förbigår något vidare ordande derom.
Svårigheterna, som man ansett vidlåda införandet af decimalsystemet, äro således kanske hvad som egentligen bör observeras i denna fråga.
Jag har fästat en särdeles vigt vid mynt enhetens bestämmande, med afseende på detta decimalsystems slutliga införande, och jag kan icke annat än helt och hållet förena mig med den åsigt, att en r:dr r:gs skulle såsom enhet vara föga passande, emedan man genom dess antagande skulle komma tili ett resultat, som i visst hänseende upphäfde decimalräkningen.
Ilär har af en värd talare blifvit yttradt, alt om man antoge benämningen af slant, skulle derigenom icke någon förvexling uppkomma; men jag får dervid invända, att med ordet slant vet man ej rätt om dermed förstås en eller två styfver; samma oegenllighet vidlåder således denna benämning som den af en r:dr.
Man säger, att den största olägenheten som vidlåder decimalssystemets införande, är den för våra camerala räkenskaper, i afseende på skattläggningen; men jag tror, att egentligen ingenting annat dervid är att anmärka, än det besvär som i första hand skulle förorsakas häradsskrifvarne, och sedermera dessas controlleurcr nemi. kronofogdarne och landscontoren.
Underafdelningarne, då man stannar vid benämningen styfver, kunna ganska väl uträknas genom decimalsystcmet.
Detta visar sig redan tillräckligt i de uträkningar som göras i landtränteriet, hvilka allmogen redan börjar förslå.
Jag anser ej, att styfvern kan betraktas såsom ett för stort värde af den minsta underafdelningen, emedan den redan är min - Dea 12 Octobcr f. m. mindre 8n det ursprungliga myntet 1 r:st. b:co och numera det minsta mynt, som finnes i handel och vandel.
Jag finner således icke härutinnan, med afseende på vår skattläggning, någon svårighet, utan tillstyrker för miu del decimalsystemets införande, och förenar mig dessutom med deni som yrka återremiss af betänk., på det att Utsk. måtte komma i tillfälle att rätta hvad som blifvit anmärkt ronde det felaktiga af remedium.
Ilr Akrell, Garl:
Till försvar för decimalsystemet och lill bevis på dess fördelar, är redan allt det sagdt, som torde kunna behöfvas sägas, äfvensom lill bevis på dess onytta, mera blifvit yltradt än som hade bort yttras.
Jag tror således, att dermed icke någon ytterligare tid behöfver upptagas; men då jag förmodar, alt återremiss af betänk, kommer att äga rum, vill jag blott tillkännagifva, att jag instämmer i det system, som af Frill.
Wrede blifvit föreslaget.
Bevisen på dess fördelar hafva redan fullständigt blifvit utredda, såväl af motionären sjelf som af andra talare.
En af dessa fördelar och i sanning ej den minsta, är den, att den af Frih. Wrede föreslagna myntenheten öfverensstämmcr med vårt gamla räknesätt, hvarefter våra skatter äro bestämda.
Ofvcrgängen lill ett nytt system blifver således derigenom ganska lätt.
Dessutom förekommer den omständigheten, att om denna enhet delas uti 100-delar, så uppkommer ett kändt mynt, som är styfvern, och man slipper då det mindre lämpliga namnet cent.
Derigenom att ett dylikt mynt redan finnes pregladt, försvinner äfven de olägenheter, som Hr von Hartmansdorff befarat i afseende på den mindre handeln, ty hvar och en vet ju hvad en styfver är.
Jag instämmer sålunda i den åsigten, alt myntenheten bör bestämmas lill 24 sk. r:gs, och anhåller för öfrigt om återremiss af betänk.
BancoUtsk:s betänk, blef, uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, framställd propos., af R. o. Ad. ålerremitteradt.
Lades på bordet nedannämnda från Utskm inkomna betanien, utlåtrn och mern., nemi. från Allm.
N:o 33, i anledn. af väckt motion om nedsättning af räntan vid utlåning af spanmål från socken- och fattigmagasin; N:o 34, i anledn. af väckt motion om upphörandet af interimsbesigtningar å prestebol; N:o 35, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af föreskrifterne ronde inländske skådespelares och konstidkares skyldighet att erlägga afgifter lill K.
Theaterns och Hofcapellels pensionscassor; N:o 36, i anledn. af väckt fråga om förändring af patentlagen af d. 13 Dec. 1834; N:o 37, i anledn. af väckt motion, ronde mäklareslut i afseende på den s. k. leveranshandeln; 3 H. 17 130 Den 12 Octo ber f. ra.
Stats -Utskottet:
N:o 37, ang:de regleringen af ulgifterne å riksstatens 4:de linfvudtitel; Banco -Utskottet:
N:o 17, med anmälan, alt hela beloppet af den sedan 1S40 års början upplupna bancovinst erfordras för Bankens consoliderande.
Äfvenledes lades på bordet 2:ne från Ridd.Utsk. inkomna, så lydande mern.:
Till Ridd.Utsk. har H. R. o. Ad. behagat återremittera Utsk-.s mern.
N:o 4, ang:de en af Utsk. uti 13 § 2 morn. i Ridd.-
Direchs inslrnction tillstyrkt förändring, i afseende ä rättighet för Ridd.secret. att, derest R. o. Ad. sådant medgifver, med denna syssla förena embete i Statens tjenst m. m.; och har vid della Ulsk:s förslag Hr Gr.
Cronhjelm, Polycarpus, anmärkt, det Utsk. underlåtit yttra sig öfver Hr Grefvens, vid remiss af Hr Frih.
Tolls i ämnet först gjorda motion, framställda erinran derom, alt, i händelse R. o. Ad. bifaller att annan Statens tjenst (inge jemte Ridd.secrel.sysslan beklädas, Ridd.secret.lönen då mätte nedsättas med G00 r:dr b:co årligen, eller med det belopp, hvarmed samma lön vid 1834 års riksdag förhöjdes, hufvudsakligen med hänsigt dertill, alt Ridd.secret. dä betogs rättigheten att tillika innehafva annat publikt embete.
Utsk. har i anledn. häraf skolat vördsamt anföra: att då Utsk. såsom grundsats uppställt, alt Ridd.secret. icke tillika finge innehafva annan publik befattning, Utsk. icke eller ansåg någon förändring i Ridd.secretis lönevillkor böra föreslås för de tillfälliga undantag frän denna regel, hvilken, i anseende till särskildt förekommande omständigheter, kunde någon gång mcdgifvas.
Utsk. har i öfrigt alltid förutsatt, alt Ridd.secret. i främsta rummet borde egna sig åt R. o. Ad:s tjenst, och att således fråga icke bör uppslå om tillåtelse för honom att med sin syssla vid Riddarhuset förena ett Statens embete af någon vidsträektare omfattning, hvilket oek torde för framliden möta ännu större svårigheter än hittills, derest K.
M. lemnar sin nåd. sanction å R.
S(:s vid denna riksdag fattade beslut om riksdags återkomst hvart tredje år, i hvilket fall Ridd.secret:s tjenstebefattning i och för riksdagarne lil ifver betydligt trägnare än dä riksdag icke inträffar oftare än hvart öde är; och då den penningelön af 1200 r:dr årligen, som Ridd.secret. åtnjuter, icke öfverstiger hvad hans vederlikar i Statens tjenst erhålla, och i sjelfva verket icke, med beräkning af förut varande myntvärde, utgör mer än de 450 r:dr i silfver, hvilka Ridd.secret. redan efter 1778 års stat uppbar, finner Utsk. deslomindre anledn. att tillstyrka någon nedsättning i nämnde lönebelopp, som, oaktadt den förhöjda lönen nu i 10 är frän Ridd.- cassan utgått, denna cassa likväl under samma tid vunnit en förkofran af omkring 17,000 r:dr, och således från bristande tillgång något skäl för nedsättningen icke kan hemtas.
Den II* Ocleber f. m. 135 På grund häraf förnyar Utsk. sin i inom.
N:o 4, uli delta ämne gjorda framställning.
Hvilket dock lill II. R. o. Adis eget ompröfva udo öfverlemna».
Slockholm d. 11 Oel. 1844.
På Riddal hus-Ulskotlets vägnar: S. A. Sundels. IV. F.
Ridd.Utsk. har, genom remiss från H. R. o. Ad., fält till sig hänvisad en inom H. Ståndet af Hr Rosenstjerna, Nils, vackt molien om den ändring i nu gällande Ridd.Ordn., att R. o.
Ad. hädanefter malle representeras genom el t visst antal ledamöter, districtvis valde af eleclorer frän alla å Riddarhuset introducerade lefvande äller: i anledn. af hvilken motion särskilda yttranden blifvit afgifna af Hr Hjärne, Harald, Frih.
Cederström, Jaeob, Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, Frih. Cederström, Anders, Frih.
Rhebinder, Fredr. Willi., Hr Tham, Carl Wilhelm August, 11 r Lagerheim, Lars Magnus, Frih.
Raab, Adam Christian, Gr.
Lagerbjelke, Guslaf, Frih. Palms!jerna, Carl Ollo, Hr Bildt, Knut, Gr.
Anckarsvärd, Carl Henr., och Hr von Hartmansdorff, Äng.
Efter tagen kännedom af den i delta ämne förda discussion, har Utsk. funnit den fråga först höra besvaras, huruvida den af motionären åsyftade ändring i Ridd.Ordn. må kunna, på sätt 41 § i nämnde stadga föreskrifter, till vägabringas ensamt genom R. o. Ad:s beslut och Konungens derå mcddella nåd. stadfästelse.