Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta vare sagdt med afseende på nyttan; men sjelfva naturinrättningen visar oss samma förhållande uti den dermed tydligt ådagalagda afsigt, att genom utbyte af särskildta Länders produeter befordra och underhålla communieationen mellan de åtskilliga folkslagen; nationtrna i ajliryiuhet äro väl lika litet Den 2 Juli. g t n ' ^ t fe 'sorn individuer ämnade att lefva rsolerade; ondast under barbari kan en absolut national.
.m vinna burskap.
Utbyte af varor, af tankär, af upptäckter leder till menni, skoslägtets framskridande förädling; filt; motarbeta denna, vore lika oklokt som det i längden vöre omöjligt.
ProhibitionsSysfemet är då hvarken nyttigt eller naturligt: lika litet är det förenligt med politisk klokhet: ingalunda lära vå ra Bröder i Norrige, ehuru titi en svårare •b r.anceställmng, nedlåta sig till ett så* dant system, och då det ej sker, hvilka ehtraver ville det ej blifva i cornmunicationen båda iikena imellan!
Detta torde förtjena den största uppmärksamhet.
tJt* . iändska magter torde icke heller hafva den hölligheten alt gerna emottaga Sveriges alster , då devas afsättning hit biefve alltför mycket inskränkt; och latona oss se på principen af ProhibitiotlsSystemet under förutsättande , ätt dét möjligtvis skulle kunna lyckas: det åsyftar ju ingenting mindre än ert likt Sparta på försakelse grundad nästan isolerad Stat, men derjemte* ett sammånhopalrde af mynt, sorn i en af lägsnare framtid skulle antingen bli onyt tigt för innehafvare!* eller användas ej o likt dc-rt FideiCommissInrättningénS före* skrift, som påböd, att för liela inkomster», skulle gårdar köpas och läggas till Fideicommisset: om det chimeriqtia häruti ej vöre påtagligt, skulla det val aldrig poli* Den 2 juU tice kunna med liknöjdhet anses, såsom princip betraktad t:
Allt svnes fördenskull lada dertill, att, utan en barnslig och oförståndig farhåga för skrämskottet, som ligger i ordét Cours, hvilken må lemnäs till de herrarne* omsorg, somdet egenteligen rör, och hvilken på det allmänna föga eller intet influerar, öfvergifva , så fort försigtigheten med sifver , ProhibitionsSystemet helt och hållet, samt antaga principen af den mest utsträckta näringsfrihet, med klokhet och efter hand införd i alla lofliga yrken , vare sig landtbruk, handel, handtverk eller fabriksrörelse.
Man hör med skäl förmoda, att nu mera icke kan uppstå tvekan oin nyttan och nödvändigheten af en utvidgad näringsfrihet.
Ständer lära säkerligen med deras underdåniga önskningar i denna delen gå Kongl. Maj:ts Nådiga afsigter till mötes, och såmedelst ådagalägga, deras egen längtan efter de åtgärder i detta afseende, sorn förmodligen Kongl. Maj:t i allt fall linner för godt att vidtaga, såsom enda säkra utvägen till afhjelpande af de mångfalldiga olägenheter, sorn alltid skola fortfara, så länge
Skråtvånget får fjettra industrien och qväfva hogen för nyt* tiga företag.
Okunnigheten måste blygas och egennyttan icke mera strafflöst våga att bestiida så erkända sanningar.
Tungt
Den 2 Juli. efå skall det falla pä. deras samveten,, sarntidens samt eflerverldens förakt stämpla deras namn, sorn, döfve för likars nöd och för fäderneslandets trängande behof, ville mot bättre vett med gamla fördomars multnade afskräde tillstoppa den rätta källan till allmän välmåga; trien, vore det möjligt, att motsatta tänkesätt någorstädes kunde vinna, burskap och, att Skråtvångets afsk aflande samt näringsfrihetens utvidgande icke klefve resultatet af Ståndens öfverläggningar, komme säkerligen Prohibitiou. sSystemet och Skrå-andan, såsom nära beslägt.ade, att vandra hand i hand, begynnande sin förstörande bana ifrån en gifven ståndpunkt al förbud emot utländsk lärdom lill bruk och begagnande inom Riket och sträckande sina förderfliga steg allt vidare uppå. sunda vettets och Samfunds-rättigheternas territorium.
Då hade man ingen annan önskan öfrig än den, att hos de Utskott, dit frågan remitteras, i alla Stånden blefve paria vota, så att Utskottet icke ens ägde någon slags, tanka att meddela Riksens Ständer öfver ett sådant ämne, och vore det förmodeligen det enda tillfälle, dä detta voteringssätt i Utskottet kunde medföra nytta; men man har rättighet att hoppas en lyckligare påföljd af det varma nit för allmänt val, af det sträfvande till något bättre, ehuru utur, olika synpunkter, sorn verkligen utmärkt detta Riksmöte. d-ll 2 Juli.
I händelse Höslofl.
Ridderskapet och Adeln skulle (rickas återremittera Särs kildla Utskottets Betänkande, anhålles vördsamligen , att till Utskottet ma få medfölja detta anförande , som emedlertid torde blifva liggande på bordet, så vida Utskottets betänkande icke i dag till öfverläggning förekommer.
Detta anförande skulle, på Herr Silversparres egin begäran, hvila pä Bordet„ till dess det Särskildta Utskottets Betänkande å nyo skulle upptagas.
Herr Thean, Fehr, uppläste följande; Vid min förra anmärkning, att Journaltryckningen och redactionen borde få liänskjutas till Kongl. LandtbruksAkademien, hvilken frar araelriirigar,. ' båafe eecortotniskci och statistiska, får jag den -äran tillägga: att Vinhandeln på Frankrike borde till sin Tull äfven så mycket upphöjas i proportion, som Franska upphöjt Tullen för Svenska Jernet, och aldrig nå-- got Franskt vin handlas för annat eller mera, än för Svenskt stångjern.
Lades äfven på bordet i sammanhang med SärskildtaUtskottets Betänkande. lien s. Juti. $5 Justerades följande.
Utdrag af Protocoilet, hållet hos Iiogloll.
Ridderskapet och Adeln, den 2 Juli löij. S. D. Törediogos å nyo och biföllos StatsUtskottets den 2b sistlidne Juni afgifna, och den 28 derpå följande på Bordet lagde Betänkanden:
x:o angående tillökning i de Kongl, och Fursteliga Hofvens StatsSummor.
2:o om StatsSumma för Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle inom nästa Riksdag sig förmäla.
Tn fidem Frotocolli A. G.
Silverstolpe. 5o Den 2 Juli. c. ni.
Sondagen den 2 Juli..
Uppläs|e& å nyo.
Särskildta Utskottets.
Memorial t< af den 2.6
Juni , hvilket den, 28 Juni blifvit på bordet lagdt , i anledning af åtskilliga till Utskottet remitterade Memorial, rörande nödvändigheten af kraftiga författningar, dels till afskaffande af guld och silfver på civila pch militaira uniformer, och dels lill hämmande af yppig' het och öfverflöd i allmänhet.
Upplästes Kongl. Majus Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående ett ytterligare tillägg i Allmänna Lagens stadgande uti 9 Gap, 6 §.
Handelsbalkfen.
Gifven Stockholms Slott den 2J Juni 1815..
Pvemitterades till Lagutskottet.
Till afgörande företogs Allmänna Be-, svärs- och OeconomieUtskottets, den 28 Joni på Bordet lagda,.
Betänkande i anledning af ej mindre Kongl..
Majrts Nådiga Skrif-, velse till Riksens Ständer, af den 11 sist-.
Den, 2 Juli. e. m. 57 Kuné April, angående Saltpelernäringens tillstånd i Riket, än de, rörande detta ämne, från RiksStånden till Utskottet remitterade Memorial.
Friherre Steel von FlolhPein, Corfitz Ludvif; '•
Sorn Riksdagstiden ärkot ty detta‘ärend. e jemväl blott ett önsirningsmal, så vore det utan ändamål, att dervid gora anmärkningar, sorn kunde verka äterremiss; jag viii, derföre blott nämna , att ehuru det icke kan misskännas, att Utskottet haft den bästa vilja att föreskrifva en ordning, sorn skulle hindra, alla arbi.fraira och egennyttiga afsigter vid Saltpeter-leverencerna, har dock Utskottet: icke haft tillräcklig kännedom i detta ämne, hvarigenom *■ r»- . • " y' O dess goda afsigt också kommer att förfelas, äfven sorn de af vederbörande SallpeterSjuderi-Styresmän till Herrar Committerade inlemnade rapporter om närvarande tillstånd af Sal t peters juderiet, derest de alla äro af lika beskaflenhet med den ifrån Christianstads
Lån , eller rättare sagdt, från Göinge Häraderna derstädes, snarare föra bakom ljuset än upplysa; ty den är icke enlig med rätta förhållandet.
Äfven är det anmärkningsvärdt, alt, ehuru Riksens Ständer vid 1812 års Riksdag medgåfvo, att alla de, som vid Saltpetersjudning erhöllo biträde af Kronan , antingen med arbetare eller sjuderipannor m. m. , skulle deraf till 50 Dea % Juli, e% m, s Kronan erlägga 16 sk. per Lisp. ; men deremot alla de, som utan biträde af Kronan förrättade Sjudning, erhälla Kronobetalningen i. 24. oafkortädt: icke dess mindre hafva alla hemmansägare i Riket utan afseende derpå, om de haft biträde af Kronan eller icke, om de anskaffat
Saltpeter in natura eller icke, blifvit ålagde denna afgift af 16 sk. per Lisp.
Detta är likväl en beskattning, hvilkei? rättighet hittills endast tillkommit S.tänderna.
Uppå härefter af Herr LnndtMarskalken gjord proposition , blef Betänkandet af Högloft.
Vid förnyad föredragning biföllos följande, den 28 Juni pä Bordet lagde, Betänkanden och Memorial: 1:0.
Från StatsUtskottet, i anledning af anmärkning vid dess Betänkande öfver Herr General-Directeuren Hagströmers Memorial om medel till befordrande af större sundhet i städerna. 2:0.
Från StatsUtskottet, angåenda ut_ gifning från RiksgäldsContoret af så kalla de större CreditSedlar. 3:0 Från StatsUtskottet’, i anledning af Konungens Befallningshafvandes i Örebro Den 2 Juli, e m, 55 Län hemställan om ersättning för Mautals Skrifvareprovision år 1815. 4:0.
Från Ibag- samt OeconomieUtskotten , angående Fattigprocenten af Sterbhus. 5:0.
Frän Lag- samt OecoucmieUtsktftten, angående rättighet för Allmogen atti staderna få försälja sina varor, äfven i öppna- Ro dar och Ständ.
Grefve Löwenhjelm, Gustaf, uppläste följande Memorial: Kongl.
Theaterns belägenhet är redan till Riksens Ständer anmäld.
1 litterairt afseende återstår mig intet att tillägga vid det, Friherre
Lagerbjelke med så fullständig sakkännedom och sann vältalighet i ämnet yttrat; men ärendets återstående handläggande fordrar upplysningar, dem jag nu går att afgifva, Theaterns skuld uppgår till 40,000 R:d.
Ända till år 1807 åtnjöt detta Verk af Statsmedlen ett understöd af nära 90,000 R:d.
Bco, som ofta voro jeinngode med Hamburger B:co; nu bestridas enahanda skyldigheter med 22,000 R:d.
B:co, som icke svara mot 10,000 Hamb.
Då således det nuvarande anslaget, i nominalt belopp, äf ned - 6ö Den 1 Juli. e m. satt till ^ emot det förra, dä det i utrikes; värde ej svarar emot £ deraf, dä det relativa värdet blifvit än mindre i till varuprisernas stegring, ocdi slutligen, då Theatrarn.es ter Högst-salig Hennes Maj:t.
EnkeDrottningen ådrog Theatern en förlust af nära 20,000 R:d.
B:co., eller hälften af hela skulden , torde dennes tillvarelse och belopp ej kunna väcka ringaste förvåning.
Direclionens till Kongl. Maj:t under den 20'. sistlidne Februari i underdånighet inlemnade Memorial upplyser närmare forhållandet.
De deruti Ira inlagde ca loui er grunda sig på Verkets Räkenskaper.
Desse äter äro i behörig ordning reviderade och.gpdkände.
Likväl önskar
Directionen intet högre än att än ytterligare den nosaste räfsL matte anställas öfver dess.
'O åtgärder.
Att framdeles, utan åsamkande af ny skuld, underhålla Theatern på den nu varande foten, att vinna de högre ändamålen af en Theaters tillvarelse, och uppfylla de nationella fordringar, som Ståndet, genom dess iiffiga bifall, tycktes erkänna, då de sednast af Friherre Lagerbjelke framställdes, dertill fordras årligen 50,000 R:d.
B:co utöfver det nu varande anslaget.
Här ofvan åberopade underdåniga Memorial utvisar, att Theatern årligen stannat i 9000 R:d:s balance, innan en enda R:d. blifvit använd
Den 2 Juli. e. m. till kläder, decorationer, machineri, reparationer, Elevschola och mängden af extra utgifter.
Deraf tyckes oundvikligen följa, att skulden under ett sadant i 5:ne ar fortsatt tillstånd, bort gå vida högre.
Alt det ej skett, kan endast förklaras genom den stränga hushållningen och de tillgångar, sorn uti förra tiders lemningar befunnits till fyllande af klädmagasinets och decorationernas behof; men dessa tillgångar äro nti uttömde, och anslagens otillräcklighet således än mera tryckande.
Att Hofkassan ej förmår hvarken gälda skulden eller bestrida tillökade anslag, är allmänt bekant.
Vara fordringsägares hopp och Theaterns framtida bestånd beror således alldeles af Riksens Ständers frikostighet och upplysta omvårdnad.
Mig tillkommen ej att dömma, hvad Statens tillgångar medgifva; men att upp. gifva sanna förhållandet, är inin pligt, och jag uppfyller der,, då jag härmed, vid embetsmanna ansvar, högtidligen försäkrar, att den Theaterinrättning, som utan understöd skulle fortfara, långt ifrån att kunna verka till Språkets och Litteraturens förmon, långt ifrån att kunna bidraga ull sedernas förädling, långt ifrån alt blifva ett ämne för den national-egenkärlek, hvartill vi, i vår nuvarande ärofulla och lyckliga 62 Deri i Juli. e. rti; belägenhet, äro i alla afseende» så berättigade — denna Theater, sager jag, skulle blifva en-blygd för Hufvudstaden, en förargelse för Smaken och Konstsinnet, och ett befordringsmedel till den .råhet i seder och den grofva sinlighet, hvars dagliga tilltagande i alla länder ej är det mindsta onda, tidehvarfvet medfört.
Det torde tillätas mig för min enskifta del tillägga, att, oaktadt min befattning af Theaterns Styresman, hämtar jag icke af egna nyttan något skäl till deltagande i dess öden ; ty jag har sjelf velat inskränka sysslans samtliga förmoner till de fä boningsrum, tjenstgöringens beskaffenhet tvingar
Directeuren att begagna ; men — opartisk är j.ig ändå icke:
Både sont Svensk och Konstälskare, skulle det osagligen smärta mig, alt åt velt- och smaklösa gyckicrier, åt u-la öfver.-attningar af än uslare utländska producter nödgas inrymma den Scene, Gustaf III. upprest ät Svenska snillet, 'den Scene, sont genomljud;', t af Kellgrens och Leopolds Sånger, och der ända mången förträfflig Lyrisk och Dramatisk inhemsk tal; n» hedrat Stiftarens minne och Svenska Konst-sinnet.
A nyo föredrogo? och bi föll os följande den 28 Juni på Bordet lagtle Betänkanden:
Den 2 'Juli . e. ro. 63 io! Från Lag- samt OeconomieUtskotten, rörande Friherre Akerhjelms motion om Strömrensningar, m. m. 2: o Frän StatsUtskottet, i anledning af anmärkningar vid dess Utlåtande om L o förre Mantalsskrifvare:!
Åkerströms
Lön och Pension.
Till afgörande företogs OeconoroieUtskoltets, den 28 Juni pä Bordet lagde Betänkande, angående vidtagande medel till Vaccinationens befrämjande.
Herr Munch af Rosenschöld, 'Eherhard:
Jag skall icke länge uppehålla Rid. derskapet och Adeln , och önskar icke heller att, hvad jag nu emot Utskottets Betänkande har att erinra, skall åstadkomma en tidspillande återremiss, heldst de åtgärder, som Utskottet föreslagit till Vaccinationens befrämjande, höra till de reglementariska stadgande», sorn Kongl. SundhetsCollegium ager att föreslå, och Konungen att efter behag besluta, när jag undantager den föreslagna •
Capitalions-afgift för icke vaccinerade barn, hvilken det tillhör Riksens Ständer sjelfva att besluta om.
Då jag sidst hade äran, inför Ridderskapet och Adeln, i detta ämne yttra mig, hände jag alldeles icke innehållet af Lands - 64 Den 2 Juli. e. m. höfdingen Focks Memorial, hvilket föreslär en Capitationsafgift för sådana barn, som genom föräldrars försummelse, vantro eller envishet ej blifvit behörigen vaccinerade.
Jag tillslär, att detta förslag innefattar ett mindre direct och mindre stötande tvångsmedel, än det af en annan värd ledamot sedan gjorda förslag om ordentlig plikt för samma uraktlåtenhet och förbud af lysningsattest för dem , sorn ej blifvit vaccinerade eller undergått smittkopporna.
Jag anser val ännu alla directa tvångsmedel till Vaccinationens befrämjande innefatta så väl ett ingrepp i Föräldrars i Näturrätten förvarade rättighet att fritt disponera öfver sina barns physiska vård , som äfven ett misskännande af Svenska nationens i allmänhet mer än vetterligen i något annat
Iand ådagalagda beredvillighet att begagna de i fråga varande säkra och osvikliga räddningsmedel.
Men, då ingen kan vara mera öfvertygad än jag om nyttan och den goda afsigten med Herr Landshöfdingen Focks och Professor TravenFelts förslag, sä är jag blott icke af lika tankar med dem otii rättvisan af medlen till afsigtens vinnande, oell jag är nöjd att fä min särskilda mening reserverad i Protocollet, samt tröstar mig med att åtmindstohe ett god t ändamål 'befrämjas af ett orättvist medel.
Blifva dé föreslagne tvångsmedlen antagne, så anser 1*2 Den 2 Juli. e. m. 65 jag den of Herr Landshöfdingen Fock föreslagna ålder, af ett halft är; inom hvilken barnet bör vara vaccin erad t, tjenligare än den Utskottet föreslagit, nemligen af 2 är; ty efter första halfva äret infinna sig mest de så kallade barnsjukdomar, i synnerhet orult för .änder, hvilka val ej försvaras af Vacc i ne; men illamåendet kan ofta skyllas pä den.
Utomdess kan ett barn oftare va*. ra utsatt för faran af koppsmittan inom andra årets än inom första halfva äret» slut, i synnerhet om Kongl. Sundhets-Collefiiurn och Regeringen skulle med Utskottet dela öfvertygelsen om onödigheten af Ouarantaines-anstalter till en utbrusten koppsmilias hämmande.
Då Utskottet ansett koppsmittåns förekommande af den vigt, att vaccinationen genom tvångsmedel bör befrämjas,-så hade j ig ej väntat, att
Utskottet ej skulle anse lika vigtigt att hindra koppsmittans spridande till barn, sorn ännu ej hunnit bli vaccinerade-, genom de, af mig föreslagna Quaråntaines-anstalter.
Dertill behöf.s intet uppförande af nya byggnader, ehuru nagra hus i hvart
Län borde vara utsedde för att ditföra kringvandrande personers barn, då de blifvit behäftade med kopporna, Det vore merendels en tillräcklig och lätt verkställd Quarantaines-anstalt ,att det, med koppor behäftade barnet skildes i ett aflägset rum, Rid. o. Ad.
Prot. ’ 9. 1®. 75 Den 2 Juli. e. m. från all gemenskap med ännu ovaccinerade barn, och att då, som Utskottet t. ex. åberopar, ett barn i en torparkoja blifvit angripet, genom behöriga police-och varningsanstalter gemenskapen hämmades imellan denna koja och ovaccinerade barn på samma ort; för öfrigt äga vi redan, sedan Konung Carl XII:s tid, Författningar till smittsamma sjukdomars hämmande, som, om de äfven användas på Koppor, ehuru merendels blott en barnsjukdom; skulle för detta ändamål uträtta mycket.
Utskottet behagar äfven förklara, att förste Archiatern, Herr von Schulzenheim, vederlaggt mina yttranden i detta ämne.
Jag vill blott härvid anmärka, att Herr Förste Archiatern blott upptog och yttra* de sig öfver ett af de flera skäl, som jag för min mening anfört.
Men jag anser öfverflödigt att vidare emot Utskottets Betänkande erinra, då alla nödiga anstalter till Vaccinationens befrämjande och koppfarsotens hämmande kunna af Regeringen, utan Riksens Ständers åtgärd, vidtagas.
Betänkande blef härefter, uppå af Herr LandtMarskalken gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Den 1 Juli. e. m*. justerades följande':
Utdrag äf ProtocolLet’, hållet i Höglo fl.
Ridderskapets och Adeln® Plenum den 2 juli 1815.
S. D. Vid företagen justering af ConStitntionsUtskottets, jemte denna dag inkommet Memorial, aflamnade Redaction. af de utaf Riksens Ständer vid innevarande Riksdag afgjorda Grundlagsförslag, blef samma Redaction i alla öfriga delar gillad öch godkänd; men, beträffande de förslag till tilläggning i 28 §.
Regeringsformen, ält utländske män måtte kunna till Lärare vid Rikets Läroverk antagas* likaledes till Språk- och Exercitiemästare saint Idkare af de Fria Konsterna; så, emedan det Högvördiga PrestStåndet, med antagande af det sednare af dessa förslag, afslagit det förra, hvilket föranledt CoristitutionsUtskottet att, till meningens nödvändiga fyllande, flytta orden Utländske indit från det förra till det sednare förslaget, och Ridderskapet och Adeln ansåg eri sådan flyttning utgöra en icke tillåtlig förändring i Redactionen* samt i följe deraf förslaget om Språk- och Exercitiemästare samt Konstidkare icke annat kunna än förfalla; beslöt1 Ridderskapet och Adeln, att 28 §.
RegeringsFormeri skulle, i hvad detta Förslag angår, förblifva vid sin förra lydelse oförändrad.
U6 Supra.
Den ,2 juli .é. m.
Hans lixcellence, Herr Grefven och l autitz
Marskalken tillkättnagaf sig vara sinnad alt till påföljande dag, kl. G på aftonen, låta anslå Plenum till förrättande af åtskilliga val, och föreslog, att Fullmäktige i Banken och RiksgäldsContoiret, Revisorerne öfver dessa Verk samt Statsverket, äfvensom RiddarJiusDirecteurerne kunde på en gång utses så nemligen, att fyra särskilda lådor dertill nyttjades, en för hvardera valet, då, medan sedlarne i en låda öppnades, de öfriga lådorna kunde förseglas.
Mycken tid vännes härigenom, och ingen oreda kunde uppstå.
Bifölls för öfrigt; men Grefve LiUjencrantz , Johan Wilhelm yttrade sig icke^ kunna dertill samtycka’ emedan man derigenom förlorade tillfället att, om man för någon person vöre intresserad, och denne till exempel ej hade blifvit vald till Fullmägtig i ett Verk, kunna få densamme invald i ett annat.
Herr LandtMarskalken yttrade sin proposition (j vara stridande mot Riksdagsordningen; men dä Grefve LiUjencrantz'uti sitt vägrande till propositionen fortfor, tillkännagaf Herr LandtMarskalken, att påföljande dag, klockan 6 om aftonen, val af RiddarhusDirecteurer skulle komma att företagas.
Den 2 Juli. c, nio 69 Å nyo föredrogs OeconomieUtskottets, gen 28.
Juni på Bordet fägli, Betänkande rörande väckt fr aga om iudeldta Re*, gementernas Béldädnadssätt, Herr Berglnnan, Ambrosius Magnus, uppläste följande:
Vid, Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvars-och OeconomieUlskotts
Betänkande öfver den af mig gjorda motion, att Rothållare matte njuta till godo deras., i Knektcöntracterna förvarade rättighet att få gifva sina soldater Släpmundei ingar af grått valmar, jemte öfriga i coniracterna utsatta persedlar, och således befrias ifrån I i f mu n d e rin g a r s presterande af kläde, med alla ■ dertill hörande persedlar, hvilket Kongl. Förordningen af den 4 Februari 1812 dem ålägger ; finner jag mig högst befogad göra följande anmärkningar:
I premisserna till Betänkandet medgif-. ver Utskottet, hvad en lång och svår erfarenhet af Rothållarne besannat, att åberopandet af Knektcontrncternas primitiva, lydelse ej saknar skälig grund, och ätt Utskottet ej kan frångå , det Rothållarne, igenom de mångfalldiga förändringarne, måst vidkännas tryckande och opåräknade utgifter.
Efter ett så högtidligt erkännande af 5 o
Den a Juli. e .m. *å val Knektcontracternas tydliga innehåll fora Rothållarnes tillskyndade svära lidan-* de igenom contcacternas. öfverskriuande, hade. jag icke väntat ett deremot snörrätt stridande förslag: ^tt Rothållarne skulle förmas samtycka till Lifmunderingars presterande m. m. sorn Betankandet vidare innehåller.
Såsom skäl
Ilar till anföres, att bokstafliga yrkandet af hvad Contracterne å ldoo-talet stadga, icke för det narva.* rande kan äga rinn , såsom er da bidrag till den beklädnadshjelp, Rotarne vill ja sig åta-, ga.
Men hvartill tjena väl Cuntracter, och hvad gagna Regeringsformer , om de ej efter bokstafven tostraflligen efteplefvas?
Med hvad sken af rättvisa kauman fordra, attRot-. hällarne, nu mera än förr, skola bestå Lifmundering af kläde, med manga dertill hörande persedlar, i stället för en Valmars Släpmundering, sorn kanske kostar mindre an en tredjedel emot den förra, då man endast förbundit sig till den sednare?
Och hvarföre skall Staten icke , hädanefter såsom hittills, bestå Lifmunderingar ?
Den enfalldigaste kan, besvara dessa frågor.
De Författningar, äfven den i 1812 års Förordning åberopade af år 1795, hvilka i detta ämne utkommit, till Rothållarnes betungande, likasom de så kallade, men ofta ingenting mindre än frivilliga, öfverenskommelser, som emanerat eller blifvit af slutade, ifrån Knektconfractexnäs data till den Den 2 Juli. e. »t. 71 6 Juni 1809, kunna på intet sätt förbinda Rothållarne att gifva sina soldater mera än hvad Contracterne föreskrifva, då desse i RegeringsFormen af sistnämnde dato åter upplifvas.
Följakteligen kunna Rothållarne icke åläggas att gifva andra än så beskaffade Släpmunderingar, som Contracterne utsätta, det är, af grått valmar, med de' öfriga persedlar, som hvarje landsorts särskildta Contract utfäster.
Om, såsom man sagt mig, någre skulle utsätta Släprockar, Skinnbyxor och dylikt nu obrukligt, kan sädant lätt förvandlas till Valmarsrockar och byxor; men icke kunna Rothållarne belastas med flera persedlar än hvartill Contracterne dem förbinda.
Att dessa Munderingar blifva grå, kan visst icke hafva någon menlig verkan på trouppen; ty man såg både Svenska och Finska Armeerna, under 1808 och 1809 arens campagner, bära lifmunderingar af samma färg, och likväl göra deras skyldighet.