Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Dalman, Wilh. Fredr.; Då jag är af den mening, att intet stadgande i grundlagen rörer ensamt ett Stånd, utan äfven de öfriga och har inflytelse på samhället i allmänhet; så kan jag icke af den omständighet, att Borgare St. 'afslagit delta förslag,, afhålla mig från den tankeyttring, alt det bör bifallas .af R. o. Ad., såsom ett uttryck af dess åsigt, att alla medborgareclasser böra, så vidt möjligt är, tillerkännas representationsrätt, och om de icke kunna få den erkänd sorn er» allmän rätt, böra de åtminstone få det inom de olika stånds-cathegoriernq, genom alt småningom inrymmas i RiksStånden, Hi- von Hartman sd-orff:
En talare liar yrkat bifall lill förslaget, emedan man derigenom skulle utvidga representationsrätten för dem, sorn icke äro representerade.
Det tjenar, såsom Ståndet väl vet, till ingenting alt bifalla delta förslag, sedan det af ett annat Stånd blifvit förkasladt.
Man lian således icke hoppas någon utvidgning uti representationsrätten inom BorgareSt. annorlunda, än på grund af ett nytt förslag, soro, i sammanhang med den allmänna representationsförändringen, redan lärer vara under utarbetning i Coust.Utsk.
Orsaken hvarföre jag afstyrker detta förslag, är, att början lyder sålunda; "Manufakturister och Fabriksidkare på landet, sora icke tillhöra annat RiksSt., vare berättiga de att förena sig med närmaste stad inom länet, för ”att der, i män af deras be vi lin. för egendom och rörelse, ”jemförd med totalbeloppet af de röstägandes i staden, del”taga i riksdagsman na va len, och äfven sjelfva kunna till ful I— ”mäktige väljas,” Således kan en person, som icke deltager i stadens ulskyIder och andra sådana onera, hvilka borgerskapet åligga, möjligtvis väljas till fullmäktig för den staden och på dess angelägenheter utöfva ett stort inflytande.
Om mångå sådana näringsidkare funnos i grannskapet af staden, så kunna de möjligen bestämma riksdagsmannavalét för staden, ehuru de hafva intressen, stridande mot hans, och sålunda skada just den, hvars angelägenheter de skulle bevaka.
Det är denna i ögonen fallande motsägelse jag ansett mig böra motarbeta.
Det andra skälet, hvarföre jag afstyrker förslaget, är, att det slutar med följande ord; ”åliggandes det collegial-styrelsen äfven fabrikerna” <5lc.
Man bär redan i fråga om Statsrådets organisation öfverlagt på delta rum om sättet att förhålla sig, om de nu befintliga collegierna skulle afskaffas och andra styrelseverk i stället inrättas.
Är det, under sådana förhållanden, skäl att lägga in i grundlagen étt ord, som qvarhåller den collegiala styrelsen Den 26 Mars e. m. på mer än ett ställe?
För min del'är jag vän af collegial'sty reiser och gör "icke denna anmärkning för afsknffningens skull, utan derföre, alt det vore ett verkligt band på dem, som äro af en motsalt mening, hvilket de icke bemärkt.
En värd ledamot har velat med detta förslags antagande förena godkännandet af ett annat rörande BondeSt.
Jag finnér visserligen inlet sammanhang mellån dessa förslag; men om det kan tillfredsställa någon, sorn gör afseende på min mening, så får jag förklara, att jag ej har något emot bifall till representationsrättens utvidgning inom BondeSt., .när vi komma till den punkten.
Jag skall icke besvära Ståndet med några vidare yttr anden öfver denna pnnkt; men jag har ansett mig skyldig förklar a mina skäl alt vägra bifall, sedan • ledamöter uppträdt och talat för detsamma.
Hr von Troil; Då det är kändt, att förslaget vid denna riksdag icke kan öfvergå till grundlag, så anser jag det vara ändamålslöst att ingå i granskningen af dess detaljer; men dess syftning är en utvidgad representationsrätt för hittills orepresenterade riredborgare, och det är för alt uttrycka en dermed öfverensstämmande opinion, som jag yrkar att II. o, Ad. ville för deras del bifalla förslaget, Hr Dalman yttrade sig vara förekommen af Hr von Troil, Förslaget under Litt.
B. af i5 punkten blef af B, o. Ad. bifallet, i5 punkten.
G. j5 §:n Riksdagsordningen. i:a mom.
Allmogen i hvart härad välje inom sig, efter hemmantalelj till riksdagsman af BondeSt., en inom häradet boende och besutten hemmansägare, hvilken icke tillförene hört till annat RiksSlånd, eller någon ordinarie beställning i Rikets tjenst eiler fullmakt dera innehaft.
Vilja flera härader — — 32 §:n.
Förra perioden.
Fullmakterna böra — •— — (för BondeSt,, boende och besutten krono-, kronoskatte-säte/v-j rå- och rörs-, frälseeller frälse-skatte-hemmanet N. N. uti N. N, härad af N. N. län) att deltaga •— — — gällande grundlagar, lindert.
Secret, tillkännagaf, att BorgareSt. låtit detta förslag hvila, och att BondeSt, antagit förslaget.
Uppå derefter framställd propos, blef det äfven af R. o, Ad. antaget. 16 punkten.
Förslag, ang;de universitetens representation. i3 §:n Riksdagsordningen. 3 mom. 1 perioden. 2:0 Universiteten i Upsala och Lund skola genom deras samtlige professorer och adjuncter, ordinarie eller extraordinarie samt docenter, academiernas räntmästare och secreterare, jemte alla öfriga academiska tjenstemän, som 5to Den 26 Mars e. m. i och för sina befattningar äga presterlig befordringsrätt, utse till riksdagsmän i PresteSt. hvart de ra minst en projessor från de veridsliga faculteterna, dock med rättighet alt ställa två sådana fullmäktiga. 17 §:n. a:a momentet.
(Tillagg vid slutet).
För en af hvartdera universitetets fullmäktige bor ofvannämnda rese- och underhållskostnad utgå frän academiJoiulen.
Dä förslaget i denna punkt angick representationsrätt inom PresteSt., och underrättelse rörtde nämnda Stånds beslut i ämnet ännu icke ankommit, beslöt R. o. Ad. att uppskjuta med afgörande! af detta förslag, tills en sådan underrättelse ankommit. iytde punkten.
Förslag till föreskrifter rör:de bergsbrukens representation. i4 §:n Riksdagsordningen.
6:e momentet. 6:0 (7:0) Utom Fahlu bergslag äge ock de öfriga bergsbruken, hvarunder inbegripas de af Styrelsen öfver bergverken privilegierade inrättningar till förädling af mineralrikets produeter, alt till BorgareSt. sända fem fullmäktige, och vare såsom valberättigad och valbar att anse hvarje ofrälse bergsbruksägare, som minst tre år vid början af det år, för hvilket vallängden uppgöres, innehaft sådan bergbruks-inrättning, hvars årliga tillverkningsvärde i medeltal för fem år uppgått till minst 1,5oo r.dr, icke någon beställning i Rikets tjenst innehafver, samt icke heller är ägare af något i BondeSt. representerade bergsmanshemman, eller såsom borgare eller under annan egenskap något RihsStånd eljest tillhör.
Styrelsen öfver bergverken upprätte ock för sådant ändamål en hufvudlängd öfver de valbcrätligade bergsbruksägarnes röstetal, grundadl på de fem sislförflulna arens tillverkningsvärde , enligt fastställda tionde-jerns- och hainmar skatts-taxorna, samt för annan tillverkning efter de i hufvudstaden allmänt gängse pris, dock med iakttagande deraf', att, vid ytterligare förädling af eljest beräknad produet, den sednares värde afdrages ifrån den förädlade varans; och grille, med undanlag för nya tillkomna verk och inrättningar, denna för brukens röstetal uppgjorda längd, hvarefter bergsbruken skola, med nödigt afseende å brukens läge och länens indelning i fem valdistrict, fördelas, och förnyas samma längd sedermera hvart femte är.
Särskildt personel vallängd åligge det dock styrelsen öfver bergverken att för hvarje di siri ct årligen i Januari månad uppgöra samt öfversända till magistraterna i de städer, der valen komma att hållas, all der vara tillgängliga för vederbörandes kännedom ; och galle sedermera samma vallängd, intilldess en annan Jör påföljande året fastställd varder, derest icke klander deremot inom Mars månads utgång hos bergsstyrelsen anföres, eller, i annat fall, med de rättelser och tillägg, som af be - Don 2G Mors c. m. 5n maltia styrelse, eller af K. M., pä grund af ytterligare mot bergsstyrelsens beslut inom trettio dagar gjorda anmärkningar , deruti kunna vara medgifna, eller eljest i behörig ordning tillkommit.
Valen skola ske inför den magistrat inom valdistrictet, sorn bergverks-styreisen, genom Konungens Befallningshafvande i länet, derom anmodar, samt å den dag, som af bemälda styrelse för hvarje district utsattes, och dä lagtima riksdag inträffar, eller behörig kallelse till urtima riksdag utfärdad blifvit, genom dess försorg inom districtet allmänneligen ktingöres.
Rösterne, beräknade efter vallängden, afgifvas personligen, eller genom befullmäktigadl ombud, alltid med slutna sedlar, pä sätt 7/ §.•« stadgar, och endast å en i districtets vallängd uppförd person.
Sec re t. tillkännagaf, att förslaget i denna punkt blifvit afslaget af BorgareSt., och i BondeSt. blifvit hvilande.'
Tersmeden. "Wilh.:
Del kan för resultatets skull vara likgiltigt, huru R. o. Ad. afgör frågan, sedanden är afslagen inom ett Stånd; men utgående från den princip, alt jag vill bifalla alla förslag, som lända till utvidgande af representationsrätten och motsätta mig alla förslag, som strida deremot, skulle jag önska, att R. o. Ad. äfven ville afslå denna §, som är en inskränkning i den gamla §:ns innehåll, då nu föreslås, alt ingen är valbar, utan att hans bruksrörelse uppgår i tillverkningsvärde till i5oo r:dr.
Jag instämmer äfven i afslags yrkande på den grund, alt det Stånd, som saken angår, ogillat förslaget.
Förslaget i i y:de punkten blef af R. o.
Ad. afslaget. 18 punkten.
Föreslaget tillägg i fråga om riksdagsfullmäktigs uteblifvande.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att förslaget i denna punkt hufvudsakligen anginge ett förhållande, som inom PresteSt. skulle uppkomma, ifall Ståndet antoge det i 16 punkten upptagna förslag, hvilket R. o.
Ad. ansett böra hvila, tills underrättelse ankommit, huru PresteSt. afgjort detsamma.
Jag kan icke annat finna, än att den nu föredragna §:n är lika lämplig att antaga, antingen den gamla redactionen af i3 §:n bibehålles eller icke.
Universiteten äfvensom bruksdistricten skola vara representerade, så1, väl efter gamla, som nya redactionen; och jag får derföre tillstyrka bifall till förslaget.
I anledn. häraf, upplästes förslaget i i8:de punkten, så lydande: 16 §:n Riksdagsordningen.
"Underlåter något universitet, prosteri, stad, bruksdi - 5ia Den 36 Mars c. m, strid eller härad att ställa — den omkostnad, sönt ett annat ochjemlikt Universitetetj prosteri, stad, hrukscli strict éller härad -— —* Underl.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att detta förslag blifvit hvilanöe hos BorgareSt. och bifallet afBondeSlåndet.
Uppå derefter framställd propoä. blef det bifallet äfven af R. o. Ad. igtde punkten.
Förslag till re d actio fl sä n d ri n g, med afseende å cessionant® obehörighet till riksdagsmannakallet. 18 §:n Riksdagsordningen, lia perioden.
Till riksdagsman må ej — under förmynderskap; ej den, som, efter gjord cession och utfärdadt proclama, icke, på sätt lag förmår, visa gitter, att han från sina borgenärers kraf fri är, icke elier den, hvilken — — — till straff skyldig.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att både Borgareoch RondeStln bifallit detta förslag.
Då tiden nu var långt framliden, fann R. o. Ad., på derom af Hr Frih. o. Landtm, gjord hemställan, lämpligt att nu afbryta föredragningen af de sedan sista riksdag hvilatide grundlagsändrings-förslag, hvilken föredragning i början af nästa plenum skulle fortsättas.
Upplästes StatsUtsk;s naem.
N:o 3o, innefattande anmälan om en anledning lill anmärkning emot Statsrådet och Föredraganderne för kammar- samt handels- och financeärenden.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att denna anledn. till anmärkning tomine att till Const.Utsk. remitteras.
Lades på bordet StatsUtskts utlåtanden: N:o 34, i anledn. af sökt eftergift af det staden Öregrund beviljade låne-understöd, eller förlängning af de derför stadgade betalningsterminer; N:o 2Ö, ang:de väckt förslag att, till minne af Carl von Linne', i hans födelseort anlägga en inrättning för trädgårds-odlingens befrämjande; N:o 26, angtde ett föreslaget låne-understöd af allm. medel, för anläggningen af den nya vägen emellan Borås stad och Fläskjums gästgifvaregård.
Likaledes lades på bordet Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s meni.
N:o 10, om beräkning af notarie-arfvode för de, såsom notarier, hos Utsk. anställde cancellister.
Hr Den j6 Mars c m. 5 j 3 Hr af Grubbens, Nils Wilh., hade inlemna! ett så lydande anförande:
Sedan jag nu från Carlskrona erhållit de nödiga upplysningar rörrde Gottska Sandön, som jag vid plenum den ii dennes anmälde mig införvänta och utbad mig att få anföra, vågar jag nu vördsammast anhålla, att desamma till H.
StatsUtsk. måtte blifva remitterade.
”Öns stränder äro långgrunda, utom vid Tersevid, der en hamn lätteligen genom correctionisters arbete vintertiden kan anläggas; ty der är så djupt, att en lastad mindre brigg eller en större galeas kan lägga till så nära, alt endast landgång beliofver begagnas för ur- eller ilastning; — ankargrunden är god, och medelst utläggande af 2: ne mor ingar till fartygens förtöjande bör tills vidare på denna redd inga olyckor kunna ske.
Af stormar, hvarvid sand från hafsbolten uppkastats, har nästan rundt om ön blifvit sandvallar, isynnerhet å norra sidan ovanligt höga, bildade a f träd och hoppackad sand, hvilka nu skydda ön, så väl för öfverspolning af valten, som af sand.
Inom dessa naturliga vallar är således ingen fara hvarken för hus eller planteringar, och årligen ökas dessa vallars soliditet af hafssanden.
Drifis stannar vårtiden å norra sidan lill stor mängd, men har icke minsta communication med något land och sönderbrytes samt bortföres af stormar, — är således högst vådlig farkost för rymmare.
Från Sandön till Fårön är 33 Engelska eller 5j Svenska mil och till Gottland 45 ^nS- eller 7^ Svenska mil, och har isen deremellan endast legat så, att man kunnat äfventyra att gå derpå vintern mellan 1808 och 180g och mellan 1813 och 1814, och då endast några veckor.
Fisket, isynnerhet af strömming, och skäljagten har hittills utöfvats af Gottländningar och Öselboer, dock utan rättighet dertill; men som de icke kunnat bortvisas af de på stället varande få personer, så har detta ofog fått ske, hvilket likväl lätt kan förhindras, när militärbevakning kommer på ön.
Jordmån består af hvarftals svart mylla och sand; så djupt man än må gräfva, visar sig alltid 1 qvart, svartmylla, ^ aln sand och 3 tum kalkblandad sand i ordentliga lager.
Ek, björk och gran, som mycket växa der, fordra fet jord, och är således bevis på sanningen häraf.
Ön innehåller 10 mantal kr.skatte.
Källvattnet är förträffligt, klart och rensmakande samt i öfverflöd.
För närvar, är der utsådt 4° tunnor råg, och har alltid rågen gifvit 607 kornet af strid och god beskaffenhet.
Staten har i årlig skatt af ön 180 r:dr h:co.
Den nuvar. ägaren ämnar i sommar uppföra ett corps de logis.
Med begagnande af correctionister lill byggnin4 H. 65 514 Den 26 Mars c. m. gars ' och stocklms’ uppförande, kan logementer för 1000 man uppföras med högst 10,000 r:dr r:gs kostnad.
Får finnas i mängd, de gå vilda i skogen vinter och sommar samt lefva af löf och renmossa, som växer der i öfverflöd.
Ängen är tillräcklig för 4° ® kreaturs vinterföda.
Den besparing
Staten skulle årligen få af denna ö är således: fullt behof af potates för tooo å i5oo man, kanske äfven till afsalu, vedbrand, tjära, strömming, något fårkött till förfriskning åt manskapet, samt skältran till lyse, utom den vinst, som bör uppkomma af brödbakningen och drickesbryggningen på stället.
Jag vet icke hvad dessa artiklar nu uppgå till, men supponerar att 1 5 ä 20,000 r:dr b:co derföre komma alt årligen besparas.
Då härtill lägges, att ifrån de södra orterna smör, victualjer, talg, mjöl och malt o. s. v. kunna på auctioner upphandlas för mindre än härstädes; så komma correctionisternes vivre att i betydlig mån minska Statens utgifter: och som arbetssalar derjemte böra inredas till begagnande, dels vintertiden då mindre utgöromål finnas, dels åt dem, som kunna några handtverk; så torde äfven afkastning deraf kunna förväntas, utöfver hvad som medhinnes för deras egen beklädnad.”
Genom dessa upplysningar i ämnet tror jag mig hafva vederlagt så väl Hr von Gerdtens som Hr Amiral Nordenskötds gjorda anmärkningar, och får, till besvarande af Hr General Lefre'ns yttrande, anföra commissionärens egna ord i bref till mig, dateradt den 8 Mars 1840: ”Jag får äran uppgifva, att projectet om en correct.- ”inrättnings etablerande derstädes är det mest förträffliga, ”sorn kan framställas; ty, efter min öfvertygelse, finnes i ”hela Riket icke någon mera passande local dertill, ty utrymme finnes mer än tillräckligt, emedan ön är 3 mil i "omkrets, — och som isolerad, midt i hafvet på 5j mils af”stånd från närmaste land, Fårön, kan någon rymning derifrån icke vara tänkbar, och besväret med bevakningen således icke vara hvarken så besvärlig eller ansvarsfull; ty ’ om också en fogel skulle bortflyga, så kan han éj komma ”längre än inom ön, och således, när han blef hungrig, sjelf ”återkomma.
Dessutom kunde ju fångarne derstädes använ’ das i mera vidsträckt scala, medelst jordbruk och skogs'effecters huggande m. m., så att
Staten genom öns afkast’ ningar kunde hafva något bidrag till personalens underhåll.
”Priset hvarföre ön nu såldes var en, mot dess verkliga vär’ de, den största bagatelle, nemi. 6000 r:dr b:co; men orsaken ’ dertill var, dels en viss desharmoni emellan de förra ägar’’ne, och dels bristande tillgångar hos en del af dem, för ”att kunna företaga några mera lönande arrangementer.” Remitterades till StatsUtskottet.
Den 26 Mars e. m. 5i5 Hr Sandelhjelm, Paul, uppläste följande:
Efter eldsvådan i Wenersborg, 1834» skyndade Konung och Ständer gemensamt att bispringa stadens husvilla befolkning; och den välgörande
Svenska allmänheten täflade att bidraga till samma ändamål.
Sällan hafva ock de yttre spåren af sådan total förhärjelse snarare försvunnit, än just der; ty, sedan ny förbättrad planreglering för stadens återuppbyggande blifvit föreslagen och af stadens innevånare antagen, samt före årets slut vunnit K.
M:s stadfästelse, kunde enskilde tomtägare sommaren derefter börja med uppförandet af nya hus, och har staden sedermera kunnat för det mesta återuppbyggas på ett sätt, som medger begagnandet af alla de fördelar, stadens förträffliga läge erbjuder.
Nedbrända lazaretts- och kurhuset har, under tiden, äfven blifvit åter uppfördt, på länets innevånares bekostnad.
Skulle det nu lyckas staden att tillvinna sig välvilligt afseende å begärd lindring i villkoren för byggnadslånet, kan man således med visshet förutse, att Wenersborg blifver, inom få år, en af de rymligaste och prydligaste, för handel, sjöfart och annan rörelse beqvämligaste samt mot eldfara bäst bevarade städer i Riket.
Men under det staden, i hvad öfriga hus och byggnader angår, sålunda rest sig och dagligen mera reser sig ur gruset, ligger landshöfdinge-residenset ännu i ruiner.
Hufvudbvggnaden blef visserligen, genom mångå ansträngningar, räddad från den allmänna förstörelsen; men begge flyglarna nedbrunno; hvarefter länets cancelli, conior, ränteri- och archiver, m. m., måst tills vidare inrymmas i hufvudbyggnaden, der likväl trängseln och olägenheterna årligen ökats, med ärendenas mängd och publika handlingars hopande, så att detta tillstånd ej kan längre fortfara, oafsedt den omständighet, att jag emedlertid blifvit stängd från fritt begagnande af bostadshuset och varit i saknad af dertill hörande uthus.
Min vördsamma framställning af dessa tilldragelser och omständigheter har till föremål, att fiista R.
St:s uppmärksamhet på den del af K. M:s nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof, som angår ett extra-anslag till byggnader af landshöfdinge-residenshus.
Sedan staden afstått till Kronan den residens-tomten i Wenersborg tillstötande plats, der rådhuset förut var beläget, har ritning med kostnadsförslag för en tillbyggnad å residenshuset derstädes, äfvensom särskild ritning med kostnadsförslag för stall- och vagnshusbyggnads uppförande å dertill i grannskapet inköpt tomt, ingått till K. M., förmodande jag, att hvad derom är föreslaget vinner nådigste bifall, såsom af Öfverintendents-embetet och vederb. K.
Collegier jemväl tillstyrkt.
Men som det ordinarie statsanslaget för Kronans hus och byggnader i landsorterna hvarken hittills kunnat, eller hädanefter kan lemna tillgång för slika större nybyggnadsföretag, anhåller jag, alt H, StatsTJtsk. måtte, — med benäget afseende på nödvändigheten alt snart 5i 6 Den 26 Mars e. m. få ifrågavär. landshöfdinge-residenshus, som under 5^ års tid omgifvits och ännu omgifves af de nedbrända flyglarnas qvarlefvor, på föreslaget sätt återstäldt och iståndsatt, — Iros R.
St. motivera beviljandet af dertill erforderlig byggnadsfond, nemi., inberäknadt kostnaden för stall och vagnshus, omkring 35,000 r:dr, att så fort sig möjligen göra later för ändamålet disponeras.
Jag tillåter mig härvid anmärka, att den föreslagna tillbyggnaden å nuvar. residenshuset är beräknad att, jemte länsstyrelsens alla departementer och archiver, inrymma länets hushållnings-sällskap och länets öfriga varande, eller blifvande, förvaltningar, hvilket allt kan närmare inhemtas af handlingarna i ämnet, de der finnas att tillgå i K. M:s Kammar-expedition; börande jag i öfrigt nämna, att om, såsom jag hoppas, byggnadsanslaget varder beviljadt, och så framt arbetet sedan skulle få bedrifvas directe, under skicklig byggmästares ledning och tillsyn, kan det ej ovigliga biändamål tillika vinnas, att tjenligen sysslosätta de i Wenersborgs länsfängele till betydlig mängd förvarade arbetsfångar och lösdrifvare; — och anhåller jag slutligen, att detta anförande måtte remitteras till StatsUtskottet.
Hr Sandelhjelm uppläste vidare följande anförande:
Med hänsigt till den del af K.
M:s nåd. propos. ang:de statsverkets tillstånd och behof, som föreslår, i sammanhang med extra-statsregleringen , ett särskildt anslag af 290,000 r:dr till länsfängelsernas ombyggnad eller förbättring och deras förseende med celler, utber jag mig alt få vördsamt andraga följande:
Till de på erfarenheten under en sednare tid och på närvar, förhållandet grundade motiver för detta anslag, hvilka upptagas j Statsrådets vid den nåd. propos. fogade protocoll, af den i5 sisth Januari, borde kunna läggas det särskildta skäl, att någon väsendtlig förändring i våra brottmåls- och strafflagar, om den än skulle pröfvas nödvändig och, såsom sådan, grundlagsenlig! stadgas, dock icke möjligen kan tillämpas och bära frukt, med mindre än att fängelserna, och till en början länsfängelserna, varda förut behörigen inrättade så, att fångar må dels kunna, efter arten och graden af deras angifna brottslighet, hållas under ransakningen från hvarannan afskiljde, dels ock kunna, derest fängelsestraff skulle, i vissa fall, substitueras spö- och risstraffet, dertill allvarsamt befordras, i rättvis motsvarighet lill brottet, antingen uti gemensamt rum, för mindre brott, eller uti enrum, vare sig mörk eller ljus cell, för gröfre brott.
Jag tror mig hafva förmärkt, alt bristerna i faltigvårdssyslemet, sådant det hittills handhafts, — och efter omständigheterna kunnat handhafvas, — Uro någorlunda allmänt in - Deri 26 Mars e. m. sedda, och ali lika allmän öfvertygelse råder om den öfverliängande nödvändigheten att snart afhjelpa dessa brister, hvilkas olycksbringande följder med hvarje dag alltmer utveckla sig; och derom torde således ej mycket behöfva sägas.
Men då exempel, hemtnde från nu tillvar, förhållanden i ett af Rikets största och folkrikaste län, nemi.
Elfsborgs, factiskt bekräfta allmänna meningen i detta vigtiga ämne, torde jag böra å dem fästa H.
StatsUtskrs uppmärksamhet vid ämnets behandling, isynnerhet som omständigheterna särskildt gynna utförandet af de åtgärder, jag hos K. M. i underd. föreslagit till Iänsfängelsets i Wenersborg skyndsamma inrättande både med celler för gröfre brottslingar oell gemensamma förvaringsrum för andra, samt arbetssalar och afstängda fånggårdar, m. m.
Uti Elfsborgs län finnas väl, utom det i Wenersborg, ett mindre fängelse i Alingsås, hvilket sednare, från början ämnadt till naltlägershäkte för fångtransporter, under sednare åren derjemte begagnats till mindre brottsliges förvarande och för sådanas afstraffning; men personer, sorn häktats för gröfre brott, hafva dock alltid måst, med afseende på säkerheten, insättas uti Wenersborgs länsfängele, fastän de tillhört södra delen af länet.