Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Äfven jag tillstyrker bifall till Hr Braunerhjelras förslag, men hemställer derjemte till honora och det Högl.
Ståndet om del icke, sedan R. o. Ad. beslutat, att 15:de §:n skall utgå, vore lämpligt att, på det att nu befintliga numerering af §§:na mätte bibehållas, den 16:de §:n blefve fördelad uti 2:ne.
— I sådant fall skulle den blifvande 15:de §:n omtala beräkning af minimum för utminuterings- och ulskänknings-ställen i stad och den 16:de §:n beräkningen för samma ställen å landet.
En sådan förändring tillstyrker jag, och, om motionären till det förändrade redaktions-förslaget deruti instämmer, torde han biträda denna af mig nu gjorda framställning, hvarå jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos.
I likhet med de 2:ne sista värde talarne anhåller jag att få instämma uti Hr Braunerhjelms förslag.
Hvad åter beträffar det af Hr Printzensköld framstälda förslag rör;de §:ns delning, vågar jag bestrida detsamma.
Det blifver aldeles nödvändigt att R. o. Ad. fattar beslut, huru skall tillgå med bestämmandet af det kannetal bränvin, som må anses årligen komma att å hvarje utminuterings- och utskänknings-ställe försäljas.
Ett sådant bestämmande bör intagas uti en ny §, hvilken torde få nummern 15, i st. f. den som gått bort.
Att Hr Braunerhjelm äfven afsett detta, synes af hans förslag lill 17:de §:n.
Om man nu antager
Hr Printzenskölds förslag till delning af 16:de §:n, skulle just den oreda i nummerföljd, som han vill undvika, upkomma.
Jag förnyar min anhållan om bifall till Hr Braunerhjelms förslag, sådant det af honom blifvit framstäldt.
I anledn. af den förändrade redakt:n 14:de §:n erhållit, anser äfven jag, att en dylik föreskrift, som den siste talaren omnämnt, / är erforderlig, samt att detta stadgande lämpligast kunde införas uti en ny §, som torde erhålla nummern 15, emedan den nummern numera icke finnes.
Antingen har jag missförstått
Hr Branunerhjelms förslag, då jag hörde detsamma upläsas, eller också hafva de talare, som bestridt min framställning, missförstått mig.
Genom R. o. Ad:s beslut att borttaga 15:de §:n har en lucka uti §§:nas nummerföljd upstålt.
Nu hade jag förestält
Den 8 Augusti. 117 mig, alt denna lucka skulle lämpligen kunna fyllas derigenom, alt man uti I5:de §:ns ställe intog den del af 16:de §:n, som angår beräkning af försäljnings-qvantiteten å utminuterings- och utskänknings-ställena i stad, samt att man, så till sägandes, skapade en 16:de §, som skulle innehålla beräkningen af minimibeloppet för nyssnämnde ställen å landet.
Härigenom finge man 2 serskilda §§, som afsågo serskilda förhållanden.
Jag vill visst icke påstå, att mitt förslag är det lämpligaste, och understödjes jag icke, så afstår jag derifrån, men jag tror dock att paragrafföljden blefve densamma som nu, samt att ingen oreda skulle upkomma, hvilket deremot nu kunde blifva händelsen, enär det omtalas auktion på det ena stället, men icke på det andra.
Jag begärde ordet för att tillkännagifva, att sedan 17:de §:n erhållit den af R. o. Ad. beslutade ordalydelsen, 16:de §:n naturligtvis måste ändras derefter, och då jag reserverat mig emot Utsk:s förslag, har jag ingenting att invända emot det, som Hr Braunerhjelm framställt.
Hrad beträffar
Hr Printzenskölds förslag att dela §:n, för att derigenom fylla luckan i paragrafföljden, är det klart, att någonting måste stadgas till ersättande af den brist, sorn uti 14:de §:n förefinnes.
Om det är afsigten att införa ett djlikt stadgande i 15:de §:n, fylles luckan och någon delning är då icke behöflig.
Hr Gr. o. Landtm, upläste nu, då öfverläggningen ansågs fulländad, det af Hr Braunerhjelm afgifna förslag, innehållande: ”Vid beräkning, som är i 8:de §:n för stad föreskrifven, må kannetalet icke sättas för minuthandels-ställe under 800 och för utskänkningsställe under 1,200.
Ej heller får auktionsanbud, som enl.
10:de §:n för hvartdera slaget af handel antages, understiga det derför här ofvan bestämda minsta kannetal”.
”Vid beräkning, som är i 12:te §:n för gästgifveriet' å landet föreskrifven, äfvensom för minuthandels- och utskänkningsslälle å landet, hvilka enl.
14:de §:n tillåtas, må kannetalet icke sättas, för minuthandels- under 400, och för utskänknings-ställe under 600 kannor”.
Efter upläsningen häraf, erinrade Hr Gr. o.
Landtm, att, derest R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s redaklionsförslag, hvarå propos. först komme att framställas, de deri förekommande orden: ”eller 14:de §:n”, till följe af Ståndets förut fattade beslut, borde utgå; men då sedermera propos. till godkännande af 16:de §:n med denna ändring blef framstäld, ropades Nej, hvarefter R. o. Ad. godkände den redaktion af ifrågavande §, som af Hr Braunerhjelm blifvit föreslagen.
Hr Braunerhjelm: Då R. o. Ad anser, att den genom den 14:de §:ns förändrade redaktion upkomna brist bör fyllas, torde det tillåtas mig att, i st. f. den uteslutne 15:de §:n, föreslå en ny §, af följande lydelse: ”Till TaxensKomité, som för socknen å landet sammanträder, inlemne Kyrkoherden upgift å 118 Den 8 Augusti. de ansökningar, hvilka, till erhållande af rättighet att idka minuthandel med eller utskänkning af bränvin inom samma socken, blifvit sedan nästföregule Taxens-Komités sammanträde insjifne.
Taxerings-Komitén bestämme derefter det kannetal bränvin, som må anses årligen komma att, under den lid, tillslåndsresoiution kan varda meddelad, å hvarje minuthandels- eller utskänknings-ställe försäljas.”
Jag anhåller vördsamt om Hr Gr. o. Landtm:s propos. å detta förslag.
Ehuru jag icke vill motsätta mig hvilket för slag som helst Hrr:ne behaga intaga uti 15:de §:n, anser jag mig likväl höra framlägga de betänkligheter, som jag hyser i afseende på den nu föreslagna redaktionen af §:n.
Så vida jag vid upläsningen af förslaget, som jag tillförene icke hört eller sett, upfattade detsamma riktigt, skulle Kyrkoherden till Taxer:sKomitén upgifva antalet af de personer, hvilka åstundade utminuterings- och utskänknings-rättighet, och derefter skulle Taxerings-Komitén utsätta det minimum i skatt, som hvardera af dessa ställen skulle betala, under den tid tillstånds-resolutionen kommer att fortfara.
Jag anhåller att få framställa den anmärkn., att, om uti en socken 6 ställen t. ex. redan äro bestämda af sockenstämma, är det dock icke afgjordt, om deras antal blifve? 6, 5, 4, 3 eller 1, ty sådant tillhör Landshöfd:n att afgöra.
Det är naturligt, att, om det blifver många ställen, sora få drifva rörelsen, kan det icke på hvartdera af dessa ställen afyttras pä „ långt när så stort belopp, som om det blifver ett inskränkt antal.
Nu skulle således Taxerings-Komitén uti fåvitsko afgöra den skatt, som skall af hvartdera stället betalas, innan Komitén vet huru många sådane ställen, som uti socknen finnas.
Vid ett hastigt upläsande af §:n har denna anmärkn. förekommit mig klar, men, ehuru jag velat tillkännagifva detta, anser jag mig dock icke böra bestrida förslagets antagande, emedan jag förnimmer, att jag icke kan sätta mig emot majoriteten.
Det var icke kanntalet, sorn kyrkoherden skulle upgifva, utan antalet af de ansökningar om utminuterings- och utskänknings-rättighet, hvilka till honom blifvit inlemnade.
Sedermera skulle Taxerings-Komitén bestämma minimum å det kannetal, som borde åsättas, samt slutligen Landsten bestämma ställenas antal.
Uti sista plenum antog R. o.
Ad. en ny redaktion af 13:de §:n, hvarigenom följande stadgande inflöt: ”Vill någon väcka fråga, att annan utskänkning, än den, som kan gästgifveri tillkomma, må i socken å landet få idkas; gore derom framställning hos socknenämndens ordförande före utgången af Mars det är, då försäljningen skall börjas.
Socknenämnden afgifve deröfver yttrande innan slutet af April med utsättande, i händelse bifall till utskänkningen tillslyrkes, af den trakt, hvarinom det må ske, hvarefter yttrandet till kyrkoherden Den 8 Augusti. 119 öfverlemnas.
Denne inliemte, innan Maj månads utgång, på secknestäninia, som blifvit två söndagar å rad pålyst, socknemännens utlåt, i ämnet”.
Af hvad jag nu upläst behagade R. o. Ad. finna att, till följe af Ståndets uti sista plenum fattade beslut, är afgjordt, att, under tiden före Taxens-Komiténs sammanträde, befinna sig handl. ang:de krogrättigheters åstundande hos kyrkoherden.
Till följe af detta beslut, är det tydligt att det tillhör Kyrkoherden, att handl, emottaga och dem till Taxerings-Komitén insända.
Något annat göromål i och för denna sak har kyrkoherden, enl.
Hr Braunerhjelms förslag till redakl:n af 15:de §:n, icke heller erhållit.
Att Taxer:s-Komitén bör bestämma det kannetal, som pålägges utminuterings- ^>ch utskänknings-ställena faller väl af sig sjelft, emedan Komitén är den myndighet, af hvilken alla andra beskattningsfrågor bestämmas, men att Komitén vid dessa tillfällen på förhand utsätter skatten, är så mycket nödvändigare, som en person, hvilken söker krogrättighet, eljest skulle sväfva i okunnighet i afseende på den skatt, som kan blifva honom pålagd.
Till följe häraf är uti Hr Braunerhjelms förslag så tillstäldt, att då en krögare erhåller sin tillståndsresolution från K.
Befh:de, så får han äfven kännedom om, huru han blifvit taxerad för den rörelse, för hvilken resolutionen gäller.
Man kan visserligen invända, att, då man icke pä förhand vet — i fall flere ansökningar inkomma — huru många af dem, som blifva bifallna, det är svårt att utsätta det kannetal, som skall beräknas, men sådant är dock icke omöjligt, i fall Taxerins-Komitén endast gör sig det besväret att utsätta, ett kannetal, för den händelsen att alla ansökningarne om krogrättigheter blifva beviljade, och ett annat kannetal, för den händelse att blott en eller två ansökningar bifallas.
Jag anhåller vördsamt örn bifall till Iir Braunerhjelms förslag.
Jag hade mig så mycket mera bekant det beslut, som R. o. Ad. uti sednaste plenum fattade, som
Ståndet behagade göra afseende på den af mig uti Utsk. framlagda reservation.
Jag mätte hafva sagt mina ord otydligt, eftersom Hr Braunerhjelm yttrade, att jag nämnde, att Kyrkoherden skulle upgifva kannetalet; jag sade, att jag tyckte mig höra, att Hr Braunerhjelm föreslog, att
Kyrkoherden skulle upgifva antalet af de personer, som sökte krogrättighet.
Den af mig framställda anmärkn., som senast af Gr.
Lagerbjelke vidrördes, qvarstår ännu ovederlagd, alt nemi. ett olika kannetal måste debiteras hvardera af de ifrågavande ställena, i förhållande lill det antal ställen, som K. M:s Befide slutligen finner godt att bestämma.
Då jag icke tror, att Taxens-Komitéerna komma alt göra sig det besvär, som Gr:n förutsatt, med mindre än att uti författningen sådant dem ålägges, så uppstår härigenom en lucka uti Hr Braunerhjelms förslag.
Då man kan förutsätta, såsom Gr.
Lagerbjelke gjort, ali Taxens-Komitéerna skola upgöra serskilda och olika förslag, dels med afseende derpå, att det kunde blifva 1, 2, 3, 4, 5 serskilda 120 Den 8 Augusti. ställen, dels alt dessa ställen kunna blifva inrättade i mycket olika delar af socknen, dels ock med afseende derpå, att olika kannetal bränvin kanna på dessa olika ställen försäljas, och då Taxer:s-Komitéerna, säger jag, skola taga alla dessa omständigheter i betraktande och upgöra förslag i enlighet dermed, synes mig också, att sådant borde hafva blifvit vidrördt uti den §, som nu är framställd.
Sedan jag haft tillfälle att ytterligare höra innehållet af Hr Braunerhjelms förslag, måste jag, i likhet med Frih. Raab, bestrida antagandet af detsamma.
Lagerbjelke har visserligen sökt att ådagalägga lämpligheten och riktigheten deraf, att Taxens-Komitéen skall på förhand bestämma kannetalet för hvarje utskänknings- och utminuteringsställe, innan K. M:s Bef:de fattat sitt beslut i afseende på de till honom ingifne ansöknme, men jag hemställer om en sådan framställning öfver frågans behandling kan vara rigtig.
Taxer:s-Komitéens ändamål är att beskatta hvad som redan finnes bestämdt, och icke att provisionelt, om jag så må uttrycka mig, tillkännagifva hvad den eller den skall skatta, ifall han erhåller den eller den rättigheten.
Detta är en oformlighet, som jag icke förut hört omtalas, då fråga är om att fatta beslut, och detta så mycket mindre, som Taxens-Komitéen är en så beskaffad myndighet, hvars beslut vinner laga kraft, i fall det icke öfverklagas.
Derjemte innebure det en orimlighet, så vida man icke ville föreskrifva den sökande, att, innan han vunnit tillstånd, klaga öfver den afgift, han måste erlägga i händelse han erhåller tillstånd.
Denna klagan blefve dock alldeles öfverflödig, om K. M:s Bef:de, och sedermera den högre myndigheten, afslår hans ansökan alt få anlägga krog eller utminuteringsställe.
Hvar och en af eder, Mine Hrr, torde finna, att ett sådant sätt, att behandla ärendet, är icke allenast olämpligt, ulan äfven stridande emot det sätt, hvarpå hvarje ärende bör behandlas.
Att således på förhand, och innan man ännu vet om en rättighet blifver meddelad eller icke, inlemna handlingarne till TaxerrsKomitéen, i ändamål, att den skall a priori bestämma skatten, är alldeles origtigt och bör icke heller ske.
Jag kan icke här upgifva något förslag till redaktion af denna §, hvilken hör afhandla, huru de personer, hvilka af K. M:s Befide erhålla minuterings- eller utskänkningsrättigliet, böra första gången beskattas, ty, sedan de erhållit rättighet, synes mig vara lika rätt och konseqvent att Taxens-Komitéen beskattar dem genom kannetalcts bestämmande, som att denna myndighet bestämmer 1000-talel af r:dr för en landtegendom, för hvilken man får erlägga 2 r:dr per mille.
Jag skulle således tro, att om man skulle uti ifrågavande afseende insätta någon §, bör den åtminstone så redigeras, att taxer:s-åtgärden kommer efter lillstånds-resolutionen, men icke före densamma.
Nu kan sådant visserligen inträffa, i händelse K. M:s Bef:des tillstånds-resolution blifver utfärdad före Taxer:s-Komitéens sammanträde, men, om K, M:s Bef:de skulle, Den 8 Augusti. 121 straxt efter det Taxer:s-K.orailéen varit tillsammans och slutat sina arbeten, meddela resolution å anläggandet af utminuteringsoch ulskänkningsställen i landsorten, huru skall då förfaras?
Skall utminuteraren och utskänkaren ända till dess nästa TexensKomité sammanträder — hvilket kan dröja ett helt år — icke veta hvad han skall betala.
Jag tror att man härigenom åstadkommer en oordning och en osäkerhet, hvarifrån man icke kan på annat sätt reda sig, än att man åt K. M:ls Bef:de öfverlemnar att, vid tillslåndsresolutions meddelande, för första året bestämma det kannetal, hvarefter den, som erhållit resolutionen, skall skatta.
Inlägger man icke en sådan redaktion uti §:n, torde densamma blifva rent af orimlig.
Åtskilliga anmärkn:r hafva blifvit framställda emot det af Hr Braunerhjelm framlagda förslag lill redaktion af den §, sorn skall ersätta den 15:de.
Hvad först beträffar ansökningarnes öfverlemnande af kyrkoherden, har sådant, på grund af den redaktion af 13:de §:n, som uti sista plenum antogs, synts för dem, som upgjorl nu ifrågavar:de förslag, vara lämpligare, men jag skulle ingenting hafva deremot, att socknenämnden, i stället för kyrkoherden, öfverlemnade dessa handlingar.
Jag anser dock, att, då handlingarna skola från sockennämnden till kyrkoherden öfverlemnas, hade det varit skäl, att här sådant föreslå, men skulle det möta något motstånd, tror jag visst icke att en sådan förändring skulle i sjelfva verket något betyda.
Haabs anraärkn. att möjligen 5 ä 6 personer skulle anhålla om krogrättighet, får jag fästa uppmärksamhet deruppå, att, då jag undantager en eller annan socken, som möjligen gränsar lill en större stad, det icke torde finnas många socknar uti Sverige, sorn, gästgifvaregårdarne oberäknade, hafva mer än ett utskänkningsställe; ja jag tror, att de flesta af dem icke hafva något utskänkningsställe, förutom de å gästgifvaregårdarne.
Då således icke mer än en krog kan komma i fråga, så, äfven om 5 eller 6 ansökningar ingifvas, kan Taxer:s-Komitéen, enligt min tanka, derutaf icke taga sig anledning förmoda, alt lika många krogar skola blifva inrättade.
Om äfven inom en socken 2:ne krogar skulle vara af behofvet påkallade, samt följaktligen blifva inrättade, är det icke att förmoda, att dessa krogar Skola vid samma tillfälle blifva ledige.
I alla händelser återstår det för Taxer:s-Komitéen, på sätt Gr.
Lagerbjelke yttrat, att beräkna afgifternas belopp så och så högt, ifall det blifver en krog,- och så och så lågt, om det blifver 2:ne.
Jag kan icke neka, att, om man ser saken abstrakt, anmärkmr kunna framställas, men, om man betraktar huru saken i verkligheten utfaller, torde man finna, att högst sällan mer än en krog uti hvarje församling kommer uti fråga, och med Guds hjelp skola de flesta socknarne blifva hädanefter, som hittills, derifrån befriade.
Sedan jag nu tagit mig friheten visa att, enligt mitt för - 122 Den 8 Augusti. menande, de anroärkn:r, som blifvit framställda, icke äro af någon vigt, synes mig att R. o. Ad. borde antaga i fråga vande §.
Mörner, Axel:
Då det ifrågavande förslaget till ändlig i Utsk:s Betänk, är nytt, samt förut icke bär varit frarnstäldt, får jag anhålla, alt detsamma mätte blifva hvilande pä bordet till nästa plenum.
Häruti instämde Hr von Troil:
Så vida Hr Gr. o. Landtm, bifaller den begärda bordläggningen, har jag ingenting vidare att tillägga.
Då R. o. Ad. i förra plenum afvek från de af Utsk. föreslagna grunder till förordning i ämnet, tog jag mig friheten fästa upmärksamhet derpå, att Ståndet icke borde ytterligare fatta ändteliga beslut, utan återförvisa de påföljande §§, mot hvilka anmärkningar framställdes, på det att man icke måtte komma in i sådane svårigheter, som möjligen inträffa, då man vill på stående fot upgöra en förordning.
Ståndet fann icke för godt att antaga detta förslag, emedan mina motståndare måhända befarade det vara påfunnet för att deras afsigter skulle förfelas, när saken återkomme till Utsk.
I dag har emellertid den olägenhet inträffat, hvilken jag förutsåg.
Jag hoppas, att om än min afsigt förra gången misskändes, så skall man dock nu finna, det mitt förslags antagande varit rådligast, ty då hade man kunnat undgå den nu begärda bordläggningen.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att det ifrågavande förslaget, enligt derom gjord begäran, borde hvila på bordet, samt hemstälde derjemte om R. o.
Ad. nu behagade upskjuta med återstående pröfningen af Utsk:s förslag till nästa plenum.
Ropades Ja, hvarjemte Frih.
Raab yttrade:
Jag anhåller endast att få nämna, att uti den påfölj:de 18:de §:n förekommer ett tryckfel, som torde böra på förhand anmärkas.
Det står ”minst 14 dagar,” men skall vara ”sist 14 dagar.”
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern. och Betänk., nemi. från Stats-Utskottet:
JVs 213, med förslag till voter:spropos:r i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de K. Mits Nåd.
Propos. om eftergift till förmån .för Carlstads stadsförsamling af Kronans rätt till ett efter Näringsidkerskan Johanna Emilia Hollander fallet danaarf; JVs 214, med förslag till voter:spropos. i ani. af RiksStms stridiga beslut, röride K.
Propos. om eftergift lill förmån för Upsala Stads Borgerskaps Gubb- och Enkhus-Inrättning af Kronans rätt till dana-arf efter Enkan Charlotta Elisabeth Bång och Jungfru Christina Lundström; Den 8 Augusti. 123 JVs 215, med förslag till voter:spropos. i ani. af RiksStins stridiga beslut, rör:de K. Mits Nåd.
Propos. om eftergift för Notarien E.
Lundblad, såsom arrendator af Strömsholms Ktrngsladugård, af halfva spanmåls-arrende-beloppel för år IS52; Serskildta Utskottet: JV2 15, i ani. af motion om förklaring af K. M:s Nåd.
Kungörelse d. lia sistl.
Juni, röride ansvaret för bränvinslillverkning på Söndagarne under den tid af nästkommande höst, då bränvinsbränning är medgifven.
Anmäldes jemväl och lades på bordet ett frän Riddarh.- Ulsk. under JV2 7 afgifvet sålydande Hörsamt Memorial:
Uti ett till H. R. o. Adis prot. d. 24:de sisth Juli afgifvet och samma dag lill Riddarh.-Utsk. hänvist Mern. har Hr von Francken, Georg Wolfgang, anfört, hurusom, vid jemförelse mellan IiiksStins samlingsrum, R. o. Adms befunnes vara i saknad af sådana, till nödig beqämlighet för ledamöterna och en bättre inredning i allmänhet bidragande anordningar, hvilka i sednare tider blifvit åt de öfriga Stin på ändamålsenligt sätt beredda, hvarföre motionären hemställde, att R. o. Ad., med uphäfvande af Stis är 1655 fattade beslut, som fastställt
Riddarhus-salens uuvande inredning till bänkar och skrank, måtte anmoda Riddarh. -Utsk. att till Höglofl.
St. inkomma med. förslag, hvarmedelst sittplatsernas nuvaride mindre ändamålsenliga skick må för, ändras till erforderlig beqvämlighet, äfvensom att genom förminskning i platsernas nuvaride antal och genom vissa bland skrankens borttagande, trappstegs anbringande å nödiga ställen och andra tjenliga åtgärder, en större lätthet må beredas åt ledamöterna att frän ojika delar af salen kunna lemna och återtaga sina platser, förmenande motionären, att tid derigenom bör kunna vid voteringarne vinnas och sålunda den ifrågavaride förändringen i flera hänseenden blifva fördelaktig och nyttig.
Ulsk., som lika med motionären inser behofvet och nyttan af en förändrad inredning af Riddarhussalen, är likväl icke i tillfälle att f. n. derom afgifva ett förslag, som skulle kunna underställas Höglofl.
Stis omedelbara pröfning, hvarföre Utsk. anser sig endast böra hemställa att åt Riddarh.-Direktionen måtte updragas, att intill nästa Riksdag gå i författn. om beredande på lämpligaste sätt af en så till bänkar som skrank mera ändamålsenlig inredning af Riddarhussalen, dock så, att å de förra utrymme beredes för minst 500 sittplatser.
Stockholm d. 4 Augusti 1854.
På Höglofl. Riddarh.-Utskis vägnar Tönnes Wrangel. ' W. F Dalman. 124 Den 9 Augusti f. m. Reservation af Hr Frih. Ehrensvärd, Fredr., samt Hr Gr:n och Ordf:den, hvilka för sin del funno den föreslagna förändringen, som dessutom torde åt den vackra Riddarhussalen gifva ett tyngre och mörkare utseende, vara hvarken nödig eller lämplig, såvida sittplatser icke kunde beredas för alla de ätters representanter, hvilka enl.
Riddarh.-Ordn:n äro till säte och stämma på Riddarhuset berättigade.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Frih.
Skjöldebrand, Knut, begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet från sin befattning såsom ledamot af RankoUtsk., samt anmodade Hrr Elektorer, att i nämnde Utsk. invälja en annan ledamot under ledighetstiden; hvarefter H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen.
Onsdagen den 9 Augusti 1854.
Justerades pleni-prot. för d. 20 sisth Maj f. m.
Hrr Elektorers listor vid val af ledamöter i BankoUtsk.
, hvartill blifvit utsedde efter J\s 873, Hr Hägerflycht, Carl Henrik, JYH 1675, Hr Adlerbjelke, fullm.
Hr Bogeman, Johan Ludvig; samt att inträda under den ordinarie ledamoten JYs 373, Frih.
Skjöldebrand, Knut Erik, beviljade 3:ne veckors ledighet, JVs 1885, Hr Arnell, Gustaf Fredrik.
Hrr Elektorers listor vid val af Suppleanter i Ulsk:n; och hade dertill blifvit utsedde i Constitutions-Utskottet: efter JVs 1786, Hr Blomstedt, Carl Rejnhold, 678, Hr Bildt, Knut. Stats-Otskottet: efter JV£ 279, Frih. Wrangel af Sausis, fullm.
Cederström, Rudolf, och JV& 130, Hr Munck af Fulkila, Claes Johan, Den 9 Augusti f. m. ,125 JW 1885, Hr Arnell, Gustaf Fredrik, och JVS 2312, Hr Peyron, fullra.
Gyldenstolpe, Ulrik Wilhelm.
Fortsattes pröfningen af Serskildta Utsk:s i Betänk.
N:o 13 afgifna förslag till förordning ang:de vilkoren för bränvins försäljning.
Härvid företogs först öfverläggning om Hr Braunerhjelms å gårdagens plenum bordlagda förslag till redaktion af §:n 15.
De anmärkn:r, hvilka i sednaste plenum framställdes emot Hr Braunerhjelms förslag, härledde sig egentligen deraf, att B. o.
Ad. vid den 13:de §:n hade bestämt den tid, då ansökan till erhållande af bränvinsförsäljnings-rättighet skulle ingifvas, äfvensom den tid, under hvilken dessa ansökningar skulle pä sockenstämma pröfväs, jemte åtskilligt annat, som skulle iakttagas innan K. M:s Beflude meddelade sitt utslag.
Dessa tidsbestämmelser verka derhän, att K. M:s Befh:de i allmänhet icke kan fatta sitt beslut, huruvida krogrättigheter skola meddelas eller icke, förr än så sent, att Taxerings-kommiléen i orten redan haft sitt sammanträde, hvarigenom, på sätt Hr Braunerhjelms förslag jemväl innehåller, Taxerings-kommitéens pröfning blir omöjlig, då kommiléen icke vet huruvida rättighet till utskänkning skall komma att meddelas.