Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han är en extra provincial-läkare med 2Öo r:dr om året.
I afseende på frågan om förening af extra provincial- och bataljons-Hikares tjenster, så har jag, då denna fråga första gången förevar, yttrat min öfvertygelse om nödvändigheten att så linge ske, under förutsättning nemi. att de extra provincial-läkarnes löner ej kunde bringas till samma höjd, som de ordinaries löner, emedan man icke på annat sätt skulle vinna sökande lill dessa platser.
Jag utlät mig då emot StatsUtskts förslag, som innehöll att sagda tjenster ej borde få förenas; men det var på den grund, att Utsk. ej hade beviljat lönetillökning.
När tillökningen återigen beviljas, så är det gifvet, att landets bästa är att erhålla flera och egna läkare; ty ehuru bataljons-läkaren visserligen i fredlig tid endast i4 dagar å 3 veckor och någon gång en månad på arbetscommendering är frånvarande från sin station såsom extra provincial-läkare, så ligger redan deruti en stor olägenhet för orten, som af honom påräknar biträde, isynnerhet då denna frånvaro inträffar på den tid, då han bäst behöfdes, eller då epidemier vanligen äro mest gängse.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt alt, på sätt Gr.
Posse föreslagit, fästa del villkor vid anslaget, att desse läkare ej få tillika innehafva andra tjenster.
Mo - Den 10 Augusti e. m.
Momentet, litt. c).
På begå rån* af Hr Rosenblad upplåstes PresteStts prohutdr. i hvad det angick denna punkt, så lydande: ”Ståndet ”fann för godt bevilja den af Utsk. utöfver R.
Mts nåd. propos. ”föreslagna löneförhöjning af 4°° >:dr lill hvardera af de ”vid institutet anställda 6 professoi erna, hvilkas årliga lön ”således kommer att utgå med 1600 r:dr för hvarje.
— Der”emot blef rlet af Utsk. dervid fastade villkoret, att en yng”ling, som vid universitetet genomgått en förberedande phi”losophisk kurs, må kunna vid institutet fullborda sin bild— ”ning i medicinska yrket, till erhållande af medicinae-doctors”grad, ogi 11 ad t och afslaget.
— Hvad angick det af Utsk. ”för Professoren Anders Retzius, med afseende på hans ut”märkta förtjenster af den anatomiska vettenskapen och ordnandet af institutets samlingar, föreslagna årliga arfvode af ”4oo r:dr, att så långe han vid institutet tjenstgör honom ”tilldelas, och hvilket kommer att å indragnings-staten uppföras, fann Ståndet skäligt detsamma bevilja.” Hr Rosenblad:
Det torde vara öfverflödigt alt nu upptaga R. o. Ad:s tid med ett återupprepande af de skäl, som förra gången anfördes emot det af Utsk. fästade villkor vid lönelillökning.
Jag inskränker mig således till att vördsamt anhålla om propos. till afslag å SlatsUtskts förslag och deremot instämmande i det beslut PresteSt. fattat.
Af samma anledn., som Hr Rosenblad ej velat upptaga R. o. Ad:s tid med ett upprepande af de anmärkntr, som blifvit framställda emot Utsk:s förslag, anser jag mig också endast böra erinra om det svar på dessa anmärkntr, som vid förra föredragningen af StatsUtskts ledamöter lemnades, och får jag pä grund deraf anhålla om propos. till bifall å Utskts förslag.
Likasom de båda sista talarne vill jag blott bedja hvar och en i minnet återkalla hvad som förut i denna fråga blifvit yttradt och anfördt.
Jag tager mig endast friheten tillägga, att det onekligen måste förekomma ganska besynnerligt, om Ständerne bevilja till ett visst ändamål högre summor, än R.
M. uppgifvit och ansett vara tillräckliga, om nemi. icke något större ändamål, än det som i R.
Mts propos. blifvit framstäldt vara afsedt, tillika af Ständerna åsyftas.
StalsUlsk. har trott, att med den förhöjning Utsk. föreslagit utöfver R.
Mts propos., skulle ett stort ändamål kunna vinnas,— ett ändamål, som mera öfversteg det, hvarmed det är att jemföra, än den förhöjda summan öfversteg den mindre, som eljest var i fråga.
Således torde det vara ganska ändamålsenligt att bevilja det högre anslaget, för att ernå det högre ändamålet; men om man blott vill hålla sig till det inskränktare ändamålet, så ti H. 33 a53 Den io Augusti c. m.
Ian jag icke finna något skäl att bevilja en enda rtdr mer än K.
M:s propos. uppgifvit vara för detta inskränktare ändamål tillräckligt.
Man har nu uttalat StalsUtsk:s ändamål dermed att gå längre än K. M:s propos.
Man har velat gifva betalning på det man skulle få sin vilja fram.
Är denna vilja gagnelig eller skadlig för Riket och den allmänna undervisningen i det hela?
Deröfver är StatsUlsk. icke domare.
Det har cassakistan om hand, men alldeles icke att göra med organisations-frågan.
Jag får således återkomma till den gamla anmärkntn, att Utsk. galt utom gränsen för sin verkningskrets.
Nu har en af Utskts ledamöter sjelf uppgifvit skälet, och jag hoppas alt detta skäl blir en anleda, för R. o. Ad. att frångå Utsk:s förslag.
Så har PresteSt. redan gjort, ett Stånd, som i undervisnings-ärenden torde äga lika mycket om ej mera vitsord än StatsUlskottet.
Jag tv i Har ingalunda på att R. o. Ad. kommer att afslå Utsk:s förslag, såsom lii' von Hartmansdorff föreslår; likväl är den nnledn., hvaraf jag förmodar det, icke den, som Hr von Hartmansdorff uppgifvit.
Min anledn. är helt enkelt, att Hr von Hartmansdorff förklarat att han så vill hafva det.
Men det oaktadt får jag ännu en gårig protestera emot den inskränkning, Hr von Hartmansdorff så många gånger påstått böra äga rum inom StatsUtsk:s åtgärder, att nemi.
Utsk. blott skulle anse sig hafva cassakistan om hand för att öppna densamma, då så påfordrades, men icke ingå i pröfning, huruvida det ändamål, för hvilket denna öppning af cassakistan verkställes, är i nytta motsvarande omkostnaden.
Det vore visserligen för Utsk. ganska beqvämligt, om det skulle taga sin befattning på denna fot; jag tviflar likväl, alt det vore öfverensstämmande med dess pligt och fäderneslandets nytta.
I händelse fråga blifvit väckt om en utvidgning af Carolinska Medico-chirurgiska Institutet för att bilda ett annat institut, med de vidsträcktare rättigheter, som StatsUtsk. till en del åtminstone velat bereda, men hvilka dock egentligen bestå i utdelande af medicinska doctors-graden; om detta varit i fråga; om StatsUtsk. föreslagit en utvidgad lärarepersonal eller utvidgade samlingar etc., för att bereda den ökade verkningskrets, som Utsk. önskat: då hade Hr von Troil rätt, att det varit ett ämne fullkomligt inom StatsUtsk:s behörighet att undersöka, huruvida för det eller det målet fordrades en utvidgning, och derföre nya anslag borde beviljas såsom villkor derför.
Det är samma personal, det är endast fråga om, huruvida för denna personal fordras större lönetillökning än i K.
M:s propos. är upptagen.
St. äga rätt att lemna sådana tillökningar; dessa tiliöknin - Den 10 Augusti c. m. 25g gar äro billiga; de considerationer, som måhända gjort att man i K.
M:s propos. icke afsett dem, nemi. för att få mera på andra håll, der de begärda anslagen blifvit afslagna, uro nu försvunna; men när icke någon förändring af institutets sammansättning är i fråga, har det varit att gifva sig in på ett gebit, der pröfningsrätten icke enl. vår grundlag tillkommer SlatsUtsk.
Vår grundlag tillägger Konungen ensam beslutande-rätt i dessa frågor.
På delta sätt, genom att så der småningom komma fram med att i det ena och andra ämnet fästa villkor för anslags beviljande, skulle man möjligtvis, i motsats till grundlagens bud, komma derhän, att det blefve Ständerne, sorn ensamme skulle afgöra i organisalions-frågoi*.
Detta är således en grundlagsstridig handling, och det är detta, som väckt det motstånd, hvilket inom flera RiksSt. ägt rum emot detta förslag.
Jag förnyar således min anhållan om propos. på afslag å detta betänk, och instämmande i det beslut PresteSt. fattat.
Då jag i denna fråga är part, skulle jag visserligen icke tillåta mig att vid det slutliga afgörandet af densamma yttra mig, om] nemi. här vore fråga om den pecuniära fördel, som genom StatsUlskts förslag tillskyndas Carolinska Institutets professorer.
Så vidt jag vet, är denna fråga redan af 3 Stånd afgjord, och är således R.
St:s beslut derutinnan fattadt.
Men hur har återkommit å bane det villkor, som StatsUtsk. fästat vid beviljandet af det ökade anslaget för Carolinska Institutet, och i denna fråga torde det kunna tillåtas mig, och jag sjelf kunna tillåta mig, alt yttra min mening.
Såv.idt här är fråga om att bestämma, huruvida det är lämpligt att R.
St:s StatsUtsk. och R.
St. sjelfve vid beviljandet af anslag fusta villkor, vill jag icke, såsom föga öfvad riksdagsman och föga bevandrad i grundlagarna och deras application, inlåta mig i något yttrande.
Jag yttrade dock förra gången denna fråga var å bane, att jag ej kunde finna annat, än att den, som för ett bestämdt ändamål beviljar ett bestämdt anslag, också ägde rätt att uttrycka det ändamål som önskades, formen må då vara en und. anhållan, sådan som den vanligen framställes i de mål, som af Ekon.Utsk. handläggas, eller sådan StatsUtsk. nu begagnat.
Men för närvar, tager jag mig friheten upplysa, att det villkor StatsUtsk. bär afsett med den förklaring, som Utsk. nu i sitt sednare betänk. afgifvit, detta villkor gör hvarken till eller ifrån.
Det åsyftar icke den ringaste utvidgning af Carolinska Institutets verkningskrets.
Det kunde möjligen medföra en inskränkning i dess verkningskrets.
Ingendera tror jag vara af nöden, om institutet kommer i tillfälle att uppfylla den bestämmelse, som K.
M:s nu gällande reglemente för institutet redan har gifvit detsamma, nemi. att dana skickliga läkare för landets och armeens behof; så heter det i Cato - a6o Den io Augusti e. m. finska Institutets reglemente af den ii December 1822.
Jag vet derföre icke, hvarföre de herrar, som talat emot delta villkor, fruktat det så mycket.
Jag kan alldeles icke finna någon svårighet för institutet att uppfylla detta villkor, enär institutet redan de facto uppfyllt det, jag vågar säga till och med från början af sin existens.
Frih, Cederström, Anders:
Det är icke i sjelfva saken jag ernar tala, utan blott för att gifva tillkänna min förundran deröfver, att samme ledamot, som för en stund sedan så starkt yrkade på, alt R. o.
Ad. skulle på enskild motionärs förslag bevilja anslag för en vice advocat-fiscal och 3 kammarskrifvare i Kammar-colhm, nu af motsatt skäl yrkar, att icke StatsUtsk. skulle ägt rätt att göra det nu ifrågavar. förslaget.
Jag kan icke inse, att StatsUtsk. och R. o. Ad., då de äga rätt att i ena fallet föreslå oell bevilja sådana anslag för tjenstemän, som icke af K.
M. blifvit begärda, icke äfven i andra fall skulle äga att pröfva och föreslå hvad de anse nödvändigt och nyttigt för, samt önska bevilja ett eller annat verk.
Jag lärer icke behöfva ådagalägga för Ståndet, att Frih.
Gederströms anmärkn. icke hörer hit.
Det är helt annat, sora här är i fråga.
I afseende på Hr Ekströmers yttrande får jag säga, att om de regleringar och villkor StatsUtsk. gjort icke äro af någon vigt för institutet, så vet jag icke, hvarföre Hr Ekströmer sjelf och de öfrige herrarne äro angelägne att få förslaget bifallet.
Är det likgilltigt, så låten då saken falla och oss vara i vår förvillelse; de som hafva den hältre insigten, behöfva ej gå vidare.
Jag anhåller emedlertid att få erinra Ståndet om en omständighet, som omnämndes förra gången saken förevar, nemi. att frågan om institutets verksamhet och vidsträcklheten deraf ligger för närvar, under K. M:s pröfning.
Detta sätt att fästa villkor vid anslag, är en utväg, som begagnas för att, så vidt sig göra låter, lägga band på K. M:s beslut, och ställa Konungen i den svårigheten att antingen afsäga en löneförhöjning , som nu beviljas åt institutets tjenstemän, eller ock alt gifva efter i sjelfva saken.
Jag skulle tro, att ett sådant sätt att förfara hvarken är riktigt eller höfviskt.
Jag finner mig uppkallad i anseende till det ifriga motstånd, som StatsUtsk. röner i denna fråga, då den nemi. innefattar en vigtig princip inom den constitutionella lagstiftningen, Jag anser verkligen, oberäknadt att StatsUtsk. nu i denna fråga icke gjort annat än ställt sig i det närmaste till efterrättelse hvad K.
M. förordnat och anbefallt för det Carolinska Institutet; jag anser, säger jag, att om man vill utveckla det constitutionella systemet och göra det till en sanning, samt icke vill qvarblifva i det fullkomligt outbildade statsskick, hvari vi hittills
Den io Augusti e, m. lefva!; så måste det Lero af den statsmakt, som pålägges skatter, att bevilja statsanslagen med hvad villkor som helst, beroende af Konungen att detta villkor antaga, eller förkasta anslaget.
Jag anser mig böra försvara denna grundsats, ty jag anser, att utan den vandra vi icke på den bana, hvarpå vi borde fortgå, utan gå verkligen tillbaka; och skola vi nu, i brist af eonstitutionel utbildning, under ständigt bestridande af det monarkiskt constitutionella systemets villkor, äfven ständigt vackla mellan de fria och de absoluta regerings-principerna; må vi då hellre taga delta steg fullt ut tillbaka, än att hyckla en constitutionalitet, hvilken, såsom endast ett skuggspel, bör öfvergifvas.
Jag vill blott taga mig friheten er inra, alt Hr von Hartmansdorff troligen missförstått mig.
Jag tror jag uttryckt mig, att villkoret icke var så vigligt, och att det gör detsamma, om det står qvar eller icke, derföre att det på förhand är uppfylldt, och således ej kan möta någon ytterligare svårighet.
Hr Lefre'n, Jofa.
Jag hade icke ämnat besvära R. o. Ad. med något yttrande i detta ämne; men det ar i anledn. of den grundsats Gr.
Horn framställt, som jag ser mig nödsakad att yttra några ord.
Jag tror att Sveriges grundlag bestämmer vårt handlingssätt ganska rätt, väl och förståndigt.
Grundlagen anvisar oss huru vi i önskningsväg skola framgå med frågor, som ligga inom den ekonomiska lagstiftningen.
Grundlagen anvisar oss äfven huru vi skola bifalla de medel, som Konungen begär för riksstatens upprätthållande.
Men grundlagen bjuder oss icke, att småningom, genom en slags modern seghet, på andra vägar komma in på ett annat och efter min förmening grundlagsvidrigt gebit, för att småningom innöta en Ständernes styrelse, sådan den var under frihets-tiderna.
Horns grundsats leder dit.
Att lian ej vill komma dit, vill jag tro, men dit Jeder bestämdt grundsatsen.
Frih. von Kraemer,Robert:
Jag instämmer i de åsigter Hr von Hartmansdorff uttalat, och tror att ärendet hör behandlas såsom PresteSt. redan beslutat.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla SlatsUtsk;s förslag i 11:te punkten, mom. litt. c).
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt, då han af svaret å föreg:de propos. ej kunnat bestämdt förklara hvilken mening varit den öfvervägande, han ansåg sig nu böra framställa den andra begärda proposin, och hemställde alltså, om R. o. Ad. behagade bifalla Hr Rosenblads förslag, att R. o.
Ad. måtte instämma i PresleSt:s röride u:te punkten mom. litt. c) fattade beslut.
Den io Augusti e. m.
Momentet litt. d).
På begäran af Hr Rosenblad, bief PresteSlls beslut öfver detta mom. uppläst, af innehåll att Ståndet dels bifallit de af K.
M. begärda iooo r:dr årligen för Allm.
Barnbördshuset, dels bifallit, att, i enlighet med K. M:s nåd. propos., för Professor Cederschjöld personelt å allm. iudragn.- staten anvisas iooor:dr årligen, under villkor och förutsättning, att derigenom försvinna ej mindre de 566 r:dr 02 sk., lian förut från extra utgifls-fonden uppburit, ände ioorldr, som lill honom utgått af Carolinska Institutets stat och finnas inbegripna i de för institutets reglering nu beräknade tillgångar.
Då den löneförhöjning
Hr Ceder schjöld, såsom artis obstetricioe professor vid Carolinska Institutet, erhållit, i likhet med alla andra professorer vid samma institut, icke står i något saraband med de af Utsk. vitsordade utmärkta förtjenster, han ådagalagt såsom chef för Allm.
Barnbördshuset, och denna förhöjning således icke bör inverka på den särskilda belöning, som K. M. i detta afseende för honom tillstyrkt; så får jag vördsamt anhålla om Hr Frih. och Land tinis propos. på antagande af SlatsUtskts förslag med den förändring, i öfverensstämmelse med hvad PresteSt. beslutat, att Professor Cederschjölds på allm. indragn.staten beviljade pension blifver, såsom K. M. i nåder föreslagit, 1000 r:dr b:co.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o
Ad behagade bifalla StatsUtskls förslag i 1 1 :te punkten, mom. litt. d).
Ropades nej Uppå derefter framställd propos. blef detta morn., i öfverensstämmelse med hvad Hr Rosenblad föreslagit, bifallet med den förändring, att, i enlighet med K. M:s nåd. propos., för Professor Cederschjöld personelt å allm. indragn.staten anvisas 1000 r:dr årligen att oafkortadt utgå, under villkor och förutsättning, alt derigenom försvinna ej mindre de 566 r:dr 32 sk., han förut från extra utgifts-fonden uppburit, än de 100 r:dr, som till honom utgått från Carolinska Institutets stat och finnas inbegripna i de för institutets reglering nu beräknade tillgångar.
Momentet litt. e).
Gr. Frölich, Gustaf Erik:
Det är med anledn. af deu förut väckta motionen om ytterligare anslag för djurläkare, och då StatsUlsk. afslagit den med hänvisning till de 5o r:dr, som Staten för närvar, består för hvarje län, samt då denna summa för hvar och en måste synas otillräcklig, särdeles då man får antaga alt en djurläkare för ett län är otillräcklig samt att minst ?.:ne äro behöflige, — som jag hemställer, huru en lön på stat uf 25 r:dr skall lämpligen kunna erbjudas en person, hos hvilken likväl er - Den ro Augusti e. m. a63 fordras en särdeles skicklighet.
Jag vägar således hemställa om icke R. o. Ad. behagade, med underkännande af XJtsk:s utlåt., bevilja det anslag, som jag föreslagit, och som jag tycker är tilltaget så lågt som möjligt, nemi. till 100 r:dr för hvarje djurläkare, hvaraf antalet skulle blifva lika med ordin, provincial-läkarnes i hvarje län.
Jemte det jag får i allo förena mig i hvad Gr.
Frölich anfört, får jag ytterligare, i hvad Westergöthland angår, beklaga, att StatsUtsk. ej fästat afseende på den motion Hr Sandelhjelm väckt.
Jag tror att ett af de ställen, der det varit mest nödvändigt att anställa flera djurläkare, är Westergöthland eller i Elfsborgs län, emedan, såsom bekant är, detta län har en ganska långsträckt form och jemväl i öfrigt är af stor vidd.
För det närvar, finnes der endast en djurläkare, sorn är stationerad i Wenersborg, och är södra delen af länet alldeles vanlottadt på en sådan person.
Då jag högeligen skulle önska bifall till Gr.
Frölichs motion, tager jag mig friheten fråga, huruvida några prot.utdr. ankommit från de öfriga Stånden, om behandlingen af detta ärende.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att PresteSt. i afseende på nu förevar, mom. bifallit Utsk:s yttrande; alt BondeSt. redan bifallit StatsUtsk:s första yttrande i frågan om djurläkarne och lagt det sednare till handlingarna, samt att från BorgareSt. ingen underrättelse ännu ankommit ang:de dess beslut i frågan.
Raab: Hvad Borgare- och BondeSt:n angår, så synes det visserligen af Utsk:s betänk., att dessa begge Stånd bifallit TJtskrs utlåt., då det första gången förevar.
Också var det egentligen endast om PresteSt:s beslut jag bort begära underrättelse.
Men då nu 3 Stånd bifallit Utsk:s betänk.
, har jag intet vidare att anföra.
Jag fattade icke rätt, huruvida frågan redan genom 3 Stånds beslut är afgjord, men om så är, afstår jag från yttrande i ämnet.
Efter den upplysning, som nu är inhemtad, lära 3 Stånd redan beslutat alt bifalla XJtsk:s betänk.
; men jag har ändå icke dragit i tvifvel, att ju något kunde vinnas genom denna framställning, ty i förmiddags lärde jag mig, att vid den extra stalsreglertn kunde i sådana fall något nytt vinnas, och det är på sådan grund jag reätererar min anhållan.
Jag begagnar den af Gr.
Frölich för mig öppnade utväg, och i den mån målet ännu kan resas, anser jag mig förpligtad anmäla min önskan, att hästläkarne i Sverige måtte på det gynnsammaste 204 Den 10 Augusti c. m. behandlas.
Det är icke längesedan, mine herrar! den för landet så nyttiga veterinärkonsten fick sin uppkomst hos ossi Såmedelst hafva de väsendtligen befordrats, de berömliga bemödanden, hvilka på hästafvelns framsteg blifvit använda.
— När härjemte okändt är, huru högst vigtig boskapsskötseln är för jordbruket, gör det riktigt ondt alt höra talas 0111 5o r:drs lön för män, som nödgas genomgå studier och lång praktik, för att vinna sin skicklighet.
Nidskhet mot djurläkare anser jag särdeles höra till det slags hushållning, sorn jag nyligen förklarat vara utmärktaste misshushållning.
Frih. Toll, Gustaf Philip, förenade sig med Gr. Löwenhjelm.
Ehuru jag redan förklarat, att jag instämmer med Gr.
Frölich i den önskan att få förhöjda löner för djurläkare, tager jag mig likväl friheten hemställa både lill Gr.
Frölich och den sista värda talaren, huruvida det är ens någon förhoppning att vinna detta ändamål, då redan 3 Stånd bifallit Utsk:s utlåtande.
Jag tror, att för denna gång och denna riksdag är bäst att låta våra förhoppningar falla och spara deni till en annan gång.
Cederström, Jacob: Efter Ulsk:s betänk, har det Högv.
PresteSt. lemnat ifrågavar. punkt utan anmärka., men ett sådant förfarande innefattar icke efter min tanke något verkligt bifall.
Har det Högv.
Ståndet nn vid andra föredragningen endast lagt betänk, till handlingarna, så är det icke omöjligt, att om R. o. Ad. besluter afslag å Ulsk:s utlåt, och bifall till motionen, PresteSt. kan, uppå underrättelse derom, sig med R. o. Ad. förena.
Har åter StatsUtsk. behagat orätt upptaga förhållandet härmed i PresteSt.
, såsom i ett föreg:de plenum befanns hafva skett uti ett annat betänk., der det stod att R. o. Ad. lemnat utan anmärka. en punkt, som R. o. Ad. verkligen bifallit, så blir frågan annan, än man af de upplästa prot.utdr:n har anledn. att förmoda. lindert.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att det vore i anleda. af SlatsUtsk:s sednare utlåt.
N:o 19!, som PresteSt. fattat sitt beslut att bifalla mom. litt. e).
Det måste numera--för en hvar, äfven för Frih. Cederström, vara utredt, att detta mål verkligen är afgjordt af R.
Det måste äfven för Husets samtliga ledamöter vara väl bekant, alt samma sak, som blifvit på ett sätt afgjord vid ordin, stalsreglertn, icke kan afgöras annorlunda vid den extra-ordinarie.
Det är således alldeles likgiltigt, om R. o. Ad. behagar bifalla StatsUtsk:s betänk, eller Gr.
Frölichs derifrån afvikande förslag.
Jag liar blott begärt ordet för alt anhålla, att R. o. Ad. ej längre måtte fortfara att disculera om, som man säger, Påfvens skägg, utan Deri 10 Augus l i c. ra. utan öfvergå lill i?.:tc punkten, om öfverintendents-embetet.
Uppå derefter framställd propos. biet morn. litt. e) i 11 punkten af R. o. Ad. bifallet. i 2: t e punkten.
Ö f v erintendents-e m betet.
Bifölls. i3:de punkten.
K. Tabell-c o m missionen.
Svenska tabellverket är en prydnad för landet och har hunnit en fullkomlighet, oupphunnen i andra länder, och af dem afundad.
Tjenstgöringen dervid är den trägnaste man kan tänka sig.
Den förtjenstfulle embetsman, som förestår delta verk, har ej endast förtjensten att underhålla det och att deråt egna sina oräkneliga mödor; han har äfven den, sorn Utsk. erkänner, att hafva ordnat det.
Långt ifrån alt af Utsk:s anförda skäl blifva öfvertygad till afslag, är jag verkligen deraf föranlåten till ytterligare yrkande af bifall å K. M:s proposition.
När ärendet första gången förevar, föredrog Statsrådet Gr. Löwenhjelm målet inför
Ståndet med alla dess detaljer.
Många år äro förlidna sedan en lönetillökning ämnades ifrågavar. embetsman, men uteblef, och sålunda har han redan förlorat en summa af 3 å 4°°° r;dr b:co.
Dessutom har han i a5 år med sin knappa lön lemnat inqvartering åt tabellverket, utan erhållande af en ersättning, den han icke heller nu begär, anhållande han allenast om framtida hyresrnedel för verket.
Han begär, eller rättare sagdt, för honom har här blifvit föreslagen en lön i likhet med hvad secreterare i collegier åtnjuta.
Deremot anmärker Utsk., att alldenstund det af erfarenheten är visadt, att denne embetsman medhinner flera göromål, vore icke skäl att bevilja honom samma lön, som desse collegii-secreterare, hvilka förmodas icke medhinna andra befattningar.
Att så förhåller sig, är mig icke fullkomligen bevisadt; men i alla fall kan jag ej finna rationelt, ej heller billigt, att ifrån denne embetsmans ovanliga förmåga och arbetsamhet leda mig till den slutsats, att han, för sin befattning såsom secreterare, ej bör vara lika aflönad med secreterare i andia verk.
Jag önskade i allmänhet att vi riktigt behjertade huru stjufmoderligt vår stat för civila embetsmän uppgöres.