Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtsk. har deremot föreslagit beviljandet af till åns uprensande erforderliga 15,000 R:dr, men icke brytt sig om, huruvida arbetet skulle få en större varaktighet eller icke, och har derföre i sitt utlåtande icke nämnt något om fachin-armen, annorlunda än hvad som återfinnes på sidan 7 i Betänk., eller att man kunde laga bort kostnaden för fachin-armen, hvarigenom summan minskades med 20,200 B:dr tuko.
Ulsk. upmanar således till uteslutande af den del utaf arbetet, som skulle betrygga det hela för framtiden, på samma gång som det föreslår anslag till uprensningen af ån.
Det vill att ån skall uprensas i dag, obekymradt om den åter fylles i morgon.
På grund af hvad jag nu anfört, anhåller jag om bifall till hvad StatsUtsk. föreslagit i första delen af sitt Utlåt., nemi. det som rörer tillstyrkandet att för upmuddring af Arboga å ifrån staden intill Hjelmare kanals utlopp vid Grafudden mätte anvisas en summa af 20,000 R:dr, deraf 10,000 R:dr såsom anslag och 10,000 R:dr såsom lån, samt för å-rennans uprensning ifrån nämnde utlopp lill Mälaren 15,000 R:dr, hvarjemte jag anhåller, att återremiss må meddelas i hvad som rörer fachin-armen, på det att StatsUtsk. måtte taga denna sak i noggrannare pröfning.
Uti sista mom:tet har Utsk. afstyrkt hvad motionären begärt till kaj-byggnaden i Arboga.
Anspråken hos kommunerne på Statsanslag för dylika företag äro visserligen så betydande, och göra sig så ofta gällande, att jag i allmänhet anser det sådane anspråk böra tillbakavisas, samt att kommunerne sjelfve böra taga hand om dessa arbeten; men då man likväl vid denna Riksdag visat så mycken Den 29 Juni e. m. 533 frikostighet i hvad som rört andra kommuner, så tyckes mig äfven, att Arboga borde få ett prof af R.
St:rs välvilja, lika så väl som andra städer i Riket.
Jag hade derföre trott, att man bordt för conseqvensens skull äfven hafva beviljat icke något anslag, såsom motionären begärt, till en kaj-byggnads upförande i Arboga, utan ett låneunderstöd för delta ändamål.
Vill således R. o. Ad. återremittera den sednare delen af denna punkt, så skulle jag tro, att R. o. Ad. i det fallet bidraga till den conseqvens, som jag anser RiksSt:n alltid böra följa, då det är fråga om anslag lill enskildta kommuner.
Motionärens framställning sönderfaller, såsom Ståndet läcktes inse af Betänk., i tre serskilda delar, af hvilka den ena kaj-byggnad för staden Arboga, och hvilken Utsk. afstyrkt, hvaruti äfven jag instämmer.
Den siste värde talaren har visserligen gjort framställning derom, huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja återremittera denna del af Betänk.
Jag tror likväl, att om en opstad i inre delarne af landet vill anlägga en kaj-byggnad, så må den väl göra del, men Staten icke betungas med bidrag dertill.
Jag tillstyrker således bifall lill denna del af punkten.
Hvad åter beträffar uprensningen af den del af Arboga å, sora ligger emellan Arboga och Grafudden, äfvensom den del, hvilken ligger emellan Grafudden och Kungsör, så har Utsk. för den förre af dessa afdeln:r tillstyrkt 20,000
R:dr, hvaraf 10,000 R:dr såsom lån och 10,000 R:dr såsom anslag, samt för den seduare afdelmn likaledes tillstyrkt det anslag af 15,000 R:dr b:ko, som egentligen afser uprensningen, men deremot icke yttrat sig om fachin-anläggningen.
Bildt är jag af den öfvertygelsen, alt en dylik faschin-bädd är af behofvet högt påkallad, så framt arbetet för framtiden skall blifva varaktigt.
Det är gifvet, att hvarje strömvatten medför under sitt lopp en hop slamm och smuts, som vanligen stannar vid utloppet, och förorsakar upgrundniug.
Det är egentligen vid utloppet, som fachin-armen skulle anläggas, på det att strömfåran vid sitt utlopp i sjön skall genom egen kraft kunna välta bort detta slamm, och sålunda hålla farleden öppen.
Min öfvertygelse är, att derest en dylik fachin-bädd icke kommer alt anläggas på samma gång som upmuddringen företages, så skall inom några få år nyttan af detta arbete vara tillintetgjord.
Jag tror derföre lika med Hr Bildt det vara af vigt, alt anslag för detta ändamål meddelas, och att icke afpruta kostnaden för denna fachin-arm.
Jag skulle vilja anhålla, att R. o. Ad. måtte bifalla Ulsk:s Betänk, i öfrigt, men återremittera den del deraf, som har afseende på fachin-armen, öfver hvilken Utsk. egentligen icke yttrat sig, på det ali Utsk. måtte komma in med nytt Utlåt, öfver denna del af frågan, och R. o.
Ad. komma i tillfälle, att deröfver fatta beslut.
Jag anhåller om bifall till det öfriga, men återremiss på frågan om fachin-armen.
Efter det beslut, som Ståndet i förmiddags fattade, ansåg jag fruktlöst, att nu göra några vidare invändningar 'emot StatsUtsk:s nu ifrågavar:de Betänk., och har således tegat allt sedan dess, men då jag nu hör StatsUtsk:s 534 Den 29 Juni e. ni. egna ledamöter vara tvifvelaktiga i saken, ehuru de i förmiddags vore mycket vissa på sin sak, så anhåller jag nu alt få yttra några ord.
Jag tror, att om verkligen tvifvelsmål kunna upslå i saker, som röra Väg- och Vattenbyggnader, så är icke skäl att bifalla en del och återremittera en annan del af frågan, utan man bör väl då återremittera alltsammans, och det är derom jag vördsamt anhåller, destomera, som tvänne SlatsUtsk:s verksammare ledamöter, hvilka här yttrat sig hafva talat emot hvarandra i denna del.
Så vidt jag upfatiat de båda ledamöternes yttranden, så hafva de öfverensstämt i afseende på frågans första och väsendtliga del.
Det har endast varit i hänseende till den sednare delen eller om kaj-byggnaden, sorn Hrr Bildt och von Troil varit af skiljaktiga tankar; men denna sak utgör lyckligtvis endast en biomständighet.
Hvad det hufvudsakligen af frågan beträffar, så eger man att för omdömet taga till ledning det af Chefen för medltrsla Väg- och Vattenbyggnads-distriktet afgifne, och i nu föredragne Utlåt, omförmälda kostnadsförslag, och Utsk. har äfven förordat anslag för att bereda verkställighet åt detta, såsom nyttigt och verkställbar erkända förslag, med undantag likväl af faehinarbelet, hvars vigt för segel-ledens bestånd
Hrr von Troil och Bildt nu inför R. o. Ad. tydligen utredt, men hvilken Utsk. tyvärr förbisedd Emedlertid är angelägenheten af att icke försumma arbetets fullsländigande på eli sätt, som kan varaktigt betrygga framtida gagnet af hvad derå i kostnaden nedlägges, nogsamt tillkännagifven, och med talande skäl beledsagad i den vid Betänk, fogade reser vation, lill hvars innehåll jag beder att få, såsom redan kändt af enhvar, som sig för ämnet intresserar, hänvisa såsom grund för min vördsamma anhållan, att R. o.
Ad. ville, med bifall för öfrigt till Utsk:s yttrande i första punkten, ålerremiltera frågan om anslag till fachin-armen.
Hvad slutligen beträffar det af motionären föreslagna, men af Utsk. afstyrkla understöd för kaj-byggnaden i eller vid Arboga stad, så har det velat synas mig, all R.
St. lämpligen kunde i form af lån understödja della företag.
En hvar, som besökt stadeu och sjöledes begifvit sig dit eller derifrån, har säkerligen funnit behofvet af en bättre kaj, än den nuvande, ganska påtagligt.
Stadens medel torde icke utan kännbar svårighet medgifva den utgift, en ombyggnad i detta hänseende nödvändigt kräfver.
Icke heller kan man säga, att staden ensamt har nyttan af en sådan anläggning.
Kringliggande ort och de trafikerande i allmänhet äro lika mycket deraf intresserade.
Men som i alla fall ej bör nekas, att ju den fördel, staden af förbättringen bör hämta, är den närmaste och varaktigaste, så må ju staden vidkännas sjelfva kosLnaden, men Statsverket, med afseende ä arbetets allmännyttiga egenskap, lätta dess utförande, förmedelst penningarnes förskjutande under lindriga ränleoch betalnings-vilkor.
Sådan har min åsigt varit, och jag har derföre äfven instämt i den af Hr Bildt afgifne reservation, jemväl i hvad den rörer denna del af frågan; men som det torde vara förgäfves, att sträcka sina förböner längre, än utsigterna till framgång medgifva, så vill jag, efter att hafva anlydt hvad jag trott önskligast
Den 29 Juni e. m. 535 vara, nu inskränka mig lill ali instämma i livad sorn här blifvit till förmån för å-rensningen yrkadt.
Alt uprepa hvad i en fråga, sådan som denna, på f. m. varit sagdt, skulle vara att onyttigt uptaga lU den.
Jag inskränker mig derföre
Ull att på de skäl, som förut blifvit anförda, helt enkelt anhålla om återremiss på hela punkten.
Jag vill icke utlåta mig i sak.
Jag har sagt, att jag icke tilltror mig bedöma sättet för utförande af dessa arbeten, men i afseende på formen, som här är i fråga, anhåller jag alt få yttra några ord.
Det är nemi. hegardt, att R. o. Ad. skulle bifalla hvad StalsUtsk. tillstyrkt, men återremittera — jag vet icke hvad; åtminstone icke någon framställning, sora blifvit gjord af Utsk., utan en tanka, som blifvit framställd af
Hrr talare, och jemväl finnes antydd i motionen, och hvilken anses kunna gifva anledn. lill ett ökadt anslag.
Denna tanka är det som man skulle gripa om, och återremittera, på det att Utsk. i anledn. deraf malte tillstyrka ett anslag.
Jag tror, att den föreslagna behandlingen af ärendet vore högst formvidrig.
Antingen måste hela frågan återremitteras, hvilket jag icke skall sätta mig emot, eller ock bifallas.
Motionären har egentligen framställt fyra olika anhållanden.
Det ena var understöd lill kaj-byggnaden vid Arboga, det andra understöd till åns uprensning från Orebro till Grafudden, det tredje anslag för åns uprensning ifrån Grafudden till Kungsör, och del fjerde anslag till en fachin-arm.
Uti UlSk:s Betänk, finnes fullständig utredning i frågan om de tre första pnnklerne, och jag kan således icke finna någon anledn. för R. o. Ad. att återremittera Utsk:s Utlåt, i dessa delar, derföre att den fjerde punkten icke blifvit af Utsk. besvarad.
Mig synes formen i delta fall icke på något sätt vara af mig förbisedd.
Jag får likväl bekänna, att i händelse R. o. Ad. vill återremittera frågan i sin helhet, så anhåller jag heldre om bifall på Utsk:s Betänk., sådant det nu är.
Jag vilt nemi. ingalunda med en återremiss riskera, alt icke Arboga å skall blifva uprensad, ty%närkvärdigt nog var det inom Utsk. mycket svårare alt få anslag till Arboga å, än till Köpings å, hvilken likväl är vida mindre vigtig.
Det var en benägenhet hos Utsk. för denna å, som varit serdeles undransvärd, om den icke varit ett lagligt bevis på vissa inflytelser.
När jag betänker detta, och då ett Stånd redan bifallit StatsUtsk:s Utlåt., *elt annat
Stånd upskjulit frågan, och ett tredje ännu icke afgjort densamma, så anser jag det vara vida bättre, att nu bifalla Utsk:s Betänk., än att återremittera detsamma i sin helhet, hvarigenom man möjligen kunde riskera, att icke få ån uprensad.
Men om icke det ifrågavande anslaget till fachin-armen vid denna Riksdag beviljas, så kommer ån i det skick, att man vid nästa Riksdag nödgas gifva betydligt högre anslag, om man vill hafva segel-leden öpnad genom denna å.
Då detta icke kan vara Hrr:nes mening här, som yrkat återremiss, så hemställer jag till dem och till R. o. Ad., huruvida det icke då vore lärapli - 530 Den 29 Juni e m. gasl, alt göra såsom Hr von Troil och Frih.
Cederström och äfven jag förut yrkat, nemi. alt bifalla Ulsk:s Utlåt, sådant som det är, och återremittera den punkt i motionen, som StatsUtsk. icke besvarat.
Att bifalla Utsk:s Betänk., sådant det är, har sina svårigheter.
Der står nemi.: ”det R.
St. för upmuddriug af Arboga å frän staden intill Hjelmare kanals utlopp invid Grafudden, mätte anvisa en summa af 20,000
R:dr, deraf 10,000 R:dr såsom anslag och 10,000 R:dr såsom lån, samt för å-rännans uprensning ifrån nämnde utlopp, till Mälaren, 15,000 R:dr, att utan återbetalningsskyldigket ifrån Riksg:s-kont. utgå.” Hvem eger stränderna från Grafudden till Mälaren? är det staden, enskilda, eller Kronan?
Skall staden föranstalta om arbetet eller hvem?
Något förutseende i detta fall finnes icke i förslaget.
Det är just för brist på sådant, sora jag anhåller om återremiss.
Den synes äfven vara nödig i andra hänseenden, ty man får af Utsk:s Betänk, icke veta, burn med dessa penningar förfaras bör.
Att de skola gräfvas ned från Grafudden lill Mälaren, det ser man, men hvem som skall göra det, och om det kan ske utan hinder af vederbönde slrand-egare, är ej omförmäldt.
Då man icke vill hafvaåterremiss, ulan företrädesvis fäster sig vid, att fä det bifallet, sora Ulsk. föreslagit, och återremiss på det öfriga af Betänk., synes det mig så, sora om mau tvekade huruvida icke, i händelse det hela återremitterades, det möjligen kunde inträffa, att man fick afprutning på den summa man förut har bekommit, (y i annat fall skulle man väl icke motsätta sig en återremiss, hvilken synes mig vara så nödvändig för frågans utredande och lösning.
På sätt föreg:de talare nämnt, så är det icke ulredt hvem som skall taga emot penningarne och verkställa arbetet.
Detta måste man väl åtminstone förutse, innan man begär ett anslag.
En dylik åtgärd kan man väl icke taga i luften, eller låta hero på framtida omständigheter.
Jag tior således såsom den siste värde talaren yttrat, alt Hrr:ne icke riskera något, i afseende på denna fråga, och yrkar således, ^att punkten mätte återremitteras i sin helhet.
Såsom den siste värde talaren behagade nämna, så är det just derföre, att jag icke anser en afprutning på anslaget vara nyttitr och önsklig, som jag motsätter mig återremissen, och önskar att R. o. Ad. måtte bifalla Betänk.; deri har li3n rikligt npfattat mitt yttrande.
Jag förvånar ntig likväl deröfver, att så väl den talaren, som Hr von Hartmansdorff anser del omöjligt att bevilja anslaget derför, alt roan icke vet hvar man skall lägga muddret, och hvem som är slrand-egare, då deremot, vid fråga om Stång-åns Tätning, R. o. Ad. utan discussion ansåg sig der kunna bevilja ett understöd helt och hållet som anslag, upg:de till 2,160 R:dr bk:o, utan att man der visste hvar muddret skulle läggas.
För att likväl visa, att StatsUtsk. icke så der handlöst behandlar de allmänna frågorna, som de värde talarne vilja antyda, så måste jag erinra, att 1J en 29 Juni e. m. 537 R. o. Ad. bifallit StatsUtsk:s Utlåt.
157, uti hvilket står, alt innan sådane allmänna arbeten hvartill R.
St. lemnal bidrag, gå i verkställighet, skola bolag bildas, sorn åtaga sig arbetets fullgörande inora viss bestämd tid efter fastställd arbetsplan.
Kan detta ske på det ena stället, så vet jag icke hvarför svårigheter derför skalle möta på det andra, och del förefaller mig verkligen besynnerligt, att då man förut låtit StatsUtsk:s dylika Utlåt:n gå utan anmärkn., men nu anser sådane skäl hafva yppat sig vid denna punkt, att man icke kan bifalla Utsk:s förslag, sådant det är utan återremiss, synnerligen då just de skäl, som anförts för återremiss varit sådane, som äfven gällt, i afseende å frågan om
Stång-åns rälning lill förbättrande af farleden mellan Linköping och Roxen.
I afseende på den ifrågavande å-rensningen, eger jag någon, lokal-kännedom, och delta föranleder mig, att upträda och tillstyrka anslagets beviljande.
Det har under innevar:de sommar varit för trafiken serdeles hinderligt, att ån är i sådant skick, som den nu befinnes.
Det bar åtminstone en eller två gånger handt att ångfartyg fastnat, till följd af de upgrundningar, som i ån bildat sig.
Att upskjuta anslagets beviljande derföre, att icke Arboga stad rår om hela landsträckan utefter ån, det skulle vara, att upskjuta saken till en lid, som sannolikt aldrig kan komma, emedan slrand-egarne äro alltför många strand-egare, och det är för dem af för mycken vigt, att få behålla tillträde till ån och landet der bredvid.
Jag bar ej heller hittills hört ifrågasättas, alt icke en åreusning skulle få ske, utan att samtlige strand-egare blifvit hörda.
Sådant bar äfven icke skett före bestämmandet af det af R. o. Ad. beviljade anslaget för Stång-åns uprensning.
Linkö pings stad rår icke heller der om hela det område, hvarigenom ån rinner.
Då vid det ena tillfället denna omständighet icke utgjort något binder för anslagets beviljande, tror jag icke heller att den bör utgöra något sådant vid det andra.
Jag förenar mig derföre med dem, som yrkat bifall till Ulsk:s Betänk.
Ur A del bo r g: Hr Bildt lade just ordet i min mun, för att svara på det inkast som han nyss gjorde emot mitt yttrande.
Han har i sin reservation emot anslaget till Stång-ån sagt: ”så har jag ej kunnat med bihehålleji aktning för följdriktigheten i R.
St:s beslut med min röst biträda StalsUtsk:s förslag etc.”.
Nu säger han att han fruktar hvad jag antydde, att om denna punkt blef återremitterad, en afprutning möjligen skulle komma att ega rum.
Han har således i ena fallet stor aktning för R.
St., men i det andra fallet icke, ty det skulle åtminstone i min' tanke visa föga aktning för ett Utsk., som afgifvil utlåtande i en fråga alt tro det kunna så utan all anmälning frångå sitt afgifna förslag.
St:s åtgöranden i anslagsfrågor förhåller det sig vanligen så, att de bero af godtycke och smak, och tillkomma ej med afseende på nödvändigheten af anslagen.
Det kan ej heller tillgå annorlunda, så länge vi fortgå i samma riktning som nu vid anslagens utdelande.
Jag finner ytterligare skäl lill denna anmärkning, då jag betraktar 538 Den 29 Juni e. m. denna fråga, dervid man har medgifvit anslag lill åns upmuddring, men icke till kaj och faschin-arm, och då jag icke ser i Cisk:s förslag någon utförligare motivering gifva tillkänna, hvarföre man icke vill gifva anslag till de två sednare sakerna, tmder det att man beviljar anslag till den förra, så finner jag deruti ytterligare stöd för min opinion derom, att förmiddagens discussion ej var förd utan sina randiga skäl såsom man säger.
För min del önskar jag, alt oppinionerna i framtiden inom Riksstånden må kunna så uttaga sin rätt, alt man hänskjuter dylika frågors afdömande till dem hvilka kunna klarare bedöma desamma, d. v. s. till Kongl. Maj:t och Regeringen.
Jag såg nogsamt, i fråga om Stång-ån, alt förhållandet var detsamma pä eftermiddagen som på förmiddagen.
Men jag trodde att sedan det Högd.
St., hade såsom det syntes, kastat yxan i sjön vid Ystad, det skulle vara förgäfves att söka taga upp henne vid Roxen.
Jag hade så mycket mera anledning att ej yttra mig som Hr Bildt, hvilken reserverat sig mot Ctskrs Betänk., i den punkten likväl teg, då saken här förekom.
Detta är grunden till milt förhållande.
Jag antydde det genast, när jag första gången yttrade mig och torde således nu hafva, för Hr Bildt, förklarat mitt handlingssätt.
Frih. Cederström •„
Det är visserligen mycket hugnande att förnimma, det man erkänner sig hysa den öfverlygelsen att R. o. Ad.-på efterm. följer samma handlingsgrund som på förmiddagen; men det vore, säger man, lyckligtvis vid delta tillfälle, ingen brist på följdriktighet i handlingssätt, om R. o. Ad. skulle återremittera en serskild punkt i denna fråga, som icke blifvit nöjaktigt af Disk. besvarad.
Man har härvid tillagt, att en återremiss i denna fråga borde ske, äfven om en nedsättning i anslaget derigenom äfventyrades, enär Utsk. icke skulle hafva motiverat sitt tillstyrkande tillräckligt.
Mig synes likväl denna förebråelse vara mindre hillig.
Utsk. uppgifver sig nemi. hafva tagit i öfvervägande, hvad i ämnet ”sålunda” förekommit.
Man måste således gå tillbaka till motionärens af Utsk. jemväl refererade framställning, och deruti synes tydligen ådagalagdt, huruledes rörelsen på Afboga å är ganska betydlig, huru hinder dervid möta i å-rännans skick, och huru man, just med afseende å trafikens behof, alltså med stort bekymmer emotsåg farledens instundande förfall, såvida icke uprensning i tid och ändamålsenligen vidtages.
Deruti synes mig ligga ett fullt giltigt skäl för den önskan, alt åtgärder snart mätte vidtagas lill afvär jande af nyssnämnde allvarsamt befarade, och för den allmänna trafiken,-så menliga förhållanden.
Således synes mig icke heller nå gon ytterligare motivering vara, för bestämmande af ett omdöme i frågan, erforderlig.
Hvad beträffar afslyrkandet af kajbyggnaden, så har Utsk. uttalat den åsigten, att den ifrågavar:de lastbryggan egentligen skulle tillböra och väsendtligen gagna Arboga stad, då deremot åens uprensning vore en angelägenhet, åsyftande gagn för det medlersla Sverges allmänna kommunikationer i sin helhet, hvarjemte den är Den 29 Juni e. m. 539 af slör och särskild betydelse för hela den vida å-dal, som med ett omfattande system af sjöar sträcker sig opp emot Dalarnes gräns och innehåller många, med industriella verk och inrättningar talrikt späckade hejder, och i qvadratmil upgående till en ej obetydlig rymd.
I denna sin jemförelse synes mig Utsk. hafva rätt, alt tillägga större och allmänneligare vigt och betydenhet vid å-rensningen, än vid den relatift för det allmänna, något mindre angelägna kajbyggnaden; det är ur desså synpunkter jag yrkar bifall till Betänk., endast med undantag af det som rörer faschin-armens anläggning, hvarutinnan jag begärt ålerremiss.
Det är egentligen för att få rätt på den der serskilda punkten i Utsk:s förslag, som jag ytterligare har begärt ordet.
Hr Bildt har sagt att motionärens begäran har fyra serskildta afdeln:r.
Om jag har fattat motionen rätt, såsom den här blifvit refererad, så har den icke mer än tre afdeln:r, hvilka blifvit besvarade af Utsk., nemi. dels anläggningen af en kaj vid Arboga, dels uprensning af Arboga å ifrån Arboga lill Grafudden, och slutligen uprensning af den del af ån som ligger emellan Grafudden och utloppet af Mälaren.
Denna sista afdeln. är det som Hr Bildt har delat i tvänne, men motionären har icke gjort det, så vidt jag kan finna.
Uti motionärens förslag finnér man pag. 7, följande ord: ”dels ock anslå den summa af 35,200 R:dr, som erfordrades för muddrings-arbelet emellan Hjelmare kanals utlopp och Mälaren, hvilken summa likväl kunde minskas till 20,000 R:dr, derest nedläggandet af en faschin-arm vid utloppet skulle kunna undvikas, etc.” Nu föreslår Utsk. 20,000 R:dr för upmuddring af Arboga å ifrån staden intill Hjelmare kanals utlopp vid Grafudden, samt 15,000 R:dr för årännans uprensning ifrån nämnde utlopp till Mälaren, men afslyrker beviljande af det äskade låneunderstödet för kajbyggnaden.
Jag vet således icke att man kan få reda på någon serskild afdeln. i motionärens förslag som icke finnes-besvarad af Utsk.
Jag finner icke heller något skäl att begära återremiss häraf, för att få den beviljade summan ökad.
Åtminstone sätter jag mig deremot.
I afseende på Stång-åo, så är det som Hr von Hartmansdorff yttrade att jag och många andra lego vid den frågan emedan jag icke förmodade att någon ville begära mera.
Hade någon gjort det, så hade jag visserligen icke iakttagit tystnad.
Jag har egentligen begärt ordet för att freda mig ifrån den tanken som hr Adelborg framkastat, att den reservation som jag anfört, rör:de Stång-ån, skulle vara i strid emot de åsigter som jag nu framställt.
Jag hade i denna reservation icke yttrat något annat än att R.
St. skulle hafva aktning för de beslut R.
Man får icke lösrycka delar af en uttryckt tanka, ty då kan man leda sig till slutsatser, som alldeles icke med reservationen varit afsedda, och citationerna blifva ej ärliga, och mig synes derföre att då hr Adelborg velat fästa afseende på min reservation, han äfven bordt upläsa den delen deraf som innefattar premissen till den ifrågavande slutsatsen, och den innehöll icke någonting 540 Den 29 Juni e. m. annat äu att R.
St. tvänne gånger, då K.
M. gjort framställning om ett anslag för Stång-åns muddring och rötning, icke ansett ifragavar:de föremål vara för det allmänna af sådan vigt, att man borde bevilja understöd derför på ifrågasatta vilkor.
St:r tvänne gånger förut på en K.
Propos. gifvit ett sådant svar, så ansåg jag att det icke visade mycken följdriktighet uti R.
St:rs beslut, om R.
St:r nu beviljade, i anledn. af enskilde motionärers framställning, hvad de förnekat då K.
M. derom framställt propos.; men jag har icke talat emot sjelfva anslaget.
Jag tyckte nemi. att anslaget kunde vara väl användt såsom St.Utsk. nu föreslagit detsamma, men jag ansåg det vara inconseqvent om det bifölls.
Då likväl ingen af R. o. Ad:s ledamöter ansåg en sådan inconseqvens betyda något, så hade det varit olämpligt af mig, som i det tryckta Betänk, hade nedlagt min åsigt i ämnet, alt nu tala vidare om den saken, då jag icke hade något att anmärka emot sjelfva anslagets beviljande, utan endast vid formfrågan.
Medan jag har ordet så vill jag nämna i anledn. af Frih.