Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dertill svarar äfven jag nej; ty med med all aktning för Högsta Domstolens ledamöter, då man t. ex. föreslagit ärans förlust för ett brott, deri intet förräderi, intet svek, intet falsarium innefattas, här man begått ett juridiskt fel.
Äfven hade jag väntat, jag bekänner det, att, då Högsta
Domstolen föreslagit förändring uti det ifrågavar. lagrummet, den äfven borde hafva tillsett, huruvida den föreslagna nya straffbestämmelsen står i öfverensstämmelse med straffen för åt - sltilliga likartade brott emot enskilda, dem jag nu icke beböfver speciel! upptaga, enär Hr Crusenstolpe gjort det.
Men dessa bristfälligbeter, som jag måste tillägga Högsta Domstolen, förminska icke min öfvertygelse, att 5 eap. i § Missg.btn i arne afseenden behöfver öfverseende.
Det ena är det, att efter den förändring i regeringssättet, som år 1809 tillkom, är det nödigt uppdraga skillnaden emellan Konungen såsom individ oell såsom regerande, och det bade således bort heta: om någon tadlar Konungens person etc.; det andra är, såsom jag redan nämnt, i afseende på straffets missförhållande till brottet.
Om proposrn återföres till dessa ändamål, och förändringen vidtages i öfverenstämmelse med öfriga stadganden i vår brottmålslag, så tvekar jag icke att dertill lemna mitt bifall, utan att frukta att fördömas för det jag följt min öfvertygelse om hvad sorn är rätt.
Jag anhåller, att detta mitt yttrande må få åtfölja remissen.
Ehrenborgh, Gasp. Wilh.: R. o. Ad. äger visserligen anledn. att vänta af mig, sora dels haft förtroendet att hafva varit ledamot af LagUtsk., dels till följd af mitt embete har till åliggande att följa de juridiska förhållandena inom vårt land, alt jag skall yttra mig i denna fråga; och det torde då icke vara underligt, om jag går en så beskaffad billig förväntan till mötes, hvarvid jag börjar med att förklara, det jag lifligt önskat, att den föredragna propos:n aldrig hade framkommit.
Just derföre, att för min känsla utgör Majestätet, näst Gud, den heligaste föreställning, är jag innerligt mån om, att lagarna skola uppehålla det i en sådan helgd.
Huruvida den ifrågavar.
K. propostn leder till ett sådant ändamål, lemnar jag til! den djupare lagforskningenfatt bestämma; för min del bekänner jag, att jag icke förmått leda min förhoppning till en så beskaffad slutföljd.
Jag tror, att af ali slags lagstiftning är brottmålslagstiftningen den mest grannlaga, den svåraste; och så mycket mera angeläget måste det då vara att i afseende på förhållanden, hvilka så djupt ingripa i det hela som det ifrågavar., icke framkomma med partiella förslag.
Då man vet, huru inom hela criminallagstiftningen det ena bör stå i det mest afvägda förhållande till det andra, så att icke någon brytning, alltid och inom alla institutioner skadlig, må de särskilda delarna emellan finnas eller uppstå; då ett nytt criminallagförslag nyligen blifvit öfverlemnadt till granskning, och då vidare jag alltid sökt att med min röst bidraga till införande af ett system i våra lagförhållanden, så är det klart, att jag lifligt önskat, att icke en isolerad propos. skulle framkomma i ett ämne, som man väl icke kan frånkänna en hög vigt inom vår criminallag.
Jag hade önskat, att Högsta Domstolen fästat Konungens uppmärksamhet å den uppenbara strid , hvari dea föreslagna förändringen stål' till sä många andra lag - Den, ii Octoberf. m. stadgänden, men jag har hvarken dertill eller till något försök att jemna dessa stridigheter kunnat upptäcka minsta spår; och då jag ur sålunda anförda skäl måste upprepa, det jag beklagar, att denna propos. blifvit för Standerna framlagd, beklagar jag jemväl, att de män, sorn det hufvudsakligen tillhört att lemna ledning i detina fråga, icke ådagalagt någon vilja eller förmåga att djupare intränga i dess verkliga beskaffenhet.
Jag menar härmed Högsta Domstolen; ty jag vill icke lägga Konungens öfriga rådgifvare till last, om de icke förmått nog intränga i alla de minutier, som behöfva upptagas i omdömet, då man vill företaga en erforderlig granskning af frågan.
Då nu emedlertid proposrn mäste öfverlämnäs till LagUtskts behandling, hoppas jag, att Utsk., i händelse det skulle biträda principen, icke må underlåta att ställa tillämpningen deraf i analogi med de flera öfriga stadganden, hvari den ingriper.
Detta är dock ett stort och mödosamt arbete, och det skall verkligen blifva hugnesamt att se, om ett Utsk., som hittills ingalunda visat sig önska innovationer och reformer i andra afseenden, nu skall finna sig benäget att ingå i utarbetandet af de verkligen omfattande förslag, som måste visa sig nödvändiga, om denna fråga skall juridiskt behandlas.
Först skulle då en skillnad uppdragas emellan Konungen såsom individ och såsom regent.
Denna distinction anser jag för min del fullkomligt obehöflig; och jag tvekar icke att säga, att en sådan skillnad redan är tillräckligt uppdragen i hvarje medborgares hjerta, och att det ej gifves någon, som ej inom sig känner de tillbörliga gränsorna för sitt tadel.
Också har man, äfven från det håll, der man eljest hör det skarpaste klander, ägt tillfälle att tydligen förnimma, det ett så beskaffadt tadel, som omisskänneligen gifvit sig riktning åt den höga personligheten, blifvit ogilladt; och jag vågar förklara, att detta ogillande genomgått hela Svenska folket.
Slutligen får jag upprepa, att jag helst önskar afslag å den K. proposm, eller, om Utsk. icke skulle finna det för godt, att hela brottmålslagen då må bringas i sådan paritet, att icke en lag, som angår Konungen, må stå i strid med dem, som angå hans erohetsmän och undersåtare.
Det är naturligt, att jag, såsom militär, icke har nog kännedom 1 ämnet för att ingå i pröfning deraf.
Jag ämnar också endast hålla mig vid en formfråga.
Boye har sagt, att han tog i anspråk le gros sens commun.
Hans framställning var äfven så enkel, att den kunde fattas jemväl af dem, som icke äro jurister.
Af den K. propos. synes klart, att Konungen önskat mildring uti den ifrågavar, straffbestämmelsen.
Om nu sådant icke kan ske för det att strängheten i andra §§ qvarstår, är det ju skäl uti, att dessa hinder undanrödjas dermedelst, att så beskaffade motioner väckas och till LagUtsk. öfver - Den it Octo ber f. m. 361 lemnäs, hvarigenom Utsk. må föranledas att behandla ämnet i erforderlig helhet.
Det kunde eljest handa, att Utsk. såsom skäl för afstyrkande förevände, att Utsk. icke erhållit remisser om ändring i öfriga lagens runi, hvarmed det i den K. proposm ifrågaställa anses stå i oskiljaktigt sammanhang.
JJar jag misstagit mig, ithy att Utsk. verkligen icke är bundet vid det större eller mindre omfång, ett remitteradt förslag uttryckligen innefattar, så Uro naturligtvis enskilda motioner i frågan onödiga; men i annat fäll hemställer jag till Frih.
Boye, som synes taga frågan före med håde hjerta och förstånd, om han icke ville öppna erforderligt utrymme för Utsk. att kunna företaga frågan på ettsätt, som öfverensstämmer med både Konungens och folkets önskan, att nemi. det orimliga straffet inå mildras.
Jag begärde ordet för att fästa uppmärksamhet på nödvändigheten deraf, att samma brott får samma definition, då det i särskilda lagar omförmäles.
Nu säger Tryckfr.lagen i 3 § 4 moni.: ”Allt ”slags lasteligt yttrande örn den regerande Konungens höga ”person eller gerningar etc,”; och då synes mig nödvändigt, att samma ord nyttjas i allm, lagen, i fall ändring deri skall ske, så att äfven der intages:
Konungens person eller gerningar.
Samma sak kunde annars få en olika utgång, i fall den gjordes anhängig i tryckfrihetsväg eller i allin, juridisk väg.
Af sådan anledn., samt på det icke må dragas ifrån tryckfr.lagen sådana mål, som derefter rätteligen böra behandlas, anhåller jag, att Utsk., om det finner skäl till bifall å den K. proposm, må i den nya §:n begagna samma ord i ofvannämnda afseende, som i Tryckfr.- ♦ förorda, nyttjas.
Hr Crusenstolpe: Efter Frih.
Ehrenborghs värdiga och vackra yttrande föreföll det mig verkligen förvånande att höra Hr Lefre'n, som sjelf medgaf, att han icke förstår sig på detta ämne mer än den blinde på färgen, likväl taga ordet deröfver.
För att emedlertid gå Hr Lefrens önskan till mötes, att genom väckt motion sätta LagUtsk. i tillfälle att ställa öfriga lagrum i öfverensstämmelse med det förslag till ändring af 1 § i 5 cap.
Missg.bm, som K. M:s nåd. propos. innehåller, föreslår jag och yrkar härmedelst, att H. LagUtsk. måtte omarbeta hela criminallagen, af hvilken den ifrågavar. §:n utgör slutstenen.
Jag skall efterkomma Hr Lefrens uppmaning och får altså i anledn, af den förevar.
K. proposm väcka den motion: att som, vid antagande, att K. M:s nåd. propos., ang:de ändring i 5 cap. 1 § Missg.bm, varder af B..
St. antagen, och den i samma lagrum stadgade straffbestämmelse altså varder mildrad, den påföljd deraf ovilkorligen uppstår, att ej mindre den straffbestämmelse, som i påföljande § af samma cap. är utsatt, än äfven de öfriga straff, Den ii Octobcr f. m. som i andra lagrum uro fastade vid förbrytelser emot allm. auctoriteter och embetsman, likaledes varda nedsatta till det underordnade förhållande, hvari de hittills stått till straffbestämmelsen för majestätsbrott, LagTHsk. må anmodas att i sammanhang med det ämne, som förberörde nåd. propos. innebar, älven tillse och föreslå de ändringar i andra straffbestämmelser, som kunna blif va nödiga till bevarande af nu gällande straffsystem.
Att nu upprepa dessa alla, tillåter mig icke mitt minne; men jag skall skriftligen utveckla ämnet och begär remiss derå i sammanhang med den fL propos: n. Hr Lefre'n:
Man anmäler sig ibland, uppkallad af ett ögonblickligt intryck, som alltid är obehagligt att både känna och beskrifva.
Man sansar sig och linner, alt det icke är mödan värdt att svara.
Jag ämnar icke säga någonting i anledn. af Hr Crusenstolpes yttrande.
Om jag icke alltid drifvit den sats, att det måste vara LagXJtsk:s pligt att, då någon motion tillstyrkes, utan derom särskildt väckt fråga tillse, att det nya förslaget kommer i paritet med aila de särskilda lagrum, som med det förändrade stå i analogi, hade jag ej underlåtit alt uti mina anmärkningar framställa mera, än jag gjort, så vidt jag icke befarat att derigenom träda 87 § Reg.F. för nära; och derför måste särdeles jag, såsom ledamot i Constit.Utsk., vara man att akta mig.
Då jag icke är jurist, och man således af mig ej bör förvänta juridiska kunskaper, inskränker jag mitt yttrande i detta ämne till hvad den här nyligen omtalade le gros bon sens bjuder.
Man har anmärkt, att den K. propos:n kommit så sent, alt den möjligen kunde inverka till riksdagens förlängning.
Det tillhör visserligen icke mig alt ombesörja ärendernas föredragning och expedierande i Statsrådet, utan endast alt der afgifva mitt utlåt., när de förekomma, hvadan rättfärdigande för dröjsmål i detta fall ej är min pligt; men jag torde likväl i anledn. af denna anmärkn. få göra den erinran, att så vigtiga och magtpåliggande ämnen ännu återstå för R.
St:s handläggning och afgörande, hvaribland regleringen af Bankens förvaltning i första rummet torde böra nämnas, att den tid, som dertill erfordras, synes fullkomligen tillräcklig för den ifrågavar. propos. behandling.
Nödvändigheten af denna reglerings, likasom af flera andra under handläggning varande riksdagsärender^ bringande till slut inses utan allt tvifvel af H.
Ståndet, utan att något upprepande af ämnen och förhållanden derom erinrar.
Vidare har roan anmärkt, att en ledamot af Statsrådet icke varit närvar., då den K, propos:n beslöts.
Jag förbigår helt och hållet de reflexioner och slutsatser, som på grund af denna tillfälliga omständighet blifvit framställda, och vill Den ii October f. ni. aG3 blot upplysa, alt ifrågavar.
Statsråd var hindrad af en svar sjukdom att i Conseillen öfvervara beslutet.
Man har an* märkt emot motiverna till och innehållet af den K. propos:n.
Hegge delarna hafva genomgått den juridiska skärskådningen, och de slutsatser, iag sedan deraf dragit, hafva grundat sig på ett antagande af denna behandlings, om ej ofelbarhet, åtminstone vägledande beskaffenhet samt, särskildt i afseende på motiverna, på mitt förnuft och min känsla.
Till styrka för detta sednare ber jag att få uppläsa dessa moliver.
De lyda, sorn föijer: "Om K.
M. uti det ämne, hvarom ofvanberörde lag”rum handlar, alllid kunde följa sitt hjertås röst, skulle, '.'vid' anmälan af så beskaffad fråga, Konungen icke någonsin tillåta åtal för förbrytelser emot dess egen person.
K. ’’M. har ock vanligen, dä sådana fall blifvit anmälda, der ”brottet tillkommit af okunnighet eller obetänksamhet, för”ordnat, att saken borde nedläggas; men Konungens enskilda känslor äro underordnade dess pligter såsom statens öfverhufvud, och när i betraktande tages, att ett brott, för”öfvadt emot hvarje medborgare, utgör en förgripelse emot "hela samhällets rättigheter, hvilkas bevarande fördrar den "brottsliges bestraffning, och att delta kraf varder ännu "mera bjudande, när det är Konungen, Drottningen eller "Thronföljaren, som blifvit föremål för en brottslig djerfhet, "så är det uppenbart, att begagnandet af den oinskränkta "rätten att gifva nåd, utan noggrannt afvägande af stats"och samhällsordningens alla fordringar, skulle med skal "blifva ansedt såsom en svaghet å Regeringens sida, och att "samhällets bestånd skulle dymedelst finnas hotadt genom "undergräfvande af dessa grundvalar: ordning och vördnad "för lagarna.
St. hafva väl medgifvit, att ifrågavar.
"brott har särskilda gradationer, och att derföre tillämp"ningen af dödsstraffet kunde i många fall komma att stå i "strid med andra gällande lagstadganden; men R.
St. hafva "icke dess mindre velat bibehålla alla dessa brotts hänförande under ett straff, — förlusten af lifvel, förmenande, "att correctivet läge i K.
M:s rätt att göra nåd.
Det synes "likväl hafva undfallit R.
St:s uppmärksamhet, att det be"ror af den brottslige att såsom nåd emottaga ådömdastraf"fets förvandling, sä att det följaktligen icke fordras mera, "än alt den anklagade äger kunskap om Konungens synnerliga obenägenhet att tillämpa nu gällande lag emot politiska brott, för att sätta K. M. i nödvändighet att antingen icke låta åtala brottet, eller ock att icke låta verk"ställa den dom, som i målet faller.”
Sådana äro de motiver, som vägledt nain Öfvertygelse vid frågans pröfning och som bestämde mig att biträda Flogsta
Den 21 December e. ml 301 Sndring i 32 §.
Riksdags-Ordningen; med föreslående af ett tillägg i 28 §.
Riksdags-Ordningen. 6:0 Läggande till Handlingarne af nedannämnde Utskotts Memorial och Utlåtanden:
Constitutions -Utskottets:
Angående ett tillägg i ansvarighets-lagen för Riksgälds-Contoirets Fullmägtige; öfver Herr Treffenbergs anledning till anmärkning mot Konungens Rådgifvare i Commandomål för Armeen.
Stats -Utskottets:
Angående Skånska Roteringen; öfver väckt fråga om Revision af Läst-afgifts-fondens förvaltning; angående Svenska Sjöfartens skyddande mot Spanska kaperier.
Med svar på återremiss i frågan om Lånebiträde af allmänna medel till Trollhätte Canal-Verk; om anstalter till understöd och uppmuntran för ■Sparbanks-Inrättningarne i Riket; angående Lånerätt uti Riksens Ständers Bank för Allmänna Brandförsäkrings-Verket; med svar på återremiss i frågan om anslag af Allmänna medel för Södertelje Canal-Verk.
Bevillnings - Utskottets:
Med förslag till förändrad Tariff för Husbeliofs-Bränvins-brännings-afgiften; rörande lindring i Bevillningen för brandskade i Madängs by. 302 Den 21 December e. mi.
Angående förklaring öfver 5 §. uti a5 Cap. Rättegångs-Balken, samt 4 §• 3 Cap.
MissgerningSrBalken; om mildring i straffet för Vaktkarl, som af försummelse eller vangömmo släpper fånge lös; rörande utmätning och försäljning af Fast Egendom; angående mildring i Strafflagarne; om åtskillige af Herr Grönhagen föreslagne Lagförändringar; angående Jordägares rätt till Arrendators afhysande, när Arrende-Contract ej uppfylles; rörande ändring uti 12 §. af Kongl. Förordningen den i3 Julii 1818 om Inteckning i Fast Egendom; angående föreslagen ändring uti Författningen om Inteckning i Jord och Fast Egendom å Landet; öfver yrkad ändring i 23 §., samt upphäfvande af 25 §. i Kongl.
Förordningen den i3 Julii 1818, om Inteckning i Fast Egendom.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets:
I fråga om utvidgad frihet till VäderTull-Qvarnars uppbyggande m. m.; om vidsträcktare frihet i afseende på Tackjerns-tillverkningen och Tackjerns-handeln; i frågan om yrkad rättighet till utvidgande af Stångjerns» och Ämnes-smidet i Riket; angående förändring i allmänna Skjutsnings-anstalterne m. m. 7:0 Förblifvande vid Preste-Ståndets redan fattade beslut, med afslag å nedannämnde inbjudningar:
Den si December e. m. 305 Från Högloft.
Ridderskapet och yl deln:
Rörande ett tillägg till Dess beslut öfver 5: te pune ten af Stats- och Banco-Utskottens Betänkande N:o 5^; rörande en underdånig anhållan till Kongl, Maj:t, om upphäfvande af Kongl. Förordningen den 7 December 1787; angående en ändring uti'Lag- och OeconomieXJtskottens Betänkande N:o 183; rörande afslag ä Lag-Utskottets Utlåtande N:o 186 Litt.
D, samt instämmande uti Herr Ribbings, A. Utskottets Utlåtande bifogade, serskildta mening; samt rörande en underdånig anhållan bos Kongl. Maj:t, om Läst-afgifts-fondens granskning så väl af Kammar-Rätten, som af Riksens Ständers Revisorer.
Från Wällojl. Borgare-Ståndet:
Rörande en underdånig framställning hos Kongl. Maj:t om upphäfvande, medelst utfärdad Kungörelse, af Kongl. Förordningen den 7 December 1787.
Rörande ett förtydligande af Contra-propositionen i afseende å i3 punkten af Statsoch Banco-Utskottens Betänkande, angående Penningeväsendet och dermed gemenskap ägande ämnen; om infriande 'af f. d. Filial-Di— sconternes ännu utelöpande Skuldförbindelser. 8:0 Instämmande uti Höglofl.
Ridderskapets och Adelns beslut:
Rörande uppförande såsom pensioner å Allmänna Indragnings-Staten af sådane Civile 304 Den 24 December u m.
Embets- och Tjenstemäns löner, hvilka, efter afskedstagande vid 65 års ålder, oafkortade bibehållas; i anledning af Bevillnings-Utskottets Utlåtande rörande Post-Verket och de deraf inflytande Bevillnings-medel; angående åtskilliga förändringar och tillägg till StatsBanco- och Oeconoraie-Utskottens Betänkande N:o 434? att af Stats- och Banco-Utskotten, i afseende på Götha Canals fullbordande, tillstyrkta anslag endast skulle, såsom Låneanslag, beviljas, äfvensom att, utom den af Utskotten Canal-Bolaget tillagde utdelning af West-Götha Canal-Liniens afkastning, inkomsten af den färdigblifvande Öst-Götha CanalLinien äfven finge af Bolaget tillgodonjutas och begagnas.
Wällojl. Borgare-Ståndets beslut:
I anledning af Oeconomie-Utskottets Utlåtanden N:s i3a samt 192, det Riksens Ständer borde, genom en ‘ underdånig skrifvelse, hos Kongl. Maj:t anhålla örn Nådig föreskrift för Committerade till öfverseende af BergsFörfattningarne, att dervid jemväl undersöka nyttan af en Tackjernshandel, ännu mera utsträckt, än Kongl. Förordningen den 3o Julii 1820 medgifver, samt om ändring, i följd deraf, utaf samma Författning.
Hedervärda Bonde-Ståndets beslut:
Angående åtskillige förändringars vidtagande i Utmätnings-författningarne. 9:0 Jn - Den 21 December e. rrtl 50? 9:0 Anmodan till Expeditions-Utskottet, ött uppsätta Constitutorial för Hof-Rätts-Rådet, Häradshöfdingen C. P. Törneblad, att vara Riksens Ständers Justitia;- Ombudsman, samt för Lagmannen, Borgmästaren och Häradshöfdingen N. Callerholm att Justilia;-Ombudsmannen efterträda, i fall han innan nästa Riksdag skulle med döden afgå.
Från TVällojl.
Borgare-Stdndet:
Af den 3, 4, 6, 7, 9, ir, 15, 17, 20, 23, 24, 27, 29 och 3i sistiidne October, innefattandet 1:0
Remisser till nedannämtide Utskott: Constilutions-Utskoitet: Åf Kongl. Maj.ts Nådiga Proposition om Upphäfvande af io3 §.
Regeringsformen och Ö4 §. Riksdags-Ordningcn m. m.
Stats- och Banco-Utskotien; Åf Herr Santessons motion, angående me» del till förskott å anslaget till Götha Canalbyggnad för nästkommande år« Banco-TJtskottet t Af Herr Winbergs motion om sättet fot* liquiden i vissa fall med dem, sorn upptaga nya Fastighets-Lån uti Bänken» 2:0 Bifall å följande Utskotts Memorial och Utlåtanden» Ridd. 0. Ad.
Prot. XI. Band. %.
Afd* 30 306
Den 21 December e. m. Constitutions - Utskottets :
I anledning af ett föreslagit tillägg vid Justitia-Ombudsmannens Instruction; i anledning af vackt motion, om tillägg i ansvarighets-Lagen för Riksgälds-Contoirets Fullmäktige;* angående några smärre ändringar och tillägg i 19 och 22 §. §. Riksdags-Ordningen; om en ändring i i3 §.
Riksdags-Ordningen, med afseende på Universitetens Representationsrätt; rörande några mindre Grundlagsändringar, föranledda af det inom Utskotten införda omröstningssntt; angående ändring i 3 4 Morn.
Tryckfrihets-Förordningen; i an ledning af återremiss utaf förslaget, åsyftande Riksdags-ärendernes skyndsammare gång; i anledning af återremiss på förslaget till ett tillägg i 3*7 §.
Riksdags-Ordningen; i anledning af återremisss å förslaget till ändring i 33 §.
Riksdags-Ordningen; med föreslående af tillägg i 98 §.
Regeringsformen och 63 §.
Riksdags-Ordningen; med förslag till ett tillägg i 38 §.
Riksdags-Ordningen; i anledning af återremiss å förslaget till ändring i i3 §.
Riksdags-Ordningen; med förslag till ett tillägg i 102 §.
Stats- Utskottets:
Om missräknings-penningar för Casseurerne vid Piiksgälds-Contoirets Credit-SedelWerk; om granskning af Redogörelsen för 1817 och 1818 årens Riksdags-kostnader; med svar på återremiss i frågan om ersättning för förlorade ängar vid gränslinie!! emot Ryssland; Den si December e. tn> 307 anseende den summa, Sorn för Stats- och Riksgälds-Werkené behof erfordras, att getiom Allmänna Bevillningeil utgöras; med förslag till voteringS-pröpositioner i anledning af Riks-Ståndens olika beslut i frågan om åtskilligt anslag tilli Försvarsverket; rörande Lietitenanten von Fieandls ansökning om ersättning för liden förlust å dess Boställe Tullstad; i anledning af Riksens Ständers Revisorers berättelse om förvaltningen af Strömrensnings-medlen; i anledning af återremiss i frågan om Revision af Lasl-afgifts-fondens förvaltning; rörande nedsättning af Quarantainsafgifterne vid Känsö för Svenska fartyg; 0111 Häst-Vacance-afgiften vid Östra Härads Esquadron af Smålands Husar-Regemente; angående Svenska Sjöfartens skyddande mot Spanska kaperier; angående förnyelse af en förkommen Riksgälds-Contoifets Obligation; med förslag till förnyad Instruclion för Riksens Ständers Revisorer, i hvad sorn rörer deras befattning med Ståts-Verket; i anledning af Väckt fråga, att uppbörden
Och redovisningen af alla Allmänna Medel måtte ÖfverlemnaS åt RiksgäldsContoiret, eller ock detta Verk alldeles upphöra; angående Riks-Ståndens olika beslut, i frågan om årligt arfvode för Öfvei-Direcleurett Schwartz; onl ManufaCtur-Discoiit-fondens Revision för år 1822; om Krono-skuldernes debiterande och qVittering m. lii.; om Begrafningshjelp efter Capitainen Sabelfelt; i fråga om nedsättning af Arrendet för Betesmarken Rebbelberga broar; öfver väckte frågor om Passevolanee-afgifternes upphörand» eller nedsättning* 3o8 Den 21 December t. m.
Stats- och Bevillnings-Utskottens:
Angående alla Tull-umgälders liqviderande i Svenskt mynt; i frågan om Extra Gt*ufvelijelpen i Stora Kopparbergs Län.
Stats- och B a n co-Utsko tten s: I anledning af de beslut Riks-Stånden fattat, till sammanjemnkning af deras förut yttrade skiljaktiga meningar i frågorne rörande Rikets Penningeväsende och dermed gemenskap ägande ämnen; i anledning af återremiss i frågan, rörande Låne-understöd för Norrköping och Borås; i återremitterade frågan, o.m Lånebiträde för Trollhätte Ganal-Verk; om anstalter till understöd och uppmuntran för Sparbanks-Inrättningarne i Riket; om anslag för Söder-Telje Canal-Verk; öfver väckt fråga, om Riksgälds-Contoirets Öfvertagande af Banken; angående Riks-Ståndens olika beslut, i fråga om inlösen af f. d.
Filial-Disconternes annu utelöpande skuldförbindelser; angående medel för en Vattenledning till Carlscrona.
Stats- Banco- och Lag-Utskottens :
Angående villkoren för inrättandet af enskildte Banker eller Disconter.
Stats- och Lag-Utskottens:
I fråga om Statens ansvarighet för Enskildtes af publique Embets- och Tjenstemän förskingrade medel Stats- och Oeconomie-Utskottens: