Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man nu jemför dessa båda systemer med hvarandra, så finner man, att i det Auburnska skall fången dresseras lill slafvisk lydnad, och hans vildhet tyglas förnämligast af den fysiska kraften; men, lefvande i beständig fruktan och deraf följande hat till ändra menniskor, samt tankspridd af olika föremål, skall hans sinne icke utan svårighet kunna beredas till emottagande af nyttiga lärdomar: att deremot i det Pennsylvanska, bör han ofelbart tämjas, genom eftcrtankan och öfvertygelsen, samt hans hjerta — genom det tillfälle detta systeme iemnar honom,'att åt de, sig om honom vårdande, personer, hvilkas besök alltid måste för honom blifva en välgerning, ostördt anförtro sina bekymmer och af dem tillbaka erhålla en moralisk och religiös undervisning och tröst — utbildas till en sann och varaktig förbättring.
Dessa slutföljder öfverensstämma med erfarenhetens vittnesbörd både i Europa och Amerika, uttaladt så väl af många i dessa systemer djupt forskande insigtsfull personer, sorn ock af erfarne embelsmän, hvilka längre tid vistats vid fängelser efter båda systemerne, och äfven af brottslingarna sjelfva, Man finnér deraf följande: att i Auburnska systemets bäst inrättade fängelser, äf - 36
Den 4 Murs f. m. ven iler ilen storsta ordning herrskap, såsom i Singsing i JNewYork, ('ångarne det oaktadt underhålla hemliga förbindelser med hvarandra, neli uppgöra de förfärligaste planer, hvarföre myteri kan befaras hvarje ögonblick; alt den stränghet, som måste användas till hämmande af sådana förbindelser uppfyller brottslingarnas sinne med hat och hämdbegär emot sina väktare, till den grad, att de icke sällan återgifva de slag de fått, ehuru säkra, att derföre ytterst strängt bestraffas; att uppsyningsmännen der lefva i beständig fara för sitt lif, hvaraf följer en stor svårighet att erhålla passande sådana; att fångarnas sinnesstämning i allmänhet är Förtviflad, — och man har haft exempel på en fånge i Singsing, som strängt afstralfad för flera misslyckade rymningsförsök , sjelf afhögg ett af sina ben; — att brottslingarne finna arbetet odrägligt, att det verkar nedslående, hvilket i föll ning med de förströelser, som fångarnas oundvikliga förflyttande från ett ställe till ett annat lemnar, bidrager att afleda uppmärksamheten frän deras eget inre tillstånd , och att neutralisera eftertanka!), som utgör den andliga och svåraste delen af straffet, men också (let bästa medlet lill förbättring; att slutligen utkomne ur fängelset, om äfven med de bästa föresatser, blifva de genom hot och böner af fordna kamrater lätt förledde att å nyo beträda brottens bana.
1 de efter PennsyIvanska systemet väl inrättade fängelser finnér man deremot: att fångarne icke äga den ringaste förbindelse med hvarandra ; att de funnit den kolta tid af absolut sysslolöshet, som föregått medgifvande af sysselsättning, det qvalfullaste af hela fångenskapen; att de snart, inseende omöjligheten att undkomma, och plågade af allenavarandet med minnet af det förflutna, ifrigt längtat efter arbete, hvari de sedan gjort förvånande framsteg, vida större än i fria tillståndet; att de varit tacksamma för uppsyningsmännens besök och med innerlig erkänsla af dessa mottagit, vare sig materiel, intellectuel eller moralisk undervisning; att de i allmänhet funnit detta, det af dem mest fruktade straff, och förklarat sig hellre vilja vistas 3 månader i Auburnskt än i månad i ett Pennsylvanskt fängelse, ehuru de likväl, komne till en högre grad af förbättring , sjelfva insett nyttan och värdet af detta sednare systeme; att de flesta derifrån frigifne icke blott på ärligt sätt försörjt sig, utan äfven flera erhållit förtroendebefattningar, som de klanderfritt förvaltat.
Lägger man nu härtill, att mordbrands-anläggningar och förfalskningsbrott ofta ägt rum i Auburnska, men ingen gång i Pennsylvanska fängelser; att en påtaglig årlig minskning af brottslingar i samhället visat sig efter det Pennsylvanska systemets införande; att förhållandet emellan återfallna i brott och fångantalet varit i Amerikas erkändt bästa fängelser, det i Philadelphia efter Pennsylvanska systemet , som j till 35 och i Singsing efter Auburnska som i till io: för Den 4 Mars f. m. 37 ntt icke åberopa föi hållandet i Boston, der proportion varit sorn i till 5; samt vidare att kostnaden vid Pennsylvanska systemet, ehuru den i början synes något större, i anseende till de erforderliga större cellrum, i verkligheten bör blifva ungefär!, densamma , derigenom att de i de Auburnska fängelserna nödiga verkstäder, sjukrum, matsalar, bönsal, skolrum m m. här icke behöfvas, äfvensom att mindre rum behöfs föi bevakningen, hvilken efter Auburnska systemet erfordrar i bevakare mot ig, ja ända till i mot 6, men efter det Pennsylvanska endast, mot 35 fångar; hvilket förhållande betydligt minskar underhållskostnaden, sorn ytterligare aftager derigenom, att brottslingarnas behöflige strafftid förhåller sig som 3 i det Pennsylvanska, till 5 i det Auburnska systemet; äfvensom slutligen att •— märkom det — af ioo utgångna fångar från Pennsylvanska fängelser 4° ä 6o st., men ifrån Auburnska endast i5 ä 20 st. bibehållit sitt i fängelset inlärda handtverk, så synes företrädet af det Pennsylvanska systemet framför det Auburnska i alla afseeuden påtagligt.
Detta förhållande synes äfven vitsordadt deraf, att i Amerika, der det Auburnska systemet varit längst och mest begagnadt (nemi. i Amerika, ty i Europa har det funnits ända sedan 1336), har likväl efter 1833, eller 5 år efter det Pennsylvanska systemets derstädes påbörjade fulla verksamhet, uppförts endast 3 Auburnska, men deremot y Pennsylvanska fängelser, samt dessutom ett ofantligt stort efter Pennsylvanska systemet i sjelfva staten NewAork, det Auburnska systemets stamort i Amerika, blifvit beslutadt, hvilket nu är som bäst under uppförande; äfvensom af flera i sednare tider inom Europa i de mest upplysta Stater uppförda sådana fängelser, der försök med olika systemer förut varit gjorde.
Med anledn. af hvad jag nu haft äran anföra och med stöd af en utmärkt författares yttrande, ”att första utgiften för en verksam , arbetsbesparande machin blir aldrig afen omtänksam man ansedd som en förslösad utgift utan tverlom som en indrägtig grund till hans förmögenhet;” och då det Pennsylvanska straff-fängelset är, noga taladt, intet annat än ett apparat till ett hastigt, sparsamt och säkert utrotande af laster och till beredande af förbättring: så får jag vördsamt föreslå R.
St , att besluta och anslå nödiga medel till uppförande af ett straff- och förbättringsfängelse , efter det af erfarenheten bäst vitsordade systeme, nemi. det Pennsylvanska, för den dass af brottslingar — och blott för den, om hvilken man kan göra sig något verkligt hopp till förbättring; hvaremot de öfriga invetererade missdådarne borde förvisas till fästning , det enda riktiga förvaringsslullet för sådana.
Att studs- och länshäktena och i allmänhet hvarje falif - 38 Do n 4 Mars f. m. vande detacheradt straff-fängelse derefter bör organiseras i samma anda, förstås af sig sjelft.
Tanbe begärde remiss af denna motion till Statssamt LagUtslcn och communication deraf med de öfriga RiksSt:n.
Taube, Gustaf Joban, uppläste vidare följande:
Så vida R. fl.
St. skulle bifalla den af mig väckta motion om uppförandet af ett nytt straff- och correctionsfängelse efter Pennsy!vanska systemet, så lärer, i sammanhang dermed, höra utses den dertill mest passande local.
— Hvarhelst en sådan väljes inom bebodda delar af Riket, skall likväl alltid, äfven vid den bäst ordnade inrättning, vissa olägenheter vara att befara.
Dessa äro isynnerhet:
Co embets-, men isynnerhet tjenstemäns mer eller mindre noggranna fullgörande af sina pligter, i följe dels af de förströelser, som derstädes kunna I.ocka dem, samt dels af de frestelser, för hvilka de lätt blifva utsatte, genom fångarnas enträgna böner, och dessas anhörigas och vänners ännu enträgnare ansträngningar, kanske någon gång hotelser, för att få communicera med hvarandra ett ord, eller för att fåinsmuglade i cellen sådana saker, som under intet villkor må komma fången tillhanda; 2:0 att genom det, ehuru icke utan den aildra största vårdslöshet hos bevakningen verkställbara, men troligen hos mången brottsling genom dess nära vistande lill samhället, närda hoppet att möjligen genom rymning kunna komma på fri fot, hans tankar otvifvelaktigt skola dragas från de föremål, på hvilka de böra vara fästade, och hans förbättring derigenom fördröjas; 3:o möjligheten för på fri fot varande brottslingar alt försöka sina inneslutne kamraters befrielse, genom mordbrandsanläggningar m.m., till hvars förekommande en större bevakning erfordrades.
För alt på Sveriges fasta jord kunna, utan sådana uppoffringar, som kanske öfverstiga landets förmåga, i någon mån förekomma ofvan antydda olägenheter, vore visserligen lämpligast att hafva inrättningen i Stockholm, der de största motvigterne och contröllerne mot dem alltid måste linnas; men enda sättet att tillintetgöra dem synes mig vara, att uppföra fängelset på Gottska sandön , hvilken är afskiljd, icke blott från ständig beröring med det öfriga samhället, utan äfven så beläget, att ingen annan gemenskap dermed gerna kunde äga rum, än den Styrelsen funne lämpligt föreskrifva, på sätt Hr af Grubbens upplyst.
Denna ö med sina öfverallt ägande långgrunda stränder, sin från berg fria mark, sina skogar och sitt betydliga afstånd från fasta landet, synes vara ditlagd för alt tillfredsställa de olika opi - Doll 4 Mars f. m. 39 möner, som nu råda, rör:de brottslingars blifvande behandling.
Den skulle säkert komma, att ej blott på den fallne, eller den från fängelset återkomne förbättrade brottslingen , dess anhöriga och kamrater, utan äfven på den endast till brott benägne, verka lika afskräckande, som en deportationsort i andra verldsdelar, utan att derföre blifva ett föremål för statsmannens, philantropens eller den rättslärdes betänkligheter; den skulle nästan fullkomligt trygga den fria och sedliga medborgaren för vådan af den, i fall det blefve möjligt, ur fängelset förrymde fångens oförmodade öfvervåld , på sin höjd blottställa honom för den hemska åsynen af brottslingens i vågorpa flytande lik; den skulle kunna bringa straffsystemet till en hittills ouppnådd fullkomlighet, endast möjlig i de länder,.som äro nog lyckliga att äga en lika belägen plats; den skulle slutligen derigenom blifva ett föremål för den fria medborgarens och mången brottslings välsignelser.
På alla dessa skäl föreslår jag vördsamt R. II.
St.: t:o att för Statens räkning inköpa Gottska sandön, hörande till Gottlands län för den summa af 200,000 r:dr b:co, sorn nu vai’, ägaren deraf förklarat sig nöjd alt nu taga, i ändamål att å den uppföra en straff- och correct.-inrältning efter Pennsylvanska systemet; 2:0 att dervid besluta , att denna ö sedan icke må, till någon, vare sig större eller mindre del, fä upplåtas lill begagnande af enskild person, utan endast nyttjas af kronan, men dervid i främsta rummet för correctts-inrättningens behof; 3:o att köpet derutaf må, så fort ske kan, uppgöras, på de med Statens fördel mest öfverensstämmande villkor, som kunna erhållas; samt slutligen 4:o att besluta uppförandet af en- provisionel hamnbyggnad derstädes.
St. erkänna fördelarna utaf denna local, men icke för närvar, vilja besluta uppbyggandet af en ny cörrectis-inrättning, hemställer jag vördsamt, huruvida det icke, det oaktadt, vore skäl att genom nu skeende inköp af denna ö, försäkra Staten om dess ägande till framtida hellof, enär det är ovisst, huruvida den icke eljest, till följe af derom redan börjad underhandling, skulle komma att försäljas till sådana ägare, som dels genom anläggning af glasbruk derstädes, dels genom försäljning af ved till utrikes ort, hvartill privilegium lärer finnas, påräkna en vida större inkomst, än den nu gifver, och hvarigenom dess inköpande, om det längre fram vore möjligt, troligen skulle blifva förenadt med nog stora penningeuppoffringar.
— De betänkligheter hvilka emot inköpet af denna ö kunna uppstå, äro, vid jemförelsen med det stora och fördelaktiga inflytandet ett fullkomligt straff systeme utöfvar på samhällets sedlighet, trefnad och förkofran, afsa underordnad beskaffenhet, att det kanske icke borde komma i beräkning.
— Likväl anser 4° Den 4 Mars f. rri. jag mig böra något omorda dem, hufvudsakligast för att icke blifva saker till den förebråelse, sorn eljest med fog skulle kunna göras mig att af förkärlek för ett förbii t trud t strafFsysteme hafva förbisett eller velat förbise deni.
T främsta rummet liar den ökade utgift, sorn statscassan skulle komma att vidkännas för inköpet afön, för uppförandet af en derstädes nödvändig hamnbyggnad, äfvensom för uppförandet af fängelscbyggnnder, med ditskaffande af byggnadsmaterialier, lifs- och andra förnödenheter för inrättningen , synts mig så dryg för vårt penningefattiga land, att jag derutaf befarat ett alltför stort hinder för möjligheten of denna loeals begagnande; men vid närmare undersökning har jag trott mig finna, att äfven uti ekonomiskt hänseende skuHe dess ägande medföra en verklig fördel, om än denna icke kan på siffran bestämmas.
Jag har nemi. icke kunnat finna något enda skal, hvarföre lifs- och andra förnödenheter för inrättningens behof, skulle blifva dyrare på Gottska Sandön än i Slockholm , enär de södra plovi rise ine af Sverige, der sådana förnödenheter i allmänhet erhållas till lindrigare pris, hafva kortare väg till det förra, än till det sednare stället; tverlom böra de der kunna erhållas för ett ännu bättre pris.
Hvad beträffar ditforslandet af vissa byggnadsmaterialier, så böra väl åtminstone somliga af dessa, såsom kalk och tegel, samt Gottlandssten, af nyss anförda skäl stå till lägre pris vid Sandön, än i Stockholm.
Endast anskaffandet af gröfre gråsten, som icke finnes på stället, skulle möjligen — likväl är det osäkert — blifva något dyrare; men denna synbara ökning i kostnad försvinner deremot derigenom, att ringmuren på denna ö icke torde behöfvas mer än knappt
x^del af hvad som erfordras på fasta landet, hvarförutan sand, som finnes på ön, icke bör kosta mer än högst 8 sk. b:co per lass, då det deremot i Stockholm kostar från i r:dr riksg. till i r:dr b:co.
Hvad angår den drygare kostnaden för sjelfva uppbyggandet af fängelset, så bör denna icke blifva större för annat än för den arehitect, som skulle få öfverinseende! öfver byggnadsarbetet.
För byggmästare, gesäller och arbetare torde den blifva vida mindre än här, och om ibland dessa sednare användas dels sådane på fri fot varande personer, som i brist af tjenst eller arbete, enl. nu gällande författningar, äro lösdrifvare, dels sådane nu i fängelser inspärrade personer, hvilka rätteligen borde vara på fri fot, men nu mera icke utan våda för samhället så snart och på en gång kunna utsläppas ; så skulle kostnaden blifva destomindre, genom den mindre bevakning, som behöfdes för deras räkning på ön, än på fästa landet, och indirect genom det derigenom vunna större utrymmet för qvarvarande brottslingar.
Hvad Den 4 Mars f. in.
Hvad vidkommer köpesumman för ön, så blir den visserligen en utgift, så vida icke Kronan tillhöriga lägenheter skulle till samma summa kunna försäljas, då det endast vore ett utbyte; men i alla fall minskas denna utgift, som för de skattdragande icke bör blifva kännbar, om betalningsterminerna blifva på flera år fördelade, genast betydligt genom det virke, som ön lemnar lill byggnaden, sedan årligen genom den ved , som för inrättningens betydliga behofver erfordras, och det virke, som lör statens räkning kan begagnas, samt genom de besparingar, hvilka jag förut uppgifvit.
Hvad dä återstår såsom synlig utgift för.
Kronan jemte kostnaden för en nödig hamnbyggnad, som på annat ställe möjligen icke behöfdes, skall säkerligen betäckas af den besparing statseassan gör i minskadt btöiof af yttre eller militärbevakning, i minskadt fflngnntal samt följaktligen i minskadt fångunderhåll, i minskade fångtransporter, i minskade ratisakningsomkostiiader, oberäknadt de på statseassan i sin mån inverkande minskade förluster, som enskilda medborgare lida genom brottslingarnes våldsamheter.
— En annan betänklighet visar sig i den större svårighet, att erhålla förvaltare och uppsyningsman, enär det isolerade läget måste verka afskräckande, äfven för den fria menniskan.
Delta medgifves visserligen; men denna betänklighet bör kunna höfvas genom vissa förmåner , som tilldelas dessa personer.
Den största olägenhet af denna possession skulle säkert blifva, att genom den vissa tider om året hämmade communicationen ined densamma, under denna lid, all controll på inrättningens vårdande, samt all transport af fångar till eller från ön Klefve omöjlig; men denna tid kan icke gerna blifva särdeles långvarig.
Hvad controllen vidkommer, skall denna afstängning alltid i vårt controllerande Sverige synas förfärlig ; men den blir det dock mindre, genom det större förtroende man bör kunna hysa till embets- och tjenstemän, hvilka antingen uppoffra sig för det goda ändamålets skull, eller också finna så sin egen fördel vid tjehsten , alt de flyttat dit.
Hvad beträffar de fångar, som skulle dittransporteras, så, då deras vistande derstädes alltid måste vara beräknadt på längre tid, bör deras fördröjda ankomst dit af möjligen 4 å 6 veckor icke medföra något särdeles menligt inflytande, helst tångarne böra i alla fall få tillgodonjuta denna tid på sin bestämda strafftid.
Hvad nu beträffar de fångar , som skola sättas på fri fot, så låter det sig i alla fall göra.
De få blott finna sig uti att qvarstanna litet längre på ön, der dem under tiden kan lemnäs arbetsförtjenst för Kronans räkning.
Slutligen bör jag icke dölja min öfvertygelse, grundad på enskildta samtal, att om 11.
St. skulle besluta inköpandet af denna ö, för correctionisternas ditflyttande, och derigenom betrygga Sveriges innevånare mot massan af de grofva 3 II. 6 42 Den 4 Mar» f. ra. och djerfva brott, hvarå åtminstone hufyudstaden nästan dagligen företer exempel; så skalle troligen icke obetydligen enskildta frivilliga penningebidrag till detta ändamål kunna af staten påräknas.
Anliålles om remiss till Stats- och LagUtsk:n, samt om communication till MedStånden.
Taube, Gustaf Johan, uppläste ytterligare följande:
Hvilket systeme, som för brottslingars behandling må komma att bestämmas — och alt ett sådant är af behofvet högt påkalladt, torde erkännas; —så enär detsammas verksamhet otvifvelaktigt beror af att intet experimenterande, genom hvarandra möjligen korsande reglementen, må komma att äga rum, synes mig högst nödigt att en särskild lag stadgas för qvaliiicationen af nödiga embets- och tjenstemän; deras skyldigheter och rättigheter; för den ordning och tukt, som bör iakttagas inom fängelserna; samt för isynnerhet correctionisters , meri äfven andra mindre brottslingars, så vida dessa icke äga känd förmögenhet, behandling efter fri— gifvandet ur fängelset.
Jag får derföre vördsamt anhålla, att LagUtsk. måtte uppdragas, att til!
H. St. inkomma med förslag till en sådan lag i öfverensstämmelse med det systeme, som blifver antaget; — hvarvid, i händelse det Pennsylvanska systemet skulle godkännas, då detta systems afsedda verkan ofelbart, mer än i något annat, är beroende, icke blott af ett noggrannt iakttagande af de principer, hvarå det hvilar, utan äfven af den mildare behandling och vidsträcktare moraliska och religiösa undervisning, som det kan lemna —jag, till vinnande afall möjlig fullkomlighet, föreslår det bestämmande, att till den maktpåliggande och hedrande befattningen af uppsyningsmän vid åtminstone correct:s-inrättningarne skola prester företrädesvis antagas, och dessa, efter en viss tids oklanderlig tjenstgöring vid inrättningen, vara berättigade att söka presterlig befordran inom hvilket stift af riket som helst.
Äfvenledes tager jag mig friheten till LagUtskts bedömmande hemställa, huruvida Belgiska K. förordningen af d. 4 Dec. 1835, rör:de frigifna fångar må kunna i mer eller mindre mån tjena till ledning för stadgande i detta hänseende inom vårt fädernesland.
Anhålles om remiss till LagUtsk.
Hr von Gerdten, Guslaf Mauritz:
Flera värde ledamöter af detta Stånd hafva yttrat den önskan, att brottslingar och correctionister måtte transporteras till Gottländska Sandön j och då troligen få af dem känna öns locala Den 4 Mars f. m. 45 beskaffenhet, hvarom jag underrättat mig, anser jag mig böra derom yttra några ord.
Denna ö är af ungefärligen 3 mils omkrets med alldeles raka stränder, hvilka äro så låga, att det är nästan omöjligt att med någon farkost hinna Jandet.
Den inköptes för flera år sedan af ett bolag i Carlskrona för 8000 r:dr b:co, i afsigt att göra någon vinst genom skogens begagnande till afsalu.
Detta bolag inköpte ön, liksom nu blifvit projecteradt, utan kännedom af dess beskaffenhet; man insåg sedermera att ingen vinst stod att erhålla, hvaremot årligen stora summor på företaget tillsattes, och ön slutligen måste säljas för ett lågt pris.
Att ditskicka arrestanter, skulle erfordra ansenliga byggnader, och kostnaden derför skulle blifva ganska dryg, isynnerhet som dessa byggnader troligen borde uppföras af sten, och på hela ön, icke finnes någon sten, sorn duger till byggnader, ännu mindre till grundsten.
Likaså saknas der helt och hållet kalk och mursand.
Allt mäste dittransporteras, som för byggnaden erfordras.
Jag föreslår derföre, att de herrar, som motionerat saken, måtte göra sig närmare bekanta med öns beskaffenhet, och att emellertid förslaget om densammas användande till arrestanters förvarande måtte få hvila.
Hr Lefre'n, Johan Pehr, anförde skriftligen:
Då Hr Lars Hjertås motion, rör:de mått, mål och vigt, remitterades till Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., var jag frånvarande, hvarföre jag nu vördsamt anhåller vid densamma få göra några anmärktr, samt att de måtte till samma Utsk. varda öfverlemnade.
Det var lika okärt som oförväntadt att se en man, som dagligen yrkar reformer och framsteg i landets politiska utveckling , framträda med en motion, sorn, långt ifrån alt gynna densamma, har den bestämdaste syftning att lägga hinder i vägen för de kloka åtgärder i denna vigtiga national-angelägenhet, som genom Regerings och Ständers samverkan under 1823 och 1828 års riksdagar, samt sedermera, blifvit vidtagna, och genom hvilka ärendet blifvit så fullständigt utredt, att intet annat återstår att i detta mål önska, än att den redan färdiga nya författningen rörtde rikets mått, inål och vigt mätte blifva till allmännelig efterlefnad utfärdad.
Jag anhåller derföre vördsamt, alt XJtsk. vilie taga noggrann kännedom af alla de åtgärder, som i detta fall, från och med 1823 års riksdag, blifvit vidtagna; och gör jag mig förvissad om, att de upplyste män af hvilka Utsk. är sammansatt, derigenom skola komma till den öfvertygelse, alt den nu afgifna motionen icke förtjenar ringaste afseende, dels i anseende till dess syftning att hämma en redan nära genomförd förståndig och derigenom önskvärd reform, dels i anseende lill dess bristande omfattning, såsom blott vidrörande vissa delar af ämnet, och dels äfven 44 Den 4 Mars f. m. i anseende (ill oriktiga silFeV-uppgifter, t. ex. vid det tillfälle, då Svenska vigten jeinföres med den Engelska, Franska och Holländska.
Tiodelningens införande i malt, mål, vigt oell mynt är en åtgärd, sorn icke allenast skulle ådagalägga Representationens förmåga och vilja att göra den upplysning praktiskt gällande, som i landet finnes* utan äfven medföra en betydande, ehuru tyvärr af många förbisedd, allmän nytta, genom den enkelhet räknekonsten vunne, derigenom att de besvärliga och svårfattliga reduelionerna vid den s. k. sorträkning en gjordes alldeles öfverflödig;!, hvarigenom menige man skulle med lätthet i folkskolan kunna förvärfva en räknefärdighet, som de flesta i högre skolor bildade, under närvar, förhållanden, sakna, och som förgäfves eftersträfvas, så länge en irrationel och osammanhängande indelning af likets mått, mål, vigt och mynt icke utbytes mot tiodelningen, den enda som öfverensstäinmer med sjelfva grunden för nuvar., inom hela den kända verlden bruk- - liga räknesätt, och derföre ensam är grundriktig och lättfattlig, då alla andra indelningar äro grundfalska och derigenom orediga och förvillande.
Berzelius, Svanberg, Cronstrand och Rudberg hafva i mer än 20 år arbetat för denna vackra och allmänt nyttiga reforms genomförande, samt personligen utarbetat förslagen tili dess verkställande.