Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, 1865. Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 6. 1 N:o 6.
Utlåtande öfver Riddarhus-Direktionens Riksdansberättelse.
Efter fulländad granskning såväl af Riddarlius-Direktionens protokoller från och med den 15 Oktober 1802 till och med den 16 Oktober sistlidet år, som ock af 1862, 1863 och 1864 årens afslutade hufvudböcker öfver Riddarhus-kassan, Adliga Kadettskolefonden, Wadstena Adliga Jungfrustifts-kassan jemte alla öfriga under
Direktionens förvaltning stälde fonder, donationer och legater, äfvensom af Riddarhus-Kapitalionsfondens räkenskaper för åren 1861, 1862 och 1863, åligger det Utskottet, till följd af 36 § Riddarhus-Ordningen, att meddela utlåtande i anledning af den utaf Riddarhus-Direktionen genom Utskottet till Högloft. Ridd. o. Adeln afgifna berättelse öfver hvad vid Riddarhusets och Stiftsärendenas förvaltning sedan sista riksdagen sig i allmänhet tilldragit, hvarvid, med hänvisning till samma till trycket befordrade och redan bland Ridd. o.
Adelns Herrar Ledamöter utdelade Berättelse, Utskottet anser sig böra endast i korthet under de särskilda paragraferna sammanföra Berättelsens innehåll samt derefter meddela de yttranden, hvartill Utskottet ansett densamma föranleda. § 1.
Af denna §, som i allmänhet redogör för de under Riddarlius-Direktionens förvaltning ställda kassors och testamentsfonders ställning, inhemtas, vid tillika verkställd granskning af dithörande räkenskaper, hufvudsakligen följande:
Riddarlius-hassans behållning uppgick enligt 1861 års bokslut till 329,570 R:dr 38 öre R:mt samt har, under de tre år som varit föremål för granskning, ökats med 13,020 R:dr 94 öre.
Adliga Kadettskolefonden som enligt 1861 års bokslut egde en tillgång af 143,386
R:dr, har enligt 1864 års bokslut tillvext med 3,198 R:dr 8 öre. Wadstena Adliga Jungfru-Stifts-kassan, som enligt 1861 års 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande jyj 6. bokslut, egde ett kapital af 270,052 R:dr 97 öre, har enligt 1864 års bokslut förkofrat sig med 4,429 R:dr 21 öre.
Orefliga Schefferska Stiftningens fond utgjorde, enligt 1801 års bokslut, 40,461 R:dr 92 öre och har intill 1864 års sluterhållit en till vext af 626 R:dr 86 öre.
Af de öfriga under Riddarhus-Direktiouens förvaltning före år 1861 ställde 22 såkallade småfonder, har 21, nemi.
En onämnd välgörares fond, Bnngencronska, Stjerncreutziska, Wulfcronska, von Blockiska, Bergenstjernska, Stråleska, von Liewenska, Berghmanska, Fröken U. C. von Hauswolffs, Fru B.
M. von Hausvolffska, Gyllenbååtska, Queckfeltska, Silfverbergska, Löwenskiöldska, Hartmansdorifska, von Schultzerska, Aminoffska och Bethunska fonderna, hvilkas sammanlagda belopp enligt 1861 års bokslut utgjorde 639,590 R:dr 1 öre, hvar för sig ökats mer eller mindre med tillsammans 21,270 R:dr 5 öre, så att de nu utgöra sammanlagdt 660,860 R:dr 6 öre, hvaremot ensamt de Silentzka fonden lidit en förminskning af 32 R:dr 89 öre, eller från 6,280 R:dr 70 öre till 6,247 R:dr 81 öre.
Direktionen dels i slutet af förlidet och dels i början af innevarande år fått till förvaltning emottaga, enligt af frami.
Protokolls-Sekreteraren Grefve Carl Adolf David Gyllenborg den 13 Juli 1858 upprättadt testamente, ett belopp af 28,100 R.dr R:mt, deraf räntan å 1,500 R:dr skulle utgå såsom vedergällning till de personer som komma att hafva närmaste omsorgen med räntornas årliga upptagande och utbetalning, med förordnande i öfrigt, att af den återstående räntan ett belopp af 966
R:dr skulle tilldelas en frami.
Grefvens trotjenarinna Mamsell Sara Gustafva Spännare under hennes lifstid, samt att återstående räntebeloppet skulle utgå i gratifikationer å 50 R:dr Banko hvardera för att, efter årligen derom skedd kungörelse i tidningarne, utdelas till behöfvande Adliga Fröknar och enkor på sådant sätt, att halfva antalet gratifikationer tillfölle de förra och andra hälften de sednare, dervid de fattiga Fröknar och Enkor, som antingen äro eller hvilkas män varit afkomlingar af Testators moderfader, Di rektören vid Ostindiska Companiet David af Sandeberg, borde ega företräde; att derest i en framtid några afkomlingar af bemälde
Direktör ej skulle finnas eller behöfva understöd, andre medellösa Fröknar och enkor kunde söka och erhålla gratifikationer från fonden, dock att i detta senare fall de som voro descendenter af Testators fadersfaders fadersfader Kongl. Rådet Grefve Jacob Gyllenborg och befunno sig i tortftiga omständigheter, dertill egde förmånsrätt; varande dock af Testator sjelf utnämnde fem namngifna slägtingar till erhållande af lifstidspensioner å 50 R:dr Banko hvardera årligen.
Och skulle efter Mamsell Spännares frånfälle det till henne anslagna räntebelopp på enahanda sätt som ofvan är föreskrifvet användas till gratifikationer.
Sammanlagda beloppet af de medel som af Riddarhus-Direktionen förvaltas, hvilka enligt 1861 års bokslut uppgingo till 1,429,341 R-.dr 98 öre, utgjorde således enligt 1864 års bokslut 1,471,854 R:dr 23 öre, och har fördenskull under dessa tre år ökats med Riddarhus-Ut»kottet« Utlåtande M 6. 3 42,512 R:dr 25 öre, häruti likväl icke inberäknadt hvarken kapitalvärdet utaf en frami.
Öfversten Ambrosius Berghmans fond, emot ett årligt arrende af 171 tunnor råg, utarrenderad fastighet i Wermlands Län, jemte frälseräntan af ett helt hemman i Calmar Län, hvilken af Direktionen disponeras till stipendier och pensioner, ej heller ofvan omförraälde af frami.
Grefve Gyllenborg donerade fond 28,100 R:dr.
Yid anställd granskning af räkenskaperna för åren 1862, 1863 och 1864 öfver ofvan uppräknade kassor och fonder, har Utskottet icke funnit anledning till någon anmärkning, hvarföre Utskottet med tillfredsställelse vitsordar den utmärkta noggrannhet och ordning hvarmed samma räkenskaper blifvit förda.
Beträffande fondernas förvaltning har Utskottet, efter tagen kännedom af
Direktionens protokoller från början af sistlidne riksdag intill början af den innevarande och de dertill hörande handlingar, funnit skäl till det förklarande: att Direktionen omsorgsfullt iakttagit de i dess instruktion samt särskildt gällande reglementen, donationsbref och testaments-förordnanden meddelta föreskrifter.
I sammanhang härmed har Direktionen i denna § förmält, att sedan
Direktionen år 1852 i laga ordning bevakat en af frami.
Öfver-Intendenten F’redrik Samuel Silfverstolpe och hans efteremnade hustru Fredrika Silfverstolpe, född Mannerheim, den 13 April 1851 gjord testamentarisk disposition, hvarigenom bemälde makar till Wadstena Adliga Jungfru Stift skänkt ett kapital af 1,000 R:dr B:ko, att utgå efter begge makarnes död samt med förordnande att af den årliga räntan 33 R:dr 16 sk.
B:ko skulle användas till förökande af antalet pensioner inom stiftet och 11 R:dr 32 sk. samma mynt till bildande af en fond för underhåll af ett utaf testamentsgifvarne uppbygdt grafhus å Kyrkogården i Röö socken af Erkestiftet, hvilken sistnämnda summa borde årligen besparas och förökas, till dess behof af grafhusets reparerande uppkomme, då Direktionen, efter derom af vederbörande Paslors-embete lemnad underrättelse och uppgift å skadornas allmänna beskaffenhet, borde genom någon tillförlitlig verkgesäll eller murmästare från hufvudstaden låta besigtiga byggnaden och, derest sådant ansåges nödigt, densamma iståndsätta, samt att nyckeln till Grafhuset skulle hos
Direktionen förvaras och ej utlemnas vid andra tillfällen än då sådant för tillsyn eller reparation erfordrades; Så har, efter enkefru Silfverstolpes i slutet af år 1864 timade dödliga frånfälle, possessionaten Gustaf Silfverstolpe uti ett till
Direktionen ingifvet memorial dels omförmält, hurusom Enkefru Silfverstolpe, genom ett testamentariskt förordnande af den 16 November 1862, jemte upphäfvande af alla utaf henne förut upprättade testamenten, tillagt bemälde possessionat hvad af hennes qvarlåtenskap kunde återstå efter fullgörande af åtskilliga utaf henne gjorda dispositioner, hvaribland 500 R;dr till en stående fond att, under inseende och förvaltning af
Röö församlings kyrkoråd och egaren af Näs gård, användas till under - 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 6. håll af förut omförmälde grafhus, dels ock, vid det förhållande att Enkefru Silfverstolpe sålunda, åtminstone såvidt hennes andel i boet rörde, återkallat den af makarne gjorda ofvanberörde disposition till Wadstena Adliga Jungfrustifts kassa, men tillika undanröjt det för dispositionens åtnjutande stadgade vilkor om skyldigheten att underhålla merberörda grafhus, hemställt, att emot det att han förbunde sig att. så snart Enkefru
Silfverstolpes testamente vunnit laga kraft eller i händelse af klander blifvit genom laga kraftegande utslag fastställdt, till Wadstena Adliga Jungfrustilts-kassan utbetala 1,000 R:dr E-.mt, af hvilket kapital den behållna årliga afkomsten borde användas till förökande af pensionsrummen inom stiftet, såvida Ridd. o. Adeln förklarade sig frånträda hvarje anspråk på fullgörandet af makarne Silfverstolpes den 13 April 1851 upprättade testamentariska förordnande.
Och har Direktionen, med afseende å dels det mindre lämpliga vilkor, som blifvit fästadt vid den af makarne Silfverstolpe gemensamt gjorda disposition, dels ook den osmtändigheten, att samma disposition blifvit af den efterlefvande enkan återkallad, tillstyrkt Ridd. o.
Adelns bifall till det i Possessionaten Silfverstolpes memorial framställda förslag samt derjemte hemställt, det Ridd. o. Adeln behagade, i likhet med hvad som funnes stadgadt rörande de extra stifts-pensioner som utgå från den Heijkensköld ska donations-fonden, förordna, att af räntan å det gifua kapitalet, som under namn af Silfverstolpeska donationer bör gemensamt med stifts-kassan förvaltas, en extra stifts-pension å 50 R:drR:mt skall inrättas och efter i vanlig ordning skedd kungörelse tilldelas någon fattig stiftsfröken, som ännu icke erhållit ordinarie pension, för att af denna åtnjutas intilldess hon blifvit i den ordinarie pensions klassen uppflyttad.
Utskottet anser sig böra tillstyrka bifall till den af Riddarhus-Direktionen gjorda hemställan
Uti samma § har Direktionen till Ridd. o.
Adelns pröfning hänskjutit - en inom
Direktionen uppkommen fråga om rätta tillämpningen af det testamente den 28 Sept. 1797, hvarigenom frami.
Majoren Fredrik Wulfcrona föreskrifvit, att af den erhållna räntan å det kapital han ställt under Direktionens förvaltning, vid hvarje års slut skulle utdelas pensioner å dels 33 R:dr 16 sk. och dels 16
R:dr 32 sk. till sådana fattiga officerares enkor af Adeln och deras omyndiga barn, som icke ega någon annan pension eller resurce, hvarjemte stadgas att »fattiga fader- och »moderlösa officerares barn af frälseståndet hafva rättighet att vinna »dessa pensioner till dess de blifva myndiga».
Då enligt förut gällande lagstadganden ogifta qvinnor af hvad ålder de än vore skulle stå under förmynderskap och endast undantagsvis först genom Kongl. Maj:ts dispens samt sedermera jemlikt Kongl. Förordningen den 15 Juni 1858 efter uppnådd 25 års ålder och genom anmälan hos vederbörlig domstol kunde blifva myndiga, hafva testamentets ofvanomförmälde föreskrifter hittills blifvit af Direktionen sålunda tillämpade, att såväl adliga officerares enkor som ock deras ogifta döttrar af hvad ålder som helst fått del - Riddarhus-Utikottets Utlåtande M 6. 5 taga i den lottning, som, i enlighet med hvad testamentet jemväl stadgar, skulle emellan sökande till dessa pensioner ega rum; men då numera, till följd af Kongl, förordningen den 16 Nov. 186 3, som med innevarande års början trädt i verksamhet, ogift qvinnas omyndighets-tillstånd i allmänhet upphör vid fyllda 25 år, har detta förfaringssätt vid pensionsutdelningen kommit i strid med testamentets bokstafliga föreskrifter, att pensionen skola tillfalla utom adliga officerares enkor, »deras omyndiga barn och »åtnjutas af dem till dess de blifva myndiga;» hvadan Direktionen, som vid den i början af innevarande år skedda pensions-utdelningen ansett sig böra följa det förut iakttagna förfarings-sättet, öfverlemnat till Ridd. o. Adeln att afgöra, huruvida icke, på sätt Direktionen för sin del anser det vara med Testators afsigt mest öfverensstämmande, samma grunder som hittills böra vid tillsättning af pension å ifrågavarande fond tillämpas.
Utskottet, som för sin del instämmar i Direktionens mening i afseende å tillämpningen af föreskrifterna i Major Wulfcrona» testamente, anser sig fördenskull böra hemställa, att Ridd. o. Adeln godkänner det af Direktionen hittills vidtagna förfaringssätt. 5 2.
Jemte förmälan, att sedan Ridd. o Adeln vid 1856—1858 årens Riksdag fattat och vid de derpå följande Riksdagarne förnyat det beslut, att den s. k. Kapitations-afgiften skulle med ett från 1 R:dr R:ko till 5 R:dr R:mt förhöjdt belopp tills vidare erläggas af hvarje
Adelsman som för lön eller förmögenhet betalar bevillning, samma afgift under de tre sista åren influtit med tillsammans 38,433 R:dr 9 öre, hvarförutan Riddarhus-reparationsfonden, till hvilken dessa medel ingå, erhållit en ytterligare inkomst af 3,437
R:dr 50 öre såsom hyresersättning af riksdagskostnadsmedel för ståndets klubb och samtalsrum under sista riksdagen, har Direktionen meddelat, att fondens inkomster blifvit använda dels till bestridande af de reparationskostnader och andra utgifter som under tiden förekommit, dels ock till afbetalningar å fondens skuld till andra under Dir:s förvaltning stående kassor, så att denna skuld, som vid tiden för sista riksdagsberättelsens afgifvande uppgick till ett kapitalbelopp af 42,5 00 R:dr, för det närvarande utgör endast 1 1,000 R:dr jemte ränta derå från innevarande års början, under det att fondens tillgång består utaf en i Banken innestående summa af 1,654 R:dr 41 öre, hvarmed kostnaden för en nyligen verkställd reparation å en del af gårdsbyggnaderna jemte andra smärre utgifter under tiden till årets slut lära kunna bestridas; och har Direktionen, äfven med antagande att de kapitationsafgifter, som under nästa år komma att inflyta, blifva fullt tillräckliga för att gälda nämnde återstod af den betydliga skuldsättning som fonden till följd af den kostsamma omläggningen af Riddarhusets grundmurar sig åsamkat, likväl ansett det fortfarande vara angeläget att Ridd. o.
Adeln Jliddarhus-Utskotteti Utlåtande M 6. eger en fond, af hvars tillgångar blifvande reparationskostnader å Riddarhuset kunna bestridas; och då dertill kommer, att, såvida Ridd. o. Adeln, på sätt Direktionen i en efterföljande § föreslagit, vid innevarande riksdag fattar beslut om borttagande af de vanprydliga byggnaderaa å Riddarhusgården, några andra medel än de årligen inflytande kapitationsafgifterna icke äro att tillgå för amortering af de lån, som för platsens ordnande på föreslaget sätt af fonden ånyo måste upptagas, har Direktionen funnit sig ega giltiga skäl för sin hemställan, att vid nuvarande stadgande om Riddarhus-kapitationsafgiftens utgörande tillsvidare med 5 R:dr R:mt årligen måtte få förblifva.
Med tillkännagifvande, att vid grankning af Kapitationsfondens räkenskaper för åren 1861, 1862 och 1863, Utskottet icke funnit något att anmärka, har Utskottet, som förmenar de hädanefter inträdande förändrade förhållanden i afseende på Ridd. o. Adelns representation vid riksdag icke ega något omedelbart sammanhang med frågan om underhållet och vården af den Ståndet enskildt tillhöriga dyrbara egendom, fördenskull, lika med
Direktionen, insett det oundvikliga behofvet att, till befrämjaude af sistnämnde ändamål, den af Ridd. o. Adeln åtagna kapitationsafgift till enahanda belopp fortfar, hvarföre Utskottet tillstyrker, att samma afgift må tills vidare utgå med fem Riksdaler Riksmynt årligen af hvarje Adelsman, som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning till Staten. § 3.
För att i möjligaste mån befrämja kompletteringen af starataflorna öfver de å Riddarhuset introducerade ätter, har Utskottet, lika med Direktionen, skolat vördsamt hemställa att, i öfverensstämmelse med hvad som vid flera rtksdagar varit iakttaget Ridd. o. Adeln må besluta och låta i Riddarhussalen anslå en uppmaning till Ståndets medlemmar att å Riddarhus-kansliet taga nogrann kännedom om beskaffenheten af sina ätters genealogier samt derefter meddela alla de för dessas komplettering tillgängliga upplysningar.
I sammanhang härmed har Direktionen anmält ett förslag att åt ifrågavarande för Ridd. o. Adeln vigtiga handlingar för framtiden bereda en önskvärd fullständighet.
Detta förslag, väckt af t. f. Chefen för Statitiska Central-byrån, består deri att, under förutsättning om upphäfvande af föreskrifterna i Kongl. Majtts Nådiga Cirkulär-bref den 4 Juli 1770, hvarigenom Pastorerna i Rikets alla församlingar är ålagdt att genom Consistorierna till Riddarhus-Direktionen årligen insända uppgifter å derstädes under det föregående årets lopp födde, vigde och döde af Ridd. o. Adeln, de officiella vidimerade utdrag ur födelse-, vigsels- och dödsböckerna eller s. k.
Ministerial-böckerna, hvilka numera ärligen ingå till Statitiska Centralbyrån, och deri bland annat en särskild kolum finnes för personer »tillhörande Adeln», måtte för framtiden Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 6. 7 begagnas till ledning och kontroll vid kompletterande af de i Riddarhus-Arkivet befintliga genealogiska Tabeller.
Ofver detta förslag har Kongl. Maj:t i nåder infordrat
Direktionens underdåniga utlåtande, hvilket Direktionen dock funnit sig sakna befogenhet att afgifva, innan
Direktionen erhållit tillfälle att i ämnet inhemta Högloft. Ridd. o. Adelns åsigt.
För egen del har Direktionen ansett sig böra understödja det väckta förslaget af det skäl, att då de från Presterskapet och Riddarhus-Direktionen nu insända förteckningar innehålla endast uppgifter på de födelse, giftermål och dödsfall, hvilka timat bland Ridel o. Adelns medlemmar, de utdrag ur församlingarnes födelse-, vigsel- och dödsböcker, som skola till Statitiska Centralbyrån afgifvas, tillika upptaga hvarje sådant fall inom Rikets hela befolkning, så att följaktligen genom tillgång till dessa utdrag den Riddarhusets tjensteman, som det åligger att komplettera genealogierna erhåller fullständig kännedom om alla de födelser, giftermål och dödsfall, som under nästförflutna året inträffat inom landet och derigenom försättes i tillfälle att med erfordelig sakkännedom afgöra, hvilka i nämnde utdrag upptagne fall böra å stamtaflorna antecknas; och då dessa utdrag, hvaraf tre exemplar finnas Direktionens Riksdagsberättelse bifogade, äro med särdeles redighet och åskådlighet uppställda, har Direktionen ansett sig ega giltiga skäl för den åsigt, att, genom tillgång till samma utdrag, ändamålet af stamtaflornas hållande i fullständigt skick bättre uppnås, än medelst de nu från Presterskapet direkte till Riddarhuset ingående förteckningar samt att något lämpligare sätt för sagde ändamåls vinnande än det nu ifrågasatta svårligen torde kunna utfinnas.
Beträffande de olägenheter, hvarmed förslagets utförande må kunna vara förknippa.de, har Direktionen för det första framhållit den omständigheten, att derigenom de handlingar, hvarpå geneologierna hufvudsakligen sig grunda, icke vidare komma att förvaras å Riddarhuset för att derstädes alltid vara tillgängliga, och för det andra erinrat, att det med stamtaflornas komplettering förenade, andre Riddarhus-kanslisten ålagda, arbete derigenom blefve i högst betydlig mån förökadt; men då i förra fallet tages i betraktande, att tillgång till de ifrågavarande handlingarne lätteligen kan erhållas i Statistiske Centralbyrån, samt i sednare hänseendet, derest förslaget kommer till verkställighet, Direktionen blifver i tillfälle att hos Ridd. o. Adeln göra framställning om en billig tillökning i andre Riddarhus-kanslistens löneförmåner, har Direktionen föreställt sig, att dessa olägenheter ej böra tillerkännas en sådan vigt, att förslagets antagande för den skull bör afslyrkas.
Deremot har
Direktionen, såsom ett oeftergifligt vilkor för förslagets antagande hemstält, att de ifrågavarande utdragen från Statistiska Central-byråen öfverlemnas till Riddarhuset, för att derstädes förblifva under den tid som erfordras för deras genomgående och verkställandet af de nödiga anteckningarne i geneologierna — ett vilkor, hvaremot t. f. chefen för Statistiska Centralbvråen förklarat sig icke hafva vågat att erinra. 8 Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 6.
Uppå de af Riddarhus-Direktionen anförda skäl, dera Utskottet för sin del anser grundade, tillstyrker Utskottet fördenskull bifall till
Direktionens sålunda affattade hemställan det Eidd. o. Adeln behagade bemyndiga
Direktionen att i underdånig skrifvelse tillstyrka Kongl. Maj:ts nådiga bifall till det väckta förslaget om upphäfvande af Kongl. Brefvet den 4 Juli 1770 samt Riddarhusgenealogiernas kompletterande utur de till Statistiska Central-yrån årligen ingående utdragen ur församlingarnes ministerialböcker, och i sammanhang dermed i underdånighet anhålla, att, derest förslaget bifalles, Kongl.
Majit täcktes i nåder meddela vederbörande föreskrift derom, att sedan de ifrågavarande handlingarne till Statistiska Centralbyrån inkommit, desamma, antingen stiftsvis eller länsvis ordnade, utan tidsutdrägt skola, den ena handlingen efter den andra, emot qvitto öfverlemnas till Biddarhus-kansliet, för att derstädes förblifva, intill dess de nödiga anteckningarne å stamtaflorna hunnit verkställas. § 4.
Direktionen har i denna § anmält, dels att efter afgifvandet af sednaste
Biksdagsberättelsen följande ätter blivit å Biddarhuset introducerade, nemi. bland Friherrar:
M 404 Friherre Bildt, och bland Ridders och Adelsmän: JM 2337 Herr von Malmborg; 2338 Herr Lovén; 2339 Herr Bennich; dels att en Greflig, sex Friherliga och sex Adliga ätter sedan sista riksdag utslocknat, samt sex adliga ätter, å hvilkas stamtaflor icke finnas upptagen någon under de sistförflutna 9 0 åren född nu lefvande manlig medlem, blifvit såsom utgångna afskrifna, hvarföre hela antalet lefvande ätter, som vid sednaste Eiksdagsberättelse beräknades till 978, nu kan antagas utgöra endast 96 4 eller 68 Grefliga, 172 Friherrliga och 724 adliga ätter. § 5.
Af denna § inhemtas, att inom Eidd. o. Adelns Herrar Fullmäktige i Banken och Biksgäldskontoret samt deras Suppleanter de förändringar inträffat: dels att sedan H. E. Riksmarskalken Herr Grefve Adolf Fredrik Nils Gyldenstolpe i Maj månad 1864 aflidit, den af Ståndet valde förste Suppleanten Guvernören vid Kongl. Krigs-Akadernien, Öfversten Carl Gustaf Lagercrantz i BankoStyrelsen inträdt samt att, efter det bemälde Öfverste i början af innevarande år blifvit af Kongl. Maj:t förordnad att förestå Landshöfdinge-embetet i Jemtlands Län och för den skull afsagt sig befattningen att vara Fullmäktig i Banken, andre Suppleanten Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 6.
9 Kammarherren Grefve Carl Magnus Casimir Lewenhaupt efter honom såsom ledamot af detta verks styrelse ingått, dels att sedan Bruksegaren Friherre Wilhelm Fredrik
Tersmeden under loppet af innevarande år lemnat sin plats såsom en af Bidd. o.
Adelns Fullmäktige i Biksgäldskontoret, den närmaste Suppleanten Majoren Grefve Axel Emil Wirsén i hans ställe inträdt i styrelsen af nämnde verk.
Bland de till deltagande i 1863 oeh 1864 årens revisioner af Statsverkets, Bankens och Biksgäldskontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, af Bidd. o. Adeln vid sista Riksdag valde Ledamöter hafva afsägelser egt rum: bland Ledamöterna i 1863 års Revision af Bruksegaren Ludvig Theodor Bohnstedt samt i 1864 års af Landshöfdingen Grefve Albert Ehrenswärd; och har Direk tionen i den förras ställe till Ledamot utsett Öfverste-Löjtnanten Friherre Georg af Schmidt och i den sednares f. d.
Löjtnanten Grefve Fredrik Carl von Rosen, hvarförutan sedan bland Bidd. o. Adelns Ledamöter uti 1865 års Revision af berörde verk, ledigheter uppstått efter Kammarherren Grefve Charles Emil Piper, Kabinetts-Kammarherren Friherre Corfitz August Beckfriis, Ryttmästaren Boliwar Magnus Hallenborg och Bruksegaren Baltzar de Maré, i de sålunda afgågnas ställe blifvit af Direktionen till Revisorer valde Possesionaten Grefve Robert Dela Gardie, Kammarherrn Carl Adolf Bogeman, Kaptenen Georg Wolfgang von Francken samt General Direktören Magnus Huss.
I sammanhang härmed meddelar
Direktionen uppgift å de särskilda val som jemlikt 7 § af Direktionens Instruktion blifvit anställda ej mindre till Revisor och Suppleant å Bidd. o.