Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Yid förnyad föredragning bifölls Statsoch BevillningsUtskottens deri 17 sistlidne October under N:o 86 afgifne, och den 3o 1 samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner, om uppbördsprovision till Städernes Magistrater m. m.
Justerades 6 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 3 dennes e. m. fattade beslut.
Upplästes Välloflige BorgareStåndets ProtocollsUtdrag af den 28 sistlidne September, innefattande bland annat BorgareStåndets beslut, att i den nya redactionen af Förordning, angående Bränvinsbränningen, boi’de, till undanrödjande af tvetydighet, intagas \
Den 4 November. följande beskrifningar af dubbla, enkla och half-Pistoriska brännériverk, nemligen: att ett dubbelt
Pistoriskt verk utgöres af tvänne afverkningspannor, jemte 2:ne så kallade första mäskvärmare eller förpannor, samt dessutom af arne mäskvärmare, hvardera af de senare försedd med sitt klar-apparat eller så kallad lecteficator, med tillhörande afkylningsanstalt; att ett enkelt Pistoriskt verk består af en afverkningspanna, med sin tillhörande förpanna, jemte mäskvärmare, rectificator och kyl-apparat; och att ett halfPistoriskt verk består af en afverkningspanna, utan förpanna, men försedd med mäskvärmare och rectificator; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med BorgareStåndet förena.
Högloflige Ridderskapet och Adelu åtskiljdes klockan ett quart till 3 eftermiddagen.
Fredagen den 6 Nov. 1829.
Då i sista plenum 66 mål afgjordes, och deribland Den 6 November f. m. ett, hvaruti jag väckt motion, nemligen, angående anslag till hämmande af flygsanden uti Halland, beklagar jag, att jag nödgades vara frånvarande, emedan jag tror mig hafva kunnat visa nyttan och nödvändigheten af ett sådant anslag.
Vid denna Riksdag hafva anslag ganska rikligen blifvit beviljade, då fråga icke varit om reproductiva företag; men bär har man ej gifvit något, Flygsandsfälten i Halland äro likväl så förstörande, att saken är af yttérsta vigt för hela provinsens bestånd; och det har förundrat mig att höra, det Skåningar i synnerhet bestridt anslaget, då likväl
Skåne sjelf i detta afseende åtnjutit ojemn förligt större hjelp än Halland, hvilket i intet afseende är lyckligt nog att kunna afundas af Skåne.
Jag reserverar mig derföre emot den obetydliga besparing man här iakttagit, på bekostnad af alla dem, som äga flygsandsfält, och måste äfventrya att se sina hemman förstörda; och jag anhåller, att detta yttrande må i protocollet förvaras.
Jag reserverar mig äfven emot det beslut, som den siste värde Talaren omnämnt, ehuru icke af samma skäl, som han; men på den grund, att då Utskotten ansett de iooo R:dr B:co, hvilka sedan sista Riksdag varit anslagne till flygsandens hämmande, tillräcklige, åtminstone så vida, att intet nytt särskildt anslag skulle erfordras, anser jag der - Den 6 November f. m. 247 emot verkan af ett sådant anslag medföra så mycken nytta, genom beredandet i framtiden af tillgång till ökad bevillning, ökadt krigsfolk oell befäl, att jag icke trott det denna Riksdags Statsutskott skulle hafva afslagit den väckte motionen på så lösa grunder som skedt.
Företogs till pröfning och bifölls Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den 1 sistlidne October under N:o 154 afgifne, och den 7 i samma månad e. m. på bordet lagde,.
Betänkande, angående yrkadt förbud mot innehafvande af mera än en tjenst af en och samma person.
Å nyo föredrogs Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den 1 sistlidne October under N:o 157 afgifne, och den 7 i samma månad e. m. på bordet lagde, ytterligare Utlåtande, i anledning af återremiss af Utskottets under N:o 46 förut meddeldte Betänkande, angående HelsingeBuldans stämplande.
Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel: Ridderskapet och Adeln bar afslagit Utskottets första Betänkande i ämnet, deruti Utskottet tillstyrkt en författning, att Helsinge-Buldan skulle läggas i lag, i stället för rullar; och detta sednare Utlåtande innehåller, i anledning af gjorde anmärkningar inom de öfrige RiksStånden, den förändring, D e i) 6 "V o v e in h c r }'. m. att Utskottet tillstyrkt en underdånig skrifvelse, hvaruti Rikets Ständer skulle begära, att
Konungen täcktes utfärda en kungörelse med uppmaning till Allmogen, att lägga sin Buldan i lag.
Jag förmodar likväl, att detta är en så enskild sak, alt administrativa magten här icke hör komma emellan; och då Ridderskapet och Adeln redan afslagit första Betänkandet, innefattande sjelfva hufvudfrågan, anser jag
Utskottets sednare tillägg om en uppmaning till allmänheten äfven höra afslås, enär saken är af den Beskaffenhet, att den lämpligast uppgöres köpare och säljare emellan.
Utskottet har äfven ixlet sednare Utlåtandet tillstyrkt stämpling af HelsingeBuldan i båda ändarne af hvarje stycke; och som jag icke kan inse, hvartill denna för allmogen ofta besvärliga åtgärd skulle tjena, tillstyrker jag för min del afslag å hela Utlåtandet.
Friherre Cederström_, Jacob: Sedan, efter hvad jag har mig bekant, två Stånd redan afslagit förevarande Utlåtande, är det visserligen likgiltigt, huru detsamma af Ridderskapet och Adeln afgöres; men i anledning af den siste värde Talarens yttrande, anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att frågan icke är så obetydlig, sorn man i allmänhet skulle tro.
Vanan hos Allmogen att hålla sin Buldan till salu i rullar, har ofta föranledt till misstag hos köparne om varans godhet, och detta har slut - Den 6 November f. m. 243 ligen återverkat till förlust för säljarne sjelfve; tj^ genom bedrägerier af några få har det handt, att varan konnnit i vanpris äfven för den redlige tillverkaren.
Så länge Buldanstyckena äro rullade, kan icke köparen öfvertyga sig, huruvida boniteten är lika, hela stycket igenom, och han har derföre icke haft annan utväg, än att genom ett nedsatt pris försäkra sig mot förlust.
Då nu HelsingeBuldan är en af våra exportartiklar, måste följderne häraf blifva så mycket menligare, som vi i annat fall kunde påräkna högre betalning af utlänningen.
Ehuru det således, sedan två Stånd afslagit Utlåtandet, är likgiltigt, hvad beslut af Ridderskapet och Adeln nu fattas, önskade jag likväl, att Ridderskapet och Adeln för dess del ville bifalla Utlåtandet, enär det afser en bestämd nytta för producenterne sjelfve.
Här är icke fråga om sjelfva saken, eller nyttan af att lägga Buldanen i lag eller rullar, utan endast om principen, huruvida administrativa magten bör mellankomma med en uppmaning.
Är saken nyttig, lära säljarne nog rätta sig efter köparne, så att, om de finna, att de erhålla mera för sin vara, då den är lagd. i lag, de icke lära underlåta att lägga den på sådant sätt, med afseende på sin egen fördel, utan att Kongl. Maj:t behöfver bedja derom.
Jag fortfar derföre att yrka afslag å Utlåtandet. i5o Den 6 Nove m b e r f. m. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln biföll EkonomiUtskottets ifrågavarande Utlåtande.
Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till afslag å berörde Utlåtande; hvilken proposition med ja besvarades.
Vid förnyad föredragning af Bevillningssarnt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottens den i 3 och 17 sistlidne October under N:s 2/; och 26 afgifne, samt den 23 i berörde månad e. m. på bordet lagde, Utlåtanden i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkanden: N:o i3. angående yrkadt förbud mot införande af utländska varor; N;o i5.
Angående yrkad högre tull å vissa från Ryssland och Finland inkommande varor; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit den 17 sistlidne Augusti e. m. och den i4 sistlidne September e. m. af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottens ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingarne.
Föredrogs å nyo och bifölls Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den i3 sistlidne October un - Den 6 November f. m. der N:o 23 afgifne, samt deri a3 i berörde månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 12 förut meddelte Betänkande om inrättande af Porto Franco på Gottland, m. m. 6 Å nyo föredrogs Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens deri 17 sistlidne October under N:o 25 afgifne, samt den 23 i berörde månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande angående motioner om premier för bränvins exporterande, samt beredande af utvägar för utförande deraf till Norrige.
Jag kan ej annat än biträda Utskottens tillstyrkande, att afslå de väckta motionerne, enär icke uti sjelfva BränvinsbrännirigsFörordningen den princip blifvit följd, att göra productionskostnaden så lindrig som möjligt, hvilket ulan tvifvel vore den bästa premiianstalt för bränvins-utförsel, och säkraste förbudet mot dess införsel.
Jag yrkar alltså bifall till Utlåtandet.
Hvarefter berörde Utlåtande, uppå derom af Flans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, af Ridderskapet och Ådeln bifölls.
BevillningsUtskottcts den 20 sisll.
October under N:o 5i af - 102 Den 6 November f. m. gifne, och den 26 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående väckt motion örn upphörande af Städernas Saluaccis.
Jag gillar visserligen den princip, som bjuder fullkomlig frihet i handel och näringar, och har alltid ansett denna princip för den enda Stats-ekonomiskt rigtiga; men jag vill ej derföre, att den skall tillämpas fragmentariskt eller styckevis, till fördel för en näring på bekostnad af en annan.
Man har likväl hos oss så missförstådt Näringsfrihetssysternet, att man tillåtit Landtmannen till vissa Städer fritt och utan afgift införa bröd, dricka och kött, men ändå bibehållit proliibitif-systemet för Bagare, Bryggare och Slagtare i Städerne och icke upphäft de för dessa näringar pålagda skatter och onera, samt skyldigheten att alltid hålla mot en viss Taxa bröd, dricka och kött stadsboerne tillhanda, då Landtmannen hvarken är bunden vid taxa, eller att införa varorne oftare, än det faller honom in.
Till återställande af den jemnvigt ett systematiskt sammanhang kräfver, och på det nämnde näringsidkare icke må förorättas, ehuru uppsigt på dem är högst nödig, anser jag Utskottet haft skäl till sitt nu afgifne Utlåtande och tillstyrker bifall derå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bi - Den 6 November f. m. fall å BevillningsUlskottets förevarande Betänkande.
Ånyo föredrogs StatsUtskoltets ej mindre den 8 sistlidne April onder N:o 101 afgifne, och den 4 derpåföljde Maji eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af Rikets Ständers Revisorers år 1827 gjorde anmälan angående försäljningen af Fern stycken Kronan tillhörige Krigsskepp, och redogörelsen för derföre influtiie medel; än ock under JV:o 218 meddeldte, och den 10 sisth September eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar.
Herr Rosenqvist Fredrik Leonhard anförde skrifteligen:
Jag har genomläst StatsUtskoltets Utlåtande N:o 218 i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 101 afgifna Betänkande i fråga om de Kronan afhände fem
Örlogsfartygen och redogörelsen för de derföre influtne medel; och fastän det synes icke stort löna mödan, alt i denna så högst vigtiga sak göra flere anmärkningar vid det oförsvarliga och oförklarliga i denna verldskunniga Jud-commerce, är jag likväl skyldig mig sjelf, som representant, den satisfaction, att icke låta mitt namn i viksdags-annalerne förvaras med den skamfläck, att hafva gillat eller bifallit 254 Den 6 November f. tn. livad som oemotsägligt har medfört mitt fäderneslands skada och förlust.
Utskottets senare
Utlåtande anser jag vara af deri art och beskaffenhet, att det kan just vara likgiltigt, hvar man börjar critiken deremot; ty det innefattar idel ursägter och öfverseenden, såväl med Utskottet sjelf, som med andra; jag vill derföre börja, der Utskottet slutat den märkvärdiga apologien, så lydande: ”Sedan Utskottet sålunda redovisat för de åsigter, hvilka Utskottet följt, vid afgifvande af dess förra ”Betänkande i ämnet, samt på grund af ”hvad nu blifvit af Utskottet anfördt och ”närmare utveckladt, får Utskottet, under ”det lugnande medvetandet af redligt upp”fyllda pligter, icke allenast till sine Medre”presentanter, eller dem, hvilka, inom JRiks”
Ståndenj för folket böra föra talan_, utan ”ock lill Svenska Nationen öfverlemna berömmandet af Utskottets handlingssätt i ”denna vigtiga sak, med det sluteliga förklarande, att Utskottet, utan någre andre ”förändringar än de, mindre väsendtelige, ”hvilka innefattas uti svaren å ofvanuppJ, tagne 3:dje och n:te anmärkningspunkter”ne, förblifver vid dess förut afgifne Utslätande i denna fråga.” Hvilket lugn måste icke Utskottet äga inom sig sjelf under medvetandet af redligt uppfyllda pligter; och då det alltid bör anses oriktigt, att betaga någon den glädje, som Den 6 November f. m. 255 han sjelf skapar sig, så är det långt ifrån mig, att bestrida eller afundas
Utskottet den gärd af aktning, sora Utskottet i sin imagination rest åt sig sjelf i hvarje redlig Svensk mans bröst.
Ja sjelfva utländningen, som känner den IsraeliLiska skeppshandeln, skall icke underlåta, att med en särdeles förvåning betrakta den liknöjdhet, hvarmed Utskottet behandlat detta ärende.
Utskottet har behagat yttra sig: ”att ”del vore under Utskottets värdighet att in”gå i särskildt besvarande af de emot Utskottet riktade anmärkningar: att Utskottet ”i denna fråga skulle handlat med liknöjdhet för Nationens väl, och emot rättvisans ”föreskrifter m. m.” Jag vädjar likväl till sjelfva acterna, som röra den vedervärdiga affairen; och för den, som läser dessa acter, och förstår hvad han läser, för honom blir det alltid en gåta, huru Utskottet kunnat så anticipera på jörnuftets bidrag till Utskottets beröm.
Det lärer dock få antagas, att då Svenska Allmänhetens stora missnöje med den fatala skeppshandeln är ganska högljudt uttryckt håde i prosa och på vers, hvilket allt icke kan vara Utskottet obekant, så hade det icke varit Utskottets värdighet förnär, om Utskottet gått på djupet med saken, och anmärkt hvad anmärkas bort.
Den af mig och många andra just ej för den alldravackraste handling ansedda 256 Den 6 November e. m. åtgärd af Hans Excellence Herr GeneralAmiralen Grefve Cederström, att i stället för att, enligt Kongl. Maj:ts nådiga befallning, försälja åt Commissionairerne Michaelson &
Benediks det slopade Linieskeppet Försigtigheten, åt samma personer afstå det nästan nja Linieskeppet Gustaf den Store under namnet Försigtigheten, har äfven af den enfaldigare och uti hemligbeterne icke invigde medborgaren funnits vara en icke särdeles väl öfverlagd handling; men då Utskottet rent ut ansett det icke allenast icke förtjena åtal, utan tvertom böra räknas negociateuren Herr GeneralAmiralen Grefve Cederström till förtjenst, att han sålt ett nytt Linieskepp, i stället för ett gammalt, och att det vidtfräjdade namnet Gustaf icke lemnats till pris åt Judar och Schackrare, så har Liberaliteten och indulgencen i förening nied Näringsfriheten blifvit sträckt nästan för långt.
Emedlertid, och då allmänheten bör få en riktig idé om Utskottets ädla intention, så vill jag ordagrannt intaga de ställen i Utskottets förra Betänkande, som i det senare blifvit åberopade.
Pag. 74: ”Öfver det ”sålunda försålda Linieskeppet
Försigtigheten ”finnes ej ibland handlingarne något Yärde”ringslnstrument; hvaremot uti Värderings”Instrumentet af den 17 Mars i8a5 är vor”det upptaget 86 Kanonskeppet Gustaf den "Store, i afseende på hvilket värderingen "lem - Den 6 November f. m. ”lemnar den upplysning-, att della skepp i ”November månad 1824 ifrån Dockan N:o 3 ”uttagits, efter att då hafva undergått förbyggnad, blifvit förnyad t samt till åtskil”lige delar, så inom, som utom bords, re”formeradt, och jemväl med belt Capell för”sedt; alt, enligt ene Värderingsmannens, Öf”verste af Bornernans, tanka, detta vackra ”och goda skepp icke annorlunda kunde till ”sitt värde anses än som ett alldeles nytt ”skepp af samma certe och dimensioner, så ”att, med afseende härå, skeppets rätta vär”de borde bestämmas efter det pris, till hvars ”belopp ett lika stort och godt skepp kunde ”byggas.” Pag. 99: ”Att köparen vunnit rät”tighet, dels tili erhållande af andre utrednings- och inventariipersedlar, än de, som ”tillhörde de försålde skeppen, dels att af ”Flottans förråder fä nya persedlar förfäv”digade.
Den förnuftige, sorn följer sin eg en öfvertygelse, må härom dörnrna hvad lian tycker.
— Utskottet säger sig hafva dragit försorg, att ett exemplar af hvardera Cöntractet blifvit utskrifvetj och lagdt A borden uti RiksStåndens Pleni-rum; men någon tryckning deraf har Utskottet ej ansett böra äga rum.
— Hvilken bog grad af sparsamhet har Utskottet icke liär låtit påskina!
Några ark tryckpapper; tänk hvilken besparing för SlatsCassan!
Men att en half million R:dr B:co, som skeppshandeln kostat samma Gassa, böra af skrifvas; således efterskänkas, det har 48 H. 17 a58 Den 6 November f. m.
Utskottet ansett ingenting betyda.
Månne det likväl icke varit rätt, att allmänheten fått se och läsa de hederlige Contracterne, och såmedelst blifvit satt i tillfälle bedömma grunderne så väl för Herr GeneralAmiralen Grefve Cederströms och Judarnas handlingssätt, som för StatsUtskottets äsigter.
Pag. 4^0 säger Utskottet: ”Men hvad ”angår den i samma Moment gjorde anmärkning, om den olikhet, som funnits emellan ”säljarens och köparens exemplar af Con”tracterne om sednare handeln, i det orden *’i och för fartygens utrustande funnits i ”köparens exemplar uteslutne, så enär icke ”allenast, enligt af ConstitutionsUtskottet "lemnad upplysning, desse ord i 4 Morn. af ”ConceptContractet den 1 Junii 1825 äro ”införde, utan ock Gode Männen, vid berömmandet af frågan, ansett tillägget af *’desse ord ingalunda kunna föranleda till ”någon minskning af det skadestånd, hvartill Michaelson &
Benedicks, i följd af ”det andra Contract-exemplarets lydelse, och ”efter allmännelige rättsenlige grunder för ”skade-ersättningars bestämmande, vore berättigade, har Utskottet funnit denna omständighet ej kunna till någon åtgärd från ”Utskottets sida föranleda.”
Här tyckes Utskottet utgå liksom från den synpunkt, att ett brott, som är begånget, icke är något ansvar underkastad t, då icke någon större skada derigenom skett, än den som i alla fall D e n 6 November f. m. 2% skolat drabba; äfvensom den nya lära utbredes, att om man förändrar en utskrifven Originalhandling, betyder sådant ändock ingenting, enär conceptetj som är i ens eget förvar,, och som man således efter godtycke kan förändra, är rigtigt, fastän det andra exemplaret af den utskrifne
Originalhandlingen är alldeles olika både med det första exemplaret och med conceptet.
Om en sådan argumentation skulle antagas, öfverlemnar jag åt hvar och en att dömma om vådan af Contracters ingående, och hvad föga säkerhet ett Contract medförer.
Att, med Domaremaktens förbigående, Gode Män blifvit förordnade till ersättningsfrågans slitande, måste äfven anses som en oriktighet, då frågan angår medel, hvilka tillhörde StatsYerket, och hvaröfver endast Riksens Ständer äga rättighet och makt att disponera; men om ock man skulle antaga att denna origtighet vore rigtig, så måste väl den omständigheten, att Gode Männen ansett de uti det ena exempdaret intagne, men i det andra exemplaret uteslutne, orden: ”ioch för fartygens utrustandeJ* icke föranleda till någon minskning af det fordrade skadeståndet, och icke eller kunna medföra ansvarslösliet för den origtighet och olikhet, sorn är uti båda Contracterne — helst den ena frågan är civil, och den andra criminel; och våra lagar ingalunda medgifva, att Gode
Män få befatta sig med brottmål. 48 H. ly* Den 6 November f. m.
Utskottets yttrande, att denna omständighet ej kan föranleda till någon åtgärd från Utskottets sida, måste likväl vara grundadt på andra motiver, än dem, som i handlingarna igenfinnas; ty enligt dem är det icke möjligtj, att tillerkänna Commissionairerne Michaelson &
Benedicks den ersättning de fordrat.
Pag. 475 säger Utskottet; ”1 anledning ”af de, i nästföljande i3 Mom. gjorde yrkanden, får Utskottet tillkännagifva, att ”det, vid granskningen af förevarande mål ”icke funnit, att, emot något Rikets Stän"ders beslut, de till hvarje IIufvudTitel an”slagne summor blifvit dragne till andra än”damål, än dem, som under samma Hufvud”Titel höra, eller att något af Rikets Ständer faststäldt anslag blifvit öfverskridet; ”vid hvilket förhållande, och då, efter or”dalydelsen af 3o §.
Riksdagsordningen, Ut”skotlet uti inga andra fall, än desse, eller ”emot någre andre, tjenstemän, än de för "Statsutgifterne redovisande, äger någotåkla”garekall, eller rättigheten att, annorlunda ”än genom anmälan i ConstitutionsUtskot”tet, å någon Tjenste- eller Embetsman, i ”och för dess förfarande, ansvar yrka, Ut”skottet anser sig betaget möjligheten, att ”efter denna §. i Riksdagsordningen göra an”svars-anmälan emot någon af de Embetsman, ”sorn vid Skeppshandels-affairen lagt band.” ”Genom detta förklarande anser Utskot”tet sig jemväl hafva besvarat den i näst - D c ii 6 Söve in b e r ra. 2(j i ”efterföljande i4 Mom. gjorde anmärkning, "att Herr Grefve
Cederström bort lill an”svar ställas för hvad lian, i egenskap aj' ”Flottans Chef, vid verkställighet af han”deln, i ett eller annat hänseende, kan liaf”va uraktlåtit; i anledning af hvilken anmärkning Utskottet, i öfrigt, får åberopa ”innehållet af den för Rikets Ständers Jusli”liteOmhudsman utfärdade Instruction af den ”24 Februarii 1810.” ”Sedan Utskottet, enligt pag.
107 och ”108 i det afgifne Betänkandet, funnit
Staken höra erhålla skillnaderne emellan deuli ”Contracterne af den 18 Mars och den 19 ”April 1825 om Linieskeppet Tapperheten ”samt Fregatten af Chapman utsatte köpe”skillingsbelopp och de enligt
Capitalräknin”gen för desse fartyg influtne köpesummor, ”samt Utskottet, i anledning häraf, tillstyrkt ”Rikets Ständer, ”att, uti skrifvelse till Kongl. ”Majit, i underdånighet anhålla, det Kongl. ”Majit täcktes besluta de åtgärder genom hvil”ka Staten må kunna af Vederbörande utbekomma de sålunda återstående köpeskillings”beloppen, för skeppet Tapperheten poooRidr ”Hamh.
Blco samt för fregatten af Chapman ”1000 Pund Sterling,” har dels, enligt inne”hållet af i4 Mom., blifvit emot Utskottet ”anmärkt, att det förslag
Utskottet sålunda ”afgifvit icke innebure den bestämdhet, sorn. ”ovilkorligen borde innefattas uti dylika från ”Lagstiftningen utgående anmälanden, ulan ”syntes vara ett obehörigt bemantlande af k 2Ö2 Den 6 November f. m. ”hvad raan i det hela velat angifva, då med ”Vederbörande, efter anraärkarnes tanke, ej ”gerna kunde menas någon annan än Gene”ralAmiralen m. m.
Herr Grefve Cederström; ”dels åter, enligt hvad Remisshandlingarne ”utvisa, Friherre Cederström, Jacobf uti ett ”hos Ridderskapet och Adeln, afgifvet anförande, till förment urskuldande af det klan”der och undvikande af den ersättnings på”följd Herr GeneralAmiralen i detta hänseende kunde komma att vidkännas, företett, ”arne ordagrant så lydande Qvittencer: ”Af ””Hans Excellence, StatsRåd, General Ami””ral, GeneralAdjutant för Flottorne, Ridda””ren och Commendeuren af Kongl. Majrts ””Orden, m. m.
Högvälborne Herr Grefve ””O.
Cederström, hafva undertecknade ””denna dag emottagit Nio Tusende (9000) ””Riksdaler Hamburger Banco, såsom af Hans ””Excellence oss tillerkänd Provision, på det ””i dag afslutade Contract å Linieskeppet ””Tapperheten.
Som försäkras.
Stockholm ””dea 18 Mars 1825.”” ””Michaelson &
Benedicks ””Af Hans Excellence, StatsRåd, Gene””ralAmiral, GeneralAdjutant för Flottorne, ””Riddaren och Commendeuren af Kongl. ””Maj:ts Orden m. m.
Högvälborne Herr Gref””ve O. R.
Cederström hafva undertecknade ””denna dag emottagit'
Ett Tusende (£ 1000) ””Pund Sterling, såsom af Hans Excellence ”"oss tillerkänd Provision på det i dag af - Den 6 November 1. m. a63 ””slutade Contract å Fregatten Chapman sorn ””försäkras.
Stockholm den 19 April 1825.”” " ”Michaelson & Benedicks.” ” ”Hvilka Qvittencer, tillika med åtskilliga ”andre af Friherre Cederström, till upplysning i målet, företedde handlingar, varit ”under försegling deponerade i Förvaltningen af SjöÄreriderne och nu blifvit Utskottet i Afskrift meddelade; hvarjemte, genom '”ConstitutionsUtskottet, uti dess förutnämn”de Memorial, N:o 29, är vordet upplyst, ”att i normal eller ConceptContractet om ”Linieskeppet
Tapperheten köpesumman fin”nes utsatt till 171,000 R:dr Hamb.