Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon torde kanske invända, att Sveriges i landet nu befintliga rörelsecapital är många gångor större, än det någonsin förut varit, och äfven landet i den förut ohörda belägenhet, att det föder sig af inhemsk producerad säd; detta ville jag, om jag kunde, neka; men jag finnpr mig ock ej behöfva denna utväg, utan appellerar endast till den allmänna rösten, som med jämrande rop klagar öfver vår uselhet.
— Hvadan skall man taga tillgångar att betala arbetslönerne, då dessa kanske slutligen skulle komma att tillfalla Ryssar, Fransoser, Holländare och Italienare, och, när dessa på ärans fält förvärfvade fångaren gång utvexlas, kanske till vår stora förlust och utlänningens vinst, följa dem ur landet, hvarigenom allenast växelcoursen skulle stegras. 3:o
Ser jag ej, att något annat Stånd, än BorgareStåndet, som egentligen består Den 3o December f. m. 1 '9 af Handlande, kan hafva någon vinst af denna Canal, och i följe deraf ej hvarföre de andra Stånden böra påkosta dess gräfning.
Denna kostnad är verkligen en beskattning på de tre andra Stånden, och när det är af gammal häfd stadgadt, att hvart Stånd beskattar sig sjelf, är ett afslag till denna beskattning blott en utöfning af vår rätt. —- Det må stå BorgareStåndet fritt att sjelf bestå Canalöppningen, om den då, emot naturens ordning, som hänvist jord, vatten och luft hvardera sitt rum, ändteligen skall gå för sig. 4:o
Om slutligen en communication skulle anses nödig emellan Nord-och Östersjön, vet jag ej, att vi behöfva, i vårt obetydliga utarmade land, någon mera än den vi redan lära äga.
Vägen är, som hvar man vet, öppen från Stockholm till Örebro, äfven från Götheborg till Christinehamn.
— Det är mig bekant, att ett af Rikets Collegier beordrat Landshöfdingen i Örebro, att sjöledes låta ditföra varor, som till Christinehamn blifvit transporterade.
Ehuru detta strider emot min kännedom af landet, bör jag dock ej tro min egen kunskap, när den af ett af Rikets Collegiers blifvit vederlagd.” Friherre Hjerta, Axel, yttrade: ”Då vi nu betrakta denna sak, som innehåller förslag till ett stort företag, lärer första frågan blifva: hafva vi folk, och hafva vi pen - 1 2.0
Den 3o December f. m. ningar?
Att värt land är utblottadt på begge delarne lärer ej behöfva sägas.
Skulle arbetet verkställas, vore väl bäst att det skedde på entreprenad för enskildes räkning.
Kronan lärer dertill ej kunna göra några tillskott, ty den är ganska arm, och torde komma att förblifva det ifrån evighet till evighet, amen!
Omförmälde Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets
Betänkande blef emellertid äfven af de öfrige Respective RiksSlånden bifallit, dock med den underdåniga önskan af Hedervärda BondeStåndet, ”att Kongl. Maj:t vid Canalarbetets bedrifvande heldre ville i nåder låta nyttja värfvade Regementer, bland hvilka en stor del soldater ändock vanligen permitteras, än Indelta Armeen, från hvars completterande och vidare utredning, Rot- och Rusthållare, såsom af kriget utblottade, behöfde förskoning.”
Så uppkom Götha Canal; och må det vara hvar och en öppet att bedömma om, och uti hvilka delar de den tiden gjorde löften och beräkningar slagit in, att Götha Canals anläggande skulle befrämja näringar och allmänt välstånd, samt medföra Staten och Riket fördelar, som vida öfverstiga hvad de capitaler och den jord den kan komma att kosta, på annat sätt använde, någonsin skulle kunna gifva.
För min del erkänner jag uppriktigt, att jag icke kan upptänka något sätt, hvarigenom Statens medel på Den 3o December f. m. ett sämre och gagnlösare sätt kunnat användas.
Man började redan den tiden att gäcka Nationen med hopp och löften, som aldrig blifvit uppfyllde,— och som man, vid deras gifvande, aldrig tänkt hålla eller uppfylla.
— Så går det när man, förtröstande på Folkens blindhet och godtrogenhet, ställer sina planer i system derpå, att Folket skall gifva sin sista skärf för Magtens vilja.
Folken gifva, så länge de hafva; den sista skarfven utpantas,— men det fordras mer.
Det finnes ingenting att taga; då uppkommer en annan period, förtviflans3 och ve öfver dem, som vållat de följder, hvilka då förete sig.
Emellertid vill jag spara uiina öfriga reflexioner tills vidare, och begifva mig till de nuvarande Stats- och BancoUtskottens ifrågavarande Utlåtande, hvilket åt fosterlandsvännen lemnar ett öppet fält till anmärkningar och reflexioner.
— Innan jag yttrar mig öfver tillstyrkandet att en summa af 745,334 R:dr B:co (oberäknadt det förskott af 100,000
R:dr, som under innevarande Riksmöte redan blifvit beviljadt och af Directionen lyftadt), må för Canalarbetet bestämmas, nödgas jag fästa mig vid den ofullkomlighet, som vidlåder Utskottens behandlande af de uti ämnet afgifne yttranden, då förskotts-frågan förevar.
Utskotten hafva upptagit en del yttranden i deras helhet, en del åter på det I 23 Den 3o December f. m. sätt, att endast namnen på anmärkarne blifvit omnämnde, men en del åter hafva
Ut-r skotten alldeles förbigått.
Till den senare klassen hörer äfven jag; ty Utskotten hafva på intet enda ställe i Utlåtandet upptagit mina anmärkningar, ehuru jag ingick i detail om hufvudsaken, och begärde, att i händelse af återremiss mitt yttrande skulle få åtfölja remissen.
I det hela kan det väl vara ungefär detsamma, ty om Utskotten gjort med piina anmärkningar, som Utskotten gjort med min motion, ”alt de anslag, som Götha Canal ännu kunde komma att förunnas, måtte uti en enkom column i debetsedlarne införas, under titel: till Götha Canal, på det hvar och en af Nationens skattdragande medlemmar måtte få se huru samvetsgrann! hans egendom blifvit af Nationens Fullmägtige distribuerad,” nemligen icke yttrat sig ett ofd derom, så hade resultatet å Utskottens sida blifvit detsamma, men de öfrige
Stånden hade likväl, om mine anmärkningar fått ett rum i Utlåtandelj, likasom Herr Stråles med fleres, kunnat få några upplysningar, hvilka i afseende på hufvudresultatet kunnat vara nytiige nog.
Som jag anser en glömska hafva vållat denna Utskottens, i Grundlagen bestämda, skyldighet, (ty brist på motskäl kan det icke vara, så länge af Svenska språket kan formeras den så ofta af Utskotten nyttjade
Den 3o December f. m. 123 piening: ”Utskotten anse icke detta förtjena något afseende'),” så är jag nödsakad, ött ånyo repetera detta mitt yttrande, förmodandes jag att Utskottet, i händelse af en återremiss, åtminstone täcktes göra det afseende derå, som Grundlagen föreskrifver; det lydde som följer: ”Då det nu kommer att bestämmas om ”Svenska Folket ännu ytterligare skall con”tribuera och låta beskatta sig för ett före”tag, grundadt på speculationer, hvilka va”rit lika osäkra, fauliva och odugliga, som ”de kostnadsförslag, man öfver arbetet upprättat, varit försåtliga, är det verkligen hög ”tid, att något närmare tänka på saken, och ”icke vidare tro på löften, som man sken”barligt ser aldrig skola realiseras,” ”Mine Herrar!
Finnes väl någon upplyst Svensk medborgare, som, utan andra ”förbindelser och relationer, än dem hvar”uti han står till sitt fädernesland, icke nu”mera är fullt öfvertygad, att Götha Canal ”är egentligen orsaken till det dåliga tillstånd, hvaruti Rikets Penningeväsende sig ”befinner, och till de höga contributioner, ”hvarmed landet fortfar alt vara besväradt; ”och jag tvekar icke, att rent ut förklara, ”det jag anser Götha Canal-gr öfning, vara ”ett ibland de mest förderfliga påfund, som ”i senare tider blifvit framkastade.” ”Företaget kan, i financiel väg, anses ”föga olikt ett krig; ty dertill fordras stora Den 3o December f. ra. ”penningebidrag; och om det slutas olyckligt, så följer derpå vanligen jemväl nå”gon jordrymds afträdande.
Alldeles på ”samma sätt är förhållandet med Götha Ca”nal.
Men det bedröfligaste är, att tiden ”aldrig kan beräknas, eller bestämmas, då ”det kan komma till någon säker fredstrac”tat emellan Götha Canal och Sveriges fi”nancer.
— Man hade väl på goda skäl fö”reställt sig, att, när Rikets Ständer år i8a3, ”efter många föregångna uppoffringar, be”viljade CanalBoiaget då ytterligare begärdte ”två millioner femtio tusende (2,o5o,ooo) ”R:dr Banco, som BolagsDirectionen, i enslighet med förslag, grundadt på, såsom det ”sades, tillförlitliga calculer, försäkrat vara "nog för arbetets fullbordande, skulle man ”vara fredad från vidare anfall och bombar”dering från CanalDirectionens sida, i syn”nerhet som Ständerne, tryggande sig vid ”Directionens försäkringar och noggranna ”calculer, livi Ika man väl kan tro vara sna"rare för högt, än för lågt tilltagne, bestämdt förklarade, att de 2,o5o,ooo R:dr ”vöre det yttersta bidrag, som af Statens ”medel kunde till Canalbyggnadens fortsättande beviljas, oell att Bolaget icke fin”ge påräkna något tillskott derutöfver.” ”Men huru har man icke bedragit sig, ”då Bolaget genom sin
Direction nu återigen öfverraskat med den högst oväntade ”anmälan, att ett nytt bidrag af 807,594» Den 3o December f. nt. i?.5 "eller kanske 845,334 R:dr Banco, grundadt "på nytt kostnadsförslag, behöfves.” "Tror då Bolaget, att Svenska Folket "skall låta inbilla sig, det Bolagets calculer "och kostnadsförslager kunna göra anspråk "på trovärdighet, och att Nationen icke nå"gon gång skall finna, att de många millio"ner R:dr, som redan blifvit nedgräfde i "den bottenlösa Canalen, äro för alltid för"lorade, utan hopp, att en enda skilling "deraf någonsin skall kunna åter uppgräfvas "för att till StatsCassan återbäras?
Hvem "ser icke, att Götha Canal, utsträckt öfver ”den gräns, der naturen befallt att den bordt "stadna, nemligen vid Östergöthland, skall "blifva ett föremål för oupphörliga och dry"ga penningebidrag af Staten.
Canalen är "ännu icke på långt när färdig; med livil"ket ord jag förstår segelbar; och det är "ganska säkert, att om den någonsin skul"le blifva det öfver hela den långa Canal"linien, så kunde Inrättningen ändock icke "bära och uppehålla sig sjelf; och hvad blef"ve då följden?
Jo, att Staten finge anslå "ett Creditiv, eller stående summa, af kanske "en half million R:dr Broo, för att från den "ena Lagtima Riksdagen till den andra be"gagnas till Canalens vidmagthållande.
He"la olyckan härrörer således till största de"len deraf, att Canalen sträcktes genom Östergöthland, der den aldrig bordt påtänkas, "långt mindre företagas eller fortsättas.
Det I2Ö
Den 3o December f. m.
5’är detta omogna förslag man har att tacka ”för ali den oreda, all onödig kostnad, all ”missräkning, och allt missnöje, som der”af uppstått.” ”Då Canal-gräfningen börjades, före”togs den icke på ett enda ställe, utan man ”gräfde pä en och samma gäng ett stycke ”här oell der i Westergöthland, och ett ”stycke här och der i Östergöthland.
Kun”de väl afsigten dermed vara någon annan, ”än att framtruga den satts, att det vore ”orätt och skamligt att sluta, sedan man ”en gång börjat, och att de summor man ”användt på gräfningen i Östergöthland blef”vo förlorade, om icke arbetet derstädes ”fortsattes.
Så gick det till; och så har ”det gått äfven med penningebidragen.
Den ”ena millionen efter den andra har blifvit ”nedgräfd, under förebärande, att om man ”icke finge allt möra och mera, så vore de ”föregångne millionerne rakt bortkastade.
”Jag tycker likväl, alt det nu kan vara ”slut; och jag tror, att Nationen må likaså ”gerna taga den första förlusten, som den ”sista; ty bättre är att en gång för alla ”hafva förlorat omkring sex millioner R:dr, ”än alt förlora en så stor summa till.
I 14 ”års tid har CanalDirectionens lösen, vid ”hvarje Riksdag, varit penningar, mera penJ’nmgar; och samma lösen kommer säkert ”att under ännu många Riksdagar låta lidera sig, i fall man äfven nu lyssnar till Den 3o December f. m. 127 ”Directionens declamationer, och sätter tro ”till dess förslager.
Då Götha Canal vid ”1809 års Riksdag projecterades till anläggning, ansåg jag företaget både för tidigt och ”för stort, att i Rikets, genom ett olyckligt krig, då utblottade tillstånd, påbörjas; ”men som freden, fastän med förlust af ”både Finland och Åland, likväl var åier”slälld, och andra vidtutseende planer utslagit efter önskan, samt en godtrogen och ”menlös RegeringsForm var hastigt förfat”tad och ännu hastigare antagen; så begag”nade man tillfället och genomdref äfven ”projectet om Götha Canal, såsom varande ”ett det aldra dråpeligaste företag, hvars ”manga beprisade fördelar för landet visa”des i perspeclivj och gjordes åskådliga i ”speculationens Laterna Magica.
— Privilegier utfärdades; — actier tecknades; — Dis”conträttighet beviljades, och arbetscom”menderingar af Indelta Armeen lemnades ”till CanalBolagets disposition.
Man våga”de lofva, — ja, till och med försöka, att ”planmässigt öfvertjrga Nationens Represen”tanter, att Bolaget skulle af egne medel ”utföra det patriotiska företaget; och Na”tionen omfattade projectet med så utmärkt ”välvilja och förtroende, att man nödsaka”des afbryta actieteckningen för att förebomma den förmodade stora vinstens delande emellan för många personer.
— Re”dan år 1815 måste likväl
Direetionen er”känna, att de uppgjorde förslagen dugde ia8 Den 3o December f. m, ”till ingenting, och att Staten linge komma ”emellan med penningehjelp, som ock be”viljades på grund af då framlagde nya ”calculer, hvilkas tillförlitlighet man icke ”ville betvifla, emedan man trodde att fem ”års erfarenhet bordt kunna lära Bolaget ”och dess antagna
Direction, att då med ”säkerhet bedömma kostnaden.
En summa ”af i,5oo,ooo R:dr Banco anslogs, att med ”3oo,ooo R:dr årligen utgå af Statsmedlen ”i feni års tid, eller till och med år 1820, ”men detta oaktadt blef Bolaget ändock bankrutt; och vid den just för Götha Canals ”skull, år 1817, började Riksdag, hade Stän”derna det ädelmod, att bevilja afskrifning ”af en summa på icke mindre än 1,083,877 ”R:dr 38 sk. 2 r:st.
Banco, som CanalBo”laget var skyldigt till CanalDisconten, således till Staten.
Men icke nog med den”na stora förlust; nya af CanalBolagsDirec”tionen upprättade calculer och kostnadsförslag framlades för Ständerne; man trod”de på dem, likasom man åren 1810 och ”i8i5 trott på de då framlemnade; och ytterligare anslag beviljades.
Detta var på ”långt när icke eller tillräckligt, ty år 1823 ”framkom Canal-Direclionen återigen med ”nytt förslag, som då skulle vara fotadt på ”säkra rön och noga uträkningar; och, som ”då för hela Canalbyggnadens slutliga fullbordande icke behöfdes mera, än endast ”den lilla obetydliga summan af 2,o5o,ooo ”R:dr Den 3o December f. m. ”R:dr Banco, så beviljade Ständerne jem”väl den, emedan ruan icke ville, eller ens ”kunde, föreställa sig, att resultatet af fjorton (t4) års handläggning vid Canalgöro”målen och arbetet skulle återigen blifva. ”hvad i3io, i8i5 och 1817 årenscalculer ”och förslag varit, nemligen missräkning och ”förvillande uppgifter.
Icke längre tid än ”fern år hafva sedermera förflutit; och man ”står precist på samma fatala point, exponerad för nya anspråk af CanalDirectionen, ”sorn följaktligen på gamla viset uppgjort ”nja calculer.” ”Redan år 18s8, således på åtta år, ”hade, enligt CanalDireclionens uppgifter, ”-fldelar af Canal-arbetet blifvit fullbordadt; ”och då tio år sedermera gått till ända, ”hade ock den återstående tredjedelen längesedan bordt vara färdig, i synnerhet som ”hvarken penningar eller arbetsmanskap blif”vit af Rikets Ständer sparade.
EiYär nu ”likväl icke så är, utan ytterligare 845,334 s’R:dr Banco anses behöflige, samt Directio”nen icke så alldeles otydligt låtit förslå, ”att ej eller den summan lärer blifva den ”sista, som behöfver nedgräfvas, saknar jag ”ord att uttrycka min förvåning öfver
Di”rectionens sätt, att uppgöra calculer och ”förslag.
Dock torde det, att sluta af
Ante ”Acta, både böra och kunna antagas som ”säkert, att af Canal-arbetet i denna stund 55 H. 9 i3o Den 3o December f. m.
"återstår vida mera, än man kan föreställa ”sig, och att följaktligen Statsbidragen skulle, likasom calculen, blifva utan ända om ”man äfven nu för femte gången skulle sät”ta tro till CanalDirectionens uppgifter, och ”således för femte gången låta deraf förle"da sig till det femte misstaget.” ”Statens redan gjorde uppoffringar och ”förluster på Götha Canal belöpa sig till ”inemot sex millioner R:dr B:co, eller nära ”den summa, hvartill Allmänna Bevillnin”gen af hela Sveriges Rike för Irenne £3) år ”uppgår.
Besinnom detta , Mine Herrar ! och ”besinnom tillika, att denna oerhörda sura”ma är fuktad med många millioner tårar ”af en mängd fattiga skattdragare.
Staten ”har ingen förbindelse att hålla ActieEgar"ne skadeslösa, i händelse de skulle något ”förlora; ty Actierne tecknades ovilkorligt "och utan något förbehåll, troligen utan "ens någon önskan, att Staten skulle inblanda sig uti det privata Bolagets så briljant framställda affairer; och om något ”anspråk på ersättning nu kan göras af Actie”Egarne, så kunna de derom vända sig till "dem, hvilka år 1810 uppgjorde det kost"liga förslaget.
Äfven Staten är lika berättigad till ersättning, som de privata ”ActieEgarne; och frågan blir då, hvem ”sorn är pligtig ersätta den andra.” ”Jag vill nu uppgifva hvad Staten, ”oberäknadt sina förskott till sjelfva Canal - Den 3o December f. in. i3t ”Bolaget, årligen förlorat genom det olycksaliga Canal-gräfnings-påfundet.” ”För Jordägor, som genom Canal-an”stalten blifvit förlorade eller till densam”ma afträdde inom Skaraborgs Län _, betalar ”Staten årligen i evärdeliga tider 3g5 tun”nor 5~s kappar Spannemål | L® Smör”ränta, 3o L® Hö och 216 R:dr 3a sk. ”Banco contant, hvartill komma 10 tunnor ”12 kappar Spannemål, som i vissa år må”ste utgifvas, samt 10,020 R:dr i3 sk. 10 ”r:st.
Banco, som i ett för allt blifvit på J’en gång såsom ersättning erlagde; och in'*om Östergöthlands
Län årligen i evärde”liga tider: 234 tunnor 11 kappar Spanne”mål, 20
L® 4 © Smörränta, 5 dagsverken, och 872 R:dr i5 sk. 7 r:st.
Banco ”contant; hvartill komma igo tunnor i5 kappar Spannemål, 1 L® Smör och 7 famnar ”Ved, som i vissa år mäste utgifvas, samt ”i6,3i2 R:dr 24 sk. 2 r:st.
Banco, som i ”ett för allt blifvit på en gång såsom ersättning erlagde, oberäknad! i83 R:dr 5 ”sk. 8 r:st. årligen, efter Kronovärdi, för ”hemmansräntor, som Staten för alltid för”lorat.
Således summa summarum: årlig ”förlust i evärdeliga tider: 62g tunnor 16^ ”kappar Spannemål, 20 L® ig ® Smörrän”ta; 3o L® Hö, 5 dagsverken, 1088 R:dr ”47 sk. 7 r:st. contant, 183 R:dr 5 sk. 8 r:st. ”hemmansräntor, som, förvandlade efter 55 H. 9* » ■x32 Den 3o December f. m. ”markegångsprfs, blifva 1281 R:dr 89 sk. ”8 r:st.” "Utbetalning i vissa ur: ”200 tunnor 27 kappar Spannemål, ”1 Lfg Smör, 7 famnar
Ved; ”Pä en gång utgifven ersättning: ”26,332 R:dr 38 sk.
Banco i penningar, samt dessutom inemot 6,000,000 R:dr ”Banco, jemte det ofantliga räntebeloppet ”på denna summa, som allt är rakt förloradt oeh bortkastadt.
Men ännu är detta ”icke nog; Götha CanalBolag bar ytterligare bekommit 100,000 R:dr Banco på det ”sätt, att, sedan Bolagets Direction hos ”Kongl.
Maj:t i underdånighet anhållit om ”ytterligare anslag af allmänna medel till ”fullbordande af den vid Motala anlaggde ”Mekaniska "Verkstad, har Kongl. Majrt, uti ”särskilte Nådige Bref, befallt Kongl.
Com”merceCollegium, den 12 October 1826, att ”af ManufacturDiscontFonden meddela Ca”nalDirectionen 5o,ooo R:dr Banco, som ”med en tredjedel om året, borde, efter 3 ”års förlopp återbetalas, och den 5
December 1827, att af berörde fond, under enahanda återbetalningsvilkor lemna
Directio”nen andra 5o,ooo R:dr, hvarjemte Kongl. ”Maj:t, då af ManufacturDiscontFonden på ”de sista 5o,ooo R:dr B:co icke kunnat utbetalas mera än 19,000 R:dr, uti Nådigt ”Bref den 7 Julii 1828 befallt Kongl. Com”merceCollegiuin acceptera CanalDirectio - Don 3o December f. m. 133 '’nens invisningar pä de återstående 3i,ooo ”R:dr, hvilka
Directionen anhållit att få an"ticipationsvis disponera.” ”Äfven på dessa 100,000 R:dr Banco ”har Bolaget ännu icke gjort någon afbetalning, och då Bolaget således från Manu”facturDisconten, denna enda tillflyktsort ”för våra i stor förlägenhet försatte fabri”ker och manufacturier, dragit en så be”tydlig summa, som tilläfventyrs icke el”ler kan återbetalas, så må sådant tjena som ”bevis huru långt delta Bolag, genom sin ”Direclion, sträckt forskningarne efter pen”ningar; och jag vill fråga om icke med de ”100,000 R:dr kunnat göras vida större gagn ”om de fått, på lika sätt som af Bolaget, ”räntefritt användas på våra fabriker och ”andra inrättningar.” ”Intet företag i Svea land har i högre ”grad än Götha Canal någonsin varit gyn”nadt af Konung och Ständer, och på in”tet företag har man i högre grad missta”git sig.” ‘ "Endast 68,021 R:dr 37 sk. är hvad ”sorn i fyra års lid kunnat i Canal-afgift ”insamlas, för begagnandet af den, som man ”säger, fullt färdiga delen af Götha Canal, "hvilken fullt färdiga del, att sluta af Di"reclionens redan år 1818 gjorde uppgifter, ”lärer vara omkring sju åttondedelar af det ”liela; och hvad har man väl då för stora 1.34 Den 3o December f. m.
"fördelar att vänta af det såsom Riksgag”neligt utropade stora företaget?
Hade de ”manga millionerne, som nu ligga nedgräf”de i Götha Canal, i stället blifvit använ”de på financernas, jordbrukets, fabriker”nas, näringarnes, slöjdernas, konsternas och ”Läroverkens understödjande och uppmuntrande, hvad lyckliga följder skulle icke ”deraf långt före detta hafva visat sig, och ”hvilken allmän välmåga skulle icke då va”rit rådande inom vårt älskade fädernesland?
”Den vise, den djupsinnige och fördomsfrie ”tänkaren må sjelf dömma och göra con”clusioner, ” ”Med hvad beredvillighet pcb sann tillfredsställelse skall väl den skattdragande ”medborgaren bära sina bördor, och nedlägga sin skärf på fäderneslandets altare, ”då han ser och vet, att så stora summor ”blifvit använde och gått förlorade i den ”allt uppslukande, bottenlösa Ganalen?” ”Det enda medlet, som återstår, är således, efter min öfvertygelse, alt Staten ”rakt drager sig från Canalen; ty om den ”nu icke kan hjelpa sig sjelf, och om Bolaget icke kan utföra återstående byggnader, och upprätthålla verket, sedan Staben redan uppoffrat så många millioner der’’på, så är det icke mera något problem, ”utan ett rent axiom, att affairen är för”tvijlad_, och hela företaget icke blott miss, Jlyckadt, ulan äfven Riksförderfligt,” Den 3o December f. m. 135 ”Må alltså de redan nedgräfde millio”nerne vara bortkastade, och dermed slut; ”ty eljest uppslukar
Canalen ganska säkert ”så många millioner till, och gapar efter ”mera, emedan svalget är bottenlöst.” ”Jag för min del skulle anse det sorn ”en den oförsvarligaste gerning, om jag på ”mine medborgares bekostnad skulle tillstyrka en enda skillings ytterligare bidrag ”till Götha Canal, då intet hopp mera åter”står, att Staten någonsin kan få ett enda ”öre af räntan på sine redan forskjutne me”del, långt mindre sjelfva capital,erne, obe”räknadt de ärlige, dryge, permanente ut”betalningarne och förlusterne, hvilka jag ”här ofvan uppgifvit.
Hade händelserne ”med Gölha Canal tilldragit sig på iy5o-ta”let; så tror jag icke, att den tidens Ständer ”skulle så öfverseende och ädelmodigt be”handlat saken; liksom jag icke eller tror, ”alt de Görtziske mynttecknen varit så för”derflige som . . . man ansåg dem m. m.” Ehuru detta mitt afgifne, fastän af Utskotten icke ens omnämnde, yttrande fullkomligt bevisar icke allenast de enorma penningebidrag och årliga förluster som Staten lidit och i evärdeliga tider kommer att få vidkännas, utan ock evident ådagalägger huru CanalBolagets Direction, Riksdag från Riksdag, allockat Rikets Ständer nya penningebidrag, mot löften, som nästan icke i något enda fall blifvit uppfyllde, vill jag 136 Den 3o December f. m. likväl visa, att jag-, då det är fråga om det allmänna bästa, icke vill taga genvägar, eller öfverlemna åt slumpen ett af de mest vigtiga Riksdagsärenden.
Första raden af Utskottens Utlåtande lyder såhär:
Utskotten hafva åt detta ämne egnat behörig granskning; enär Utskotten icke upptagit flere anmärkningar, som i hufvudsaken blifvit gjorde, icke besvarat flere med ämnet gemenskap ägande motioner, må tänkaren bedömmn, hvilken gärd af aktning Utskotten hemburit sanningen, då Utskotten för samtid och efterverld skrifvit nyss citerade åtta betydelsefulla ord nemligen Utskotten hafva ät detta ämne egnat behörig granskning.
Om första raden är märkvärdig, äro de efterföljande i samma punkt det ej mindre.