Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o 17 föredraget framför N:o 16 vore, att man borde veta hvad man vill, innan man tänker på sättet att verkställa det.
Jag hemställer likväl, örn man någonsin kan få veta, hvad man kan uträtta, innan man beslutat om sättet, huru det skall uträttas. 1 alla fall torde det finnas, att denna Hr Hegardts åsigt innefattar en temligen stark critik på den ordning, hvari BancoUtsk. till R.
St. framställt sina utlåttn.
Då jag likväl, när jag hör personer af motsatta sidan yttra sig för Ilr Hegardts förslag, har anledning att förmoda, att min röst deremot icke torde komma att gälla betydligt, vill äfven jag instämma uti förslaget såväi af nyssnämnde orsak som af ett vigtigare motiv.
Om det nemligen är allvar att med bancoregleringen tillika göra något för näringarna, och för att förekomma ett tvång på rörelsen inom landet, torde man böra ställa så till, att privata associationer till bancorörelse kunna uppkomma, hvilket dock icke lärer kunna ske, förrän en lämplig lag derför emanerat; men denna lag tyckes ännu för mycket vara lagd i skuggan för att man kan bedöma, om den kan blifva vägrad.
Derföre, att jag under denna synpunkt önskar något uppskof med afgörande! af de frågor, som innefattas uti utlåt.
N:o 16, vill jag för min del samtycka dertill, att N:o 17 först företages.
Jag skulle likväl tro, att något sådant villkor, som Frih.
Cederström uppgifvit och hvarigenom han ingått i pröfning af hufvudsaken, innan vi afgjort i hvad ordning frågorna böra förekomma, icke behöfver nämnas; och jag tror således, att Hr Frih. kunde bespara oss att få veta, huru Hr Frih. önskar, att tiden för utvexlingens begynnande må bestämmas, intilldess vi afgjort hvilketdera utlät, först bör till afgörande förekomma.
Den a3 Juli f. m. 7 Gr. Posse, Arv.:
Jag ber att få förena mig med Ilr Hegardt.
Mitt skäl dertill är, att utlåt.
N:o 16 innehåller förslag till de åtgärder, som skola vidtagas, i händelse realisationen beslutas, då deremot N:o 17 innefattar förslag alt verkställa realisationen.
Det synes mig således oformligt att först ingå i pröfning af de åtgärder, som icke komma ifråga, med mindre det förslag anlages, hvaraf dessa åtgärder blifva en följd, och ett sådant förfarande skulle äfven leda till villervalla vid öfverläggningen; ty om vi företaga N:o 16 först, blir det en följd, att vid hvarje propos. måste göras det förbehåll, att beslutet är utan kraft och verkan, om icke N:o 17 bifalles.
Frölich har trott, att denna ordning för målens företagande till afgörande skulle innefatta en critik på 15aneoUtsk:s numerering af utlåtrna.
För min del fäster jag ej särdeles vigt vid betänkmas nummerordning, men förmodar dessutom, att de i ett sammanhang blifvit i LTtsk. afgjorda, äfvensom jag är öfvertygad, att, om icke frågorna blifvit i särskilda utlåtrn framställda, hvilket härleder sig derifrån, alt K. M. i den ena frågan allåtit nåd. skrifvelse, N:o 17 kommit att utgöra första punkten uti utlåt.
N:o 16, hvarigenom vi således kommit till samma ordning, som Hr Hegardt föreslagit.
Jag ber således ytterligare att få förena mig med Hr Hegardt äfven i det yrkande, att R. o.
Ad. måtte besluta, att utlåttna N:ris 16 och 14 ovilkorligen derefter skola företagas; ty jag kan icke instämma med Frih.
Cederström, att frågorna uti utlåt.
N:o 16 skola vara beroende af bancolagen, enär det för mig är tillräckligt att veta, att vi äga en bancolag, som förblifver gällande, intilldess vi erhålla en annan.
Att N:o 16 skulle blifva livilande, intilldess frågan om de åtgärder, som kunna tagas för näringarna, blifvit afgjord, tror jag icke heller vara nödigt, emedan frågan, om myntbestämningen skall äga rum, beror derpå, om Banken är i den ställning, att den kan företaga utvexlingen, hvilken fråga åter icke äger sammanhang med den förra.
När vi komma till frågorna om privatbanker och hypotheksinrättningar, skola vi måhända icke vara af särdeles skiljaktiga åsigter; men jag önskade, att berörde utlåt.
N:o 16 icke måtte komma att hvila i och för åtgärder, rörande medlen för näringarnas upphjelpande.
Jag begärde ordet egentligen i anledn. af Frih. Cederströms yttrande, att vi borde bestämma dagen för silfverutvexlingens början till dagen efter den, då bancolagen blifvit promulgerad.
För min del bar jag under denna riksdag alltid föreställt mig, att de, som yrkade på uppskof med realisationen, egentligen vore realisationens flender.
Men då man icke äger rättighet alt fälla omdömen öfver representantens motiver och afsigter, som icke blifvit offentligen uttalade, skulle jag icke tillåtit mig nyssnämnde omdöme med hänsigt till Hr Frih., såvida Hr Frih. icke vid flera tillfällen visat sig såsom realisationens 8 Den 23 Juli f. m. motståndare.
Jag måste dock gifva honom rättvisan af consequens i handlingssätt, då Hr Frih., som vid alla tillfällen stridt emot realisationen, nu framkommer med förslag att uppskjuta den på behaglig tid.
Sådant tror jag likväl icke skulle leda till uppfyllande af landets behof.
Posse har visat, att detta uppskof icke erfordras af den uppgifna anledningen, enär vi äga en lag för Banken, gällande, intilldess densamma i grundlagsenlig väg förändras.
Jag har derföre begärt ordet för att, med den rättighet, Biksd.Ordn. medgifver, begära Frih.
Cederströms motion på bordet.
Hvad Hr Ilegardts förslag beträffar, förenar jag mig deruti och är förekommen af Gr.
Posse och Frih. Rantzou, hvarföre jag har det ytterligare skälet, att jag tror, att hvar och en, som vill söka förekomma realisationen, i närvarande tidpunkt icke kan välja bättre medel dertill, än att söka uppskof med densamma eller ad infinitum söka så många garantier, att den blir omöjlig att verkställa.
Jag föreställer mig således, att om icke R. o.
Ad. genom ett föregående beslut förklarar, att utvexlingen skall äga rum, utan först till pröfning företager utlåt.
N:o 16, skola realisationens motståndare vid hvarje punkt i utlåt, söka tillvägabringa ytterligare garantier till realisationens försvårande.
Jag tillstyrker följaktligen att först till pröfning företaga N:o 17 på det ytterligare skälet, att derigenom skulle förekommas många öfverflödiga discussioner och skadliga försök att genom en mängd garantier fördröja och splittra realisationen.
Jag behöfver icke tillkännagifva mitt instämmande uti Hr Hegardts förslag, då jag redan förra gången, då dessa frågor förevoro, ansåg R. o. Ad. genom sitt bifall tili silfvervexlingen böra tillkännagifva, i hvad ordning frågorna borde förekomma; men jag vill blott erinra de talare, som önska, att några andra vigtiga frågor, som icke äro utan inflytande på rörelsen i landet, måtte först förekomma, att huru vigtiga de kunna vara i och för sig, står dock främst nödvändigheten att äga ett mynt, innan vi kunna företaga något annat.
Dock skall jag, som redan vid förra riksdagen stridde för iakttagande af garantier, måhända vidsträcktare än de, som vid denna riksdag yrkas af de talare, som se största svårigheterna för realisationens verkställande, icke gifva efter för de ledamöter, som vid denna riksdag kommit till den öfvertygelse, att dessa garantier för näringarna och rörelsen inom landet äro behöfliga.
Men första vilkoret är, att vi hafva ett mynt, Vil— koren för realisationens början, hvilka vid sista riksdag fastställdes, öro numera uppfyllda, utom hvad angår den obetydliga bristen i proportionen emellan sedelstocken och reella fonden.
Detta är den enda fråga, som ännu återstår till afgörande af de garantier, sorn bestämdes i83o för realisationens Verkställande.
Frågan om rörelsens ordnande
Pen 33 J u li f. ra. y ian visserligen vara vigtig äfven för realisationens bestånd, reen utgör likväl icke något vilkor för realisationens verkställande.
Jag förnyar således den anhållan, jag gjorde för ett par månader sedan, att frågan om realisationens verkställande först måtte förekomma.
Frih; Boye, Ludv.:
Jag instämmer i allo med de
Hrr, som söka afböja Frih. CedérströmS uppskofsförslag.
Jag tillåter mig icke att hänföra Frih.
Cederström hvarken till den ena sidan eller den andra, ty jag tror, att det är öfverflödigt att tala om fiendskap eller vänskap, emedan den accusationen innebär något, soin liknar parti-åsigt, hvarifrån jag vill skilja mig.
Vill derföre endast erinra Frih.
Cederström, att hans förslag går ut på att Omvända den ordning, hvari frågornas natur fordrar, att de förekomma.
Quaestio an måste
Väl föregå quaestio quö modo.
Frågan om realisationen skall Verkställas måste
Väl vara afgjord, innän lagarna derför kunna komma i fråga.
Jag kan således icke finna 'annat, äh att frågorna, enligt Frih. Cederströms förslag, skulle förekomma i motsatt ordning mot hvad deras natur fordrar; Hr Dalman, Wilh. Fredr.:
Jag är tili största delen förekommen af de manga talare, hvilka i denna fråga hysa lika åsigtei’ med mig-.
Äfven jag tror, att enda sättet att lösa denna gordiska knut, hvartill realisationen förvandlat sig, är att utan tvekan verkställa densamma.
Sedan realisationen är beslutad, måste de meningar, som motsatt sig densamma, förena sig örn att befordra den och alt tillvägabringa de garantier, sorn blifva nödvändiga.
Det är synUerligast från den synpunkten, ätt icke realisationen må blifva så försvårad, att icke ens dess
Vänner önska densamma, sorn jag anser, att vi först böra besluta Verkställigheten, innan vi ingå i pröfning af grunderna derför; ty det är ingen hemlighet^ att såväl inom Etsk; sorn inom Stånden Och publititeten ganska mycket bemödande användes för ätt Uppskrämma opinioneh såväl på ena sorn andra sidan; jäg tror derföre, att ett slag i saken erfordras.
Sedan dét är gifvet, finnér man, att inan ej kån gå tillbaka, utan mäste gå fram; Jag anhåller derföre om propos-. till antagande af hvad Hr Hegardt föreslagit-.
Ehrenborgh, Hasp. Wilh.:
Jag anhåller vördsamt att i B.; o. Ad:s minne få återkalla, huru sinnesstämningen inom detta hus var beskaffad; då BancoUtskrs förra betänk, öm viex lingen förchades; Mig Vill dét syhäs, söm om huset då nära nog
Var öfverens, att detsamma då genast hade bort företagas, och det
Var endast äf consideration derför, att huset icke Var tillräckligen samladt, samt af den anledning, att män befarade, att de till O t vex lingen nödiga åtgärder icke skulle kunna hinna Verkställas till den I O H; 2 >« Den *3 J u 11 f. m . utsatta utvexlingsdagen, som man icke genast vidtog det beslut, sorn några talare nu begärt, att man måtte fatta.
Då jag påminner mig detta, och jag äfven var en af dem, sora yrkade återremiss af betänk.
N:o8, ang:de bestämmandet af dagen för silfverutvexlingens början, i sammanhang med betänk.
N:q 6, ronde hufvudgrunderna för Bankens rörelse och förvaltning, af det enda skäl, att man då ansåg det omöjligt att antaga den utsatta dagen, måste jag nu förena mig med de Hrr, sorn ansett utlåt.
N:o 17 böra företagas framför N:o 16.
Jag har ett ytterligare skäl härför, det nemi., att jag anser detta utlåt. jST:o 17 just vara det, som utgör föremålet för vårt sammanträde till denna riksdag.
Jag har föreställt mig, att det var just för att bestämma, örn vi vilja vexling eller ej, sorn vi hitkomrait, och att, sedan vi beslutat, att vexling skall ske, vi mätte hafva fria händer att säga, hvad som skall blifva följden af denna vexling, huru detailfrågorna skola uppgöras såsom resultater af beslutet, som fattas.
Jag ber att få förklai-a, att fastän nummerordningen på BancoTJl;sk:s utlåtin blifvit omvänd, det likväl är den naturliga ordningen att först företaga
Nto 17; och ehuru jag lika lifligt som Gr.
Frölich önskar, att vi måtte komma till ett klokt och väl beräknadt beslut i alla förhållanden, som tillhöra enskilda creditqn i landet, tillförsel- jag mig, att R. o. Ad., med sin tillgifvenhet för allt, som befordrar näringarnas uppkomst och rörelsen inom landet, sedan vi fattat beslutet om realisationens verkställande, icke förbiser dc åtgärder, som erfordras för att försäkra Svenska medborgare om sin ägande-rätt.
På dessa grunder förnyar jag min hemställan, att utlåt.
N:o 17 måtte först, och de öfriga i ordningen derefter, förekomma.
Förekommen af de flesta talare i detta ämne och förenande mig i den anhållan, att utlåt.
N:o 17 mätte först företagas, ber jag att få yttra några ord, efter jag vid förra riksdagen var en bland dem, som ifrigast yrkade på proportionen såsom 5 till 8 såsom vilkor för realisationens verkställande.
Den obetydliga bristen i denna proportion anser jag på intet sätt hinderlig för realisationens verkställande; men deremot anser jag utlåt.
N:o 16 vara till den grad svårt att föredraga och afgöra, att om icke garantien, som är N:o 17, förut är afgjord, öfverläggningen skall blifva långsam och största svårigheter möta för att komma till någon enhet i besluten.
Jag förenar mig således med dem, som anse N:o 17 böra först företagas; och, efter hvad jag tyckt mig finna, torde pluraliteten vara af samma åsigt.
Hufvudsakligen förekommen af de värda talare, som yttrat sig före mig och anhållit, att utlåt.
N:o 17 måtte föredragas till afgörande före N:b 16, ber jag blott att få bista uppmärksamheten på det Dc 11 a?
Juli f. ta - li af Gr.
Cronhjelm föreslagna sätt att behandla Frih.
Cedcrströms yttrande, hvilket, i min tanka, icke kan betraktas såsom någon särskild motion, enär det icke innefattar fråga om någon förändring af beslutet om silfvervexlingen, som Hr Frih. antagit såsom ett definitivt beslut, utan endast alser vexlingens uppskjutande till en viss uppgifven tid, och således blott innefattar en särskild opinion, som talaren äger alt försvara i den mån, han dertill tror sig vara i tillfälle. l)å R. o. Ad. sålunda, efter min öfvertygelse, icke skulle formenligt förfara genom att behandla yttrandet såsom särskild motion, tillstyrker jag, att vi icke må uppehålla oss dervid, utan öfvergå till liufvudfrågan, huruvida R. o. Ad. önskar, att Hr Gr. o.
Landtm, inhemtar Ståndets tania, om utlåt.
Wto 17 bör till afgörande företagas före Wto 16.
Fullkomligen delande alla de talares åsigter, hvilka önska, att Hr Gr. o. Landtm, måtte först företaga utlåt.
Wto 17, har jag blott ett skäl att dervid tillägga, nemi. att jag tror, att det vore högst nödigt, att utvexlingen börjades medan R.
St. äro tillsammans.
Dagen må utsättas till d. 1 Sept. eller d. 1 Oet., blott R.
St. äro tillsammans vid utvexlingens början, för att kunna vidtaga åtgärder, som för oförutsedda händelser möjligen kunna blifva nödvändiga.
Cederströms af Gr.
Cronhjelm upptagna yttrande angår, förenar jag mig uti Gr.
Horns häröfver uttalade åsigt.
Jag kan icke linna, alt Frih.
Cederströms yttrande innefattar någon motion, men tior, att Frih.
Cederströms såväl som Gr.
Frölichs förslag, såsom åsyftande uppskof med realisationen, böra af R. o. Ad. afslås, emedan jag anser allt uppskof i detta afseende skadligt och endast verkande derhän, att realisationen slutligen icke kan verkställas; och jag anhåller således, att Hr Gr. o. Landtm, ville först företaga utlåt.
W:o 17 och derefter Wto 16.
Åtskilliga hördes yrka propus.
Om Hr Tham hade observerat, att jag uti min framställning samtyckte dertill, att Wto 17 skulle företagas framför Wto 16, så tror jag icke, att han örn mig fattat deu tanken, att jag velat uppskjuta beslutet om vexlingsgrunden.
Jag har samtyckt till frågornas föredragning i deu ordning, som hittills ingen talare bestridt, och jag skulle ytterligare samtycka dertill, att Wto 16 omedelbart efter Wto 17 kommer att föredragas; men jag anhåller, sedan jag numera kan åberopa såväl det hopp, sorn Hr Rosenblad och Frih. Ehrenborgh behagat meddela, att vi en gång skola få afgöra frågan örn lag för enskilda associationer, sorn det bestämda löfte, Gr.
Posse leranat, att, sedan formfrågan numera synes vara afgjord, det ärende måtte få mellankomma, innefattande den önskan af mig, att Banco- och LagXJtsktn mätte påminnas att snart inkomma med förslag till lag för enskilda associationer.
Delta anser jag icke sara nå - 12 Den 23 Jnli f. m. gon inblandning i formfrågan, icke heller uppehålla saken.
Beträffande Frih. Cederströms yttrande, af Gr. Cronhjelm kalladt motion, så enär Hr Frih. icke yrkat, att detsamma såsom motion borde anses, lärer det ej heller såsom sådan kunna betraktas, utan torde vi, efter Hr Gr. q.
Landtnäs propos, å hvad jag framställt, kunna komma till saken,.
Det må visserligen vara Gr.
Cronhjelm förbehållit att tro det vara passande att inför R. o. Ad. förvrida, hvad andra ledamöter yttrat, och vilja försöka att framställa deras, motiv i. den dag, sorn han önska-, de att skänka deni för att göra dem förhatligare för dem, sorn dela bans åsigter.
Men detta torde dock icke blifva så lätt.
Mia fråga var här ingen annan, än. att utlåt.
N:o 17 skulle till afgörande företagas, men att dervid skulle beslutas, att, i stället för den 1 Sept., utvexlingen skulle börjas dagen efter den, då bancolagen blifvit i hufvudstadens kyr-, kor promulgerad.
Att lägga en sådan fråga på bordet, lä-, rer icke ligga i Hr Gris magt, emedan, det är min rättighet att få densamma till contra-propos, Den, andra frågan, åter, rör:de utlåt, N:o. 16, sorn jag ansett böra hvila, intilldess, förslag till lag för Banken inkommit och antagits, kom.merjag att göra gällande, då detta utlåt, förekommet’ under öf-, verläggning.
Men, då denna framställning ägt rum, innan utlåt, blifvit föredraget, kan något hinder för bifall, dertill icke hem,tas från a morn, 49 §•
Riksd.Qrdn,, likasom någon bordläggning af min framställning ej heller kan ifrågakomma, enär det är min rättighet att göra den gällande såsom, contra-propps, till en motsatt eller annan åsigt.
Cederström har nu sjelf' gifvit sitt yttrande den naturliga ordning, hvaruti det bort framställas, då han tillkännagifva, att han vid hvarje utlåt, ämnar framställa sin opinion såsom contra-propos, Men om Hr Frih. ville haft sin contrapropos. till utlåt.
N:o 17 afgjord, innan, u,tlåt. ännu blifvit till afgörande företaget, hade sådant varit form.styidigt, och det yar derföite jag begärde förslaget på bordet.
Jag troi; således, att Hr Frih. sjelf ådagalagt oriktigheten af sitt första yttrande..
Det är i anledning af den motion, Gr.
Frölich framställt, spm, jag begärt ordet.
Jag förenar mig nied motionären uti den anhållan, att Hr Gr. o.
Landtm, täcktes, antingen förp eller efter föredragningen af Utlåt.
N;o. 16, till It. o. Ad, göra den hemställan, huruvida R. o.
Ad. förenar sig uti Hr Gr.
Fvölichs anhållan, att en Önskan, mätte till Banco- och L.agUtskai framställas att, så skyndsamt som det sig göra låter, till R.
St. inkomma med förslag till. lag för enskilda credit-rörelseu i landet, hvilket jag anser vara af vigt just derföre, att, sedan, vi beslutat vealisationcu, \i må komma till ett lyckligt och väl ordOndt system för vår enskilda rörelse, och jag gör denna an - D c n a3 Juli f. m. i3 hållan så mycket hellre, som jag hoppas, att vi derigenom kunna komma i tillfälle att i sammanhang med denna afgöra frågan om tysta förmånsrätterna, emedan jag förmodar, att LagTJtsk. i dessa dagar afgör äfven denna fråga, så att R.
St. snart kunna vara i tillfälle att fatta sitt beslut i en fråga, hvarpå folkets väl och trefnad beror.
Jag skulle instämma uti hvad Gr. Frölich och Frih. Ehrenborgh, yttrat om en önskan till Lagoch BancoUtsk:n att skyndsamt inkomma med förslag till lag för Banken, om jag icke vöre öfyertygad, att den enda verksamma önskan i denna del vöre att besluta uppskof med utlåt.
N:o, 16, till dess lagförslaget blifvit pröfvadt.
Således, kan jag icke förena mig uti deras önskan, utan begär, att detta beslut måtte blifva en önskan, hvarigenom, de tvingas, att afgifva ett förslag.
Jag anhåller att få, förena, mig med. hvad.
Frölich och Frih, Ehrenborgh, framställt, så. mycket hellre, sorn jag icke ser, att en propos, i: detta, afseende, framställd af Hr Gr, o. Landtm,, kan verka många, minuters uppehåll; men deremot motsätter jag mig Frih, Cedersholm förslag att uppskjuta, liyad sorn. icke behöfver upp-, skjutas, H, Ex, Hr Giv o. Landtm, hemställde, om R, o. Ad. önskade, att BancoUtsk:s utlåt.
A:o 17 mätte föredragas.före samma Utsk:s, utlåt.
A:o, 16, Ropades, ja, H, Ex, yttrade vidare* att i anledn. af den af Gr, Frölich och Frih.
Ehrenborgh, framställda önskan, alt Bancooch LagUtsk:n måtte anmodas att; skyndsamligen inkomma med förslag till lag för privatbanker, ville IL Ex. föredraga detta ämne för R, o. Adi, så snart BancoUtsk:s, utlåt:n, N:ris 17, 16 och 14 blifvit af Ståndet, afgjorda.
Såsom ledamot af BancoUtsk, och den afdelning deraf, sorn egentligen handlagt frågan om privat-banklagen, anser jag mig böra upplysa, att förslaget redan är färdigt, och att det icke fordras mera, än att LagTJtsk. sammanträder med BancoUtsk, för att sätta förslaget uti den juridiska form, det fordrar för att utgöra en lag.
Föredrogs BancoUtsk:s, den i4 dennes, på bordet lagda utlåt, N:o 17 i anledn, af de- inom.
RiksSt. gjorda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid. dess under A:o 8 afgifna betänk. , ang:de Bankens öppnande till utvexling af silfver.
Gr, Posse: Frågan om, nödvändigheten! af myntbestämning torde åtminstone inom detta
Stånd icke- vara något tvifvel underkastadt.
Men jag vill fästa uppmärksamheten derpå, att ehuru jag hoppas, att utvexlingsdageo kunde blifva di 1 Sept., torde likväl hos en och annan ledamot af de öfriga >4 Den a3 Juli f. m.
Stånden tvifvel härom uppstå, hvarföre, och då det är likgiltigt, om med vexlingens början uppskjutes en elter annan månad, jag väl anhåller om bifall å utlåt, i sin helhet., men med den enda förändring, att utvexlingsdagen bestämmes till den i Oct.
Jag skall, för min del, vördsamt hemställa till Ståndet, huruvida det icke vore lämpligt att u.li en särskild propos. få framställa den egentliga hufvudsaken, livarom detta utlåt, handlar, nemi. den första punkten, som börjar med: att och slutar med:
Bankens sedlar, och låta den efterföljande perioden blifva föremål för en särskild propos.
I händelse It. o. Ad. icke genast skulle inse motivet till denna framställning, får jag förklara, att jag för min del, utan att vilja på något vis förändra tendensen i denna punkt, linner ordalagen böra undergå en redactionsförändring.
Jäg hemställer, om icke uppläsning bör ske äfven af första punkten i utlåt., hvilken jag anser vara den: ”och har Ulsk. ej heller funnit några så beskaffade anmärkningar vara framställda emot de af Utsk. uppgjorda beräkningar af reella fondens förhållande till sedelstocken, som kunna rubba Utsk:s förut yttrade öfvertygelse, att Banken nu är i sådan ställning, att densamma kan till utvexling af silfver öppnas.”
Detta lärer väl varaden fråga, som hufvudsakligen skall afgöras, då fråga är om att ändra den proportion emellan reella fonden och sedelstocken, som af sist församlade
Ständer bestämdes böra vara såsom 5 till 8.
För min del har jag visserligen ingenting emot realisationens verkställande, oansedt denna proportion ännu icke är fullt upphunnen.
Jag fäster mig icke vid siffran i detta fall; men jag tror, att första frågan, som bör öfver vägas, är den:
Är Banken i den ställning, att luckan kan öppnas?
då andra frågan blir: när skall luckan öppnas? och den tredje: hvad blir följden af beslutet, i händelse R.
St. förena sig om luckans öppnande?
Ehuru vid uppläsningen af en del af detta BaneoUtsk:s utlåt, jag tagit för afgjordt, att man ej skulle hörja med föredragning af den punkt, Frih.
Ehrenborgh nyss uppläst, förenar jag mig likväl med honom der; uti, att denna punkt särskildt må till diseussion företagas.
Det kan väl ingen hellre än jag instämma uti den sats, Utsk. uttalat, nemi., att Utsk. icke funnit några så beskaffade anmärkningar framställda emot de af Utsk. uppgjorda beräkningar af reella fondens förhållande till sedelstocken, som kunna ändra Utsk:s förut yttrade öfvertygelse, att Banken nu är i sådan ställning, att densamma kan till utvexling af silfver öppnas.
Om nu detta, som blott är anfördt såsom ett motiv, skulle förvandlas i form af beslut, skulle sådant möjligen kunna föranleda dertill, att ledamöter, icke inom delta Stånd, men inom de öfriga Stån - $6$ 2} Juli f, fa. Jen, hvilka hafva att anmärka mot proportionsberäkningen, skalle kunna finna skäl att icke instämma i vårt beslut; oell det tjenar således till intet att här uttrycka, hvad som endast bör komma i fråga uti sjelfva svaret till K. M.
För min del anser jag sålunda endast de tvenne sista punkterna böra komma under öfverläggning, och jag får derföre till Hr Gr. o. Landtm, hemställa, om icke Hr Gr. o.