Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessa undersökningar, nemi. huru landsvägarne skola kunna omläggas, blifva ganska vidlyftiga och sträcka sig utöfver det behof, sorn K. M. har afselt.
Af delta skäl anser jag mig icke kunna vidblifva Utsk:s tillstyrkande, utan instämmer i Gr.
Jag anhåller få instämma med dem, som talat för förhöjt!t anslag i delta ämne.
De skäl, som verka på mig i detta hänseende, äro af Hr af Ekenstam utvecklade; och då jag har för maxim alt icke omsäga hvad andre talare redan yttrat, får jag blott, under åberopande af de utaf honom anförda skäl, anhålla om bifall till Gr.
Mitt syftemål är blott, att vi icke Den 13 Mars f. m. icke måtte använda så mycket penningar på undersökningar, hvar canaler skola anläggas, att vi sedan icke hafva något öfver, hvarmed canalerne kunna byggas; ty om vi hafva de aldra vackraste ritningar öfver canalanläggningar under glas och ram, så blir dock landets fördel deraf ringa, oin dessa canaler, i brist af medel, icke kunna åstadkommas.
En summa af nära4,ooo r:dr för undersökningar blott inom ett enda län synes mig vara alltför betydlig.
Kostnaden är icke så stor, som man i allmänhet föreställer sig, synnerligast der undersökningen verkslälles utaf aflönte personer, och man derjemte tager i betraktande, att det både är billigt och äfven öfverensstämmande med hvad som hittills ägt rum, att de orter, som vinna närmaste fördelen af dessa nya communicationer, i någon mån måste bidraga till desammas åstadkommande; Åtminstone har det varit förhållandet i flera delar af Riket, och jag har sjelf nyligen haft tillfälle alt lemna bidrag till undersökning af en canal i Södermanland, för hvilken undersökningskostnaden uppgår till 14 a i5oo r:dr.
Jag skulle således tro, att den uppgifna kostnaden för undersökningarne i Calmar län är öfverdrifven, synnerligast som jag kan meddela den upplysning, att kostnaden för undersökning af hela Svea canal blott utgjorde 6000 r:dr.
Jag befarar att R. o.
Ad. på det hela mera motverkar än gagnar syftemålet, genom att sträcka anslagssumman alltför högt.
Jag erkänner, alt jag med mycken förundran hört, att ökadt anslag begäres i en fråga, der StatsUtsk. med mycken beredvillighet och eftertänksamhet frångått sitt förra utlåt, och tillstyrkt hvad K. M. begärt; men jag kan likväl icke annat än finna, att då frågan om förbättrade väganläggningar blifvit med så mycken välvilja omfattad, att man dertill beviljat ett anslag af i5o,ooo r:dr, hvilket förhållande K.
M. icke kunnat förutse, det af Utsk. tillstyrkta anslag till bestridande af undersökningskostnader, vid det sålunda, genom R.
St:s frikostighet i afseende på väganläggningarna, förändrade förhållande, möjligen kan blifva otillräckligt.
Likväl får jag anhålla, att upplysning måtte blifva meddelad, om och på hvad sätt de öfriga Stånden afgjort denna fråga, i händelse prot.utdr. derom är ankommet.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att PresteSt. bifallit Utsk:s förslag i denna del, och att BorgareSt. uppskjutit pröfningen af frågan.
Då man således för detta nyttiga ändamål kan hoppas ett ökadt anslag, så skall jag icke sätta mig deremot, ulan instämmer med Gr.
Frölich och de öfriga välda ledamöter, som talat för tillökningen. 11 H. 3i Den aa Mars f. tn.
Jag är fullkomligen öfverlygad derom, att, då K. M. till II.
St. afgaf sin nåd. propos. om anslag af 6,666 r:dr 32 sk. till ifrågavar. ändamål, K.
M. uppgjort sin calcul på goda och säkra grunder.
Vi böla ihågkomma att här är fråga om anslag för 4 år, med nyssnämnde summa för hvarje år, utgörande tillsammans för den beräknade tiden 26,666 r:dr 32 sk. b:co, eller 4o,ooo r:dr r:gs.
Jag skulle önska att vi ägde så många skickliga ingeniörer, att vi på en gång kunde använda hela denna summa; men då förhållandet icke lärer vara sådaöt , och det likväl är nödigt, alt dessa undersökningar verkställas af skickliga personer och med noggrannhet, så följer deraf, att icke så många undersökningar kunna ske hvarje år, att icke det tillstyrkta årliga anslaget dertill blir tillräckligt.
Ehuru detta ändamål visserligen är vigtig t, böra vi likväl hushålla med våra tillgångar, så att vi äga något öfver för andra lika angelägna, om icke ännu vigtigare föremål.
Af dessa skäl, och pä grund af hvad Utsk. anfört i anledn. af anmärkn:na vid ålerremissen, tillstyrker jag bifall till det af Utsk., i öfverensstämmelse med K.
M:s uti Dess nåd. propos. uttryckta begäran, föreslagna anslagsbelopp, såsom i min tanke till en början fullkomligen tillräckligt.
Dessutom får jag erinra, att då StatsUtsk. naturligtvis, vid stalsregler;ns uppgörande, lämpat de särskildta anslagsbeloppen efter de påräknande tillgångarna, så böra vi deruti göra så litet som möjligt afbrott, för att icke för mycket rubba den marsch, som StatsUtsk. följt.
Det vore väl besynnerligt om, på sätt den siste värde ledamoten yttrat, det skulle vara ett brott, att önska tillägg i hvad StatsUtsk. föreslagit; men om orsaken till en sådan tanke härleder sig derifrån, alt tillökningen blifvit föreslagen af en person, som vanligtvis söker nedsätta anslagen, så lemnar jag det derhän; men jag handlar i den öfvertygelsen, att jag icke begår något brött genom hvad jag yrkat.
Jag anser mig dock skyldig att något närmare redogöra för grunderna till min framställning, hvilka icke äro precist desamma, som af flera ledamöter blifvit anförda.
Jag har föreställt mig, alt då en sådan ny styrelse, i enlighet med K.
M:s derom i nåder framställda önskan, blifvit af R.
St. tillstyrkt, så skulle det förhålla sig ungefär så, alt åtskillige i landsorterna, som få höra talas om denna nya styrelse, samt att allmänna medel äro anslagna till undersökningars verkställande af densamma, skulle vara angelägne att få vissa localer undersökte.
Jag kan icke föreställa mig, att desse komma alt adressera sig till chefen för styrelsen, med begäran att han skall resa ner och se på localen, emedan collision otvifvelaktig! skulle inträffa emellan för många ansökningar, hvilka icke af chefen eller hans underordnade kunna bifallas; utan jag förutsätter, alt de personer, om öuska sådana undersökningar, måste adressera sig lill K.M. med und.
Den aa Mars f. ra. 343 anhållan, atl K.
M. täcktes anbefalla styrelsen att i sinom ti>1 förrätta undersökningen.
Till så beskaffade resekostnaders bestridande måste en något så när rund summa finnas tillgänglig.
Denna resekostnad skall således utgå till en del af detta anslag; men en annan del af anslaget skall användas till undersökningar rör:de allmänna företag.
Orsaken hvarföre Frih.
Sprengtporten är af olika tanke med mig i afseende på de företag, som med allmänna medel skola utföras, är helt simpelt den, att han, såsom ordförande i utgiftsafdeloingen i SlatsUtsk., har byggt sin tro på de gamla undersökningarna, som varit gjorda af den förra styrelsen.
Jag deremot, såsom jag redan tillkännagifvit, hyser föga eller intet förtroende lill större delen af de redan verkställda undersökningarna, och kan således icke lika med Hr Frih:n tillstyrka anslag till fullbordande af företag, grundade på de verkställda undersökningarna, utan anser nya undersökningar böra föregå verkställigheten af dessa arbetsförelag, dervid jag tror mig bättre vårda fäderneslandets intresse, än om jag tillstyrkte anslag till utförande af dylika allmänt nyttiga arbeten, grundade på ganska ofullständiga och felaktiga undersökningar.
Att domina efter hvad jag sjelf haft tillfälle att kunna observera, hafva, i många fall, undersökningarne mera berott på vederbörts önskningar, än på orlernes anhållan derom, och äger jag deruti anledn. till dylika små jobs, som jag förut omtalat, och sora, derest man för mycket vidhåller sin mening, jag torde blifva tvungen att något närmare påpeka.
Det är således, emedan jag anser det vida fördelaktigare att genom nya undersökningar få utredt, huruvida anslag lill vissa förelag kunna med fördel användas, än att använda summor till förelag, om hvilkas fördel man saknar utredning och kännedom, som jag yrkat förhöjning uti förevar, anslag, men deremot kommer, emot hvad Frih.
Sprengtporten och StatsUtsk. tillstyrkt, att, så vidt jag förmår, strida för afslag å de större summor, som ära tillstyrkta till direct begagnande, d. v. s. till sjelfva verkställandet af företagen, innan någon vet om resultaten kunna blifva så fördelaktiga, som de synts SlatsUtsk:s utgiftsafdelning.
Dåäfvenjagaf delta StatsUtskts betänk, finner, alt i och för de föreslagna företagen nya undersökningar verkligen äro af nöden, vill jag icke sträcka bushålningen för långt, då fråga är att verkställa sådana mera planmessigt, än de hittills blifvit förrättade.
Jag tror således, att, då man kommit öfverens om att inrätta en styrelse i och för verkställandet af dessa undersökningar, och man således intill nästa riksdag kan få hoppas ett fullständigare och grundligare förslag för angelägna och nyttiga allmänna arbeten, man äfven bör ställa så till, att icke medel fattas för denna styrelse att med kraft fortgå intill den a44 Den 22 Mars f. ra. lommande riksdagen.
Jag anser mig dock ej i ständ alt härtill föreslå någon viss summa, men vill hellre göra mig skyldig till det felet att härtill hafva anslagit för mycket, an för litet.
Frölich har förekommit mig uti hvad han yttrat om dessa ofullständiga undersökningar, och jag instämmer fullkomligen uti hans derom yttrade åsigter, äfvensom uti anhållan, att anslagssumman måste förhöjas till minst 10,000 r:dr, om icke ännu högre.
Om jag icke yttrat mig oriktigt, har Gr.
Frölich missförstått mina ord; jag hade ingalunda för afsigt alt tala om brott eller förbrytelse, som skulle ådagaläggas genom att föreslå förhöjning af hvad StatsUtsk. föreslagit; utan jag nyttjade ordet afbrott i den mening, att jag trodde det man icke borde afbryta den marsch, sorn StatsUtsk. följt för att icke lemna någon lucka uti det anslag man beviljade, som med tillgångarna icke kunde fyllas.
Efter hvad Grefven sednast yttrat, finner jag visserligen att de undersökningar, som blifvit verkställda, icke äro fuIlständiga och tillfyllestgörande; men det bevisar att vi ännu icke måtte hafva tillräckligt antal dertill skicklige embetsmän, och intilldess denna brist blifvit afhulpen, torde den i StatsUtsk. tillstyrkta anslagssumman vara tillräcklig, hvarföre jag för mindel anhåller om bifall till StatsUtsk:s utlåt, i denna del.
Jag vill hemställa till Gr.
Frölich, huruvida den anmärkn., som han har ansett sig böra framställa mot StatsUtsk., att i sitt förslag hafva fästat för mycken tillit till den numera upplösta Storamiralsembetets 3:dje afdelning, huruvida icke denna förebråelse, säger jag, grundar sig på oriktig uppfattning af StatsUtsk:s förslag; ty Utsk. har visserligen icke tillstyrkt att något enda anslag skulle utgå annorlunda, än efter en ny pröfning hos Regeringen innan Regeringen beviljade anslag till de föremål, för hvilka R.
St. anvisat medel.
För öfrigt skulle jag dock tro, att om också denna styrelse icke varit ändamålsenligt organiserad, kommer, vid bedömmande af de arbeten, som till verkställighet underställas K. M:s pröfning, utlåtande att inhemtas af samina ingeniörer, som hittills deröfver yttrat sig, och att följaktligen lar någon väsendtlig förändring i omdömet icke vara att påräkna, i följd af den nya styrelsens organisation.
Dessutom får jag upplysa, att StatsUtsk., tili hvad på Utsk. ankommit, äfven sökt göra sig underrättad om tankarna i ämnet hos den person, som af K.
M. blifvit utsedd att förvalta dessa angelägenheter, och att Utsk. har confererat med chefen för närvar, styrelse röride alla dessa arbeten.
Frih. Roye, Fredr.:
Äfven jag anhåller att få yttra mig i denna sak, dervid jag dock endast anser mig böra tillkännagifva, att jag instämmer uti den åsigt, som utaf > D e u aa Mars f. m. a45 Frill.
Sprengtporten blifvit försvarad, och att jag således icke kan förena mig uti Gr.
Frölichs anhållan, att den af K. M. begärda och af StatsUtsk. tillstyrkta anslagssumma för ifrågavar. ändamål skulle ökas till det af Hr Grefven föreslagna belopp.
Till de skäl, som för denna åsigt blifvit anförda, anhåller jag få tillägga, att då denna sak blifvit understödd från en sida, som aldrig kan få nog , så finner jag deruti en anledn. alt motsätta mig den praxis, att besluta ett större anslag, än K. M. begärt, och skäligen kan anses behöfligt.
När man fixerar en summa, bör man redogöra för sig sjelf, på hvilka grunder den bör fixeras.
Jag vill visserligen medgifva, att ett anslag af 10,000 r:dr, så väl som af 6,666 r:dr, endast grundar sig på ett hugskott; ty vi kunna icke veta, om dessa 10,000 r:dr blifva för ändamålet tillräckliga; men hvad vi veta, är det, alt 10,000 är mer än 6,000, och att man följaktligen kan verka mera med det förra än det sednare beloppet.
Jag skulle tro, att när man omfattar denna fråga i sin helhet, det vill säga allmänna arbeten, så bör man äfven afse, att omständigheter kunna göra, att dessa arbeten kunna vara nyttiga, dels i och för sig sjelfva betraktade, och dels med hänseende till de arbetskrafter, som derpå behöfva användas.
Så har åtminstone jag fattat ide'en om allmänna arbeten; och således lägger jag mycken vigt derpå, att dessa arbetsföretag äro förberedda, d. v. s. undersökta; men jag är öfvertygad, att så många ansökningar skola inkomma om undersökningars företagande, att hvarken 6 eller 10,000 r:dr dertill skola blifva tillräckliga.
Att StatsUtsk. bestämt den summa, som K. M. begärt, finner jag visserligen äga skäl för sig, men sedan den nåd. proposCn afgafs, har en tanke alstrats att anslå större summor till sådana arbeten, än man anade, då den K. propos;n aflemnades, och deruti finner jag ett vigligt skäl att öka summan, öfvertygad att, om den riktigt användes, deruti ligger en skatt för framtiden förvarad; ty då undersökningarne äro verkställde, är Regeringen i tillfälle alt, i följd af omständigheternas kraf, bestämma hvilka arbeten, som i första rummet böra verkställas.
Jag förutser, att vi alltid komma i behof att använda sysslolöst folk.
Jag har fattat den ide'e, som jag icke kan frångå, att det är en hufvudsak, att, i fråga om allmänna arbeten, beräkna huru derpå arbetskrafter skola användas, som i annat fall blefvo obegagnade.
De undersökningar, som ske i och för arbetsföretag, till hvilkas utförande tillgångar äro att påräkna, kunna således aldrig anses hafva skett förgäfves, och jag drager således icke i betänkande alt med Gr.
Frölich tillstyrka detta anslags förhöjning till 10,000 rtdr.
Uppå derefter framställd propos. bief Utsk:s förslag af R. o. Ad. bifallet. i a46 Den aa Mars f. m.
Utskrs yttrande om aflöning tili en lärare vid Mariebergs läroverk i de kunskapsämnen, som speciell tillhöra ingeniörer för allmänna arbeten.
Rörande de nu efterföljande punkterna under mom. litt. a. uti StatsUtskts utlåt. litt. C., anhåller jag att något vidlyftigare få yttra mig.
På de grunder jag tagit mig friheten vid andra tillfällen framställa, har jag ansett, att alla de utaf SlatsUtsk. här tillstyrkta anslag, med undantag af anslagen till upprensningen af Albrechlssund, till anläggning af en hamn vid Höganäs, och till en chausse'e-anläggning emellan Westerås och Fahlun, borde af R. o. Ad. anses så beskaffade, att de icke kunde hänföras under cathegorien af allmänt nyttiga företag, hvartill skattemedel skola användas, eller ock förklaras ännu vara till sina föremål till den grad outredda, att till en kommande tid borde uppskjutas de hufvudsakliga beslut, som, efter föregångna nya undersökningar, kunna finnas lämpliga; ty att, på sätt StatsUtsk. nu gjort, blott för att distribuera medlen, blott för alt efterkomma det beslut R.
St. fattat i afseende på bancovinsten, på detta sätt plottra bort betydliga summor, kan jag icke tillstyrka.
Det är likväl ^obehagligt att särskildt genomgå hvarje punkt och liksom tvista med de enskilda, hvilkas intresse möjligtvis, i en eller annan sak, härvid kan söka göra sig gällande; och det är obehagligt att lemna sådana upplysningar öfver vissa canalföretag, som man icke bör undertrycka då man äger dem, men hvarmed man kan synas vilja gifva den färg åt motståndet, som om man ville förhindra någon viss person eller viss Corporation från hvad den kan anse vara för sig nyttigt.
Då jag i detta fall kan fritaga mig från all sådan hänsyftning, och vet att åtminstone en framtid mäste erkänna, att jag sökt förfäkta den allmänna grundsatsen, att R.
St. icke böra företaga sig att här på fyra kamrar debattera lämpligheten af anslag till dessa locala behof, om hvilka största delen äga ingen, och i bästa fall, endast en högst ofullständig kunskap, och då framställningar om dylika anslag, vid kommande riksdagar, skulle blifva tiofalldigt flera, men tillgångarna till fyllande af dessa behof kunde vara otillräckliga; så skulle R.
St. ådraga sig förebråelsen att på en gång hafva gjort af med penningar, som bort besparas, och att hafva begått orällvisa emot dem, som icke erhållit anslag, då de så lättsinnigt meddelat anslag åt dem, som kanske minst bort erhålla sådant.
Sprengtporten har väl redan tillkunnagifvit uti en föreg:de fråga, att det är på grund icke blott af StatsUtsk. meddelade ritningar och förslag, ulan äfven i anledn. af särskildta meddelanden, som han för sin del, såsom ledamot af samma Utsk., tillstyrkt anslagen.
Jag (einnar i sitt värde de upplysningar, som i dessa fall kunnat er - Den aa Mars f. m. hållas, men som icke kommit RiksSt:n tillhanda.
Jag är fullkomligen öfvertygad att Frih.
Sprengtporten icke förordat något anslag, der han icke finner grundad anledn. alt göra det; men efter detta medgifvande hoppas jag alt hail icke upptager det illa af mig, att jag, med speciel kännedom i ett eller annat fall, der jag tror att Hr Frilen, lika med StatsUtsk:s öfrige ledamöter, blifvit missledd, kan förmoda händelsen möjligtvis varit densamma uti andra hänseenden; men om jag äfven häruti i allmänhet skulle hafva orätt, kan jag likväl icke frångå, att den större grundsatsen förnämligast hör hållas för ögonen, att icke använda allmänna medel till så beskaffade enskildta förelag, som, derest de vore berättigade till sådana allmänna medel, vid en kommande riksdag skulle framstå till en sådan mängd, att allmänna medel nödvändigt måste blifva otillräckliga dertill.
Jag har nu redogjort för min åsigt.
Jag har velat undantaga anslaget till Albrechtssund, äfvensom det till Höganäs hamn, emedan jag anser denna hamnbyggnad förenad med utsigter för framliden, hvilka otvifvelaktigt äro af nationel beskaffenhet, och emedan densamma troligen icke blott skall gifva stora materiella och merkantila fördelar för Sverige, utan äfven innefatta ett medel att undertrycka det omoraliska förhållande, som på den kusten och på alla kuster måste äga rum, der skeppsbrott är en följd af brist på hamnar.
Jag har äfven undantagit anslaget för chausse'en emellan Fahlun och Westerås, icke derföre att jag icke anser, att den på sitt sätt är ett mera enskildt förelag, men derföre att det är ett nytt försök inom landet, och ett sådant nytt försök, på hvars lyckande eller misslyckande kan bero huruvida flera sådana försök böra göras eller icke.
Alt till vägarnes förbättring anslå i5o,ooo r:dr anser jag vara för tidigt, emedan undersökning bör föregå, sorn dock icke kan fullständigt medhinnas förr än till kommande riksdag.
Då nu en ny styrelse för undersökningar blifvit lilldanad, så måste denna styrelse, om den riktigt uppfattar sitt kall, tillse icke blott att vattencommunicationerne äga ett visst sammanhang med hvarandra, utan äfven att väganläggningarne bringas i systeme med vattencommunicationerna ; med ettord, att något helt, något allmänt nyttigt, något systeme blir inrättadl; det är omöjligt för den nya styrelsen att nu kunna hafva afgifvit till StatsUtsk. några upplysande framställningar i detta fall, emedan den behöfver tid all derpå bereda sig.
När jag vet att den i mångå fall måste afgifva yttranden öfver föregtde auetoriteters förslag, hvaruti den antingen icke velat eller icke kunnat visa fel, och att man" derföre ansett sig hellre böra lemnå till- än afstyrkande, för alt icke loedera något intresse, så anser jag de erhållna upplysningarna icke vara af den fullständiga beskaffenhet, att de kunna eller böra ligga till grund för beviljandet af de anslag, hvarigenom man kastar sig in på en för framtiden så 248 Den 22 M a r s f. m. vidt utseende utgiftsbana, som den, att på detta sätt disponera anslag, hvilkas beviljande kommer att innefatta en orättvisa, då sådana i framtiden måste, af brist på tillgångar, vägras dem, som till erhållande deraf kunna finnas lika berättigade.
Jag anhåller derföre, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes till R. o. Ad. framställa den propus., huruvida icke R. o.
Ad., med undantag af de utaf mig omnämnda anslagen, till upprensning af Albrechtssund, till byggande af hamn vid Höganäs, och till försök af chaussee-anläggning emellan Fahlun och Westerås, behagade afslå alla öfriga under littds a, b och c uti betänkandet litt.
C. upptagna anslagsposter.
Såvida är jag af samma tanke, som den siste värde ledamoten, att jag, med undantag af de större företagen, till hvilkas utförande en hel eller åtminstone en half million kan erfordras, anser de öfriga, eller de smärre arbetena icke böra, i afseende på företrädet dem emellan, blifva föremål för pröfning uti en riksförsamling, der de enskildta intressena så lätt kunna göra sig gällande på det allmänna intressets bekostnad; men så tillvida är jag af olika tanke med talaren, att jag, i stället för att öfverlemna afgöranderätten åt Gr. David Frölich, med all aktning för Ilr Grefvens sakkännedom och derpå grundade förmåga att gifva de ändamålsenligaste förslag, anser det vara bättre att öfverlemna denna beslutande- och afgöranderätt åt landets Regering, emedan den otvifvelaktig! mäste äga tillgång på flera upplysningar och vidsträcktare sakkännedom än jag, med den största gärd af aktning för en enskild ledamots kännedom derom, kan tillerkänna honom.
Om således frågan varit in statu quo, skulle jag tillstyrkt R. o. Ad. att blott bestämma de summor, som för ifrågavar. ändamål finge intill nästa riksdag disponeras, men öfverlemna åt Regeringen att afgöra till hvilka af sådana, i allmänhet uppgifna, föremål anslagssummorna företrädesvis borde användas; men vi befinna oss icke in statu quo, ty två Stånd, och jag tror t. o. m. att alla 3 de öfriga Stånden, hafva i vissa frågor lemnat afgörande beslut, och för oss återstår således blott att särskildt företaga hvarje punkt till pröfning i den ordning StatsUtsk:s betänk, föranleder, då, i den händelse pluraliteten inom R. o. Ad. skulle dela Gr.
Frölichs tanke, alla de öfriga punkterna afslås, med undantag af dem, till hvilka Hr Grefven velat lemna bifall, så att vi då i alla fall komma till det resultat, som Hr Grefven åsyftat.
Jag får således anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes i den ordning, som Utsk:s betänk, föranleder, framställa propros. specielt på hvarje punkt i detta betänkande.
Då jag en gång förut varit i tillfälle att upptaga och besvara de satser Gr.
Frölich framställt, Den 22 Mars f. m. ställt, har jag icke föreställt mig, att det mera lian lyckas mig att öfverbevisa den varda talaren, än det lyckats honom alt öfverbevisa mig, hvarföre jag äfven vill inskränka mig till att blott i korthet, i anledn. utaf deu af honom framställda grundsats, att R.
St., i stället för att sjelfve pröfva beböflighelen utaf hvartdera företaget och dertill använda medel, borde till K.
M:s disposition ställa runda summor, för att efter K.
M:s pröfning till sådana företag användas, hafva äran anmärka, att canalanläggningar och hamnbyggnader äro ganska kostsamma förelag, sorn sällan kunna bringas till verkställighet med de anslagssummor, Regeringen må hafva alt disponera från riksdag lill riksdag, hvarföre man i flera sådana fall tänker sig behofvet af dessa anslags fortsättning utöfver tiden för kommande Ständers sammanträden.
Deraf inses nödvändigheten , att åtminstone alla större företag utaf Representationen octrnjera* eliel- godkännas, såvida tillräcklig säkerhet skall vinnas för anslagets fortsatta beviljande, särdeles då enskilde personer äro lili förelaget intresserade.
Del är egentligen endast i afseende på formen för dessa anslags beviljande, som Gr.