Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu ett annat förhållande eger rum inom de särskilda kommunerna, ty der förekomma frågor, sorn mera specielt intressera jordbruket, kan man icke säga, att konseqvensen fordrar, att landstingsskatten skall utgå efter samma grunder som kommunalskatterna.
På grund häraf och under åberopande af de skäl, som utaf flera andra talare blifvit anförda, anhåller jag att punkten mätte afslås.
Jag anser visserligen, att beskatt ningen bör stödja sig på samma grund som rösträtten, men ber att i anledning pf hvad
Hr Nordenfelt i detta afseende anfört få erinra, att städerna välja landstingsman med dubbel rätt emot landkommunerna, och då i städerna finnas fastigheter, som rätteligen borde skatta i likhet med landfastigheter, men sorn icke göra det, är förslaget obilligt, hvarföre jag fortfarande yrkar afslag.
När före v: de förslag behandlades af landstinget i Blekinge, ansåg man detsamma hafva billigheten för sig, emedan man antog, att de af landstingen beslutade företag snarare skulle komma landet än städerna till godo.
Jag kan också nämna, att landstinget i Blekinge, bland annat, beviljat anslag till undersökningar af ifrågasatta jernvägsförbindelser.
Om dessa förbindelser komma till stånd, erhålla naturligtvis äfven städerna deraf profit, men hufvudsakliga gagnet tillkommer dock landet, såsom varande den egentliga producenten, och nämnda anslag hafva således i främsta rummet afsett landets intresse.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden, dels att K. o. Ad. skulle bifalla Utsk:ts före - Den 0 Juni. v:de hemställan och lägga Bonde-St:ts inbjudning i denna del till handlingarne, och dels att Utskrts hemställan måtte afslås och inbjudningen antagas, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och inbjudningens läggande till handlingarne, hvarvid svarades mångå nej jemte några ja, samt sedermera propos. på afsiag å Utskrts hemställan och inbjudningens antagande, då svaren utföllo med många ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Utskrts å sid. 3 gjorda hemställan rörande uteslutande af dels sista punkten i Irsta momrt af § 47 i Förordnrn om Landsting, dels ock ett i Irsta punkten af 3:dje momrt i samma § förekommande stadgande.
När förslaget till förordning om landsting vid en föregrde riksdag debatterades på detta rum, förkastade K. o.
Ad. de i förevrde punkt afhandlade stadgan demi och från alla håll yttrades de allvarligaste betänkligheter emot dessa stadganden.
Då emellertid de 3 andra Stånden i denna del fattade ett motsatt beslut, hafva dessa stadganden dock inkommit i förordnrn.
Det nu föreliggande förslaget till deras uteslutande anser jag vara synnerligen välbetänkt, och förordar derföre bifall till Utskrts hemställan i denna punkt.
Jag är förekommen af den siste värde talaren och ber att få med honom instämma i yrkandet om bifall till Utskrts förevrde hemställan.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. bifölls Utskrts förevrde hemställan och BondeStrts inbjudning i denna del lades till handlingarne.
Utskrts förslag till förändrad lydelse af § 47.
Irsta momrt.
Denna punkt innehåller dels en redaktionsförändring, som föranledts at Utskrts hemställan i första punkten, och dels en sakförändring, nemligen att sådane fastigheter, för hvilka bevillning ej utgöres, skola deltaga i de utgifter, som af landstinget blifvit till uttaxering beslutade.
Denne sednare förändring anser jag vara lämplig och rättvis, och då jordbruksfastighet af omförmälda beskaffenhet utgör ungefär -,'s af hela landets jordbruksfastighet, hade derigenom för de öfriga uppkommit en skälig lindring.
Till följd af det beslut, som blifvit i afseende å första punkten fattadt, lärer emellertid den nu föredragna punkten icke kunna i sin helhet bi - fils Den 9 Juni. fållås, och då således den omnämnda nyttiga förändringen icke torde kunna vidtagas, med mindre punkten till lits k: t återremitteras, hvilket åter icke, i anseende till riksdagens snara slut, kan vara lämpligt, anser jag klokast vara att antingen afslå punkten eller lägga den till handlingarne.
Den siste värde talarens yttrande måste innefatta ett misstag, ty endast första mom:t, men icke punkten i sin helhet, är nu föredraget, och då lydelsen af detta mom. är alldeles densamma som den, hvilken första monut i 47:de §:n redan har, kan jag ej finna annat än att det bör bifallas.
Jag anmälde mig endast för att meddela den af siste värde talare lemnade upplysning.
Jag trodde, att hela punkten vore föredragen, men finner nu att jag misstagit mig.
Ofverläggningen ansågs härmed slutad och det förev:de moimt bifölls. 2:dra mom:t.
Ehuru detta morn. i vissa delar, såsom redan förut blifvit nämndt, innefattar rättvisa och nyttiga bestämmelser, torde det dock, vid det förhållande, att redaktionen jemväl innehåller förändringar till följd af Utsk:ts förutsättning om bifall till första punkten, hvilken blifvit af K. o. Ad. afslagen, nu icke kunna bifallas.
Som en återremiss icke torde vara lämplig, måste jag derföre, för den händelse icke någon af R. o. Ad:ns ledamöter kan framställa ett antagligt redaktionsförslag, yrka afslag å det föredragna monut samt bibehållande af det uuv:de stadgandet.
Mitt yttrande förra gången afsåg egentligen detta mom.
Jag anförde då de skäl, hvarför jag, oaktadt vissa af de föreslagna förändringarne äro mycket tjenliga, ansåg monut nu icke kunna bifallas, och yrkar i öfverensstämmelse dermed afslag å monut samt vidblifvande af nu gällande bestämmelser.
Då Utsk:ts första hem ställan blifvit afslagen, synes mig rättast vara att afslå äfven den förev:de hemställan och således bibehålla §:n oförändrad.
Den 9 Juni. fil 9 Efter härmed »lutad öfverläggning och uppå gjord propus, afslog R. o. Ad. det förev:de morn:t, med förklarande, att det deremot svarande, nu gällande stadgandet skulle bibehållas oförändradt.
Maije mom:t.
Sedan K. o. Ad. beslutat, att första punkten af 3:dje mom:t i 47 § skall utgå, hemställer jag, huruvida något annat återstår, än att godkänna lydelsen af Utsk:ts förevarande förslag.
Mörner: Mom:t lyder sål.: »Framställes inom landsting påstående, att företag, hvarom förslag blifvit väckt, är af den beskaffenhet, att endast stad eller endast landsbygd af företaget kan hafva hufvudsaklig nytta, och att förthy i förra fallet landsbygden och i det sednare städerna, vare sig samfäldt eller en eller flera bland deni.. må från bidrag till det företaget befrias eller med sådant bidrag i jemförelsevis mindre mån betungas, då skall jemväl öfver sådan framställning beslutas, innan hufvudfrågan till afgörande företages.»
Sedan nu till följd af R. o.
Ad:ns beslut sista punkten i l:sta mom:t af 47 § skall utgå, så har, såsom mig synes, det i det nu föredragna 3:dje monr.t af samma § förekommande ordet »jemväl» icke någon anslutning till det öfriga innehållet i §:n, och jag får derföre anhålla, att det måtte ur texten uteslutas.
Ofverläggningen förklarades fulländad och monr.t bifölls, med uteslutande af ordet jemväl.
Utsk:ts förslag till förändrad lydelse af § 48.
Till följd af R. o. Ad:ns beslut i afseende å första punkten, torde ifrågav:de redaktionsförändring hafva förfallit, hvarföre jag anhåller, att den måtte läggas till handlingarne.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. blef Utsk:ts förev:de förslag af R. o. Ad. afslaget.
Jag tager mig friheten hemställa, huruvida icke R. o. Ad. nu, i sin ordning, skulle vilja inbjuda Bonde-Ståndet att biträda R. o. Ad:ns beslut i afseende å Utsk:ts hemställan i andra punkten.
Till detta förslag leinnade R. o. Ad., uppå gjord propos., sitt bifall. 620 Den 9 Juni.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 6 och 7 dennes bordlagda Utlåt.
N:o 7, i ani. af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Rikets tandens skiljaktiga beslut i afs:de å andra delar af Betänka N:o 1, ang. vilkoren för bränvins tillverkning. § 2.
Utsk:ts yttrande godkändes. § L Utsk:ts första och sista yttrande godkändes och det andra lades till handlingarne.
o §§ 5 och 41 samt § 6.
Hvad Utsk:t i afseende härå yttrat, lades till handlingarne. §§ 8 och 9 (6 och 7 i förslaget).
Utsk:ts hemställan bifölls. 13, 14 och 39 (11, 12 och 36 i förslaget).
Utsk:ts yttrande lades till handlingarne. §§ 20 och 22 (18 i förslaget).
Utsk:ts första och tredje hemställanden biföllos; och lades punkten i öfrigt till handlingarne. § 21 (19 i förslaget). R. o.
Ad. biföll Utsk:ts hemställanden. § 23 (20 i förslaget).
Utsk:ts första hemställan lades till handlingarne och den sednare bifölls. § 25 (22 i förslaget), § 24 i förslaget samt § 28 (25 i förslaget).
Utsk:ts yttranden lades till handlingarne. § 43 (40 i förslaget) och § 51 (48 i förslaget).
Utsk:ts yttranden gillades.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 6 och 7 dennes bord - Den 9 Juni. lagda Betänk.
N:o 96, i ani. af väckta motioner om ändringar i Kongl. Förordningen om kyrkostämma samt kyrkoråd och skolråd d. 21 Mars 1862, äfvensom i Kongl. Stadgan ang. folkundervisningen i riket d. 18 Juni 1842.
Utsk:t.s hemställanden å sid. 4.
Utskfls första hemställan å sid. 5.
Då jag låtit anteckna mig såsom reservant emot Utsk:ts förevarande förslag, anser jag mig böra i korthet redogöra för skälen dertill.
I allmänhet anser jag, att man icke bör begära förändringar i gällande författningar, med mindre ett verkligt behof deraf förefinnes.
Ett sådant behof synes mig icke i förevarande hänseende vara för handen.
Motionärens hufvudsakliga syfte tycks hafva varit, att ifråg: vde Kongl.
Förordning skulle bringas till öfverensstämmelse med K.
Förordningen om kommunalstyrelse å landet.
Enligt sistnämnda Förordn. skall kommunalnämnd bestå af minst 3 och högst 11 ledamöter, hvarjemte skola utses hälften så många suppleanter, sorn de valde ledamöterna, eller, då dessas antal icke är jemnt, det antal, som är närmast öfver hälften; och är för ledamots förfallolösa uteblifvande stadgadt ett äfventyr af 2 rdr. 1 K.
Förordn:n om kyrkostämma m. m. är deremot i afseende å kyrkorådets och skolrådets ledamöter endast stadgadt, att deras antal icke får understiga 5.
Det är sål. församlingen obetaget, att välja ett obegränsadt antal ledamöter.
Om nu suppleanter skulle väljas, blefve följden, att ledamöterna, enär för deras uteblifvande icke finnes stadgadt något äfventyr, aldrig skulle komma tillstädes och deras platser komma att intagas af suppleanter.
Man invänder, att det vore beqvämt, att hafva suppleanter i närheten att tillgå för att fylla uteblifne ledamöters platser, men detta behof skulle uppstå vid de flesta sammanträden och olägenheten kan afhjelpas derigenom, att församlingen utser till ledamöter personer, som hafva sina hemvist i närheten af stället, der sammanträdet skall ega rum.
Åtskilliga andra institutioner finnas, der icke några suppleanter utses.
Lazarettsdirektioner t. ex. ega inga suppleanter och kunna hjelpa sig mycket väl dessförutan.
På grund af hvad jag sål. anfört, anhåller jag, att R. o. Ad. ville afslå Utsk:ts förevarande förslag.
Efter härmed slutad öfverläggning gjordes först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvarvid svarades nej, 622 Deri fl Jun!. och sedermera propos. på afslag derå, som med ja besvarades.
Utsk:ts sednare hemställan å sid. 5.
Till följd af R. o. Ad:ns nyss fattade beslut, torde äfven denna punkt böra afslås.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., afslogs Utskrts ifrågav:de förslag.
Utskrts hemställanden å sid. ti och 7.
Föredrogs och bifölls sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 7 dennes bordlagda Mein.
Nro 15, ang. aflöning till Sekreteraren i sammans.
Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utskottet under innevrde riksdag.
Föredrogs och godkändes sammans.
Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 7 dennes bordlagda Mern.
N:o 27, i ani. af återremiss utaf en i Utskrts Meni.
Nro 19 föreslagen voteringspropos.
Föredrogs och lades till handlingarne sammans.
Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 7 dennes bordlagda Mern.
N:o 28, i ani. af återremiss utaf Utskrts Betänk.
Nro 13, öfver väckta motioner om förändring af gällande föreskrifter ang. tiden för fullföljande af besvär i ekonomiska och administrativa mål.
Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utskrts d. 8 dennes bordlagda Mern.
Nro 131, ang. verkställd omröstning i åtskilliga till statsregleringen hörande frågor.
Föredrogs Gr. Oxenstjernas, Axel, d. 7 dennes bordlagda motion om öfverlemnande till Kongl. Vitterhets-, Historie- och Antiqvitets-Akademien af den s. k.
Landtmarskalksstolen.
Det var med stor förvåning jag hörde Gr.
Oxenstjerna uppläsa sin ifrågavarande motion, enär jag icke trodde, att man kunde vilja Den l.) Juni. 623 från detta ruin skilja den stol, hvarpå B. o. Ad:ns Hrr Landtmarskalkar presiderat.
Att förflytta Landtmarskalksstolen till nationalmuseum, synes mig icke skola uppfylla det ändamål, Gr.
Oxenstjerna dermed torde hafva afsett, ty der skall icke många åt densamma egna uppmärksamhet eller uppskatta dess värde, hvaremot stolen, om den förblifver på detta rum, der så många andra minnen af R. o. Ad. äro förvarade, torde blifva ett monument af stort värde.
Oxenstjerna varit närvarande, skulle jag hemställt, att han måtte återtaga sin motion, men nu måste jag hos Hr Gr:n o. Landtmm anhålla om propos. på afslag å motionen.
Jag är hufvudsakligen förekommen af den siste värde talaren och kan verkligen icke förstå, hvarföre icke Gr.
Oxenstjerna lika gerna begärt, att vapensköldarne skulle öfverlemnas till ett museum, Landtmarskalksporträtterna åt ett annat, o. s. v. Men då R. o. Ad. icke, så vidt jag vet, kommer att upphöra, kan jag icke finna någon anledning dertill, att vi nu i förskott skulle plundra vår sal, hvarföre jag instämmer i yrkandet om afslag å motionen.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos.. blef den ifrågavarande motionen af R. o. Ad. afslagen. R. o. Ad. åtskiljdes kl. A 4 e. m.
In fidem, 0, Brakel.
624 Den 11 .Tuni. llåndageii deu 11 Juni 1861).
Justerades 7 prot.-utdrag för d. 9 dennes samt. protrt för den 25 sistl.
Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 9 dennes bordlagda Mem:r: N:o 132, ang:de sammanbindningsbanans ledning öfver den med Riksg.-Kontorets hus förenade tomt; N:o 133, om anvisande af de i R.
F:s 63 § föreskrifna kreditiv-sammor; och N:o 134, med förslag till stadganden i det nya reglementet för Riksg.-Kontoret ang:de under sistförflutna riksdag för jernvägsbyggnaderna beviljade, ännu innestå - ende anslag och lån.
Föredrogs och lades till liandlingarne Stats-Utsk:ts den 9 dennes bordlagda Mern.
N:o 136, i ani. af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om inlösande af de s. k. frisocknarnes tjenstbarheter till Dylta bruk.
Föredrogs och bifölls Bevilln.-Utsk:ts den 9 dennes bordlagda Betänk.
N:o 20, ang:de beräkningen af tullmedlen, postmedlen, stämpelpappers-afgiften och bränvinsbrännings-medlen.
Sammansatta Banko- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-
Utsk:ts: Mern.
N:o 1, ang:de arfvode åt Utsk:ts Sekreterare; samt \
N:o 2, i ani. af väckt motiom om vidtagande af åtgärder, för beredande af lättnad i myntcirkulationen mellan Sverige och Norge; äfvensom Lag-Utsk:ts Betänk.
N:o 60, i ani. af väckta motioner om förändring i stadgandena ang:de giftomannarätt; och Mein.
N:o 61, i ani. af Rik,s-Ståndens skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utskrts Betänk.
N:o 57 och Meni.
N:o 59, öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning ang:de panträtt i lös egendom. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 4 3 e. m.
In fidem, O. Brahe]. 11, Y 40 026 Den 12 Juni.
Tisdagen den 12 Juni 1866.
Justerades två prot.-utdrag för den 11 dennes samt prot:t för den 25 sisth April e. m.
Banko- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 11 dennes bordlagda Mern.
N:o 1, angrde arfvode åt Utsk:ts Sekreterare.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Sammans.
Banko- samt Allm.
Besv.- o. £kon.~
Utsk:ts den 11 dennes bordlagda Utlåt.
N:o 2, i ani. af väckt motion om vidtagande af åtgärder för beredande af lättnad i myntcirkulationen emellan Sverige och Norge.
Föredrogs, men begärdes af flere ladamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 11 dennes bordlagda Betänk.
N:o 60, i ani. af väckta motioner om förändring i stadgandena ang:de giftomannarätt.
Föredrogs Lag-Utsk:ts den 11 dennes bordlagda Mern.
N:o 61, i ani. af Riks-St:ns skiljaktiga beslut vid föreh:de af Utsk:ts Betänk.
N:o 57 och Mern.
N:o 59, öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning ang:de panträtt i lös egendom.
Vid 2:ne föreg:de tillfällen, då detta ämne förevarit, eller frågan om ränteaftal; ty, ehuru ej direkt, rörer dock den nu föredragna inbjudningen ett ytterligare lossande på den före utgifvandet af K.
Förordnm den 13 Sept. 1864 bundna räntan, — har jag af grannlagenhetsskäl ej yttrat mig: första gången den 1 Maj och andra gången den 6:te innev:de Juni, tvenne tillfällen då man, för dagarnes betydelse, önskade att plenum ej skulle räcka alltför länge.
Den 12 Juni. fi 27 Frägan förekommer nu åter; och för närv:de nödgas jag låta grannlagenheten vika, samt anhålla om benägen ursäkt för det jag vågar upptaga tiden med den framställning jag, efter hvad jag tagit mig friheten antyda, för länge sedan (redan den 16 Maj) upj)satt uti detta så vigtiga ämne: räntans frigifvande, enligt mitt förmenande, ett ibland de för landet i dess helhet, således icke blott för serskilda delar, vissa klasser eller individer, mest olycksbringande beslut, ehuru penningemännen, så att säga, representerade af privat-bankerna (ansedda af Gr.
Bogislaus von Schwerin, en rörande finansväsendet såsom en stor auktoritet känd man: »såsom de giftigaste svampar uppvexta å fäderneslandets jord» etc.) och dylika låneanstalter, samt köpmännen, såsom vanligt nu för tiden, dervid blifvit gynnade.
Räntans frigifvande för s. k. korta papper är redan en fait accompli; detta kan således icke hjclpas (uti Preussen deremot, hvarest man i öfrigt plägar gå raskt'tillväga, har räntan nyligen, blott på försök, för ett år blifvit frigifven); Men att vidare utsträcka detta ockrande, dertill ega vi, hvilka ej gilla detsamma, ännu rättighet att söka förhindra; och har jag ock derföre, så godt jag förmått, sökt göra det vid de tillfällen då frågan förekommit, serdeles som jag befarar att räntans frigörande skall leda till först enskildes och sedan det allmännas ruin; uti hvilket afseende jag tager mig friheten åberopa en artikel uti Nya Dagligt Allehanda för den 31 nästl.
Maj: »Ekonomiska funderingar för dagen», hvaraf synes att »Sveriges fastighetsegare på landet mistat sin förmögenhet, eller blifvit fattigare, hvilket man vill, — på ett enda år, med 24 millioner och på de 2 senaste åren med 56 millioner.
Detta är då ett af bevisen på den i landet allmänt rådande välmågan, som blomstermålarne — ständigt och jemnt föra på tungan.»
Vidare påpekar artikeln »de kända förhållandena rörande lagsökningar, utmätningar och konkurser, samt deraf föranledda fastighetsförsäljningar i 18 län»; slutande med dessa ord: »och samtidigt härmed har räntan stegrats, så att diskonton härstädes på de bästa papper på kort tid för närv:de är 7 ä 8 proc.
Dessa förhållanden synes verkligen vara förtjenta af allvarligare uppmärksamhet på flera än ett håll.» Ytterligare belyses penningeställningen för när v: de uti en artikel uti samma tidning för den 23 Febr. innev:de år, ang:de »pantlånarne i Stockholm», till hvilken jag uti min skriftl. uppsatta framställning vidare skall komma.
Härvid vill jag blott göra 2:ne korta utdrag, de der äro alltför påfallande i afseende å hvad som ytterst 628 Deri 12 Juni. åsyftas med den förev:de lagstiftningen om förlagslån, eller ytterligare utvidgande af ränte-aftal: »Pantlånarne äro sålunda i sjelfva verket ingenting annat än den förnämare kapitalistens handtlangare eller verktyg, och det var bland annat med fästadt afseende på att om möjligt hämma detta ofog, som Rikets sednast församlade Ständer frigåfvo räntan, ehuru, som vi finna, åtgärden i detta afseende ländt till föga båtnad»; och vidare: »Men ehuru rörelsen är lönande» (enligt uti arti keln detaljerade uppgifter uppgående till 144 proc. och uti för den oförskämde pantlånaren lyckligaste fall — ända till 595 proc., för år räknadt), »så skulle de likväl icke i början slå sig ut på sitt egna lilla kapital.
Af hvem få de då hjelp?
Jo, af sådana kapitalister, som icke sky att ockra på sina medmenniskor, men ej hafva nog hård panna att sjelfva framträda.»
Månne ej någon likhet förefinnes härutinnan med de öfverallt nu mera inom landet uppvuxna »giftigaste svamparna», såsom Gr. von Schwerin benämnde privatbanker, enskilda banker och hvad de i öfrigt kallas, dessa så att säga förnämligare pantlåneanstalter?
Frih:ne von JSchulzenheim och Klinckowström samt Hr af Trolle hafva vid flere föreg:de tillfällen behandlat detta ämne, serdeles med afseende å de menliga följderna för jordbrukaren, att jag egentligen blott behöfde härtill hänvisa.
Jag kommer likväl att uti mitt skriftliga anförande närmare beröra nämnde
Hrrs framställningar härutinnan: äfvensom till livad jag för länge sedan yttrade rörande ifrågav:de förhållanden, helst det nu är sista gången sådant är mig förunnadt och frågan, enligt mitt förmenande, är kanske en ibland dem, som vigtigast kommer att inverka på, ej blott den enskildes, utan äfven Statens väl.
I afseende å jordbrukarens ställning skulle jag äfven vilja hänvisa till Frih. Carl Raabs »förtroliga bref om Frihandels-systemet», — 4:de Brefvet sid. 19 — 22.
Ett ej ringa försök att ytterligare frigifva räntan är nu gjordt genom förev:de 2:ne §§ uti den tillämnade författningen om förlagslån; hvarföre jag, då Betänkt N:o 59 förevar uti plenum den 6 dennes, hade ämnat motsätta mig antagandet af densamma, hvars djupare syfte man ej tyckes vilja bemärka, — eller att åtminstone, genom bifall till Hrr Petrellis och Säves reservation (ett ej så oväsendtlig^ tillägg, som det vid första påseendet vill synas), söka att göra §:n så oskadlig som möjligt.
Hå likväl någon diskussion ang:de detta Betänk, härstädes icke uppstod, hvilket åter var förhållandet inom de 3:ne respektive Med-Stm, — och jag ansåg det vara förgäfves att, genom uppläsandet af mitt åberopade skriftliga
Den 12 Juni. 629 yttrande, föranleda en sådan, fästade jag min förhoppning dervid, att §:n ej inom de 3:ne andra St:n skulle godkännas samt saken således vinnas utan att besvära R. o. Ad. med ett längre anförande, ehuru jag på förhand anmält för Hr Gr. o. Landtm, min önskan vara att begära ordet vid diskussionen ang:de 2:dra §:n, hvarifrån jag dock afstod, då Betänk:t ej föranledde till någon diskussion.
Preste- och Borgare-St:n hafva nu afslagit 2:dra <j:n med antagande af reservationen, samt Bonde-St:t åter Betänka i dess helhet; hvad jag således åsyftade kommer alltså troligen att vinnas; och jag skulle visserligen kunna inskränka mig till att endast vördsamt anhålla om bifall till den nu gjorda inbjudningen; men då jag önskar att få mina tankar uti detta vigtiga ämne uti Högloft. E. o. Åd:ns prot. intagna, nödgas jag besvära med uppläsandet af mitt besagde anförande, till en början ämnadt såsom reservation vid justeringen af prot:t för den 1 Maj, då Lag-Utsk:ts Betänk.
N:o 48 förevar samt äfven utan någon diskussion bifölls, hvarföre jag ej heller ansåg mig hafva kunnat vinna något för sjelfva saken genom att upptaga den redan framskridna tiden besagda högtidsdag, då det var uti allas intresse att förkorta plenum så mycket som möjligt.
Förhållandet torde visserligen vara enahanda nu, serdeles då fråga egentligen är örn en inbjudnig; men då, enligt min uppfattning, saken har en djupare betydelse, än man vill gifva densamma, nödgas jag utsätta mig för obehaget af att, medelst uppläsandet af den skriftliga framställningen, upptaga tiden och att af mången anses göra detta onödigtvis.
Den bundna räntans frigifvande för s. k. »korta papper», särdeles uti en tidpunkt då en kris nyligen (1857) varit och ytterligare var att förvänta, synes mig vara ett ibland de mest olycksbringande beslut, som på sednare tider blifvit fattadt, ehuru man redan förut så väl planerat för detsamma genom Privat-banks-nätets utbredande öfver hela landet : anstalter de der gynna den enskilde penninge-egaren under sken af att vara särdeles den betryckta jordbrukaren och affärsmannen i allmänhet till hjelp och skydd emot oskälig räntas tagande, eller s. k. procenteri, i stället för att det hela hade gynnats medelst inrättandet af Biksbanks-filialbanker.