Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. redan antagit ett förslag tili grundlagsändring att hvila till nästa riksdag, så måste det vaia högst inconseqvent, om samma Ständer nu beslutade en åtgärd, hvilken åsyftade ett indirect upphäfvande af del beslut, sorn förut blifvit fattadl; ty att anhålla det K.
M. ville nedsätta en comité' för att utarbeta ett förslag till representationsförändring, då ett sådant redan hvilar på Ståndens bord, är detsamma, sorn att indirect anhålla det K.
M. ville neka sin sanction åt della sednare; och då hafva de trenne Stånd, hvilkas mening kommit alt ligga under i förstärkta Const.- TJtsk., sökt tillintetgöra detta Utskts beslut så mycket som vid denna riksdag varit möjligt. R.
St. skulle således, genom att ingå med den föreslagna anhållan till K. M., på en gång begå både en grundlagsvidrighet och en inconseqvens, hvarföre jag tillstyrker bifall till Ekon.Utskrs betänkande.
Då jag tillhört majoriteten inom det Utsk., som afgifvit detta betänk., och anmärkn:r mot detsamma blifvit framställda, anser jag mig skyldig att redogöra åtminstone för min opinion i afseende på denna fråga, äfvensom alt besvara en och annan af de gjorda anmärkntna.
Jag tror icke att Utsk. fann någonting grundlagsvidrigt i Hr Rydins motion; ty vi böra påminna oss, alt motionen väcktes i BorgareSt., sedan det nu hvilande representationsförslaget blifvit af 3 RiksSt. förkastadt, men innan ännu förstärkta Const.Utsk. deröfver hade yttrat sig.
Motionären, som fann att 3 Stånd förkastat detta förslag, trodde måhända, alt resultatet af omröstningen inom det förstärkta Coust.Utsk. skulle utfalla annorlunda än som skedde, och ville derföre försöka en utväg för alt möjligen till nästa riksdag få ett nytt förslag understäldt Ständernes granskning.
Rydins motion inkom emedlertid icke eller afgjordes åtminstone icke uti Ekon.Utsk., förr än det förstärkta Const.Utsk. redan hade antagit representationsförslaget att hvila till nästa riksdag.
Det ur på denna grund, som Ekon.- D e ii 24 M a j. 3a3 Utsk. har besvarat motionen, på sätt betänk, utvisar, och detta Utsk. kunde ju icke anse möjligt för R.
M. ingå med en önskan, som skulle stå i rak strid med hvad R.
St. sjelfve beslutat.
Jag kan å min sida icke behöfva yttra min opinion öfver det representationsförslag, Som genom det förstärkta Const.Utsk:s beslut blifvit hvilan — de intill nästa riksdag; men 0111 jag än aldrig så mycket ogillar detsamma, så kan jag likväl icke tillstyrka att R.
St. nu skulle fatta ett beslut, som står dermed i uppenbar strid.
Det skulle ju kunna hända, att delta förslag vid nästkommande riksdag blefve antaget; huru skulle då den nu föreslagna tind. önskan till K.
M. komma att taga sig ut?
Men, äfven förutsatt all förslaget icke blifver anlaget, så tror jag likväl ali det är orätt att gå kommande Ständer i (örväg med att föranstalta utarbetandet af ett nytt förslag, då vi i alla fall hafva ett förslag i detta afseende alt underställa deras pröfning.
Jag anser frambärandet af en sådan önskan till K. M., som motionen åsyftar, icke såsom någonting grundlagsvidrigt, men såsom formvidrigt, och önskar derföre bifall på betänkandet.
Då delta betänk, förra gången förevar, uppstod jag för alt yttra mig deröfver; men som detsamma då ytterligare blef bordlagdi, så afstod jag då derifrån och får derföre nu iakttaga min rättighet.
Här har blifvit yttradt, att det skulle vara mycket grundlagsvidrigt och mycket formvidrigt att till K.
M. framkomma med en sådan nnd. önskan, som den motionen åsyftar; men det märkvärdiga är, att skälen, hvarför både grundlagsvidrigheten och form vidrigheten åberopas, äro ganska olika.
Somliga påstå alt det är grundlagsvidrigt, till följd af 8i §:n Reg.Fm.
Andra deremot tycka icke alt denna § lägger något hiuder i vägen, utan säga att det är i högsta grad formvidrigt, derföre alt det skulle strida emot Ständernes beslut i förstärkta Coust.Utsk.
De deremot, som åberopa 81 §:n Reg.F:n, lägga alldeles ingen vigt på denna sednare omständighet.
Således målte det finnas 2:ne skarpt motsatta opinioner i detta fall, och svårt kan vara att säga hvilkendera af dem har rätt; men man skulle äfven kunna uppkasta den opinion, att ingendera af dem har rätt, ulan alt det är Hr Rydin, som har rätten på sin sida.
Ekon.Ulsk. har icke åberopat 81 §:n Reg.F-.n, såsom något skäl hvarför motionen borde förfalla, och deruti tror jag att Ekon Ulsk. gjort ganska rätt; ty 81 §:n Reg.Ftn säger visserligen, att ”ej må frågor om ändring eller uppliäfvande af grundlagarna i Ståndens plena väckas, utan skola de omedelbarligen gå till Const.- Utsk.; men hvad kan väl vara anlednm till detta stadgande?
Jo! att Ståndens plena skulle blifva alltför tumultuariska, om frågor, hvilka fordra så mycken besinning som de om förändringar uti grundlagarna, finge uppkastas i Ståndens ple - D c n a4 Maj' na- Derföre liar man ansett, att sådana frågor borde först handläggas i Const.fJtsk., hvilket man tiinkte sig vara sammansatt af de klokaste och förståndigaste män inom representationen, Detta gäller naturligtvis om saker, hvilka under pågående riksdag skulle behandlas.
Ku är deremot förhållandet ined Hr Rydins motion, alt den ieke handlar 0111 några grundlagsförändringar, utan endast afser en und. anhållan hos R.
M , ali K.
M. ville tillförordna en comité, d. v. s. en församling af kloka och förståndiga män, som logo ämnet i öfvervägande oell deröfver algåfvo sill yttrande, hvilket sedermera vid nästa riksdag borde underställas ii.
Det är således klart, att 81 §:n icke är tillämplig i afseende på Hr Rydins motion; ty den ena handlar 0111 huiti med grundlagsförändringar skal! tillgå under pågående riksdag, oell den andra åsyftar att få en förnuftig tanke i likartade ämnen uttryckt emellan riksdagarna.
Häraf syres således, att 81 §:n Reg.Fm icke utgör något hinder för bifallandet af Hr Rydins motion.
Vi komma 1111 lill den andra omständigheten, eller att ett sådant bifall skulle vara formvidrigt, såsom Hr Prytz påstått.
Det kan verkligen vid första påseendet så tyckas, då vi veta att förstärkta Coust.- Ulsk. antagit ett förslag till förändrad nationalrepresentation att hvila till nästa riksdag; men det måste likväl erkännas, att detta förslag blifvit förkastadt af en mycket större och mera betydande majoritet, nemi. af 3 RiksStånd.
Det är således icke mycken förhoppning om ali detta förslag skall blifva antaget vid nästa riksdag.
Men lat vara att delta förslag verkligen vore antagligt och så förträffligt, som en och annan tyckes föreställa sig; då skulle det ju kunna inträffa, att den ifrågavar. comiteen komme till samma resultat som Coust.Utsk., och saken stöde ju då så mycket bättre, emedan man vore så mycket vissare derom, att Const.Utskts förslag vid nästa riksdag blefve antaget.
Men nu är förhållandet verkligen icke så, att förslaget är förträffligt, ulan jag är öfvertygad om, alt ifall det nu vore fråga om alt definitivt antaga detsamma, så skulle icke ens inom det förstärkta Const.Utsk. finnas mera än 6 eller 7 personer, som skulle vilja gifva deras röster för detsamma i dess nuvar. form.
Det är derföre af vigt att få oppgjordt något annat, som kan hafva mera utsigt för sig att blifva antaget, och det lämpligaste sättet dertill tror jag vara att sammansätta en sådan comité, som motionären åsyftat.
Sådana comitcer hafva vi haft förut ganska ofta.
Hr Aminoff har erinrat om att frågan om departementalstyrelse, hvilken vid början af denna riksdag af R.
St. antogs, ledde sitt ursprung från en dylik comité.
Om man således vill sjelfva saken, sä synes rnig ingenting grundlagsvidrigt uti det sätt, som man här föreslagit för alt uppnå densamma; hvarföre jag för min del tillstyrker alt R.
St. mätte ingå till K. M. med en så D c n i(\
M a j. bcskaiPAd tind. anhållan, sorn dt n lii Ryd ilis motion inne1 lill ler.
Den sisle talaren har låtit oss linia en ganska vidlyftig och såsom mig synes ganska brillant framställning angtde olikheten emellan de skål, sorn hlifvil här åberopade, eller om skilnaden emellan gnindlugsv idrighet och formvidrighet.
Jag hörde väl lii' von Rosen först göra denna distinetion och anmälde mig dä genast för alt upplysa all denna distinction icke är någon dRtinction och In hofver således icke så vidlyftigt framhållas; ty grundlagen är nästan icke annat än en samling af former, och hvad som är grundlagsvidrigt är följaktligen äfven foimvidrigl oell tvertom.
Dessa begge uttryck uro. fullkomligen synonyma, och jag tror äfven att det egentligen varit Hr von Roseus mening att säga, det han icke i grundlagen insåg något hinder för Ständerna att gå in till K.
M. och pelitionera tillsättandet af en comité; men att det skulle vara högst in— consiqvent af Ständerna, alt, sedan de lagt på bordet ett förslag till förändring uti naliouahepresentationen, sedei mera äfven komma och begära, det K.
M. skulle genom en comité låta utarbeta ett, nytt förslag i detta afseende.
Rätteligen är man alltså icke befogad att saga det vara fonnvidrigt att handla inconseqvent, ehuru det alltid blir orätt.
Det är tyvärr ganska möjligt, att Ständerne i delta fall komma att handla inconseqvent, om majoriteterna inom della och ett annat Stånd, samt kanhända afven inom ett tredje, tilläfventyrs skulle förena sig om att gå in lill K. M. i en så beskaffad petition, som motionen innehåller.
För min del måste jag anse sådant ganska otjenlig!; men grundlagsvidrigt är det dock icke, emedan frågan icke är om något förslag till grundlagsändring utan blott om tillsättandet af en comité, och att göra en sådan framställning, dertill lemnar 89 §:n Reg.F:n rättighet.
Deremot kan jag icke finna, alt Ständerne skulle anse sig befogade, eller, såsom Ekon.- Utsk. ganska riktigt uttrycker sig, skulle hafva någon anleda. att påkalla en sådan utgärd, och tillstyrker derföre bifall lill betänkandet.
En ledamot, Hr af Dalström, har yttrat följande ord: ”att del parti, som i början af liksdagen förmått göra sin åsigt gällande, har genomdi ifvit det nu liv ilande grundlagsförslaget.
Derom vill jag icke säga annat till svar, än att det parti, som bär på Riddarhuset g jo 11 sig gällande, detta parti har förhindrat oss pi den andra sidan att förbättra förslaget, derigenom att det icke låtit oss laga detsamma i öfvervägande och att deröfver afgifva våra anmärkn:r, hvilket kunde hafva åstadkommit af hjelpande af de brister, med hvilka förslaget nu är behäftad!.
Det är således detta parti på Riddarhuset och inom PresteSl., till hvilket parti jag tror att Hr af Dalström slutit sig, som hindrat oss från att fä 3i6 D c 11 Maj. det nu på bordet intill nästa riksdag livilande förslaget förbäitradt.
Jag har velat hemställa , om icke della kan slå såsom en liten eontrabesky Ilning vid sidan af den, sorn IIr af Dalström gjort ett annat s. k. parti.
Att Hr af Dalström för öfrigt med fägnad tyckt sig finna en utväg att få delta förslag omintetgjord!, kan icke föi undra mig, men deremot så mycket mera, att han trott att denna utväg skulle öppnas genom ett bifall till Hr Rydins motion.
Detta synes rnig ganska oförklarligt; ty om äfven Ständerne skulle vidtaga det inconseqventa steget att göra den ifrågavar. und. framställningen till K. M. och K.
M. tillsatte en comité', som utarbetade ett förslag, hvilket komme att innefatta en protest emot det af R.
St. nu bordlagda förslaget, så frågas, hvartill behöfves en sådan protest?
Det går ju an, ifall Riddarhusmajoritelen blifver densamma vid nästa riksdag som den nu är, att helt enkelt afslå det förslag, som nu blifvit lagdt på bordet.
Jag för min del hade visserligen haft åtskilliga anmäi kn:r att göra mot det betänk., som nu ligger på bordet, och R. o. Ad. behagade erinra sig, alt jag ganska allvarligt yrkade alt det skulle återremitteras tili Coust.Ulsk.; men jag kan derföre alldeles icke lofva alt jag icke vid nästa riksd ig går in derpå, emedan det kan hända alt jag till dess erhåller en annan öfvertygelse uti dessa ämnen.
Det är likväl mindre af vigt hvad den enskilde representanten tanker öfver detta förslag.
Det är Svenska folket, som skall bedomina detsamma.
Det är Svenska folket, som genom sina ombud, hvilka i 3 Stånd väljas, kan vid nästa riksdag genom sina val yttra sig öfver delta förslag, och det är då likgiltigt, huruvida det blifvit lagdt på bordet genom en majoritet eller genom en minoritet.
Är således meningen med den und. anhållan hos K.
M. endast att uttrycka en protest emot det nu livilande förslaget, så är den öfverflödig.
Skulle ändamålet åter verkligen vara, att få ett nytt förslag ularbetadt af denna comité, så vore väl delta den sisla förhoppning, vid hvilken jag skulle vilja fästa mig, såvida jag verkligen hade något intresse för saken; ty orsaken, hvarför man i så mångå frågor inom vårt land tillsalt comitcer, har alldeles icke varit den, att man önskade alt dessa comite'er skulle utarbeta några dugliga förslag, ulan endast att få frågorna uppskjutna till en så långt aflägsen framtid sorn möjligt.
Detta har Svenska folket fått lära sig i fråga om folkundervisningen, fattigvårdslagsliftningen m. fl. dylika angelägenheter.
Med ett ord, erfarenheten har visat, att sådana comitcer, med det enda undantaget af Lagcomite'en den äldre, icke haft mera än ett ändamål, nemi. att bereda några personer tillfälle att på 3 ä 4 månader vistas här i Stockholm, och det enda resultatet landet kunnat märka af deras arbeten har varit den dryga tryckningskostnaden.
Jag skulle tro att öfvertygelsen är temmeligen allmän derom, att på detta sätt icke lärer tillkomma något förslag, D c 11 l!\
Rla j. 327 sorn är hällre än det redan befintliga.
Deremot är del ingenting, som hindrar K. M. alt, äfven innan riksdagen afblåses, komma in lill Ständerna nied ett förslag, uppgjordt i en comité’, som kallas Statsrådet.
Om så sker och 0111 della förslag ställes i förening med de stora grundsatserna i det bordlagda, så alt det kan såsom ett alternativ af Coust.Utsk. och RiksStm hyllas; så blifver enligt grundlagen detta förslag såsom en K. propos. ovillkorligen hvilande lill nästa riksdag, och blefve delta förslag bättre än Const.Utsk:s, så är det sannolikt att det förra snarare blifver antaget än det sednare, emedan man i sådant fall vet bestämdt att K.
M. sjelf gillar detsamma.
Jag skulle således tillstyrka Ur af Dalström, alt på den väg och med de liaisoner han mera an jag äger på högre ort söka att få ett sådant förslag af K.
Annars fruktar jag alt det icke återstår annat, i händelse det nu hvilande förslaget vid nästa riksdag blifver folkastad!, än att det blifvande Coust.Utsk. börjar på att arbeta ut ett nytt förslag och kanske dervid, likasom nu varit fallet, träffar på åtskilliga Stånds majoriteter, hvilka icke vilja erkänna Const.Utsk:s myndighet, utan lägga alla hinder i vägen för detsamma att göra sunda äsigter gällande.
Troligen komma då, likasom nu, att i delta afseende finnas partier, och deruti ser jag ingenting ovanligt eller oriktigt, ulan tvertom är det en ganska naturlig sak, alt sådana skola finnas uti alla rådslående församlingar.
På de skäl jag nu anfört, och ehuru jag icke anser att något hinder utaf grundlagen möler för framställandet af en sådan petition lill K. M , som den Hr Rydins mation åsyftar, så får jag likväl anhålla om bifall på Ekon.Utsk:s betänkande.
Ingen kan i högre grad än jag ogilla det förslag till nationalrepresentationens ombildning, som för det närvar, hvilar lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; men då R.
St. likväl genom sitt förstärkta Const.Ulsk., hvilket afgör med R.
St:s rätt, verkligen antagit detta förslag, anser jag det för en stor inconseqvens, om Ständerne nu skulle ingå till K. M. och i und. anhålla alt K.
M. ville låta utarbeta ett förslag lill representationsförändring.
Jag tror icke alt Ständerne i högre män kunna parodiera sig sjelfva, än om de besluta en sådan åtgärd; och då den begärda ålerremissen icke kan föranleda lill något annat, än till bifall af motionen, som nu blifvit af Utsk. afstyrkt, så får jag hos Hr Frih. o.
Landtm, anhålla om bifall på Utskis betänkande.
Den varma del jag tagit i frå gan om representationsförändringen; ifrån den första discussionen deraf lill den sista, tillåter mig icke att med fullkomlig tystnad nu förbigå detta ämne.
För ulla dem, hvilka lika med mig varit af den tanke, att det nu hvilande (man 3i8 Den 34 Ma j. säger mig, atl det är hvilande) förslaget skulle göra vårt fäderneslands olycka, skulle satta på vågspel Sveriges sjelfständighet och närma oss till det tillstånd af anarki, hvilket visat sig råda just i de landel', från hvilka det nu uppgjorda representationsförslaget till sina principer ar hemladt, för oss alla, som dagligen uppbära förebråelsen för det vi icke bifallit delta i min åsigt jacobinska förslag, för oss alla gifves icke någon annan utväg för att visa det vi verkligen önska förbättringar uti det nuvar. representationssättet, än att vi omfatta alla möjliga tillfällen, som yppas för att frambringa ett annat mera ändamålsenligt förslag, än det nu hvilande, hvilket icke allenast upphäfver Ståndens representationsrätt utan äfven sjelfva regeringssättet, såsom jag i mitt sista anförande i denna fråga bevisat.
Som Hr
Rydins motion nu verkligen innefattar en utväg att komma till detta resultat, men motionen blifvit af Ekon.Utsk. afstyrkt, så förenar jag mig med dem, hvilka här yrkat återremiss af Utskts betänk., icke blott i afsigt att dermed frigöra mig från de förebråelser jag så ofta fått uppbära, att vilja motsätta mig all förändring uti det nuvar. representationssättet, utan hufvudsakligen derföre, att jag anser ett godt derigenom åt vårt fädernesland kunna beredas.
St. vid sista riksdagen linde framställt en sådan önskan till K. M. , som den nu ifrågavar., och K.
M. gått deras önskan till mötes; så kunde vi nu hafva haft eli klokare och bättre förslag — dertill fordras icke mycket — än det som nu hvital' på bordet.
Nu då jag med smärta hört en ledamot af detta Stånd upptaga såsom möjligt, att Coust.Utsk:s förslag skulle vid nasta riksdag af alla 4 Stånden kunna antagas, en möjlighet, hvilken dock strider både mot mitt förnuft och min varma känsla; så kan jag, efter en sådan förmodan, icke annat än hjertligen önska att nästkommande R.
St. hade något annat föislag att välja emellan.
Manbar här åberopat, att en framställning till K.
M. icke skulle stå i consecjvens med hvad Ständerne sjelfve förut beslutat, äfvensom alt den vore grundlagsvidrig.
Dervid företer sig likväl den omständigheten, hvilken man förbisett, den nemi., att st i f— tärne af vår grundlag icke föreställt sig, då de uppgåfvo sättet huru förändringar i grundlagen skulle kunna ske, att fråga kunde blifva, icke 0111 förbättrande utan om kullstörtande af hela denna lag.
Af denna anledn. har grundlagens föreskrift i detta afseende blifvit så ytterst felaktig och ofulIstandig, som den nu visar sig i 81 §:n Reg.F;n.
Det är en gifven sak, att 3 Stånd utgöra pluralitet inom R.
3 Stånd hafva förklarat Const.Utskts förslag oantagligt, men det oaktadt har det förstärkta Const.Utsk. antagit detsamma för alla 4 RiksStms räkning.
Detta Utsk. har således förtrampat verkan af R.
St:s pluralitet? öfvertygelse och salt sin tanke i stället.
När man granskar följderna deraf, så kan Den 24 Ma j. kan man icke undgå alt finna, att om också formen ur bokstafsenligt iakttagen, så är dock resultatet stridande icke blott mot sanningen, utan mot det allmänna begreppet om ära och tro.
I förlitande på detta allmänna begrepp om ära oell tro, samtyckte R. o. Ad. att afsuga sig sin sjelfskrifna representationsrätt, men gjorde det likväl icke annorlunda än i förening med villkoret af ståndsval.
Det är således icke en sanning att R. o. Ad. ovillkorligen afsagt sig sin sjelfskrifna representationsrätt.
Detta begifvande är återtaget i oell med detsamma som det villkor, hvilket var fästadt vid uppfyllandet deraf, icke blifvit iakttaget.
Befinnande mig således i valet mellan hvad sorn ar sannt, hvad som är öfverensstämmande med ära och tro, på den ena sidan, och hvad som är formenlig!, på den andra sidan, så anser jag mig uppfylla min pligt, då jag går till det förra alternativet, och dervid handlar jag icke annorledes, än i full conseqvens med de protester, som jag afgifvit till prot., då Const.Utsk:s förslag till voler:s-propos:r af förstärkt Const.- Utsk. här förevar.
Jag ligger troligen i grafven vid nästa riksdag — jag önskar det åtminstone hjertligen — och kan således icke då motverka detta förslag; men jag lemnar åt mina härvarande medbroder af samma tänkesätt, att påminna sig det villkor, med hvilket R. o. Ad. frånträdt sin sjelfskrifna representationsrätt.
Måtte de icke förgäta detta!
Del torde tillåtas mig att icke ingå i den riktning, som discussionen tagit, nemi. att utgjuta sig i betraktelser rörtde Const.(Jtsk:s representationsförslag, hvilka nu borde vara bragta till slut; utan jag anhåller blott att få yttra mig ang:de den behandling, som det nu förevar, betänk, grundlagsenlig! och förnuftsenlig! bör erhålla.
Jag får då förklara, att jag i detta fall fullkomligen delar åsigter med Frih Rehbinder.
Han har utvecklat förhållandet i sin enkelhet och sådant det verkligen är, om man vill bedömma saken opartiskt.
St. numera icke kunna undvika att till K.
M. frambära det förslag, som förstärkta Const.Ulsk. antagit, så frågar jag om det skulle vara anständigt för allvarsamt folk,— jag går så långt — att vid samma tillfälle gå in till K.
M. och säga: vi hafva icke haft förstånd att åstadkomma något förslag, som är bra, och derför bedja vi i underd., att K.
M. ville hjelpa oss att få något bättre lill nästa riksdag.
Är det verkligen passande för en representation, sammansatt af allvarliga män, att så bete sig.
Att Ekon.Utsk., såsom en värd talare här anmärkt, icke yttrat sig ang:de grundlagsenligheten eller grundlagsvidrigheten af Hr Rydins motion, härleder sig derifrån, att denna motion väcktes innan ännu förstärkta Const.Utsk. ha - 25 H. 42 33o Den 24 Maj. de antagit det nu hvilande representationsförslaget.
Det var således hvarken grundlagsvidrighet eller form vidrighet af Hr Rydin, att väcka denna motion; ty den innefattade icke något förslag till grundlagsändring, utan endast en anhållan till K.
M. oin tillsättande lf en comité' för att utarbeta ett representationsförslag; och i händelse förstärkta Const.Utsk., hvilket man icke utan anledn. förmodade, hade afslagit det förslag, som nu ligger på bordet, så hade Hr Rydins motion beredt en ganska lämplig utväg att vid nästa riksdag få frågan 0111 en förändring i representationssättet ånyo bragt under Ständernes pröfning. — .När Hr Rydins motion deremot kom till Ekon.Utskls handläggning, hade förhållandet betydligt förändrats.
Förstärkta Coust.
Utsk. hade dä förklarat det uppgjorda förslaget böra hvila till nästa riksdag, och Ekon.Utsk. kunde då omöjligen tillstyrka motioneu.
Det återstod således ingen annan utväg, än att behandla saken så som Utsk. gjort; och så mycket jag kan bedomina, tror jag icke att en återremiss skall förmå Utsk. att frånträda sitt förra utlåt.; hvarför jag afstyrker återremiss och yrkar bifall på betaukuudet.
Da K.
M. en ligt grundlagen är berättigad att vid riksdag väcka förslag i fråga om grundlagsförändringar, synes mig deraf också ovillkorligen följa, att K.
M. måste vara beiätligad att låta förbereda dessa förslag på sätt Honom lämpligast synes, och att, om K.
M. pröfvar nödigt att för ett sådant andamål nedsätta en comité, så är sådant Honom fullkomligen obetaget.
Jag delar äfven de talares tanke, hvilka ansett att, i händelse K.
M. icke skulle finna det af R.
St. vid denna riksdag utarbetade förslag vara antagligt, det skulle vara önskligt, alt en sådan åtgärd blefve vidtagen, likasom jag tror, att det hade varit lyckligt, om Regeringen långt före della varit betänkt på att ingå i en granskning och pröfning af grundlagen, till ledning för det förslag, som K.
M. kunnat i detta afseende framställa; ty då hade det varit möjligt, att flere af de nu så ifrigt efterlängtade förbattringarne i vår grundlag redan varit åstadkoinne.
Deremot måste jag helt och hållet förena mig med de värda talare, sorn anse, att när R.
M. inlemnat ett förslag till representationsförändring, så vore det icke lämpligt om de straxt derefter skulle frambära en und. anhållan om nedsättandet af en comité' i ändamål att utarbeta ett nytt förslag.
Ständerne i denna fråga skulle kunna göra, för att ådagalägga deras önskan att se densamma bragt lill ett stort, vore att Ständerne i underd. anhölle, att det förslag till grundlagsförändring, hvilket Ständerne vid denna riksdag afleinnal, måtte af K.