Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I fråga om 4 punkten, hvari Utsk:n tillstyrkt, att läroprofvet för dem, som vilja förvärfva rättighet att vid Rikets elementarläroverk anställas, bör vid lärareseminarierne undergås på det sätt K.
M. kan finna tjenligast föreskrifva, och att det uu anbefallda läseprofvet vid stiftens läroverk i följd deraf må upphöra, framställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att ingen yrkat bifall dertill, utan Hr von Hartmansdorff föreslagit, att denna punkt må få följande lydelse: ”att läroprof för dem, som vilja förvärfva rättighet alt vid
Rikets elementarläroverk såsom lärare anställas, bör vid lärareseminarierne undergås på det sätt, K.
M. kan finna tjenligast föreskrifva,” och deremot Hr Tersmeden yrkat afslag.
Jag afstår äfven från mitt i afseende på denna punkt gjorde yrkande och instämmer i Hr von Hartmansdorffs förslag.
I sådan händelse ta ger jag upp Hr Tersmedens yrkande. 9 H. 76 Den 19 April f. m. DA nu H. Ex. Br Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle 4 punkten af Utskms utlåt, med den af Hr von Hartmansdorff föreslagna förändring, ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. lillkännagaf, ali han funnit ja hafva varit öfvervägande.
Palmstjerna, Nils Fredr., begärde votering.
Den som bifaller hvad Slas- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-
Utsk:n i sisla punkten af utlåt.
N:o S9 tillstyrkt, med den förändring, alt i st. f. ordet "läroprofvel” införes ordet ”läroprof,” samt med uteslutande af orden: ”och att det nu anbefallda läseprofvet vid stiftens läroverk i följd deraf må upphöra;” voterat ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej; afslår R. o. Ad. hvad Utskm i förenämnda punkt tillsstyrkt.
Vid voteringens slut befans alt röslerne hade utfallit, som • föijer Ja — 36.
Nej — fO.
Ånyo föredrogs Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Ulsktns d. 5 och 9 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 97, i anledn. af åtcrremiss af betänk.
N:o 38, ang:de personliga skyddsafgiftens användande till folkundervisningens befrämjande.
Ridd.secret. upplyste, alt delta utlåt, blifvit bifallet af de 3 öfrige RiksShu, Hr Aminoff, Joli. Fredr.:
Då jag anmälde mig, så var det för att begära upplysning om de öfriga Ståndens beslut.
Af den upplysning, som nu blifvit meddelad, finner R. o. alt ett R.
St:s beslut i denna fråga redan är fattadt, och jag hoppas derföre så mycket mera, att R. o. Ad. i sin helhet bifaller ett betänk., som är af så mycken vigt och så nödvändigt för det allmänna.
Frågan om anslag till folkundervisningen tyckes -i allmänhet såväl inom som utom representationen hafva väckt så starka sympathier, att jag icke tror att R. o. Ad. skulle tillåta sig eller ens sälta i fråga alt vägra ett anslag lill detta ändamål, helst ett sådant redan blifvit gjordt till föremål för en K. propos.
Frågan torde således kunna inskränka sig lill bestämmande dels af anslagets belopp och dels af den form, hvarunder det bör utgå, för att bäst motsvara sitt ändamål.
I båda dessa afseendeu skulle möjligen något vara att invända emot Utskms betänk; men då det redan blifvit af tre Sfånd bifallet och således de facto redan utgör ett R.
St:s beslut, så an - Den 19 April f. m. 603 huller jag, alt R. o. Ad. malle inskränka sig endast till bifall på betänk.
Jag instämmer med de värde talare, som hafva tillstyrkt betänk., hvilket, efter hvad jag hört, redan är af lie Stånd bifallet.
Men jag mäste likväl beklaga, att detta betänk, är uppstäldt utan full kännedom om förhållandena i hufvudstaden, der en tillämpning af Utsktns förslag skulle medföra ganska stora svårigheter.
Sälundo är i mörn. a) sagdt, att afgiften skall anslås och utgå inom hvarje församling.
Stockholms stad utgör en enda commun, och om anslaget der skulle gå särskildt till hvarje församling, så klefve deraf icke någon särdeles stor hugnad.
Af delta skäl, och i händelse det vore möjligt att häruti ännu kunna åstadkomma någon förändring, skulle jag med afseende på hufvudstadens behof i denna del, vilja föreslå ett tillägg, hvarigenom denna olägenhet upphäfdes, nemi. så lydande: ”Dock atti de städer, hvarest skolundervisningen hufvudsakligen besörjes såsom en för hela staden gemensam angelägenhet, anslaget tillfaller liela staden.”
Äfvenledes och af det skäl, att här i staden finnas flera vederbörande, som hafva folkundervisningen om händer, och troligen skulle komma att tvista om dessa medel, derest icke uttryckligen stadgas huru de skola uppbäras, samt derföre alt, då bär egentligen är fråga örn bevillningsmedel, som ingå till folkundervisningen, det synes förmånligast, alt, ehuru åtskilliga skoldirectioner finnas, medlen disponeras af en styrelse och af stadsnämnden, sorn förvaltar och redovisar de allmänna bidragen till fattigvården, hvarmed dessa medel stå i närmaste sammanhang, ville jag föreslå, alt i mom. e) efter ordet skolstyrelsen må tilläggas: i Stockholm till stadsnämnden.
Vidare och då man också i mom. e) alldeles förbisett Stockholm, tillstyrker jag, att i detta mom. dels efter ordet ”församlingar” på första raden tillägges: ”eller städer” och dels efter orden ”landshöfding och biskop” måtte tillsättas ”eller i Stockholm af Ofverståthållaren med vederbörande, som föra styrelsen öfver skolväsendet.”
Om propos. å dessa förändringar har jag äran anhålla.
Sedan nu tre RiksSt. hafva fattat sitt beslut genom antagande af delta betänk., så utgör det numera ett R.
Deruti skulle likväl med de öfriga Ståndens begifvande ännu några ändringar kunna göras, och då de tillägg Frih.
Sprengtporten begärt, synas mig vara ganska lämpliga för Stockholms stad, har jag ingenting emot att de blifva af 15. o. Ad. antagna.
Möjligen inträffa samma förhållande i andra städer med större folkmängd, såsom Götheborg, Norrköping och Carlskrona.
Enskildt får jag fästa uppmärksamheten derpå, att det synes vara af en stor vigt, när en ny författning träder i verket, att man dervid tillser, det någon, om än aldrig sä lindrig conlroll finnes alt författningens föreskrifter blifva fullgjorda.
En sådan conlroll saknas här alldeles.
Medlen skola redovisas såsom fattigmedel, men här i moliverna till det sista. 604 Den 19 April f. m. morn. eller lilt. e) liar Utsk. framställt den farhågan, att det möjligen skulle föranleda till missbruk, om medlen öfverlemnades till communala behof, hvarföre Utsk. uttryckligen velat stadga, alt de icke få användas till annat än skolväsendets befrämjande.
Jag får dervid fästa uppmärksamheten uppå, att inom alla dessa församlingar, så kan man väl taga för en möjlighet, att der kan vara mindre noggrannhet och accuratess vid räkenskapsföringen, med ett ord, att den här och der slarfvigt föres.
Medlen, som de uppbära, äro för ett år; under ett annat år kan inflyta hvad som varit på rest.
Församlingen bör veta, att verkligen blifvit upptaget i räkenskapen för skolorna hvad somoskolorna tillkommit, hvad som är uppburet för ränteåret.
A en annan sida är det nyttigt, att domcapillet, till hvilket en berättelse om sjelfva undervisningen går, äfven får se hvad medel de baft att använda, och äfven att det blir ett tillfälle öppnadt för Konungens Bef:h:de, all inom länen vaka öfver författningens efterlefnad, att medlen hafva blifvit upptagna och använda för skolorna.
Det kunde så lätt hända, antingen genom slarf, alt de icke blifvit fullt upptagne, eller genom svaghet hos en ordförande, att de blifvit använda till andra ändamål.
Man känner, att i en del församlingar kunna en eller par personer helt och hållet tillvälla sig makten, och de andra äro nästan salta utom kännedom och kunskap om hvad som sker.
Omsider kan det då uppstå en anmälan, att orätt har förfarits, och då blir det i högsta grad obehagligt, och skandalösa processer kunna i det fallet uppstå, så mycket mera som preslerskapet skall vara ordförande inom skoldirectionerna.
Jag anser det vara af nytta för den bland dem, som är svag och eftergifven, att ordföranden hade sig ålagdt att visa huru medlen blifvit använda.
En sådan föreskrift lillbakahåller alla pretentioner på alt använda medlen till annat än det, hvartill de få användas.
Communalafgifter bero på frivillig öfverenskommelse.
Ilär är icke så; här är frågan om att Konung och Ständer skola ålägga hvar och en afgift.
Dä böra de äfven se, att redovisning derför sker.
Det är eli åliggande dervid.
Det är denna controll, som jag tror skulle vara nyttig, och som måhända Regeringen sjelfmant kan vidtaga; men hvad dock kan vara nyttigt, att inom RiksSlm fästes uppmärksamhet uppå, är ett tillägg lill mom. d).
Jag bör nämna förut, att städernas räkenskaper nu insändas lill förvarande i landscontoren, der de äro tillgängliga så väl för landshöfdingen som för andra, om fråga derom uppstår.
Här sker dock icke någon granskning.
Det är icke eller min mening, att någon sådan skall ske; jag önskar, att litt. d) måtte få följande lydelse: ”att dessa medel må redovisas på samma sätt, som församlingarnes fattigmedel; likväl bör en afskrift af capital- eller hufvudräkningen, påtecknad af revisorerna, insändas till domcapitlet, för alt sedan allemnas till vederbörande landscontor, att der förvaras.”
Blir en sådan föreskrift meddelad, så förebygger man allt eluderande af författningen och många högst obehagliga rättegångar, sorn jag befarar eljest komma att uppstå.
Den 19 April f. m. 605 Hr Silfverstolpe, Fredr.
Då enligt de under rättelser, som från Medslånden inkommit, de öfriga tre liiksSlm bifallit detta betänk., så utgör deras beslut, åtminstone i afseende på allt livad det reglementariska angår, eli It.
Om således It. o. Ad. beslutade något, som stöde i strid dermed, så vore del alldeles ändamålslöst; men då det förslag till jemkning i Utskms förslag, som af Frih.
Sprengtporten och Hr von Hohenhausen blifvit framställda, på intet vis äro stridande emot andemeningen af betänk., utan utgöra fulländningen deraf i sådana fall, som icke äro af Ulskm förutsatta, oell förtydliga de föresk i fl er, som i detta ämne blifva nödiga, så kan jag icke annat än för min del tillstyrka, alt R. o.
Ad. måtte förena sig i de framställningar, som af Frih. Sprengtporten, i afseende på Stockholms stad, och af Ilr von Hohenhausen, i afseende på redogörelsen, blifvit gjorda; hvarjemte, för den händelse, att R. o. Ad. dertill lemnar sitt bifall, jag hemställer, om icke de andra Stånden kunde inbjudas att instämma i samma beslut, hvilket icke bör möta någon svårighet, då det på intet vis vore i strid mot sjelfva förslaget.
Då, såsom anmärkt är, tre Stånd redan bifallit detta betänk, utan förändring, så skulle det vara högst ändamålslöst att vilja här tillvägabringa ett från deras afvikande beslut.
Det var också icke min afsigt att motsätta mig beviljandet af betydliga anslog, äfven om de voro ännu betydligare, till folkundervisningen, tvifvelsutan ett af de ädlaste föremål, som statens omtanka kan omfatta; men deremot kan jag för min del på intet sätt instämma i de åsigter, som ledt Utsk:n, dä de sammanblandat nedsättning i skyddsafgiften med dessa anslag till folkundervisningen i hvarje församling
Jag vill nu icke uppehålla R. o. Ad. med att närmare utveckla denna anmärkning i hela sitt sammanhang, i de särskilda förhållanden, hvari delta ämne står till det hela af statens organisation och samhällets grunder.
Del skulle kunna föra lill en ganska vidlyftig betraktelse, från hvilken jag vill afhålla mig.
Men detta oell flera skäl, hvilka jag, då ärendet ändock är redan afgjordt, äfvenledes, för alt spara R. o. Ad:s så mycket i anspråk tagna tid, nu vill förtiga, men hvilka angå egentligen mom. c), nemi. att dessa medel må i sammanhang med kronouppbörden utgå, och af uppbördsmänneu öfverlemnas på landet till församlingarnes skolstyrelser, ulan afseende på församhngarnes mycket olika behof, — alla dessa orsaker sammanlagda göra, att jag vördsamt skulle vilja hemställa, huruvida icke R. o. Ad., med iakttagande af de tillägg, hvilka af Frih.
Sprengtporten och Hr von Hohenhausen blifvit föreslagna och af Hr Silfverstolpe förordade, ville förklara, alt R. o. Ad. låter vid dc andra Ståndens beslut bero, ty gillas kan i sanning betänk, icke.
Jag bestrider ingalunda bifall liil ett betänk., som redan är af R.
St. antaget; men jag anser mig böra fästa uppmärksamhet på den omständigheten, sorn C06
Den 15 April f. ni.
Palmstjerna nyss nämnde, nemi. den sammanbindning, som Utsktn gjort emellaa skyddsafgiftens nedsättande och delta anslag, hvilket jag anser vara obehörigt.
Jag tillstyrker derföre, all morn. a) i stället måtta komma ali. lyda som följer: ”ali af hvarje mantals- och skattskrifven person skall till folkundervisningens befrämjande inom hvarje församling utgöras en årlig afgift af 12 sk. för man och 6 sk. för qvinna.”
Saken blir densamma, men man undviker härigenom hennes sammanblandning med ett annat ämne, nemi. skyddsafgiften, hvarom framställning bör göras af annat Ulsk.
Sedan det blifvit upplyst, att tre Stånd redan fattat sitt beslut, och att således någon förändring i detta betänk, icke kan åstadkommas, så hemställer jag, om Hr von Hartmansdorffs framställning förljenar särdeles afseende.
Jag har icke kunnat inse del betänkliga deruti, att man anslår en slags communalafgift till folkundervisningens befrämjande, och att denna communalafgift bestämmes lill det belopp, hvartill den personliga skyddsafgiften nu utgår.
Jag tillstyrker derföre bifall till Utskms betänkande.
Gabi'.:
Jag kan icke finna annat, än alt Hr von Harlmansdorffs förslag är ganska väl grundad!.
Sådan som punkten a) nu är, uppstår en ganska stor tvetydighet huru stort anslaget bör blifva.
Der står nemi. de obestämda orden: ”dock ej högre än 12 sk.”
Eu skilling är visserligen icke mera än 12, men år meningen alt blott en skilling skall erläggas?
Eller skall hvarje man betala fulla 12 sk. och hvarje qvinna G sk.
Delta är i betänk, icke nog tydligt uttryckt.
I anledn. af den sisla talarens fråga, huru stort anslaget skall blifva, sä synes tydligt, alt Ulsk-.ns mening här har varit, all detta skulle blifva beroende af det belopp, hvartill Bevilln.Utsk. ansåge sig kunna nedsätta skyddsafgiften, så alt anslaget blefve ett denna nedsättning motsvarande belopp, dock ej högre än 12 sk. för hvarje man och G sk. för hvarje qvinna.
Fastän jag lika med Hr von Hartmans dorff anser, att det hade varit lämpligare, att delta sammankedjande icke skett, så tror jag likväl, då tre Stånd redan fattat sitt beslut, alt R. o. Ad. jemväl bör bifalla detsamma, isynnerhet om man vill, alt de af Frih. Sprengtporten och Hr von Hohenhausen föreslagna tillägg skola blifva antagna, hvilka äfven jag för min del tillstyrker.
Det kan icke bestridas, alt åberopandet af en nedsättning i skyddsafgiften såsom grund fölen annan afgift, är en oegenllighet, som för framliden kan föranleda oredor.
Om vid en blifvande riksdag denna skyddsafgift skulle återföras lill sitt förra belopp, så skulle ju de på dessa afgifter grundade skolinrättningar icke kunna fortfarande beslå.
Bättre bade derföre varit, om R.
St. hade yttrat, att då dc icke Den 19 April f. m. 007 viri denna riksdag ville öka bevilluingen, hade de, genom tillfälle att nedsälta skyddsafgiften, kunnat anvisa ett anslag motsvarande denna nedsättning, för att framdeles utgå till skolanstalterna i Hikel, af 12 sk. per man och 6 sk. per qvinna.
Då hade skyddsafgiften för närvarande år blifvit nedsatt, ulan att man derföre tagit på hand, att det skulle städse sä förblifva, eller att man lemnade öppet för declamationer, om skyddsafgiften skulle behöfva återställas till sitt förra belopp.
Nu hafva likväl tre
Stånd redan beslutit bifall till betänk., och vi må icke förbise, att man mäste önska, alt skolorna nu åtminstone mätte få något, och att man reservationsvis äger rättigheten att vid nästa riksdag besluta om förändrade former.
Att nu föreslå en ändring deruti, som troligen icke blir bifallen af de öfriga Stånden, anser jag ändamälsiösl, men i afseende på detaljerna instämmer jag uti Frill, Sprengtporten.? och Hr von Hohenhausens förslag, och är öfvertyga!!, att de öfriga Stånden skola finnas beredvilliga alt derefter jemka sig, emedan det icke ändrar något i sjelfva formen för beskhet, nian endast i formen för medlens användande.
I händelse H. o.
Ad. skulle godkänna de an märkn-. r, som Frih.
Sprengtporten och Hr von Hohenhausen framställt, sä skulle jag hemställa huruvida icke någon liten förändring jemväl borde vidtagas i afseende på mom. a).
Det kan t. ex. Ilända, och jag känner att det handt, att åtskilliga församlingar förenat sig om samma skola.
Om man då strängt håller sig till stadgandet i morn. a), skulle dessa medel icke kunna användas för den skola, hvarom flera särskilda församlingar förenat sig.
Måhända skulle någon rättelse häri vara af nöden, så att man t. ex. efter orden ”hvarje församling” tilläde: ”eller, der liera församlingar om en skola sig förenat, inom dessa gemensamt. ” Fiih. Palmstjerna, Carl Otto:
Innan discussionen för klaras slutad, så anhåller jag alt få förbehålla mig rättighet att yttra mig om redactionen af de tillägg, som bär blifvit gjorda, sedan de blifvit upplästa.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, sig vilja uppläsa de atlemnade redactionsförslagen.
Sprenstporten hade föreslagit, att till mom. a) slujHe tilläggas följande mening: ”dock all i de städer, hvarest skolundervisningen hufvudsakligen besörjes sorn en för hela staden gemensam angelägenhet, anslaget tillfaller hela staden;” alt uti mom. c) efter ordet skolstyrelser ”skulle tilläggas: ”i Stockholm till stadsnämnden,” samt att början af mom. e) mätte få följande lydelse: ”att de församlingar eller städer, som, efter bepröfvande af vederbörande landshöfding och biskop, eller i Stockholm af Ofverslåthållaren med vederbörande, som föra styrelsen öfver skolväsendet, finnas hafva” etc.
Hr von Hohenhausens förslag innehöll, alt vid mom. d) skulle tilläggas följande mening: ”likväl bör en afskrift af capital- eller hufvudräkningen, påtecknad af revisorerne, insändas till domcapitlet, för att 008 Den 19 April f. m. sedan aflemnas lill vederbörande landscontor alt der förvaras”.
Sparre bade äler föreslagit, att i mom. a) efter orden ”inom hvarje församling” måtte införas: ”eller, der flera församlingar om en skola sig förenat, inoip dessa gemensamt”.
Hvad nu först beträffar den redaction Frill.
Sprengtporten föreslagit, så har jag ingen erinran att göra vid tillägget till mom. a).
Hvad åter angår det vid mom. d) föreslagna tillägg, så hemställer jag, om icke orden ”Öfverstålhållaren och vederbörande, som föra styrelsen öfver skolväsendet”, kunde utbytas emot det kortare uttrycket: ”Ofverslålhållaren och skolstyrelsen”.
Då betänk, är bifallet af tre Stånd, tror jag, alt man bör vara angelägen om att ändra så litet som möjligt.
Mot de öfriga tilläggen bar jag för min del ingenting att anmärka, men fruktar alt de nu mera svårligen kunna lill vägabringas.
Jag finner bär i betänk, litt. b), att denna afgift, som skulle erläggas af mantalsskrifna personer, jemväl skall utgå af armeen och flottan.
Då manskapet vid värfvade armeen likväl äro befriade från mantals- och skattskrifning, så tror jag, att det vore billigt om de äfven från denna afgift befriades, i hvilket afseende jag får åberopa Hr Norins vid detta betänk, fogade reservation.
Jag skulle derföre anhålla, om det icke är emot formerna stridande, hvilket jag icke tror, att denna punkt måtte afslås, då den, såsom varande en bevillningsfråga, skall gå lill förstärkt StatsUtsk., hvarå jag anhåller om propos.
Jag vill blott anhålla om den ynnest, att äfven milt förslag måtte uppläsas likasom de öfrige, innan framställning till dessas antagande varder gjord.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han visserligen ämnat, innan någon propos. i saken blefve framställd, uppläsa äfven Hr von Hartmansdorffs förslag, men att H. Ex. vid den nu skedde uppläsningen, enär den varit föranledd af Frih. Palmstjernas begäran, hvilken endast afsett uppläsning af de redactionsförslag, hvari tillägg blifvit yrkade, ansett endast Frih. Sprengtporten, Hr von Hohenhausen och Gr.
Sparres förslag böra förekomma.
Härefter uppläste 11.
Ex. det af Hr von Hartmansdorff afgifna sålydande förslag till redaction af mom. a): ”att af hvar mantalsoch skattskrifven person skall, till folkundervisningens befrämjande, inom hvarje församling utgöras en årlig afgift af 12 sk. för man och 6 sk. för qvinna”.
Jag har endast begärt ordet i anlcdn. af Hr Bildts framställning.
Dä betänk, är af 3 Stånd bifallet, skulle jag icke tro, att det särdeles lönar mödan att tvista om afslag å en punkt deruti.
Dessutom finnér jag skäl vara, att såväl värfvade som indelta arméen bidraga till folkundervisningen, som för deras barn är af lika mycken angelägenhet, som för öfriga samhällsmedlemmar.
Den 19 April f. m. 609 Gr.
Beviltn.förordn. innefattar visserligen, att gemenskapen vid armeen och flottan äro för sina personer befriade från skyddsafgiften; men först och främst får jag fästa uppmärksamheten derpå, alt denna fråga icke är, såsom en värd talare yttrat, af bevillnings natur, emedan betänk, uttryckligen innehåller, att endast i den mån, som skyddsafgiften blifver nedsatt, så åtaga sig Ständerna denna nya beskattning, hvilken således icke kan anses såsom en bevillningsfråga, utan såsom en statsregleringsfråga.
Hvad vidare beträffar frågan om denna afgifts utgående af manskapet vid armeen, så är åtminstone min erfarenhet den, att detta manskap är, om icke bättre, åtminstone fullt ut lika väl burget, som de mindre bofasta jordägarne, och att det således kan anses billigt, alt detta manskap deltager i kostnaden för sina barns undervisning.
Det är visserligen sant, att. det värfvade manskapet icke är särdeles väl allönadt; men i detta fall kan också afkortning erhållas, såsom i all beskattning, der tillgång icke finnes.
Då jag finnér, att mitt förslag icke vinner något understöd, utan motsägelse från andra militärer, så afstår jag från mitt yrkande.
Ofverläggningen ansågs nu vara fulländad, hvarefter II.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlät.
N:o 97 oförändradt.
Med tillkännagivande, att den af Frih.
Palmstjerna tillstyrkta jemkning i Frih.
Sprengtporten förslag lill redaction af mom. e) blifvit af den sistnämnde medgifven, hemställde H. Ex. sedermera, om R. o. Ad. behagade bifalla förevar, utlåt, med de förändringar, som blifvit föreslagne af Frih. Sprengtporten, Ilr von Hohenhausen och Gr. Sparre.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. tillkännagaf, det han trott sig finna, att denna propos. blifvit med öfvervägande ja besvarad.
Jag får fästa Hr Gr. o.
Landtnäs uppmärksamhet på den anhållan, som framställts af Hr Silfverstolpe, beträffande en inbjudning till de andra Stånden.
Jag tror icke, att mitt förslag till ändring i mom. a) står i strid med de förslag, som af öfriga ledamöterna blifvit gjorda, och anhåller således, att det mätte framställas. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. bifallit
Ulskms utlåt, endast med de förändringar, som blifvit föreslagne af Frih. Sprengtporten, Ilr von Hohenhausen och Gr.
Sparre, samt att följaktligen någon annan förändring deri ej syntes kunna göras. Hr von Hartmansdorff:
Det är milt fel, att jag icke hörde, det Hr Gr. o. Landtm, nyttjade ordet endast med de förändringar, som af dessa ledamöter blifvit föreslagna. 9 H. 77 610 Den 19 April f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att lian också icke i propos:n hade nyttjat ordet endast, utan hemställt, omR. o. Ad. bifölle utlåt, med de af Frih. Sprengtporten, Hr von Hohenhausen och Gr.
Sparre föreslagna förändringar; men att när R. o. Ad. derpå svarat ja, Ståndet antagit mom. a) sådant det var i utlåt, intaget, med de tillägg, som deri af Frih. Sprengtporten och Gr.
Sparre blifvit yrkade.
H. Ex. hemställde sedermera, om R. o. Ad. behagade inbjuda de öfriga Stånden att instämma uti R. o. Adis i detta ämne fattade beslut.
Föredrogs ånyo Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskins d. 5 och 9 dennes pä bordet lagda betänk.
Nio 30, i anledn. af väckta frågor om ändring i stängselförfaltningarne. lindert.
Ridd.secret. tillkånnagaf, att detta betänk, blifvit afslaget af Preste- och BondeStm samt bifallet af BorgareSt.
Stånd redan afslagit detta betänk., så lärer denna fråga komma att förfalla.
Jag anser det icke eller vara af den beskaffenhet, att det bör bifallas.
De skäl Utskin hemtat från äldre förhållanden, som nu skulle förnyas, anser jag icke tåla någon granskning.
Det torde likväl vara öfverflödigt att nu ingå i en vidlyftigare discussiou i detta afseende, enär frågan i alla fall är förbi.
Ett af de skäl Utskin begagnat till stöd för sitt förslag, är det af BondeSt. vid 1815 års riksdag yttrade skäl.