Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag yrkade vid frågans förnyande handläggning att man på ett annat salt borde gå till väga för att förekomma dylika missbruk, men Utsk. ansåg att sedan dess första förslag blifvit af 3:ne
Stånd bifallet, saknade Utsk skäl att samma förslag frånträda.
För min del kan jag icke neka att väsendtliga olägenheter hafva varit en följd af det sätt, hvarpå i frå ga v :de J§ af åtskilliga domstolar blifvit tolkad och iag t v i fia r på att den utväg, Frih. Wrede föreslagit, kan leda till önskadt mål.
Det kan nemi. ifrågasättas, huruvida icke det i denna § omförmälda mål är af brottsmålsnatur, och då någon bestämd stämningstid icke erfordras, ligger det efter mitt förmenande någonting oriktigt till grund för Frih. Wredes förslag att till äktenskapsskillnad icke skall dömas, förrän en stämningstid af 6 månader förflutet, hvaraf sålunda skulle blifva en följd att processen kunde börjas under denna stämningstid af 6 månader, ehuru den icke finge afslutas förrän samma tid förflutit.
Efter min åsigt vore det bättre att föreskrifva det processen icke får börja, förrän ofvannämnda tid tillä n da gå tt.
Om derföre R. o. Ad., på grund af de skäl som af flere talare vid ärendets förra föredragning anfördes, skulle finna att något bör åtgöras för att förekomma de missbruk af lagens stadgande som onekligen egt rum, anser jag för min del det af Utsk. afgifne förslaget vara lämpligare än Frih.
Wredes, hvarföre jag i sådan händelse tillstyrker bifall till Betänk.
Proposition lill bifall å LagUtskis förevrde Utlåt, blef härefter framstäld och besvarad med starka
Ja, blandade med Nej; hvarpå Ur Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Föredrogs och lades till handlingarne LagUtskis den 16 dennes på bordet lagda Memorial N:o 31, i ani. af återrerniss utaf vissa punkter i LagUtskis Betänk.
N:o 29, om förändring af gällande Konkurslag.
Föredrogs och lades på bordet ett från H. BondeSt. ankommet prot.-utdr.
N:o 270. ang:de pröfningen af Bevilln.Utsk:s Utlåt.
N:o 9, samt innehållande bland annat inbjudning tili de öfriga RiksStin att instämma i ett dervid af BondeSt. fattadt beslut.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskin inkomne Memorial och Utlåt, nemi.:
652 Den 20 Maj.
ConstitutionsUtsk:s Memoria] N:o 10, ang:de de af BondeSt., såsom dess gemensamma lanke, framställde anmärkningar vid ConstitutionsUtskis i Memorial N:o 9 föreslagne grundlagsförändringar, rör:de Ri ksStyrelsens förande i vissa fall; och StatsUlsk:s Utlåt; N:o 62. ang:de föreslagna jernvägsstamliniers utförande och dertill erforderliga medels anvisande.
I ett föregående plenum hade Hr Gr. o. Landtm, den godheten att underrätta oss derom att dagen för de gemensamma sammanträdena var utsatt till den 3 Juni, hvarvid egentligen såsom jag tror den financiela delen af jernvägsfrågan skulle afliandias.
Nu har sedan dess en sak mellankomma som möjligen skulle kunna åstadkomma att den gemensamma sammankomslen före den 3:dje Juni kunde ega rum.
Skrifvelsen ang:de ett gjordt anbud af lån blef nemi. i ett föregående plenum med sådan skyndsamhet remitleradt till SlatsUtsk. att deraf kunde dragas den slutsats, att man önskade få densamma pröfvad så fort som möjligt.
Nu ligger i sakens natur att om denna speciella fråga skulle förekomma i Stånden innan det allmänna mötet hade egt rum, så skulle den del af jernvägsfrågan, som blifvit upskjuten att här på Riddarhuset af alla Stånden gemensamt afhandlas, på sätt och vis blifva absorberad, eller åtminstone en sak mellankomma, som helt och hållet skulle betaga Ståndet tillfället att se frågan ur samma synpunkt som hittills.
Nu anhåller jag alt få veta om det icke skulle kunna gå an att talmanskonferensen ånyo sammanträdde och utsatte en annan, tidigare dag för det gemensamma mötet.
Jag föreställer mig att det beror på Hr Gr. o. Landtm, att ställa så till det vi kunna få ett plenum utsatt till hvilken dag som lie 1 dst, dock något tidigare än vanligt, för att få för andra gången bordiagdt det Betänk., som nu blifvit det för första gången, hvilket också skulle hafva till följil att det allmänna mötet blefve tidigare.
Om Hr Gr. o. Landtm, behagade härom yttra sig eller höra Ståndet, torde detta i sin mån lugna vissa farhågor för att denna lånefråga skall allt för brådstörtadt afgöras, och man kan då passa sin tid så att man ej beböfver komma för sent och tala efteråt om densamma.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, i ani. af denna framställning, ej hade annat svar att lemna, än att efter den öfverläggning i ämnet, som egt rum vid talmännens sammanträde, han redan meddelat R. o. Ad. underrättelse derom, att man då var af den meningen, att svårligen jernvägsfrågan kunde hos RiksSrn företagas till afgörande förr än efter Pingst, äfvensom att de gemensamma öfverläggningarne borde förekomma så vidt som möjligt i sammanhang med ärendets företagande lill afgörande, och derföre talmännen ansett den 3 näslkule Juni vara lämplig dag för sammanträde till gemensam Öfverläggning, såvidt RiksStm godkände att såsom talmännen ämnade föreslå Utslos Utlåt, företogs till afgörande den 8 i samma månad.
Något beslut derom kunde dock
Don 23 Maj. 653 icke fattas förrän Utlät, förmodligen nästa Lördag blefve andra gången bordlagdt.
Ståndet då besluta att företaga pröfning e n före den 8, kunde visserligen de gemensamma öfverläggningarne ske tidigare, men Ur Gr. o. Landtm, förmodade att R. o. Ad. ämnade foga sig efter de andra Ståndens mening om tiden för frågans afgörande.
Sedan andra bordläggningen egt rum skulle talmännen åter sammanträda för att slutligen öfverenskomma om tiden för RiksStins gemensamma öfverläggningar, dertill den 3 Juni vid förra sammanträdet ansetts lämplig dag, derest frågans företagande till afgörande af Stånden, utsattes till den 8.
Jemte det jag finner mig tillfredsställd af det svar, som Hr Gr. o.
Landtm, behagat 'afgifva, får jag dock tillkännagifva såsom min enskilda opinion att jag anser som ett korollarium deraf att icke något särskildt Betänk, fiån StatsUtsk. rör:de denna låne-operation kan komma att interfoliera, innan detta allmänna sammanträde egt rum.
Landtm, anmärkte att Gr.
Frölich dock torde erinra sig att Hr Gr. o. Landtm, i afseende på StatsUlskis Utlåt, angrde det Svenska Statsverket erbjudna lån ingenting yttrat, emedan det ankom på StatsUtsk. att inkomma med sitt Utlåt, derom, när det blefve färdigt och sedermera berodde på RiksStm att. bestämma när det borde tagas i öfvervägande.
Uplästes och lades till handlingarne från de öfrige RiksStm ankomne prot.-utdr. från och med den 4 sisth April till och med den 16 dennes. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. { på 8 om aftonen.
Lördagen den 23 Maj 1857.
Just. 2me prot.-utdr. för den 20 dennes samt pleniprotm för den 18 sisth April f. och e. m.
BondeSt. ankommet, d. 20 dennes bordlagdt prot.-utdr.
N:o 270, innehållande bland annat inbjudning 654 Den 23 Maj. till de öfriga RiksStm, att instämma i det, vid föredragningen af Bevilln.Utskrs Utlåt.
N:o 9, af BondeSt. rör:de Utsk:s anmälan i fråga om Bevilln:sFörordn:s 128 g, fattade beslut, att som Reg:sF:ns 83 g bjuder, att
Grundlagarne skola i hvarje särskildt fall efter ordalydelsen tillämpas, samt g GO samma Reg:sF:s stadgar, det några allmänna afgifter af hvad namn och beskaffenhet som helst, icke må utan R.
Stms samtycke kunna förhöjas, och lösen för debetsedlar ulgör en allmän genom bevillning bestämd afgift, om hvars förhöjning nu är fråga, Betänk, i denna del återremittera, med föreläggande för Utsk., att upsätta voteringspropos:r för ärendets hänskjutande till förstärkt Bivilln.Utsk. Hr von Koch, Nils Samuel:
BondeSt:s mening i denna fråga synes mig vara riktig och grundad på goda skål.
Om den i fråga v:i)e förhöjda afgiften för debetsedlar icke alldeles bestämdt utgör en bevillning, så måste den likväl närmast vara att hänföra under bevillningsfrågor, enär det är en afgift som Ständerne åtaga sig utan den andra statsmaktens inblandning.
Jag vet icke under hvad kategori den annars skulle hänföras.
Derföre torde det vara försigtigast att så tillvägagå som BondéSt. föreslaget, och R. o. Ad. komprometterar sig icke heller genom antagande af BondeStis inbjudning.
Genom tillbörlig upmärksamhet från vår uplvste ordfides sida hafva vi vid behandlingen af Betänk.
N:o 9 icke i anledn. deraf vidtagit någon annan åtgärd än att lägga det morn-, som rörde 128 g, till handlingarne; R. o.
Ad. bar således endast yrkat att afgiften måtte höjas.
I det afseendet delar jag R. o. Ad:s mening, men här är nu endast fråga om formen, under hvilken Irågan skall behandlas, om 3 Stånd skola derom besluta oller 4.
BondeSt. har inbjudit de öfrige
Stånden att dela dess tanke att frågan skulle behandlas såsom en bevillningsfråga och i anledn. deraf återremitterat densamma med hemställan, lill Utsk. att uprätta förslag till voteringspropos.
Då Oterremiss icke kan ifrågakomma och således icke eller fullständigt instämmande i BondeStrs beslut ega rum, tager jag mig friheten hemställa huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja på så sätt lemna sitt bifall till BondeSt:s inbjudning att R. o. Ad. anmodade Bevilln.Utsk. om uprättande af förslag till voteringspropos.
Jag vill icke motsätta mig ett antagande af BondeStis inbjudning, ehuru Bevilln.Utsk. ansett 3 ne Stånds beslut härutinnan vara gällande.
BondeSt: åberopar till stöd för sin åsigt 160 § Reg:sF., hvilken säger att. »icke må några allmänna afgifter af hvad namn och beskaffenhet som heldst, utan R.
Stms samtycke kunna förhöjas.»
Nu är likväl förhållandet att ur den synpunkt som Bevilln.Utsk. upfattat denna fråga, är den icke att bet-akta såsom en bevillningsfråga, och då nu redan 3:ne
Stånd fattat sitt beslut om densamma, borde således dessa Stånds beslut gälla.
Då BondeSt. likväl önskar motsatsen, och det icke syftar på den financiela sidan af frågan, utan saken mera rörer en princip, vill jag icke motsätta mig BondeStis hemställan.
Den 23 Maj. 655 Gr. Sparre, Erik:
Jag är af samma mening som Hr von Kock att nemi. denna afgift är en bevillningsafgift.
Pro to coll, h ullna hos H ö g
I o f 1 i g e Ridderskapet och Adelil, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1840. ->$0
Hörbergska Boktryckeriet, i84o.
Onsdagen den 4 Mars i84o.
Justerades 3 prot.-utdr., innefattande R. o. Ad:s den 29 sistl.
Febr. e. m. fattade beslut.
Justerades pleni-prot. för den 19 sistl.
Febr. f. m.
Upplästes till justering Exped.Utsk:s den 29 sistl.
Febr. e. m. på bordet lagda förslag till und. skrifvelse lill K. M., angtde af R.
St. godkända förslag till ändringar i Rikets grundlagar, i fråga om en ändamålsenligare organisation af Statsrådet, m. m. Gr. Frölich, David:
Den anmärkning har blifvit gjord emot förevar, förslag till und. skrifvelse till K. M., att siffran 4? i stället för ordet fyra med bokstäfver utskrifvet, bar influtit i 42 §:n 2 mom.
Reg.F. Det har ej varit möjligt, vid afhörandet af uppläsningen, att blifva varse en sådan omständighet, men naturligtvis bör ordet vara utskrifvet med bokstäfver och ej tecknadt med en siffra.
Ad., om det kan vara formenligt att till K. 3YI. ingå med ett förslag lill förändringar uti Tryckfrihets-förordn., som endast anmärker, att ordet Ilofcanceller bör borttagas öfverallt, der detta ord förekommer, och ordet Justitiestatsminister i stället insättas.
Måhända vore det formenligast, att alla paragraferna infördes med de förändringar och tillägg, som de erhållit.
Om Ständerna öfverlemna åt K.
M. att göra denna förändring, och då skulle inträffa något misstag, som vore ganska möjligt; så skulle det kunna föranleda en helt annan förändring af Tryckfrihets-förordn., än R.
St. afsett.
Till följe häraf tror jag, att R.
St. böra, uti deras skrifvelse till K. M., upptaga alla de paragraferaf Tryckfrihets-förordn.
, der ordet Hofcanceller för närvar, förekommer, och att i stället bör insättas Just.Statsminister.
Jag anser mig endast böra nämna, att Exped.Utsk. har troget följt R.
St:s beslut uti de af den siste värde talaren vidrörde omständigheter.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., i anledn. af hvad Gr.
Frölich yttrat, ansåg att i 2 morn. af 42 §:n 4 Den 4 Mart f. m. Reg.F., i stallet för siffran 4, borde med bokstäfver utskrifvas ordet fyra.
Jag skulle tro, att det riktigaste vore att återremittera skrifvelscn lill Exped.Utsk., som då borde verkställa den förändring, hvarom jag anhållit; emedan jag anser, att skrifvelscn icke bör, uti det skick den nu äger, inkomma till K. M.
Det kan vara ett helt annat förhållande, då ett Utsk. kommer in och i korthet föreslår R.
St. den eller den förändringen; men hvad Exped.Utsk. å Ständernas vägnar uppsätter, för att till K.
M. öfverlemnas, måste äga en fullständigare form.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, i anledn. af Gr.
GyIdenstolpes yttrande, ville framställa frågorna till R. o. Ad:s bepröfvande iden ordning, de blifvit väckta, och förnyade alltså nu först sin nyss gjorda propos.
Det anses måhända för en småsak, men jag hemställer likväl, huruvida det är råd lig t, att uti något betänk, göra, emot Riksd.Ordn:s föreskrift, några ändringar, då det första gången är under öfverläggning.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, i afseende på formen för tillvägabringande af den rättelse Gr.
Frölich begärt, icke kunde finna att en återremiss vore nödvändig, då denna rättelse icke innefattade någon ändring i förslaget utan blott ett annat sätt att skrifva 4' nemi. med bokstäfver i stället för med siffra, och hvilken ändring, rättelse eller erinran, huru man behagar kalla den, sedan den afR. o. Ad., såsom nu skett, blifvit beslutad, åtföljer till de öfriga Stånden förslaget, hvilket, sedan det af dem äfven blifvit, justeradl, återgår till Exped.Utsk. för att i renskrift utskrifvas och expedieras.
För att uppfylla allan rättfärdighet, anser jag mig böra tillkännagifva, att uti det tryckta exemplar, som Ståndet haft till sig utdeladt, står ordet fyra utskrifvet med bokstäfver.
Således är det ett purt skriffel, och ett sådant skriffel kunde, såsom Hr von Hartmansdorff torde finna, lätteligen förbises vid genomläsningen af detsamma.
Att nu göra denna ändring, är således intet annat, än att rätta det skriffel, som af renskrifvaren blifvit begånget emot contexten uti det tryckta förslag, som af R.
St. är antaget.
Huruvida detta bör föranleda återremiss, lemnar jag till Hr von Hartmansdorff att bedömma.
Så framt man ej vill draga ut på tiden, så länge som möjligt, kan jag för min del icke inse, hvarför icke, på sätt Gr.
Frölich föreslagit, ifrågavar. roissskrifning skulle kunna ändras, utan Den 4 Mars f. m. 5 ålerrcmiss lill Exped.Utsk.; icke heller inser jag, hvarföre och till hvad ändamål här skulle behöfvas en utskrifning af dessa paragrafer, enär det blott är ordet Hofcancel ler, som är i fråga att borttagas på de ställen, der denne embetsman nämnes.
Till följe häraf tror jag, att propos. på bifall till Utsk:s betänk, är allt hvad i denna del erfordras.
Ib' von Hartmansdorff: Sedan Exped.Utsk:s ordför. upplyst, att det ifrågavar. felet endast är en misskrifning, som vederbör, tjenstemän inom Utsk. underlåtit alt rätta, förfaller min anmärkning.
Jag liar visserligen icke någon afsigt alt draga ut på tiden med detta ärende, utan skulle tvertom önska alt det varit afgjordt långt för detta; men det öfverensslämmer icke med mina åsigter, att II.
St. inkomma till K.
M. med blott cn princip för den förändring, som skall ske uti grundlagen, hvilken bör bokstafligen efterJefvas, och således äfven bokstafligen vara uppgjord och bestämd.
Jag vill alldeles icke för min del bestrida riktigheten af Gr.
GyIdenstolpes anmärkning i sin princip, men tror mig med full rätt kunna påstå att Gr.
Gyldenstolpe eller någon annan hade bort göra denna anmärkning, när Const.Utsk:s mern. här förekom till bifall eller afslag.
Det var delta Utsk:s uppställning deraf, som bort vara föremål för den granskandes uppmärksamhet.
Nu tror jag ej, att Utsk. kunde göra någon den ringaste förändring till redactionen uti hvad R.
St. med allmänt bifall antagit.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg den af Gr.
Gyldenstolpe gjorda anmärkning föranleda förslagets återremitterande.
Uppå derefter framställd propos., blef förslaget, med den ofvan beslutade rättelsen i 2 mom. af 42 Jj:n Reg.F., af R. o. Ad. godkändt.
Sedan detta vigtiga ärende nu blifvit afgjordt, får jag lill prot. reservera mig emot det förbiseende, som Coust.Utsk. begått, då detsamma ur Reg F. utstrukit Rikets Allmänna Ärenders Beredning, men qvarlemnat den uti Tryckfrihets-förordn.
Ä nyo föredrogs K.
M:s den 26 och 29 sisth Febr. på bordet lagda nåd. skrifvelse, nng:de skjutsväsendet i Riket.
Den nu ifrågavar.
St. innehåller föremål för åtskilliga anmärkningar.
Jag skulle önska göra dem, äfvensom några påminnelser vid en ledamots deröfver afgifna sär - 6
Dcu 4 Mars f m. skilda tanka; men jag får hemställa till herrarne, till dem, som möjligen lika med mig skulle hafva anmärkningar att dervid framställa, om det vore möjligt att beräkna, då vi började med en skjutsfråga, hvar vi skulle stanna med skjutsen, och om vi ej med en discussion i detta ämne skulle upptaga för stor del af motionstiden, som nu snart lider till slut.
Jag täger mig derföre friheten hemställa, huruvida vi icke kunde förbehålla oss vår rätt, att, sedan motionstiden är slut, afgifva de anmärkningar, hvartill den K. proposrn, äfvensom det dervid afgifna särskildta betänk., ovillkorligen synas föranleda.
Hr Frih. o. Landtm, förmodade, det R. o. Ad. fann, att Gr.
Anckarsvärds och andra ledamöters rätt alt i afseende på denna skrifvelse afgifva och låta till Ulsk. afgå de anmärkningar eller yttranden, som de kunde finna beliöfliga, alltid vore lika öppen äfven sedan den K. skrifvelsen blifvit remitterad. R. o. Ad. hördes häruti instämma.
Då fråga om förhöjning i skjutslegan för någon tid sedan förekom härstädes, hade jag ej de upplysningar, stim erfordrades för att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på de betydligen förhöjda utgifter, hvilka, genom en sådan åtgärd, skulle Statsverket ådragas.
De underrättelser jag sedermera erhållit, äro väl icke så fullständiga, som vederbort, men de torde dock kunna lemna någon ledning för Slåndetsr omdöme.
Enl. hvad jag från Postverket förnummit, uppgår postförningen årligen till 3oo,ooo mil, då den beräknas såsom verkställd med en häst.
Den ökade kostnaden för postföringen allena skulle således, om förhöjningen, såsom skäligt synes, äfven komme dem till godo, uppgå till a5,ooo r:dr b:co, derest nuvar. skjutslega ökades med 4 sk., till 5o,ooo r:dr, om den ökades med 8sk., till 100,000 r:dr, om den ökades med i6sk., samt till 200,000 r:dr, om den ökades med 32 sk., såsom R. o. Ad. torde erinra sig, att en värd ledamot ifrågasatte, då han föreslog skjutslcgans bestämmande till 1 r:dr b:co milen.
Nu äro i K. M:s propos. om Statsverkets tillstånd och behof i5o,ooo r:dr upptagna såsom Statsverkets behållning af postmedlen.
Följaktligen skulle, ifall skjutslegan förhöjdes till 1 r:dr, Statsverket, i stället att hafva i5o,ooo r:drs inkomst af postväsendet, få derpå årligen sätta till 5o,ooo r:dr.
Ökade utgifter i andra hänseenden skulle äfven förvållas.
Efter stat uppgå rese- och tractaments-penningar för civila embets- och tjenstemän till 11,000:
— D:o d:o för aromen till 6,666: 32.
Durchmarche-kostnuder . . 25,000: — Transport 42>666: 32.
Den 4 Mars f. m. 7 Transport 4?.,GGG: 32.
Flottans rese- och tractamentsprgar .... 3,33!: 16.
Anslag lill mcdicolegala besigtningar ....
3,ooo: — d:o lill farsoters botande g,ooo: —•
Summa r:dr 58,ooo: — hvaraf eller 43,5oo r:dr troligen utgöra skjutspenningar, deraf eller 10,875 r:dr är den årliga förhöjning i utgifter, hvilken skulle drabba Staten för hvarje 4 sk., hvarmed skjutslegan för milen ökades.
Lägg nu till de betydliga utgifterna för fångars skjuts, hvilkas belopp är mig obekant, och enskildes ökade kostnader för syneförrättningar in. 111., så inses lätt i hvad mån förslaget varit väl betänkt eller icke. .
Besvärs- och Ekon.Utsk. Gr.
Det är till följe af remissen af den K. proposm, som jag täger mig friheten fästa uppmärksamheten på, att denna K. propos., åtminstone efter mia öfvertygelse, icke kan gå ensamt till Ekon.Utsk., ty denna propos. innehåller en så genomgripande rättsfråga, att jag tror det skulle innebära en alltför stor oformlighet 0111 R.
St. i önskningsväg besvarade den; och tror jag icke ens, at t Ekon.- Utsk. kan handlägga den delen af frågan, som innefattar en helt ny lag-princip.
Till följe häraf anhåller jag, att den K. proposm äfven måtte blifva remitterad lill LagUtsk.
I följd af hvad den siste talaren anfört, vill jag blott anmäla, att Ekon.Utsk. redan utsett en afdelning, för att, gemensamt med en afdelning af LagUtsk., handlägga sådana mål som detta; således, antingen målet remitteras lill Ekon.Utsk. ensamt eller till detta i förening med LagUtsk., kommer det i alla fall att af begge Utsk:n behandlas.
I sådant fall har jag ingenting att deremot invända.
Föredrogs å nyo K.
M:s den 29 sisth Febr. på bordet lagda nåd. skrifvelse, ang:de ett af särskilde i nåd. comiterade uppgjordt förslag till förnyad Tulltaxa.
Som jag har åtskilliga anmärkningar att göra vid den K. proposm, men icke nu vill upptaga R. o. Ad:s tid dermed, får jag hemställa, huruvida icke R. o. Ad. antingen ville låta den hvila till nästa plenum, eller också, ,0111 mina anmärkningar få öfverlemnas till det Utsk., dit motioneu blir remitterad.
Hr von Hartmansdorff, August, förenade sig med Hr Lagerhjelm. 8 Den 4 Mars f. m.
Remitterades till Bevilln.Utsk. K.
M:s den 29 sistl.
Febr. e. in. på bordet lagda nåd. propos., ang:de bestämmandet af stadigvarande tullafgifter å spanmål.
M:s den 29 sisll.
Febr. e. m. på bordet lagda nåd. propos., ang:de åtgärderna till beliöfvaudes undsättning i missvextår.
I anl'edn. af K.
M:s nåd. propos. örn undsättnings beredande under missvextår, anser jag mig böra fästa R.
St:s uppmärksamhet på en del af de medel dertill, den nåd. propostn innehåller, såsom anläggande af enskildta och districtsmagaziner, alt genom fixerad tull å inkommande säd, och deraf härflytande lifligare spanmålshandel, bereda tillfälle för den enskilde speculanten attgenom sina spannmålslager kunna undsätta de behöfvande, m. fl. åtgärder, och sålunda öfverlemna till den enskilde speculanten detta maktpåliggande kall.
Äfven jag delar allmänna åsigten örn otillbörligheten af Statens inblandande i spanmålshandel, och de menliga följderna deraf för samma handel; men man bör afskilja begreppen 0111 spannmålshandel, hvilken är en frivillig handling, hvarigenom den, som har öfverflöd på säd, öfverlåter densamma till den, som har penningar att derföre erlägga: — sådan är t. ex. all spannmålshandel i England, — från begreppen örn undsättning, hvarom den nåd. propos:n egentligen handlar, och hvilken fråga deremot icke ålen frivillig handling, då den är att anses som en af alla moraliska rättsbegrepp ovillkorligen anbefalld åtgärd , i afsigt att från hungersnöd frälsa vanlottade samhällsvarelser; denna skyldighet åligger således liela samhället, Slaten.
— Styrelsen har äfven godkänt sanningen af denna åsigt, i det den med sin hjelp mellankommit, då den enskilde spcculanten icke förmått uppfylla delta honom öfverlemnade åliggande.
Vid 1823 års riksdag, om jag rätt minnes, gjorde den satsen sig gällande, att Staten ej borde inblanda sig i spanmålshandel, utan öfverlemna den lill den enskilde speculanten, äfven i afseende på förebyggande af hungersnöd under missvextår.
Man hämtade exempel för nyttan deraf från England.
Men man tog säkert ej i betraktande den stora skilnaden emellan engelska spanmålshandlarens penningetillgångar, dess möjlighet att behålla sin säd intill ett år, då den gällde, samt beräkningen af säker afsättning,— och den svenskas, hvilken i allmänhet ej äger nu uppräknade fördelar.
Under samma riksdag bildade sig opinion att förd öm ma hvarje af Staten bedrifven magazins-inrättning, derföre att en dylik inrättning, hvilken i sina egna grundlagar innebar osvikliga frön till sin egen upplösning, kort förut Den 4 Mars f. in. 9 förut lios oss blifvit utdömd.
Till följe af allt detta loll man på den ytterligheten, att endast åt den enskilde speculanten anförtro omsorgen att under missvextår undsätta de hungrande.
Huru lian uppfyllt detta åliggande, bevittnar historiquen derom.