Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillvägabringandet af dylika åtgärder erfordra betydliga kostnader, och det kan icke vara med rättvisa förenligt, att staden ensam skall vidkännas dessa kostnader, serdeles då det är för allmänt väl och allmänt gagn, som regleringen bör ske, utan tillhör det Staten att, å sin sida, äfven i detta afseende lemna bidrag.
För min del tillstyrker jag således vördsamt återremiss af Betänk.
För öfrigt anser jag mig vid detta tillfälle icke böra underlåta 198 Den 11 Oktober. ali förklara, det jag ingalunda kan, ehuru gerna jag än ville, förena mig med Frih. Palmstjerna uti dess yttrande, att Stats Utsk. städse ådagalagt mycken noggrannhet vid utskiftandet af Statens tillgångar.
Jag har nemi. under loppet af denna Riksdag hört en f. d. ledamot af StatsUtsk. till del tlögl.
Ståndets prot. yttra, huruledes vid eli tillfälle konsiderationer hafva inom Ulsk. ganska betydligt inverkat på dess beslut.
Hvad som i slik väg en gång kan inträffa, kan också oftare ske, och må det derföre förlåtas mig, om jag tilläfventyrs skulle hysa den föreställningen, alt Jönköpings stad icke varit nog lycklig att inom Ulsk. ega sä mäktiga förespråkare, som med många andra både korporationer och enskildta personer varit händelsen, samt att häruti måhända orsaken bör i icke ringa mån sökas till den utgång, frågan inom Utsk. erhållit.
Jag ämnar för min del icke ingå uti besvarandet af den siste värde talarens yttrande, för så vidt det rörde den af honom framkastade insinuation, att några andra motiver, än de, som finnas framlagda uti StatsUlsk:s Ullåtrn, skulle hafva dikterat Utsk:s tillstyrkanden.
Ehuru Utsk. icke vunnit den värde talarens bifall, må det dock försaka att berga sig det förutan; men då bär blifvit yllradt, att rättvisa och billighet icke hafva gjort sig gällande uti denna fråga, ber jag att med några ord få bemöta en dylik beskyllning.
Såsom hvar och en torde finna, förhåller sig antalet af de nedbrunna gårdarne i Jönköping lill dem, som afbrnnno uti Örebro, ungefärligen som 1 till 4\.
Då nu Örebro för stadens återupbyggande erhållit ett understöd af, icke, såsom Gr.
Sparre npgifvit, 300,000
R:dr, utan 250,000 R:dr, samt då åt
Jönköping blifvit tillstyrkt ett låneunderstöd för samma ändamål till ett belopp af 66,666 R:dr 32 sk., så skall man finna, om man vill beräkna låneunderstöden i förhållande till de nedbrunna gårdarnes antal, att Jönköping icke bordt bekomma mer än 56,666 R:dr 32 sk.
Då nu StatsUtsk. likväl tillstyrkt för Jönköping ett belopp af 66,666
R:dr 32 sk. eller 10,000 R:dr mer, än nyssnämnde beräkning utvisar, så kan man väl icke påstå, att Utsk. begått någon orättvisa emot Jönköping.
Hvad åter beträffar tomtreglerings-lånet, är förhållandet det, att en så stor del af Örebro afbrunnit, att derstädes kan verkställas en tomtreglering endast på den afbrända delen, samt alt Örebro icke har sträckt sina anspråk så långt som Jönköping, ty den förstnämnde staden hade endast begärt att medel måtte beviljas till tomtreglerings verkställande å den del af staden, som nedbrunnit; och jag hemställer till Hr Printzensköld, om det kan vara hans fulla allvar, att man skall bevilja Statsmedel för att, genom nedrifvande af icke nedbrända hus i Jönköping, få tillfälle till att upbygga dem på andra tomter.
Örebro har erhållit 50,000 R:dr, och åt Jönköping är nu föreslaget 10,000 R:dr.
Jag medgifver visserligen, att skalan i detta hänseende är något mindre, än i afseende på byggnadslånen, men då, så - Den II Oktober.
199 sora jag nämnt, Jönköping redan bekommit ett förlagslån af 10,000, så mä det väl, på det ena stället, väga upp hvad som brister på det andra, ty det är omöjligt, att på guldvigt utmäta, huru många R:dr, som del ena eller andra samhället bör uti understöd erhålla.
Hvad serskildt angår det påståendet, att en tomtreglering skulle vara med stora kostnader förenad, så är det väl sanni, att det blefve dyrt, i fall man skulle, såsom det i Kongl. Proposm antvdes och hvarom jemväl Jönköping anhållit, omreglera hela staden, men jag kan icke finna det vara billigt och nödvändigt, att, derföre att 16 gårdar afbrunnit, en total omreglering af hela stadens tomter skall vara af behofvet påkallad.
I sådan händelse skalle man säga, att, om det brann upp 3 å 4 hus i Södertelje eller Trosa, mäste en total omreglering af dervarande tomter ega rum.
Då det icke gerna kan komma i fråga, att, endast för stadens förskönande, nedrifva hela qvarter, och då dertill kommer, att det var den häst och följaktligen minst trängt hebygda delen af staden, som nedbrann, samt aDtalet af de förstörda gårdarne var obetydligt, i förhållande till de öfriga uti staden, så synes mig, alt man icke med skäl kan påyrka större bidrag, än det Utsk. föreslagit.
Enär här har blifvit yrkadt en återremiss uti den syftning, att Utsk. skulle taga ärendet i noggrannare öfvervägande, så ber jag att fä nämna, att, då denna fråga förevar uti Utsk., upsteg en. representant af PresteSt. och framlade uti ett sakrikt anförande alla de skäl, som, enl. hans förmenande, talade för Jönköping, men, oaktadt denne ledamot eger ett ganska stort och välförtjent inflytande inom Utsk., och framlade samma skäl, som nu här äro framkastade, så lyckades det honom icke att få någon med sig, utan alla de öfriga ledamöterne instämde uti det Utlåt., som nu är under öfverläggning.
Detta torde väl bevisa något om halten af de skäl, som frambringats, och torde vara till fullo bevisande för dem, som tro, att StatsUtsk. af denna diskussion skulle erhålla någon ny förut saknad uplysning.
Jag ber derjemte att få nämna, att, då ärendet först afhandlades på afdelnin, var det mycket fråga om, huruvida det vore skäligt och billigt, att något understöd lemnaries i och för tomtregleringens verkställande, och det var en ganska obetydlig majoritet, som röstade för dessa 10,000 R:dr.
För min enskilda del var jag ganska tveksam, om något understöd i detta hänseende borde gifvas, och det var endast med afseende derpå, att Orebro erhållit elt dylikt bidrag, som jag gaf min röst för det nu ifrågavaride.
Om Orebro icke erhållit något, hade jag röstat
Då jag nu visat, att inga ömmande omständigheter förekomma, som kunna föranleda till ett högre understöd, än det Utsk. tillstyrkt, och då, enl. min tanke, en återremiss icke skulle komma att medföra någonting annat, än en onödig tidsutdrägt, så skulle jag tro det vara klokast och rättvisast handladt af R* o.
Ad. att bifalla Utlåt., hvarom jag fortfarande anhåller.
2U0 Pen 11 Oklo 1) er.
Hvad angår den utgång, som frågan kan få inom StatsUtsk., så torde, enär, enl. hvad mig är bekant, 2:ne Stånd återremitterat Utlåt, samt R. o. Ad. äfven synes benäget fatta enahanda beslut, dessa omständigheter likväl böra gifva Utsk. någon anledn. att taga saken i närmare öfvervägande, än sorn hittills skett, sä vida nemi.
StatsUtsk. anser sig böra göra afseende på 3:ne Stånds sammanstämmande åsigler.
Det synes mig således, att en äterremiss från R. o. Ad. icke skall — såsom den siste talaren synes förmoda — blifva utan följd, i afseende på sjelfva frågans utgång.
Hvad åter beträffar den af Hr Bildt anställda jemförelse!! emellan Jönköping och Orebro, tillåter jag mig framställa den anmärkn., att jemförelse!) är betydligt haltande, ty Orebro har erhållit ett. anslag af 25,000 R:dr utan återbetalningsskyldighet, men Jönköping deremot har icke erhållit ett öre uti statsanslag.
Det är likväl en ganska betydlig skillnad.
Tager man derjemte i betraktande, all Jönköping är en stad, som varit hemsökt af sådana olyckor, som för ett samhälle medföra betydliga kostnader, ali Nerike är en provins, som redan förut blifvit af representationen med serdeles ömhet omhuldad, att Orebro är en stad, som, efter all anledn., skall tilltaga i välmåga, i följd af under anläggning varande komrnunikalions-anstalter, så synes mig billighet och rättvisa fordra, att, då Orebro erhållit ett så högt bidrag, Jönköping bekommer ett, om också blott obetydligt, anslag utan återbetalningsskyldighet.
Det har visserligen vid åtskilliga tillfällen varit förenadt med någon svårighet att, när StatsUtsk. afstyrkl någon del af hvad som blifvit hegardt, på detta rum erhålla omedelbart bifall till Utsk:s Utlåt., helst om emot detsamma uplrädt ledamöter af något anseende och nit för anslaget.
Likväl, och ehuru vid detta tillfälle en äterremiss kanhända torde beviljas af konsideration för någon af de personer, som inför Ståndet sig yttrat, anser jag mig böra vidhålla det yttrande, att StatsUtsk., utan att, efter mitt förmenande, hafva gjort sig saker till en tadelvärd sparsamhetsbrist, en öfverdrifven undfallenhet, icke skulle kunna hafva kommit till något annat resultat, än det förevar:de. Gr. Sparre har yttrat, att R.
St:r redan skulle hafva beredt provinsen Nerike stora fördelar; men, om jag undantager anslagen för staden Orebro, hvarom vi förut talat, vet jag sannerligen icke, hvaruti dessa fördelar skola bestå; och jag har, ehuru ledamot af StatsUtsk., der sådant väl borde kännas, ifall det existerade, icke härom kunnat blifva uplyst.
Denna upgift torde alltså böra lemnäs derhän.
Vidare har Gr:n yttrat sangviniska förhoppningar om Örebro’s upblomstrande.
Delta hoppas jag också, men man måste väl alltid betrakta förhållanderne proportionaliter till hvarandra; och då lärer väl ingen kunna förneka, att.
72 afbrända gårdar uti Örebro betyda mycket mer än 16 uti Jönköping.
Att staden Örebro är omgifven af en fruktbar lands - Pen 11 Oktober, 201 bygd, är sanni ; roen å andra sidan har Jönköping den oskattbara förmånen, att ega inom sitt sköte Kongl. Götha Hof-Rätt, hvars talrika personal icke lärer underlåta att, genom derstädes nedlagd lefnadskostnad, inom staden sprida välmåga och trefnad.
Jönköpings-förhållanderne äro till den grad ömmande, som Gr. Sparre förespegla!.
Dessutom bör besinnas, att Jönköping redan har fått 20,000 R:dr såsom anslag till förlagsunderslöd ät dess af eldsvådan lidande handtverkare.
Orebro deremot har icke erhållit en skilling i sådant hänseende.
Detta synes i sin mån jemna [otterne; men lotterne kunna icke helt och hållet jernnäs, ty förhållanderne, i afseende på Orebro, äro så betydligt mycket mera ömmande.
Jag är öfvertygad derom, att den af -Frih.
Palmstjerna förordade och af Jönköping begärda totala omregleringen af stadens tomter icke låter sig verkställas, eller i betydligare grad befrämjas, genom vare sig den ena eller andra af de här föreslagna anslags-summorna, ty de förslå icke dertill; utan bör, enl. min tanka, det af Staten lemnade understödet användas (ill reglering af de tomter, hvarå de genom eldsvådan förstörde gårdarne voro belägna.
M. fastställande planen för tomtregleringen bör icke heller upstå något hinder derigenom, att medel nu lemnäs endast till det arbete, som kan komma i fråga att, i följd af eldsvådan, företagas.
Eldsvådor kunna i framtiden inträffa, hvarefter tomtregleringsplanen låter sig med fördel verkställas.
Omöjligen kan Hr Printzensköld öfvertyga oss derom, att meningen nu på allvar kan vara, att rifva ner hela staden, och bygga upp den ånyo efter en vackrare plan.
Dertill ge 16 nedbrända gårdar en alltför ringa anledn., och jag påstår, att något så orimligt ej kan med skäl antagas sannolikt.
Jag vågar således vördsamt, anhålla, att R. o. Ad. ville, genom ett bifall till Utlåt.^ godkänna den förening af gifmildhet' ä ena samt skälig sparsamhet å andra sidan, hvilken Utsk. vid detta tillfälle trott sig böra tillstyrka.
Man besinne, huruvida det för Ståndets ledamöter i Utsk. blifver lätt, att förfäkta Ståndets åsigter, derest återremisser beviljas snart sagdt på blotta yrkandet derom, utan synnerlig pröfning af behofvet deraf.
Man borde behandla ärenderne med mera varsamhet, i hvilket fall en återremiss först finge sin rätta vigt och betydelse.
Jag begär vördsamt propos. å bifall till StatsUtsk:s hemställan.
Hr Gr. o. Landtm:s härefter först till bifall och sedermera till återremiss å StatsUtsk:s förevande Utlåt, framställda propos:r besvarades med blandade
Ja och Nej; hvarpå dessa propostr förnyades och åter besvarades med Ja och Nej, samt Hr Gr. o. Landtm, sedermera förklarade, att han ansåg den sednast till återremiss framställda propostn hafva'blifvit besvarad med öfvervägande Ja.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, pä begäran af flere ledamöter, BankoUtsk:s d. 5 dennes på bordet lagde Mern.:
Den 11 Oktober JM 62, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, angide Bankens deposilions^rörelse; och JM 63, med anledn. af RiksSt:ns beslut öfver framställningarne i 71 ista punkten af Otlåt.
Vid föredragning af BankoUtskis d. 7 dennes f. m. på bordet lagda Betänk.
JM 61, med förslag till en i vissa delar förändrad organisation af Bankoverket samt reglering af tjenstemannapersonalen och dess lönevilkor, blef äfven detta Betänk., pä begärän af flere ledamöter, ånyo bordlagdi.
Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta BankoUlskis d. 7 dennes f. m. på bordet lagda Mein. J>? 64, i anledn. af verkställd omröstning öfver frågor, röride decimal-systemets tillämpning på rikets mynt.
Föredrogos och bi föl los Exped:sUtsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda Mern.:
M 10, i anledn. af återremisser å Skrifvelse-förslaget JM 131 ; och JM 11, angide rättelser i Skrifvelse-förslaget JM 103.
Föredrogs till justering, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Riddarh.Utskis d. 4 dennes f. m. på bordet lagda Förslag till R. o. Adis underd. skrifvelse till K. M., angide ändring i redaktionen af 33:dje och 37ide §§:na Riddarh.Ordnin.
Vid föredragning af Riddarh.Utskis d. 4 dennes f. m. pä bordet lagda Mern.
JM 12, med betänk., i anledn. af Hr Tharas, C. W. A., motion om anslag från Riddarh.-kassan till tryckning af R. o. Adis äldre Riksdags-prot., blef äfven detta Mern., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt.
BondeSt. ankommet Prot.-Utdr.
JM 434, innehållande inbjudning till MedStin, att förena sig i det af BondeSt. d. 7 i denna månad fattade beslut, att
Riksdags-ärenderne nu voro att anse så nära fulländade, att Talmannen jemte Hr Landtmarskalken och öfrige Ståndens Talmän borde hos K. M. anhålla, att Riksdagen måtte innan Oktober månads utgång afslutas och Ständerne hemförlofvas.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskin inkomne Meni. och Utlåt., nemi. från Constitutions-Utskotteti JM 54, med anmälan om de i Förstärkt Const.Utsk. anställda omröstningar; Den 11 Oktober. JM 55, med betänk., i anledn. af väckt motion, i fråga om beredande af förslag till lag, ang:de naturalisation af utländske män ; I 56, med betänk., i anledn. af väckt motion, aug:de beredande af förslag lill den serskildta stadga, i fråga om behandlingen af en del Regerings-ärenden, som, enl. ett till nästa Riksdag hvilande förslag, bland annat, till tillägg i J7:de §:n Reg:sF;n, komme alt erfordras; Stats-Utskottet: JM 309, i anledn. af verkställde omröstningar, ang:de allmänna Bevillmn jemte Post-beviIln:n; JM 310, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksSlms skiljaktiga beslut, ronde väckt fråga om ett låne-understöd åt staden Christianstad; JM 311, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt.
JM 188; JM 312, i anledn. af erhållen återremiss'å Utlåt. JM 281; JM 313, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk JM 262, rör:de rfrågastäldt anslag till bildande af en teknisk skola i Borås; JM 314, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt.
JM 287; JM 315, i anledn. af erhållen återremiss å Utlåt.
JM 207; JM 316, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, ang:de ifrågaställd ersättning och belöning å Prof. Nycander för en af honom upfunnen röst-räknemachin; Ban ko-Utskpttet: JM 65, med förslag till sammanjemkning af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, i fråga om decimal-systemets tillämpning på Rikets mynt. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. ^ 10 på aftonen. in fidem protocolli, Albert Munck.
204 Den 14 Oktober fj m.
Lördagen den 14 Oktober 1854.
Plenum kl. 10 f. m. Justerades 7 prol-utdr., deraf ett för d. 4, 5, 7 och 11 dennes och de öfriga för sistnämnde dag, samt pleni-prot. för d. 5 sisth Juli e. m.
Upläsles lill justering och godkändes nedannämnde från Exped.
Stms underd. skrifvelser till K. M. : JV2 153, angule nedsättning i tionde-tackjerns-skatteu; JVs 154, i anledn. af väckt fråga om nphörande af praebende-pastoraler samt jura patronatus; JYs 155, i fråga om förändring af gällande föreskrifter, ang:de pastoral-examen; JVs 156, ang:de tiden för nästa revision af Stats-, Bankooch Riksgälds-verkens förvaltning och räkenskaper; JVs 157, angtde ifrågaställd uplåtelse åt enskild person af norra delen af Konung Carl XIIIcs torg i hufvudstuden till disposition på vissa vilkor; JVs 158, ang:de ytterligare anstånd med inbetalningarne å de staden Cimbritshamn beviljade hamnbyggnads-lån; JV2 159, angule ändring af 4:de §:n lista mom. uti Folkskole-stadgan af d. 18 Juni 1S42; JVs 160, ang:de ändring i Kyrkolagens 25:te Kap. om Prestmöte; samt JVs 161, i fråga om inrättande af ett Statistiskt Embetsverk.
Äfvenledes uplästes till justering samt godkändes ett från Exped.Utsk. under JVS 7 inkommet förslag till § i det blifvande Riksdagsbeslutet, ang:de tiden för nästa Stats-revision.
Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter; hvartill befunnos utsedde i Constitutions-Utskottet: efter JVs 245, Frih.
Lagerfelt, Israel Carl Adam; JV2 120, Gr.
Lag-Utskottet: att inträda under den ordinarie ledamoten JVS 929, Hr Grönhagen, Fullm.
Hr von Hartmansdorff, August Edvard, beviljade 3 veckors ledighet från och med d. lide Okt.; JV2 57, Frih. Posse af Säby, Johan August.
Den 14 Oktober f m.
205 Föredrogs ånyo BankotJtsk:s d. 5 och 11 dennes på bordet lagda Mera.
JVg 62, med förslag till vissa förändrade föreskrifter, ang:de Bankens depositions-rörelse.
Den vid detta Mera. af Hr Bogeman, Joli. Ludv., fogade reservation uplästes på begäran af Hr von Hartmansdorff, Äng., som sedermera yttrade:
Hr Bogemans anförande är, enl. min åsigt, så fullständigt och rikligt, att, i händelse
Ståndet skänkt sin upmärksamhet ät dess innehåll, allt vidare yttrande i samma syftning torde vara öfverflödigt.
Jag inskränker mig således till anhållan, alt R. o. Ad. måtte, på grund af de i reservationen anförda skäl, förkasta den ändring, BankoUtsk. i förevar:de Mern. föreslagit.
Det har hittills ansetts vara en af de vigligaste fördelar för alla i Stockholm befintliga penningeverk, alt de upbördsmän, som vid dem äro anställda, icke hafva någon kontant upbörd i sina händer.
Man har, i afseende pä begagnandet af denna fördel, gatt så långt, att till och med det landtränteri, som finnes här i hufvudstaden, icke upbär några kontanta medel, ehuru vid inlefvereringen till detta ränteri borde tillgå på samma sätt, som vid inlefvereringen till de öfriga landlränterierna.
Det är, hvad Stockholms läns ränteri vidkommer, tvertom föreskrifvet, att alla, som skola dit aflemna penningar, äro pligtige att insätta beloppen i Iliks-Banken och aflemna dess attest till landtränteriet.
Det synes vara BankoUlsk:s afsigt, att nu borttaga hela denna nyttiga och för penningeverkens säkerhet högst vigtiga inrättning, endast och allenast på den grund, att man derigenom skulle få bespara några löner å Bankens Stat.
För mig vill det likväl synas såsom skulle Banken icke vara lill för sin egen skuld, d. v. s. för att förtjena penningar att användas dels för sjelfva Bankoverkets och dels för det allmännas nytta, utan att denna inrättning jemväl vore till för att bereda trygghet och säkerhet åt folket i landel.
Följaktligen bör det vara ett Bankens åliggande, alt, äfven med upoffring af några 100 R:dr till aflöning åt tjenstemännen derstädes, af den trafikerande allmänheten emottaga de penningar, som skola aflemnas till penningeverken i hufvudstaden.
Att nu göra en förändring i den ordning, som i detta hänseende gällt uti mera än 200 år, anser jag vara betänkligt, och tillstyrker derföre, att BankoUtsk:s förslag måtte ogillas, samt det nu gällande stadgandet bibehållas.
Att döma af Hr Printzenskölds yttrande skulle man tro, att BankoUtsk. hade föreslagit, att all rättighet till insättning i Banken för i Stockholm varande verk och inrättningar samt enskildte personer skulle helt och hållet försvinna.
BankoUtsk. har endast föreslagit, att å räkningar, tillhörande 4:de och 5:le klasserna, mindre belopp än 100 R:dr b:ko icke få insättas eller uttagas.
Skälet härtill är, att den rättighet, som f. n. finnes, att insätta hvilken liten summa som helst, till och med en - 206 Den 14 Oktober f. m. dast några få runstycken, i ganska väsendtlig mån förökar göromålen inom Bankoverket, samt motverkar den förenkling deri, som är i hög grad önskvärd.
Att bibehålla en sådan rättighet för Stockholms stads verk och inrättningar, har förefallit Utsk. så mycket mindre lämpligt, som dessa verk hafva den stora fördelen framför alla andra verk i Sveriges rike, att hafva sina kassor stående i Banken.
För ifrågavar:de verks
Kamererare medförer förändringen en ganska obetydlig tillökning i göromål eller besvär.
Först och främst få alla penuingebelopp, som upgä till eller öfverstiga 100 R:dr b:ko, i Banken insättas, och för det andra torde det icke blifva mycket besvärligare för en Kamererare, att, under förmiddagens lopp, mottaga och bokföra inkommande smärre penningebelopp, och sedermera upskicka sin behållning till Banken, än att emottaga och bokföra Banko-attesterna.
För den stora allmänheten upkommer deremot den betydliga fördelen, att få deras mindre penninge-iusättningar med ens gjorda, i st. f. att det nu vanligtvis så tillgår, alt, sedan man den ena dagen 2:ne gånger besökt Ranken, för att få Banko-attesten, hvilken ofta utfås så sent å f. m., att Kamereraren i det verk, för hvars räkning insättningen göres, ej mera träffas å embetsrummet, måste man använda en del af den andra dagen, för att aflemna attesten och få qvitto derå.
Förändringen innefattar således obestridligen en fördel för allmänheten.
Jag vill gerna medgifva, alt förslagets verkställande skulle komma att medföra någon, ehuru, såsom jag nyss visat, ganska obetydlig olägenhet för åtskilliga Kamererare här i staden, men denna olägenhet upväges till största delen af fördelen, dels för den trafikerande allmänheten, och dels för Banken, som derigenom undslipper en mängd små räkningar, som äro en följd af de små insättningarne.
Hr Printzensköld har sagt, att Banken ej är till för sin egen förkofran, utan för allmänhetens nytta.
Detta yttrande gillar jag helt och hållet, och som detta förslag just åsyftar en stor fördel för allmänheten, har jag med min röst bidragit till detsammas afgifvande, och tillstyrker nu R. o. Ad, att bifalla Utsk:s Mein.
Tersmeden, att jag känner innehållet af ifrågavande förslag och att jag således med mitt yttrande, om det möjligtvis icke varit tillräckligt tydligt, icke åsyftat att bereda Kamererarne i penningeverken lättnad i deras besvär.
Hvad jag åsyftat är penningeverkens egen säkerhet, hväraf allmänhetens gagn äfven befrämjas.
Ty det kan väl ej förnekas, att allmänheten har nytta deraf, att balanser icke upkorama.
Vi hade för några år sedan ett exempel på följden af att förtro sig åt en upbördsman och taga hans qvitto, i st. f. att insätta penningarne i Banken och aflemna attesten till Kamereraren.
De utaf Ståndets ledamöter, som bevistade den föreg:de Riksdagen, torde måhända erinra sig, huruledes numera aflidne Frih.
Enesköld beklagade sig öfver en förlust af omkring 5,000 R:dr, förorsakad derigenom, att han anförtrott sig åt en tjensteman i Krigs-Kolhm och lemnat honom penningar emot
Den 14 Oktober f. m. qvitto, som icke blifvit behörigen annoteradt.
Upbördsmannen tillgrep penningarne, Frih.
Enesköld lagsöktes för beloppet och dömdes att för andra gången erlägga detsamma, ehuru han sedermera fick eftergift derå.
Just derigenom, alt man lemnar upbördsmannen rättighet att upbära penningar till mindre belopp, då de kunna insättas i Banken, föranleder man balansers inträffande, 'ty frestelsen biifver större, och den npbördsman, som mottager 10 R:dr från den ena och 10 R:dr från den andra, kan på detta sätt få om bänder flera 1,000 R:dr, utan alt verket har reda derpå.
Det är på grund häraf, som jag anser det vara af vigt, alt hvar och en, som skall aflemna penningar till ett veik, ehvad summan är större eller mindre, skall vara skyldig alt insätta dem i Banken och sedermera aflemna attesten till verkets Kamererare.
I nu gällande förfättnir är det föreskrifvet, att den skattskyldige skall lili Banken aflemna sina ntskylder, så snart de öfverstiga 10 R:dr b:ko.