Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detza grund - Den 75 Januari!. 80H grundsatser trogne stole wi, wid sörestäende reformer, willtgt och owillkorligt uppoffra allt personligt, men älwen med kraft emotstå allt mäld- W- stole förswara ägande rätten cch ej tillära ^tt den störts, men wt stola gerna jngä l jämnkmngar som genom ersättning, och genom srlwjlligt mtdgifwande kunna göras, och återställa ordningen, >ä ait andemakt winnes utan enstildas lidande.
Detze grundsacler trogne stole wi, när en gäng en ny representation pä giltiga grunder blifwit mardrid, befordra dest införande.
Detta stall z lugn och laglig ordning inträffa, och ware det pä deras answar som genom vt-dkga motioner, genom oredors wäckande och stnnenaS uppretande motarbeta gumdsalserncs framsteg.
Swensta Fmket, antingen harjadt of anarck)ie, eller suckande under de'pokiem, stall dä stämpla deras namn, som de lönjenat; men ingendera af detza ytterligare olyckor stall öswekaä och winna stadga, innan de händer äro magtlösa. som wid denna Regements-förändring rvägat SwerrgeS frälsning.
Friherre stosls, Larl kkenricz uppläste etk sä lydande
Dfctamen:
I en tid da Nationens allmänna röst päk^ak ett fluk pä detta redan nog längwartga Riksm öte, dä hwarje tättstnnad medborgare cj kan l)y*a eller främja nägon emot detta wigtiga ändamål stridande kanka, dä SlatS-Werkels utblottade tillstånd', oaflönte krigsmänsl billiga fordringar, ^vch de i och för kriget gjorde stulders godtgörande fordra en snar och kraftig ätgärd, och således wigtiga ämnen ännu äterstä för Rikets Ständers handläggning Ridd. och Ad.
Pror. 5 B. vch 7! 8 no Den 15 Ianuarir. och afgörande: dä med denna förutsättning, nya och tidödande frägor borde undwikaö, för akt ej onödigtwls jöröka de billigt viwerklagade tyngder, som hela Riket genom Riksdagens förlängande lär widkännas ^ i ett lädant ögonblick nödgas jag bekänna, att jag ej hade fvrwäntat mig en framställning af sä »vidsträckt omfattning som den, en wärd Ledamot, Herr Grefwe O- is 6srctie,ifista Plenum för Höglofl.
Ridderstapet och Adeln yttrat.
Ännu mer har min förundran tilltagit, dä jag efter flullig erhällen del af detta Memorial, !om ofelbart (hwilket nu ej stekt) genast ester Pleni flut bort i RiddarehusKanfliet wara att tillgå, pä en gäng funnit de wapen ätminftone hwilande, som, under Åkallan af Forfädrens bedrifter och efkerwerldenö dom, hittills bilfwit med fö mycken styrka och stick» lighet anwände, att motwerka de samma liberala grundiakftr, som nu högtidligen erkännas, och hwiikaS wigt och wärde mitt hjerta likasom mm vfwertygelje längesedan insett.
Men tvid pröfningen af de willtor som fästas tvid wära föreflagna begiswt,nden, wld semnförelsen af hwad förut af samma wärda Ledamot i delta ämne biifwu sagdt^, mev hwad nu aniöres, har jag trott äswen i denna tänkesättets synbara stridighet finna enahanda afsigt till grund.
Jag hemställer till Höglofl Ridderstapet och Adelns urp ystare pröfning, huruwrda, dä detta ärende redan Constilutlonsmetzigt bliiwit behandladt, det enda iarr som förmodligen kan komma i fräga, eller, t motfatt fall, af Samhällsordningens wänner medgifwas; kä ftägan om en Reprelentattons förändring, afklädd frän alla willtor, och lika öfwerensstämmandr med landets sgnnstyldlZa intretze som Den is Ianuarik.
711 som ärendenas skyndsamma gäng,anses redan såsom nud denna Riksdag wäckt, för att wid den nästa lagligen asgöras: dä den lika wigtiga fordran om jemkslng i Privilegierna blifwit, till följe af det Hederwärda Bonde Ständets gjorda anmärkning wid RegermgsFormens understrifwande och delta Slänbs sedermera tagna beslut wid prö ningen af EonstitutionsUtstoktets Betänkande härutinnan, till samma !igliga tid eller nästa lagtima Riksdag hanstiutit, om, t denna sakernas ställning, en ny motion i detta ämne ej hade kunnat umbäras, för att lemna rum äk för ögonblicket mera päkgllande ärenden.
Att mota och förekomma egennyttiga och olagliga fordringar, i ämnen som röra ar dräs rätt, anser jag ost äga wida kraftigare wärn i den gällande Regerings-Formenö föreskrifter, och l den Konungs makt, ät hwiiken wärdén af denna Grundlags helgd blifwit anförtrodd, än uti oantagliga willkors framställande; ofsiglen äter att genom nya frönö utsäenve till oenighet och Stånds mund, äfwen om derigenom en tillfällig popularitet skulle winnås, bereda en Allmän jäsning, -om möjligen kunde leda till obehagliga upprcäden, kan eller bör jag icke tillikrifwa nägon Swensk Riddersman.
Jag tror att wär pligt är, att med 0- konstladt spräk och ohöljda afsigter, manligt wid en laglig tidcpunkt framträda till del mäl, som Swensta Folkers röst, Fäderneslandets framtida wälfärd och en frän detta Riksmöte hämtad erfarenhet, sä omchkänneligen utstakar; dä wisa ost wardige den tids upplysning och fordringar.', hwaruti wl lcswe; dä utan ,öregängen sinnenas stålning genom framkastade tomma ord uran plan, men under en kall och fördomsfri pröfning, i störtning 8IL
Den 15 Jamiarii. med wära MedStänder, uppresa, om sä päfordras, kN ny samhälis-dyggnad, hwilande vä allas rökt, yll- genom ett sädant owäidlgt förfarande fästa wid wara namn den sanna Mdborgsmanna^Stämxel, ännu aldrig as Samtid och Eslerwcrld trllerländ pägon anan än den, som unvcr St-tshwäiftttng.-x 06) deraS längwarig' rö-jder, alind sökt alt l)ibehälla ord-ma och lugn, aldrig tor rnsstlta afsigtcr upphört otl ha«wa öga och hjerta fästade pä Fäderneslandets iä wä! inre lom vttte wador, och e> gtömt att dess äca och desi gellsta diahtt iordra krast i farans stund, ojwikelig redlighet wid plöjningen as d«si angelägenheter, och mindre ord än gerningar.
Ai olla d-tz r anledningar, instämmer jag till olsa d lar med hwad Aw-ralen Friherre Oestciniölu ptf tvrewarande ämne yttrat. ^err t-lLlnrsrkslä^, Lustaf, uppläste till Protokollet följande: Herr Grefwe Os la Larstis har genom ett Memorial uppmanat Ridd^ff p t och Adeln, att NU wlv denna Riksdag pä en gäng östuga sig alla qwarägande prwiegier; men han uppräknar ej hivari desi- privilegier nu för tiden brstä- Herr Grefwen tror att det är ett privilegium äga och besitta Fralse ost) säteris jord-
I längstga lider hafwa de sä kallade Ständsp-rsoner ägt rättighet köpa och besitta Frälsejord- Säterier hofwa alla bä',-e Borgare, Ständsp--rsoner och Bönder sätt äga, när de dertill sörffaffit sig Kongl. Majrts tillättlse.
^)?u mera mätte dr t ej wara privilegium alt äga Säteri och Frälse, ty om i dag den uslaste stLMe wilmer, pä Nunwrlytterl 40 n 50,020 R:dr.
Deri 15 Januarit. 71; kan han dagen efter köpg Säteri ock) Frälse.
Huru kan sAdänt kallas pr vnegium , som äldsta Grefwe» och samsta tiggaren aga lika rättigheter förwärfwa och behälla, blott de äga penningars Jag will uppräkna de p ivittgier, som Nidderst. pct och Adeln ännu äga i:o Är Hofrätten Adttns törsta Domstol- 2 v
Hofwa de läktare art lä u matning pä sina fordringar, hos underhaiwa.nde Bönder och Torp re, h ttlket sä torde betjena sig af. zo När be dö, rmgks klockan 12. 4'.o Har Rldder stnptt och Adrin rättighet, atl sjtttwe u-nämna sitt Adeilga namn och r sigillet nyttja sitt wapen. 5:0 Aro Capita, man wal, bcrättigade, att utgöra otc Rikets Stand; men deremot lä de wid Riksdagarne underhälla sig sjttfwc.
De öfriga qwarworande privilegier iönar ej mödan att uporäkna.
Alla be personliga privilegier jag äger, ar jag gansta willig <ut lemna.
Dm jog heter ^iLlmer eller ka» qvitta Mig lika; men att dermed tro mig för andra dvrrgilwa d-tza fä pr-v-leaier, sörmoda^ jag aldrig kan bliswa mi» rätt- Dtt mäste: wara hwar^ mans ege» rättighet.
Huru stullc dek wä> tillaä t ett Samhälle om flere kunde fäd« ta sig tillsammans att utan föregängen ransaknlm; och kaga stal srändömma medborgare deras lif, egendom och lagliga rättigheter?
Sä är denna sak bestvff d med ofrälse PoHessionater, iom äc,a moen fullmäktig wid Riksdagen, men äga bade Säterier och Frälsejord, som de gansta dyrt ,inköpt, och utan ben knappast kunde foda sig sjelfwä, långt mindre hustrur och barn. Hw^V Herr Grefwe» anfört, att hans och fleras förfäder, med lil och blod, samt mandom och tapperhet för Rikets förswar sätt sadina rättigheter, kan jag wihl icke bestrida.
Sädan heder Mow.mer alie» lwst 814 Den 15 Januari!. nast de gamla flägter- Min Far hette dalmer, war ofrälse; hade säledes iörwarfwat sikt Säteri med penningar, men ingalunda med hjeltcbragderJog har sedan 1760 warit jordbrukare, och fäledes l 44 är berait bewillningar och utlagor till Staren och Riker, för art njura srid och säkerhet till rst och egendom. iL § as r8oy ärs RegerlngsFvrm vestr): ker detta.
Orden loda lälunda: Kgl Majit skall ingen afhända eller afbända lära dch gods löst eller fast, utan ransakning och dom.
N:B. i den ordning Gwerrges Lag stadgar.
As denna grund heppas jag fä behälla del Säteri och Fräste jag köpt, af den natur det nu befrnnes.
Den tacksägelse ofrälse Pvtzessionaker lemna Herr Grefwen, tor det han uran fullmakt antagit de, ras- sak, mä hansses uppbara.
Jag will ej hafwa minsta del deruti.
Jog rnser nog, att flere, som aga Säteri och Frälsejord, hade en stor förmän deras, att all jord blstwer »ka och sär lemna ärlig statt kill behof, som Riket tarswar; men stek är lädana personer, som äro ssyidige hwad jorden som de äga ar wärd.
Da ister blott fordringsägaren.
Att fä ali jord lika, bör ben blltwa Krono- Dä hade jordägaren, efter gammalt vsitgr bruk, ven rättighet, akt sitta qwar pä sin jord och bruka den för statt; men hans Credllorer fchgo intet.
Akt göra ali jord till Skatte, wvre vblMtzt; ty dönderne hafwa ägt bet privllgium, att för -tt bestämdt och ringa pris lösa drn jord de debodde och brukade till Skatte. Hwad Krono-hust u angar, sä har jag för mantal stjutsse för r 2 R.sr > h Banco under detta krig.
Riksdagsmannen frän samma här st, som jag bor ull, har Skakttsvrd; men skjutsar med ingen häst Orsaken är den, han ät. tolfman- Säledeö fri för sll
Den l5 Januarii. 815 all stjuts, erllgr urminnes häfd, som ej kallas privilegier.
Riket är sä beskaffat, att de som ligga wid stora och Allmänna lands, wägar, fästjutsa mycket bade i Krigs- och freds, tider; de som ligga wid mindre wägar litet, en del platt intet.
Älla borde säsedes betala för skjutsen, och de som stjutsade ställe fä betalning derföre, efter som stiutien wore wärd- Markegångstaxa borde dervä fattas ärligen efter som hö, hafre och halm gällde.
Dä klagade hwarken Bönder eller Herrar öfwer skiutsningania, som < annars sker.
— Slutligen föreflär Herr Grefwen en ny representation; men Herr Grefwen bestämmer ej om regeringssättet stall forbytas till Parlament, eller om det stall dlifwa Riksdagar.
Det mätte ej in Pleno fä företagas, utan enligt 87 §> af RegrringsFormen förwis'6 lill Lonstitutions.Urstottet.
Jag kan ej mer yttra mig, än att jag nu lefwat sä länge, att l?-o och 1772 ärs sRegeringsFormer blifwit kullkastade.
Nu hör jag redan, att 1809 ärs RegermgsForm bör förändras eller kanike kullkastas.
Jag har sett tydligen hwad Riket och undersätare wunnit hwarje gäng.
Jag will blott önsta, att det intet gär med oh, som det fordom gick med Lommen, dwilken osta bytte söttrr med be andra foalarna.
Sedan han sista gängen hytte, kunde han aldrig mera gä. Hwad
Bön, derna angär, fbm Herr Grefwen tror bara hat till Ridderstavel och Adeln, för det wi äga Säteri och Fräife>ord, kan >ag ej mera smara, än att j Börstels socken, der jag bor, äro wi »wenne Adelsmän som besitta Säteri, och twenne Bönder som äga Säteri.
Jag, Särens-bönderna och de andra Bönderne hofwa alttid warit enige, och ingen har hurst har kill'den andra; och om Bön derne - 8i6 Den 15 Januarii.
Verne fingo votera, om jag ffulle behälla mitt Säteri eller ej, more jag säker fä behälla Vet.
Ekvedlerttd will jag upprepa för Bönderna det Skriftens sprak wär Prest otta nyttjar: Sanncrl-Aa, sannerliga jager rag Eder, om I wisten bwad Eder frid tillhörde, woren I t Senna dag
Eder besinnande; mcn si nu är der fördolde för edra ögon.
Grefwe Os la Qsrcste:
Aldeles oberedd, dä jag ej trodde detta ämne »ä snart skulle företagas; skulle jag i detta ögonblick finna mtg rä det högsta förlägen, om ej mitt samivetrs öfwertygqeis?, rättwisan af den motion jag gjordt och Niddcrffapet ost) AdelnS mig alltid wlsade öttverleende godyet, gäfwe mig en sty:ka iä nödig, da jag päkallas att beswara hwad flere wälda Herrar 1 dag behagat yttra ej mot stelfwa motion jag wäckt, men emot den olikhet deraS öfwmygclse trott finna « nuna yttranden förledne Plenum, och dem jag under den lörflu ne tiden al detta Rikunöie nyttjadt, Nit derjemte min motion kunde mälla nya orolraheter, söuderflrta Ständ mot Ständ sch störa det Mmänna lugnet- 2st hjertat more det. mig okärt vm lag ar detta agtnmgewärda Samfund ffulle ens mitztänkaö töttjena dylika föreoräclser, lugnt kan jag dem emottaga, iy mitt samwete gök mig dem es Jag onmonar hwem som häldst att tillwika mig nägvt erido steg ledande till sä My« wälda, sä wanhedrande ändamäi, dek ar ej endgst mrne ord, det är äfmen mine gärningar jag önskar mä dömmas och känner en 'jann tillfredsställelse att utan frugton och utan fö^dräeljer kunna det begära, ja jaa sivär wid min heder att endast den upprigtigaste önffan att bibehälla stillhet och förtroende Ständen emellan, att wisa vem som sä otta Den 15 Januari!. 8l7 vsta förebrätt vsi ett i deras ögon obilligt wägrodt eftergiswande, det Ridderskaper och Adeln aldrig upphöra att länka ädelt pch rätkwistt, har waE sch är enda syftemålet as mm g?orda motion; mänga uppoffringar aro of ost under denna Riksdag gjorde, än fordras oupphörligt nya utan att de andra Stäpden i gengäfwa erbudit nägoL motswarande, jag önskade siut pä besia ojämim uppoffringar, jag önssade; om jag mä nyttja denna kecme, se porten en gäng sluten för nya pästämden och i denna afsigt srböd jag uppoffrandet af de siste vsi ännu lemnade rättigheter mot willtor af lika tänkesätt, af lika uppförande hss wära Med-Ständer, det är ej mit fel, dek dlik ej Ridderskapet och Adelns, om (enligt hwad nägke af de wärda Herrar, som nysi tatar, wäntot), be andra Ständen skulle neka emottaga anbudet, emot de willtor som äro begärde, om de sätta (hwiiket jag aldrig kan förmoda) det warde pä sine Privilegier akt de wägra aila uppoffringar och endast tro Adeln pstgtige sädane lemna,
i detta fal! krok jag mig hafwa gjordt milt Ständ en »verkelig tjenst, om jag derigenom hindrat yrkandet af alla widare eftergifter -- — Jag har ttodr ar Rldderjkapek och Adeln lifwadk af alla Medborgerliga tänkesätt, med nöje skulle gä sina med,Ständer till mötes, men att känflan ok rätt och billighet fordrade akk ei handlöst eltergifwa, ottes »draga sig förebråelser af Swaghet, dä endast dek AllmänneS M likars wäl wore söremälcn för deras gärningar, -jag har trodt detta ock kan aldrig ösivertyga mia ett härutinnan haiwa feltagir mig eller misikandk Ridderssapet och Adelns egne tänkesätt.
— Mars har trodt sig finna en olikhet i hwad jag uti mirtz Ridd. sch Ad. prok. 5 B. ms 7!
A 8l8 Den 15 Ianuartt. motion yrkodt och hwad jag förut i lamma ämne de flere sänger det warit töre yttrat, häruti tror jag iikwal veste !ika upplyste som aktnmgswarde män af Ridderskapet och Adeln hafwa mitztagit sig; Jag har vrkot rättwisan as wara rättigheters btdehällande, det gör jag ännu, men annat är att wika för hotet, att euergifwo för de mest obilliga fordringar, annat af sann Fosterlandskänsla, jemna olikheter och emot mvtswarande rättigheters uppoffrander alstä sina; — Jag har sagt att af wära Privilegier af 172? war föga eller intet öfrigt och jag äger ännu samma öfwertygelse, men wt äga andra förmåner fästade wid jorden, och det är desse, som of ett werkligt wärde, jag tror man bör lemna dä mvtswarande sörmäner ost oiswes, är det wäl möjligt att nägvn skulle kunna finna cn olikhet i det förswor jag da ålstäg man borde uppkasta för helgden as Vesta rättigheter, dä endast fräsa war för Adeln att lemna, och om den nu söre, stagne jemnare fördelning i alla Ständs skyldigheter och rättigheter; jag wädiar än en gäng tili Ridder, skåpet och Adelös eget ompröswande om man ej här, utt genom misttag gjordt mig en vrättwtsa.
Delande med Ridderskapel och Adeln den största aktning för de Herror och Män hwilkaS öswerlygeltt ölagdt dem ott wara as en skiljaktig tanka med mig, är det mig kärt ott lä försäkra dem om den billiga högaktning iag bär för allas öswer, tygelse, men tror mig älwen histwa skäl fordra sam, ma rätt för min; om med olika fattningögäfnwr, wi ansett saker olika, tror iag ej derföre man bör wägra hwarannon ränwsto; jag tror att soken, ej perion bör komma i skärffädande, och tror ej att den perionliaa aktntngen bör lida as den olika synpunkt ifcän hwilken ett allmänt ärende, af sär - Den 15 Januari!. Zly ffilke personer ffärskädas.
Med förundran har jag hörr den förundran trvenne wärdige
Ledamöter yttrat öfwer mitt yrkande af en ändrad representation, säsom willkor wid Privilegiernas eskergjfwande, dä jag päminner mig att just dctze twrnne aktningswärde Ledamöter sjelfwe flera sänger yrkat en förändring i representation, jag har endast fokt följa den wäg de uppgiswit, 06) trodd; mig hafwa räll dä jag yrkade en lika lars med twenne sä upply» ste män.
Alt jag hworken trott mig böra uppgifwa förslag till ett nytt representationssätt eller till den ersättning Säteri och Frälsejord dör tillkomma, härrörer deraf art jag anjedr detta wara UtstottekS ensak att förestå och trodt tid nog dertill blifwa dä Ständen sig yttrat huruwida de i willkoren wille ingä, samt Utskottet till otz sramlearnat resultater af sitt arbete.
Sluteligen sär jag tillägga att längtisrän alt kunna wara känslolös wld RidderskapetS och Adelns bifall, har Set för mig warit pä det högsta smickrande, dä nägon gäng jag har talat och deras godhet behagat glömma bristerne för att endast göra Mende pä miljan; men dä jag gör denna bekännelse, är jag skyldig sanningen och mig sjest, att förklara dek jag är långt ifrän att wilja tillkräkta mig ett förtroende, ett anseende as popularite, ett yttre sken af Fosterlands-känfla, som ej mine inre tänkesätt och mina gerningar skulle wirsorda, skulle berättiga m g akt äga; egne medwetandet af fullgjorda plister, hwarje ärlig Mans aklmng, Eder fortfarande godhet vä) »vänskap, se der, min Herrar, min.hela ärelystnad, äfwen fomj mitt
Fosterlands wälgäng är enda mälet för alla mina önskningar.
Gref - K 20 Den !5 Januari!. Grefwe Amillon, ^xe!, anförde til!
Pros Moller följande:
Redan första dagen dä BewillmngsUkffottet sammanträdde, yitrade jag « Memorial den önskan, stt all Swens? jord singe dufwa os Sakeri-narur, för att derefter, enligt tunnelandetS widd och godhet, deltaga lika i Bewlönmgar och utskylber Sedan Herr Grefwe De la Oarllie gjort denna motion vffentligare, torde jag fä anhMa om Herrarries tillätelfe, nogare sörsiagswis ulweckla nnn merling i detta wigttga ämne.
En Äbo af en Hemmansdel som nu i Dandén och persedlar utgjorde en ärlig Ränta af Sex Riksdaler, skulle mot Etthundrade Riksdaler fä lösa denna sin Hemmansdel til!
Säteri fri frän ostvannämde ärliga Donde och Grund-ränta.
Betaltes denna Summa kil!
Banken contant i afräkning pZ Rikets Skuld, lä mycket bättre; hwarom icke skulle af dessa Etthundrade M-ksdaler, Tio betMas i Silfwer och de Nittio känäs of Banken mot Säkerhet i Hemmonsde'en> «ch en ärlig afbetalning pä Copitalet med Fem Riksdaler och Tre procents ärlig ränta lill Sehein blefwe inlöst.
Den som pä ofvannämd? sätt ef wille lösa sin Hemmansdel, skulle fullfölja till Skaten betala Aordräntan jemte den Brwillnmg som efter Jordresningen dess Hemman tillkom.
Denna resning tzch skattläggning skulle öfwergä all Swensk jord, Aran und.>ntag, och Kronans skuld, ästadkommen Mnom ftamfarne Konungars m-sstag pä detta sätt Ketalt, skulle sä sina behof fylda genom Bewillmn» Zar, svm förr brukeligt warit.
Herr Den 15 Ianuarkt. 821 Herr ?ZKImgn, Otto kre-lrrc, uppläste ett sä lydande
Diktamen: Ödmjuke Memorial!
Dä det Memorial Herr Grefwe Ne 13 Os>-6i<- sistl.
P eni-dag här uppläste nu till ventilation förekommlt, anhäller lag ödm,ukoft fä vtwcr betz innehäll i korthet framställa mina tankar:
Jaa anser nödigt att först asgöres huruwida Högloft.
Ridderstapct och Adeln wilja asstä sina ännu ägande Puvilegicr med eiler Aran willkor att dr öfriga Respective RiköSränden stola göra en dvlik uppoffring M hwad som under namn as Ständs Privilegium kan inbearipas.
Förr än Ridderstam vä) Adeln häruti stadgat sitt beslut, och förr än de andra Stäoden dertill lemuar bifall (i händelse uppoff ingen bitswer wilikorlig), tror jag ej att de ö riga allmänna frägor som uti Memorialet upptagas kunna kill nägot Utstötts handläggning remitteras, dä aila detza grunda sig pä, eiler böra bufwa en följd as, om och huru Veu första afgöres.
Med den listigaste glädje har jag under detta Riksmöte wrd flera tillfällen bewitknat de tänkesätt af oegennytta, och mt för Fosterlandets wal, som derra första Riks, Ständer ädagalagdt — Med den liufwaste förnöjelse hor jag flera sänger dlstwit ötwertygad ott Sweriges strlfdeständ, Nationens frihet och Medborgerliga säkerheten warit de fyftemäl som tedt i^dra företag mine Herror, vch om det gladaste hopp swälwal för min inbillning, dä fvrdvmmornes blinda, fast fordom sä mägttga inflytande mäst giswa wika och lämna rum för den wäxande upplysningens fordringar; huru gärna stuve jag icke wid della tillfälle deltaga 822 Den 15 Ianusrr'k. » ett beslut, som wore det mäst öfwertygande bewis ott ingen uppoffring är Ost för stor dä den kraftigt kan leda lill Rikets sanna walsäng- — Pä säban grund och endast sä midt jag kon inse en uppoffring of de Privilegier Ridderstapet och Adeln säsom Ständ innehafwa, wara ledande till della stora ändamål, stall jag icke ell ögonblick tweta alt lämna bifall demi! äfwen utan alia willtor.
— Men lika sä fullkomligt jag gillar akt wi uppoffra alla sädane uteslutande fördelar fom pä
Ständer ensamt beror, all atstä, och jom genom blotta stumpen rnnehafwaS; lika omöjligt är det mig alt samtycka till ett destut som innefattade kränkning af ägande rätten.
Jag medgifwer att till afhjclpande af Rikets nuwarande oerhörda behof fordras kraftiga och owanliga medel, att det är med den fullkomligaste billighet enligt, alt den, som äger lika stort stycke land som en annan, och deraf kan erhälla lika mycken afkastning, bör med honom dela enahanda bördor till det Samhälles upprätthällande inom hwars omräde de åtnjuta lika förmäner och samma bestydd, men dä den ojämna fördelning os utstylldrr och onera, hwaröjwer sä mycket äfwen med stät bliswit klagadt, icke rarrwist kan afhjelpaS genom berökwande af en de!
Medborgares »välfägna egendom, fä kan jag för min del aldrig bifalla ett Project till hwarje Hemmans lika beskattning, Berustning, Skjutsning m. m förr an jag ser nägot medel hwarigenom de som derwid blifwa lidande ätmmstone nägorlunda knnna hällas skadeslösa
Det är likwäl obestridligt att detta ämne förtjenar den största uppmärksamhet, att de betydligaste fördelar för Swerigrs sramljda styrka och fjell - Den 15 Januarri. 82Z sjrlfbeständ ester ett klokt och granlaga behandlingssäkt, härigenom kunde beredas; och wore derföre önskelig!, att riden mcdgaf att det samma under warande Riksmöte fullkomligen utreda och till werkftallighet befordras.
De lyckliaa följder may häraf kunde hoppas, är dock t» wärr allt för aflägse dä en allmän refning blifwer ett föregäende willtor-
Men om man antager att den förste mäste werkstallas om Let medgifwes att Refning och ny Skattläggning förr eller sednare blstwa rödwäudige, sä wore önsseligt att härmed snart kunde göras början, och la mycket angeläanore dä dest fullbordande torde fordra en widsträckt tiderymd, och huru will man komma till flut med nägvt som aldrig päbegynnes.
Redan har jag länge uppehällit Eder Mine Herrar, wid
Vefla ämnen som efter min tanka alldeles böra offfiljas strän wära Privilegier sedan hwarje Undersåtare aaer att besitta hwad flagS Jord som hällst, hwarsöre jag ocksä tror att den första frägan om
Privilegiernas aWende nu ensamt bör till afgörande företagas, och dä de sednare förekomma, torde jag derom närmare fä Utweckia mina tankar.
Hwad äter Nepreffntalions.sörändringen beträffar, är jag öfwertygad, att hwar och en som lemnadt uppmärksamhet ät detz närwarande synbara felaktighet upprlkligt skall önska detz pä bättre grunder uppgjorde förändring; och sedan flera Memorialer derom blstwtt till Com stirurions-Utikottet ingnne, hoppas jag att Ridderffapet och Adell, snart komma l tillfälle att dermed widraga ali den ätgjärd som för riärwgrande kan blifwa möjlig.
Un» K24 De» 15 Janmrtt.
Undertecknad Silverstolpe, ^xell, Osdriei, Conformerade sig med Herr l^klmsn.
Herr von Sckiult-renkeim: