Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit i Nåder täcktes låta föranstalta, att det af Committéen till öfverseende af de så väl för Storskiften som Enskiften i allmänhet gällande Författningar, begynta arbete må, så skyndsamt möjligt är, varda fullbordadt, och derefter till Nådig pröfning af Kongl. Majit företagas. 7:0 Från Lag- samt OeconomieUtskotten , af den 4 Juli, i anledning af Riksdagsmännen Olof Olssons samt Johan M. Messings särskildta Memorial, angående ändring och förklaring uti vissa delar af Kongl. Förordningen den g Februari 1802, angående Stängselskyldigheten; och har Utskottet icke ansett någon ändring eller förklaring *26
Den 7 Juli e. m. öfver de i fråga satta delar af StängselFörordningen vara af nöden. 8:0 Frän StatsUtskottet, af den 4 Juli, i anledning af gjorda anmärkningar vid StatsUtskottets Betänkande öfver Herr Lagmannen Grefve Gyllehbörgs motion om ersättning för inquartering m. in. Då Utskottet i allt öfrigt fdrblifvit vid sitt förra Betänkande, föreslår Utskottet likväl, att Riksens Ständer hos Kongl. Majit yttra den underdåniga önskan, att Författning i Nåder vidtages, hvarigenom Inquarteringsgi rövare varda fullt ersatte för det underhåll de lemna, samt att betalningen mätte deni tillfalla efter ett visst vid Markegångssättiiingen tillbestämmande pris; i följd hvaraf uti Markegångs-Taxorna skulle utsättas hvad för En Mans förplägning med ett eller tvänne mål om dagen, samt dessutom afven för en ration, kommer att betalas, såsom ock, att Kongl.
Maj:t täcktes låta vederbörande tillgodo njuta denna ersättning af Statsmedlen i fredstid och under krig af den fond, som för kostnaderna dertill må vara att tillgå; hvarförutan Kongl. Majit torde behaga vid förekommande tillfällen, efter vederbörandes hörande, förordna hvad skälig ersättning, som i det fall troppar ej skulle ankomma, för hvilka inquartering och underhålls anskaffning blifver påbuden} lill böra Hetnmansägarne tilldelas. 9‘.0 Från Lagutskottet, af den 27 Jtl« Den 7 Juli e. m. 52?
iii, i anledning af väckt fråga om skärpning i straffet å Skogsåverkan.
Utskottet förmäler det vid inom detsamma anställd votering rörande denna fråga, två Stand stadnat emot två, och framställer i följe deraf tvänne alternativer, det första innehållande hufvudsakligen förslag till skärpning i straffat för skogsåverkan, det andra framställande den mening, att de redan i ämnet gifna stadgandtn , behörigen handhafde, böra tills vidare anses tillräckliga. 10:0 Från Lagutskottet, af den 30 Juni, i anledning af återretnissett af Utskottets Betänkande, rörande åtskilliga föreslagna ändringar uti nu gällande ConcoursFörfattningar, och har Utskottet, i anledning af de gjorda anmärkningarne, föreslagit åtskilliga förändringar uti sitt förra Betänkande, lito Från StatsUtskottet, af den 4 Jb» li, innehållande Berättelse och Utlåtande om General AssistanceContoiret, 12:0 Från StatsUtskottet, af den 3 Ju* li, i anledning af gjorda motioner om fortfarande bidrag af Statens medel till SöderTelge Canal-lnrättning.
Utskottet tillstyrker fortfarandet af det åt Canalen förut bevilljade anslag å Nionde HufvudTiteln, af § ProCents renta uppå nu gjorda eller till görande förskott och inbetalningar till Sö - 523 Veu 7 Juli e. rn, derTelge Canals fullbordande; anseendes Utskottet tiden för detta anslag icke kunna bestämmas ull mer än feni år eller år 1820, dä nästa Lagtima Riksdag bör infalla. 15:0 Från StatsUtskottet af den 30 Juni, angående väckt fråga om tillökt anslag för Kongl. Eibliotheket..
Utskottet yttrar sig ej vara i tillfälle, att med någon säkerhet bedomina ifrågavarande behof, och tror att Kongl. Maj:t, på hvars profning, sådant dessutom synes ankomma, om sä nödigt finnes, lärer täckas härtill utse medel, hvartill Kongl. Majit icke saknar tillgång. l/|do Från StatsUtskottet, af den 3 Juli, angående Fjerdingsmans aflöning och deras Boställens indragning.
Utskottet yttrar att intill dess den reglering i det hela af Styrelse-verkens organisation i alla dess delar, hvartill innan nästa Riksdag förslag kommer att utarbetas, imellertid de Fjerdingsman, som åtnjuta penningelön, eller ock sakna ali vedergällning, böra årligen undfå Tio Riksdaler hvardera, inbexäknadt hvad de förut i contant uppbära ; hemställandes Utskottet, alt Riksens Ständer öfverlemna till Kongl. Majit att i nåder låta vidtaga den åtgärd, som fordras till verkställigheten häraf, samt af öfverskott och besparingar pä StatsVerkets inko m - JJåti 7 Juli e. m. 529 fiOtUster och utgifter anordnade härtill erforderliga mindre betydliga summor.
Hvarförutan Fjärdingsmannen i allmänhet synas böra åtnjuta befrielse frän inquartering och Kronoakjutsning för den hemmansdel de bebo och bruka, dock ej för mer än ■£ mantal. 15:0 Från StatsUtskottet, af den 4 Juli, angående Kronohemmanet Lindö, beläget i Härads Socken, Åkers Härad och Södermanlands Län.
Utskottet hemställer deruti, att detta Hemman, lika med andra Kronans Domainer, matte, i öfverensstämmelse med och på de villkor, Kongl.
Kungörelserna af den 17 December 1799 och den 3 December 1S10 innehålla, uppå öppen Auction så väl i Kongl.
KammarCollegium som a LandsCancelliet upplåtas under arrende på 50 års tid till den högstbjudande; öfverlemnandes StatsUtskottet till Riksens Ständer , huruvida Herr BergsRådet von Wahrendorff, i anseende dertill, att han på god tro blifvit innehafvare a£ detta hemman samt det samma i mångå år, efter den förrättade Undersökningens innehåll, väl häfdat och brukat, må unnas optionsrätt till Arrendet derpå för hvad era annan uppå den blifvande Auction högst bjuder.
Ridd, 0, Ad, Fröt. 67- 68.
Dan 7 Juli a. m 16:0 Från StatsUtskottet, af den 3 Juli, angående anmärkningar vid Utskottets utlåtande öfver Herr von Törnes Memorial om postfriliet för sådana Tidningar, sora anses lända till allmän upplysning.
Utskott tet förmäler det 3 Stånd redan bifallit Utskottets första Betänkande; och yttrar, att dess deri gjorda förslag öfverensstämmer med Riksens
Ständers eget förklarande uti en deras underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:t af den 14 Mars 1810, hvars innehåll af Utskottet upptages. 17:0 Från Lagutskottet, af den 27 Juni, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse rörande ansvar för åverkan å Skogsplanteringar; och anser Utskottet hufvudsakligast att innan någon omarbetning af Brottmålslagen i allmänhet medliinnes, vidare föreskrift om bestraffningen af ifrågavarande brott ej må utfärdas, än hvad 64 §• i 1805 års Kongl.
Skogsordning redan inne. fattar; och såsom en följd häraf, anser Utskottet någon annan änden derlemnade tillåtelse till ransakande efter ifrån skogsplanteringar bortförda träd, icke eller behöflig eller lämplig. * ' 18:0 Från StatsUtskoltet, af den 3 Juli, angående Friherre Staél voti Hollsteins Memorial om Recognitions-Skogarna.
Den 10 Januarii. 601 Friherre Cederström anhöll ytterligare, att hans ifrågavarande Anmärkningar måtte till StatsUtskottet remitteras; men uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad Proposition, ansåg Ridderskapet och Adeln att dessa Anmärkningar borde förvisas till samma Utskott, dit Friherre Wrangels Memorial redan blifvit af Ridderskapet och Adeln remitteradt.
Fortsattes justeringen af PleniProtocollet för den 5 dennes Förmiddagen intill slut.
Föredrogs till remitterande Grefve Pipers, Carl Claes, den 5 dennes på förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående erbjudande lill Staten af Höganäs StenkolsGrufvor.
Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande:
Det af Herr Grefve Carl Claes Piper å egne och öfrige
Delägares vägnar ingifne och undertecknade Memorial, angående Höganäs Stenkolsverk, är, enligt min tanka, af förmycken vigt, för att icke å alla sidor böra skärskådas.
Det har blifvit af en del nyare StatsOeconomer antagit som en ovilkorlig grundsatis, att ingen Näring, intet industrieust Företag, bör af Staten genom förbud eller praemier eller ock andra uppoffringar på del Allmännas be - 602 Ven 10 Januarii. kostnad gynnas, ännu mindre forceras, isynnerhet om vinsten ej lemnar ersättning för Productions-kostnaderne, eller den tillverkade Varan icke kan hålla åtminstone något nära lika pris med Utlänningens.
Bäst är, säger man, lemna hvart och ett industrieust företag åt sin egen naturliga gång; bär det sig, så är det väl; bär det sig icke, så passar det ej för detta landet eller för denna tiden, och bör nedläggas, utan att Staten bör dervid något tillgöra.
Men desse Författare och deras blinda Anhängare, sora blott i ett inskränkt StatsOeconomiskt afseende betrakta dessa ämnen, hafva uraktlåtit ett annat afseende, sorn också måste tagas i beräkning.
De hafva uti sitt oinskränkta Handels- och Närings-frihets Systeme, der de bannlyst alla förbud och alla uppmuntringar, betraktat serskildta Riken, som Provincer af ett och samma Rike, icke intresserat sig för något visst Rike och för dess oafhängighet af andra Riken.
De hafva ej lagt någou vigt på ett Rikes oafhängighet.
Men de få förlåta mig och mångå andra, om vi framför allt önska se vårt Fädernesland oafhäugigt af andra Magter, ej blott i afseende på sitt egentliga Politiska Förhållande, ej blott genom sina Militaira Försvarsmedel, utan ock genom sin tillgång inom Landet på Nödvändighetsvaror.
Den talrikaste, bäst försedda och exercerade Armee kan ej bevara ett Rikes oafhängighetj om detta för sina nödvändighetsvaror är försatt i afhängighet af Utlänningen.
Den 10 Januarii. 605 Staten bör derföre sörja för, att ett Rike kan i nödens stund inom sig hafva tillräcklig tillgång på ämnen till föda, beklädnad och i ett kallt Climat, som vårt, äfven till värma.
Den bör, när ändamålet ej annorlunda kan vinnas, genom Förbud å ena samt
Praemier å andra sidan och äfven genom andra uppoffringar, befrämja livart industrieust förelag, utom hvilket tillgång på Medel för nämnde trenne ändamål skulle saknas:
Derföre bör Jordbrukets utvidgning och Production befordras genom Tullfri Utförsel, och försvårad Införsel utifrån af dess Producter.
Derföre böra tillräckliga SkogsEffecter inom Landet vara att tillgå, samt deras Cultur och vårdande befordras genom uppmuntrad Export, men försvårad Import.
Och derföre bör äfven, om Stenkol äro att anse för en Nödvändighetsvara, denna Varas frambringande inom Landet befrämjas, åtminstone så mycket, att, i händelse af hämmad Communication med det Land, hvarifrån denna vara annars kan hämtas, ingen kännbar brist kan inträffa.
Det återstår således blott att utröna, om Stenkol äro för Sverige en Nödvändighetsvara.
Jag tror det af följande skäl: 1:0 Många Verk drifvas och borde endast drifvas med Stenkol, i stället för med Ved och Trädkol.
Härigenom skulle Consumtio11 en af våra Skogar på Orter, som lida brist på Ved, minskas; vår Export af Träd varor kunna okas, och vi ej behöfva laga så mycken Ved från Finland.
Om hos oss, som tro - 604 Den 10 Januarii. ligen sker, Ångfartyg införa^, äro äfven för dera Stenkol oumbärliga. 2:0 För Skåne i synnerhet är tillgången på Stenkol högst nyttig, dels emedan en stor del af denna Province har brist på Yed, dels emedan man då desto mindre behöfver den Författning, sorn påbjuder hvart 5o:de Tunneland Jords på Slättbygden plantering med Träd.
I senare afseendet medför således tillgången på Stenkol för Skåne äfven nytta för liela Riket.
Nog är det bättre, att det Allmänna uppoffrar något, för alt sätta sig för Stenkols erhållande i oberoende af Utlänningen, än uppoffra till Trädplantering en del af den bästa Åkerjorden i Sverige, för att sätta Slättbygden för Yeds anskaffande i oberoende af Skogsbygden i ett och samma Rike, ja! i en och samma Province!
Tillgång på Stenkol i Skåne kan således öka afkastningen af dess fruktbara Jordmån, och Staten för sin möjliga, ehuru visst icke betydliga uppoffring tili Stenbols Verkets bibehållande, hållas rikliga skadeslös: 1:0 Genom att i behofvets stund ej bero af Utlänningen för denna Vara. 2:0 Genom att erhålla mera Säd och Victualie!’ af Skånska Slättbygdens bördiga Jord, och således behöfva mindre deraf från Utlänningen.
Härtill kommer, alt genom Sten - Den 10 Januarii. 605 kolsFartygens jemna gång Matroser bildas för Rikets behof.
Det var redan vid första början af delta stora företag en gifven sak, att vår Stenkol ej skulle kunna hålla lika pris med den Engelska, hvilken, i anseende till Englands vidsträckta Handel, endast som barlast behöfver utföras, och således inga Transport-kostnader medför.
Det oaktadt blef företaget af Regeringen uppmuntradt, emedan man insåg, att det skulle medföra en säker vinst för det Allmänna, äfven om ingen var säker att påräkna för de enskildta Delägarne.
Dannemark nödsakades för några år sedan dyrt betala vår Stenkol, förmedelst genom kriget hämmad tillförsel från England; skulle ej äfven en gång en lika orsak kunna hindra tillförseln af Stenkol från England till Sverige?
Yårt land bör derföre vara stolt af, att ur sitt eget sköte kunna producera en så nödig vara.
Jag tror mig således hafva ådagalagt, att Höganäs Stenkolsverk kan medföra vinst för Staten, utan att medföra vinst för de enskilte Ägare af detsamma, i synnerhet när i en sådan Penningeförlägenhet, de ej äro i stånd längre afvakta den tidpunct, då Verkets anläggning hunnit till sin fullkomlighet.
När nu härtill kommer, att de aktningsvärde personer, sorn bemödat sig, att skaffa 6o6 Den 10 Januarii.
Riket ur sitt eget sköte, en så nyttig, ja! oumbärlig vara, förtjent, att belönas med egen vinst, och åtminstone att skyddas för en stor förlast, hvilken skulle för en lång tid afskräcka från alla stora industrieusa Företag, för hvilka den enskildta vinsten ej genast var gifven, och då detta Företag ändå medför en säker vinst för Staten; så kan jag ej annat än önska det Riksens Ständer kunde lemna bifall till Grefve Pipers Memorial.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blefvo så väl Grefve Pipers Memorial, som Herr Rosenschölds Anförande, till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotlen remitterade; hvarjemte Grefve Piper erhöll tillåtelse, att sitt Memorial med de öfrige RiksStånden communicera.
Till remitterande föredrogs Herr Lilljehorns3 Gustaf Adolph, den 5 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående anskaffande af Guld och Silfver på Uniformer.
Herr von HeynneGeorga uppläste följa g har vid Riksdagens början sökt fästa Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på nödvändigheten, att genom en bestämd Författning inskränka den mer och mer öfver hand tagande yppigheten uti kläder och Den io Januarii. 607 lefnadssätt.
Flere värde Ledamöter af Ridderskapet och Adeln hafva sedermera yttrat sig i detta ämne och sednast en värd Ledamot till det Protocoll, som i dag blifvit justeradt; Mig torde derföre tillåtas, att äfven nu göra några Anmärkningar vid den delen af vår Yppighet, som dels fordrar en ovilkorlig efterföljd, dels är den mäst förledande till täflan för de yngre af vårt Kön, och som lättast och fortast af all Luxe kan upphöra, genom den Regerings åtgärd, som så nyligen gifvit oss de mäst talande bevis af dess Landsfaderliga tänkesätt i detta ämne.
Våra Militairer och Civila Uniformer, månne de icke äro, i jemnförelse med våra enskildta och allmänna Tillgångar, med vårt dåliga Mynt och påkallade Löneförhöjningar, alltför dyrbara och lysande? månne Svenska Krigarn i sin fordna enkla, men derföre smakfulla Uniform, var mindre Krigare?
— Månne den Armee, som så nyligen återvändt i Fosterlandets sköte från Bragder och Segrar, kan vinna någon ökad ära genom Uniformens yttre prakt och dyrbarhet?
Jag vågar framställa till hvarje Fars bedömmande, och till hvarje Sons eftersinnande, om icke den, för ömma Föräldrar sällaste lidpuncten, den, då deras Son, efter fulländade Studier, skall inträda på Ärans bana, måste af dem motses med én blandad smärta, om de äro tvungna att taga den nu så betydliga Summan till sin Sons beklädnad, ettdera, från sin nödtorftiga bergning, från öfriga Barns uppfostran, eller, värst af allt, skuldsätta sig derföre: 608 &en 10 Januarii.
— Ty huru få äro de, som tunna taga denna summa från öfverflödiga inkomster! — Förde Civila Uniformerne gäller hvad jag redan anfört i afseende på deras dyrbarhet, då TJniformsHatten med dess Decorationer närmar sig i kostnad till Militairens Tschacots, men Broderiet torde i flera afseenden förtjena uppmärksamhet:
Man må invända, att qvanti tcten af Guldet är obetydlig, jag medgifver det, och att Svenska händer tillverka Broderiet; de kunna ju nyttigare sysselsättas än med tillverkning af Prydnad, som fordom var ett
Distinctions-tecken på de högsta och högre Statens Embetsmäns Uniformer, men nu, utsträckt till de lägre Tjenstemännen, till Capellet och Theatern, icke mera kan anses som någon utmärkning af högre värdighet.
Och en sådan ulmärkning torde dock vara icke blott nyttig, utan nödvändig för den mindre bildade Folkmassans Opinion, då man icke lärer få antaga, alt Decorationer och Ordnar kunna eller böra alltid tillhöra de högre Embetsmännens Klädedrägter såsom en Distinction, utan ofta långt fram på deras Embetsmanna-bana blifva en belöning för deras förtjenster.
När nu Broderiet får nyttjas af denna mängd mindre Tjenstemän, så väl som af högre; månne ej många, utan att rådfråga sina Tillgångar, torde finna nödigt, att behöfva Meubler, Equipager &c., som svarar emot likheten i Klädedrägtcn med de högre Embetsmännen, hvarigenom Liixen uti en kedja fortgår inom vårt Kön, och betager oss rättigheten att söka hejda den hos det andra.
Yppig - Den 10 Januarii. 609 Yppigheten hos Statens Tjenstemän väcker håg lill efterföljd hos StåndsPersoner, och hädas gemensamt väcker denna håg hos Allmogen och de mindre FolkClasserna, så att, om Exempel vore tillfyllestgörande till hämmande af Yppigheten, torde de Anmärkningar jag här gjort, äfven i sådant fall förtjena någon uppmärksamhet.
Herr Piper> Gustaf Carlj anförde skrifteligen:
Uti Memorial, som af Herr Lilljehorn hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln den 5 dennes blifvit uppläst, har Herr Lilljehorn velat fästa Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på OflicersCorpserne i Armeen och en del af Trouppens Ornering med Guld och Silfver, samt härvid förmält och hämtat anledning af den uti Kongl. Majlis Nådiga Proposition den 29 sistlidne November, omnämnde Löne-förbättring för MilitaireStaterne.
Vid den framställning, som af Herr Lilljehorn uti detta ämne blifvit gjord, får jag ödmjukast utbedja mig göra några Anmärkningar.
Herr Lilljehorn anför, att man beklagligen ser Ollicerares Uniformer och Hufvudbonader, så tillsägandes, betungas med ett öfverflödigt Guld och Silfver; detta är helt och hållet ogrundadt.
Långt ifrån alt Uniformerne de Ridd. o. Ad.
Prot. II. B. 77, 78. 610 Den 10 Januarii. senare åren med Guld och Silfver blifvit betungade, bar Kongl.'
Maj:t i Nåder anbefallt en ganska ansenlig minskning deraf, så att, när nu mera Epauletter och Guld på Underkläderne blifvit aflagdt, bestå Guld eller SilfverPi’ydnaderne för Indelta Infanteri-Regementerne af en Cordon på Hufvudbonaden och Grad-marqueringen, och af Trouppen nyttjas, mig vetterligen, sådana Prydnader alldeles icke.
Lika så sant det är, att Militairen utan dessa Prydnader kan uppfylla sitt ändamål, lika så lätt inser jag att desamma, sådana de nu äro, icke medföra den tryckande kostnad, som Herr Lilljehorn, jag vet ej efter hvad slags räkning, tyckt sig finna.
Galonerne, som beteckna CapitainsGraden, kosta 3 Riksdaler Banco, och Cordonen till Hufvudbonaden, som är lika för alla Grader, och hvilken endast behöfver nyttjas i Parade, 4° Riksdaler Banco.
Då de förre böra kunna nyttjas trenne och de sednare 10 år, utgör kostnaden således för hvarje år 5 Riksdaler, och om man kan undgå den, hvilket jag icke velat bestrida, kan densamma icke komma af någon att anses såsom tryckande.
Efter 20 års Tjenstetid, bör den misstankan icke kunna träffa mig, att jag af fåfänga vill ifra för; de ifrågavau tide Guld- och SilfyerPrydnadernes bibehållande, om de med skäl kunde anses medföra någon egentlig tunga; men både jag, och alla de, som lika med mig tjent en längre tid, hafva nogsamt fått vidkännas en betydligare kostnad, genom inträffade Uniforms-förändringar, ehuru besparing
Dm 10 Januarii. 611 dervid ofia varit åsyftad; jag tror således man snarare bör undvika än föreslå dem.
Alldeles olika med Herr Lilljehorn, föreställer jag mig icke allenast lätt, utan är fullt öfvertygad, att det icke undgått Hans Majestät Konungens och Hans Kongl. Höghet
Kronprinsens kännedom och uppmärksamhet, i hvad mån meränämnde Prydnader vålla OllicersCorpserne en betungande utgift, uti hvilken öfvertygelse jag så mycket mera befästes, genom den förut omnämnde af Kongl. Maj:t i blåder anbefallda minskning i dessa Prydnader.
Herr Lilljehorns slutliga Anförande af sin fulla och fasta öfvertygelse derom, att de af Oflicerare ännu brukliga Guld- och SilfverPrydnaders aiskaffande skulle för dem medföra vida större behållning, än den LÖne-lillökning, som skäligen skulle kunna dem tilläggas, anser jag alldeles orimligt.
Jag har uppgifvit, hvad jag, som sjelf tjenande vid ett Indelt In fall teriRegem en te, känner; den Depence, som desse Prydnader medför, och ehuru knappa en del af Militairens Löner än kunna vara, äro de det, dess bättre, icke tillden grad, att en årsbesparing af 5 Riksdaler kan uppväga en skälig Löneförhöjning.
I enlighet med hvad jag nu haft äran vördsammast anföra, tror jag således för min del, alt bruket af Guld- oell SilfverPrydnader inom Armeen, föt närvarande, icke är urartadt till det öfverflöd, att Puksens Ständer äfven deruppå behöfva fästa sin, af så många vida vigtigare ämnen påkallade uppmärksamhet, utan torde delta ämne 612 Den 10 Januarii. kunna lill Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande i underdånighet öfverlemnas, utan fara att, om än de nu brukliga Guld- och SilfverPrydnader inom Armeen komma att bibehållas, sådant för Staten skulle i Financielt afseende medföra något mehn.
Friherre Koskullj Andersj uppläste följande:
I anledning af den Motion, som af Herr Lilljehorn, i Plenum den 5 dennes Förmiddagen, blifvit väckt, angående, att genom utläggande af GuldPrydnader på MilitaireUniformer, de sämre lönta SubalternOflicerare skulle vinna en betydligare förbättring i sina vilkor, än han tror Jern hafva att förvänta af en Löneförhöjning; tager jag mig friheten för Högloft.
Ridderskapet och Adeln yttra min mening häröfver.
Uti Infanteriet utgör en MössCordon och 2:ne Galoner på Kragen de enda GuldPrydnader, hvarmed Officerare, (enligt den värde Talarens egna ord), äro belastade.
Denna Cordon, en gång inköpt, räcker en Officers hela Tjenstetid, men vill jag icke desto mindre blott beräkna dess brukningstid till 6 år, den kostar 42 Riksdaler Banco, Galonen på Kragen kostar 1 Riksdaler Banco och kunna brukas ett år.
Häraf uppkommer, att om dessa GuldPrydnader afläggas, skulle Officerare derigenom se sina vilkor årligen förbättrade med 9 Riksdaler Banco.
Sedan nu af Friherre
Björnstjerna nogsamt Den 10 Januarii. 613 Mifvil bevist, att en Löneförhöjning för SubalternOfficerare vid Indelta Armeen är af nöden; vågar jag på mina behöfvande Cameraters vägnar, smickra mig med det glada hopp, alt Högloft.
Ridderskapet och Adeln ej anser den tillräcklig, som Herr Lilljehorns Oeconomiska Plan skulle åstadkomma.
Hvad åter beträffar den kännedom han tror Hans Majestät Konungen och Hans Kongl. Höghet
K ronPrinsen vara i saknad af, i detta afseende; vågar jag hoppas nu åtminstone mindre skall oroa den värde Talaren, om icke fullkomligt öfvertyga honom att de bättre känt saken, och just fördenskull ej sett något skäl att aflägga dessa Prydnader.
Herr Lilljehorn yttrade sig:
Jag anser öfverflödigt alt vederlägga Herrar Pipers och Friherre Koskulls Anmärkningar emot mitt Memorial.
Om dess rigtighet, och dessa Herrars oriktiga beräkning i det bela, vädjar jag till Föräldrars och deras vederlikars sanna kännedom om den kostsamma Prydnaden, och i följd deraf till deras afgöraude, om lill de öfverklagade Prydnaderne för en eller flere af deras Söner eller Myndlingar, dessa ju icke mången gång måste anskaffas på de öfrigas bekostnad och indrag af det nödvändigaste; och om, i anledning deraf, en nödig inskränkning i det öfverklagade, så väl som i mycket annat, är högst angelägen och bör kunna förväntas.