Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då de särskilda delarne af Representationen med tillit och vänskap till hvarandra söka detta mål, skall det ock vinnas. R. o. Ad. skall städse bemöda sig derom, med försäkran hvaraf R. o. Ad. anhåller att Hrr Deputerade ville till Vällofl. BorgareSt. återbära uttrycken af R. o. Ad:s högaktning och förtroende.
Anmäldes och emottogos med öfiiga ceremonier ,2:ne H. M.
Konungens ÖfversteKammarjunkare,Gr.
Johan Alexander Sparre och t. f.
ÖfversleKammarjunkaren, KnbinettsKammarherren, Hen ri k 10 Den 22 Oktober.
Gabriel Falkenberg, hvilka tillkännagåfvo, att de, på K. M:s Nåd. befallning, infunnit sig för att bjuda Hr Landtm, jemte R. o. Ad:s Ledamöter att om Måndag d. 24 dennes infinna sig i Storkyrkan, för att derstädes bevista Gudstjensten, samt sedermera inställa sig i Konungens våning i det K.
Slottet, för att deltaga i den procession, som komme att företräda IL M.
Konungen då han ville afgå till RiksSalen.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr OfversteKammarjunkare att till H. M. Konungen frambära R. o. Ad:s underdia vördnad och trohet, jemte försäkran att R. o. Ad. komme att ställa sig K.
M:s Nåd. kallelse till efterrättelse.
Hrr OfversteKammarjunkare utbeledsagades.
Sedermera anmäldes äfven en Deputation från Högv. PresteSt., anförd af Biskopen i Göteborgs Stift, L. N. O., Mag.
Björk, hvilken helsade R. o. Ad. med ett så lydande tal: Högvälborne Herr Grefve och Landtmarskalk, En af Rikets Herrar!
Höglofl. Ridderskap och Adell Vid början af ett nytt Riksmöte är det för PresteSt. en sann tillfredsställelse att med uttryck af högaktning och förtroende bringa Höglofl. R. o. Ad. sin helsning.
Har man ännu ett hjerta för sin fosterjord, är man tacksamt fästad vid dess minnen och motser man med något hopp sitt lands förkofran för den kommande tiden, i anslutning till den utveckling, som de förflutna åldrarne gifvit oss, dS kan man i sanning icke med likgiltighet uppträda i den riddaresal, der Rikets första Stånd är samladt, der män skådar ättlingarne af de ädle, hvilkas sköldemärken från alla håll möta med erinringar om flydda tidskiften.
Man känner sig då ock manad, att med varmt sinne tillönska dem, som för närvarande skola på detta rum öfverlägga om vårt lands angelägenheter, en lycklig fortgång i frejdade fäders fotspår, ehvad det gäller omsorg om fäderneslandets yttre försvar, för hvilket hugstora ättefäder offrat lif och blod, eller vårdandet af landets inre styrelse, förvaltning och hushållning, enl. föredömet af dem, hvilka i fredliga idrotter användt sitt snille och nedlagt sina mödor samt dermed åt sitt namn förvärfvat att upptagas bland Rikets Riddersmäns och af efterkommande bäras med ära.
Af Sverigei ära är detta hus framgent en minnesvård; de som här rådpläga, äro ock kallade att vara denna äras främsta målsmän; men huru nära är icke densamma förknippad med den evangeliska tro, hvars upprätthållande och befordran närmast åligger Sveriges PresteSt.
De hafva känt och erkänt detta, de stora Konungar, hvilka grundlagt och utbildat vår närvarande samhällsordning, men ej endast de sjelfva, utan ock de män, som stått vid deras sida och varit dem behjelpliga att värna och stödja ett älskadt fosterland, att ordna och befästa dess samfundsskick, att åt dess förkofran bereda trygghet och utveckling.
Att den ande, som lifvade de hädangångne Sveriges store, när de på grundvalen af ren protestantisk kristen - Den 22 Oktober. 11 dom uppförde och sammanhöllo statsbyggnaden, ännu är bland Sveriges E. o. Ad. rådande, iir för PresteSt. icke endast kärt att tro, utan till en glad förhoppning i detta hänseende har ock den sednare tiden gifvit stöd genom flera kraftigt talande bevis på de tänkesätt, hvilka inom detta hus gjort sig gällande.
Med desto större tillförsigt frambär PresteSt. för den nu begynta Riksdagen åt E. o. Ad. sin vördsamma tillönskan af ljus och kraft ofvanifrån, af framgång och välsignelse åt alla ädla bemödanden för Sveriges sanna ära, så oskiljaktigt förbunden med gudaktighetens till vext, folkbildningens befordran och vetenskapernas hägn, dessa stora intressen, som PresteSt. framför andra Stånd känner sig kalladt att bevaka.
För dessa intressen motser PresteSt. med förtroende en kraftig samverkan från Högloft. R. o. Ad. och innesluter sig, med tacksam hågkomst af gamla och nya förbindelser, också för detta Riksmötes arbeten, uti R. o. Ad. ynnest och välvilja.
Detta tal besvarades af H. Ex c.
Hr Gr. o. Landtm, sålunda: R. o. Ad. emottager med hjertlig tacksamhet Högv.
PresteSt:s, genom Hr Biskopen och Hrr
Deputerade framförda, helsning och välönskan.
Med nöje skall R. o. Ad. äfven under denna Riksdag omfatta tillfället att gerna lyssna till Högv.
PresteSt:s rådslag, som, vi äro derom öfvertygade, skola vittna om varm fosterlandskärlek, upplyst nit och mogen pröfning af hvad som bäst kan lända till fäderneslandets väl, utveckling och förkofran af det ädla, goda och nyttiga.
Att i vänskap och endrägt med öfriga Stin kunna härtill samverka, skall utgöra föremålet för R. o. Ad:s bemödanden. R. o.
Ad. anhåller att Hr Biskopen och Hrr Deputerade, återförande till Högv.
Ståndet uttrycken af dessa tänkesätt, behagade försäkra Ståndet om R. o. Adis sanna högaktning, vänskap och förtroende.
Äfven denna Deputation utbeledsagades i vanlig ordning; hvarefter H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Gr. Lewenhaupt, Er.
Au g., att, såsom Ordf. för R. o. Ad:s Helsnings-Deputation till Med Stin, nu till dem afgå; till följd hvaraf Gr. Lewenhaupt med öfriga Deputerade afliigsnade sig.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att till Riddarh.
Kanslit blifvit under försegling aflemnade ett exempl. af R.
St:s åren 1858 och 1859 församlade Revisorers särskilda Berättelser öfver verkställd granskning af BankoVerkets ställning, förvaltning och räkenskaper; och beslöts, sedan föseglingarna blifvit brutne, att dessa berättelser skulle kommuniceras MedStin.
Mångenstädes inom vårt land har en kraftig upmaning gjort sig gällande med afseende på reformation i Kyrkan, och tidens kraf påfordrar en på djupet gående, grundlig förbättring inom Svenska Kyrkans organisation.
Huru denna II Dan 22 Oktober. kyrko-förbättring bör tillvägabringas, derom äro meningarne ganska delade; men knappt någon enda, den sanna Kristna Kyrkans verklige vän och befordrare torde finnas, som är nöjd med kyrkoväsendets närvarande beklagansvärda ställning inom vårt land.
Att söka bota bristerna genom smärre, förnämligast på Kyrkans utsida företagna förbättringar, torde icke vara till stort gagn för Kyrkan, enär hela byggnaden förråder inre brister af det alirabetänkligaste slag.
Sådana inre brister bestå deruti, att Gudstjensten förrättas på ett emot Guds uppenbarade
Ord rent af stridande sätt, att prester insättas i församlingen likaledes på ett emot Guds uppenbarade ord motsatt vis, att Ordets källor mer och mer grumlas, orenas och förgätas, så att det snart ser ut i vårt kyrkoskick, som skulle Luthers kyrkoreformation antingen helt och hållet hafva förfelat sitt ändamål, eller som skulle denna reformations innersta väsende, Guds Ords sannskyldiga och lefvande kunskap, hafva blifvit inom vår Svenska Kyrka icke mer någon väsendtlig hufvudsak, utan snarare en sak, som med den allra godtyckligaste sorglöshet får behandlas.
Att påpeka Kyrkans brister, innan förhoppning är att få dem af hulpna, synes mig här mindre välbetänkt; derföre må det tillåtas mig att blott antydriingsvis, såsom redan skedt är, nämna dessa brister, och må den detaljerade beskrifningen öfver dessa brister anstå tills vidare.
De, som med vist nit beifra Kyrkans brister, känna alltför väl, att om dessa brister skola kunna afhjelpas, böra de hvarken göras större eller mindre än de i verkligheten äro; äfvenså böra de förhandenvarande bristerna icke utskrikas bland dem, som hvarken förstå eller äro kallade att bota dem; derföre synes mig nödigt, att ett urval af sakkunniga män taga berörde ämne i öfvervägande, på det att Kyrkans angelägenheter icke må lemnäs till pris åt de okunnigas och illa sinnades hugskott.
Då således förr eller sednare vid denna och följande Riksdagar, vigtiga motioner med afseende på Kyrkan äro att förvänta, och då, som vi veta, en K.
Propos. med afseende på religionsfriheten äfvenledes emotses, vågar jag inför Högloft. R. o.
Ad. vördsammast föreslå, att R. o. Ad. till R.
St:rs Konst.Utsk. ingifver Förslag om bildande af ett Utsk., benämndt Kyrko-tJlsk., sammansatt af både Clerus och Laici, hvilket, jemte de öfriga Utskiti, komme att af R.
St:r, på enahanda sätt som de redan befintliga Utskm, nedsättas, och inom hvilket alla vid denna Riksdag förekommande K. Propos:r samt öfriga motioner, med afseende på Kyrkans angelägenheter, skulle förberedas genom Förslag till R.
Äfvenså blefve, i händelse ett sådant KyrkoUtsk. bildades och såsom stående grundlagsenlig institution för framtiden bibehölles, tillfälle beredt att åt kyrkliga frågor vid Riksdagarna egna den sorgfällighet, dem tillkomma bör, i det ämnen af kyrklig natur komme att vid ett sådant Utsk. behandlas.
Motiverna till detta mitt vördsamma förslag ligga så uppenbara, att jag anser öfverflödigt att ens borttaga tiden med att nämna dem.
Insigt, ordning och sakkännedom kunna icke nog tagas i anspråk, då fråga iir att omhägna och vårda Kristna Kyrkans klenodier.
I dess närvarande skick synes hägnaden deromkring vara nära totalt raserad, och Kyrkans fiender lemnäs full
13 frihet att på allt vis oskära helgedomen.
Och om det är en obestridlig sanning, att Konungarnes Konung, den himmelske Melchisedek, Jesus Kristus, är Kyrkans Öfverhufvud, som blifvit menniska för att borttaga verldens synd och gifva menniskan igen den genom synden förlorade Guds natur, så är det en ovilkorlig följd af denna eviga sanning, att samhället, det menskliga samhället, kari ingalunda fortfara att vara ett kristligt samhälle, med mindre det införlifvar i sina grundelementer Guds Ords lifskraft och den Hel.
Andes himmelska gåfvor.
Der nu Kyrkans angelägenheter antingen rent af skiljas ifrån Statens, eller inom dess författning intaga ett oansenligt eller underordnadt rum; der sväfvar samhället ögonblickligen i fara att tillspillogifvas åt den förstörelse, som hotar Kristi fiender, de må vara att betrakta såsom hela folk, eller enskilda familjer eller individer.
Kristi sannskyldiga kyrka har sina rättmätiga fordringar inom samhället, och dessa Kyrkans rättigheter och ärender bevakas illa, om de rent af lemnäs till pris åt otrons makter, eller på sin höjd slumpvis behandlas, utan så noga afseende huru de afgöras.
Denna min vördsamma motion, att H. II. o. Ad. till Konst.Utsk. ingår med förslag om ett Kyrko-CJtskotts bildande för beredandet af de ärender, som vid denna Riksdag komma att omfatta Kyrkans angelägenheter, anhåller jag vördsamt måtte utan upskof komma under öfverläggning, på det, i händelse H. R. o.
Ad. finner för godt att bifalla den, beslutet derom må kunna hinna utan tidsutdrägt cirkulera till de öfriga ltiksSbn, med inbjudning till dem, att deltaga deruti.
Hvaröfver jag vördsamt anhåller att Högvälb.
Hr Gr. o. Landtm, till H. R. o. Ad. framställer propos.
Flere Ledamöter hördes begära denna motion på bordet.
Hr Tham, Casper Vict.
Vollrath:
Jag begärde egent ligen ordet för att anhålla om motionens bordläggning.
Jag skulle gerna nöjt mig med denna åtgärd, för att icke å min sida väcka split eller söndring i religiösa frågor, såvida icke den värde talaren begagnat sådana uttryck som dessa: »att Guds Ord icke rent och klart läres inom församlingarne,» »att prest.erna icke predika i enlighet med Guds ord och lag.» Häremot anhåller jag för min del att få nedlägga en högtidlig reservation.
Jag tror ej att den viirde motionären riktigt pröfvat och granskat de förhållanden, hvaröfver han yttrat sig.
Har man fordom kunnat kasta en skugga öfver Svenska Kyrkans presterskap, så vågar jag dock tro att den tidpunkt är inne, då denna skugga kan anses aflägsnad och att allmänheten med skäl kan medge, att om någonsin ett vackert, sannt och kristligt lif rört sig inom Kyrkans arbetscorps, så är det just nu i denna stund. H. E x c. H r G r. o. L a n d t m. förklarade, att sedan motionen blifvit begärd på bordet, densamma komme att der hvila. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 1 e. m.
In fidem, Albert Munck. 14 Den 24 Oktober.
Måndagen den 24 Oktober 1859.
Plenum kl. £ till 11 f. m. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Riddarh.Sekretm Albert Munck, uti en till H.
Exc. aflemnad vidlyftigare skrifvelse, hvars upläsning icke nu torde erfordras, anhållit att, i anseende till sin nuvar:de sinnesstämning och för återvinnande af krafter efter öfverstånden sjukdom, erhålla tjenstledighet antingen tills vidare eller på bestämd tid; i ani. hvaraf och då H.
Exc. förmodade, att det förhållande, som föranledt den sålunda gjorda ansökningen, vore för R. o. Ad. bekant, H.
Exc. hemställde, att R. o Ad. behagade bifalla ltiddarh.Sekretms anhållan att tills vidare erhålla ledighet från denna befattning.
Härefter yttrade H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, enligt 61 § uti Instruktionen för Riddarh.Direktm och Riddarhusets Tjenstemän, det ålåge Förste Riddarh.Kanslisten att, i händelse af laga förfall för Riddarh.Sekretm, föra R. o.
Adrns protokoll, så framt R. o. Ad. ej annorlunda derom förordnade; men att Förste Riddarh.
Kanslisten W. E. Dalman hos H.
Exc. anmält sin önskan att f. n. varda befriad ifrån detta åliggande; till följd hvaraf H.
Exc. ansåg sig böra hemställa, huruvida R. o. Ad. ville till
Dalmans berörde anhållan lemna sitt samtycke.
Sedan jemväl denna hemställan blifvit af R. o.
Ad. med ja besvarad, föreslog H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att undertecknad måtte erhålla förordnande att t. v. och intill dess R. o. Ad. funne för godt att annorledes besluta, förrätta Riddarh.Sekret.-tjensten; hvilket af R. o.
Efter det undertecknad häruppå intagit den för Riddarh.Sekretrn bestämda plats vid Landtm:sbordet, anmälde sig och yttrade Gr. Lewenhaupt, Erik August:
Då den deputation, jag hade äran anföra för att på R. o. Ad:s vägnar helsa MedStm, derifrån återkom, var plenum hos R. o. Ad. redan afslutadt.
Jag får derföre nu vördsamt meddela, det vi blifvit anmodade att till R. o. Ad. återföra uttrycken af de öfriga Ståndens högaktning, vänskap och förtroende. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf härefter att R. o. Ad:s Bänkmansfördelning blifvit upprättad och att tryckta exemplar deraf funnos att tillgå i RiddarhusKansliet; äfvensom att val af R. o. Ad:s Bänkman komme att ega rum i morgondagens plenum.
Den J5 Oktober. 15 Sedan de 2:ne Härolder, som skulle gå framför R. o. Ad., ankommit, afgick H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, med R. o.
Ad. nära kl. 11 till Storkyrkan, der Riksdagspredikan blef hållen af Biskopen i Karlstads Stift, Magistern Johan Anton Millén.
Slottet samt åtföljde H. M. Konungen till RiksSalen, hvarest H. M. med ett tal i Nåder helsade R.
Exc. Hr StatsMinistern för Utrikes Ärendena K. Maj:ts Nådiga Berättelse om hvad i Riket och dess Styrelse sig tilldragit sedan sista Riksdag; hvaruppå och sedan H.
Landtm, samt Talmännen uti underdåniga tal tolkat RiksStms underd. vördnad och tillgifvenhet, R. o. Ad. åtföljde H. M.
Konungen till dess rum i K.
Slottet, der R. o. Ad., enligt före afgången från Riddarhuset fattadt beslut, åtskiljdes kl. £ 3 e. m.
Tisdagen den 25 Oktober 1859.
M:s sisth dag å RiksSalen uplästa och sedermera till H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, öfverlemnade Berättelse om hvad i Riket och dess Styrelse sig tilldragit sedan sista Riksdag.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att val af Bänkmän nu komme att företagas, och anmodade de blifvande Bänkmännen att, enligt i går utfärdadt anslag, i dag kl. | 6 e. m. sammanträda till val af R. o. Ad:s Elektorer; hvarefter och sedan 18 § i Riddarh.- Ordn. blifvit uppläst, förstnämnde val förrättades, dervid till Bänkmän blefvo utsedde för 1:sia Bänkm:s-Afd:n: M 51.
Gr. Posse, Gösta, med 8 röster, och » 55.
Gr. Cronhjelm till Flostad, Lars Fredrik, med 7 röster. 2 :dra Bänkm :s-Afd:n: JW 100.
Gr. Stackelberg, Fullm.
Gr. Taube, Fredrik Wilhelm, med 8 röster, och » 117.
Gr. von Stedingk, Ernst Ludvig, med 9 röster. lfi Den 25 Oktobsr. 3:dje Bänkm:s-Afd:n: M 128.
Gr. Barnekow, Kjell, med 8 röster, och » 17.
Fleming af Liebelitz, Axel, med 7 röster. 4:de Uänkm:t- Afd:n : JU 64.
Frih. Duwall, Carl Gustaf, och » 77.
Behbinder, Fredrik Wilhelm; hvardera med 9 röster. öde Bänkm ;s-A[d:n: JM 140.
Leuhusen, Carl Herman, och » 154.
Bennet, Carl Stephan; hvardera med 7 röster. öde Bänlsm:s-Afd:n : JM 245.
Lagerfelt, Israel Carl Adam, med 8 röster, och » 275.
Sprengtporten, Jakob Wilhelm, med 7 röster. 7:de Bänkm:t-Afd:n: JM 338.
Tersmeden, Wilhelm Fredrik, och » 379.
Frih. von Vegesach, Achilles; hvardera med 9 röster. 8:de Bänkm-.s-Afd:n: JM 395.
Frih. Tamm, Fullm.
Gyldenstolpe, Emanuel Itomanus, med 9 röster, och » 1.
Hr Lilliehöök af Fårdala, Johan, efter lottning med JM 7 Hr Sparre af Rossvik, Sigge, hvilka hvardera erhållit 8 röster.
'J:de Bånkm:s-A[d:n: JM 49.
Hamilton, Hugo Bengt Archibald, och » 130.
Hr Munck af Fulkila, Carl Otto, efter lottning med JM 121 Hr Hjerta, Carl Gustaf, hvilka alla tre erhållit hvardera 4 röster.
10:de Bänkm:t-Afd:n: JM 189.
Hr Rääf i Småland, Fullm.
Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir, och » 25 8.
Cederström, Rudolf; hvardera med 7 röster.
H:tc Bänkm:t-A[d:n : JM 478.
Hr Printzenskjöld, Carl, och » 494.
Stjernstedt, Johan Wilhelm; hvardera med 6 röster. lide Bänkm:s-Afd:n: JM 645.
Hr Möllersvärd, Carl Henrik, och » 792.
Hr Lagerhjelm, Gustaf Reinhold; hvardera med 5 röster.
13:de Ren 25 Oktober.
J7 13-.de Jtä 873.
Hr Hägerflycht, Carl Henrik, med 7 röster, och » J960. Å. Hr Montgommerie, Hobert Nils Germund, med 8 röster. 1i:de Bänkm:s-Afd.-n: Jl? 1011.
Hr Lagercrantz, Carl Gustaf, med 7 röster, och » 1092.
Hr Leijonmarck, Ewald Gustaf, med 6 röster.
1S:de Bdnkm:i-A[d:n: JH 1210.
Hr Reutersvärd, Patrik Oscar, och » 1330.
Hr Rosentvist, Fullm.
Hamilton, Malcolm Walter; hvardera med 7 röster. 16.de J\s 1337.
Hr Ridderbjelke, Fullm.
Sparre, Johan Alex ander, och » 1398.
Hr Sodenstjerna, Fullm. Gr.‘ Lewenhaupt, Claes Magnus; hvardera med 9 röster. 17: de Bänkm:S-A{d:n: 15 55.
Hr Dahlfelt, Fullm.
Gr. Lagerberg, Carl Sven Axel, och » 1582.
Hr Steuch, Mathias; hvardera med 5 röster. 18:de Bdnkm:s-Afd:n:
JYs 1G96.
Hr Bergenstrahle, Alexander, och » 1749. B.
Hr von Ehrenheim, Per Jakob; hvardera med 6 röster. 19:de Bänkm:t-A[d:n : JYi 1794.
Hr von Hofsten, Carl August, med 7 röster, och » 1917.
Hr Berg von Linde, Fullm.
Hr von Troil, Samuel Gustaf, med 6 röster. 20:<le Bänkm:s-Afd:n: M 1939.
Hr Silfverstolpe, David Ludvig, och » 1975.
Hr Scheffer, Pehr Henrik; hvardera med 7 röster. 21:sla Bänkm:s-Afd:n: M 1988.
Hr Adlersparre, Fullm.
Hr Blomstedt, Carl Rein hold, med 7 röster, och » 2001.
Hr af Sillén, Lars Gabriel, efter lottning med M 1992 Hr Lagerstråle, Carl Eric, och 2006 Hr Sandels, Pehr Benjamin, hvilka alla 3 erhållit 6 röster hvardera. 22:dra Bänkm:s-Afd:n: JVI 2051.
Hr Furuhjelm, Elis, och » 2074.
Hr Kjerulf von Wolffen, Fullm.
Hr Wästfelt, Lud vig Benjamin; hvardera med 7 röster.
I IL ^ 18 Den 26 Oktober. 23:dje Bänhm:s-Afd:n ; JW 2172.
Hr Lorichs, Fredrik Reinhold, och » 2183.
Hr Gripensvärd, Jacob Olof; hvardera med 7 röster. 24:de Bänlim:i-A[d:n : J\1 2253.
Hr von Holst, Hans Gram, och » 2275.
Hr Lefrén, Johan Pehr; hvardera med 8 röster. 25:le Bänkm:s-Afd:n: JYS 2325.
Hr Fåhraeus, Johan Fredrik, med 7 röster, och » 2326.
Ilr Waern, Jonas, med 6 röster. R. p. Ad. åtskiljdes kl. | 1 e. m.
Justerades ett prot.-utdr. för den 20, två för den 22 och ett för den 25 dennes.
Öpnades Hrr Bankmäns sistledne dag hällne prot. vid val af R. o. Ad:s Hrr Elektorer; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: 2.
Gr. Lewenhaupt, Eric August. » 90.
» Hermansson, Carl. B 93. » Wrangel af Sausis, Tönnes Reinhold. B 115. )> Lagerbjelke, Gustaf. B 20.
Frih Bonde, Carl Jedward. B 26. » Leijonhufvud, Axel Gabriel. b 57.
B Posse af Säby, Carl Fredrik.
» 210.
B Ehrencrona, Fullm.
Sparre, Erik. » 220.
B Palmstjerna, Carl Otto. B 245.
B Lagerfelt, Israél Carl Adam. » 392.
B Peijron, Gustaf. Den 23 Oktober. 19 M 393. » 398. » 254.
» 258. » 1 960. A. » 1038. » 1255.
» 1280.
» 1506.
» 1560. C.
» 1871.
» 1939. » 2017.
» 2292.
Hr af Schmidt, Carl Johan Georg.
Ihre, Fullm.
Lilliecrona, Fullm.
Hr Tornerhjelm, Rudolf. Svenske, Fullrn.
Montgommerie, Robert Nils Germund.
Bogeman, Carl Adolf, von Schantz, Malcolm Gustaf. Frölich, Fullm.
Hr Lilliehöök, Erik Gustaf. Stjerngranat, Georg Gustaf Henrik.
Celsing, Lars Gustaf.
Ehrenpohl, Fullm.
Hr Stjernsvärd, Rudolf Hodder.
Silfverstolpe, David Ludvig.
Björnstjerna, Oscar Magnus, af Edholm, Erik Wilhelm. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att, inom den i 28 § Riksd.Ordn. föreskrifva tid, sammanträda för att, i enlighet med nämnde § och 19 § ltiddarh.Ordn., utse Ledamöter och Suppleanter uti de särskildta Utsk:n.
Upliistes en utaf Gr. Cronhjelm, Lars Fredrik, inlemnad skrift af följande innehåll:
Af enskilda angelägenheter nödsakad att för någon längre tid aflägsna mig från Riksdagen, får jag härmedelst afsäga mig det af R. o. Ad. mig leranade förtroende att vara Bänkman inom l:sta Bänkm:sAfd:n, under anhållan att vid min Riksdagsmannarätt varda bibehållen.
Taube, Fredrik Wilhelm, hade inlemnat en så lydande skrift:
Då jag är af angelägna tjenstegöromål föranlåten för en längre tid från Hufvudstaden bortresa, får jag ödmjukast afsäga mig förtroendet att vara Bänkman.
Efter upläsandet häraf anmälde sig och yttrade Gr.
Sparre, JohanAlexander:
Sedan nu valet af Elektorer försiggått, får jag afsäga mig förtroendet att vara Bänkman i 16:de Bänkm:s-Afd:n.
Hr Waern, Jonas:
Hindrad af tjensteåligganden att stän digt vara närvarande vid Riksdagen, anhåller jag att blifva befriad från förtroendet att vara Bänkman i 25:te Bänkm:sAfd:n. Gr.
Jag får vördsamt föreslå, det R. o. Ad. behagade enligt gammalt bruk besluta, att Hr Grms o.
Landtmms tal vid helsningsdeputationeu å slottet till H. M. Konungen och H. M.
EnkeDrottuing Desideria, samt DD. MM:s 20
Den 26 Oktober. svar, äfvensom H. Exc:s tal till H. M. Konungen å RiksSalen måtte upläsas oell i R. o. Ad:s protokoll intagas. I ani. häraf hemställde H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. önskade, att de af Gr.
Lagerbjelke omnämnda tal skulle upläsas, för att i Ståndets protokoll inflyta; och sedan härtill svarats ja, uplästes de ifrågavar:de talen, hvilka hade följande lydelse:
Till H. M. Konungen. »Stormäktigste, Allernådigste Konung!
Då det nu tillätes R. o. Ad. att, enligt grundlagens bud och hjertats kallelse, inför E. K. M. framlägga uttrycken af R. o.
Ad:s underdåniga vördnad och lyckönskan, är det med lifligaste känslor R. o. Ad. för första gången helsar E. K. M. såsom Konung.
Svensk till födsel och, vi vete det väl, svensk till själ och hjerta, har E. K. M., med det hos oss så frejdade, kära och ärorika Karlanamnet, redan vid Sin regerings början antydt att lagen skulle utgöra hufvudgrunden för Dess styrelse och handlingar; det osvikeliga bevis E. K.
M. derigenom gifvit af Dess allvarliga vilja att bygga
Sin thron på folket och på landets utveckling,' bunden af lagliga former, har ock en redan vunnen erfarenhet bekräftat.
Med sådana föresatser skall Konungakronans tyngd äfven i framtiden ej kännas svår och E. K.
M. njuta tillfredsställelsen af detta folks odelade kärlek och tillgifvenhet.
Måtte den Högstes skyddande hand vaka öfver E. K.
M:s person och handlingar samt göra Dess regering säll, ärofull och lyckosam; R. o. Ad. känner lifligt och skal! städse känna behofvet att kunna dertill medverka.
Med E. K. M. och Svenska folket har R. o. Ad. varmt och hjertligt delat sorgen öfver E. K. M:s älskade Hr Eaders bortgång.
Konung Oscar I:s uphöjda själsgåfvor, Hans med mildhet, allvar och vishet utförda åtgärder och bemödanden för det rättas och sannas framgång, för bevarande af landets sjelfständighet och förkofrande af dess välstånd, för folkets sedliga och intellektuella utbildning, så väl som för allt ädelt och skönt, skola i svenskars tacksamma hjertan hålla Hans minne djupt inprägladt, älskadt och vördadt.
St:rs sista sammanvaro har thronföljden vunnit efterlängtad stadga genom Hertigens af Wermland födelse. R. o. Ad. utbedjer sig att deröfver få underdånigst och innerligt betyga sin lyckönskan och glädje, samt skall ej uphöra att upsända varma förböner så väl för den unge Eurstens framtid, som för de lyckliga förhoppningar, hvilka ytterligare blifvit väckta.