Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har hvarken skäl eller rättighet att uti en så beskaffad fråga, som denna, bygga mitt beslut på tomma förutsättningar, på en oviss förhoppning, att ladugårdsskötsel skall utveckla sig, i synnerhet då i betraktande tages det af mig omnämnda förhållande, att sådant icke kommer att hafva något inflytande å priset på salt smör i Upland.
Jag vill icke hoppas, att R. o. Ad., på sätt en ledamot af StatsUtsk. tyckes antyda, skall vilja bestraffa
Uplands innebyggare för det att deras deputerade icke velåt yttra sig öfver frågan om den ena räntepersedelns omsättning till en annan, utan envist vidblifvit åsigten, att alla persedlar skulle till penningar förvandlas.
Jag förmodar tvertom, att R. o. Ad. icke skall låta denna omständighet i ringaste mån inverka på sitt beslut utan bemöta Upland med lika mycken välvilja som de andra landskapen.
Man har påstått, att det vore ganska lämpligt att förvandla räntepersedlar hälften till spanmål och hälften till smör, derföre alt dessa artiklars pris balancera hvarandra, så att då spanmålen stiger, faller smöret och tvertom.
Jag deremot vågar påstå, att förhållandet alldeles icke är sådant.
Om vi taga tabellen i hand och jemföra spanmålspriserna med smörpriserna, så finna vi, att under de år, då spanmålspriserna varit höga, har äfven priset å smör varit högt.
Under sistförflutna år, då en T:a råg gällde 11 R:dr 32 sk., gällde ett IM smör 6 R:dr 36 sk.
Detta är det högsta smörpris, sorn under hela den i tabellen uptagna tid funnits och således är det icke sanni, att prisen å spanmål och smör balancera hvarann.
Men om äfven så vore, torde R. o. Ad. finna, att balanceringen blefve högst obetydlig,| enär spanmålsräulan upgår till 189,000 R:dr och smörräntan endast till 5,000.
Emelh rtid böra vi icke göra en beräkning, som vederlägges af erfarenheten, ty tabellen Den 20 Maj e. m. 219 visar att spanmål och smör stiga i samma proportion.
Om en missväxt pä spanmål, föranledd af torka, såsom vanligtvis är fallet, i Upland inträffar, så inträffar äfven missväxt ä hö och således skall smöret blifva dyrare på samma gång som spanmålen.
Jag tror icke, alt man kan framlägga något enda verkligt skäl för den ifrågasatta förvandlingen.
Alla de i Upland bosatte landtbor, med hvilka jag i ämnet samtalat, hafva ansett det vara förmånligare alt få hö och dagsverken förvandlade till spanmål och jag, som är boende i denna provins, har derföre ansett det vara min [iligt ali inför R. o.
Ad. tillkännagifva denna önskan.
Jag anser mig äfven böra tillägga, att jag kanhända mera än de flesta intresserar mig för denna frågas utgång.
Den har i så niånga år legat pä Ständernas bord, att jag skulle högeligen .beklaga, om den nu folie; men jag kan ej förmoda, att den framställning, jag nu gjort, skall, ifall den af R. o. Ad. gillas, föranleda något sådant.
Ifall jag befarade detta, skulle jag genast afstå frän mitt förslag, men förändringen är för obetydlig att framkalla någon på hela frågans utgång inverkande söndring i sinnena.
Dä StatsUtsk. i aila fall måste ånyo handlägga denna fråga, som är af 2:ne Medstånd återremitterad, sä torde det icke förorsaka serdeles besvär att vid frågans förnyade behandling taga i betraktande den framställning jag nu gjort.
Jag slutar med att medgifva lämpligheten af att återremittera punkten, i st. f. att deröfver genast besluta, och anhåller derföre vördsamt om Hr Gr. o. Landtm:s propos. ä återremiss af 2:dra punkten i denna del af Utsk:s förslag.
Ak e r hjelm , C ari:
Hr Bildt har sökt att bevisa fördelen för ränlegifvarne af de ifrågavande persedlarnes förvandling till spanmål i st. f. smör.
Han har resonnerat sålunda, att sorn bränvinslillverkningen troligtvis kommer att till följd af R.
Sius beslut ang:de vilkoren för denna närings ulöfvande betydligt inskränkas, så och då spanmål ej vidare i så betydlig mån som hittills för denna tillverkning användes, komma spanmålspriserna alt falla.
Jag delar Hr Bildts åsigt i della hänseende och medger således, att om spanmälspriserna sjunka, år det en fördel för räntegifvare att få spanmålsränta i st. f. smörränta.
Men jag ber att få fästa upmärksamheten på följden af spanmålsprisernas fall.
Efter de läror, vi här hört uttalas, skulle jordbrukaren, då spanmålspriserna blifva låga, nödgas att använda spanmål till föder ät sina kreatur.
Afven jag" tror att så kommer att inträffa och följden häraf blifver naturligtvis en ökad smörproduktion, som åter medför prisfall å denna vara.
Således tror jag, att förändringen i bränvinslagstifningen kommer att medföra prisnedsättning å såväl jordbrukets som ladugårdens produkter, och att det följaktligen icke blifver förmånligare för ränlegifvarne i provinsen Upland alt få oftanärande räntepersedlar förvandlade i bara spanmål i st. f. spanmål och smör.
Flera talare hafva redan ådagalagt, att den å Upland sig belöpande smörräntan icke blifver serdeles betydlig och de som deltagit i delta Betänk:s upsätlning 220
Den 20 Maj e. m. veta ganska väl, att smörräntan ej kommer att levereras in natura utan att den endast är antagen såsom en värdemätare, så att det föga betyder, om Upland producerar det smör, här är i fråga, eller icke.
Jag yrkar fortfarande bifall till alla 3 punkterna.
Fåhraeus, Olof Imanuel:
Såsom ett tillägg till hvad den föreg:de talaren anfört till stöd för Utsk:s förslag i denna punkt, ber jag att få fästa upmärksamhelen derå, att R. o. Ad. äfven som 2:ne andra Stånd nyligen beslutat att nedsätta införselstullen å smör till hälften, eller från 1 R:dr 16 sk. till 32 sk. b:co pr LIS.
Det lider icke något tvifvel, att ju icke denna omständighet kommer alt verka till nedsättning i smörpriserna samt tillika medföra mera stadga i dessa pris.
Jag ber att få förena mig med dem, som yrkat bifall till Utsk:s förslag.
Jag finnér icke något skäl att förvandlingen sker endast till spanmål.
Om man närmare granskar Betänk., så finner man, att det endast är 2:ne län, hvars enda persedelränta är spanmål, men alt deremot 18 län hafva till persedelräntor både spanmål och smör.
Jag vill icke ingå i någon beräkning öfver sannolikheten af smörets framtida stigande eller fallande i pris, ty del ligger öfver min förmåga.
Sparre är jag bosatt i Upland men kan dock ej med honom vitsorda, att detta landskaps innebyggares allmänna önskan är, att smöret skall afskrifvas från länets liufvudränte-persedlar, då jag derom saknar tillförlitlig kunskap.
För öfrigt anser jag det ligga i sakens natur, att man till värdemätare bör bibehålla åtminstone 2:ne persedlar, när det icke kan blifva flere, hvarföre jag för min del anhåller om bifall till Utsk:s förslag.
Uppå härefter serskildt för hvardera mom. af Utsk:s förevar:de tillstyrkande framställde propos:r, blefvo de utan anmärkning lemnade Usta och 3:dje momme bifallne, och förklarade Hr G r. o Landtm., sedan svaren å den till bifall å 2:dra mom. framställda proposm blifvit besvarad med starka Ja, blandade med Nej, alt lian funnit
Stockholms län.
I consequens med hvad jag nyss yttrat, då fråga var om hö- och dagsverksräntornas inom Upsala län förvandling hälften till spanmål och hälften till smör, anser jag mig äfven nu, i afseende å Stockholms län, böra yttra mig i samma syftning.
Om Upsala län icke kan betraktas såsom någon smörproducerande provins, så kan Stockholms län ännu mindre såsom sådan anses.
I sistnämnde län produceras mycket litet smör och provinsens innebyggare måste till större delen köpa sitt smör från andra delar af riket.
Det är således orimligt att till smör förvandla andra i den ordinarie räntan ingående persedlar, hvilka upgå till vida större summa, än den summa, som motsvarar den nuvar:de smör-räntans värde.
Om milt minne ej sviker mig, så upgår dagsverksräntan i Stockholms län till 3 gånger så stort belopp som smörräntan.
Nu vill man förvandla denna stora ränta till smör Den 20 Maj e. m. 221 ränta, hvilken f. n. är den 4:de eller 5:te i ordningen, hvad storleken beträffar.
Om så sker, är det ju tydligt, att Stockholms läns räntegifvare i ännu större skala komma att vidkännas samma slags förlust, som genom den af R. o. Ad. nyss godkända förvandling kommer att drabba Upsala läns skattdragande.
Under den näst förutgångna discussionen har det blifvit yttradt, att smörpriserna sannolikt skola komma att falla, bland annat, derföre att tullen å smör blifvit nedsatt.
Jag påminner mig ganska väl att då denna tullfråga här diskuterades, alla de, sorn förordade nedsättningen, öppet yttrade, att denna åtgärd icke skulle lända jordbrukarne till uågon skada, emedan den höga tullen endast utgjorde ett proemium för lurendrejeriet.
Jag delar denna åsigt och kan, med antagande af dess riktighet, icke förstå, huru man kan påstå, alt tullnedsättningeu skall utöfva inflytande på smörpriserna.
Jag tror, att det sakförhållande, som Ulsk. framdragit såsom hufvudsakligt skäl för antagande af de båda hufvudränte-persedlarne, spanmål och smör, eller att dessa varors pris stiga och falla i motsatt förhållande, icke är så alldeles exact.
Om man kastar en blick på tabellen för Stockholms län och jemför de 4 medeltalen af 10 års markegångspriser å spanmål och smör, så finner nian att endast å ett af dessa medeltal inträffar det förhållande, att smöret fallit och stigit i motsatt riktning med spanraålen.
De öfriga medeltalen utvisa att priserna å spanmål och smör stigit och fallit samtidigt.
Jag vill icke trötta R. o. Ad. med att vidare orda i denna fråga, då jag nyss hade tillfälle att närmare utveckla mina äsigter i detta ämne.
Ehuru den utgång, frågan i afseende å Upsala län fick, var föga upmuntrande, anser jag mig likväl böra anhålla om återremiss af denna punkt i samma syftning som vid den föregående, emedan jag tror, att de skäl, som i afseende å Stockholms län tala för min åsigt, måhända skola bättre lyckas att göra sig gällande, enär de äro mera i ögonen fallande.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anser jag, att 2:dra mom. bör återremitteras, hvaremot Usla och 3:dje morn., hvilka, eril. min tanka, icke gifva anledn. till någon anmärkning, torde kunna bifallas.
Jag kan ej, i likhet med Gr.
Sparre, tillstyrka R. o. Ad. att genast vidtaga en redaktions-förändring af 2:dra morn., ty flera andra punkter i detta Retänk. torde måhända böra återremitteras, vid hvilket förhållande det vore lämpligast för Utsk. att i ett sammanhang ånyo handlägga ärendet.
Jag behöfver vid detta tillfälle icke vara vidlyftig, enär samma skäl förefinnas för gillande af Utsk:s förslag i denna del, som de, hvilka anfördes af flera talare, då fråga var om Upsala läns skattetitlar.
Jag vill blott till besvarande uptaga Hr Bildts yttrande, atl smörräntan, olämplig för Upsala län, skulle vara ännu mera olämplig för Stockholms län.
Enl. min öfvertygelse är förhållandet alldeles motsatt.
Det är nemi. för en hvar bekant, att Upsala län till större delen utgöres af slältbyggd.
Stockholms län och isynnerhet den del deraf, som Den 20 Maj e ra. benämnes Roslagen, är deremot en mera bruten trakt med betydliga saltsjöbeten.
Derföre är också i allmänhet smörproduktionen i Stockholms län vida betydligare än i Upsala län.
Således torde, tvert emot hvad Hr Bildt påstått, smörräntan vara vida lämpligare för del förra länet än för det sednare, Vidare anser jag mig böra fästa R. o. Ad:s upmärksamhet på det, enl. min tanke, ganska vigtiga skäl för smörräntans bibehållande, som af Hr Fåhraeus i slutet af den förra discussionen anfördes, nemi. att smörpriserna ovilkorligen komma alt nedgå till följd af nedsättningen i smörtullen.
Under denna förutsättning, sorn bar mera än sannolikhet för sig, länder den föreslagna förvandlingen de ränlegifvande till ganska stor fördel.
I alla fall kommer beloppet af de blifvande spanmåls- och smörräntorna att blifva vida mindre än enl.
Skatteförenklings-komiténs alternativa förslag, sorn åsyftade alla räntepersedlars förvandling, -^delaf till spanmål och ^:del lill smör.
Det torde vara öfverflödigt att framlägga några vidare skäl, enär de redan andragna äro tillräckligt bevisande, hvarföre jag nu slutar och anhåller endast, att Utsk:s förslag i denna punkt måtte blifva af R. o. Ad. godkändt.
Hr Bildt synes mig hafva rätt derutinnan, att smörpriserna icke alltid stigit och fallit i motsatt förhållande till spanmålspriserna, på sätt åtskilliga talare hafva förmenat.
Åtminstone synes förhållandet i Stockholms län, på sätt tabellen utvisar, icke hafva varit sådant de antagit; men deremot lemnar samma tabell en, enl. min åsigt, ganska vigtig uplysning, nemi. att smörpriserne under de år, tabellen omfattar, varit mycket mera konstanta än spanmålspriserna.
Man ser t.
ex. smörpriset under flera år hafva förblifvit vid 5 R:dr pr Lii, då deremot spanmälspriset onder samma tidrymd varierat från 10 till 7 R:dr T:n.
Det är detta konstanta pris, som, i min tanke, gör smöret till en ganska lämplig räntepersedel, ty stadga i beräkningsgrunden måste naturligtvis vara af mycken vigt vid bestämmandet af de enskildas utlagor.
Bildt har förmenat, att nedsättningen i smörtullen hufvudsakligast skett i afsigt alt dymedelst förebygga insmugglandet af denna vara, men, så vidt jag ej missminner mig, åberopades, såsom skäl för åtgärden, lika mycket den omständighet, att den stora allmänhet, som är konsument, derigenom skulle få denna vigtiga lefnadsförnödenhet till bättre pris.
Jag får, på grund af hvad jag nu och tillförene andragit, anhålla om R. o. Ad:s bifall till denna punkt, under förmodan, det Ståndet ej lärer göra sig skyldigt till den inconseqvensen att, sedan Ståndet godkänt Utsk:s förslag beträffande Upsala län, nu i afseende å Stockholms län göra en förändring i alldeles enahanda riktning, som vid det förra beslutets fattande blef föreslagen, men ej följdes.
Jag kan icke underlåta att fästa R. o. Ad:s upmärksamhet derå, alt de skäl, som anföras för bifall till StatsUtsk:s förslag i denna punkt, äro af lika problematisk natur som Den 20 Maj e. m. de, hvilka vid förra punktens behandling framdrogos, kanhända äfven, hvad billigheten vidkommer, ännu mera problematiska.
Så t. ex. har Hr von Troil, för att visa, att det vore obilligt att för Stockholms län göra det undantag, som ej ansågs böra göras för Upsala län, erinrat om Roslagens förträffliga saltsjöbelen och gjort en sådan skildring af dessa beten, alt man kunde förledas att tro, det länet vore serdeles smörproducerande.
Det är beklagligt, att de statistiska uplysningarne i detta hänseende äro sä knapphändiga, att man icke kan framlägga någon bestämd siffer-upgift, men jag kati likväl, såsom ett motstycke till Hr von Troils lockande beskrifning å de ypperliga saltsjöbetena inom förr nämnde del af Stockholms län, anföra, all en ledamot af BondeSt. uti StatsUtsk., som just är representant för denna trakt, yttrade sig emot andra räntepersedlars förvandling till smör och stödde denna sin åsigt deruppå, alt i haus hemort föga smör producerades.
Cederslröms yttrande ang:de smörprisets konstanta egenskap, så får jag fästa den värde ledamotens upmärksamhel derå, att ifall han jemför sifferupgifterna i tabellen öfver Stockholms län i afseende å medelpriserne ä spanmål och smör för del första tiotalet, eller 1814—1823, med sifferupgifterne ä samma medelpris för hela tidrymden 1814—1853, så skall han finna, att smörpriset har differerat med 34 sk. men deremot spanmålspriset endast med 14 sk.
Detta bevisar, att spanmålspriset är mindre underkastadl förändring än smörpriset, ty att 34 sk. prisförändring å en vara, som endast kostar 6 R:dr, är vida mera än 14 skillingars prisskillnad å en mycket dyrare vara, som i medeltal kostar 8 R:dr, måste väl medgifvas.
Jag vill blott meddela den uplysning, att, enl. de tabeller, som finnas i Skatteförenklings-komiténs Betänk, bifogade, medelpriset å smör inom Upsala län för åren 1824—1843 varit 5 R:dr 28 sk. 7 rst. samt att detta medelpris för Stockholms län varit 5 R:dr 21 sk. 2 rst., hvilket tyckes utvisa, att Utsk:s förslag är förmånligare för Stockholms län än för Upsala län.
Det har blifvit anmärkt, att en större skiljaktighet skulle förefinnas emellan Stockholms och Upsala län i afseende å qvantiteten af åtskilliga räntepersedlar.
Jag ber i anledn. deraf att få ur de tabeller, sorn åtfölja K..
Kammar-Collegii yttrande i ämnet, uplysa, att räntepersedeln spanmål upgår i Upsala län till 189,015: 24. 6. i Stockholms län lill 123,154: 9. 11.
Smör i Upsala län till 5,731: 29. 10. i Stockholms län till 5,624: 30. 1.
Dagsverken i Upsala län till 30,557: 14. 7. i Stockholms län till 32,244: 47. 7.
Hö i Upsala län till 11,131: 30. 7. i Stockholms län till 16,937: 45. 8. alla grundräntor tillsammans uppgå till ett markegångsvärde i 224 D en 20 M aj e m.
Upsala län af 257,553: 33.
5. och i Stockholms län af 223,421: 24. 2.
Det torde häraf inses, att skiljaktigheterna, i förhållande till det hela, icke äro så väsendtliga, att de böra föranleda någon synnerligen olika tillämpning af grunderna för räntesystemets förenkling.
Emot Frih. Cederströms yttrande, att smörräntan skulle vara så lämplig derföre att smöret har ett så konstant pris, på sätt tabellerna gåfve vid handen, ber jag att få anmärka, att priset å ett LU smör inom Stockholms län, enl. samma tabell, var år 1846, 6 R:dr roen år 1853, 7 R:dr 16 sk.
Jag för min del har icke funnit någon persedel, hvars pris varit så varierande, att detsamma under en tid af endast 7 år differera! med 1 R:dr 16 sk.
Jag kan icke föreställa mig annat än att R. o. Ad:s mening är, att den skatteförenklings-fråga, hvarmed vi nu äro syselsatta, en fråga, som under loppet af 20 år sysselsatt R.
St:r och som, på sätt en talare på förmiddagen jemväl yttrat, redan för ungefär 100 år sedan bragtes ä bane, nu skulle lösas på det sätt, att utgången deraf blefve för räntegifvarne så fördelaktig som möjligt och tillfredsställa deras billiga fordringar, isynnerhet då man ej kan undgå att finna, att räntegifvarnes representanter vid Riksdagen tillkännagifvit en viss obenägenhet emot hela förslaget.
Uti det bemödande, som hos flera af StatsUtsk:s ledamöter röjer sig, att med all gevalt få förslaget oförändradt igenom, tycker jag mig icke finna det bemödande att gå räntegifvarnes billiga önskningar till mötes, som i en så vigtig fråga borde finnas.
Som R. o. Ad. redan känner, delar jag Hr Bildts åsigt i detta hänseende och får derföre äfven instämma i den af honom yrkade propos.
Sparres sista yttrande ber jag att få förklara, att den afdelning af Utsk., som under en ganska lång tidrymd sysselsatt sig med denna fråga, dervid gått så samvetsgrant tillväga som möjligt.
Innan någon hufvudräntepersedel föreslogs till antagande, afvägdes noga alla skälen både för och emot en dylik åtgärd, men då något system måste följas och då man i det ena fallet icke kan utgå från en grundsats och i det andra dermed likartade från en annan, får man icke förtänka Utsk. att det, såvidt möjligt varit, velat införa likhet emellan de serskildta länens räntetitlar.
Såsom ett exempel, hvarthän det skulle leda, om man vid mera omfattande frågors behandling läte än den ena och än den andra representantens yttranden föranleda till afvikelse!- från den bana, man ansett sig böra följa, ber jag att få nämna, att sedan en ledamot af StatsUtsk. från ett visst län ifrigt påyrkat, att en viss förvandling skulle för samma län föreslås, förklarade samme ledamot några timmar derefter, sedan beslut i öfverensstämmelse med hans åsigt blifvit fattadt, att han misstagit sig och yrkade, att en annan förvandlingsgrund skulle följas.
På detta sätt tror jag att det ganska ofta skulle komma att gå, derest man alltför obetänk - Den 20 Maj e. m. 225 obetänksamt lyssnade till den ena eller andra ledamotens framställningar.
Sparre har åberopat den stora prisstegring, som smöret undergått från år 1846 till år 1853, utgörande 1 R:dr 16 sk.
Sparre behagade närmare granska tabellen, så skall han finna, att skillnaden emellan 1852 och 1853 års smörpriser utgör 32 sk.
Orsaken härtill inses lätt, blott man erinrar sig förstnämnde års missvext å foder.
Detta var således ett undantagsfall, som hvarken togs eller borde tagas i betraktande vid förslagets upgöiande.
Jag fortfar att yrka bifall till förslaget.
Vid den anmärkn.
Sparre bär gjort, anser jag icke någon synnerlig vigt böra fästas, enär skillnaden emellan 1852 och 1853 års rågpriser utvisar, att spanmålen under dessa år varit till priset ännu mera fluktuerande än smöret.
Under det att smöret undergick en prisstegring af 32 sk., höjde sig nemi. rågpriset från 10 till 12 R:dr T:n, hvilket utvisar, att spanmåls-priserna under nämnde lid voro mera varierande än smörpriserna.
Serskilde propos:r å hvartdera morn. af Utsk:s förevar:de hemställan blefvo härefter framställde, hvarvid de utan anmärkn. lemnade Usta och 3:dje momme biföiros och Hr Gr. o. Landtm., efter med starka Ja, jemte några Nej besvarad propos. å bifall till 2:dra mom. förklarade sig hafva funnit
Hr Palmcran tz, Joh. Mauritz:
Länets deputerade hafva, vid med dem hållet sammanträde, förklarat deras önskan vara, att, såvida ej hela ordinarie räntan finge förändras till en bestämd penningeränta, de nuvande skattetitlarne måtte oförändrade få bibehållas.
Då R. o. Ad. redan fattat ett beslut, som lägger hinder i vägen för denna önskans upfyllande, så torde det vara fåfängt att vidare ifra derför.
Men något afseende bör väl ändå fästas vid de skattdragandes önskningar, och jag anser mig, hvad Skaraborgs län beträffar, uttrycka länets räntegifvares mening, då jag nu föreslår, att dagsverksräntan måtte förvandlas, icke till spanmål och smör, utan ensamt lill spanraål.
I Skaraborgs län eger nemi. samma förhållande rum som i Upsala län, eller att artikeln smör är en ganska osäker värdemätare och underkastad vida större prisförändringar än spanmål.
Om R. o. Ad. behagade finna, att min framställning har något skäl för sig, skulle jag anhålla, alt Betänk, måtte i denna del till Utsk. återremitteras för vidtagande af förändring i den syftning jag antydt.
Då jag icke biträdde det beslut, som på f. m. fattades i afseende å dagsverksräntans förvandling, anhåller jag att nu, medan jag har ordet, fä deremot nedlägga min reservation, öfvertygad som jag är, att om denna åtgärd kommer lill verkställighet, en förhöjning af skatleboloppet i många orter af fäderneslandet deraf blifver en följd.
Jag anhåller äfven att få kasta en flyktig blick 7H. 15 226 Den 20 Maj e. m. på hela denna stora skatteförenklings-fråga.
Denna fråga härleder sig icke från gårdagen.
Det är derföre icke underligt, om den blifvit på mångahanda sätt behandlad, isynnerhet då man besinnar dess höga ålder af 1 \ sekel och dess stora vigt för fäderneslandet.
I afseende å Skaraborgs län har K. M. föreslagit R.
St:r alt besluta, det spanmål, smör och dagsverken skola såsom hufvudrånte-persedlar bestämmas samt bibehållas vid sina följd af i allmänhet stadgade grunder, och alla öfriga nuvärde nii jordeboks- och hemmantals- eller ordinarie räntan inbegripne persedlar förvandlas till bestämd penningeränta, men att denna förenkling af grundräntorna skulle i öfverensstämmelse med i allmänhet stadgade grunder gå uti verkställighet först sedan vederbörande skattdragande uti länet derom i behörig ordning till K.
M. ingått med underd. anhållan.
Således skulle det fä bero på länets innebyggare sjelfva alt bibehålla de gamla räntepersedlarne och detsamma har Hr Palmcrantz i första rummet önskat.
Jag får då fästa upmärksamheten derå, att Utsk. för sin del ansåg, alt det skulle vara hårdt, om Skaraborgs län, ehuru dess deputerade icke hade bestämdt sig för några vissa hufvudräntepersedlar, skulle derföre gå i mistning af den ifrågavande fördelen; att likväl flere ledamöter af Utsk. yrkade bifall till denna del af K.
M:s propos. men att BondeShs flesta ledamöter förklarade, att en sådan åtgärd från StatsUtsk:s sida skulle väcka mycket missnöje, hvarföre Utsk. äfven med stor majoritet beslöt, att K.
M:s framställning i denna del icke borde bifallas.
För att nu komma till det andra alternativet af Hr Palmcrantz förslag, eller att dagsverksräntan skulle förvandlas till endast spanmål, får jag uplysa, det K.
M. föreslagit endast 3:ne hufvudränte-persedlar för Skaraborgs län, nemi. spanmål, sora utgår med omkring 75,000 R:dr, smör, utgörande ungefär 47,000 och dagsverken, till ett ungefärligt belopp af 35,000 R:dr.
Derjemte utgår af gammalt, penningeräntan med 19,000 R:dr och småpersedlarne med omkring 5,000 R:dr.
Då nu smörräntan inom länet utgår med ett så betydligt belopp, som 47,000 R:dr, vill det synas såsom vore räntegifvare vana vid denna räntepersedel.