Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Blåst och Sol att upptorka vägarna, hvarföre man merendels finner de stycken af en Landsväg, som äro tätast planterade, i allmänhet vara de elakaste och sist upptorka.
Man kan derföre ej 110g förundra sig, att tät plantering, jag tror 3 alnar blott mellan hvart Träd, varit påbuden vid Landsvägarne och äfven tillåten i Landsvägs-groparne och på sjelfva Vägarne i Malmöhus Län, på samma tid, som man här uppe i Landet befallt att Träden på ett visst afstånd från Landsvägen skulle nedhuggas. 3:o Genom Plantering på de närmast Slättbygden befinteliga Skogsbygdens ofrugtbara och mycket stenbundna, i senare tider Ridd. 0. Ad.
I Aid. l3. nj. 9£ Den x Martii. uthuggna sträckor, samt genom Skogarnes i den Bygden bättre värde. 4:o Genom Höganäs StenkolsVerks bibehållande, hvartill det Allmänna omöjligen skulle kunna komma att göra så stora uppoffringar, som till den påbudna Planteringen, hvilken skulle fordra så många Millioner Mans- och Öke-Dagsverken, samt äfven förstöring af den gamla Skogen. 5:o Genom Veds likaså fria Införsel till Skåne från Blekinge, som till Sverige från Ryssland.
Innan man grafver kostbara Canaler, för alt befrämja Communicationen Provincer emellan, borde man börja med att upphäfva Författningar, som hämma eller försvåra den.
Och slutligen: 6:0 Genom sådana Köks- och BryggeriInrättningar samt Kok-käril, som bespara
För det man sett ett par Hemman på Slättbygden i Skåne vinna flere 100 R:dr om året på sin Plantering genom försäljning, slutar man, att samma vinst skulle tillkomma hvart och ett Hemman på Slätten, som följde samma exempel, utan att besinna, att så snart mångå Hemman, och ännu mera, om alla gjorde det, skulle Veden säljas sluteligen för bättre köp, än i den, för en stor del på Skog ej rika ännu kallade Skogsbygden.
En stor Auctoritet kan man dock åberopa, som skäl för den påbudna Skogsplanteringen på Slätt - Den 2 Martti.
99 bygden i Skåne, nemligen: frami.
Friherre Rutger Mackleans, som lät vid hvart af sitt Säteries enskiftade Hemman plantera Skog.
Men då detta var förmånligt håde för hans Bönder och för Orten, emedan ingen Hemmansägars på den Orten för öfrigt planterat Skog, så hade han. visst icke ansett en så allmän Plantering nyttig på alla Hemmanen å Slättbygden, aldraminst på den bästa Åkerjorden, till hvilken hans Säteri-jord icke hörde.
— Om det således kan vara en vinst för den enskildte Hemmansägaren på Stättbygden, att verkställa den påbudna planteringen i ali sin vidd, ja! om det vore en vinst för hvar och en af dem, så följer ej deraf, att det vore en vinst för Riket i det hela, utan det kan, sorn jag sökt visa, vara för detta en förlust, hvilken åtminstone icke genom någon Författning hör befrämjas.
Måtte vi en gång i vår inre Rikshushållning hinna till att se vidt ikring oss, se alla denna Hushållnings delar i sitt sammanhang och i sitt förhållande till hvarannan, och således undgå att betrakta hvar serskild Hushållsgren isolerad, utan sitt behöriga samband med och förhållande till andra grenar.
Det torde sluteligen ej vara i dessa tider öfverflödigt för mig att nämna, det jag sjelf bor på Slättbygden i Malmöhus
Län, och har min Lön i Spannmål, att således min enskildta interét skulle vinna dervid, att Slättbygden producerade mindre Spannmål och mera Skog. 100 Den 2 Martil, Friherre Wrangel} Henning:
Jag kan för min del aldrig förmoda det vara en öfverflödig åtgärd, att söka befordra Trädplantering i en Province, hvarest är den största brist på Skog och Bränsle.
Det är väl sant, att man egenteligen bör till en sådan Trädplantering använda så kallad Flygsand och icke den bästa Jorden, men på de Trakter, der Flygsand icke finnes, bör man på den minst goda Jorden verkställa Planteringen; och den Författning, som stadgar, att hvart 5o:de Tunneland af ett Hemman bör med Träd planteras, synes mig alldeles icke obillig.
I Skåne är derjemte äfven nödvändigt, att vid allmänna Vägarne plantera Träd, emedan Yägarne Vintertiden på Slättbygden annars ofta icke äro synliga, helst man i annat fall, i synnerhet vid Yrväder, lätteligen löper fara att äfventyra till och med lifvet.
Man torde invända, att StenkolsGrufvan kan lemna tillräckligt förråd till Bränsle, men jag anser för min del Skogsplantering i längden bereda mycket säkrare tillgång dertill, än nämnde Grufva, hvars bestånd i framtiden torde blifva ganska osäker; om man föröfrigt här och der anlägger Trädskolor, bör någon brist på Trädplantor eller Telningar ej eller kunna befaras.
Om jag rigtigt fattat Hr Munck af Rosenschölds mening, har hans tanka ingalunda varit, att Trädplantering i Skåne borde upphora, utan endast att Författningen, angående hvart 5o:de Tunnelands Plantering med Träd, borde upphäfvas, Den 2 Martii.
101 helst det, utan all fråga, är ett högst betydligt Onus, att utan undantag ovilkorligen plantera Träd på hvart 5o:de Tunneland.
De Ljunghedar, som äro belägne vid Skanör, Sandhammar, med flera ställen, böra till sådant ändamål användas; men att å hvarje
Hemman på åtskilliga små bitar af jord plantera Träd, är så mycket svårare oell kostsammare, sorn gärdsel saknas till uppförande af Stängsel omkring dessa Planteringar.
Man kan mycket väl uppföra Stängsel af Jordvall.
Den står icke.
Friherre Wrangel: Af Lera står lian.
Jag mätte ej hafva blifvit förstådd af Friherre Wrangel, då Hr Friherren påbördar mig det yttrande, att Skogsplanteringen ej är nyttig på Slättbygden i Malmöhus Län.
Jag har blott sökt ådagalägga både skadligheten och overkställbarheten af den Författning, som påbjuder Plantering på livart 5o:de Tunneland, utan afseende på jordens större eller mindre duglighet till åker.
Tvärtom har jag framställt nyttan af Skogsplantering på alla de stora-sträckor af Sandhedar och annan oländig Mark, som finnas, äfven till ett stort antal, på Slättbygden i Skåne.
Jag har äfven yrkat på Plantering vid sjelfva Boningarne, på Gärdesgårdar, och en icke för tät på Landsvägar.
Jag har lill 102 Den 2 Martil. och med erkänt nyttan af Plantering äfven på Åkerjord i de Orter af Slättbygden, som ligga långt från Skog eller långt från till Skogsplantering bäst passande oländig Mark.
Likaledes bar jag yrkat på en bättre vård och äfven Plantering af de stora, mäst uthuggna sträckor oländig
Mark i den närmast Slättbygden belägna del af Skogsbygden.
Hvad Stenkolsverket i Skåne beträffar, så kudde det, om det till någon del af Staten öfvertoges, ej ådraga Staten så stor förlust, som det till större delen fåfänga anordnande af Millioner Karl- och Öke-dagsverken på hvart 5o:de Tunnelands plantering, utom den på de stora Sandhedarne i Malmö Län, i synnerhet som genom detta arbete och genom den kring alla dessa Planteringar nödiga Stängsel, de till större delen nyss enskiftade Jordbrukare i Skåne skulle nödsakas lemna större delen af sin Åkerjord utan stängsel för att verkställa den kring Planteringen.
För öfrigt är det besynnerligt, att man hellre vill se hela Riket i beroende af Utlänningen för Stenkol, än en Ort beroende af andra Orter af samma Rike, för Ved och andra Trädvaror.
Hvad Plantskolor beträffar, så har jag i mitt Memorial ej otydligt yttrat, att de borde föregå Påbudet om en så vidsträckt Plantering.
Herr Cederskjöld, Pehr Custaf:
I den af Hr Munck af Rosenschöld gjorda Motion, om upphäfvande af den Författning, hvarigenom hvarje Jordägare på Slättbygden i Skåne ålägges, att med Skog plantera TVdel af sin Jord, Den 2 Martti.
103 finner jag, för min del, så mycket mer skäl att instämma, som jag förmodar att i ett så slätt och öppet samt för Stormar utsatt Land, som Skåne, Skog aldrig skulle kunna trifvas, om den planterades blott på smä_, kringspridda Jordjläckar.
Stormar och Yintrarnes åverkiiingar synas, i så små Planteringar, böra tvinga det späda trädet, och hindra dess tillbörliga utbildning.
Om nemligen Skog skall trifvas, måste den vara stor och vidlyftig,’ så att de mångfaldiga träden må så mycket bättre kunna gemensamt skydda hvarandra.
— I Skåne synes derföre
Skogsplanteringen nödvändigt böra anställas i stora Arrendissementer, och endast på sådana Ställen, som dertill äro för öfrigt passande.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Hr Munck af Rosenschölds ofvannämnde Memorial, som de i anledning deraf nu afgifne Yttranden, måtte till Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskottet, dit Hr Rosenschölds Motion i samma ämne redan blifvit förvisad, remitteras; hvilket bifölls.
Herr Oxehufvud^
Bo, hade inlemnat ett så lydande: Vördsamt
Sedan Riksens Högloflige Ständers OeconomiseUtskotts Betänkande, rörande den i 104 Den 2 Martil.
Hedervärda BondeStåndet väckte Motion om en Magazinslnrättning i Borås Stad, blifvit till StatsUtskottets bandläggning remitterad, i anledning af Herr Presidenten von Schulzenlieims anmälan, att flere
Mål i detta ämne vore till sistnämnde Utskott inkomne, så får jag, med stöd af 56 § Riksdagsordningen, vördsamt föreslå, att likaledes ett Magazin inrättades uti Staden Fahlköping, af orsak, att den är belägen uti medelpuncten af en bland de frugtbaraste Provincer i Riket, som lätteligen till der blifvande Magazin kunde aflåta omkring 20,000 Tunnor Spannmål, hvilka de inom 2 mils Periferie belägne 20
Pastorater säkerligen till årligt afsalu producera, men nu blifva mästadelen vintertiden borttransporterade till Brännvins-brännare uti långt aflägse Skogsbygder; hvaraf ofta bänder, att vid Sånings- oell Sommartiderne inträffar Sädesbrist både för Städerne, samt för mindre Hemmansbrukare, Torpare och Inhyseshjon uti denna starkt peuplerade Landsort, hvilka då nödgas till de Hemmansbrukare, som hafva Hästar, betala en dryg och ofta oskälig Transport-kostnad, för hämtningen af den på 6 å 8 mils afstånd, utur Mamestads och Lidköpings Magaziner, till dessa nödställdes behof, requirerade Spannmål; härtill kommer ock, att, utom. ofvannärnnde tvenne mils omkrets vidtager, uti Öster och Söder, ganska magra Orter, såsom Fogelås, Daretorps, Sandhems, Habo, Bottnaryds och Hösna Pasloraler, hvilka, oaktadt bästa årsväxt, ändock alltid behöfva köpa Spannmål, och Den 2 Martii. 105 hafva 10 ä 12 mil till ofvannämnde Magaziner, samt nödgas anlita Jönköpings Magazin, hvars egentliga bestämmelse bör vara, att rädda det magra Småland för hungersnöd, och brist på tjenlig Sädes-säd.
Med nära 3o-årig Tjenstebefattning, äfven 22-årigt Landtbruk i denna nu beskrifna Ort, har jag kommit uti noga kännedom och erfarenhet af behofvet utaf Magazins-inrättning derstädes, särdeles enär missväxt-år inträffar; ty då blifver nöden allmän, och sjelfve de större Hemmansbrukarne nödgas köpa Sädessäd, sedan de vintertiden till Skatternes utgörande försålt årsväxten.
På flere Orter i Puket torde dylika Localomständigheter påkalla Magaziners anläggande; — Jag får derföre lika vördsamt hos Högiofl.
Ridderskapet och Adeln hemställa, om ieke Riksens Högiofl.
Ständers Statsutskott borde anmodas, att från Konungens Befallningshafvande i Länen infordra skyndsamma underrättelser, huruvida Local-omständigbeterna på flera ställen vore i behof af Magaziner, med afseende på lätt tillgång till inköp för Magazinet, och beqvämt läge för behöfvande Landsort.
Jag skulle ock förmoda, alt härvarande Riksdagsmän från hvarje Province kunde lemna tillförlitliga underrättelser uti detta ämnet.
Då nu ändamålet med Magazinslnrättningar är, att uti missväxt-år kunna bistå med 106 Den 2 Martil.
Spannmål,'och erfarenheten har, ty värr, visat, att föga mer än två, högst trenne goda år kunna påräknas; hvarefter, om icke total missväxt, åtminstone tvänne mindre bördige år inträffa , så fordrar försigtigheten, att vid ymnig årsväxt inbringa så mycken Spannmål, att deraf bör vara Förlag till nödens tid påkommer; det är endast i sådan författning, somMagazinslnrättningarne kunna uppfylla sin bestämmelse, den nemi., att rädda Landet från hungersnöd, och förekomma behof af utländsk Spannmåls-införsel, samt i goda år förekomma Spannmålens vanvärde och i missväxt näpsa Ockrarens speculationer.
Men till allt detta fordras
Förlag och vida större Summa, än uti 8:de HufvudTiteln under Allmänna och Extra Utgifter nu är anslaget, så vida Inrättningen fullkomligt skall svara emot sitt stora och nyttiga ändamål.
Hvarföre jag vördnadsfullt får hos HöglofL Ridderskapet och Adeln anhålla, det StatsUtskottet likaledes blifver anmodadt, att föreslå någon större och tillräckligare Summa, både till nya Magaziners anläggande, samt desse och de gamles uppfyllande, med minst tvänne års Förlag; svaret kan väl aldrig blifva, att Penningar skola först anslås till andra mera Riksgagneliga stora företag.
Månne icke detta, såsom directe ländande till Jordbrukets nytta, bör äga företrädet?
Aldrig skall Nationen få anledning att kunna förebrå sina Répresehtanter, att vid detta tillfälle hafva åsidosatt de af erfarenheten redan erkände nyttiga företag, för att endast befrämja de på ben 2 Martil. 107 Suppositioner calculerade, ■— således till Magazinslhrältningens och Jord-culturens förmån, vare sig Enskiften, KronoSkogars och Allmänftingars fördelande och försäljande, Strömrensningars, Maders, Mossars och Sjöars uttappande, OdlingsLåns befrämjande m. m., bör anordnas 4°o,ooo R:dr, att årligen intill nästa Riksdag utgå, hvarvid anmärkes, att omkring 177,000 R:dr redan äro anslagne och således icke mer än a3o,ooo R:dr skulle tillskjutas.
Detta skulle ovedersägligen för framtiden bereda Fosterlandets välmakt och välbestånd; enär man med kraftfulla bidrag visar sig bestämdt vilja Fosterlandets väl.
De tidehvarf hafva längesedan försvunnit, då man trodde decorationer vara nog till Jordbrukets upplijelpande, och att Magaziner med toma loft göra tillfyllest för att afvärja hungersnöd, samt Utländsk Spannmåls införsel; och det är med tilltagande upplysning, man har erfarit att mera verksamma åtgärder fordras.
Jag erinrar mig alltid med hvad tålamod och godhet IJöglofl.
Ridderskapet och Adeln, så väl som Respective MedStånden, redan låtit sig föredraga och beviljat Remiss å ämnen, hvilka, efter min tanka, hafva föga inflytande på allmänt välbeställd-, såsom rörande Målningars förfärdigande, Isländska Språkkunskapen, Muddringai’, Lumpsamlare-rättigheter, Landsvägars rätande och Hållkarlars spöande m. m., hvarföre jag, vid detta grundämne för Statens välmagt och alla Näringars bestånd, förväntar mig lika välvilja, och ödmjukast anhåller, att detta Memorial måtte 108 Den 2 Martti. blifva till Stats-Utskoltet remitteradt, och med de öfrige Respective RiksStånden communiceradt; hvaröfver jag utbeder mig Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition.
I den orten bosatt, kan jag, med öfvertygelse om billigheten och nyttan, understödja Herr Oxéhufvuds Motion, rörande ett SpannmålsMagazins anläggande i Staden Fahlköping.
Efter min localkännedom, tror jag mig böra tillstyrka, att ett af de båda i Länet nu varande Magaziner i Mariestad eller Lidköping borde flyttas till Fahlköping, icke allena för Länets större beqvämlighet och båtnad, utan äfven för den, som derigenom skulle tillflyta den delen af Småland, som hämtar en del af deras årliga Sädesbehof från Skaraborgs Län.
Upplästes och lades på Bordet följande från StatsUtskotlet den 21 sistlidne Februarii afgifne Ullåtanden: 1:0 Angående den af Herr M. Thunell inom Yällofl.
Borgareståndet gjorde hemställan, att MagazinsDirectionen ej måtte införskrifva Utländsk Spannmål, deruti Utskottet, af anförde skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka bifall al Herr Thunells berörde hemställan. 2:0 I anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, angående användande af de inom Den i Martii. 109 Södermanlands
Län befintlige, så kallade Jagbackar; deruti Utskottet, efter det ofvannämnde Jagbackar blifvit fördelte i 5 serskildta Classer, i mohn af hvars och ens beskaffenhet och öfriga förekommande omständigheter, utom 8 stycken, hvilka ej blifvit till någon Class hänförde, förklarat: att i afseende på beskaffenhet af dessa Lägenheter, StatsUtskottet“funnit den vara sådan, att de dels till det mästa redan voro, dels ock framdeles, efter verkställde undersökningar, borde förmodas kunna blifva Kongl. Maj:ts och Kronans ostridiga Egendomar, för hvilka intet hinder syntes möta, att kunna vidtaga de åtgärder och Författningar, som med Kongl.
Majrts och Kronans fördel funnos mäst förenlige och deraf bereda henne den högsta möjliga fördel; att StatsUtskottet; i sistnämnde afseende, vore af den tanka, att Skatteköp derå borde för Kongl. Majit och Kronan blifva formonligave, än Arrende, att till Riksens Ständer af sådan anledning hemställdes, det alla ifrågavarande, så väl under som utom vissa Classer uppförde Jagbackar, med undantag af dem j hvarå anspråk till ägande eller dispositions-rätt blifvit gjorde, måtte på offentelig Auction på en och samma dag, efter vissa af StatsUtskottet föreslagne grunder, så väl i Kongl. KammarCollegium, som J^andsCancelliet i Nyköping, till den mästbjudande, emot årlig afgift i Spannmål eller Hö, att lefvereras antingen in natura eller med penningar, efter årlig Markegång, upplåtas under Skattemanna-rätt, och med de villkor, hvarunder besittningsrätten å Skatte - 110 Den 2 Martti. hemman oell Lägenheter efter gällande Författningar i allmänhet åtnjutas; att till vinnande af ali möjlig skyndsamhet uti den af Kongl.
Maj:t anbefallde uppmätning af dessa Jagbackar och deras läggande på Charta, StatsUtskottet ansett de med Löner på Stat bestådde Landtmätare böra anbefallas, eller ock, derest de af lagliga skäl voro derifrån hindrade, andre Landtmätare förorduas, att detta arbete genast företaga, och derunder förbjudas, att under tiden med andra göromål sig befatta, då Utskottet förmodade, att arbetet under innevarande år borde knnna fullbordas, samt sluteligen, att Utskottet i öfrigt hållit före, det med de Jagbackar, hvarå vederbörande gjort anspråk, men hvilka efter Laga kraft vundne Domar, varda Kongl. Maj:t och Kronan tillerkända, borde på enahanda sätt förhållas, som StatsUtskottet, i afseende på de öfrige, förut föreslagit och hemställt. 3:o I anledning af Herr Gustaf L.
Grönhagens framställning om förbättring i aflöning för KrigsRevisions-Betjeningen; deruti Utskottet, till besvarande af denna Motion, anmäler, det Utskottet, uppå förut i enahanda ämne erhållen Remiss från Hedervärda BondeStåndet, uti afgifvit samt af alla RiksStånden bifallit
Memorial, på anförde skäl, förklarat sig icke kunna tillstyrka bifall till den då gjorde framställningen, i följd hvaraf någon vidare åtgärd i denna fråga icke ägde rum. 4:o Angående Riksdagsmannens från Ska - Den 2 Martti. lil raborgs Län Jonas Anderssons Memorial, rörande föreslagne grunder för liqviderande af den UndsättningsSpannmål, som från MagazinsDirectionen utdelas; deruti StatsUtskottet, på anförde skäl, icke ansett något sådant Förordnande kunna meddelas, hvarigenom ett visst Penningebelopp för hvarje Tunna Säd, såsom Jonas Andersson hemställt, af i eller högst 2 R:dr, borde utöfver inköps- eller anskaffningsvärdet af Undsättningstagarne städse erläggas. 5:o
Af den 21 sistlidne Februarii: innehållande, att sedan Herr Grefven och LandtMarskalken och Herrar Talemän, jemte Utskottens Ordförande, föreslagit den vedergällning, som vid denna Riksdag borde tillkomma RiksStånden och deras Utskotts Secreterare, Cancellier samt Vaktbetjening, och detta Förslag blifvit till StatsUtskottet öfverlemnadt, har Utskottet derå tillstyrkt bifall, med undantag 1) att något Tractamente af Statens medel icke måtte tilläggas RiddarhusFiscalen. 2) att Tractamentet för RiksStåndens Extra Ordinarie Cancellister borde nedsättas från 3 till 2 R:drB:co om dagen. 3) Att Notarierne hos BondeStåndet måtte i stället för 4 R.’dr, endast erhålla 3: 24. om dagen, samt 4) Att den för YaktBetjeningen både hos Stånden och vid Utskotten föreslagne Aflöning skäligen borde nedsättas från 1 R:dr 16 sk.
Banco till 1 R:dr samma Mynt om dagen; hvarförutan Utskottet tillstyrkt, att förskott på ifrågavarande Arfvoden och Tractamenten måtte beviljas, att utgå till och med den 3i sistlidne Januarii.
Och har Utskottet 112 Den 2 Martn. i öfrigt föreslagit, att de till Skrif-malerialier, samt öfrige förnödenheter i och för Ståndens samt Utskottens Cancelliet* erforderliga medel, som vanligen bestridas af RiksdagskostnadsSumman, må ersättas efter af Secreterarne gifvande verificerade Räkningar, hvilka af Herr Grefven och LandtMarskalken och Herrar Talenlän, samt Ordföranden i Utskotten borde vara genom deras påskrift godkände; hemställandes Utskottet sluteligen, att i händelse af bifall, underdånig anmälan till Kongl.
Majrt kunde aflåtas i afseende på Nådig befallning om utbetalningens verkställande af Riksdagskostnadsmedlen.
Upplästes och lades på Bordet följande La^Utskottets den 10 sistlidne Februarii afgifne Utlåtanden: 1:0 Angående Riksdagsmannen för Gamla Norbergs och Skinskattebergs Härader, Hans Anderssons framställda Motion, om vidtagande af en Författning, hvarigenom måste bestämmas, det hvar och en, som genom köp eller annorledes blifver ägare af BergsmansHemman, skall vara pligtig, att fullgöra alla de skyldigheter, hvilka samma Hemman åtfölja, deruti Utskottet, på den grund, att det vore en klar följd af Kongl.
Kungörelsen den 6 April 1810, att hvilken, som blifver innehafvare af ett så beskaffadt Hemman, ovillkorligen åligger att fullgöra alla de skyldigheter, hvilka Hemmanet åtfölja, funnit sig icke äga an - Den 2 Martii. lig anledning tillstyrka bifall till det om en Författnings utfärdande i detta ämne väckta Förslag. 2:0 Angående det af Borgmästaren J. H.
Ekstrand gjorde yrkande, om en vidsträcktare rätt för Odlare af Kärr, Mosse eller sidländt
Mark, att enär för vattnets aftappning, aflopp måste sökas öfver Grannens ägor, få den nödvändiga gräfningen och ränsningen af Grannarne med all skyndsamhet verkställd, äfvensom att Rältegångssättet, i händelse af tvist härom, må blifva förkortadt, i likhet med hvad Kongl. Förordningen den 9 Februarii 1802, angående Stängselskyldigheten föreskrifver; deruti Utskottet på anförde skäl ansett sig icke kunna å detta Förslag tillstyrka bifall. 3:o I afseende på Herr BergsRådet A. von Wahrendorff^ gjorde Förslag, att Skogsåverkan må anses och straffas lika med Stöld; deruti Utskottet, på antagne grunder, ansett sig icke kunna samma Förslag tillstyrka.
Följande från Allmänna Besvärs- och OeconomiceUtskottet inkomne Betänkanden upplästes och lades på Bordet: 1:0
Af den 18 Februarii:
I anledning af väckt fråga, om Förbud mot införande af utländskt spunnit Bomullsgarn; deruti Utskottet, på anförde skäl, ansett sig så mycket mindre äga anledning att tillstyrka förändring uti Kgl. Maj:ts gifne Nådiga tillstånd för införseln, emot bestämd Tull, af utländskt Bomullsgarn, Ridd. o. Ad.
IV B, I Afd. i5, 16. 114 Den i Martti. som på den korta tid denna Författning ägt rum, redan en märkeligen tilltagande industrie i, väfnader bevist dess välgörande verkan, och i allt fall täta ombyten af oeconomiska Författningar syntes vara både emot erfarenheten och Allmänna Opinionen stridande. 2:0
Af den 18 sistledne Februarii:
Angående Riksdagsmannen Eric Ericssons från Örebro Län gjorde yrkande, om en fri Tackjernshandel; deruti Utskottet, af anförde skäl, ansett sig äga anledning tillstyrka, det Riksens Ständer måtte hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att Kongl. Maj:t, med afseende å Riksens Ständers vid flere föregående Riksdagar yttrade underdåniga önskan, täcktes fatta dess Nådiga Beslut till befrämjande af en friare Tackjernshandel. 3:o
Deruti Utskottet anmält, att sedan Högvördige PrestStåndet till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskottens gemensamma åtgärd remitterat ett Memorial af Herr Prosten Fornander, om Undersöknings anställande på Öland, till utrönande deraf, huruvida Stenkol derstädes finnas, jemte yrkadt Anslag dertill af Statsmedlen; så har OeconomiaeUtskottet erhållit underrättelse, att detta ärende redan blifvit af StatsUtskottet; förmodligen efter enskild Remiss, afgjordt, och Utskottets Betänkande derom af samtelige Respective RiksStånden bifallit; i anledning hvaraf OeconomiaeUtskottet ansett någon ytterligare åtgärd derutinnan icke böra vidtagas.
Den 2 Martti. U5 4-'o
Af den 10 sistledne Februarii: