Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utom alt de författningar, som citeras af Utskottet, äro öfver ioo år gamla, får jag tillkännagifva, att i de orter, om hvilka jag äger en närmare kännedom, icke sättes i fråga någon ersättning för den skjuts och det kosthåll, som till desse synemän utgöres; äfvensom de tjenstemäns ringa belåtenhet med de författningar, hvilkas upplifvande nu är i fråga, bäst torde upplysas af den i Kongl. M«j:ts Nådiga Proposition om StatsYerkets tillstånd och behof framstälda nödvändighet alt förhöja så väl Officerares, som Länsmäns löner.
Yi hafva som skäl för Utskottets Utlåtande sett antagas, att motioner i detta ämne varit väckte vid 3 föregående Riksdagar, men lika litet som jag tror det betyda något, att samma ämne den ena Riksdagen efter den andra upprepas, emedan sådant ofta sker endast för att få göra motioner, lika angeläget tror jag det vara, att Utskottet bör tillse grundligheten af de Författningar, i följd af hvilkas tillvaro motionerne väckts.
För min del förefaller det vidunderligt, att Synemännens antal kan vara så stort, sorn här är uppgifvet, i och för en så liten förrättning, då för syner å hela Kronohemman endast er - 278 Den 5 Mars e. m. fordras ett antal af 3:ne personer, nemliKronofogden och 2 Nämdeman.
Jag tror derföre, att TorpSynemännens antal äfven kunde inskränkas till sistnämde personal.
Äfvenledes finner jag, att om den gästfrihet, som ännu existerar i landet, skulle förbjuda Rotehållarne, att taga något för den mathållning och skjuts, som för Synentännen erfordras, desse icke böra uppfordras att aflemna en betalning, hvarmed Rotehållarne äro litet eller intet belåtne.
En gifven fördel så väl för de Rustande, som för Synemännen, uppslår deraf, att de sednares antal inskränkes; ty då slippa de förstnämde med, att i stället för 6 hästar, framställa 3 till skjutsning, och tjenstemännen, som med ringa tillgångar nödgas företaga vidsträckta resor, vinna äfven derigenom en lindring.
Att Roten heldre lemnar 3:ne hästar för intet än 6 för betalning, finnes lätt deraf, att då torpen från hvarannan äro föga aflägse, t. ex. en £ väg, blir betalningen för de nämnde (3 hästarne endast 24 skill., hvilka Rote-interessenlerne skola sig emellan dela.
Skola Oflicerarne betala skjutspengar, så böra de äfven betala väntepenningar, som éj sällan torde komma i fråga, och hvem skall i alla fall betala Länsmans och Nämndemännens hästar m. m.
Oagtadt
Utskottets betänklighet om den i TjenstgöringsReglementet stadgade föreskrift, tar jag mig dock friheten föreslå, att en Den 5 Mars e. m. 3 79 CompagnieOfficerare eller Mönsterskrifvare och 2:ne Nämdeman hädanefter ensamme få förrätta synerne å Soldattorpen; äfvensom att, i händelse någon af de förstnämnde, hvilka borde anses för dem, som bevakade Kronans och Regementets rätt, då Nämdemännen voro att anse för rättvisans medlare emellan det Allmänna, Soldaten och Roten, hindrades ifrån slik förrättning, hans ställe företräddes af en skicklig och hushållskunnig Subaltern eller Underofficer; och på dessa grunder anhåller jag om återremiss.
För min del anser jag de af Herr Ribbing gjorde anmärkningar icke böra föranleda till Utlåtandets återremitterande.
Utskottet har på goda skäl föreslagit förnyande af de rörande Torpsyner utfärdade gamla, spridde och oredige författningar, på det
Allmänheten måtte vara i ständigt tillfälle att bedömma sine skyldigheter och rättigheter.
Detta är ock allt hvad som behöfves.
Afser man Allmogens ställning till Armeen, så finner man lätt, huru nödvändigt det är för den förre, att känna allt hvad den bör prestera till den sednare; och jag skulle således förr önska en utsträckning än inskränkning af Utskottets förslag om Författningars lifgifvande, ja! till och med tro det vara nyttigt, om på ett ställe sammandrogos alla Rust- och Rotehållares skyldigheter och rättigheter.
Om 280 Den 5 Mars e. m. i någon ort Torp-Synemännens antal skulle vara för liögt, så måtte det vara ganska sällsamt.
Det måtte till och med vara ett missbruk.
Författningarne tillåta endast 5 Synemän; och om äfven Corporalen någon gång tillkallas, så förmodar jag att detta icke medförer ringaste olägenhet, emedan han förmodligen får nöja sig med att gå.
Att deremot så knapphändigt, som Ilerr Ribbing, vilja det Torp-synerne skulle verkställas af blott en Mönsterskrifvare och 2:110 'Nämdeman, fruktar jag skulle medföra Torpens vanvårdande, och anser Befälets närvaro dervid aldeles oundgänglig.
Jag tillstyrker på det högsta bifall af Utlåtandet.
Ehuru jag, som alltid sjelf såsom Utskotts Ledamot, ansett för min Riksdagsmannapligt, alt vid granskning af en motion, som innehöll något gagneligt, heldre göra för mycket, än för litet, ur denna synpunct skulle önskat, att Utskottets förslag i afseende på Författningars utgifvande varit mera generelt; likväl och då det i nu varande speciela fall icke kan lijelpas, förnyar jag mitt tillstyrkande af bifall å Utlåtandet.
Utskottet har, öfvertygadt derom att, då nödiga Lagar finnas gällande, inga nya böra föreslås, utan att de, som derom äro okunnige, och ådagalagt sådant genom ingifne Motioner, böra genom Författningarnes förnyade kungörande upplysas, afgifvit det i Utlåtandet Det) 5 Mars e. m. framställde förslag.
Hvad beträffar Herr Hjertås anmärkning om behofvet af ett vidsträcktare sammandrag af Militair-författningar, får jag erindra, att vi redan hafva ett sådant af Herr Presidenten Friherre af Tibell utgifvit, och af dessa skäl anhåller jag om bifall å Utlåtandet.
Jag förenar mig med Friherre Gederström och Herr Hjerta, endast med den skillnad, hvad den sednares yttrande angår, att Utskottet, som icke är berättigadt väcka nya motioner, ej kunnat behandla frågan ur en vidsträcktare synpunct, ari som skett.
Herr Ribbing: Om Högloft.
Ridderskapet och Adeln är ense att bifalla ifrågavarande Utlåtande, vill jag för min del visserligen icke vara en vis om återremiss; men jag ber blott, att ytterligare få fästa uppmärksamheten derå, att ingen våda synes inträffa, derigenom att Torp-synerna uppdragas åt en Regements-fullmägtig och 2:ne Nämdeman, utan att fast heldre genom personalens inskränkning en betydlig och nödig besparing vinnes, och att den orimlighet upphör, att dessa de minsta syneförrättning^ verkställas af ett större antal personer, än som vid någon annan sä beskaffad Besigtnings- eller Syneförrättning äger rum.
Att kungöra, det
Rusthållarne äga rätt alt uppbära ersättning för den skjuts 282 Den 5 Mars e. m. och kost de lemna Synemännen, tjenar till ingen ting; ty de känna denna rättighet förut, men begagna sig ändå icke deraf.
Ingen lindring skulle således derigenom för dem uppstå.
För öfrigt har jag ingen ting emot Herr Hjertås önskan om ett vidsträcktare promulgerande af hit hörande Författningar, och skulle tillstyrka det, om sådant nu utgjorde föremålet för öfverläggning.
Sedan Ridderskapet och Adeln, uppå Hans Excellence Herr Gr ef vens och LandtMarskalkens proposition, ansett de emot Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets förevarande
Utlåtande gjorde anmärkningar icke böra föranleda till detsammas återremitterande, blef berörde Utlåtande af Ridderskapet och Adelil bifallit.
Föredrogs å nyo och gillades StatsUtskottets den 11 sistlidne Februarii under N:o 63 afgifne, samt den 23 i samma månad, e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt Motion, angående fördelningen af den, vid Auctioner å confiscerade varor, utgående fattig-procent.
Företogs lill pröfning Stats-Utskottets den 11 sisllidne Februarii under N:o 64 afgifne, och den 23 i samma månad, e. m. på bordel lagde, Utlåtande, i anledning af * Den 5 Mars e. 111.
283 väckt fråga om nedsättning i räntan å lån ur publika Cassör.
Herr Rosenblaclj Bernhard:
Under den form, som motionen blifvit väckt, medger jag att något afseende derå skäligen icke kan hafvas, och ber att få lägga ett skäl lill de, Utskottet begagnat, nemligen: att Motionens antagande skulle förorsaka ett ingrepp i ägande-rätten; men jag tror, att man, utan detta äfventyr, på en annan väg skulle kunna vinna Motionairens syftemål, och denna medelväg vore i min tanka en tillåtelse för de pu bl i ka Cassorne, att i Banken nedsätta sina inteckningar å fast Egendom emot erhållande af bestämda annuiteter.
Derigenom skulle Cassorne slippa underhållandet af en dryg Betjening, då Banken uppbär räntorne, och Cassan icke behöfde större summa för dagen än den lätt kunde tillhandahållas.
Banken kunde deremot tillåta gäldenärerne att erlägga 7 procent af ursprungliga skulden årligen, hvaraf beräknades såsom ränta och resten gick i afbetalning på kapitalet, och således gäldenärerne, mot endast en ökad uppoffring af 1 proc. om året, efter omkring 3o år blifva fria frun sin skuld.
Banken förlorade visserligen i början skillnaden emellan hvad den till Cassan komme att erlägga, och hvad den sjelf fick i ränta, men tienya förlust skulle idkeligen ersättas genom det ökade disponibla rörelse-capita! den, 284 ®e n ^ Mars e. m. allt efter sora afbetalningarne å kapitalet ingingo, kumle använda.
Om detta står i hänsyftning till Motionen, hvilket jag erkänner mig ej nog klart inse, så anhåller jag ora återremiss af Utlåtandet.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken förklarade, att då Herr Rosenblads yttrande icke agde omedelbart sammanhang med det ämne, som afhand- ' las uti förevarande Utlåtande, eller innefattade någon anmärkning emot detsamma, ansåg Ilans Excellence sig böra göra proposition till bifall af ofvannämnde Utlåtande, hvilken proposition, af Hans Excellence derefter framställd, med Ja besvarades.
Föredrogs å nyo Stats-Utskottcts den ii sistlidne Februarii under N;o 65 afgifne, och den a3 i samma månad e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angåepde åtskilige, genom Kongl. Maj:ts Nådiga Remisser, till Rikets Ständer öfverlemnade Svenske medborgares reclamationer, i afseende på ersättning för lidne förluster genom Skeppsuppbringningar.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande.
Den 5 Mars e. m. 285 Herr af Grubbensj Nils Wilhelm:
Det förundrar mig myckel, att Utskottet ej tagit i beräkning, att af de ifrågasatta fartygen funnos flera, såsom Tålamodet, Hoppet m. fl., hvilka uppbringades år 1813, då Svenska Sjöstyrkan äfven gjorde uppbringningar, samt år 1812, då fartyg så väl preijades vid Rygen, som uppbringades vid Landskrona.
Jag känner icke förhållandet före den tiden; men bela sommaren i8i3 uppbringades fartyg, hvilka voro lastade med spannmål och destinerade till Norrige, samt fördes till Uddewalla och Strömstad.
Jag anhåller om återremiss, på det Utskottet måtte serskildt yttra sig öfver hvarje Fartyg, och det dermed inträffade förhållande.
Jag torde icke behöfva påminna, att Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på bifall till
Utlåtandet redan blifvit med Ja besvarad, så att någon ytterligare discussion derom icke synes lämplig; men i anledning af Herr af Grubbens anmärkningar, att Utskottet bordt yttra sig uti hvarje serskildt fall, hvilken af de ersättningssökandé vore mera eller mindre berättigad till ersättning; får jag erinclra, att Utskottet verkligen iagttagit denna skyldighet, enär det sagt, att ingen af Reclamenterne ägde rättighet till någon slags ersättning; och således är Herr af Grubbens önskan i detta afseende fullkomligt uppfyld. 286 Dea 5 Mars e. m.
Jag anmälte mig, redan innan proposition af Herr Grefven och LandtMarskalken var framstäld, fastän mitt namn, såsom icke kändt, icke kom att uppropas.
Jag tror mig således vara berättigad, att få yttra mig i målet.
Det är sant, att uti Utlåtandet är bestämdt sagt, att alla 19 fartj^gen ej få någon ersättning, hvilket jag ej anser vara det rättaste; utan jag anhåller att Stats-Utskottet för hvarje fartyg må bestämma, i hvad mer eller mindre mån hvart och ett af dem är berättigadt till ersättning.
Hvad beträffar sjelfva hufvudsaken, förbehåller jag mig, att få bevisa hvad jag sagt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det han alltid, efter uppläsningen af Utskottens Betänk anden, dröjde någon stund, innan Hans Excellence framställde proposition i ämnet, på det hvar och en Ledamot, som kunde sådant åstunda, måtte äga tillfälle anmäla sig att tala; och då Hans Excellence äfven nu iagttagit enahanda varsamhet, utan att Herr af Grubbens eller någon annan Ledamot sig under tiden anmält, samt efter hvad Hans Excellence fattat StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, vid derom framstäld proposition, redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, ansåg Hans Excellence sig, böra hemställa, om icke Ridderskapet Den 5 Mars e. m. 287 och Adelil behagade vid berörde beslut förblifva.
Föredrogs till remitterande Kongl. Maj:ts den 27 sistlidne Februarii afgifne, samt den 2 dennes e. m. på bordet lagde, Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag till förmån för LäroYerken i Riket.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, att Kongl. Maj:ts högstberörde Proposition mätte till StatsUtskottet remitteras, hvilket bifölls.
Herr Hjerta, Gustaf: Jag får vördsamt hemställa, om ej den Kongl. Propositionen äfven borde remitteras till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet.
Om jag rätt fattat den Kongl.
Propositionen, innehåller den ej något förslag till ny organisation af UndervisningsVerken, i hvilket fall den borde remitteras till Ekonomiutskottet, utan endast begäran om anslag af en viss summa till löneförbättring åt Lärarne vid nuvarande Läroverk, sådane de äro; under det att förslaget till ny organisation utställes till allmänhetens granskning och bedömmande.
Jag hemställer derföre, om icke det må vara nog, att remittera den Kongl.
Propositionen till StatsUtskottet allena. a88 Den 5 Mars e. m. Herr Hjerta:
För min del tror jag, alt fastän fråga nu egentligen må vara om penninge-anslag, della likväl har elt så oskilj— agtigt sammanhang med frågan, huru dessa medel höra lill ändamålets uppfyllande häst användas, att det bör i sammanhang pröfvas, och att följagteligen Ekonomiutskottet bör få del af den Kongl. Propositionen.
Jag styrkes i denna öfvertygelse af ännu en anledning, nemligen att jag rätt väl minnes, när i början af Riksdagen den stora mönstringen för sig gick lill val af UtskottsLedamöter, huru man i Ekonomiutskottet placerade män, som säkert passat bättre i Stats- eller ConstitutionsUtskotten; just för det, sorn man sade, man väntade af dem underverk i förevarande fråga.
Förra Riksdagen, då denna fråga förevar, behandlades den olyckligtvis äfven af Ekonomiutskottet; resultatet hade visst ej blifvit så föga båtande, om det den gången fått bero af StatsUtskottet allena; och jag håller för, att man således nu bör följa regeln, att der man fått sot, der bör man taga bot.
Herr lagerhjelm, Pehr:
Då den fråga, som utgör föremålet för den Kongl.
Propositionen, endast rör Stats-anslag, skulle jag tro den böra remitteras till StatsUtskottet allena.
Dertill kan dock läggas ett ytterligare skäl, nemligen, att den Afdelning af Den 5 Mars e. ra. 2% af StatsUtskottet, sorn har befattning med StatsRegleringen, är på punkten att afsluta densamma, och att detta arbete skulle mycket försenas, om den Kongl.
Propositionen först skulle behandlas af Ekonomiutskottet.
Det förundrar mig verkligen att höra ett sådant project af en Ledamot, som sjelf föreslagit bestämmandet af viss tid, nemligen den io Februarii, inom hvilken UtgiftsBetänkandet borde vara färdigt.
För min del anser jag, att hela UppfostringsComiteens
Förslag bör afsändas till Ekonomiutskottet i sammanhang med ifrågavarande Kongl. Proposition.
Beträffande den sednnres oskiIjagtiga sammanhang med Statsregleringen, så anser jag visserligen förhållandet rigtigt, om den skulle betragtas med afseende på de ordinarie Statsintrader, StatsUtskottet sednast uppgjort, emedan någon tillgång då visserligen icke skulle förefinnas till detta vigtiga behof; men, som jag supponerar, kommer det att ingå i det föreslagna Lånesystemet, hvartill detta sednare visserligen ej kunde bättre användas, om vi nödgas behöfva antaga det.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMar skalken yttrade, att då Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition endast innefattade fråga om anslag till LäroVerken, och i5 H. 19 Den 5 Mars e. m. ej om deras organisation, hvilket sednare ämne, oberoende af den förra frågan, blifvit uppskjutet, bade Hans Excellence af denna anledning ansett högstberörde proposition blott böra till StatsUtskottet remitteras; men enär det visserligen ankomme på Ridderskapet och Adeln att äfven, om så funnes nödigt, remittera frågan till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, finge Hans Excellence hemställa, om Ridderskapet och Adeln fann nödigt att äfven förvisa högstberörde Proposition till Ekonomiutskottet.
3oi XXVII.
B. 220. XXVIII. A. 64. XXXVII. E. 272.
LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckte motioner om den ändring i 2 och 3 §§ af 3 Cap. ÄrfdaBalken, alt Syskonbarns rätt att, vid arftägt emellan sidoarfvingar, träda i sin aflidne Faders eller Moders ställe, må utsträckas till Syskons barnabarn ocb deras afkomlingar. XXVII.
B. 220. XXVIII.
Å. 64. XLVIII.
U. 358. XLIX. 129. A. 221.
LIV. E. 164. «— öfver väckt motion om inskränkning af den i i5 Cap. 5 § ÄrfdaBalken stadgade praescriptionstid för inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd, samt om föreskrift, huru hans rätt under nämnde tid må bevaras. XXVII. B. 221. XXVIII. Å. 74.
Lill. U. 237.
LIV. 252. LVI. E. 45.
A. 125. i anledning af Riksdagsfullmäktigen från Jönköpings Län Petter Petterssons Motion, att, i arfsrätt, ingen skillnad emellan kön må äga rum. XXVIII. B. 115, XXIX. Å. 63. XLVIII.
U. 180. XLIX. A. 104. öfver väckt motion om den ändring af 7§ i 8 Cap.
ÄrfdaBalken, att oäkta Barn må berättigas att taga arf efter deras mödrar. XXVIII. B. 115. XXIX. A. 120. XLIV. U. 74. XLVII.
183. i anledning af väckt förslag till ändring af 16 Cap, GiftermålsBalken, angående 302 medgift oell hemföljd. XXVIII. 13. n5. XXIX. A. 124. XL. E. 129. LI. U. 246.
LagUlsliottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckt motion om ändring af 16 Cap.
ÄrfdaBalken. XXXII. B. 206. Å. 306. XL. E. 129. XLIV. U. 74. XLVII.
A. i83. — öfver väckt motion om utsträckande af Testamentsfriheten för Städernes Innevånare och PresteStåndet, till likhet med. den, som efter Landsrätt äger rum. XXXII. B. 206.
Å. 809. LI. U. 246.
LIV. E. 106. A. 160.
LV. U. 91.
A. i75. — öfver väckt motion om stadgande, att den, som beträdes med stöld utur täckt jordgraf, der jordfrukter förvaras, skall stralfas enligt 6 § i 4° Cap. MissgerningsBalken. XXXII. B. 206.
Å. 3n. LI. U. 246.
LIV. A. i59. — i anledning af väckte motioner rörande granskning af det utaf LagComite^n utarbetade förslag till allmän CivilLag, samt om denna Comite'es fortfarande eller upphörande. XXXIII. B. 476. XXXV. A. 253. XL. E. 129. — öfver väckt motion om skärpning af straffet för den, som med samnad band, eller andra resan, begår rån och stöld, samt om anstalter dels till förekommande af häktade missgerningsmäns rymning, och dels till rymd fånges efterspanande 3o3 och gripande. XXXVI. B. 161. XXXVII. A. 269.
LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden öfver väckt motion, att den, som första resan begått stöld, och inom 48 timmar sitt brott sjelfmant upptäcker, samt det stulna återställer, må befrias från uppenbar kyrkopligt. XXXVI. B. 162. XXXVII.
A. 269. — öfver väckt moLion om skärpning af straffet för stöld, samt om belöning af allmänna medel för tjufvars upptäckande och gripande. XXXVI. B. 162. XXXVII.
A. 270. — öfver väckte motioner om ändring af strå Hagarne för stöld, m. m. XXXVI. B. 162. XXXVII.
A. 270. — öfver väckt motion om ändring af Rättegångs- eller Fatalie-timman vid HäradsRätterne. XXXVI. B. 162. XXXVII.
A. 270. XLIV. U. 74. XLVII.
A. 183. öfver väckt motion om förklaring öfver 5 och 6 §§ i 23 Cap. RättegångsBalken.
xxxvi. ii. 162. xxxvii. 270.
xxxix. A. 14. XLII. E. 47- öfver gjorde förslag lill ändring af 1 Cap. 12 § RättegångsBalken. XXXVI. B. 162. XXXVII. 270. XXXIX. A. 14. — öfver väckt motion om en allmän förklaring, som föreskrifver, huru Domslut skola författas. XXXVI. B. 162. XXXVII.
A. 270. — i anledning af väckt motion om stad - 3o4 gande, huruvida ChartceSigillalas-försäljningsman är att anse såsom Uppbördsman eller ej. XXXVI. B. 162. XXXVII. A. 270.
LagUtskottets Betänkande», Memorialer och Utlåtanden i anledning af väckt motion om rättighet för fordringsägare, att hos Konungens Befallningshafvande erhålla så kalladt Promotorial i Lagsökningsmål. XXXVI. B. 162. XXXVIII.
A.'
.64. XLII. E. 47. XLIV. U. 74. XLVII.
—• angående förslag till Lag för åhörare, som bivista RiksStåndens sammankomster. XXXVI. B. 163. XXX VII.Å. 251. XLVII.
U. 206. XLVIII. A. 33.
LIV. E. 107. — öfver väckte motioner örn fastställande af vissa grunder för en ny BrottmålsLag. XLL B. 16g. A. 327.
—• öfver väckt motion om införande af edsvuren Nämnd eller Jury i Brottmål. XLI. B. 169. A. 327. — i anledning dels af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, rörande förmånsrätt för Upsala Academie hos dess Uppbördsman, i afseende å medel, som af dem för Academiens räkning blifvit uppbnrne eller förvaltade, dels af väckt Motion om enahanda förmånsrätt för Lunds Academie. XLL B. 169. A. 327. XLV. E. 361. — i anledning af väckte motioner om indragning af Lagmans- och KämnersRät ter, 3o5 ■ber, samt särskilda Domstolar, så ock om förändring i vissa Domstolars organisation och i RättegångsOrdningen, m. m. XLI. B. 169, 327. XLVI.
Å. 319. XLVII. 3. LVU. U. i3o.
LX. 69. A. i37.
LXII. B. 219. A. 3o2.
LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition angående ändring uti 25 Cap. 1 § RättegångsBalken, och i sammanhang dermed äfven i 12 Cap. 2 § 3 mom. samma Balk, sådant det lyder uti Kongl.
Förklaringen den 10 Sept. 1823. XLI. B. 169, 328. XLVI.
E. m. — i anledning af väckt Motion om BergsTingsRätternes bibehållande i deras nuvarande skick, m. m. XLI. B. 170, 33o. XLVI. 299. —• i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ordningen och sättet för öfverklagande af UnderRätts beslut i tvister om husesyn och fardag å Kronohemman. XLI. B. 170, 33o. XLVI. 299.
LXI. E. 111. — i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Lagförklaring, angående rätta grunden för förvandling till fängelse vid vatten och bröd af böter, som ådömas för sådane stölder, hvilka enligt allmän lag ligga i tveböte mot annan tjuf - 20 3o 6 nåd. XLI. B. 33g. XLVI. A. 3o3. XLIX. E. i83. LI. U. 246.
LagUtskottets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande öfver väckt motion om anstalt till beredande af noggran efterlefnad af Kongl. Förklaringen den 14 Maj 1802 och öfrige Lagbud, rörande lagfart å fast egendom. XLI. B. 33g. XLV. É. 36a. XLVI. A. 3o3. — i anledning af åtskillige motioner om ändringar i Kongl. Förordningen den 24 Augusti 1813, emot fylleri och dryckenskap. XLII. B. 74. XLVI. i. 3o5. LVIII. U. 189.
LXIII. E. 255. — i anledning af väckt motion om ett tillägg till sista Momentet af 6 § i 23 Cap. RättegångsBalken. XLII. B. 74. XLVI. A. 335. i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande om ändring af 3 § i 21 Cap.
RättegångsBalken. XLII. B. 75. XLV. E. 302. XLVI.
A. 335. — öfver väckt motion om stadgande att förskrifningar skola, för att vara gällande, ställas till viss man, m. m. XLII. B. 23o. XLVI. 335. XLVIII.
A. 146. — i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om straff å den, som falskeligen å sig bekänner missgerning, äfven af mindre svår art, än att 3c>7 den dödsstraff förtjenar. XLII. B. 23o. XLVI. A. 336. XLIX. E. 183.
LagUtskoltets Betänkanden, Memorialer och Utlåtanden i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om ändringar i Concurslagen den i3 Juli 1818 och Kongl.
Förordningen den 22 October samma år, om edsformulair i Concursmål. XLII. B. 231. XLVIII. A. 3r7.
LIV. 206. A. 248.
LVU. E. ,q3. i— öfver väckt motion om ändring eller förtydligande af 6 Cap. 2 och följande §§ i ConcursLagen. XLIV. B. 73. XLVII. A. 191. XLIX. E. 25. — öfver väckt motion om ändring eller förtydligande af 17 och 20 §§ i 5 Cap. af ConcursLngen. XLIV. B. 73. XLVII. A. 182. XLIX. E. i83. — i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 58, om ändring eller förklaring af 18 och 19 §§ i Kongl.
Förordningen den i3 Juli 1818, angående inteckning i fast egendom. XLIV. B. 73. XLVIII. 3a6. XLIX. A. 153.
LX. 90. R. 220. LXII. B. 324.