Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade an mält mig i ändamål, att anhålla det Herr Tham ville afstå från begäran om votering, men sedan han nu sjelf gjort det, så får jag blott för honom frambära min tacksamhet derföre.
Här har blifvit hegardt, att 12 och 13 punkterne först må företagas.
Jag tror att tvisten snart vöre slutad, i händelse Herr Grefven och LandtMarskalken antingen yttrade sin öfvertygelse, huruvida 12 och 15 punkterne i detta Betänkande svara emot den 2 och 3 i förra Betänkandet, eller om Herr Grefven och LandtMarskalken deröfver inhemtade Ridderskapets och Adelns mening.
Finner man någon garantie ligga i ordet circa, så är bäst att låta det stå qvar.
Jag för min del anser 12 och i5 punkterne vara antagne och böra stå fast.
Dernäst har Friherre Björnstjerna begärt, att 23 punkten först Btn 11 September f, m. mätte företagas, emedan den angår tillökning af Fastighetslånen.
Jag tillstyrker det äfven.
Discussionen öfver den frågan kan komma att sprida ljus öfver hela frågan och göra Ridderskapet och Adeln säkre uti sina beslut.
Hvad frågan om 12 och i5 punkterne angår, afstår jag; men deremot förenar jag mig med Grefve von Schwerin hvad 2 3 punkten beträffar, och det är egentligen just den, som föranledt mig att begära en förändrad ordning, hvarpå jag får anhålla om Herr Grefyens och LandtMarskalkens proposition.
Jag skulle underställa
Rid derskapet och Adeln, om icke meningarne kunde jemkas derigenom, att Ridderskapet och Adels, under erkännande deraf, att Ridderskapet och Adeln ville i allt hvad med ordning i penningeväsendet kan förenas, gå det Hedervärda BondeStåndet till mötes, fastställer, att när vi komma till punkten om fastighets-lån, Ståndet då vill uppgöra en noga beräkning på hvad som i,förening med BondeSlåndets beslut kan beviljas tili smärre''fastighets-lån.
Om man beslöt detta, så finner jag möjligt, att vid flere punkter göra någon minskning, och på det sättet få tillgång för ökade fastighets-lån.
Vid Discontfonden till exempel kunde man finna tillfälle att minska.
Men skola vi nu här genom votering afgöra om vi skola utsträcka fastighets-låningen, så tror jag, att detta Stånd möjligen alldeles icke kommer att gå BondeStåndet till mötes.
Skall »edan^don ledsamheten afhjelpas genom ökade pen li September /. w. sedel-ntsläppningar ur Banken, så inkasta vi oss möjligen uti en oordning, som är betänkligare än att afslå BondeStåndets begäran.
För min del åtminstone skall jag aldrig tillåta att fastighetslånen ökas, om man ej gör det så, att man i öfrigt inskränker Bankens låne-anslag.
Jag tillstyrker således, att vi måtte följa Betänkandet, men att vid slutet, när vi komma till fastighets-lånen, allt sorn kan användas må anslås till creditif för små till Allmogen bestämde fastig-- hets-lån, Friherre
Pjöm/ljernar
Talarens anförande har ännu mera öfverfygat mig om nödvändigheten att först afgöra 2 3 punkten.
Om man till exempel går Bonde-Ståndet till hälften till mötes, och tillstyrker 2 och en half millioner till nästa Riksdag, så hemställer jag, huru. det är möjligt att erhålla dem, utan att rubba den punkten, att rörelse-capitalet ej får öfverstiga 3o millioner, om man ej vill minska på andra håll.
Flvad 12 och t3 punkterna angår, vill jag gerna afstå, om deras föredragande framför de andra skulle finna motstånd* men hvad den 23 beträffar, anser jag högst nödvändigt att företaga den först, om ej Ridderskapet och Adeln vill binda henderne på sig.
Tvärt emot den siste
Tal arén tror jag det vara försigtigast, att ealeulera tillgånga.riie, innan man reglerar utgifterne, och föreslår derföre, att man mätte gå i ordning med fr å g orne.
J»»n t i Sfftlwnker J. m, 407 Herr loheim'.
Genom beslut oell bifall till de första punkterne, äro alla tillgångar sedan afskurne.
Då återstår blott Diseontfonden, och der är ej mycket att påräkna.
Vill man saken så bör man och vilja medlen; derföre tillstyrker jag, att a3 punkten först må företagas.
Utskotten hade delat frågorne i tvänne delar, den lörsta om det allmänna penningeväsendet, den andra om de allmänna lånebiträdena.
Den första afdelningen innefattas i de första punkterna, sedan förekommer om låne-anstalterne.
De äro alla afgjorde, utom belåningen på effecter, som ej är afgjord, och' om den uppskjutes till den 25 punkten förekommer, har jag ej något deremot, men att bryta ordningen, så att man först skulle bestämma utlåningen, dertill kan jag ej samtycka.
Penningeverkets reglering, såsom den förnämligaste, måste i första rummet afgöras, och sedan låneanstalteine.
Friherre Cederfirdm, jaeobi Efter mip öfvertygelse vöre det i annan händelse skäligen likgiltigt, i hvilken ordning Ridderskapet och Adeln företager detta ämne; men då Ridderskapet och Adeln redan i vissa delar förut beslutat, och således ej kan i anledning af en annan öfvertygelse, lagligen förändra sina beslut, återstår blott för Ridderskapet och Adeln att jemka sig efter ett annat Stånds beslut.
Det är nemligen Ridderskapet och Adeln obetaget, att nu rätta sig efter BondeStåndet.
Alen dervid förekommer den omständighet, att om Ridderskapet och A - 4®S Den 11 September /.
;n. deln bifaller
Utskottens förslag i första punkten, samt de, som röra silfver-uppköp, och sedan vilja jemka sig efter BondeStåndet, så blir sedelstocken, som man förut bestämt till 5o millioner, större, då deremot, om man började med att bestämma till hvad belopp man vill bifalla BondeStåndets förslag rörande fastighetslån, man kunde reglera allt med hänseende till tillgångarne, och det redan i förväg bestämda beloppet för Banco- och Riksgälds-sedelstocken.
Om vi vilja bibehålla sedelstofcken vid 5o rnillioners hvilket i min öfvertygelse är högst likgiltigt, endast inga sedlar utgifvas ur Banken, för hvilka icke full valuta är Jemnad, och ändå gåBomdeStåndets önskningar till mötes, lärer den af Friherre Björnstjerna, Grefve von Schwerin och Herr
Tham föreslagne utväg vara den rätta.
Herr Grefven och■ LandtMarjkalken yttrade, att sedan de Herrar Ledamöter, hvilka önskat, att 12 och i5 punktcrne i Utskottens Betänkande först måtte företagas, nu mera derifrån afstått, samt i stället yrkat, att 20 punkten först måtte till pröfning förekomma, finge Herr LandtMarskalken å nyo hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Utskottens Betänkande kunde i den ordning af punkterne Utskotten föreslagit, få till pröfning företagas.
Det skulle möjli gen vara ett sätt att gå en medelväg, om mats
Etn | i Scptembcr* f> nt, 4 99 ku ri(l alla punkter satte ordet circa, och sedan kunde jemka ihop summorne.
I annat fall kan jag ej afstå Från min begäran.
Så gerna jag skulle önska att kunna förena mig med Friherre Björnstjerna, kan jag dock ej nu göra det, ty jag tror, att ordet circa skulle inleda oss längre än vi skulle önska.
Jag får derföre anhålla om votering.
Första steget till Bankens consoliderande år gjordt derigenom, att Ridderskapet och Adeln sagt, att Sedelstocken ej får gå öfver 5o millioner.
Sedan har man sökt målet genom andra utvågar såsom Silfver-uppköp, m. m.
Om nu 25 punkten rörande fasiighets-lån först företages, sä förstår jag vål, hvarifrån preventionen emot fastighets-lån kommer, ty man anser dem oförenlige med begrep^ pet af en vexelbank; men på det sått de nu åro föreslagne, blifva de ett medel att få Silfver i Banken, och således att consolidera den.
Derföre skulle jag hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln ville låta den punkten gå först.
Da af Ridderskapet och Adeln, hvilka ej vilja hafva fastighets-lån, hafva ju i alla fall sin rätt öppen att votera, då punkten kommer före; men om man företager saken uti annan ordning, så skulle man komma att pruta på hvar punkt.
Jag anhåller således om proposition, att 20 punkten först måtte företagas, och skulle denna proposition ej bifallas, får jag begära votering.
Friherre Anckarfv år di Carl Henric:
Jag 4x9 Pen XI September f. m. 3r af den tanka, att ingen olägenhet hade uppstått, om Ridderskapet och Adeln företagit öfverlåggningen i den ordning Utskotten föreslagit.
I händelse af votering kommer jag ock att votera för denna utväg, men jag hemställer, huruvida man icke kunde undvika att borttaga tiden ined en långsam votering derigenom, att vi, sorn åra af en motsatt tanka, ingå uti att först företaga s3 punkten; hvaraf jag ej eller ser någon olägenhet, då i alla fall voterinMw tillfället blir lika öppet.
Jag anhåller derfOTr om proposition derå, i fall man derigenom kunde undvika en tidödande votering.
Jag tror, att en utväg fin nes, att förena båda partiernes önskan.
Det förefaller mig helt naturligt, att om andra punk. ten nu företages, komma alla de, sorn åra emot
Silfver uppköp, att anföra sina skål relatift till a5 punkten.
Dessa frågor blifva således sammanblandade.
Jag skulle derföre hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln ville tillåta, att vid andra punkten, hvilken jag anser först böra företagas, man ock får ingå i öfverläggning om 20 punkten, emedan de hänga ihop.
Då skulle ingen annan olikhet förekomma ån att man först tog sitt beslut 0111 andra punkten, hvarigenom den 25 vore afgjord.
Man kunde kanske på detta vis slippa votering.
Marvatten förnyade den af honom förut gjorde proposition, #tt Utskottens Betänkande måtte i den ordning Dm H tSeptember J, m. {t i af punkterne, Utskotten föreslagit, till pröfning företagas, Hopades starka Ja och Nej, samt Votering, Herr Grefven och Landt Mar/kalken fram-.
Ställde derefter följande voterings-proposition; Den som bifaller att Stats- och Banco-Ut» skottens Betänkande om
Finance-regleringen må tijj^.pröfning förekomma i den ordning af punkterne, Utskotten föreslagit, Yoterar Den det ej vill, voterar Wi Vinner Nej, kommer först 23 punkten, samt derefter de öfrige punkterne efter den i Betänkandet stadgade ordning, att till pröfning företagas.
Björ nftjerna:
Som votering nu i alla fall skall äga rum, får jag förnya min första anhållan, att 12 och i5 punkterne först måt-« te företagas, enär det är mera system-enligt.
Jag anhåller, att vi må få votera öfver den proposition Herr Grefven och DandtMirskalken framställt.
Herr Grej ven och Landt Ma r/kalken för - 4i* Sen i i September f, m. nyade derefter den af honom nyss gjorde voterings-proposition, hvilken af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Sedan Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagifva, att Plenum komrne klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas, samt 4a, 44, 45 och 46 §. i RiddarhusQrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 12 lörmiddageri, och befunnos vid voteringens slut, klockan i eftermiddagen, sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrigevoterings -sedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som löjjer: Ja __ ii 6.
Nej — 5 7.
I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskilt förde Protocoil blifvit uppläst] Herr Grefven och LandtMarjkalken förklarade, att Utskottens Betänkande således komme alt, iden ordning af punkterne Utskotten föreslagit, tili pröfning företagas.
Herr Grefven och Landt Marjkalken hemställde derefter, om icke, enär Ridderskapet och Adeln, då målet förra gången förevar, redan bifallit första punkten i Utskottens Betänkande, Ridderskapet och Adeln nu behagade förblifva vid dess i denna del förut fattade beslut.
Ropades Ja, Bär II September ./, m, bit utdra punkten:
Bankens behållne vinf bör enfumma af 266,666 Riksdaler 32 Jkillingar Banco transportfedlar ärligen ajfattas och anjläs, att för Bankens rakning inköpa myntbura metaller af guld och filjver, efter den inf nidion för BancoFullmägtiges förfarande i denna del, forn fårjkildt varder f affi ålid', och forn i fynnerhet bör a)fe, att uppköpet mä ver k fållås ä fädan tid, och på fddant fått, alt något annat vigtigt förhållande jör Samhållet icke derigenom rubbas, och framför allt icke VexelCourfen på Utrikes handelsplatfer fegra» utöfver det belopp, hvartill den eljef fulle uppgå.
Med det.
Jörn af den al fattu finnman icke kan genaft till det bejtdmda ändamålet användas, böra fåclane Statens räntebärande fuld-förbindelfer infrias, hvilka vid yppande behof åter kunna emot Banco]edlar förvexlas.
Friherre Björnfjernax Ehuru under loppet af denna Riksdag jag förut alltid trott, att silfver-uppköp kunde vara nyttigt under vissa synpunkter, var det egentligen, emedan jåg ansåg en eoneession böra göras åt deras tanka, sorn yrkat en realisation, och för att tranquiliisera deras opinion.
Sedermera liar jag hort många af dem, som yrkat realisation, anse sådant silfveruppköp skadligt, emedan det uppjagar cOursen.
Jag har således gerna derifrån afstått, enär min framställning mera varit ett eftergifvande än ett påstående.
Nu förekommer dertill* HT-i li Septémber f, Kt. ätt i händelse fastighetslånen skola okas emot hvad Utskotten föreslagit, måste man utfinna medel dertill utan att öka sedelstocken.
Ty utfinner man ej sådane medel, måste man antingen öka sedelstocken, hvilket ej lär gå an, sedart Ridderskapet och Adeln bestämt den till 3o millioner, eller ock afstå ifrån ökade fastighets-lån, då jag likväl skiille tro, att Ridderskapet och Adeln till någon del vill gå BortdeStåndets önskningar till mötes.
Derföre har jag trott, att åtminstone en del af desse 266,666 R.dr 32 sk, kunde tagas till fastighetslån, så att mart kunde visa sin beredvillighet för BondeStåndet, och tillika undvika att uppjaga Coursert, hvilket Vöre en följd, om bägge de till silfver-uppköp anslagne Stlmmorne komma att dertill användas.
Min tanke vöre således, att i4o,oöo Riksdaler af desse 266,666 Riksdaler 52 skillingar kunde besparas till dess Ridderskapet och Adeln fattat sitt beslut om fastighets-lånen, då de dertill kunde användas.
Jag känner ej de motiver Friherre Björnstjerna haft att förut samtycka till eilfverinköp, således kan jag ej derom clömma; men jag får yttra, att hvad mig beträffar, har mitt bifall dertill ej Varit ledt af några concessioner för andras tankar, Utan mitt syftemål dervid har blott varit möjligheter! att komma tilt någon reda uti penningeväsendet eller en realisation, hvilken alla erkänna vara det rätta, oell hvaraf jag ej hört någon bestrida sanningen.
Då är frågan, skall man uppoffra det medel.
Den 11 September J. »om nu Sr föreslagit, för att komma1 till målet» Jag tror ej, att ett sådant handlings-sätt skulle kunna försvaras; jag tror, att man då kunde an» ses bedraga nationen i dess väntan att komma till ordning.
Ridderskapet och Adeln har redan beslutat, att Silfveruppköp skola ske.
Här är nu endast fråga om summan.
Den är så inskränkt att om den afkorrtades, blefve beslutet rent af löjligt.
Om man nedsatte den till 100,000 eller 5o,ooo R:dr så fordrades mångfaldiga år, för att sammanbringa något, och till. vägabringa ett resultat.
Således om man vill uträtta något, är det, som Utskotten föreslagitj det minsta man kan anslå.
Då jag 1815 först Väckte fråga örn en realisation såsom enda sättet att göra slut på våra financiella oredor, svarades att tiden annu ej vore inne, och att SilfverFonden ej vore tillräcklig.
Samma svar feck jag 1817: samma svar äfven nu, och jag fruktar, att samma svar alltid skall erhållas, om ej medel vidtagas för att öka Bankens reela fond.
Jag tror således ej, att man kan göra mindre än Utskotten Föreslagit, om man eljest, vill göra något, och gifva Allmänheten hopp ajtj en realisation framdeles skall kunna företagas.
Man synes nu temligen allmänt tro, att Bankens reela fond måste förstärkas med 2 millioner, in nan någon realisation kan påtänkas.
Dertill fordras då icke mindre än 20 år efter det förslag Utskotten uppgjort, och jag hemställer om denna efterlängtade tidepunkt bör än längre upp. 4 ii Ben ir Stptnnbur /. m. skjutas?
För min del tillstyrker jag således bifall å Utskottens förslag.
Björ tift erna:
Om de i4o,ooo R:dr, hvilka jag föreslagit skulle användas till fastighetslån, borttagas, återstår ändå en summa af 126,666 R:dr 5a sk. till Silfveruppköp, dessutom finnas till samma ändamål de i5o,oooR:dr sorn Ridderskapet och Adeln redan beslutat skola dertill användas, nemligen albetalningen å Stafs Verkets skuld till Banken.
Detta gör 276.666
R:dr 62 sk. om året, eller på 5 år 1,585,535 R:dr 16 sk.
Om inköpet af Silfver åter geck, som Utskotten föreslagit, komme dertill att användas 2,o83,535 R:dr 16 sk.
Således kan jag ej finna det vara löjligt, att göra den nedsättning jag föreslagit, då i alla fall två fredjedeiar blifva qvar.
Jag kan ej finna annat, än att en enskilt hushållare använde ett löjligt lmshållningssätt, om han för sina penningar köpte Silfver, lade det i kälrarne, och lånade penningar på annat håll emot räntas erläggande som sålunda åstadkommer ren förlust; detta är likväl hvad man nu vill att Banken skall göra, hvilket jag för min del ej kan annat än högeligen afstyrka.
Stafs- och Banco-Utskotten hafva ej endast i denna punkt, utan åfven uti andra afsett silfveruppköp.
Jag tror ej att denna punkt ovilkorligen kommer att medföra den verkan, som flere förmodat, att nemligen så mycket silfver nödvändigt skall komma att uppköpas, ty innehållet år följande ; ''efter den instru» ction Bf ii 11 September f% m. ction för BancoFullmågtiges förfarande i denna del, som särskildt varder faslståldt; och som i synnerhet bör afse, att uppköpet må verkställas å sådan tid, och på sådant sått, att något annat vigtigt föihållande för samhället icke derigenom rubbas, och framför allt icke VexelCoursen på Utrikes handelsplatser stegras utöfver det belopp hvartill den eljest skulle uppgå”.
Det vill säga, ett, om VexelCoursen stegras, stannar hela operationen, och den summa erhålles ej, som påräknas.
I 3 punkten åter hafva Utskotten åsyftat, att denna handel skall vara mera fri.
Jag skulle tro, att intet
Silfveruppköp kan komma ett äga rum, utan förmånlig cours.
Finnes den åter genom förmånliga handels - förhållanden1, kan Silfverhandeln ske efter 3 punkten, ochdå i stort.
Kan den ej ske efter den punkten, kan den ej eller ske efter den andra, ty då stegra* coursen, och så snart den stiger, måste Siifveruppköpet stanna.
Således kan jag ej finna, att hela välfärden är fästad endast vid denna punkt.
Jag tror, att den välfärd för Landet, som skall sökas genom Silfveruppköp, rnåste rättas efter Landets lyckliga handelsförhållanden, ty annars kan skada åstadkommas.
De tjenligaste Silfvernppköpen åro de, som ske efter tredje punkten* synnerligen om man går BondeStåndets önskan om fastighets-lån till mötes, så att räntan kommer att inbetalas i Silfver.
Jag instämmer således ined Friherre Björnstjerna, att en mindre summa måtte användas tili Silfveruppköp.
Herr Stråle: Maji har sagt, att det vor* Ridd. v. Ad.
Prut, VIII.
Band. * sy, 41?
Den Ii September /, m. oklokt af en enskilt man att inköpa Silfver, för att lägga i sina hvalf, och låna upp penningar på annat håll.
Men hår år den, som inköper Silfver, och den, som lånar upp, icke samma person.
Huru skulle man vål anse den enskilte person, som ej honorerade sine utelöpande skuldsedlar, men i stället för att lägga ihop de penningar han förtjente, lånade ut dem pä lång tid åt osäkre personer.
Skulle den vål vara vård credit, som ej betalade sine borgenärer, men sjelf inlåt sig uti UtiåningsOperationer och derigenom skaffade sig nya borgenärer, hvilka han ej eller kunde betala.
Herr Tham har gjort en irring.
Idan har förblandat 5 och 2 punkten.
Uti 3 punkten år ej fråga om annat, ån insättning af Silfver; i 0 punkten år åter fråga ora Bankens activa upphandling af Silfver.
Att ett uppjagande af coursen deraf skulle äga rum år icke möjligt, om BancoFullrnågtige få kloka instructioner och följa dem.
De skola blott uppköpa öfverskottet af vexlar, som åro att tillgå, det vill såga realisera det öfverskott, som Sverige på sin utländska handel bör åga.
Skulle coursen, når uppköp sker, stiga, bör upphandlingen inställas tills coursen satt sig; faller lian åter, vore det Fullmågtiges skyldighet att köpa.
Så snart ej något ondt uppvåckes af köpet, år det i afseende på den enskilde likgiltigt, om det sker till högre eller lägre pris; det ökar ändå den reela fonden, ehuru med mer eller mindre belopp.
Detta år den föreställning jag gjort mig^ huru det vid uppköpet af Silfver bör tillgå.
Man har sagt, att iio,ooo R;dr af den i 2 punkten cuntalte summa, barde an våndas till Ben x r September f, m. 4j9 fastighets-3ån.
Det synes mig vara en nog ringa summa, för att tillvägabringa något reelt.
Det gör 600,000
R:dr på 5 år, och jag hemställer, huru mycket dermed kan uträttas i låneväg, om deraf kunna blifva eller synas några följder.
Såg man då, att de 5 millioner, som i8i5 disponerades till utlåning, pä något vis minskade förlägenheten- den har ju snarare ökat sig?
Yi låra för det närvarande ej hafva något vigtigare syftemål, ån att söka consolidera Banken, och sålunda på en naturlig väg komma till en realisation.
Man har som skål emot en realisations företagande anfört, att Banken ej har tillråcklige fonder, och då vore det vål den största inconsequence, att nu afskåra medlen, hvarigenom vi i en framtid kunna komma till målet.
Jag vill ej upptaga tiden med upprepande af hvad jag så olta 'förut yttrat.
Jag vill blott anmärka ett ord, som finnes i den förevarande punkten, nemligen ordet genaji.
Der står; ”med det, som af den afsatta sutnroan icke kan genast till det bestämda ändamålet användas, böra sådane Statens räntebärande skuldförbindelser infrias, hvilka vid yppande behof å-. ter kunna emot Bancosedlar förvexlas.5 ’ Jag tror, att ordet genaji bör utgå, och ett bestämmande göras, når operationerne skola ske, samt att det bör blifva ett föremål för de reglementariska stadganden, som komma att uppgöras; ty det vore något för strängt, att i hufvudgrunderne bestämma något sådant
Banken kunde ‘h då möjeligen blifva skyldig, att dagen derpå fö - jpe« n September J. m. retaga invexling.
Med denna förändring till styrker jag bifall å andra punkten.
Då Utskotten ut satte ordet genaftj var det i följd af den plan de förelaggt Riksens Ständer.
Det år osäkert om planen blifver sa gillad, att det kan stå qvar.
Det beror på, huru vida publique papper till större värde blifva gällande.
Utskotten utgingo från den synpunkt, att 5 procents utlåning skulle antagas.
Det synes ännu osäkert, huru vida resultaten kunna svara emot Utskottens väntan.
Två Stånd hafva redan frångått Utskottens förslag.
BorgareStåndet har nemligen afslagit alla obligationer, och BondeStåndet har ingått på 5 ProcentsSystemet.
Jag anser således bäst, att antaga den redaction BondeStåndet föreslagit, att nemligen efter ordet genaft tillägga orden eller ärligen.
Det år gifvet, att om man på detta sått begagnar de summor, som ej till SiIfver-uppköp kunna användas, så minskas Statens utgifter för räntor, och man blifver ändå iståndsätt att hafva i cassan sådana obligationer eller papper, för hvilka man kan vid tillfälle köpa Silfver.
Jag tillstyrker således bifall å andra punkten med det tillägg, jag omnämnt.
Jag tror äfven, att en förändring af redactionen år nödvändig, och att ordet genaft icke behöfver bibehållas.
Mig synes lämpligast att blott sätta inom äret.
Dessutom tror jag, att ett tillägg bör ske, som gör §. mera tydlig.
I stället för: med det, forn af den affatta fimman icke kan
Den 11 September /. m. 4«I genajl till det bejlämda ändamålet användas, hemställer jag oui det ej vore mera tjenligt att säga: med det, Jorn. af den affatta jamman ej kan för äret användas, Jkall fårhällas pä fätt i tionde punkten Jorejkrifves.
Derigenom skulle der, sorn för året ej kan begagnas till Silfveruppköp, uppföras på RiksgåldsContoirets räkning, och sålunda ett mindre antal obligationer behöfva utgifvas.
Jag får underställa Ridderskapet och Adeln, om ej detta kunde intagas i den förevarande punkten, i stället för den nu deruti föreslagna föreskrift, hvilken synes endast vara beräknad på 3- procentssedlar.
Herr Munck af Rofen/kjöld:
Det tyckes vara en allmän satts, att all fin ance-reglering bör grundas på den principen, att ingen rubbning bör ske uti någons närvarande förmögenhets tillstånd, vare sig sorn fordringsägare eller gäldenär.
Till följe af denna sanning mäste ingen förstärkning ske af Bankens reela fond, utan en motsvarande utsläppning af sedelstocken, och ingen utsläppning ske, utan en motsvarande ökning af valuta.
Då man föreslår uppköp af silfver för Bankens vinst, går man ifrån denna princip; man ökar silfret, men minskar sedelstocken.
Jag får derföre förklara den tanka jag hyst, att intet uppköp af silfver borde äga rum.
Jag har dertill flere skäl.
För det första, att Banken ej bör handla såsom en Köpman.