Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Utskottet trott sig härigenom hafva uppfyllt Institutets behof, synes det mig som Utskottet gjort sig ett allt för högt begrepp om ”de ”inkomster, sorn inflyta af dem, hvilka in - Den 22 Maji. 9 ”riiltningen begagna;” och att Utskottet ingalunda beräknat, att den tid, sorn åtgår för dessa inkomsters inbringande, lages på bekostnad af den tid, hvarpå Lärareulhildningen skulle ske. . ; t Jemföres det af StatsUtskottet erkända bebofvet af en större Lärarepersonal vid Institutet med den föreslagne fördubblingen af Statsmedlen till 2000 R:dr B:co, finner man lätteligen, huruvida det af Utskottet åsyftade ändamål kan vinnas eller icke, nemligen det af ett tillräckligt antal Lärare, så att de ”medhinna att bibringa ”alla dem erforderlig undervisning, hvilka "såsom elever behöfva inhämta både de "theoretiska och practiska delarue af kon"sten;” och alt lönevilkoren blifva sådane, alt de ”kunna uteslutande dertill egna he"la sin tid."
Då Gymnastiken, och Centralinstitutet, hvarifrån den utgått, i så hög grad förvärfvat sig det allmänna förtroendet, lärer icke vara någon, som dervid glömmer den mans förtjenst, hvilken gjort Gymnatikens utarbetande till sin hufvudsak och för densamma uppoffrat sin kraftigaste ålder; och likväl förbiser StatsUtskottet det tillfälle, som nu erbjuder sig att af tacksamhet för det nit och den sjelfförsakelse som städse utmärkt denna man, försäkra honom, Herr Ling, örn en anständig lön vid tilltagande högre ålder.
JO Den 11 Maji.
I händelse återremiss beviljas, hvarom jag vördsamt anhåller, och StalsUtskottet, vid sakens ytterligare öfvervägande, icke anser sig kunna tillstyrka hela den af Herr von Vegesach föreslagne summan, skulle jag önska, att Utskottet åtminstone föreslog för Institutets Föreståndare i5oo R:dr B:o, för ÖfverLäraren .
. iooo — — för 3:ne UnderLärare .
. i5oo — —— samt att, i anseende till det återstående, såsom för de vid Institutet nödvändiga föreläsningar i Anatomien tillämpad Gymnastiken, för dissectioner, Vaktmästare-arfvode och utfodring för en Voltigeringshäst, Utskottet förenade sig i den reservation Friherre C. O. Palmstjerna vid Utskottets Utlåtande afgifvit.
Herr von Vegesach, Achilles, hade inlemnat ett anförande, som upplästes så lydande:
Då, under sednare tidsloppet, allmänna uppfostran utgjort ett så vigligt syftemål för Staten, då numera alla delar af undervisning tagits i öfvervägande, och då en intellecluel förhöjd bildningskraft fordrar normalt kroppsliga beling, hvarigenom den skall göra sig gällände; så har äfven en sednare tid försäkrat sig om nödvändigheten af en ordnad kroppslig utbildning.
Jag hemställer likväl, huru denna kroppsliga utveckling skall kunna erhållas, om ej Gymnastiska Centralinstitutet understödjes, der - Den ii Maji. ifrån alla GymnnstikLärare böra utgå.
Det måtte vara lätt för livar och en att finna, att de af StatsUtskottet tillstyrkta Ettusende R:dr Bancos tillökning icke är tillräckligt att organisera oftanämnde Institut på ett sätt, som svarar mot det ändamål dermed bort åsyftas.
På grund af hvad jag anfört om otillräckligheten af de medel, som Utskottet föreslagit, får jag begära återremiss på StatsUlskottets Utlåtande, med anhållan, att i händelse 1 och för Statens många behof Utskottet icke kan tillstyrka hvad jag i mili Motion föreslagit; Utskottet åtminstone måtte tillstyrka en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t af innehåll, att i den mån besparingar å fade HufvudTiteln det medgifva, och Kongl. Maj:t så finner nödigt, för Gymnastiska Centralinstitutet derutaf måtte anvisas, hvad som ytterligare kan oundgängligen erfordras. lie fr af Grubbens, Nils Willielm:
Jag förenar mig med hvad Herr Cederschjöld och de öfrige Herrarne sagt till Gymnastiska Centralinstitutets förmån.
Det är otvifvelaktigt, att, det befordrar helsa oell styrka, och nyttan bevisas än mera deraf, att det årligen mer och mer besökes af ynglingar; men då dessa ynglingar betala 12 R:dr Banco i månaden, tyckes det, att inrättningen kunde bära sig med det anslag 13 Den 32 Maji. af Staten det förut haft, enär det kan beräkna en icke obetydlig inkomst.
Jag anhåller således, alt anslaget icke måtte ökas öfver de nu medgifne 2000 R:dr, hvilka jag visst icke vill bestrida, och hvilken summa jag anser vara ganska tillräcklig jemte det, som erhålles af dem, hvilka Gymnastisera.
Jag får förnya hvad jag nyss yttrade, att jag ej vill föranleda någon förminskning i anslagssumman, men jag hemställer, örn det icke vore lämpligt att vidtaga några försigtighetsmått, på det att, medan den förtjenstfulle stiftaren af Gymnastiken i vårt land ännu lefver, courser kunde blifva utarbetade, så att man vore säker, alt när han faller ifrån, det hela icke faller med honom.
Ehuru Institutet redan haft anslag till Lärare och lärjungar i många år, finnes ännu ingen lärobok i ämnet, hvarken ti^ckl, eller jag fruktar ens skrifven, utan det beror på eleverne ensamt att tillämpa stiftarens undervisning, efter hvad minnet och vanan säga.
Derföre om Staten skall gifva några ytterligare anslag, så bör den ock försäkra sig, att de redan gjorda och tillgörande kostnaderna icke skola vara för framtiden förlorade.
Anslaget torde således böra gifvas under förbehåll, alt lärobok utarbetas, och att den ifrågavarande
Directionen, eller den styrelse, under hvilkens uppsigt
Institutet Den aa Mn ji. i3 ställes, ålägges vaka öfver verkställigheten, så att man kan hafva någon annan nytta af Institutet än den tillfälliga praktiken för ögonblicket.
Då StatsUtskottet, såsom grund derföre att det ej tillstyrkt anslaget för Veterinärinrättningen, ej anfört annat, än att Statens tillgångar äro knappa, tror jag ej, att ett sådant skäl bör gälla, ty när StatsUtskottet vitsordat nyttan af saken, hade Utskottet endast hort utreda, om det begärda anslaget varit för högt beräknadt, och derefter tillstyrka beviljande af hvad som befunnits nödigt.
Jag anhåller, att denna anmärkning må åtfölja den återremiss, hvilken förmodligen lärer beviljas.
Som jag finner, att Herr af Grubbens misstagit sig i den uppgift: ”att Gymnastiken besökes af en mängd ynglingar, sorn betala 12 R:dr B:co i månaden;” inskränker jag mig till att endast tillrättavisa honom, då jag får äran gifva tillkänna, att den mängd ynglingar han omtalar, vanligen utgöres af 5o å 60, aldrig öfverstigit 70 på hela året, samt att de, för det qvartal deraf de Gymnastiken begagna, blott betala 8 R:dr B:co.
Obemedlade, de enda, som mer anett qvartal om året kunna påräknas besöka Gymnastiken, hafva aldrig förvägrats densamma kostnadsfritt begagna. »4 Den 27 Maji.
En värd Talare har tvekat, att tillstyrka någon förhöjning i det af StatsUtskottet föreslagne anslag, emedan ingen lärobok eller cours i Gymnastiken utkommit, och han derföre fruktar, att denna sak med stiftaren förfölle, och ej komma Staten lill fortfarande nytta.
Just deraf hemtar jag en ny anledning till begäran om ökadt anslag.
Mankan ej vänta, att en man, som nödgas hela dagen träla för brödet, skall hafva tid att utgifva böcker i en sak sådan sorn Gjminastiken, hvilken, såsom varande en ny vettenskap, och så mägtigt ingripande i mångfaldiga andra, fordrar ett djupt och långvarigt begrundande, för att kunna rigtigt afhandlas.
Det enda sältet är att genom ett ökadt anslag bereda honom lugn och tid till ett sådant arbete.
På sätt Ridderskapet och Adeln af Utlåtandet N:o \f\i inhämtat, erfares, att det anslag af 34oo R:dr, som för Elementar- eller ProfSkolan i Stockholm är föreslagit af StatsUtskottet, icke angår den StatsReglering, hvilken skall börja den i Januarii nästa år, och gälla till nästa Riksdag, utan angår anslaget från den i Julli innevarande år till årets slut, emed an ide förut af Kongl. Maj:t beviljade medlen ej räcka längre än till den i Julii.
Om Ridderskapet och Adeln skulle täckas bifalla detta Utlåtande serskildt, sker ändå ingen Den 27 Maji. i5 rubbning i den allmänna regleringen, emedan Tillarne angå förhållandet frän den i Januarii i83o, men icke färe samma dag,, hvarom här är fråga.
Hans ExceUence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde serskildte propositioner till bifall å StatsUtskottets under N:ris 134, 135, 137, i/\o, 141 och 142 meddeldle Utlåtanden, vid hvilka några anmärkningar icke blifvit framställde; hvilka alla Propositioner biföllos.
Hvarefter uppå derom af Hans ExcelJence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde serskildte Propositioner StatsUtskottets under N:ris 133, i36, i38 och i3t) afgifne Utlåtanden, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, lill Utskottet återremitterades.
Föredrogs ånyo StatsUtskottets den 18 sisllidne April under N:o 143 afgifne, samt den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående RiksStatens Femte HufvudTitel.
Om man betraktar anslagen på denna Titel endast till beloppet, så äro de af ringa betydenhet.
I sjelfva principen deremot, till en del af stor vigt.
I sjunde punkten före^ kommer ett anslag till invexling af silfverjeltoner, jemte underrättelse, att utdelning i6
Den 35 Maji. af sådana jettoner eger runi vid flere Akademiers sammanträden.
Jag skulle tro, att dessa sammanträden äro af större omfattning och betydelse, än att de behöfva uppmuntras genom dessa jettoner.
Det malle vara den vetenskapliga framställningen och en sysselsättning af högre lyftning, som skall ditlocka åhörare, och icke blott en liten drickspenning, som man der erhåller.
Jag tillstyrker således, att alla så beskaffade anslag måtte försvinna.
I 8 och r) punkterna förekomma anslag till Dramatiska Spectaclet: det förra af 45oo R:dr till byggnadens underhåll, det sednare till ved- och ljuspenningar.
Omständigheterna äro nu förändrade, sedan det förra anslaget beslöts.
Dramatiska Theatern har uppbrunnit, och några sådana dramatiska produkter af stort värde och mycken omkostnad, att de behöfva genom serskildt anslag uppmuntras, hafva sedan den liden icke blifvit gifna.
De bägge Thealrarne hafva nu blifvit sammanslagna, och det större utrymme, som derigenom vunnits för den Dramatiska scenen, bör nu måhända fullt ersätta dessa 45oo R:dr, hvilka sålunda kunna besparas för StatsYerket.
Friherre Klingspor_, Fredrik
Philipj anförde skriftligen:
Ehuru jag alltför lätt inser, att, ty värr, den tidpunkt ännu torde vara långt af - Den aa Maji. »7 aflägsen, då Statens tillgångar medgifva uppförandet af den utaf mig föreslagna Riks— Musei-byggnad, till förvarande af de dyrbara konstsamlingar, vi äge så väl af Sculptur- och Målare-arbeten, som af Anti-ker; skulle jag likväl anse mig handla nog Lättsinnigt, om jag, för det tillgångar dertill för det närvarande säknas, afstod från ett förslag, som åsyftar att äfven i Sveriges Hufvudstad tillvägabringa en inrättning, hvarmed Europas öfrige Hufvudstäder samt flere
Städer af andra rangen redan äro försedde; och anhåller jag derföre ödmjukast, att för min räkning till Protocollet måtagas min begäran, att nästa Riksdag, ja, snart sagdt hvarje Riksdag, intill dess min i ämnet väckte Motion blir gillad och till verkställighet godkänd, densamma, om ock jag är frånvarande, må, vid uppläsning af denna MufvudTitel, blifva till öfverläggning framtagen; hvarjemte jag, såsom local för ifrågavarande Musei-byggnad, föreslår Carl XIII:s Torg.
Om communication häraf med de öfrige respective RiksStånden anhålles vördsammast.
Hvarefter Friherre Klingspor raunteligen tilläde:
Jag anhåller vördsammast, att detta icke mätte blifva förgätet, utan införas i Protocollet till framtida verkställighet. 26 H. 2 i8 Den 22 Maji.
Jag anhåller, att StatsUtskottet, i händelse denna Hufvudtitel återremitteras, ville taga i öfvervägande en omständighet, sorn i Utlåtandet blifvit af den anledning förbigången, att StatsContoret icke derom i dess underdåniga Berättelse om StatsVerkets tillstånd gjort anmälan.
Den angår öfverflyltningen till ÖfverlntendentsEmbetets Stat å Andra HufvudTiteln af de å Akademiens för de Fria Konsterne Stat på Femte HufvudTiteln uppförde löner, hvardera om 5oo R:dr för a:ne Architecter, nemligen i för Kongl.
Slott och större byggnader samt Trädgårdsanläggningar, och i för Bro- och Katten-' byggnaderbegge med tjenstgöringsskyldigliet vid ÖfverlntendentsEmbetet.
Dessa löner hafva alltid innehafts egenteligen för tjenstgöring vid sistnämnde Embete, och tillhöra icke rätteligen nämnde Akademi.
Vid bortgifvandet af en af desse löner år 1825 fann man oreda uppkomma deraf, att de stodo på Akademiens Stat, och, i anledning af erhållen befallning att föreslå en lämpligare reglering deraf, hemställde ÖfverlntendentsEmbetet och StatsContoret, att de borde å ÖfverlntendentsEmbetets
Stat öfverflyttas och, med tillskott af en indragen lön derstädes, således löner för 2.-ne Architecter å denna Stat uppföras.
Detta biföll ock Kongl. Maj:t genom Nådigt Bref den 3i Januarii 1826, dock endast ad interim och tills frågan vid denna Riksdag
Den aa Maji. »9 blifvit för Rikets Stander anmäld och af dem medgifven.
Jag hemställer således, att ifrågavarande löneomflyttning vid återremissens besvarande måtte iakttagas.
På VetenskapsAcademiens Stat liar, till aflöning för de 3.*ne Intendenter, hvilka ega vården om de zoologiska, botaniska och mineralogiska samlingarne, blifvit hegardt ett anslag, 1,666 R:dr 32 sk.
Utskottet har, ehuru den sistnämnde Intendenten icke åtnjutit någon aflöning för tillsynen öfver Mineralcabinettet, blott tillstyrkt t.ooo R:dr, och således afknappat de 666: 3a.
För min del skulle jag tro, att då YetenskapsAcademien icke allenast befrämjar sitt vetenskapliga ändamål, utan äfven tjenar Staten såsom rådgifvare i en mängd förvaltningsärender, borde man icke spara på desse 666
R:dr 32 sk., utan när man funnit sig föranledd bevilja den större summan, kunde man äfven tillägga denna mindre.
Jag borde kanske icke upptaga tiden med besvarande af Herr Crusenstolpes yttrande i det vigtiga ämnet, rörande VetenskapsAcademiens Silfverjeltoner, isynnerhet som det kunde förebrås mig, att vilja tala i egen sak; men jag bör likväl förklara, att jag anser, det ingen af dem, 2 ^ 20 Den aa Maji, som erhålla dessa jeltoner, emottaga dem under benämning eller förutsättning, att de äro en drickspenning, gifven med en Statens mellankomst.
Jag betraktar snarare deras utdelande såsom ett gammalt, från hvad vid andra Academier varit öfligt, hemtadt bruk, hvilket Rikets Ständer hittills icke ansett såsom en onyttig utgift; men som, för de Ledamöter, hvilka erhålla dem, likväl är en ökad inkomst.
Då nu Staten icke ger något större bidrag, än utvexlingen af dessa jettoner, skulle jag tro hela anmärkningen icke vara af synnerlig vigt.
Herr Crusenstolpe har äfven omtalat 4>5oo R:dr, som utgått till Dramatiska Spectaclet.
Det är visserligen sannt, att om denna summa varit anslagen endast till underhåll af byggnaden, skulle anslaget vare ändamålslöst, sedan byggnaden uppbrunnit; men jag är öfvertygad, att det leder sitt ursprung från annan orsak, än blotta byggnadens underhållande, och om Herr Crusenstolpe täckes återkalla minnet af fordna dramatiska producter, skall han måhända deruti finna ett skäl att bibehålla detta anslag.
Då Hans Excel lence Hr Grefve af Wetterstedt ansett Silfverjettonerne oumgängliga, att ge en ökad lustre åt de lärda Samfunden, vill jag visst icke vidare lägga mig emot deras bibehållande.
Hvad åter anslaget för Dramatiska Theatern beträffar, skulle jag väl äfven vilja tro, att Den 11 Maji. 31 det icke blott varit ämnadt till byggnadens underhåll; mea att döma af de producter, vi i sednare lid sett uppföras, kan man åtminstone icke sluta, att det tjenat till något annat, än att upprätthålla grundmurarne af huset.
Om jag rätt påminner mig, och jag vädjar i detta fall till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, tror jag icke, att jag betjenade mig af det uttryck, att Silfverjettonerne skulle ge någon ökad lustre åt VetenskapsAcademien.
Jag medger, att lustre alltid finnes i Silfverjettoner, isynnerhet när de äro nya; men jag kan icke medge, alt icke Academiens Ledamöter, äfven utan dessa jettoner, ega tillräcklig lustre, utom hvad mig sjelf beträffar, som visserligen icke gör anspråk på någon sådan.
Uppå derefter af Hans Excellence Hr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera dt.
Ånyo föredrogs StatsUtskottets den i8 sisth April under N:o144 afgifne, och den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens 6:te HufvudTitel, för Milda Stiftelser. 33 Den 23 Maji.
I ^Ae punkten af Utlåtandet finner man, att Staten årligen bidrar till Stora Barnhuset i Stockholm med icke mindre än 17,29.5 R:dr B:co.
Men oaktadt
Staten nu gör så mycket för denna Inrättning, svarar den likväl ingalunda emot sitt ändamål, att förekomma värnlösa, och isynnerhet oägta barns förstörelse i Hufvudstaden.
Oägta barn , hvilkas mödrar antingen icke hafva 3 lefvande barn förut, eller ock gjort sig förfallne lill Fängelse eller Kurhuset, kunna nemligen icke inkomma i Allmänna Barnhuset, utan emot en betalning af 66 R:dr 3a sk.
Men som ganska få mödrar kunna genast på en gång anskaffa denna summa;' så bortlemna de merändels barnen till fattigt folk, hvarest de förstöras genom vanskötsel.
Och när modren, antingen genom den erforderliga summans anskaffande, eller genom sitt inträde i Fängelse eller i Kurhuhet, hunnit förvärfva det stackars oskyldiga barnet rättighet, att blifva i Allmänna Barnhuset intaget; så är det redan så ohjelpligen förderfvadt, alt det blott kan inkomma för att afvakta döden.
På delta onda tog jag mig vid sistl.
Riksdag friheten att fästa Rikets Ständers uppmärksamhet; och de ingingo, i anledning deraf, till Kongl. Maj:t med underdånig Skrifvelse, hvari de yttrade den önskan; att ogift moder i Stockholm mätte för all~ Den 22 Maji. 23 tid fä till Allmänna Barnhuset aflemna sitt barn, mot skyldighet, att antingen der förblifva ett år såsom amma, eller ock att erlägga en betalning af 1 R.dr 16 sk. i veckan, under loppet af 5o veckor.
Men sorn Ständernes bemäldte önskan icke blifvit uppfylld, emedan Stockholm, som allena har nytta af Barnhuset, likväl ej velat till dess underhåll, ännu mindre till dess åsyftade utvidgning, bidraga med * den ringaste direcla afgift, eller dertill använda det ringaste af dess redan beviljade betydliga fattigmedel; så vågar jag nu vördsammast hemställa, om ej Rikets Ständer skulle, såsom det enda för dem återstående medel lill det stora ändamålets vinnande, finna för godt, att nu göra till ett oeftergifligt vilkor för anslagets beviljande, hvad de vid sistlidne Riksdag framställde såsom en underdånig önskan, nemligen: att Allmänna Barnhuset ovägerligen skall för alltid mottaga hvarje spädt oägla barn, mot skyldighet för modren, att antingen under ett års tid derstädes göra tjenst såsom amma, eller ock erlägga 1 R:dr 16 sk.
Bxo i veckan, under loppet af 5o veckor.
Derigenom skulle Stockholms Stad, för att erhålla anslaget, tvingas att tillskjuta hvad som tarfvades för ett ändamålsenligt underhållande af dess eget Barnhus, Jag vågar derföre vördsammast anhålla om återremiss, och att få till Utskottet öf - Den 22 Maji. verlemna ett utdrag af hvad vid sistlidne Riksdag i detta ämne tillgjordes.
Jag instämmer så mycket hellre i den siste värde Talarens yttrande, och den satsen, att Stockholms
Stad borde i någon mera mån bidraga till fattiga barns underhåll och det tilt detta ändamål inrättade och nu i alla afseenden så väl ordnade Stora Barnhuset härstädes, som jag, i egenskap af Ledamot uti SeraphimerGillet, nogsamt känner, att icke mindre än i,goo tunnor spanmål, som fordom varit använde till ett Barnhus i Malmö, allt sedan Förmyndare-regeringen under Konung Carl XI:e blifvit från Skåne öfverflyttade till Stora Barnhuset i Stockholm, utan att hvarken Malmö Barnhus, Skåne eller den öfriga delen af Sverige deraf drager den ringaste njaita.
De penningar, som nu under namn af uppfostrings-hjelp allt sedan slutet af 1770-talet ifrån SeraphimerGillet utdelas öfver hela Riket till fattiga barns understöd, är en ny gärd, utgående ifrån det förenämnde Malmö Barnhus till mer än f, och till ungefär -§ eller något mindre ifrån en lika enskild Inrättning uli Upsala Län. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets
Den 22 Maji. 25 Utlåtande gjorde anmärkningar böra föranleda till detsammas återremitterande.
Företogos till pröfning i ett sammanhang följande StatsUtskottets den 18 sistl.
April afgifne, och den rj dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o i45.
Angående RiksStatens Sjunde HufvudTitel, innehållande PensionsStalerne.
N:o i46.
Angående bidrag af Statsverket till Armeens PensionsCassa och Amirali te ts-KrigsmansCassan.
Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Jag får, i anledning af Utlåtandet N:o 146,'åberopa hvad jag i går yttrat vid granskningen af Tredje HufvudTiteln , då jag tog mig friheten yrka, att de 4>3oo R:dr, som Kgl.
Maj:t äskat för Armeens PensiönsCassas behof, måtte, såsom af högsta vigt för reglering af Armeens pensioner, beviljas och anslås, enligt Kongl. Majrts Nådiga Proposition.
Vid förra tillfället nämnde jag äfven, bura detta kan ske, utan StalsVerkets ytterligare betungande.
Redan förut har en del af Statens pensionsmedel blifvit öfverflyttad till Armeens PensionsCassa, och en dylik åtgärd arnu äfven 20 Den 22 Maji, föreslagen i afseende på den civila Pensions» Staten, Det har redan blifvit anmärkt af en annan värd Ledamot, och jag instämmer deri, att det är orätt, att åt en myndighet, som icke är Statens, utan som af enskilde delegare utnärnnes och erhåller decharge, öfverlemna förvaltning af SLatens medel.
Härigenom kunde det hända, att
Directionen öfver Armeens PensionsCassa t. ex. erhölle decharge af delegarne; men att Rikets Ständers Revisorer sedermera emot henne gjorde anmärkningar.
Hvad ansvar kunde väl då Slaten af sådane män äska.
Samma tvetydighet gäller jemväl i afseende på den civila Pensionslnrättningen.
Jag för min del anser allt sådant söndrande af Statens medel till serskilda Verk oriktigt, och yrkar derföre återremiss till erhållande af rättelse.
Herr af Billbergh; Johan Petter:
I anledning af den siste värde Talarens anförande, anser jag mig skyldig upplysa, hvad den civila Pensionslnrättningen angår, att, enligt det för denna Pensionslnrätlning af Kongl, Majrt i Nåder utfärdade Reglemente, är det Kongl. Majrt, som, på PensionsDireetionens underdåniga anmälan af Pensionssökande, fastställer pensionsbeloppen, och sålunda disponerar detta anslag af Statsverket, äfvensom PensionsDirectionens åliggande är, att vid hvarje Riksdag lill Rikets Ständers Statsutskott och emellan Riksda - Den 11 Maji, 27 garne till Rikets Ständers valde Revisorer öfverlemna afslutade Räkenskaper, för att ej mindre till ziffran, än i afseende på sjelfva förvaltningen, af dessa Autoriteter granskas.
Det återstår således icke något af de betänkligheter Herr von Hartmansdorff yttrat, i afseende å vården af dessa medel, mer än vådan för
Directeurernes vederhäftighet.
Denna våda skulle jag likväl tro icke vara synnerligen stor, då man icke kan förmoda, att en hel corps'väljer personer, hvilka icke skola rättvisa ett sådant förtroende, och då, äfven om afskedade Tjenstemän skulle väljas, man bör förvänta, att valet faller på så dane män, hvilkas pålitlighet och redbarhet, i anseende lill en lång vana vid Embetsmanna-ordning, man icke torde behöfva sätta i tvifvel.
Jag finnér således intet skäl, hvarföre man nu skulle rubba den enhet uti Pensionsregleringen, som är vunnen derigenom, alt både den publika och enskilta pensioneringen ornhesörjes af en och samma Auctorilet, hvars Ordförande och a:ne Ledamöter af Konungen tillsättas.
Jag anhåller om bifall Lill Utskottets Utlåtande.
Herr von Hartmansdorff> Jag bestrider saken, icke blott i afseende på äfventyret att öfverlemna Statens medel åt enskildta personer, hvilka ej hafva Embetsmanna-ansvar, utan ännu mer i afseende på grundsatsen att söndra Statens medel till trenne Verk: Armeens PensionsCassa, 28 Den 22 Maji.
CivilStatens PensionsCassa och Kongl. StatsContoret, i stället för det sistnämnda allena.
Skulle man väl, såsom en Ledamot påstått, kunna anse det för enhet i förvaltningen att draga alla pensionsmedel till en PensionsCassa allena.
Man skulle då äfven kunna påstå, att den serskildta förvaltningen af Enke- och PupillCassan äfven borde dragas in ibland Armeens och CivilStatens Pensionslnrättningar, för att göra sammanblandningen af allmänna och enskildta medel desto fullständigare.