Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ve - 864 -------- fluk, öfwer hwilkel swar särskilldt krotocoll ar uprättavt, winnar om war -Nådiga tilfredsställelfe med Eder waksamhet och omtanka, at förekomma sadan t, som were stridande emot Lagarna och at utöfwa det Eder af Oh i näder anförtrodda wigtiga Ämbete, pa et satt, svin instämde med Eder pligt samt RiddarHus-Ordningens klara föreskrift.
Men för at än närmare blifwa underrättade om fanskyldiga förewetai.det i detta mål, hasme Wi af Eder infordrat de hos Ridderskapet och Adeln hallna k-ororollee, icke mindre d. r6. sistlidne Maji, da Hemliga UiskottetS Betänkande til fluceligt afgörande förewar, än et sednare af den 2y. i samma manad, da Lxpeäikionsn i anledning af Beflutet skulle afgä.
Wl hafwe deraf inhämtat, at sä wal under öswerläggningen som wid den, til urrönande af Ridderskåpets och Adelns tanka, anställda omröstning, ordenteligen och lagligen tjlgätt: at ehuru någre Ridderskapets och ÄdclnS Ledamöter yrkat, det under bifall til Hemliga Utskottets Betänkande icke malte begripas annat, an hwad som til den föreslagna ksslilzrionsPlanen hörde och at Ridderskapet och Adeln matte äga sin rätt öppen at öfwerlägga och afgöra allt hwad deruti anginge Bcwillningen och tiden bertil, hade lik, wäl detta wilkor, såsom icke understödt af Ridderskapets och Adelnö pluralirer eller genom densamma anraget, ej heller uti den godkända propolnionen influtit: at denna propoluion för Ja blifwit ställd pä bifall til Hemliga Utskottets Betänkande i hela dest w idb, utan något widare tillägg: at uppå til Eder g jorda frågor, hwad följden blefwe af denna proposition om Ja wunne, I 2:ne ganger lemnat det o wilkorliga - 85? wilkorliga sivar, at dä wore Belänkandet bifallet i hela s»> widd,med summor och allt: ak i anledning as yt. »erligare anmärkningar, gjorda a< endast! agra fa Lrdamö»er, sedan xrapolirion war allmänt antagen ock godkänd, om BrwjllningS-sragons afslilljande ifrän B'tänkal>det, ifall Ja wunne, I utlätjt Eder, at det förstodeS af sig sjelft: at dosta anmärkningar icke söranlcdt kil nq. gvn ändring uti propostlionen och ändteligen, at, efter fulländad omröstning, I ordeiueligen, RiddarhusOrdningen likmätigt, kundgjorc, ar H mliga Utffotkets Betänkande enligt kro^oliriuaen bUfwit i hela sm widd bifallet.
Det är med särdeles
Nådig kilfredSställetse, som Wi härmed förklare, der I wid allt dcrra iakttagit den ordning, som Ridderstkoprts och 'Adelns ratt äskat, och Eder pligt af Ever salom Landt Marskalk fordrat, sa wäl dä I icke killätit nägra Ledamöters förbehåll, enär de saknak Ridderskapeis och Adelns godkännande at uti krnpostiinnen inflyta, svin da I afkunnac Beflutet likmätigt denna behörigen fram. ställda och antagna ?ropc>lirior>.
Efter et sa lagligt förfarande, 06) sedan Ridderskapets och AdelnS plurslirer fastställt et orngaeligk Btflut, grnndadr pa all den ordning, som efter Lagarna wid RiddcrskapctS och Adelns sommanlomster bör iagttagaö, hade ^Wi icke söreställi Ost möjligheten, at pa Swenffa Riddarhuset finna dem, som kunde maga, antingen yrka at den afgående Lxxeäikumen skulle bliswa af annat innehåll, än som med dec efter propolikiorien widtagna Beflur fullkomligen instämde, eller wittja hindra Eder ar detta Beslut kil behörig »verkställighet befordra. 106 Liklval hasme Wi med mistnöje mast förnimmas «t sadana emer Rikets Grund-iörfaltnjngor ock i synnerhet 18. §. af Riddarhus-Ordningen stridande försök härutinnan blifwit gjorda, hwilka om se mun» nit framgång, kunnat leda til de makligaste följder för Rikets jnwartes lugn och Lonstuu livner,» helgd.
Men det ar icke nog härmed, kromovlsor hos Ridderffapec och Avel» för den 2y Mast wittnar om er sadant förhällande och sadana tänkesätt
Ho6 naara RidderjkapetS och Adelns Ledamöter, dem Wi aldrig rväutak af Laglydiga Undersåtare eller af ,Sme-°ska Ndstngar, hwilke bort lätta marde pä den Nra Wäre Store Företrädare pa Thronen dera?
Förfäder tildelar, ar bara Adelig! namn och (I^oldemarken.
Wi hade icke förmodat, at inom Swenska R ddarhufek finna spär e ter den förw-ilerie, som boredt mägk-gg Staters fall, och med detta fall störtat million-r meri, niskor ust olycka.
Wi hade icke trott, at dä W- sjelfwe gistve dageliga prof ar war agtning för Lagarna, af det nogaste iagrtaqande af Ordning, skulle desta dngdcr kunna saknas hos Ledamöter uli et Ständ, som, der första i Riket, bör lysa i et ädelt för hällan, de, och dermed fortina samt bibehålla dest anseende.
Wid destg för wart hjerta smartefulla känslor, är htt dock
Ost «n stor hug>rad samt den listigaste förnöjelse at hofwa erfarit, det deras antal, hwiike sökt störa et lugn, det Wi för Wär Egen och Wärk älskade Folke sällhet önske, och hwilke synas hafwa millfat görg deras egen wilsta magstgare än Lagen, är ringa emot dem, hwilke af sjelswilljg »vördnad för Ost, af otwungen lydnad för Lagen, af en ränskaffens Medborgcsig anda, af tänkesätt, som hedra dem sch 86? deras Ständ, förekommit de oroligas utbrott, bibehås, lit ordning och Dck, samt efterkommit och ärlydt hivad I, i kraft af Edert Ämbete och den Eder af Ost updiagna Magt och myndighet, i laglig ordning förordnar och befallt.
Da Wi icke kunne undgå, ak öfwer de förra förklara Warc misshag och den grämelse med hwilken Wi crlaric dessa ytterligheter, önssandeg al de aldrig iner mane aga rum, böre Wi deremot för Eder Herr Grefwe och Landtma. skalk betyga Wart nädiga bi,all lil de af Eder tagna steg, da I lil »verkställighet be. fororar Ribbe; skap-ts och Adelns lagligen affanade Besiut, samt drrj.imte för de af R-ddcrskapets och Adelns Ledamöter, hwilke med deras sryglfweuhet för ordning och vfwerrygelfeii vin dest nytta och nödwanLigher, satt en gräns för oskick och obetänksamhet, förklara War synnerliga Nädiga benägenhet och wälwicha, sörsakrandrs, at dcm alla nied War Kongl.
Nåd och Höga Punest städse omsalta.
Det skulle wisterligen hofwa warit
Ost förnöjan.
De om Wi kunnat stadna harwid; men War Kronås Ara, Statens anseend- och Lagens helgd assar af Ost en ytterligare åtgärd Af oswanomwrmäba ?rnioeoii ben 29 Maji hafwe Wi inhämtar, huruledes von LclmltLendoim, Qaviä den yngre, under ropande ac Ridderssapct och Adeln matte alldeles lem..a RidDårhuset afsagt sig Adrlskapet, och at Friherre Oeäertträm, Oiaor, framwädl och asfagt sig Adclssapet samt urbedr sig, at
I mätte hos Ost anmäla hans un» berdanlga anhållan at fä ombyta namn.
Och ehn» ru Wi ogille derca förfarande i ali dest grund sawe. le Wi dock til fredande af Rederska,nets och AdelnS wärdighet, rvid vesta assägelser lata bero, lil sölje 868 hwaraf för detta von Ledul ixsnbeirn, vaviä den yn>rre, och Friherre Lecicrsirom, LIee5, komma at wara deras Avrljkap förlusijge, samt förlora den rättighet, ak Adelig!
Namn och Sköldemärke nyttja.
Widare har Friherre kjerrs, I-Ignr, förklarat, at han ifrån det ögnablickct uphöide ac wara Ledamot af Ridderffapet och Adeln, hwarmed sig conformera!
Idom, kcdr, och dllerliervooö, ^odrn willielm^ci!eei^>srre, ^xsl, har förklarat, al han frän dek ögnablicker afsade sig sin rätt at deltaga i öfwcrläggnjngarna pä detta Riddarhus under Edert Ordförande, ar Fullmägtigfkapet för
Desi krmcchrl uphörde, och ar han för sin enskillda del uphör ac wara Medlem pä detta Riddarhus: och /väeldeim, ^odsn chreänc, har urläkir sig, det han högtideiigen förklarade, ar han uphör at wara Ledamot qf Riddcrskapet och Adeln, afsägaiide sig alla dermed förenade cxclutiv, rättigheter.
Och som desie sednare ej bestämdt sig yttrat, hu« rurvida bet endast är deras Riksdagsmanna-ratt de sia aflagt, eller om derunder äfwen förstas afsägelse fran Aoelflapet; alitsa hasme Wi genom Wart ^ulkiiiX-Omrilers.
Ambeke funnit godt deröfwer infordra deras underdåniga förklaring, hwareftcr Wi öfwer hwad dem angar, mele Ost i Näder utläta. ytterligare förekommer, huruledes Friherre 8ilkcdälä, d^ils, ansett sig för en onyttig Ståndets Medlem och förklarat, at han uphör således för denna gängen at wara det: at (ZrchenvLlök, 6öran, förklarer sig ej mer under detta Riksmöte kunna betvifla RtdderflaperS och Adelnö sammankomster: at Frj« 86s herre Adellv8rck, ^nbnn Larl, anfört, ak han icke kunde wäga för en jränwarande
Att widare deltaga mi öfwerlägqningarna pä Riddarhuset'widdenna Riks» dag, schak Adlersparre, 6eurx, samt Zckiäldebrand , And.
Krsdric, förklarat, at de assade sig all del i Ridderskapers och AdeliiS öfwerläggningar denna Riksdag.
Nu ehuruwäl det innebar en olaglighet stridande emot Riksdags - Ordningen, at pa sadanr egenwilljgt fsätt fran Riksdagen sig afhälla, äre Wi dock sinnade, at härwid för denna gängen lata förbltswo, sä at Friherre Lilsvsrfcbold, ?<ilr, 6ri. psncvsldt,6örsn, och Friherre Adelsvärd, polian Larl, samt Adlersparre, tZeorA, och Lckioldebrand, Anders fredric,någon Riksdagsmanua-rätl under dennaRiks» dag icke kunna utöfwa.
Sluteligcn hasme Wi förnummit, huruledes sådana uttryck blilwit fällda, och de talesätt nyttjade: at Lcböldebrand, Anders fredric, yttrat sig, det han protesterade emot den oerhörda olaglighet, ak läka en Deputation afgä innan Lxpeditionen är justerad: at Friherre Kurck, Knur, i anledning af den afsända Dspurstionsn uiläkit sig: man will betaga
Ost den heligaste af wära rättigheter:
Friherre 8iI5verlebäld, lallis, at ban förklarade den föreslagnaLxpedikionen för olaglig och kränkande hans Riksdagsmanna-rätt: 6ripenvr. ildk, 6öran, at han arsäg det för en oerhörd o» laglighet, ak läta en Deputation afgä med en o julisrsd Expedition, och ändteligen at Adlersparre, Axel, yttrat: ak dä I kunnat tillåta Dspurakioncn afga m. m. sa wors det en uppenbar kränkning i StändetS rättigheter.
Dcsia utlatclser finne Wi af den besikaffenhet, at hwad deruti kan innefattas säsom Eder förfördelande, eller innebärande kjlrvnejser uti och för Edert Ämbete såsom LandtMarstalk, bör saints f. d. Zcbult-:enbeims, Oiviä den yngres, utlåtelse, at Ridderstapek 06) 2ldeln matte alldeles lemna Riddarhuset, af Domaren uptagrs, pröfwas och dömas; anbefallande Wi der» före Wart ^ulii ise-Län-2'ors-Ambete, «c draga der. om försorg, bet sadan t styndesamc ma komma under Lagligt atal och betslande
Delta allt höfwen I at Ridderstapet och Adeln a Wara höga Magnar klindgn-a.
Wl besalle Eder Gud 2ll§mägtig synnerligen Nådeligen.
Norrköpings Slott d. s. Junit igOO. ?.
V. klkrsriboim tilförerdnad Hof-LrMLler.
Grefwe käamilran, V ä n I I, ^ „ ä V i g, r^ag war en af dem, som, i e stil da mål, i underdånighet anmält; mig hos Ko gl.
Maj t lil e» uolnomngs minnande, utan h vilk n
,oa e> rrodde mig kuiina fortfara at wara i Hemliga Ui,karret.
Om »agot särskilldt förhastadt urryck uudsalltt mig, skall jag bäst inhämta af det kroroe-ills Utdrag, jag i det, som angär min person, stall i underdänighet begära mätte fä meddelaö mig, för at derefter »vederbörligen kunna ängra mig.
Herr Grefwen och Landt-M a rskalke n förmälts, at delta ej »vöre et venrilgtions-ämne.
UplästeS ä riyo H.miiga Utstoktets ?rotocoll;- jstkdrag af den 2 Jun,», angående Bränwine-Brän - S88 ningen, hwilket ben z Iunii war kaggdt pä bordet, samt txnfrer H ins Majas Nådiga förklarande i samma ämne.
Uplästes et afH r. 8c b m ir rerläv, Ickennis § dbrist. ingiswct Nrm^iisl, sa lydande: Wöidsamr l^ckrmnrisl.
Uti Ingrcbsen af Häglof!. Riksens StänderL Hemliga Ulskmrs Bciänkande, rörande Bränwinsamner, sörekowma desta märkwärdiga orden, at pä et lörbättradt Landtbruk beror förhoppning gen at i Landet bibehålla et godt mynr, ->—men, om detta Landtbruk (annu i mycken wanmag! i största delen af marc Land, der olyckligen mifiwäxtar, af er vqeitt climar, frostämnen och i allmänhet en mindre bördig jordman, jämte flera andra orsaker, icke äro salisamma) alind skall nästan genom en genwäg först trrffjg, at oundmikeliga tyngder, torde Hemliga Uistocters förhoppning om Jordbrukets förbättring och deraf upkommande lyckliga sölcher, ännu icke pa läng lid finna en alldeles säker och önstad Ulsigt.
At afhandla Swensta Branwiners Historia, work at inga pä ek widlöstigt och obehagligt fält; -— leniiiom det.
— Wl hasme nog allmänt och länge känt de olyckliga »verkningar och följder, svin denna giftiga öswetflödkNvara inedfört; — manga grader af »veklighet och en stor det af sedcrnas förderf hafwa flutit fran denus källa.
Nu skulle den försöka en omöstjghek, som wille utrota Brämvinschmaken; derföre, sedan den bliswit et nödwändigt ondt, som aldrig kan förekommaS, är ingen ting billigare, än sr de» bestattas, ty allt öfwxrflöd, alla behof, som 8?r skapas as wara swaga degar, böra betungas, och Skaren kan aldrig mottaga en rättwisare skatt; men här förekommer en wlgkig fraga, nämligen dejkarl» nings-säcret.
Jag skulle gerna, af »vördnadsfullt förtroende, med lystnad hwila wid Hemljga Uistotters Betänkande och icke öka lVlmiori»lernzs mängd inom Riddarhuset, sa wida känslan för Medborqeliga och Undersäceliga pligter kunde tillåta mig ac dölja de beränkligheter, soin hos mig upkommit »vid derra wigtiga amlie, och hwilka ingen ma anse mara grundade pa någon egenhet eller sfelfkycke, utan pa flera billiga skäl, som jag beder fä underkasta Höglofl.
Riddeiskåpets och Adelns sämre de öfriga reipcÄiva SkaudeuS mogna och uplysta pröfning.
Hemliga Utskottet har stadnat i följande Beslut, nair,ligen, at Bränwins-bränningen paLandet bör blott åtfölja Jorden, och andra än de, som aga eller bruka Hemman och Hemmansdelar, icke undfå rättighet ak tillverka B r a n »v i».
Om denna Hemmans.rankan 'häldre förwandladeö til Koppskatt pa hwar mantalSjkrifwen Person af alla Srand, skulle detta beskatiningSiatt blifwa dek lämpeligaste, och jag wagar säga det mest rätlwisa och billiga.
Mina skäl äro följande: 1:0
Efter en allmänt erkänd princips bör ös-- werflödet eller et behof, tilkommet af sinliga begär, framför allt annat beskattas och icke förgätas eller skonaö pa Landtdrukets och Näringarnas bekostnad.
Den, som will inwända häremot, at en fattig Torpa - 8/z re eller et
Inhyseshjon k mantal icke bär betryckas med väg»!!, skult, sivarar jag, dek mennisfo-kariefen icke ka > bestrida at kuapt en finnes ibl md tusende, smir icke super Bränwin, och när oräkneligt manga uslmgar påkosta sin bränwinesmakFera Riksdaler, kan en hivar af dem, utan at känna sig betryckt östner för mägan, skårra kil Ko >gl. Maj-.t och Kroimn 8 si. om äret.
Genom högst ek dagswrrke älcnpimies denna obekndeilga urgift, och hwilkea Husbonde, som ar sörstaavig Hushållare och käniter wärdck af dagswerken, närde rätt anwändas, skulle icke wlllja anfivara för denna Bramvms.skatt?
Det är e" oemotsägellg räkkwisa, ak den Rike bör til Statk!» erlägga afgift för sin fåfänga, sin stät och sic -öswcrsiöb, men d-t blifwer mer och icke mindre rattwist, at dm oförmögne bör flacka för en smak, som icke kan inbegripas i hanö bön om Lagligt bröd.
2»o Genom tillåtelse af en fri Husbehofs-bränning pa Landet, jamte dea af Hrml-ga U stöttet bestämda pa»»c,rymden (hworwid jag endast wille foresta er undantag wid stora Bruks - egendoinar, der carilumriunen af Bramvin för Smeder och Arbetare, ril et antal af nära 2000 Pukmer och dcruröstvcr, stulle villigt kräfwa en större P.mnerymd, än hemmantalet kunde tillära s och i fö je af en fri Husbehofsbränning den föreslagna Ksppfsatten, skulle manga lagbrott förekomm-s.
Jag kror mig <cke behö'wa hemila för någon, som kämur det allmänna werkebga förhållandet, at mänga kustude i detta Laildck, uti alla Orter, under hwad Bräuwiiiö - psrioäer som häldst, hafma tillverkar B>änwiv, uran at betala ek runsi-cke i afL-ft til Kongl. Maj:t och Kronan, och 110 874 jag har hört manga af dem önsta fa stakka, för at utan fruktan ga i dagen med små yrken.
Bland dessa wä i synnerhet räknas Mölnare, Uljolde-ägare, Torpare, Nyck. re och Soldater, biand hunika mango sinn s och i sonncrhet ak de sorsinämnda, stin h!tintilö osta tillverkat och stela hädanefter lil inel i a mera Bränwin än hela Hemmansägare.
Ak desse
Lönn» brännare kunna för bättre priä, när de icke erlägga den mindfta start, sälja Bränminet, är gansta naturligt.
Den Ämbetsman eller koristbsstmu, stm xror sig genom Författningar rch kmangsmedel kunna jorekomma denna lönu-bränniag, har ännu icke nog dyrt köpt sm erfarenhet.
Det häfver mai it, det är och stal! alltid bljfwa bade omätligt och madljgr al mora en sädan lönn-bränning, häldst när egennytta-, magar allt och randkmannen blir cillaret at srllc c>l Städerna fä försälja sik Vränmiu. glo Genom en allmänt fri Husbehofsbränning och d-.tca bestattnings-fatc pä Lander, cy Stäoer,m äro icke inbegripna i mil för stag, ma ingen strcsiälla sig eller b.frukta, at BiänwiuS-tllwerki,ingen stall blisma större eller af stadligarc >öljder.: tmäilvm stall mycken Snannmal derigenom bejpargs, ty ju mindre minst af Bränmms-föisäljningen, sti förr stola alla Lj-eculsnker tröttna ar sörwaudla bade sin tgrn och dessutom annan mköpt Säd til Bränwin.
Den, som tror möjligheten, at ester denna dag, genom utestängande af alla Lönnbrännare pa Landet, kunna liksom förr rikta sig af en lönande Bränmins-afsättning, stall snart nog sinna sig bedragen i sin calcul.
Ingen ma förmodas at Torpare och Soldater stola allmänt köpa sig BranwurS.pannor och lästa med HemnuwsäLare at tillverka Bränwin; — nej, dezsmä 875 lyftpannorna gä hädanefter som förr kil län dem emellan, der mä blifwa dem tiiläret eller war-a dem förbudet ar bränna. 4:0 Bllligher ech rätt-visa hoppas jag skola un. ^ dcrstöd»a verta sd - st rg.
Al läka Hemmansbrukare betala hela Bran mins »katten, der will sana, icke allett st >or sig selsva som Jordägare, uran dcsturom för allo cnstnde Liönnbrän!are och öfwer en million Bränwm-ffupm-e, som sa förnöia sin smak kör el öfwerstöv, wara lagbrytare ofta nior fia egen willin, nästan alftid nkm a ftwar, och i löndom rikta sig , Ulan mi.idsta offer t>l Slaten, eller deltagande i den tyngd, four trycker deras öfriga Medborgare, hwilke alltid mäste underst'ftha dem, när de »wigia under armodets bard», detta torde wara et jlkäl, som sörtj. -nar ar öfwerwägas och är af mycken wigk til sin» framlida påföljder. sw Genom denna brffaktnings öfwerflyttande ifrån Hemman pä personer ivinnrS a swen en enkelhet i upböcd och redogörristr, jämte es, säkerhet i (Amrro!- Isn, som jag stnnrr vgvrftgk tvid det förrflagna beskattnings-sattet, och hwlikrt ffäl alle Herrar Lands» höfdinaar csr.r en »pirst rlftarenher lara gilla Hemmans klyfning i manga olika delar; prngrebstonen i afgiften, svin aswrkcr fran Heminanralck, och mindff» nmgar för »ambruk af st-ra mantal, äro sadana omständigheter, som inweckla L->nrk->!
!:n i en nödwandighet ak råd för råd följa UpbördSlängden ifrån början rik stut för ak pröfwa rikrigheicn, och sam belasta Näkenffapcn med mängsalldrga vsristeatn-nsr, jämte dek
Henimansagare besväras at alla ar förskaffa sig silka betyg.
Deremot ar flutsumman af en Mantals - 876 ^ längd en säkerhet och gen-vag at eonrrollsr!» afq-k'-- Le» för Branwins-nlwerkiiing, hwilken i el ögonblick uptäcker rigtlghet eller fel, och i delta, sä w'.l som «l!a ai-dra ämne» af ^erlonchl besk-rtuing förbi fw r en af alder kind och erkänd grund.
Dernnd foller w.l de» nöowä -diga andri ra ak asqifte» för Bränwms-til- . wrrk.nii g och nyrstande stulle liebileras, uobäras och redvwisas pä en gang med do öfriga p<-eio»ells Lonell!, ,.: inner ^ i stä!!s för ai de» snrcif-sras i arets borja»; nien werka-.» af en sadan ändring synes icke blchiva betyde.i> för SkatS-Werkck, som blcUt »agra manöver sednare får akgifre» med de öfriga U stnl, Lerna indrifwen; deremot maugsalldig nytta wrnnes deraf i forko: rkade Räkenskaper, undanröjda twlster emeila» as- och tilrrädande abocr pa Hemman, samt Husbönder och Tje«siehjon. 6,0
Det pe smeilä beskattningS-söttet uttstuter ingalunda de» frihet för Folker at betala Spannmål i stället för penningar; sädanr k !! ju iikwal lemnäs öppet efter er ärligt genom
Mnkegangen för det sidst föichttna äret fe.sistalldr pris ä torr Rag, med wilker, at ds», som lil den 27.
Februari, lefwerrrat Rag i nasta Krono-^aALLin för su hushall, njuter licjeuä derföre tvid Upbördsmötet.
Nu förekommer siitteligen den mrjkncha, sam fs'al! bcwisa, at Kong!.
Astastc o6> Kronmi genom detta sör.stagna b.skuttnings sätt sk il komina i ätnzurande af de» skatt, som a Landet för de» frig Hu?> behsis-bräiininger, ärligen bör „tgä.
Onergöthiauv är icke bland de Folkrikaste krnvmcrr och derföre mä (stalculsn fastas a deria Län.
Ester sammandrag pa Linköpings Lands,-Lantoir ben i. stdstl.
Junit öfwer
Upbördm af 1799 äes
Hus - 877 bsfioschbranmnq-t ^rrenös uti Fögber!ör"a i Ösergötlands med W o litti a
Län befinn-s al ser 69,6^2 Lisp. 10 Ma-k.
Rag blrfwit erlaggda R:d. 2z,2lv. 40. §» 06) enliat Förteckning ä Lande-Onrniror onvannämnde dag öfwer 1799 ärsMankalsstrisna Personer befi.mas Uii Läner:
Mantalsskrifne —- 6i,8z6.
Ridderskap, t 06) Adeln med Tj nste-olk — — 2,894.
Lif,6 em,ö!-eror oest Balsmän, som icke sta i Mant..?, men af hwilka de fleste, om cj alle, nyttja Braawiir —- 2,Zst2» Ofiverarige och minderårigs ae. >8,712, af hwilka ds, som nyttja och tillverka Branwin, sanik h ifwa råd ak betala affi, sten derföre af lika skal, som sker med Bröllopsgården, endast har uptagaö — io,O2O.
Summa 77,122. af hwilket antal, om 66,000 Per» söner, nämligen H.-mmans ock UijocdSägare, Torpare ä stora Torp och Mölnare erlägga 16. st. för hwap Wlantalöskeifwen Person och recker», nanlligen n.i22 menniskor betala 8 st., uxeommcr cn summa stsr R.d. 2Z,7Zz. :6. st. 8/8 I sälje af Hemliga Utskottets Betänkande, som utstaka- 2 risp. leie ?rugs riiökn-ng ä hiva eje Hemman, samt när man rAaager, at i Östergöthland äro 104 Hemma >, sam hrrriis ej erlaggc någon afgift för Bl änwin, son» de icke k l verkat, förekommer tvid forsta påseendet någon l,-laner, men änskönt af denna anledning summan ester koppskatt icke tilsnllest svarar emot hwad as Länets Hemmantal är parakuadt, etter det förhållande, lvm ar 17c)') war pä .-ökirvckr a misten och priser, underställer jag likwä! en mogen p-öfning, om ej följande stal til stöd för min surs böra öttverwägsSr.
1:0 ar det högsta pris Savén hade är 1799 sällan bör k»i,»na inträffa, alorainnidst med et sörbättradt mynt, som »verkar pä v amer; nan af penninge-beräkning; 2 0 ar personliga skatten alla ar blilmer icke inindre, »nen wä! större, i »nan af folkmängdens gifna tillväxt; z:o ar koppskakrc»! lika utgår i härda ar, da er r-ualr Förbud emot BränwinSbräniring eljest skulle efter Hemliga Utskottets ttlstyr-- tande lemna Jordägare afkorrrningsratt lör Adelar as ärrenäs.Spannmålen pa Henrmansdelar.
Pa detta sätt har jag begripit det markwärdiga BränwinS-ämnek och huru detta skadliga öfwerflöd borde beskattas.
Slutellgen önstar jag, ak om Högloft.
Ridder» skåpet och Adeln sinner däst wara at bifalla Hemttga Ucstottets Beran sande, dtt hoS Kongl.
Mast marte göras den underdåniga anmälan, at det wore lyckligt för Landtbruket och en lindring för den skattdragande Hemmans-ägaren, om genom Herr r Landohöfdingars Ämbetes-åtgärd »vid Mantals-skrifningar olle Utjordsägare, Torpare och Mölnare, som aro sine egne, liifrägades, om de emot skatt och pcmnerymd, i 87Y likhet med ^ eller -,H:dels Hemmansdel mille brauna, och i a>!a zall, bade veste, sa wä! som alia mantalsskrifne as mankönet, hwilka icke likna hos Hemmans, brukare / men wlllja nyttja Bränwm, böra skatta 8 bhwarvera; och pa lika saki alia Soldater, Ryttare, Båtsmän, Smeder, Skräddare, Skomakare, Gesäller och flere audre Bränwins-snpare pä Laudek, som icke beiala ven minrsta chan kil Kooch.
Mask och Kronan sör nyttja!
,Vi t e.s denna öswerflödswara , äläggas samma lmdnga cch billiga afgitt.
Det förstas, ar den som icke will supa, bör el kwingas at skatta, men om någon sörebär en nykterhet, ven han' snart bcflnnrs öfweriräda, bör han wara förfallen lil plikt och laga answar.
Jag ar öfwereygad, at en icke obetydlig summa härigenom skulle upkomma ak bidraga tl aikorrining pä skärten sör ben belung te Jordbrukare,,.
Som ocmotsägeljgen alla menskliga planer och cglculer äro ofullständiga och sorändrag rjl sm art och werka» as tid och händelse!', och Bränwinsämnet icke är bland de mindst tänkwmda i marc Land, lamt skatten för denna olyckedryck icke en bland de obekyd» liga, wagar jag ödmjukast piopnncro Häglof!.
Ridderskapet och eldri», vin icke bäst wore, ac läka Branwins-skatt-n fortfara til nästa Riksdag, dä Kongl. Majtt cch Riksens Sta- dcr derom widare kunna jamnka och öswerenslonimo.
Norrköping dell Z.
Junst 1800. kkenni- ^ l/br.
Lcbmikterlow.
Hanö kl xcsl I e r> ce Friherre k-illieircrsnir hade inlemnat soljande, son, nplästes:
Til krotocollet.