Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Troligen har Hr Grefven tagit sig anleda, dertill deraf, attdet dröjt länge, innan skrifvelsen återkom lill Exped.- Utsk.; men förhållandet är sådant, att PresteSt, till hvilket den af misstag blifvit öfverlemnad, hade sin lid upptagen af tullbetänkandet m. m., hvadan ifrågavar. skrifvelseförslag blef liggande.
Vid ett tillfälle, då jag var uppe i PresteSt. för alt efterfråga någon af hufvudtitlarna, hörde jag af Ståndets talman, samt en af Ståndets ledamöter i Exped.- Uuk., alt denna skrifvelse, Öfver hvars fördröjda återkomst till F.xped.Ulsk. dess samtl. ledamöter länge och vid snart sagdt hvarje sammankomst yttrat deras förundran, var liggande i PresteSt:* cancelli.
På min tillstyrkan slickades ilen, utan att förut varda i Ståndet föredragen, tillbaka till Expcd.Utsk.
Då de 2tne ofrälse Stånden således sele haft något med densamma att skaffa, kan den följaktligen icke heller vara utaf något bland dem antagen.
Undert. R i d d. S e c r e t.:
Jag får vördsamt anmäla, att det icke är genom misstag sorn löparen blifvit slickad till PresteSt., utan i följd af den praxis, som alltid äger rum med förelag till tind. skrifvelser till K. M., att, så snart de hos R. o. Ad. blifvit behandlade och antingen, vare sig med eller utan rättelser, antagna elier återremitterade, de genast afsända* till PresteSt., derest icke R. o. Ad. beslutar att annorlunda förhållas skall, såsom händelsen varit vid denna riksdag med en enda skrifvelse, angående hvilken R. o. Ad. beslöt att den skulle från R, o. Ad. directe återgå till Exped.
Frölich öfverlemna! åt mig och Frih.
Hamilton att i mån af beliofvet jemka ordalagen i contra-propostn, så torde jag få föreslå, lim livida icke det omtvistade stället, der åtskilliga ordalag blifvit nyttjade, som kunna anses mer eller mindre anstötliga, lämpligen lunde på så sätt förändras, alt, i stället för meningen: ”R.
St. hysa den öfvertygelse, att om E. K.
M:s öfriga regeringsomsorger” 4° Den 9 Januari f. m. &c., det liOinme alt heta: ”R.
M:s öfriga regeringsomsorger medgifvit alt, sedan Commerce-coll:tn flr i836 i underd. afgifvit sitt särskildta förslag, detsamma pröfva, samt derefter fatta och förkunna eli definitivt beslut i förevar, särdeles vigtiga samhällsangelägenhet; si skulle tvifvelsutan redan visat sig, att följderna af en genom ändamålsenliga oi dningsbeslämmelser medgifven sjelfförsörjningsfrihet för det allmänna vore välgörande samt hidinge att afleda åtminstone någon del” &c. Frih. Rehbinder:
Jag vill endast, med anledn. af den upplysning flr Ridd.Sedelin meddelat, hafva äran tillkännagifva, att under denna riksdag har Exped.Ulsk. i allmänhet återfått löparen, sedan skrifvelsen blifvit återremitterad.
Om den först blifvit skickad till PresteSt. känner jag ej, men väl att den kommit till Exped.Utsk. innan PresteSt. i anledn. deraf vidtagit någon utgärd.
Jag hemställer till Ståndet, om vi icke kunde lemna derhän hvad öde denna expedition haft inom de öfriga Stånden, för alt komma till den votering, som blifvit begärd, och i afseende hvarpå jag hemställer till mina värda motståndare, om de icke skulle vilja uppteckna deras, conlra-propos., så att vi finge höra den i sin helhet uppläsas, i stället för att nu uppläses ett stycke här och ett stycke der, hvaraf något sammanhang ej kan fattas.
Jag hemställer slutligen till mina motståndare, huruvida de, som äro så noggranna i fråga om ordalag, kunna med sina politiska samveten förena att jemka och förändra de ordalag, som finnas i Ekon.Utsk:s betänkande.
Man kan med skäl säga om denna saken, att den blir allt brokigare och brokigare.
Det är verkligen märkvärdigt att nu erfara det Frih.
Rehbinder varit i PresteSt. och funnit att ifrågavar. skrifvelse af misstag skulle kommit dit.
Hr Frih. o. Landtm, afbröt Gr.
Frölich och hemställde, örn hvad han nu yttrade af honom ansågs höra till ämnet.
Frölich afbröt här Ilr Landtm, och yttrade några ord utan att vara uppropad.
Hr Landtm, yttrade, det han anhöll att icke blifva afbruten; han ansåg sin rättighet vara att fortfarande få yttra sig till dess han slutat; sällan afbröt han någon af R. o. Adis ledamöter, men han ansåg det någongång vara en skyldighet, då tiden af dem, som yttrade sig, förslöstes genom yttranden, hvilka frånginge det ämne, hvarom fråga egentligen vore, eller borttoges på ett sätt, som stridde emot den Den 9 Januari f. m. 4‘ tlen ordning Riksd.Ordn. föreskrefve.
Då votering blifvit liegård oell R. o. Ad. förklarat öfverläggningen fulländad, så kunde discussionen nu icke fortgå om saken i annat afseende, än om huru voter:s-propos:n skall upprättas eller i livad ordning den skall uppställas.
Om jag fult fortfara i mitt yttrande, är jag öfvertygad att Hr Frih. o..
Landtm, skulle funnit alt jag icke hegart ordet, örn icke för ett bestämdt ändamål.
Den upplysning, sorn i denna fråga blifvit lemnad, att icke Borgare- och RondeSt:n haft tillfälle alt se den förra skrifvelsen, föranledde mig att begära ordet, för att yrka bestämdt såsom contra-propos., att betänkandet skulle återremitteras till Exped.Utsk.
Så länge jag var ordför. i Exped.Utsk., inträffade det aldrig, alt, örn R. o. Ad. återremitterat en skrifvelse, löparen icke genomgick de andra Slånden, innan den återkom till Exped.Utsk.; och då vid detta tillfälle misstaget består deruti, att sådant icke skett, och då detta misstag är en oformlighet, sorn bör rättas, har jag velat anhålla, som jag äfven nu yrkar, att contra-propos:n må innehålla återremiss till Exped.Utsk., derå jag anhåller om Hr Frih. o. Land Inus proposition.
Landtm, hemställde, i anledn. af Gr.
Frölichs sednaste yttrande, huruvida han således afstode från sin förra mening att förena sig med Frih.
Hamilton i den contra-propos.
Hamilton begärt.
Jag trodde, att det vore utom allt tvifvel, att jag, i följd af den upplysning, som erhållits afFrih.
Rehbinder röride en i min tanke begången oformlighet inom Exped.Utsk., att hafva upptagit denna fråga innan samtliga Stånden haft del of skrifvelsen och deröfver yttrat sig, anser formernas bevarande påkalla skrifvelsens återremitterande.
I grundlagen tinnes intet hinder för en sådan förnyad återremiss, aldraminst då fråga är om ett mål från Exped.Utsk.
Jag hoppas att något missförstånd icke kan äga rum om min mening, som är den, att contra-propos. må innehålla återremiss af skrifvelsen.
Exped.Utsk. är ett bland de i grundlagen uppräknade R.
St:s Utsk.; och grundlagens bestämda bud lör utskotts-betänkandens behandling är, att de icke få mer än en gång återremitteras, utan skola, då de andra gången i Stånden förekomma, antingen förkastas eller också med eller utan förändringar antagas.
På enahanda sätt förhåller det sig med Exped.Utsk:s förslag till skrifvelser, likväl med den väsendtliga skilnad, att de icke kunna förkastas, utan nödvändigt måste på ena eller andra sättet antagas.
Om derföre Gr.
Frölich önskar någon förändring uti Exped.Utsk:s förevar, förslag till und. skrifvelse, så må 19 H. 6 4a Den 9 Januari f. m. ste Hr Grefven , enär förslaget redan varit återremitteradt och följaktligen nu på ett eller annat sätt måste hufvudsakligen afgöras, uppgifva, huru och på hvad sätt Hr Grefven åstundar ali skrifvelsen skall förandras, emedan någon återremiss i och derföre, enligt hvad jag redan nämnt, icke får äga rum.
I afseende på hvad Hr Grefven yllrat rör:de det misstag i formen Grefven förmenat sig finna deruti, alt löparen, som från R. o. Ad. blifvit öfvei leinnad lill PresteSt.
, derifrån återgått till Exped.Ulsk., så alt den icke passerat de öfriga tvänne Stånden, och för rättelse hvaruti Hr Grefven ansett återremiss till Exped.Ulsk, oundvik lig, så anhåller jag att få nämna, alt löparen, som passerar ett Stånd i sender, skall återgå till Ut.k. från det Stånd, der återremiss beslutas, för att, sedan Utsk. utlåtit sig i auledn. af återremissen, ånyo börja samma bana, då hvarje Stånd i sin tur äger rättighet att vid densamma eller första skrifvelsen, som åtföljer svaret på återremissen, göra de anmärkntr, hvartill anledn. kan gifvas samt på grund deraf återremittera densamma; hvarefter, och sedan första skrifvelsen sålunda passerat samtl.
Stånden, de skiljaktigheter Stånden emellan, som af Exped.Ulsk. icke kunna sammanjemkas, skola i förstärkt Exped.Ulsk. afgöras.
Hufvudsakligen förekommen af Frih.
Cederström, vill jag dock, med afseende på dess möjliga inverkan på voteringen, hafva äran anmärka, ali, oaktadt jag i öfrigt icke vill strida derom, i hvad mån misstag aro begagna på ena eller andra sidan, jag dock vågar påstå det Gr.
Frölich begått tvänne misstag, beslående det ena uti Hr Grefvens yttrande, alt tvänne Stånd skola hafva bifallit Exped.
Utskls första betänk., hvilket, på sätt jag redan haft äran upplysa, ingalunda är förhållandet, samt det andra misstaget derutinnan, att alla från R. o. Ad. återremitterade förslag från Exped.Ulsk. skulle hafva passerat de öfriga Stånden; hvilket icke heller är förhållandet, emedan de i allmänhet hafva återkommit till Exped.Ulsk., innan de undergått behandling i PresteSt.
Frölichs begäran alt få till conlra-propos., det förslaget skulle, till följe af gjorda anmärkntr, lill Exped.Ulsk. återremitteras, ansåg en sådan propos. icke vara enlig med den ordning, som i grundlagarna är föreskrifven för riksdagsförhandlingarna, eller med den praxis, som vid alla föregtde riksdagar varit iakttagen.
En sådan propos. vore nemi., efter Hr Landtnäs öfvertygelse, icke öfverensstämmande med 56 §:n Reg.F.-n och 49 §-'n Riksd.Ordn.
Visserligen inneliolle väl dessa §§ i afseende på Exped.Utskis förslag till lind. skrifvel.er icke något specielt stadgande, emedan de endast i allmänhet stadgade, alt då soken återkommit fiån Utsk., så kunde den återremitteras; men de innehölle i all - Dell 9 Januari f. m. 43 mänliet, alf, då en sak andia gången återkommit, den skulle på elt eller annat sätt afgöras.
Nu vore ifrågavar. förslag lill und. skrifvelse andra gången Lill K. o. Ad. från Exped.Utsk. inkommet, hvarföre Hr Landtm, ansåg, att det endast kunde antingen gillas eller ändras på sätt Ii. o.
Ad. tjenligt funne.
Jag har icke deltagit i sjelfva discussionen , men torde likväl, lika med en annan värd talare, få erinra, att äfven mig synes sjelfva frågan blifva allt brokigare och brokigare, ju mera man deri sig fördjupar.
Det förekommer mig som om ämnet antagit en alldeles förändrad natur och öfvergålt till den förutsättning eller pröfning, huruvida saken inom Exped.Utsk. erhållit en med föreskriften i våra grundlagar öfverensstämmande behandling.
För min del har jag nemi. svårt alt föreställa mig, att ett utaf Exped.Utsk. afgilvet förslag till expedition fonuenligt kan vinna förnyad behandling i Exped.- Utsk, innan förslaget passerat samtliga Stånden.
Jag kan icke föreställa mig resultaten af elt sådant behandlingssätt, enligt hvilket ett förslag lill skrifvelse, underkändt inom 1U o. Ad. dit det först inkommer, skulle på grund af detta underkännande icke komma till de öfriga Irenne Ståndens kännedom och handläggning.
Om lönnen för fyrkammardelningen absolut klafver, att alla fyra Ståaden erhålla lika del af elt förslag, då de äga gemensam beslutanderätt; så synes mig följa af sakens beskaffenhet, att samtliga Stånden uro berättigade att yttra sig öfver ett förslag (råa Exped.- Utsk., innan samma förslag, på grund af återreiniss från elt eller annat Stånd, lill förnyad handläggning af Ulsk. upptages och annat utlåt, af Utsk. afgifves.
Det är möjligt, att jag misstager mig i anseende till sakens invecklade skick; men såsom den nu visar sig för 111ig, synes det som frågan förändrat natur, då den icke handlar om det sista betänkandets antagande företrädesvis för det första, utan derom att det första betänk, icke, på sätt som vederbort, undergått pröfning 1 alla fyra Stånden, innan frågan lill förnyad handläggning i Utsk. upptogs.
Då jag icke känner någon § i grundlagen, som tillerkänner R. o. Ad. allena rättighet att besluta ronde Exped.Utsk:s förslag till underd. skrifvelse, och då jag icke kan inse något skäl, hvarföre en skrifvelse från.
Exped.Utsk. skall, i följd blott af återremiss från R. o. Ad. och innan de öfriga Stånden yttrat sig deröfver, föranleda förnyadt utlåt, af Utsk., så kan jag icke undgå att förklara, det jag anser Hr Frih. o. Landtm, hafva bort vägra propos. på bifall eller afslag å något sednare betänk, innan det första äfven hos de öfriga trenne Stånden förevarit och sig visat om detsamma der vunne bifall, i hvilken händelse det sednare beläuk. kunde hos R. o. Ad. till
Dsn 9 Januari f. ra. afgörande förekomma, hvaremot, och derest det förra betänk. af något eller några utaf de öfriga Stånden jemväl återremitterades, dessa återremisser af Ulsk. borde behandlas i sammanhang med den återremiss från R. o. Ad., som föranledt det utlåt, från Exped.Utsk., hvarå jag af nu utvecklad anleda., såsom nämndt är, anser propos. hafva bort vägras, helst vid en annan behandling de öfriga Stånden afklippas beslutanderätt öfver den först afgifna skrifvelsen.
Efter grundlagen har i Riksd Ordn. ett Exped.Utsk. blifvit förordnad t, med åliggande att uppsätta och till Ståndens justering framställa alla deras beslut.
Ända från i6>4 lill närvar, tid liar sålunda förhållits med justering af förslag till R.
St;s heslut och skrifvelse!-, att de blifvit inlemnade först till R. o. Ad., derifrån till PresteSt., vidare lill BorgareSt. och slutligen till BondeSt., då, i den händelse något Stånd gjort anmäiknrr vid förslaget, detsamma återgått till Utsk., som i anledn. af anmärkningarna meddelat förnyadt utlåt., hvarvid likväl det först afgifna utlåt, oförändradt medföljt, för att jemte det sednare först pröfvas uti det främsta af de Stånd, som deraf ännu icke haft del, samt i händelse af återremiss derifrån ånyo upptagas af Utsk., hvars utlåt, i anledn. af dessa anmärknU- naturligtvis endast pröfvas i det Stånd, sorn anmärkningarna afgifvit.
Frölichs opinion vinna burskap, så skulle det kunna hända, att R.
Sits beslut aldrig blefve expedieradt, emedan Exped.Utskts skrifvelse idkeligen kunde återremitteras från ena eller andra Ståndet.
Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att nu icke kunde vara fråga om ingående uti någon annan disctission, än i afseende på innehållet af contra-propositionen vid den blifvande voteringen.
Hr Landtm, hade yttrat sig icke anse med Riksd.Ordn. förenligt att framställa den propos. till contra-propos., som Gr.
Frölich först ansett böra framställas.
Frågan vore nu, huruvida Gr.
Frölich ändock yrkade framställande af denna propos., och, ifall han det yrkade, om R. o. Ad. funné sig böra yrka den eller icke, hvarefter, om R. o.
Ad. det gjorde, beslutet blefve hvilande tills Gonst.Utsk. deröfver sig yttrat.
Skulle R. o. Ad. deremot icke yrka denna contra-propos., torde R. o. Ad. finna, alt någon annan borde framställas, så att R. o.
Ad. komme till votering öfver frågan och till dess afgörande; anhållande Hr Landtm, få fästa uppmärksamheten på det öfverfiödiga och det till ändamålet icke ledande uti de reflexioner, hvilka sednast under discussionen blifvit af de åtskilliga ledamöterna framställda, då det hvarom de handlat vore ett ämne, som af R. o. Ad. nu icke knnde pröfvas, enär icke något annat ämne, än det hvarom skall voteras, borde blifva föremål för öfverläggning förr än voteringen för sig gått.
Den 9 Januari f. m. 45 Gr.
Pr öl i eli:
Jag kan icke förmoda, att Hr Frih. o. Landtm, genom sitt yttrande velat afklippa min yttranderätt, ehuru jag nnmältej mig att få ordet innan Hr Landtm, utlåt sig; ty om afsiglen varit sådan, så hade den förmodligen på vanligt sätt medelst klubbslag blifvit tillkännagifven.
Jag ber derföre nu att få nämna, att förevar, ämne icke är någon allmän fråga, hvarom 06 §:n Reg.F.-n och 49 §:n Itiksd.Ordn. handla, i följd hvaraf den argumentation, som är använd för att visa olampligheten af ålerremiss för andra gången, alldeles icke är tillämplig.
Jag kan föröfrigt icke annat än återupprepa det yttrande, som Gr.
Cederström, Anders, haft, nemi. att man borde förmoda det Hr Frih. o. Landtm, skulle anse frågan hafva kommit uti ett helt och hållet förändradt skick genom den, sedan votering begärdes, vunna upplysningen, alt (vänne Stånd icke haft tillfälle att pröfva den första skrifvelsen.
Hr Ridd.SecreCn liar för sin del förklarat, alt det icke var genom misstag, som skrifvelsen, sedan R. o. Ad. beslutat återremiss deraf, öfvei lemnades till PresteStåndet.
Jag vågar då fråga: var det misstag eller icke missta", att skrifvelsen icke äfven gick till Borgare- och BondeSltn? eller har kanske någon särskild grundlag blifvit stiftad, enligt hvilken rättigheten att pröfva och granska det första förslaget lill skrifvelse uti något ämne endast tillkommer de två första men ej de (vänne öfriga Stånden?
Det torde således vara till öfverflödighet utredt, att misstag ägt rum deruti, att icke de tvänne sista Stånden erhållit del af den första skrifvelsen.
I sammanhang härmed, och då en värd talare åtskilliga gånger upprepat, att jag misstagit mig, som trott att Exped.Utskts första skrifvelse vore af tvänne Stånd bifallen, anhåller jag att uttryckligen få förklara, att jag misstagit mig uti min förmodan, som jag grundade på det af talaren uppgifna förhållandet; och då sålunda saken just genom upplysningen örn mitt misstag kommit i ett förändradt skick, vågar jag hemställa till Hr Frih. o. Landtm,, om icke Hr Landtm , under förklarande att den framställda propostn lill bifall å nu föredragna skrifvelsen, vid det upplysta förhållandet att tvänne
Stånd icke erhållit del af den första skrifvelsen, således icke kan anses ledande till ändamålet, täcktes meddela piopos. till återremiss af förevar, skrifvelse.
Hvad min första begäran innehöll, kan vara likgiltigt, då jag tvänne gånger sedermera yrkat, att contra-propostn måtte blifva återremiss och nu ytterligare förklarar mig icke kunna afstå från denna anhållan.
Hr Frih. o. Landtm, har genom sin i denna sak meddelta förklaring afskurit mig utvägen alt yttra mig öfver de hos mig uppkomna betänkligheter rör:de lagligheten af hvad inom RiksSltn i förevar, hänseende sig tilldragit, och hvartill jag enligt 5o §:n Riksd.Ordn. 4G Den 9 Januari f. m. lior mig vara lagligen berättigad; men då jag deremot icke anser mig t il is trind i g t alt i delta fall ingå tili en disenssion mot Hr Frih o. Landtm., så anhåller jag blott få tillkännagifva, det jag, i strid med den af Frih.
Cederström för denna fråga åberopade praxis, anser Exped.Utsk. hafva emot formerna och således olagligen förfarit, då det till förnyad handläggning upptog detta ämne, innan det i samtliga Stånden blifvit behandladl; och är jag af denna oformlighet hindrad all deltaga uti votering om antagande af förra eller sednare förslaget, på ett eller annat sätt jeinkadt och rältadt.
Christian:
Sedan Hr Frih. o. Landtm, nyss förklarat vidare discussion icke kunna ägarinn äfver annat än frågan om contra-proposm, så är jag icke mindre än öfrige värde talare deraf förhindrad att inlåta mig i yttrande rörrde sjelfva saken; men då, efter det votering begärdes, upplyst blifvit, alt löparen icke passerat samtliga Stånden, så vågar jag till Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ail. hemställa, huruvida icke med afgörandet af den ifrågaställa propostn kunde få anstå intilldess första löparen på raka vägen hunnit tillryggalägga sin utstakade bana.
Gr. af Ugglas: Då Hr von Hartmansdorff nyss begärde, att de talare, som voro ense om contra-proposm, ville sammanfatta förslaget dertill så att man kunde få höra det i sitt sammanhang; .så har jag sökt efterkomma denna önskan, och anhåller att få uppläsa detta förslag, hvilket ly • der sålunda : "R. St. hysa den öfvertygelse, att om E. K.
M:s öfriga regeringsomsorger medgifvit att, sedan Cornmerce-coll:m år iö36 i tind. afgifvit sitt särskildta förslag, detsamma pröfva, samt derefter fatta och förkunna ett definitivt beslut i förevar, särdeles vigtiga samhällsangelägenhet; så skulle tvifvelsutan redan visat sig, alt följderna af en genom ändamålsenliga ordningsbestämmelser medgifven sjelf— försörjningsfi ihet för del allmänna vore välgörande samt bidroge att afleda åtminstone någon del” o. s. v. Frih.
Jag vill endast taga mig friheten upplysa Gr.
Frölich, att det icke var i följd af något misstag, som det gamla förslaget till skrifvelse i detta ämne icke blef af Borgare- och BondeSt:n behandladt.
Det är icke ens behandladt af PresteSt., ty Talmannen ansåg icke lämpligt att PresteSt. tog det i betraktande, förr än Exped.Utsk. utlåtit sig i anleda, af återremissen frän R. o. Ad.
I afseende å hvad Gr.
Anckarsvärd oell Frih.
Ridderstolpe anfört, får jag äran erinra derom att Hr Frih. o. Landtm, redan har framställt propos. till bifall å Exped.Ulsk:s sednare förslag till skrifvelse i delta ämne; alt denna propos. af R. o. Ad. blifvit med ja besvarad, och att följaktligen del begälda uppskofvet icke kan äga ruin.
Den 9 Januari f. m. 47 Frih.
För ntt göra sint på denna öfveiflödiga discussion, får jag, som i öfrigt biträder oell godkänner Exped.Utsk:s sednare förslag till skrifvelse, yrka den af Gr.
Frölich begärda men af Hr Frih. o. Landtm, vägrade proposition.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan Gr. Frölich och Frih.
Cederström yrkat ali propos. skulle framställas till återremiss af Exped.Utskts förslag, elium Hr Landtm, förklarat sig anse grundlagarna lägga hinder i vägen för framställande af en sådan propos , enär ifrågävar. förslag vore för andra gången från Ulsk. till R. o.
Ad. ingifvct, och det icke kunde förnekas att denna vore en allmän fråga, enligt den definition på allmänna frågor, sorn Riksd.- Oidn. gifver vid handen, finge Hr Landtm, nu hemställa, om R. o. Ad. yrkade, att en sådan propos. mätte framställas.
Landtm, förklarade, det lian trott sig finna, att nej öfverröslal ja.
Jag får Mott förklara, att jag protesterar mot den nu försiggångna behandlingen af ärendet, samt att jag lili Hr Frih. o.
Lamhults sednasle yttrande saknade de grunder, på hvilka Hr Frih. o. Landtm, funnit sig icke kunna framställa den yrkade propos:n, ehuru 55 §:n Riksd.Ordn. tydligen bestämmer, att grunderna för vägrad proposition skola uppgifvas.
Ce de r s t rom , Anders:
Äfven jag reserverar mig mot det fattade beslutet, på den grund, alt om man, i stället för att yrka den vägrade propos:n, hade begärt afslag på betänk., och denna mening vunnit bifall; så bade ämnet i alla fall återkommit till Exped Utsk., emedan ett nytt förslag då skolat uppsättas; och då det kunnat ske, kan jag icke finna, att saken är af beskaffenhet alt icke återremiss kunnat komma i fråga.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, allden contra-propos., som nu för R. o. Ad. torde böra framställas, vore den, som Frih.
Hamilton och Gr. af Ugglas begärt.
Om Hr Landtm, rätt fattat Frih.
Hamiltons yttrande, och det lades tillsammans med Gr. af Ugglas’ sednasle förslag, så skulle delta förslag vara, att R. o. Ad. borde besluta, att det af Exped.Utsk. framställda förra förslag till und. skrifvelse skall gillas hufvudsakligen till alla dess perioder, med undantag af det utbyte uti slutmeningen af ordet förmodan mot ordet anhållan, sorn Ulsk. sednast föreslagit, samt de mindre redactionsförändringar, som blifvit gjorda, äfvensom i afseende på det klandrade uttrycket ”om tiden blifvit begagnad,” hvilket borde uteslutas och ordalyrdelsen ändras enligt det förslag Gr. af Ugglas uppläst. 48 Den 9 Januari f. m.
Jag anmälte mig blott för att tillkännagifva, alt jag helt och hållet förenar mig uti lien förändring af uttrycken Gr. af Ugglas föreslagit.
Hr F r i h. o. Landtm, hemställde nu, om R. o. Ad. behagade till contrn-propos. antaga det förslag, som Hr Landtm, sednast framställt.
Upplästes lill justering och godkändes följande votertsproposition :
Den, som godkänner Exped.Utsk:s sednare, under N:o 186 afgifna förslag till und. skrifvelse till K. M. i fräga om näringsfriheten, voterar p; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, gillar R. o. Ad. det förra under N:o 148 afgifna förslaget hufvudsakligen till alla dess perioder, med undantag af det utbyte uti slutmeningen af ordet förmodan emot ordet anhållan, som Utsk. sednast föreslagit, samt de mindre redactionsförändringar, som blifvit gjorda, äfvensom i afseende på det klandrade uttrycket: om liden blifvit begagnad, hvilket bör uteslutas; hvarjemte ordalydelsen i öfrigt ändras enligt det förslag Gr. af Ugglas uppläst.
Under det voterings-propositionen utskrefs, anmälde sig och yttrade: Gr. Horn, Claes Fredr.: