Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i4 Juni x84t.
Preste-Ståndet den 14 — — Borgare-Ståndet den 14 — — Bonde-Ståndet den 14 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående vilkoren för nedläggandet af Norrtelje gevärs-f adori.
N:ris 540 och 575.) S. A. K.
Uti en till Rikets Ständer den 27 sistlidne April aflåten Nådig Proposition, har E. K. M., med tillkännagivande, att, vid pröfning af ett utaf disponenten öfver Norrtelje Gevärsfactori, Bruks-idharen Arved Arvedson till E. K.
M. ingifvet anbud, innefattande de vilkor, hvaremot bemälde Bruksidkare vore beredvillig att factoriet nedlägga och att afsäga sig den årliga 1028 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skri/velsej JV.o 4°6. gevärsbeställning för Kronans räkning, derom han hittills varit försäkrad, E. K. M., sedan berörde vilkor blifvit betydligt jemkade och nedsatta, funnit godt desamma i Nåder gilla oell antaga, hvarjemte och enär bland omförmälde vilkor inginge, att Arfvedson> som, enligt Krigs-Collegii den 13 September 1757 utfärdade, på honom transporterade Upplåtelse-bref, redan vore egare till alla å factoriet uppförda byggnader,’ nu skulle af Kronan få tillhandla sig de tomter, hvarå factoriet är beläget, saint dertill hörande vattenfall och öppen jord, tillsammans 8 tunnland 3 kappland, E. K. M. har, med anledning af stadgandet uti 77 §:n Regerings-Formen, begärt Rikets Ständers yttrande, huruvida Rikets Ständer jemväl, för deras del, funne skäl att åt den ifrågavarande försäljningen bifall lemna.
Slutligen har E. K. M. som ansett Norrtelje factoris nedläggande, i ekonomiskt hänseende blifva för Riket gagneligt, velat, för pröfningen af denna vigtiga angelägenhet, fästa Rikets Ständers uppmärksamhet dervid, att, i händelse något af de, efter skedd jemkning, med Bruksidkaren Arjvedson, i afseende å egandi-rätten till factoriet oeh det dermed hittills förenade Ortala f. d. Kronobruk med hvad dertill hörer numera öfverenskomna och af E. K.
M. billiga befunna vilkor O blefve rubbadt, frågan om factoriets nedläggning på samma gång måste förfalla; varande dessa vilkor: l:o att factori-egaren, som med företedde handlingar styrkt, att vid det tillfälle, då, enligt i Januari månad 1763 upprättad t Syne- och VärderingsInstrument, factoriet af Kronan till Commerce-Rådet Finlay och Rvttmästaren Jennings aflevererades, de dertill hörande hus, byggnader och lösa egendom uppskattades till . 38,100 Daler 4 öre. samt att i afräkning derpå köparne vid tillträdet erlagt 24,000: — — — Nu betalar skilnaden 14,100 Daler 4 öre.
, med beräkning af 18 Daler Kopparmynt mot En R:dr Specie 2:o alt factori-egaren, som, i stöd af Upplåtelse-Brefvet den 13 September 1757, redan är laglig innehafvare af de vid Norrtelje factori befintlige hus, byggnader och inventarier, tillåtes att, emot den betalning, som öfverenskommen och utsatt varder, af Kronan sig tillhandla den jord, hvarpå factoriet är beläget, och det vattenfall, som dertill hörer; 3:o att, sedan Arfvedson^ numera a [stålt från sitt först gjorda yrkande, att 267 A- läster skatle-ränte-kol, som till Gevärsfactoriets bedrifvande varit anslagne, måtte vid factoriets nedläggning få öfverflyttas på det honom tillhöriga och med factoriet hittills förenade Ortala f. d. Kronobruk, emot lö - Kopparmynt eller Silfver Expeditions-Vtskotlets Förslag till und.
]V.-o 4°6. 1029 sen till Kronan efter ortens pris, E. K.
M. måtte till sökandens eller dess rättsinnehafvares framtida säkerhet, i Nåder förklara: a) att det hittills genom Upplåtelse.Brefvet den 13 September i757 och Skatte-Brefvet den 13 Februari 1760 gällande stadgande, enligt hvilket Ortala Bruk och Norrtelje
Gevärs-factori borde för alla tider vara oskiljagtigt förenade, är uppbäfvet, samt att dessa lägenheter hädanefter utgöra tvänne serskilda possessioner, med rättighet för egaren att med desamma lagligen förfara, på sätt honom bäst och nyttigast synes; och b) att, sedan Norrtelje Gevärsfactori blifvit nedlagdt och detsammas hittills varande gemensamhet med Ortala Bruk, eldigt näst förestående moment, upphört, någon inskränkning ej eger ruin i de privilegier, förrnoner och rättigheter, som, enligt Skattebrefvet samt serskilda Författningar och Resolutioner, äro Ortala Bruk tillerkände och dertill begagnas; 4:o att Bruks-idkaren Arf vedson förbehåller sig en beställning af 500 Infanteri-gevär, i öfverensstämmelse med den af E. K. M. den 21 December 1840 fastställde modell, att lefvereras före 1842 års utgång.
Ehuru Rikets Ständers yttrande alltså endast blifvit äskadt, i afseende på frågan om försäljningen af de tomter, hvarå factoriet är beläget, jemte tillhörande vattenfall och jord; likväl och då E. K.
M. redan i Nåder förklarat
Sig hafva, för Dess del, alla ofvanbemälde i och för factoriets nedläggande framställde vilkor gillat och antagit, vid hvilket förhållande måste förutsättas, att, derest Rikets Ständer till den ifrågastäflde försäljningen lemna deras bifall, den blifvande afhandiingen emellan Kronan och Bruks-idkaren Arfvedson, rörande gevärstillverkningens upphörande, kommer att försiggå, i fullkomlig öfverensstämmelse med de af Arfvedson senast framställda förbehåll, hafva Rikets Ständer, för ärendets fullständiga bedömande, ansett sig icke kunna undgå att jemväl fästa uppmärksamhet å öfrige uti factorie-egarens anbud förekommande bestämmelser, hvilkas antagande Rikets Ständer, genom nämnde försäljnings medgifvande, skulle bereda.
I afseende härå har hos Rikets Ständer förekommit, hurusom uti 3:dje punkten mom. b) af ifrågavarande vilkor, Bruksidkaren Arfvedson äskat en från kronans sida meddelad förklaring, att, sedan Nori telje factori blifvit nedlagdt och dess förening med Oitala Bruk upphört, någon inskränkning ej eger rum i de privilegier, förrnoner och rättigheter, som, enligt Skattebrefvet samt serskilde Författningar och Resolutioner, äro nämnde
Bruk tillerkända och dertill begagnas; såsom följd hvaraf Brukets egare skulle komma att fortfarande tillgodonjuta de kolränlor, som till Bruket nu erläggas af 140J mantal i Wäddö samt Häfverö socknar i Stockholms Län, med tillsammans 1457T8-98 i o3o Expeditions- Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N'.o 4o6. faster, emot den uti 1680 års Taxa beslämda lösen af endast 16 sk.
B:co för hvarje läst.
Enligt hvad de Rikets Ständer tillhandakomne handiingarne utvisa, har en del af dessa kolräntor eller 310-S-^J- läster, utgående af 31 mantal, redan år 1699, vid upprättadt contract om utarrendering af Ortala dåvarande Kronobruk, blifvit, till Brukets upprätthållande, från militias-indelningen undantagne, samt sedermera och jemväl vid Brukets år 1760 verkställda försäljning till skatte, derunder hibehållne; hvaremot de öfrige af 109 J mantal inom samma socknar till Ortala
Bruk utgående 1147y8^ läster räntekol i senare tider och efter det meranämnde Bruk med Norrtelje Gevärsfactori oskiljagtigt förenats, blifvit åt Bruket i Nåder upplåtne, i ändamål att, till befordrande af factoriets bestånd och förkofran, försäkra detsamma om en ständig tillgång till tjenligt ämnesjern.
Då Bruksidkare!!
Arfvedson såsom vilkor för Factoriets nedläggning, föreslagit, att det genom
Skattebrefvet stadfästade sambandet emelian factoriet och Ortala Bruk skulle upphöra och dessa verk hädanefter utgöra serskilda, af hvarannan oberoende possessioner, utan annan förbindelse från hans sida till Staten, än som för hvarje annan Bruksidkare eger rum, synes det af honom gjorda förbehåll om ifrågavarande kolräntors bibehållande, för så vidt dessa kunna anses vara Ortala Bruk, i och för dess förening med factoriet, tillagde, icke vara med rättvisa fullt öfverenstämmande, hest då Skattebrefvet å Ortala Bruk icke omförmäler någon rättighet för nämnde
Bruk att disponera andra kolräntor, än de af 31 mantal, som af ålder varit factoriet med kolning och körslor underlagde, och hvilka hemmansräntor, enligt Skattebrefvets ordalydelse, bordt Kronan ”efter årliga markegången" godtgöras, ehuru detta sedermera ansetts böra så tillämpas, att lösen endast skolat utgå efter den af ålder fastställda taxa å indeldta kol eller 16 sk. per läst.
Ehuru i betragtande af den obestridliga nytta, som factoriets nedläggning skulle för det allmänna medföra, den ifrågaställda uppoffringen af Kronans anspråk på en del af berörde räntekol ej är af den betydenhet, att något väsendtligt hinder deraf bör uppstå, bafva Rikets
Ständer likväl bordt fästa hufvudsaklig uppmärksamhet derå, att en från Statens sida afgifven förklaring, hvarigenom egaren af Ortala Bruk blefve förvissad om ett everdeligt lillgodonjutande af de till Bruket nu anslagna kolräntor, skulle icke allenast leda derhän, att de prestations-skyldige hemmans-egarne för all framtid försattes i beroende af en enskild Bruksidkares godtfinnande, hvars rättighet att in natura utfordra berörde räntekol måste blifva för räntegifvarne i hög grad betungande, helst, enligt hvad upplyst är, en stor del af nämnde räntegifvare, i följd af bristande skogstillgång för kolning, nödgas från andre uppköpa sina räntekol till ett öfver marke - Expeditions-TJtshotlets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 4o6. io3i gångspriset allt mer och mer stegradt värde, utan ock medföra ett hinder emot möjligheten att till en tjenligare persedel omsätta de af hemmansegarne i Wäddö och Häfverö socknar utgående räntekol, när den utaf behofvet otvifvelagiigt påkallade allmänna förvandling och, förenkling af nu stadgade räntepersedlar kan komma att försiggå.
På dessa skäl och oansedt de tomter, hvarå Norrtelje Gevärsfactori är beläget, äfvensom dertill hörande jord och vattenfall, efter factoriets nedläggning icke hlefve för Staten behölliga, hafva Rikets Ständer likväl, tillföljd, af de, rötande kolräntornes utgörande i ofvannämnde afseende förekomne betänkligheter, icke funnit lämpligt, att, genom bifall till berörde försäljning, verkställigheten af en så beskaffad afhandling, hvarom nu är fråga, å Rikets Ständers sida heredes, hvadan Rikets Ständer ansett sig icke kunna E. K. M:s Högslberörde Nådiga Proposition bifalla.
Emedlertid och under förehafvande af detta ärende, hafva Rikets Ständer inhemtat, att egaren till Norrtelge factori och Ortala Bruk förklarat sig beredvillig alt, med frångående af det förut gjorda förbehållet om rättighet att allt framgent bibehålla de till Ortala Bruk anslagne kolräntor, medgifva följande jemkningar i det förra anbudet, nemligen: att Staten erhåller rättighet att, att antingen år 1843, vid hvilken tid factoriet skall vara nedlagdt, eller ock framdeles, sedan Bruksegaren ett år förut derom blifvit underrättad, återlösa de till Ortala Bruk anslagna l>457-3-9ä läster räntekol emot vilkor, att vid början af det år, ifrån och med hvilket räntorna skola återgå, till Bruksegaren contant erlägges en lösen, svarande emot kolens för de tio nästförutgångne åren sammanlagda värde, ulräknadt efter medium af samma årens markegång och med afdrag af det lösningspris, som, enligt 1680 års Taxa, är gällande; att, om lösen sker vid 1843 års början, derifrån afräknas, hvad Bruksegaren bör godtgöra Staten för Norrtelje factori såsom löseskilling för dess tomter, vattenfall m. m., för hvilket senare belopp ränta emedlertid cj erlägges; samt att, om Staten längre tid vill fördröja kolens återlösande, räntegifvarne ega alt, der de det åstunda, för 1843 årsräntor och allt framgent, intilldess de till Slaten öfvergå, vid Bruket antingen leverera sina räntekol in natura eller för dem erlägga lösen efter årlig markegång.
Enär nu de till Ortala Bruk anslagne kolränlor af tillhopa 140?
mantal såmedelst komme att återgå till Stats-verket, som genom derför sedermera erhållande lösen enligt markegång hlefve inom kort tid godtgjordt för den ersättning, hvilken till Factori-egaren borde utbetalas, hvarjemte bereddes de förmoner, att de skattskyldige hlefve berättigade att lösa ifrågavarande rän - io3a Expeditions-Utskotlets Forslag till und.
Skrifvelse, N-o 406. lor efter markegång och befriades ifrån alla de olägenheter, som kunna uppkomma af skyldigheten att dem in natura till enskild person utgöra, saint att hinder icke möter att, derest annan förändring uti sättet för grund* räntornes erläggande ifrågakommer, sådan jemväl i afseende å dessa räntor tillvägabringa; så hafva Rikets Ständer, på grund häraf, pröfvat skäligt, för deras del, medgifva försäljning af de tomter, hvarå Norrtelje factori är beläget, jemte dertill hörande vattenfall och öppen jord, under vilkor, att egaren till nämnde factori och Oriala Bruk icke allenast, på sätt E. K.
M:s Nådiga Proposition innehåller, erlägger den lösen, som för berörde tomter vattenfall och jord, bestämmas, samt återstoden af det vid factoriets afträdande ifrån Kronan å dithörande hus, byggnader och lösa egendom åsatte värde af 14,100
Daler 4 öre kopparmynt, med beräkning af 18 daler kopparmynt emot Eli R:dr i silfver, äfvensom ifrån och med år 1843, då factoriet skall vara nedlagdt, till Stats-verket afträder de till factoriet anslagne och disponerade 267 j^:dels läster räntekol, utan jemväl tillika medgifver, att, ifrån och med nämnde år, alla de till Ortala Bruk, dels i följd af Skaltebrefvet, dels på grund af serskilde Resolutioner, disponerade kolräntor af åtskillige hemman, tillsammans utgörande l,457T859g-:dels läster, för all framtid återgå till Stats-verkets disposition, emot del att
Bruksegaren för dessa senare räntekols afstående, vid början af berörde år på en gång erhåller en capital- * ersättning, motsvarande hvad lösen för dessa kolräntor utgör sammardagdt för nästförutgångne tio åren, enligt samma årens markegångspris, med afdrag af hvad Bruksegaren efter 1680 års Taxa derför bordt erlägga, eller 16 sk. årligen per läst; hvilken lösen, som torde komma att utgöra omkring 3,000 R.dr för hvartdera af berörde 10 år, eller tillhopa 30,000 Il:dr, bör utbetalas af Riksgälds-Contoiret, efter afdrag af hvad factori-egaren, enligt hvad ofvan nämudt är, skall för factoriets tomter, m. m.
Stats-verket godtgöra, och å hvilken lösen någon ränta emedlertid ej beräknas.
Och som vissa af förutnämnde kolräntor äro indeldta, i följd hvaraf indelningshafvarne ega att åtnjuta den lösen af 16 sk. per läst, som, enligt 1680 års taxa, af factori- och Bruksegaren skolat erläggas, hafva Rikets Ständer jemväl funnit nödigt, för deras del, besluta, att, derest den här förut ifrågaställda öfverenskommelse med egaren till Norrtelje factori och Ortala Bruk eger rum, samt de omförmälde kolräntorne till Stats-verket indragas, de komma att, såsom Kronans behållna räntor anses, mot det att af derför inflytande lösen vederbörande indelningshafvare åtnjuta, hvad dem, enligt 1680 års Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelsej N.o l\oj, io33 års taxa, tillkommer, eller 16 sk. per läst, hvilken ersättning derefter, vid en blifvande Riksdag, uti då skeende Stats-reglering kommer att iagttagas.
Hvilket allt Rikets Ständer få härigenom hos E. K. M. i underdånighet anmäla.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 14 Juni 1841.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adela den i4 Jun‘ i84l Preste-Ståndet den i4 — — Borgare-Ståndet den i4 — — Bonde-Ståndet den i4 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse , angående förnyad Förordning, rörande grunderne och vilkoren för hemmans-klyfning samt afsöndring af jord eller annan lägenhet från hemman.
(Lag-, samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Nilis 3, 28, 72, 79 samt Först. Ekon.-Utsk.
N:o 162.) S. A. K.
Sedan E. K. M., jemlikt Rikets Ständers vid sistförflutne
Riksdag uttryckte underdåniga önskan, låtit genom serskilda Comniitterade utarbeta samt uti Nådig Skrifvelse den 27 Januari sistlidet år till Rikets Ständers utlåtande öfverlemnat förslag till förnyad Förordning, angående grunderne och vilkoren för hemmans-klyfning samt afsöndring af jord eller annan lägenhet från hemman, hafva Rikets Ständer berörde förslag till pröfning förehaft; och få resultatet af den verkställde granskningen härigenom i underdånighet anmäla.
Prat. i84t* io Sami. ; Afd. i3o io34 Expeditions-Utskottets Förslag lill und.
Skrifvelse , N.o 407.
Rikets Stander dela hufvudsakligen de äsigter, hvilka ligga till grund för de föreslagiie förändringarne i Kongl. Förordningen af den 19 December 1827. och godkänna sålunda i allmänhet de föreskrifter, hvilka blifvit intagne uti nu ifrågavarande förslag.
Rörande följande punkter hafva Rikets
Ständer likväl icke funnit sig deruti kunna instämma och således för deras del beslutat nedanstående, derifrån skil jagliga stadganden.
Föreskriften uti 1 Cap. 3 hafva Rikets Ständer ansett lämpligare uttryckas genom följande ordalag:
Kan en åbo af andra ortens allmänna näringar hafva säker och ständig förtjenst, dä bör sådant vid fråga om besutenhet i serskild beräkning ingå.
Det i 6 §. 1 mom. af samma Capitel föreslagna minimum af |:dels mantal, hvartill klyfning af hemman må kunna ega rum utan föregående undersökning och serskild tillåtelse, hafva Rikets Sländer, med afseende å hemmans stora oiiket i serskilda orter, funnit betänkligt att såsomför hela Riket gällande antaga, och hafva Rikets Ständer ansett, att åt Konungens Befallningshafvande, hvar för sitt Län, må uppdragas att, i samråd med sakkunnige män af Länets invånare, föreslå, för hvarje olika ort serskildt, det minsta hemmantal hvartill klyfning må ega rum utan föregående serskild undersökning, och, att med ledning af så beskaffade förslag, föreskrifter i detta afseende, lämpade efter olika local-förhållanden, må i Författningen meddelas.
Vid 8 $. hafva Rikets Ständer funnit det af Committerade föreslagne stadgande i 5 morn., att
Nämndens beslut skulle vara underkastadt pröfning endast i det fall, att klyfningen blefve afstyrkt, vara mindre rättsenligt, hvarföre Rikets Ständer beslutat, det samma moment bör fördelas i tvänne med följande lydelse: 5 mom.
Har Nämnden tillstyrkt klyfningen , då skall dervid förblifva , utan så är, att delegare i samma hemmansdel, som klyf vas skalf vill lösnings-anspråk väcka.
I sådant fall gör han talan derom anhängig vid det Ting, som inf aller närmast efter sex månader, från det Nämndens utlåtande meddelades.
Försummar han det, vare all vidare rätt och talan i frågan förlustig; och ej må annan, än sådan delegare, som nti nämnd är, emot det utlåtande klagan föra. 6 mom.
Afstyrker
Nämnden den sökta klyfningen; ege den med utlåtandet missnöjde hos Här ads-Rätten begära pröfning af frågan.
Härads-Rätten infordre häröfver yttrande af Nämnden och lemne äfven öfrige delegare i den hemmansdel, som klyf vas skall, tillfälle att deras rätt iagttaga och bevaka.
Gillas Nämndens beslut, hvarigenom klyfning af - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N:o 407. io35 styrkt blifvit, ege den missnöjde att målet fullfölja , pä sätt, som om lös• ningsfrågor i 11 §. sägs.
Varder åter klyf ningen af Härads-Rätten bim fallen j då må häremot ej vädjas eller besvär anföras af annan, än den delegare i samma hemmansdel, hvilken tillika väckt fråga om rättighet till lösen af den utklufne delen; men försummar delegare, då han vid Härads-Piätt hörd varder , att sådant lösnings-anspräk väcka, vare all vidare rätt till talan härom förlustig. 6 mom. af samma §. uti förslaget blir genom nyss anförde förändring i ordningen det y.de ; och då, till följd af Rikets Ständers beslut vid 6 §, 1 morn., ett bestämdt hemmantal såsom minimum för klyfning utan föregången undersökning här icke lämpligen kan utsättas, samt derjemte den i Committerades förslag intagne föreskriften, att, då lagfart eller åbobref m. m. sökes å hemmansdel, som är mindre än hvad för klyfning utan undersökning är i 6 §.
1 mom. medgifvet, sökanden skall vara skyldig styrka, när hemmansdelen blifvit utklufven, synts Rikets Ständer alltför vidsträckt, hafva Rikets Ständer, som ansett för ändamålet tillräckligt, att sökanden styrker, huruvida hemmansdelen blifvit utklufven, före eller efter utfärdandet af denna Författning, beslutat följande förändrade lydelse af detta 7 mom.
Då lagfart eller åbo-bref sökes å hemmansdel, som är mindre , än hvad för klyfning utan undersökning är i 6 '§“.
1 morn. medgifvet, eller ny åbo eller egare skall för sådan hemmansdel skattskrifvas, eller inteckning deri för skuld eller arrende begäres ,vare sökanden skyldig styrka, huruvida hemmansdelen blifvit utklufven före eller efter utfärdandet af denna Hår Nådiga Förordning och i senare fallet jemväl förete det beslut, som i afseende å klyf ningen blifvit meddeladt.
Vid g hafva Rikets Ständer ansett nyttigt, att, då obesuten hemmansdel, som blifvit före denna Författnings utfärdande utklufven utan vederbörande embetsmyndighets tillåtelse, går i annans än rätter arfvinges ego, andre delegare i hemmans-numret må, på sätt 6 §. i Förordningen den 19 December 1827 härom innehåller, vara berättigade samma hemmansdel till sig lösa; och hafva Rikets Ständer alltså beslutat tillägga denna §. ett så lydande a mom.
Andre delegare i hemmans-numret vare jemväl, när obesuten hemmansdel, som, innan denna Vår Nådiga Förordning utfärdades, utan vederbörande Embetsmyndighets tillåtelse blifvit utklufven, går i annans mans ego än rätter arfvinge , berättigade att, den minsta delegaren först io36 Expeditions-Vtskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 407. och den störste sist, sådan hemmansdel till sig lösa ; dock må ingen, hvars egor äro så belägne, att den obesutne lotten ej med dem kan sammanläggas , af denna lösningsrätt kunna sig begagna, och ej vare annan delegare i hemmansnumret berättigad till lösen af hemmansdel, som hädanefter utkljfves, ej eller då förut utklufven del blifvit till en besutenhet förenad under sambruk med annat hemman eller annan hemmansdel, som innehafvaren tillika eger eller under stadgad åborätt besitter, på sätt 6 innehåller. l)e i 11
S- upptagne föreskrifter hafva Rikets Ständer ansett böra fullständigare u-tlryckas, äfvensom viss tid bestämmas för fullföljden af lösnings anspråk, hvadan Rikets Ständer beslutat följande förändrade redaction af denna §.
Vill delegare, som, enligt g anser sig berättigad att obesuten hemmansdel inlösa, af den rättighet sig begagna och har ej undersökning an gående besutenhet af den anledning, som i 6 ff. omförmäles, förut skett, begäre han då hos Sockne-Nämnden sådan undersökning.
Sedan den undersökning skett och Nämnden utlåtande afgifvit, på sätt 8 <§'. innehåller, åligge sökanden, så vida han vill sitt lösnings-anspråk fullfölja, att inom den tid, som i 5 mom. af sistnämnde säges, genom stämning i laga ordning göra talan härom anhängig hos Härads-Rätten, sorn eger att påståendet upptaga och afdöma; hvarefter målet i den ordning, som för tvistemål i allmänhet stadgad är, fullföljas må.
12 § i forslaget hafva Rikets Ständer funnit böra belt och hållet utgå, i följd af den förändrade lydelsen af 6 §. 1 morn.
Uti 2 Cap. 1 böra orden: till och med utbytas mot ordet: högst.
I likhet med hvad blifvit beslutadt, i afseende på bestämmande af ett minimum för klyfning af hemman utan föregången undersökning, hafva Rikets Ständer jemväl ansett storleken af den minsta jordlägenhet, som från hemman afsöndras må, böra efter serskilte orters olika local-forhållanden bestämmas, i följd hvaraf f 1 mom. af detta Capitel skall erhålla denna lydelse:
Lägenhet, som efter 1 <$*. upplåtes, må icke vara af mindre område ån (de för serskilde orter uppgjorde bestämmelser införas) på hvarje afsöndrad del. I 7 3 mom. hafva Rikets Ständer, med afseende å ett möjligen snart förestående antagande af förslaget till allmän Civil-lag, funnit uttryckliga åberopandet af nu gällande 16 Cap. 2 §.
Jorda-Balken böra undvikas, och allt - Expeditions-Utskottets Förslag till und, Skrifvelse, N.-o 4°7- så beslutat, det orden: ”gälle hvad i 16 Cap. 2 Jorda-Balken otti lif stidsstädja å hemman sägs” skola lorändras till: gälle hvad om lifstids-städja å hemman i lag stadgadt är.
Ehuru Rikets Ständer dela den åsigt, att afsöndring af jord från hemman lör alltid, under eganderätt, icke må, utom i vissa undantagna fall, vara hädanefter tillåten, hafva Rikets Ständer likväl ansett tillämpningen af denna grundsats icke böra sträckas till mosse, som är odlingsbar, men i dess närvarande skick onyttig.
Rikets Ständer hafva således beslutat att, genom införande, i 12 §• 1 morn., af orden: för alltid eller näst efter uttrycket: ”såsåsom i nämnde ff. sägs”, jemväl för framtiden bibehålla den, enligt 2 Cap. 11 §. af Förordningen den 19 December 1827, nu gällande tillåtelsen till dylik mosses upplåtande under eganderätt.