Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtsk:t har på liera ställen uttalat sin åsigt, att roddbåtarne icke äro tidsenliga och att de böra borttagas; men jag anser att man bör öfverlemna åt regeringen att bestämma huruvida någon del af dem bör bibehållas eller ej.
Som jag således icke kan finna annat än att Stats-Utsk:t fullständigt besvarat
Hr Brakels motion, så vidt den varit för Utsk:t känd, så får jag anhålla om bifall till denna punkt af Utlåfit. Gr. Posse, Knut:
Jag vill endast, med anledning af Hr Hjertås yttrande om kanonjollarne, be att få uppläsa hvad StatsUtsk:t säger om dem i sitt Utlåt. pag. 27: »Häraf och då, till följd af ångkraftens användande på krigsfartyg i allmänhet, bevarade roddkanonbåtar icke numera kunna anses tidsenliga, utan antagligen komma att ersättas med andra för nuv:de förhållanden lämpliga fartyg, måste blifva en naturlig följd både att flottans personal kan inskränkas och att öfningarne på annat sätt böra ordnas.»
Jag hoppas att hvar och en af eder, Mina Hrr! hört att jag aldrig, såsom Hr Skogman påstått, betvifiat Stats-Utsk:ts förmåga att pröfva min motion.
Hr Skogman har vidare yttrat, att, för att R. o. Ad. skulle kunna fatta ett sådant beslut, som jag föreslagit, så skulle vederb:de myndigheter först höras.
Jag undrar hvilka dessa myndigheter skulle vara.
En myndighet, som står öfver alla andra, nemi. den som kallas hela verldens opinion, har redan totalt utdömt alla roddbåtar.
Hjerta har haft ett långt skriftligt anförande om fördelarne af roddbåtarne i ett sjökrig.
Jag får anhålla hos honom att han ville vara af den godheten att upplysa mig om hvar han skulle placera sina slupar och jollar, i händelse en Rysk flotta kryssade mellan Gottland och Norrtelje.
Sedan han detta gjort, skall jag be att få vederlägga honom.
Frih. af Ugglas har påstått att Utsk:t har besvarat min motion.
Jag är öfvertvgad om att han tror det, men i sjelfva verket så har Utsk:t icke gjort det.
I min motion har jag hemställt, att kanonbåtar icke vidare skulle användas till rörligt sjöförsvar, Den 18 April f. m. 529 försvar, men i K. M:s Propos. finnes af Dep:ts-Chefen föreslaget att icke mindre än 36 slupar och joliar årligen skulle öfvas.
Det var just i anledning deraf, som jag väckte min motion, och det var detta som hade bort upptagas af Utsk:t, hvilket det likväl icke brytt sig om att göra.
Slutligen ber jag att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på att jag icke kan stå här och fordra att dessa ifråga v:de farkoster icke vidare skola användas till positionsartilleri, utan jag vill att R.
St:r skola gå in till K.
M. med en anhållan, och sedan detta är gjordt, har ju K.
M. tillfälle att höra de myndigheter, han finner lämpliga, och derefter besluta, om han skall göra afseende på Ständernas begäran eller icke. Gr. von Platen, Raltzar:
Jag har visserligen icke äm nat undandraga mig min skyldighet att afhöra allt hvad som kunde yttras i afseende å den ifrågav:de punkten af Utsk:ts Utlåt., men å andra sidan har det icke varit min afsigt att deltaga i diskussionen, som jag får erkänna att jag icke kan finna stå tillsammans med den föredragna punkten, hvilken, enligt min uppfattning, är i fullkomlig öfverensstämmelse med K. M:s Nåd.
Orsaken hvarför jag begärt ordet, är att jag anser det vara min skyldighet att fästa uppmärksamheten på att det är ovanligt att i en fråga, der K.
M. redan tillkännagifvit att han ville handla, R.
St:r ändå ingå till K.
M. med en uppmaning att handla på det eller det sättet.
Jag tror äfven att det är högst ovanligt att R.
St:r bestämma icke allenast materielens beskaffenhet, utan äfven sättet huru den skall användas.
Såsom J)ep:ts-Chef anser jag det vara min skyldighet att nämna, det jag för min del icke kan gilla ett sådant steg.
Slutligen vill jag tillägga en anhållan, att om Hr Rrakel inom kort skulle få se ett ytterligare förverkligande af sin älsklings-idé derigenom att skärgårdsflottans materiel blef minskad, han då icke må anse att detta sker till följd af det yrkande, han framställt, utan han må taga det som ett fortgående på den bana, hvilken K.
M. utstakat och som jag vill följa såväl i den ena riktningen som i den andra.
Hr Rrakel:
Jag får på det högsta tacka Gr. von Platen för den sista delen af hans yttrande.
Det är mig verkligen kärt att höra, det han kommer alt ingå på den bana, som jag föreslagit R.
St:r, och det har aldrig kunnat falla mig in att tro det mina åsigter på något sätt skulle inverka på honom.
Om han vill att de ifrågav:de sluparne så småningom skola slopas, så skulle han få ett ytterligare stöd för sina åsigter, om R. o. Ad. lemnade bifall till det förslag, som jag framställt.
Hr Rrakel har framställt en fråga till mig om hvar jag ansåg att man skulle placera kanonsluparne, i fallen Rysk flotta kryssade emellan Gottland och Norrtelje.
Det torde H. lil. 34 530 Den 18 April t. m. vara lämpligast att jag enskildt upplyser honom om mina åsigter i det fallet.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utskits ifrågav:de hemställan, och dels af Hr Brakel, att R. o. Ad., med afslag å samma hemställan, måtte för sin del besluta, att R.
Sf:r skola hos K. M. i underdånighet anhålla, det K.
M. täcktes icke vidare använda Bikets roddflotta — eller å densamma öfva besättningar — till rörligt sjöförsvar, utan endast nödtorfteligen underhållla ett tjenligt antal slupar och jollar, för att förtöjas såsom positionsbatterier vid möjligtvis inträffande behof.
Härefter framställde
Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, hvartill svarades många ja och nej i blandning, samt sedermera propos. på afslag å samma hemställan och antagande af Hr Brakels ofvanomförmäldte förslag, då svaren likaledes utföllo med blandade ja och nej; hvaruppå förnyad propos. å bifall till Utsk:ts hemställan gjordes, och sedan denna propos. blifvit besvarad med talrika och starka ja, blandade med många nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Hr Brakel begärde votering.
Upplästes och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ls hemställan i 2:dra punkten, lista mom. af Utlåtit N:o 81, rotar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad.
Utskrts ifrågavide hemställan och beslutar för sin del, att R.
M. täcktes icke vidare använda rikets roddflotta —jeller å densamma öfva besättningar — till rörligt sjöförsvar, utan endast nödtorfteligen underhålla ett tjenligt antal slupar och jollar, för att förtöjas såsom positionsbatterier vid möjligtvis inträffande behof.» Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Ja — 91.
Nej — 61.
För min del får jag reservera mig mot det beslut, som R. o. Ad. nu fattat.
Det enda som gläder mig är att öfvervigten på Gr.
Plåtens sida endast utgör besättningen på en half kanonslup.
Den 18 April f. m. 531 Utsk:ts öfriga i 2:dra punkten gjorda hemställanden.
Biföllos. 3:dje punkten.
Jemte det jag, i öfverensstämmelse med hvad jag för några dagar sedan yttrade, anhåller om bifall till den nu föredragna punkten, så anhåller jag att i sammanhang med och efter det beslut, som Utskrt föreslagit, måtte göras ett tillägg, så lydande: »dock så, att af dessa sammanlagde anslag äfven böra bestridas kostnaderna för ångfartyget
Gefles nu under arbete varande förändring och reparation.»
Anledningen hvarför jag önskar göra detta tillägg, är att korvetten Gefle, som i höst skall deltaga i de öfningsexpeditioner, som H. M. anbefallt, icke kunde användas utan att till en del repareras och förändras, och på det att detta skulle hinna verkställas innan hösten, var det nödvändigt att reparationen företogs så tidigt som möjligt.
Då de medel, som inflyta för slopning af fartyg, voro ställda till K.
M:s disposition, så har jag icke tvekat att tillstyrka, det befallning skulle gifvas om den ifrågavarande reparationens verkställande, men då är det också nödvändigt att R.
St:r, genom att bifalla ett sådant tillägg, som jag föreslagit, uttala ett godkännande af åtgärden.
Det torde äfven vara min skyldighet att nämna att orsaken, hvarför jag tillstyrkt att anslaget endast skulle uppgå till 1,800,000 rdr, såsom Stats-Utsk:t föreslagit, i st. f. till 2,000,000, såsom K. M. begärt, är den, att man nu fått större tvifvel om ändamålsenligheten af de s. k. pansarfartygen än man hade då den K.
Proposm afgafs, och således har jag trott att man för det närvarande kunde inskränka sig till hvad Utsk:t nu föreslagit.
Jag anhåller om bifall till den ifrågav:de punkten af Siats-Utsk:ts Utlåt., med det af mig föreslagna tillägget.
Hr Brakel: Utsk:t säger i sitt Utlåt. pag. 10: »Huru be skaffad den krigsmateriel bör blifva, för hvilkens anskaffning medel nu måste beviljas, lärer ingen för närvarande kunna med fullkomlig visshet afgöra.»
Och straxt derefter säger Utsk:t, att det antager att rikets sjöförsvar icke kommer att ordnas på det sätt, jag föreslagit.
Med undantag af de fyra ångkorvetterna, som jag anser vara nödvändiga för handeln, har jag icke på något sätt föreslagit huru vårt sjöförsvar skall ordnas i afseende å materielen, utan jag har tvärtom ganska tydligt sagt att hvilka och hurudana fartyg som böra byggas, det kan icke nu afgöras, utan får man lemna det åt framtiden.
Det enda jag sagt, var att de s. k. ångfregatterna icke voro dugliga, och detta mitt yttrande har af erfarenheten blifvit besannadt.
Vidare säger Utsk:t, att Sveriges förhållande är egendomligt och liknar Amerikas.
Det skulle vara mycket intressant att få veta hvari denna likhet består.
— Slutligen säger Utsk:t, 532 Den 18 April f. m. pag. 12: »Det torde nemi. icke böra förbises, att den summa, K.
M. för delta ändamål nu begärt, grundar sig på beräkningar, uppgjorda af Sjöförsvars-komitéen och under förutsättning att stora pansarfartyg borde anskaffas; men att den nya sjökrigsmaterielen, med afseende å de förändrade förhållanden, som inträdt efter det komitéens arbeten blifvit afslutade, kommer att ordnas på ett annat sätt än det betnälda komité föreslagit.»
Jag anser att i dessa ord ligger en stor ohöflighet emot Sjöministern.
Utsk:t tycks nemi. derigenom vilja säga att lian icke gifvit akt på de förändringar, som inträffat under den tid, som förflutit emellan afslutaridet af Sjöförsvars-komitéens arbeten och afgifvandet af den K. Propos:n.
Regeringens Propos. borde väl vara grundad på de förändringar, som inträdt; men jag vill fråga Utsk:ts härvarande ledamöter, hvilka förändringar hafva inträdt emellan den tid, då komitéens arbete utkom, och den då Utsk:t afgaf sitt Utlåt.?
Striden vid Hampton Roads var känd; det var likaledes kändt att man i Frankrike med refTlade kanoner och 12^ kilogrammers laddning hade genomskjutit 31 tums tjocka jernplåtar och att man sedan i England genomskjutit 4^ tums tjock plåt.
— Det är visserligen sannt att den 17 Mars genomsköts i England en 7^ tums och några dagar sednare en 12 tums tjock plåt, så att Engelsmännen sjelfva anse att det icke finns något pansar så starkt att det icke kan genomskjutas af ett artilleri, och Times säger, att om kuster skola befästas, så bör det ske medelst kanoner på fasta vallar.
Men nu är det att anmärka, att när Utsk:ts förevar:de Utlåt, afgafs, så var profskjutningen den 17 Mars ännu icke känd.
Sedan Utsk:t först tillkännagifvit att det icke ansett sig kunna förorda anvisandet af de medel, K.
M. äskat, derlör att de vigtigaste frågorna rörande sjöförsvaret ännu vore oafgjorda, så föreslår det dock sedan i sjelfva beslutet, att anslagen skola användas enl. de af nuv:de J)ep:ts-Chef uppgifna grunder för anskaffande af ny krigslärtygsmateriel.
Detta är något som jag icke förstår och som Utsk:t sjelf må förklara.
För min del anser jag, att när Dep:ts-Chefen i sitt yttrande till StatsRåds-Prot:t säger att 2,208,000 rdr är det minsta som bör anslås, då en ny krigsmateriel skall skapas, så böra R.
St:r bevilja denna summa.
Vi kunna vara öfvertygade om att, ifall vi vilja hafva en flotta, som kan göra oss något gagn, så måste vi bevilja ganska stora extraordinarie anslag, och hvar och en, som har kännedom om budgeten i andra länder, måste finna alt den summa, som jag föreslår, är den minsta sorn Sverige behöfver för att ordna sitt sjöförsvar.
Jag vågar således anhålla att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, måtte för sin del besluta, att R.
St:r, jemte bifall till K.
M:s Nåd. framställning, i hvad den alser beredandet af nödiga tillgångar för ny sjökrigsmateriels anskaffande under nästa statsregleringsperiod, skola å riks-staten låta uppföra elt ordinarie nybyggnadsanslag, stort 900,000 rdr rmt, samt ställa samtliga dessa medel till K.
M:s disposition, för att till anskaffande af ny krigsfartygsmateriel
Den 18 April f. m. 533 användas; dock sä, att af desse sammanlagda anslag äfven böra bestridas kostnaderna för ångfartyget
Gefles nu under arbete varande förändring och reparation.
Jag begagnar mig af detta tillfälle för att vända mig till Sjöministern med en fråga, huruvida det är sannt att Danska Regeringen ingått till den Svenska med ett förslag att ordna de nordiska rikenas sjökrafter på ett gemensamt sätt, och att en Svensk Amiral alltid skulle stå i spetsen lör den gemensamma lörbundsflottan.
Om detta är förhållandet, så tror jag att det skulle intressera R. o. Ad. att få höra hvarför Regeringen icke uppmärksammat ett sådant förslag.
Stjernstedt, Joh. Willi.:
Det lär väl icke blifva fråga om att votera om något annat än huruvida man skall bevilja det anslag, som K. M. begärt i sin Nåd.
St:r, eller det som Stats-Utsk:t föreslagit; jag vill således icke yttra något om den motion, som jag vid riksdagens början väckte i detta ämne.
Det är dock förlåtligt om en vän af fosterlandet, med kännedom om det ofullständiga skick, hvari vårt sjöförsvar för närvarande befinner sig, och med stöd af Dep:ts-Chelens yttrande att det förtjenade allvarligt behjertas, om icke tiden för flottans reorganisation borde inskränkas till 6 år i st. f. 9, det är oförlåtligt, säger jag, om man hoppas att R.
St:r skola anslå så stor summa att Sverige måtte få sitt sjöförsvar ordnadt så snart sorn möjligt.
Jag vill dock här endast hålla mig till den K.
Proposm och Stats-Utsk:ts förslag.
Utsk:t har, såsom det synes, ansett för sin hufvudsakliga pligt att se till, det debet och credit gå ihop.
Denna pligt har det också noggrannt iakttagit, men derigenom händer ganska ofta att fäderneslandets vigtigare intressen få sitta emellan.
Så skedde då Utsk:t vid början af riksdagen nedprutade anslaget till anställande af skjutningsförsök till lands och sjös.
På samma sätt har det gått i 4:de och 5:te hufvudtitlarne, i den förra dock icke så mycket i afseende på materielen, som mer i afseende på manskapets behandling.
Samma förhållande kommer äfven att inträffa, då det blir fråga om alt kunna koncentrera den krigsmakt vi hafva till lands och förena den så mycket som möjligt genom jernvägars anläggande, hvilket icke allenast för hela landet i allmänhet, utan också särskildt för Stockholms stad blefve af yttersta vigt, i händelse af ett fiendtligt infall.
För att nu återgå till K. M:s Propos., så ber jag att få nämna att jag anser, det Hr Gr.
Platen alldeles riktigt uppfattat ändamålet med vår sjökrigsmateriel, då han i första punkten säger, watt detta bör vara landets försvar, genom krigsföretag på närliggande öppna haf eller genom anfall emot fiendtliga kuster och förflyttning af trupper»; ty vill man gå defensivt till väga, så kommer man icke långt, om man icke, när så behöfs, kan öfvergå på offensiven.
Hr Dep:ts-Chefen har på flere ställen i sitt yttrande till Stats-Råds-Prot:t ganska bestämdt tillkännagifvit sin åsigt, att man borde bevilja ett tillräckligt stort anslag
Den 18 April f. m. för en ny flottas byggande; så säger han t. ex på ett ställe, att raan med alla krafter bör söka att afhjelpa det utblottningstillstånd, hvari vår sjömateriel för närvarande befinner sig; och på ett annat ställe: »Att något mindre, än här blifvit uppgifvet, icke kan för Sverige ifrågakomma, så framt det vill bibehålla sin sjelfständighet och andra nationers aktning, är emellertid lika tydligt, som att de uppoffringar, landet måste underkasta sig, blifva ganska ansträngande.»
Detta är bestämda ord, hvarvid jag har sökt att trygga mig; men nu har Dep:ts-Chefen förklarat att det icke vore så noga, om man öfvergick på Utsk:ts förslag, d. v. s. prutade af 400,000 rdr utaf den begärda anslagssumman.
Stats-Utsk:t anför såsom skäl till denna nedsättning af anslaget, att
Sjöförsvars-komitéens beräkningar till följd af förändrade förhållanden icke kunde läggas till grund för sjöförsvarets ordnande, likasom om Dep:ts-Cliefen godkänt dessa beräkningar, hvilket han alldeles icke gjort, utan han har tvärtom mot dem nedlagt sin reservation, då han på sid. 2 och 3 af sitt yttrande säger, att under det bemälda komité var tillsammans och sedan dess arbete blifvit slutadt, så hade sådane förhållanden inträffat, att man icke kunde grunda något bestämdt förslag på dess beräkningar.
— Utsk:t har icke föreslagit denna nedsättning på grund af några beräkningar, som det sjelf uppgjort, utan det säger blott att den summa, som det föreslår, i det närmaste bör motsvara behofven.
Hvad vill detta säga ? och hvad är det för en summa, som bör läggas till, för att den skall fullt motsvara behofven?
Om 11.
St:r bevilja den summa, som K. M. begärt, så måste man anse att Regeringen kollektivt blir ansvarig för att flottan blir organiserad inom vissa år, hvilket den naturligtvis icke är, om man gör någon afprutning på detta anslag.
Det är denna ansvarighet som jag anser att R.
St:r icke böra undandraga Regeringen, och fördenskull anhåller jag att R. o. Ad., med afslag å Stats-Utsk:ts hemställan, för sin del måtte bevilja den af K.
M. begärda anslagssumman.
Gr, af Ugglas, Ludvig:
Den punkt af Stat-Utsk:ts Utlåt., som nu afhandlas, är otvifvelaktigt den vigtigaste.
Den berör de medel, som skola anslås för att upprätta ett nytt vapen, och på samma gång berör den äfven hela den nya organisationen.
Att om den yttra något med någon större säkerhet, är icke möjligt, men då den är af så stor vigt, bör hvarje tanke derom vara af betydenhet, och derför anhåller jag att R. o. Ad. ville skänka sin uppmärksamhet till det som jag har att anföra.
Vårt sjöförsvar har sedan långliga tider tillhaka varit föremål för många och stundom ganska häftiga strider.
Alla dessa strider hafva varit utan resultat, och hvad kan väl skälet vara dertill?
Månne det icke ligger deri, att de stridande sjelfva icke med full förtröstan och tillförsigt kunnat föra sina vapen?
Om de än voro öfvertygade orri den relativa öfverlägsenheten hos det vapen, hvilket de förfäktade, eller, rättare sagdt, om det Den 18 April f. m. 535 andra vapnets relativa underlägsenhet, så fanns det dock hos deni ett medvetande om svårigheter och oförmåga.
Detta har nu framtradt såsom ett öppet erkännande i K, M:s Nådiga Propos. och i det Stats-Råds-prot., som åtföljer densamma.
Derutur framstår klart och tydligt, att
Sverige i närvide stund icke eger något sjöförsvar.
Denna förklaring må af mången anses sorglig, men jag helsar den med glädje; ty innan denna sanning fullt och oförbehållsamt blifvit erkänd, så har det varit föga hopp om att få en genomgripande förbättring.
Men, Mina Hrr! detta är dock icke tillfyllest, ty, äfven om man måste erkänna att en fast vilja är den bästa verkmästaren, så är det likväl gifvet att, då man icke klart kan inse hvad mål man bör sträfva att uppnå, så intages sinnet af oro öfver ställningen.
Nu har dock, genom en särdeles Försynens skickelse, just då man riktigt börjat känna behofvet af en reorganisation i vårt sjöförsvar, en Svensk mans snille förskaffat oss medel, hvilka synas vara särdeles lämpliga att afhjelpa detta behof.
Jag vill söka att närmare förklara mig.
För att visa hvad Sverige af sin flotta bör fordra, ber jag att först få säga några ord om sjöförsvaret i allmänhet.
Då man afhandlar
Sveriges sjöförsvar, så är det gifvet att blicken i första hand kastas på Ryssland, af det enkla skäl att detta land är vår mäktigaste granne, och om vi hafva ett sjöförsvar, som kan skydda oss mot denne granne, så kunna vi vara fullkomligt tryggade mot anfall från hvilket annat land som helst.
— Jag har velat förutskicka denna anmärkning, på det att man icke må missförstå det som jag vidare kommer att yttra.
— Om Ryssland vill göra ett anfall . mot Sverige, så måste det först hafva satt sig i besittning af Östersjön.
Detta är nödvändigt, äfven om man tänker sig att det ville skicka en en armé landvågen, rundt omkring Bottniska viken, ty en på strandvägar tågande armé mäste sjöledes erhålla sina förråder, och om vi vore herrar på Östersjön, så kunde vi ju hvar som helst i ryggen på den framtågande korpsen kasta en truppstyrka, som helt och hållet skulle afskära dess förbindelse med moderlandet.
Skall Ryssland kunna åstadkomma något riktigt verksamt mot oss, så måste det rikta sitt anfall mot hjertat af Sverige, mot Stockholm, d. v. s. det måste skicka sin armé öfver Östersjön.
Hvar och en känner hvilka oerhörda kostnader som detta medför och hvilken mängd transportmedel som erfordras för att verkställa något sådant, och med kännedom af den flotta, som Ryssland eger, så är det temligen gifvet att icke mer än 25,000 man kunna komma öfver på en gång.
Ganska snart kunna dock betydliga förstärkningar hinna att anlända, men uteblifva dessa, så är den först landsatta korpsens ställning högst betänklig.
Afven om man antager att på vår kust blifvit landsatt en styrka, tillräckligt stor för att kunna framtränga vidare, så erfordras dock oupphörliga transporter fram och åter öfver Östersjön, och om dessa afskäras, så får en på en fiendtlig kust kastad armé ganska svårt att kunna uppehålla sig.
Häraf följer 538 Den 18 April f. m. att det för Ryssland är ett oeftergiflig vilkor att ega Östersjön i sitt våld, om det vill företaga något emot oss.
Hvad vårt sjövapen skall åstadkomma, måste således vara att förhindra detta, och det är temligen klart att något sådant icke kan åstadkommas med vår nuv:de flotta.
Föga mer torde vara att göra med pansarfartyg, ty problemet att göra dessa fartyg osårbara är ännu icke löst, och detta af den orsaken att förmågan att kasta projektiler är vida mindre begränsad än ett fartygs förmåga att bära tyngden af pansar; men det finns ett annat slags fartyg, nemi. de s. k.
Monitorerna.
Jag vill visst icke påstå att dessa heller äro absolut osårbara, men man bar aldrig hort att de rönt någon allvarsam skada genom kulornas inverkan; man skulle således kunna kalla dem relativt osårbara, och hvad som är säkert är att sådane fartyg, försedda med goda ångmaskiner, aldrig skulle kunna stängas inne i hamnarne, utan de skulle kasta sig in i de fientliga transportflottorna, skingra och förstöra dem.
Jag är fullt öfvertygad om att, i fall vårt sjöförsvar blir grundadt på sådana fartyg, till någon liten del förstärkta med flytande batterier, så skulle det kunna uträtta för Sverige mer än hvad någon förut kunnat ana.
Att utom denna flotta Sverige äfven bör hafva en annan, dels för att skydda handeln och dels för att på främmande haf visa vår flagga, är naturligt; likväl torde antalet af dessa fartyg i början blifva ganska ringa, ty företrädesvis måste vi rikta våra bemödanden på att få ordnadt försvaret af våra kuster, och sedan detta väl blifvit bringadt i fullständigt skick, så må det andra, visserligen ganska vigtiga, men dock sekundära intresset tillgodoses.
Jag bär i få drag framställt mina åsigter om ordnandet af vårt sjöförsvar.
Detta kan måhända anses djerft utaf mig, men i en så vigtig fråga som denna, är, såsom jag nyss nämnde, hvarje tanke som uttalas af betydenhet.
— Och nu, Mina Hrr! innan jag slutar, ännu några ord.
— Från gamla tider bar blifvit sagdt och omsagdt, att Sverige till sitt försvar egentligen bör räkna på den styrka, som det till lands kan uppställa, oell att flottan i det hänseendet endast bör betraktas såsom stående i andra rummet.
Jag hoppas visserligen alt vår armé, understödd af folkets fosterlandskärlek, skall kunna värna vårt land, men vi må betänka till hvad pris detta sker, derest en landstigning kan verkställas på våra kuster, ty i sådant fall är det klart att fienden kan landsätta en styrka vida större än den vi i bast kunna hopsamla, och äfven om vi slutligen kunna besegra honom, så blifva dock striderna härda och långvariga och många landsdelar blifva sköflade.