Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I följd af hvad jag förut yttrat och Hr Lefren i anledn. deraf behagat upplysa, har jag ingenting att tillägga till hvad Frih.
Cederström nyss anmärkt, och hvaruti jag instämmer.
Hvar och en ledamot, har Hr Lefren gan* sko riktigt anmärkt, äger rättighet ali fritt yttra sig öfver hvad som lagligen eller olagligen passerar inom Ståndet, 47* Den 19 September f. m.
Hiir är verkligen fråga om ett sådant förhållande, och jag kan således med rälta begära ordet för att afgifva ett svar på den förklaring, som af åtskilliga ledamöter blifvit gjord öfver mitt yttrande.
Jag ville nemi., då jag förmärkte att fråga var att med öfriga Stånden communicera den utaf Gr.
Frölich afgifna reservationen, att den stora allmänheten i Sverige icke skulle förledas att tro, att fäderneslandets angelägenheter inom R. o.
Ad-, såsom Stånd, i allmänhet afgjordes af så få ledamöter, som sisth plenum deltogo i debatten, äfvensom jag ansåg det bedröfligt, om allmänheten skulle tro, att ett så vigtigt ämne som det ifrågavar. blifvit, på sätt sorn skett, afgjordt med den vid riksdagens början antecknade majoriteten inom Riddarhuset Jag ville dermed äfven hafva gilvit en påminnelse åt de från var. ledamöterne att icke lemna riksd.ärendenas gång så handlöst, som man vid åtskilliga tillfällen icke så alldeles saknat skäl att öfverklaga.
En ledamot har trott, att inom något Utsk. vid denna riksdag, dervid han måhända afsett StatsUtsk., den händelse skall inträffat, att ett Stånds ledamöter öfvervägat samtliga öfriga Ståndens i Utsk. närvar, medlemmar; och får jag i anledn. deraf meddela det bestämda förklarande, att något sådant förhållande denna riksdag icke ägt rum inom StatsUtsk.
Detta får jag tillkännagifva, på det man icke må tro att det misstag, hvarför StatsUtsk. anklagas, kunnat hafva sin grund i nämnda förhållande.
En annan ledamot har icke velat upprepa ett ord som jag (ällt, emedan han ansåg del lör de öfriga Stånden förnärmande.
Jag anser mig derför höra förklara, det jag yttrade, att jag trodde alt den inom
Ståndet verkande majoriteten, som måhända utom Huset trott sig linna en emot Huset riktad revolutionär tendens, ansett sig böra vidtaga åtgärder, hvarigenom denna tendens kunde motas; och att således härutinnan motiverna borde sökas för majoritetens handlingssätt; men jag tilläde, det jag beklagade, att man handlat ur denna synpunkt, emedan en dylik kraftyttring är det största misstag, som R. o. Ad. kan begå.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att örn han fattat Gr.
Frölichs begäran rätt, så innehölle den, att reservationen icke skulle meddelas de öfriga Stånden, utan åtfölja prot.- utdr. till Statslltskottet.
Frölichs reservation blifvit begärd på bordel i anledn. af det förslag, som deruti förekommer, att R. o. Ad. skulle fatta ett beslut, men prot.- utdrts afgående till Utsk. icke finge genom enskilde ledamöters eller minoritetens protest eller reservation uppehållas; torde R. o. Ad. finna, att prot.-utdr. måste afgå; och linge Gr.
Frölichs samt öfrige ledamöters reservationer sedan afgå till Utsk., när de hunne blifva till prot. aflemnade.
Öpp - Den 19 September f. m.
Hit Electorers lista till val af en ledamot, att elter Hr Edelstam, Fabian, i Const.Utsk. inträda under permitterad ledamots bortovaro; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: A:o 172).
Hr Gunther, Claes Ephraim.
Hrr Electorers lista till val af en ledamot i Ridd.Utsk. efter Frih. Cederström, Thure; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2061 B.
Hr Lagerbring, fullm.
Stjernstedt, Lars Fredrik.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskls förslag N:o 95 till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de eftergift af Kronans rätt till ett efter Comministern Wetterströms enka Tallet danaarf. Frih.
Då i följd af Hr Frih. o. Landlm:s förklarande, att de reservationer, som jag och andre ledamöter afgifvit, icke komma att till öfriga Stånden afgå, förrän de blifvit till prof. aflemnade samt justerade, ändamålet med dessa reservationer, nerol, att fästa de öfriga Ståndens uppmärksamhet derpå att inom Riddarhuset finnes en majoritet, som ogillar Ståndets ifrågavar. beslut, skulle till större delen förfelas; så hemställer jag till Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad., huruvida det må anses med formerna förenligt att medelst särskildt prot.utdr. på förhand underrätta MedStånden, att de ledamöter, hvilkas namn borde uppgifvas, reserverat sig mot beslutet uti yttranden, som sedermera skulle Stånden meddelas.
I afseende på det till — kännagifvande, som Hr Frih. o. Landtm, lemnat ifråga om att meddela de öfriga Stånden reservationer, som på Riddarhuset blifvit afgifna, är Riksd.Ordn. tydlig och klar derutinnan, att de ledamöter, som åstunda eommunicationer med de öfriga Stånden, skola aflemna det för ändamålet nödiga antal exemplar utaf reservationerna.
Sprengtporten: R. o. Ad:s protocoll skola innefatta en trogen framställning af allt hvad som här tilldrager sig, och det är ingen tvifvel underkastadt att reservationerna blifvit aflemnade, hvarföre de ufven komma att afgå till öfriga Stånden när de blifva justerade; men derpå hade jag icke afseende, utan min hemställan gick endast derpå ut, att sjelfva factum eller att reservationer blifvit afgifna mot R. o.
Ad:s beslut, samt namnen på de ledamöter, som sålunda reserverat sig, skulle medelst särskildt prot.utdr. lillkännagifvas de öfriga Stånden.
Frölich förenade sig med Frih. Sprengtporten. 13 H. 60 ■'174 Den 16 September f. m.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt fallat Frih.
Sprengtportens framställning, innehölle den, att ett prot.utdr. till de öfriga Stånden borde afgå, innehållande att vissa till namnen uppgifne ledamöter af R. o. Ad. reserverat sig emot R. o. Ad:s beslut.
Jag finnér Hr Frih. o. Landtnr.s framställning ganska riktig, och vill blott tillägga, att jag förmodar det reservalionerne skola vara inlemnade och justerade, innan de kunna afgå; ty Ståndet skall väl veta hvad som afgår, innan det fattar ett beslut att sådant må ske.
Yi hafva väl hört reservationer i dag uppläsas och muntligen afgifvas; men vi hafva också hört, att en reservation skall förnyas; jag vågar icke säga jemkas.
Om jag riktigt fattat Hr Frih. o. Landtnäs framställning, så är fråga endast derom att meddela de öfriga Stånden särskild uppgift på de ledamöters namn, hvilka reserverat sig mot R. o. Ad:s beslut, jemte tillkännagifvande att desse ledamöters reservationer, sedan de blifvit justerade, äfven skola MedStåndeu delgifvas.
För min del tillstyrker jag, att denna anhållan icke måtte förvägras.
Det är verkligen förundransvärdt, att, ehuru riksdagen så långt framskridit, man likväl icke kommer ihåg det rent af materiella i våra former. 5^ §:n j mom.
Riksd.Ordn. innehåller följande: ”De allm. beslut, som ett Stånd fattar äfvensom hvad ett särskildt
Stånd i egenskap af RiksSt. beslutit och annars rätt röra kan, meddelas de öfriga Stånden genom utdrag af protocollet.
Vill ledamot, som ej i Ståndets fattade beslut instämt, sin särskilda tanke hos de öfriga Stånden anmäla, stånde det honom fritt genom särskildt memorial eller dictamen till prot., hvilket må MedStånden tillställas, enär lian de för coramunicationen och prot. nödiga exemplaren deraf till Secretm aflemnar.” Frih.
Jag vill ingalunda undandraga mig att, på sätt Riksd.Ordn. föreskrifver, till prot. skriftligen aflemna min reservation för communication deraf med de öfriga Stånden; men jag har anhållit, att det factum, som tilldragit sig, nemi. att reservationer blifvit afgifna, mätte MedStånden på förhand tillkännagifvas; och jag hemställer, om icke denna begäran är så billig och så förenlig med sakens natur, att den icke bör vägras.
När Hr Frih. o. Landtm, har upptagit min anmälan, så underkastar jag mig R. o. Adis beslut, men icke Frih.
Cederströms tolkning af grundlagen, enl. hvilken min anhållan skulle vara olaglig och obillig.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. borde finna, det Frih.
Snrengtportens och Gr.
Frölichs rätt att få Den ig September f. m. 4?5 ett prot.utdr., innehållande att desse ledamöter och flere andre afgifvit reservationer emot R. o.
Ad:s i sista plenum fattade beslut, vore temmeligen ostridig, hvarföre Hr Landtm, ville framställa den propos., om R. o. Ad Gr. Horn, Claes Fredr., anmälde sig, fick ordet och yttrade:
Ehuru jag gerna skulle vilja biträda Frih.
Sprengtportens begäran, så nödgas jag likväl vid hans framställning göra den observation, att om prot.utdr. belt enkelt uttryckte, att reservationer blifvit afgifna mot R. o. Ad:s beslut ronde votens-proposma, så kunde man deraf icke inhemta, om det vore mot bela beslutet man reserverar sig, eller mot hvilka delar deraf sådant skett; och jag anser derföre ett sådant lillkännagifvande såsom oegentligt icke böra äga rum.
Om den notis, som, på sätt Frih.
Sprengtporten begärt, genom särskildt prot.utdr. skulle meddelas de öfriga Stånden, endast innehölle att flere ledamöter af R. o. Ad., hvilkas namn kunde uppgifvas eiler också uteslutas, anmält deras reservationer mot R. o. Ad:s tili sista plenum fattade beslut, hvarigenom åtskillige af StatsUtsk. framställda voler:s-propos.'r blifvit afslagna, samt att reservationerne, så snart de hunnit justeras, jemväl skola Stånden meddelas; så tror jag att allan rättfärdighet vore uppfylld, samt att den af Frih.
Cederström citerade grund!ags-§:n, som blott handlar om, huruledes reservationer, som man önskar få med öfriga Stånden communicerade, skola till erforderligt antal exemplar skrifteligen aflemnas, icke bör kunna inverka på den ifrågaställda notisens afgifvande.
Prot.utdr. rörtde de fattade be sluten är, om jag icke misstager mig, redan för R. o. Ad. justeradt. 57 §:n 1 mom.
Ptiksd.Qrdn., som jag blott till en del uppläste, lyder i fortsättningen sålunda:
"Lag samma vare då någon remiss går från RiksSt. till Ulsk. eller utlåtande från Utsk. lill RiksSt.; kunnande dock ej i något fall utlåtande eller beslut genom enskild ledamots eller minoritetens protest eller reservation uppehållas.” Prot.utdr. måste således afgå.
Att deruti tillkännagifva att protester äro afgifne, som framdeles skola Stånden delgifvas, är så mycket oformligare, som det beror på desse reservanter sjelfva huruvida protesterna komma MedStånden tillhanda; ty om reservanterne icke aflemna det antal exemplar utaf reservationerna, som för communicationen erfordras, så kommer ett sådant delgifvande icke att äga rum; och det torde således vara orätt att på sådant sätt på förhand tillkännagifva, att reservationer äro att förvänta.
Så snart de aflemnas med tillräckligt antal exemplar, komma de att afgå, reservanternas bön förutan.
Förevar, fråga är verkligen en ganska vigtig principfråga, som rörer hvarje ledamots rätt.
Den afser hvarken mer eller mindre, än huruvida någonsin på samma gång som prot.utdr. meddelas
MedSlånden om ett fattat beslut, underrättelse tillika skall få lemnäs derom, att reservationer blifvit mot beslutet afgifna.
Genom en sådan anmälan erhålla de öfriga Stånden anledn. att uppskjuta deras beslut i frågan, till dess de erhålla del utaf reservationerna; men så snart man erkänner, att underrättelse om anmälda reservationer icke får meddelas uti prot.utdr. ronde det beslut, mot hvilket reservationerne förekommit; så har man i och med detsamma afklippt möjligheten för reservanterna att vinna det ändamål, som åsyftades med reservationernas communicerande med öfriga Stånden.
Jag vill ingalunda vidare tvista med Frih.
Gederström i denna fråga; utan anhåller blott att Hr Frih. o. Landtm, täcktes gifva sin mening tillkänna och framställa propos. på min anhållan.
Prot.utdr. rör:de R. o. Ad:s beslut i afseende på voterts-propositionerna är redan justeradt.
Någon ändring deruti lärer således icke kunna äga rum; men jag skulle tro, att som icke något Utsk. kan komma tillsammans förrän i morgon, och reservanterne förmodligen före pleni upplösning på eftermiddagen, hafva sina reservationer skriftl. aflemnat; så kunna dessa redan i morgon, måhända före StatsUtsk:s sammanträde, komma detsamma tillhanda med ett särskildt prot.utdrag.
Någon anledn. uti grundlagen dertill att MedStånden skulle pröfva reservationer, som afgifvils uti ett annat Stånd, bar jag icke kunnat finna.
Stånden meddela hvarandra blott sina beslut, men inlåta sig icke uti någon pröfning af enskilde medlemmars reservationer.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt fattat meningen, hade Frih.
Sprengtporten begärt, alt ett särskildt prot.utdr., jemte det redan justerade öfver R. o. Ad:s beslut ang:de StatsUtsk:s mern.
N:o 3oi, skulle till MedStånden och StatsUtsk. afgå, tillkännagifvande att några narnngifne ledamöter sig reserverat emot R. o. Ad:s beslut att afslå en del föreslagna voter:s-propos:r. Hr Tersmeden, Gustaf Reinh.:
Äfven jag har ämnat afgifva reservation mot R. o. Ad:s beslut uti åtskilliga punkter af StatsUtsk:s betänk.
N:o 3oi; men då fråga uppstått, att Gr.
Frölichs med fleres yttranden skulle ligga på bordet, har jag velat afvakta tillfället att läsa reservationerna, då jag möjligen blott förenar mig uti dem.
Skulle likväl underrättelse medelst särskildt prot.utdr. komma alt meddelas de öfriga Stånden derom, att reservationer äro aflemnade, så anhåller jag att uti prot.utdr. blifva antecknad såsom den der ämnar afgifva reservation mot ifråga var. beslut.
Den 19 September f. m. 477 Fril).
Ged ers t rom:
Mot expedierande af särskildt prot.- utdr., innefattande anmälan derom, alt åtskil lige bland R. o. Adis ledamöter anmält reservationer, som framdeles skola Stånden meddelas, reserverar jag mig såsom rakt stridande root 57 §:n Riksd.Ordn ; och förmodar jag att R. o. Ad. icke, på sidan om denna grundlags-§:s tydliga innehåll, lärer medgifva någon communication med de öfriga Stånden, innan reservanterne iakttagit grundlagens föreskrift, d. v. s. till prot. aflemnat det antal exemplar utaf reservationerna, som för comrnunicationen erfordras; och då sådant skett, behöfver prot.uldr. icke ifrågasättas, ty då följer det af sig sjelft att ett sådant måste uppsättas och expedieras.
För att betaga den siste värde talaren all betänklighet i afseende på lagligheten af den föreslagna åtgärden, så är jag för min del, derest Frih.
Sprengtporten i afseende på sin reservation äfven medgifver det, villig att låta afsändandet af ett särskildt prot.uldr. hvila intill dess reservationerna uro skriftligen afgifna.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll, att ett sådant prot.uldr., som Landtm, nyss uppgifvit, finge till de öfriga RiksStm samt SlatsUtsk. afgå.
Secret. anmälde, att han i början af eftermiddagens plenum skulle till justering uppläsa ifrågavar. prot.utdr., som då i alla fall komme SlatsUtsk. och de öfriga RiksSttn tillhanda, på samma gång som prot.utdr. rörtde StatsUtsk:s mern.
Som prot.utdr. icke kan innehålla annat än hvad sig tilldragit, så förmodar jag ock att det icke kommer alt innehålla annat i afseende pä en ledamot, än att han tillkännagifvit det han ämnade reservera sig.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den g och 12 dennes på bordet lagda mern.
!N':o 3o2, med förslag till samman jemkning och voter:s-propos:r, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ifråga om beräkningen af statsverkets inkomster.
Detta mera. ansågs böra punktvis pröfvas. i:sta punkten.
Hr von Hartmansdorff, Au g., anhöll få veta om någon underrättelse från de öfriga Stånden ankommit, huru de i anledn. af denna punkt beslutat.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse derom ännu ankommit.
478 Den 19 September f. m.
Hr Fril), o. Landtm, yttrade, att StatsUtsk. syntes hafva i denna punkt gjort en inbjudning till R. o. Ad., då det sagt, att Utsk., ”såvida icke R. o. Ad. samt PresteSt. skulle behaga bifalla Utskrs uti N:o 226 afgifna af BorgareSt. godkända tillstyrkande etc.” Hr von Hartmansdorff:
Ståndet torde' erinra sig att frågan härom mycket ordentligt genomgicks förra gången, då slutligen genom votering bestämdes, att den mening skulle blifva rådande, enligt hvilken Utsk. uppgjort sina propositioner.
Det beslut, som Ståndet fattade, är mera öfverensstämmande med PresteStts, än det beslut, som Utsk. föreslagit.
Jag anhåller således, enär vi icke veta hurti PresteSt. i förevar, fall beslutat, att R. o. Ad. måtte vidblifva sin mening och godkänna propositionerna sådana de af StatsUtsk. äro uppgjorda.
För min del instämmer jag med Hr von Hartmansdorff uti anhållan, alt R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut och godkänna voter:s-propos:na.
Ad. behagade antaga StatsUtsk:s förslag att bifalla Utsk:s i utlåt.
N:o 226 afgifna tillstyrkande.
Uppå derefter framställd propos. blef voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkänd. 3:dje punkten.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 9 och 12 dennes på hordet lagda mern.
N:o 3o3, med förslag lill votertspropos. för omröstning, i anledn. af skiljaktiga beslut, i fråga om löneersältning till adjungerade ledamöter i Götha Hofrätt, blef den deruti föreslagna votens-propos. af R. o. Ad. godkänd.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnda förslag till R.
N:o 96, ang:de pension å allm. indragn.staten åt f. d. Statssecretm Danckwardt; N:o 97, ang:de understöd för ullsorteringsanstalter i Götheborg och Malmö; N:o 98, i fråga om upphäfvande af allm. lagens stadganden i 25 cap. 7, 11 och 16 §§:na Rätteg.-b:n med flera föreskrifter ang:de summa appellabilis.
N:0 99, ang:de ändring i 5 cap. 4 §:n Straff-b:n.
Till pröfning företogs StatsUtsk:s den 9 och 12 dennes Den 19 September f. m. 479 på bordet lagda utlåt.
N:o 3o4, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 195.
Detta mål ansågs böra punktvis pröfvas. i:sta och 2:dra punkterna.
Bi föl I os. Hr von Hartmansdorff, A11 g.:
Jag anser mig böra vid första punkten tillägga, att jag visserligen har bifallit anslaget, emedan jag anser det behöfligt; men att jag derföre ingalunda kan godkänna den uppgjorda organisationen af Just.departementet.
Utan tvifvel lärer man icke kunna anföra exemplet af något land der Rikets högsta domstol icke har en cancelli-betjening, som är domstolen underordnad.
Mig synes derföre olämpligt, att, sedan Just.ministern upphört att vara medlem och ordförande i Högsta Domstolen, lian likväl skall vara chef för domstolens cancelli och kunna bestämma föredragningen inom domstolen.
Om ärendena gå långsamt, så behöfva Just.råden icke förklara annat, än att det är föredragandernes fel, och som domstolen icke har något att säga öfver dem, så är domstolen alldeles oskyldig till hvad som öfverklagas.
Jag vet att det yttrande, jag nu kommer att afgifva, skall varda misstydning underkastad!; men jag har så ofta måst utsätta mig derför, att det föga gör lill saken om sådant sker en gång iner eller mindre.
Min mening är att anslaget till en prot.secreterare inom Ecclesiaslik-departementet utöfver det antal, som redan finnes på stat, är onödigt.
Uti intet af de särskildta Slatsdepartm, med undantag af Justitiae-deparl:t, finnas flere än tre prot.secreterare på stat, ehuru målens antal inom t. ex.
Landtförsvars- och Civil-departm utgör nära dubbelt mot målens antal inom del Ecclesiastika.
I allmänhet kan man icke beräkna att flera än en föredragning i veckan äger rum.
När då tvänne prot.secreterare finnas, så är den ene ledig hvarannan vecka, såvida icke händelsen skulle göra att föredragningen någon gång vore så vidlyftig, att protocollet behöfde delas emellan begge, då de finge tjenstgöra gemensamt hvarje vecka.
Men för sådana händelser plägar någon cancellist eller copist vara att påräkna, likasom man tillförene, då allmänna beredningen fanns, alltid hade en sådan tjensteman ledig för att der föra protocollet.
De prot., som der fördes, ökade äfven göromålen emot hvad sora nu är förhållandet, emedan 2:ne prot. då, i stället för ett nu, upptogo samma mål.
Tiden är således i samma mån tillräckligare för tjenstemännen nu än då.
•— Jag får äfven erinra, att för Just.- depart:t, hvarest föras 7 protocoll i veckan, nemi. fem förmiddags- och ett eftermiddags-protocoll i Högsta Domstolen samt åtminstone ett protocoll i Statsrådet, finnas icke 48o Den 19 September f. m. flere än 6 protocolls-secreterare, och följaktligen en mindre än protocollens antal i veckan.
För Ecclesiastik-depnrtementet deremot finnes med 1 prot.secreterare en mera än protocoll föres i veckan.
Om nu de ifrågaställa 600 r:dr beviljas, så finnas uti Ecclesiaslik-departementet tvänne prot.- secreterare mera än protocoll föres i veckan.
Detta vare nog sagdt om saken oell om dessa Ijensternäns behöflighet.
Af en sednare punkt i betänk, synes, det förslaget att på indraga.stat uppföra de öfverlalige tjenstemännen inom K. M:s Cancelli och således äfven inom Ecclesiastik-departementet, hvarest de fleste sådane finnas, har blifvit afstyrkt.
Detta StatsUtskts förslag hafva Preste- och BorgareSltn bifallit.
Enligt enskilda underrättelser, som jag äger, lärer BorgareSt. hafva vidblifvit detta beslut, då betänk.
N:o ig5 föredrogs.
Följaktligen har Ecclesiastik-departementet förlorat hvad detsamma rätteligen borde tillkomma.
Sålunda nödgas de tjenstgörande embets- och tjenstemännen inom departementet aflöna eller pensionera de öfvertalige; emedan det till stor del är genom minskning i de verklige eller tjenstgörande embets- och tjenstemännens, på stat beviljade löner, som de öfvertalige erhålla sina inkomster.
När nu StatsUtsk. icke funnit för godt att göra rättelse der hon bort äga rum, men deremot velat gifva anslag der det är öfverflödigt; så gifves ingen annan utväg för att någorlunda afhjelpa bristen inom Ecclesiastik-departementet, än att bevilja de 600 r;dr, som blifvit ifrågasatta för en prot.secreterare, på det att de verklige tjenstemännen mätte få någon ersättning för hvad de afstå lill de öfvertalige.
Jag ser mig således, på det någon billighet mätte vederfaras de förre, föranlåten tillstyrka R. o. Ad. att bevilja dessa 600 r:dr, icke derföre att de erfordras till bestridande af protocollstjenstgöringen inom Ecclesiastik-departementet, men på det icke alltför stor obillighet måtte betunga dem, som bestrida göromålen och äro afiönle under hvad de borde vara.
Det har tvif velsutan varit svårt för StatsUtsk. att kunna ingå i sådan detaljundersökning beträffande tjenstemännen inom K. M:s Cancelli, sorn varit behöflig för att med den sakkännedom, som den siste värde talaren utvecklat, med full säkerhet och visshet kunna pröfva om den ifrågavar. prot.secret.-lönen af 600 r:dr kunnat besparas eller icke.
Utsk. har deremot utgått från en annan princip, nemi. att icke, genom sådana smärre förknappningar som den ifrågavar., gifva anledn. till den framtida förebråelse, att R.
St., vid införandet af den nya departemental-styrelsen, så ställt till, att göromålen, i brist på nödige embets- och tjenstemän, icke kunnat å Statsexpeditionernas sida skötas så väl, som man haft rätt och skäl att förmoda.
Jag måste således beklaga, ali de upplys - Den ly September f. m. 48i lysningar, som den värde talaren afgifvit, icke kommit StatsUtsk tillhanda vid remissen af K. M:s nåd. propos. i ämnet; ty då hade StatsUlsk. haft den ena aucloriteten att sätta emot den andra, och då hade lllskts utlåt, rörtde denna detaljfråga tvifvelsutan blifvit annorlunda än hvad som ägt rum.
Det skäl, hvarpå StatsUtsk. grundat sin framställning, har för mig varit så öfvei tygande, att jag, ulan afseende på de af den siste värde talaren anförda bevekelsegrunder, hvilka föranledt honom alt tillstyrka anslagets beviljande, oansedt han ansttt detsamma i och för det dermed afsedda ändamålet obehöfligt, i sjelfva saken instämmer med honom och anhåller om Hr Frih. o. Landlmts propos. lill bifall å Utskts förslag i denna punkt.
Orsaken, hvarför jag icke yttrade dessa anmärkn:r, då frågan första gången förekom, var dels den, alt jag kände ett visst obehag såsom f. d. chef för Eclesiastik-expeöitionen alt yttra mig på ett sätt, som kunde tydas såsom vrånghet, och dels att jag var så öfvertygad det StatsUtsk. skulle säga nej till Konungens propos., att någon anmärkt!, icke behÖfdes mot anslagets beviljande.
Jag har likväl icke på mitt samvete att hafva tegat för hinge härmed; ty då en medlem af detta Stånd, hvilken då tillika var ledamot af StatsUtsk., för mig berättade alt det tillstyrkt denna del af K.
M:s nåd. propos., så sade jag honom genast hvad jag nu sagt R. o. Ad.
Förslaget i 3:dje punkten bifölls. 4:de punkten.
Bifölls. 5:te punken.
Hr af Wingård, Joli., hade inlemnat ett så lydande anförande: Ehuru Gr. Horn och Frih.