Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nog är det lika mycken sannolikhet för mig, som för Gr.
Sparre, ifall jag yttrade den åsigten, att förslaget ingalunda skall antagas nästa riksdag, om vi nu än godkänna Grins förslag.
Jag yrkar således afslag å Gr.
Sparres förslag, och vill såsom ytterligare skäl dertill lägga, att om man t. ex. kunde förutsätta, att ett.
Stånd med 100 ledamöter skulle vid en votering erhålla understöd från annat Stånd med 51 röster, vore derigenom pluraliteten gifven.
Stånd skulle hafva 60 ledamöter erfordras följaktligen icke bela detta
Stånds röstetal för att jemte desse 100:de utgöra en gifven pluralitet, och följaktligen skulle, i händelse två Stånd coalisera sig med hvarandra, desse alltid hafva en bestämd öfverlägsenhet öfver de andra.
Grins förslag är således stridande icke blott emot grundsatsen för Ståndsindeluingen, utan det är äfven ganska vådligt, hvarföre jag afstyrker detsammas antagande.
Jag delar Hr Lefrens åsigt, att antagandet af Const.Ulskis förslag skall vid nästa riksdag ganska mycket försvåras, om man nu antager Gr.
Hvad angår Grins yttrande om min jemförelse emellan den Norrska grundlagen och Grins förslag, så hemställer jag om icke, i händelse
Utskis förslag blir vid nästa riksdag antaget, det vid en derpå följande skall blifva ganska rätt att, hvad som sannolikt kommer att inträffa, inom BondeSl. inrymma ännu flere elementer, och sålunda tillerkänna Ståndet ännu större andel i representationen, hvilket måhända oafbrutet kommer alt fortgå, intilldess vi inom Sverige hafva upnätt samma lycksalighet som Norrmännen.
Jag anhåller om afslag å Grins förslag.
Sprengtporten: Const.IJlsk. har sjelf betraktat sitt förslag egentligen endast såsom ett öfvergångsförslag, ty något annat kan väl Utsk. icke förstå med dessa orden: ”det bör dessutom härvid ej glömmas, att uti hvarje lag ligger fröet till en ny, som framkallas af de nya förhållanden, hvilka genom den redan antagna lagen utvecklas; och detta är framåtskridandets na - Den 31 Maj f. m. 309 turliga ordning.” Const.Utsk. har således ansett sig böra framlägga ett förslag, så godt sora möjligt, men att man derföre icke bör tänka sig, alt i delta förslag större eller mindre jemkningar icke kunna komma i fråga, sedan förslaget en gång blifvit anlaget.
Förefinnes inom den nybildade representationen de ojemnheter, Gr.
Sparre antydt, och jag bestrider ingalunda Gr:ns anmärkn:r, så att BondeSlis representationsrätt skulle kunna något utsträckas, men PresteSt:s deremot något inskränkas, så skulle jag icke tro, alt några serdeles hinder möta för ett medgifvande omsider af hvad, som är billigt och rätt.
Jag tror likväl, att denna fråga nu icke bör tagas i betraktande, emedan en rubbning eljest skulle åstadkommas i de principer, Const.Utsk. försitt förslag antagit.
Annorlunda vore förhållandet om vi vore församlade inom den nya representationen, och då så icke är, måste jag afstyrka bifall till Gr.
Jag ämnar icke mycket strida för antagandet af mitt förslag, hvilket jag finner icke vara understöd!, ehuru, jag bekänner det, det är med ledsnad jag erfarit det, och jag uprepar det ännu en gäng, att dermed är dödsdomen öfver Const.- Utsk:s förslag äfven afkunnad.
Det må visserligen vara, såsom en talare yttrat, att detta är en subjectiv öfvertygelse bos mig, och att bans subjectiva öfvertygelse kan vara, att, om mitt förslag nu antages, kommer Const.Utskrs sålunda modifierade förslag att vid nästa riksdag förkastas.
Skillnaden emellan denne talares åsigler och mina i förevar:de fall består deri, att jag för min subjectiva öfvertygelse har lill stöd det factiska förhållande, all tvenne Stånd redan afslagit Utsk:s förslag, och som stöd för min öfvertygelse, att de 2:ne Stånd, hvilka nu kunna tilläfventyrs vara benägne att antaga förslaget, möjligen vid en kommande riksdag hysa en sådan benägenhet äfven med den modifikation i förslaget jag framställt, förekommer, att desse Stånd, som alltid vidblifvit ståndsprincipen, återfinna den i detta förslag, och hvilken princip år skyddad genom Ståndens serskilda veto, och att blott vid öfverläggningarna inora Riksnämnden antalet af det ena Ståndets representanter skall vara något mindre än de öfrige Ståndens.
Men må mitt förslag falla.
Jag bar likväl ansett såsom min pligt, att framställa det, emedan det, enl. min åsigt, är ett vilkor för antagandet af Const.Utsk:s förslag.
Jag har hört den öfvertygelsen nästan allmänt yttras och jemväl af en ibland dem, hvilka nu upträdt emot mig, att PresleSt. icke kan bibehållas vid dess nu egande | i representationen.
Jag känner intet land inom hela Europa, hvarest PresteSt. utgör ett Stånd för sig med andel i representationen.
Jag tror, att om vi vilja bibehålla detta Stånd, måste en inskränkning i dess representationsrätt ega rum äfven om vi vilja försöka ett utopiskt förslag, och'sådant är hvarje förslag, hvaruti man söker att åt PresteSt. inrymma en andel i representationen, som det omöjligen kan bibehålla.
Jag uprepar ännu en gång, hvad jag så ofta yttrat, att just derföre, att jag önskar PresleShs bibehållande såsom Stånd, har jag framställt mitt för - 400 Den 31 Maj f. m. slag, men ingalunda för att utesluta det såsom Stånd ur representationen.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke an toge Gr.
Sparres ifrågavar:de förslag.
Då härefter till behandling anmäldes det af Gr. Mörner, Carl Göran Detlof, i fråga om 12 och 14 §§ Riksd.Ordn. aflemnade förlag, och härvid först förekom förslaget till förändrad redaktion af 12 §, yttrade Gr.
Jag har redan tillkännagifvit, alt jag från denna del af mitt förslag afstår.
Uppå härefter frarastäld propos. förklarades ifrågavar:de förslag rör:de 12 § komma att förfalla.
Vidare företogs och uplästes Gr.
Mörners förslag att 1 mom.
14 § Riksd.Ordn. måtte erhålla följande lydelse.
”Idkare af borgerlig näring, handel, fabrik, handtverk, eller annat till borgerliga näringar räknadt yrke, egare och fideikommiss-innehafvare af hus eller tomt i stad eller köping, egare och fideikommiss-innehafvare af bergsbruk, magistratspersoner i städerne, och sädane derstädes bosatte, till annat Riksstånd icke hörande personer, som antingen på grund af K. fullmakt innehafva tjenst å rikets stat, eller från sådan tjenst med pension af galt, välje inom sig, distriktvis, de riksdagsmän, som, vid riksdag, BorgareSt. utgöra.
Riksdagsmän skola lill antalet vara sjutiofem.” Gr.
Den förändring i Const.Utsk:s förslag, jag tagit mig friheten att vid denne § för det H.
Ståndet föreslå, består deruti, att jag ansett valrätt böra tilläggas sådane i städerne bosatte, till annat Riksstånd icke hörande personer, hvilka antingen på grund af K. fullmakt innehafva tjenst på rikets stat eller ock derifrån afgått.
Jag har trott, att, genom införandet i representationen af ett sådant element, den i åtskilige hänseenden skulle vinna, och att icke heller någon olägenhet tillskyndas det
Stånd, hvari detta element skulle inrymmas.
Detta Stånd är f. n. icke serdeles talrikt, och, utan att någon inskränkning åstadkommes i dess representationsrätt, torde det kunna medgifva inrymmande af några flera personer, och då dessutom fråga här är, att tillerkänna dessa individer ett bestämdt antal, hvilka i representationen skola inrymmas, beror det naturligtvis af städernes öfrige röstberättigade innevånare, om de till de ifrågavarule personerne ega det förtroende, alt de vilja utse dem till representanter.
Hysa de sådant förtroende lill dem, så är väl äfven billigt, att de äfven få välja dem.
Någon rimlig grund att utesluta desse, till Staten ofta kanske lika mycket som hela den öfrige stadens bidragande innevånare torde icke eller finnas.
Man har visat mig alt orter finnas, hvarest några af de i en stad bosatte embets- och tjenste mäns - Den 31 Maj f. m.
401 mäns bevilln. upgar till samma belopp som bevilln. af stadens öfrige innevånare, och då är det väl olämpligt, om desse icke skola få deltaga i valet af riksdagsmän.
Detta deras deltagande kommer att bestämmas i den valordning II.
St. hafva att tipgöra.
De cga således all reglera detta efter billighetens och rättvisans fordringar.
Jag tror således, att mitt förslag ulan något äfventyr kan bifallas, hvarom jag äfven anhåller.
Något nytt skäl för tillstyrkande af bifall till Gr.
Mörners här framlagda förslag kan jag icke tänka mig än att, såsom Gr:n yttrade, Const.Utsk:s förslag icke skulle vid en kommande riksdag blifva af BorgareSt. antaget i så måtto som detsamma icke öfverensstämmer med detta Stånds åsigler.
Men om man tager i betraktande de grundsatser, hvilka BorgareSt. antagit såsom vilkor för en representationsförändring, är jag fullkomligt öfverlygad, alt den förändring Gr.
Mörner med sitt förslag åsyftar, långt ifrån att lägga något hinder i vågen för antagandet vid nästa riksdag af Coust.Ulskis förslag, snarare skall för BorgareSt. utgöra ett skäl dertill, ty jag föreställer mig, alt detta Stånd skall, såsom Gr.
Mörner ganska rikligt anmärkt, nogsamt inse svårigheten, serdeles för småstäderna, att finna skickliga personer till representanter.
Visserligen år det en sanning, att då husegarne i städerna uptagas bland de röstegande ibland Borgerskapet, denna olägenhet till någon del minskas, men då enl. min åsigt denna olägenhet genom Grins förslag i högre grad minskas om icke helt och hållet undanrödjes, anhåller jag, att få detsamma understödja.
På sätt tinder diskussionen blifvit anmärkt, har Const.Utsk. utgått från den åsigt, att allmänna tänkesättet inom landet ännu icke vore stadgadt, huruvida embetsman såsom sådane borde tillerkännas representationsrätt.
Denna åsigt har R. o.
Ad. genom en votering öfver Dr Gyllenskjölds förslag till gemensam tanke gillat.
Det är väl vid sådant förhållande något svårt, att utfinna skäl, hvarföre embetsman i städerne, skola mera än embetsmän i allmänhet vara såsom sådane berättigade lill representationsrätt.
Jag tror derföre att Gr.
Mörners förslag, ehuru det i andra afseenden lian medföra åtskilliga icke obetydliga fördelar, likväl innebär en konseqvens i tillämpningen.
Jag kan icke godkänna den siste talarens sätt att draga slutsatser.
Väl har R. o. Ad. afslagit
Hr Gyllenskjölds förslag till gemensam lanke, men den upställda voter:sproposm innebar likväl icke något gillande af Const.Ulsk:s principer, hvilka nu blifvit omförraälde, men icke äro till finnandes uti motiverne till (Jtsk:s betänk.
Häraf måste val då äfven följa att R. o.
Ad. är fullkomligt oförhindrad, alt taga Gr.
Mörners förevar:de förslag till pröfning, och då Grin, enl. min åsigt, framställt så öfvertygande skäl, att jag icke kan motsäga dem, tillstyrker jag bifall till samma förslag.
Dock vill jag fästa upmärk 7 H. 26 402 Den 31 Maj f. m. samheten derpå, att ett förslag lill gemensam tanke blifvit ingifvet, hvaruti skulle göras en inskränkning, i händelse Gr.
Mörners förslag hifalles.
Enl. min åsigt kan R. o. Ad. nu icke till pröfning företaga Gr.
Hr Gyllenskjölds förslag, sorn redan blifvit ogilladt, gick derpå ut, att alla embetsman med K. fullmakt skulle utan undantag förunnas representationsrätt.
Då nu detta, blifvit af R. o. Ad. afslaget, och Gr.
Mörners förslag måste anses som en underafdelning- af Hr Gyllenskjölds förslag, eller deruti inbegripet, anser jag R. o.
Ad. hafva i detta ämne redan fattat sitt beslut, och alt Gr.
Mörners förslag icke kan af Ståndet vidare pröfvas. -Gr.
Hr Gyllenskjölds förslag afsåg en förändring af 2 mom. i 12 §, hvarest såsom vilkor för embetsmäns deltagande i representationen föreskrifves innehafvandel af i mantal satt jord.
Borttagandet af detta vilkor har R. o. Ad. genom den verkställda voteringen afslagit.
Mitt förslag deremot åsyftar en förändring af 14 §, men alldeles icke af 12 §, och det är således en af den afgjorda frågan oberoende framställning, hvarföre jag anser R. o.
Ad:s i 2:dra punkten fattade beslut icke lägga något hinder i vägen för bifall till det förslag, jag tagit mig friheten framställa.
Jag mcdgifver visserligen, att sä som jag upfattade proposm på Hr Gyllenskjölds förslag, och hvilket af R. o. Ad. blifvit ogilladt, skulle detta ogillande innebära ett afslag å embetsmäns representationsrätt i allmänhet, och under detta ogillande skulle således inbegripas äfven Gr.
Jag förmodar dock, att R. o. Ad. utgått från en annan grund för sitt beslut nemi. att hvad Ståndet generelt afslagit kan å nyo förekomma, om det endast mera specielt framslälles, eller med andra ord, att hvad som vid en § blifvit framsfäldt men afslaget, kan ånyo förekomma vid en annan.
Jag anser mig till denna förmodan så mycket mera berättigad, som under den korta tid jag i dag varit bär tillstädes, jag likväl öfvervaril 3:ne serskilda voteringar, hvilka, enl. mitt omdöme, angått ett och samma ämne nemi. bibehållandet af sjol fski'i f ven helen, och då denna fråga kunnat 3 gånger förekomma till pröfning ser jag icke, hvarföre Gr.
Mörners förslag skulle derifrån uteslutas.
Hade jag deltagit i voteringen öfver Hr Gyllenskjölds förslag, ang:de representationsrätt för embetsmän i allmänhet, skulle jag med lika mycket nöje röstat för hans förslag i denna del, som jag skulle hafva voterat emot hans förslag rör:de sjelfskrifvenheten, och derföre förenar jag mig med Gr. Mörner.
Jag påminner mig ganska väl att efter diskussionen öfver Hr Gyllenskjölds förslag, som åsyftade representationsrätt för embetsman i allmänhet, beslutade R. o. Afl. genom votering, alt embetsman i allmänhet icke skulle inrymmas i representationen.
Om således R. o. Ad. bifaller Gr.
Mörners förslag, som afser vinnande af representationsrätt åt i städcrne bosatte
Den 31 Maj f. m. 403 embetsman, vore detta ju ett nphäfvande af Ståndets en gång fattade beslut, och jag tror således, att en votering härom är föga öfverensstämmande med formen.
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad.
Då härefter, innan propos. blef framställd, Gr.
Mörners förslag ånyo uplästes, yttrade Gr. Liljencrantz:
Om Hr Frih. o. Landtm, icke linner något hinder derför, skulle jag anhålla att Hr Gyllenskjöld mätte förklara, hvaröfver R. o. Ad. skall votera.
Enl. min åsigt har den föreg:de voteringen sammanhang med denna och det torde derföre vara nödigt, att den förra voter:spropos:n blifver upläst.
I anledn. häraf uplysle 11.
Landtm, att Hr Carlheim Gyllenskjölds nu omnämnde förslag var sålydande: ”att åt ofrälse embetsman och tjenstemän med K. fullmakt bör förunnas representationsrätt, utan vilkor af fastighets innehafvande under egande eller fideikommissrätt.”
I den af Hr Gyllenskjöld föreslagna proposm var inskränkning gjord till dem, hvilka innehaft Ijensler.
Derutinnan skiljer sig hans ifrån Gr.
Jag får vördsamt hemställa, om icke diskussionen är förklarad slutad.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antoge Gr.
Mörners ifrågavande förslag lill ändring i 1 mom. af 14 § Riksd.Ordn. ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå H. Ex. förklarade det lian trott sig finna alt nej varit öfvervägande.
Uplästes till justering samt godkändes följande voler:spropos.
Den, som vill att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke antager Gr.
Mörners förslag att 1 mom. af 14 § Riksd.Ordn. bör erhålla följande lydelse: ”Idkare af borgerlig näring, handel, fabrik, handtverk eller annat till borgerliga näringar räknadt yrke, egare och fideikommissinnebafvare af lius eller tomt i stad eller köping, egare och fideikommissinnehafvare af bergsbruk, Magislratspersoner i släderne och sådane derstädes bosatte, lill annat Riksstånd icke hörande personer, som antingen pä grund af K. fullmakt innehafva tjenst å rikets stat, eller från sådan tjenst med pension afgått, välje inom sig, distriktvis, de riksdagsmän, som, vid riksdag, BorgareSt. utgöra.
Desse riksdagsmän skola lill antalet vara sjutiofem,” voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; ' vinner nej, antager R. o. Ad. icke detta förslag såsom Ståndets gemensamma tanke. 26* 404 Den 31 Maj e. m.
Nej — 30. H. R. o. Ad. åtskiljdes k. 3 e. m.
In Odem protocolli, Albert Munck.
Justerades pleni-prot. för d. 7 sistl.
Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s ledamöter, och befunnos dertill utsedde i Bevillnings-Utskottet. efter N:o 192.
Frih. Stackelberg, Berndt Hjalmar, N:o 177.
Frih. von Knorring, Wolrath, N:o 211.
Frih. Cederström, Olof Rudolf, samt N:o 130.
Hr Munck af Fulkila, Claes Johan. N:o 351.
Manderström, Carl Adolf; „ 212.
Hr Lind af Hageby, Carl Ludvig August; „ 279.
Hr Mörner, Hampus Gabriel; och ,, 833.
Hr von Werdenhoff, Fullm.
Banko-Utskottet: efter N:o 394.
Frih. Nordenskjöld, Fullm.
Hr Sandels, Lars Gustaf. N:o 25.
Hr Walkendorff, Fullm.
Gr. Lewenhaupt, Slen Axel. Lag-Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten N:o 1115.
Hr Gyllenhöök, Fullm.
Hr Weidenhjelm, Ernst August, beviljad 3:ne veckors ledighet från och med den 30 dennes räknad.
Hr Geete, Sten Porse. i Den 31 Maj e. m. 405 r> Uplästes ett af Hr Akerman, Fredr.: inlemnadt sålydande mern.
I anseende till en förestående resa, får jag härmed äran afsäga mig den plats såsom ledamot i BankoUlsk., hvilken jag, i följd af H. R. o.
Ad:s förtroende sedan riksdagens början innehaft, under vördsam anhållan att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. biföll denna anhållan.
Landtm, tillkännagaf, att Gr. Wachtmeister, Alarik, som haft 3 veckors ledighet fransin befattning såsom ledamot i Const.Ulsk., anmält sig vara hindrad att till hufvudstaden återkomma vid permissionstidens slut, samt derföre anhållit att få, med bibehållande af riksdagsmannarätt, afsäga sig sin befattning såsom Utsk:s-ledamot, lemnade R. o. Ad. härtill sitt bifall; hvarefter H.
Ex. anmodade Hrr Elektorer att sammanträda till val af en ledamot i Const.Ulsk. efter Gr. Wachtmeister och en ledamot i BankoUtsk. efter Hr Akerman.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne betånk:n och utlåt:n, nemi. från Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ek on.-U l s k o t ten:
N:o 9, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel till ersättning för under gängse smittosamma boskapssjukdomar nedslaglade kreatur; N:o 10, i anledn. af väckt fråga om någon billig ersättning åt dem, som göra förluster i anledn. af tillämpningen utaf K. förordn. d. 23 Jan. 1828, ronde smittosamma sjukdomar bos dju ren samt serskildt åt hemmansbrukaren Petter Svensson den yngre i Mjärdevid för trenne af rotz angripne och enl. författningens föreskrift dödade hästkreatur.
Bevillnings-Utskottet: N:o 6, ang:de stämplade pappersafgiften:
N:o 7, ang:de stämpling af spelkort och afgiften derför; N:0 8, ang:de slädcrnes saluaccis; N:o 9, ang:de postbevillningen.
Banko-Utskottet: N:o 38, i anledn. af f. d. Kamereraren A.
Nikodemis ansökan om afskrifning af öfverränla å diskontlån; N:o 39, i anledn. af RiksSt:ns återremiss å vissa delar af betänk.
N:o 24, med förslag till reglering af Bankens Lane- och Kreditiv-rörelse; 406
Den 31 Maj e, ni.
Alllmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet':
N:o 10G, i anletln. af väckta frågor om ändringar i K.
Fabriks- oell Handtverks-ordningen d. 22 Dec. 1846.
Innan diskussionen fortsattes öfver Const.Utsk:s betänk, ronde nalional-representationeus ombildning, tager jag mig friheten hemställa alt R. o. Ad. täcktes bifalla, att LagUtsk:s betänk.
N:o 26 ang:de fördelning af fängelse-distrikten i riket, må å föredragn:slistan framflyttas alt förekomma näst efter samma Utsk:s betänk.
Anledn. till denna min begäran är, alt vid nästa sammanträde för sammansatta Stats- och LagUtskm förekommer frågan om anslag lill fängelsebyggnader; vid afgörande! af hvilken fråga, det torde vara af vigt att känna det beslut, som blifvit faltadt öfver ifrågavande betänk.
Uppå i anledn. häraf framställd propos., heslöls att LagUtsk:s d. 24 dennes bordlagda betänk. N:o 26, i anledn. af väckt fråga om inrättande af serskilda
Domstolar för behandling af brottmål rörde häktade personer, skulle å föredragmslislan upföras näst efter samma Utsk:s betänk.
N:o 25, ang:de domstolarnes ombildning, Hofrätternes utflyttning samt rättegången och arbetssättet i sistnämnde domstolar.
Härvid förekom nu och upläsles det af Ilr Weidenhjelm, Ernst Aug., afgifna förslag till gemensam tanke, sålydands: ”att jemväl öfrige embetsman, som icke innehafva börd eller jord, må i representationen beredas inträde.” Gr.
Sedan R. o. Ad. genom 3:ne voteringar afgjort, det Ståndet icke anser att embetsman, såsom sådane, bör tillkomma representationsrätt; så hemställer jag, att II. o. Ad. i konseqvens med dessa beslut äfven måtte afslå det förslag till gemensam tanke, som nu blifvit föredraget.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. såsom sin gemensamma lanke antoge Hr Weidenhjelms frågavande förslag.
Härefter företogs till behandling och upläsles det af Hr Lagerhjelm, Pehr, aflemnade förslag till 2 mom. af 12§Riksd.- Ördn. innehållande: ”De, hvilka lill ofrälse
Stånd höra och på grund af K. fullmakt innehafva eller förut innehaft tjenst å rikets stat, välje inom sig, distrikt vis, riksdagsmän.” Gr. Lagerbjelke:
Såvida jag vid upläsningen rätt fattat det förslag till gemensam tanke, som nu föredragits, så företer sig Den 31 Maj e. m. 407 här samma orsak som (leo, för hvilken R. o. Ad. nyss afslog Hr Weideuhjelms förslag; och lorde, för konspqvensens skull, R. o. Ad. derföre nn äfven böra fatt a enahanda beslut, och afslå jemväl delta förslag.
Jag insisterar ej på antagande af min framställning i detta ämne, sedan jag trott mig finna hvilken R. o. Ad:s mening är, ehuru jag visst icke heller kan inse alt R. o. Ad. egentligen antagit någon mot mitt förslag stridande princip.
I följd af redan fattade beslut anser jag mig dock ej böra påyrka propos. till godkännande af min framställning.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade att sedan Hr Lagerhjelm förklarat, det han icke yrkar propos. å detta förslag, R. o.
Ad. torde finna att detsamma komme att förfalla.
Dernäst företogs och uplästes Hr Cederschiöld», Rob.
Theophron», förslag, ait 1 mom. af 14 § Riksd.Ordn. måtte erhålla följande redaktion: ”lie i stad eller köping mantalsskrifne sjelfrådande män, sorn skatt till Staten erlägga och icke annat Riksstånd tillhöra, välje inom sig, distrikt vis, de riksdagsmän, som vid riksdag BorgareSt. utgöra.
Desse riksdagsmän skola Lill antal vara sjutiofem.” Frih.
Om jag ej orätt fattat den nu upläsla meningen, så är den så vidsträckt i sin tillämpning, alt de sjelfrådande männen, arbetsfolk i städerne, derigenom skulle erhålla röstrält.
Detta strider mot de grundsatser för representationsrätt, som hittills varit antagne, äfvensom mot dem, hvilka Coust.Utsk. tagit lill basis för sitt afgifna förslag, äfvensom mot den åsigt, som gjort sig gällande, att den som icke eger något annat ån sin blotta arbetskraft, ej idkar något yrke, icke kan deltaga i representationen.
Följaktligen anser jag detta förslag icke böra bli föremål för gemensam tanke.
Grunden lill mitt förslag, är, som jag i ett föreg:de plenum hade äran nämna, att jag betraktar Staten, eller samhället, som eli stort bolag, och i följd deraf anser, att hvar och en som lemnar bidrag till det allmännas bestånd, äfven bör ega rättighet att få deltaga i utväljandet af de ombud, som skola bedömma huru bidragen användas.
Detta är, i min tanke, den enda principenliga och rationella grunden för utseende af folk-ombud.
Får man icke deltaga i utväljande af ombud för distribution af de medel, som lemnäs lill Staten, sä bör man också vara befriad ifrån skyldigheten alt skatta till densamma.
Hvar och en sjelfrådande man, han må vara arbetare eller något annat, som lemnar bidrag till det allmännas båtnad och bestånd, bör, efter min tanke, få deltaga i valet af folk-ombud, och är det så, att en sådan person åtnjuter det allmänna förtroendet, att lili utsedd 408 Den 31 Maj e. m. (ill folkombud, så ser jag icke hvarföre honom skulle förmenas att emottaga del honom iemnade förtroendet.
Hr Cederschiölds mening är den jag trodde, och med honom instämmer jag deruti, att den som ej får deltaga i val af representanter hör icke heller betala skatt till Staten.
Men fastän nu i Sverige så ordnadt är, alt den fattigaste skall bidraga till det allmännas bestånd i större proportion till och med än den rike, och sedan vid (lere liksdagar, fast förgäfves, man sökt all vinna förändring i detta förhållande, kan jag likväl ej vånda om satsen så, att den, som skattar 20 r:dr äfven bör hafva rösträtt, samt kunna välja och väljas till representant.
Detta vore att gå längre ned i valrätt än sorn med framgång förut i något annat land blifvit försökt, och på de ställen der man så gått tillväga, hafva ock olyckliga följder upstålt.