Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lades lill handlingarne, med förklarande i afseende på den del af sistnämnde punkt, som angår Hr Grundelstjernas motion om anvisande af ett förslagsanslag å Riksg.cont. lill bestridande af den tillökning i poslföringskostnader, som i följd af skeende förhöjning uti gästgifvareskjutslegan kunde uppkomma, att R. o. Ad. lät dervid bero.
6:te punkten, ang-.de förslagsanslaget till Tullverkets utgifter.
Resultatet blir visserligen detsamma huru man beräknar anslaget för Tullverkets utgifter; men då del är bättre alt räkna rätt, än att räkna orätt, då K. M. i delta afseende föreslagit det annorlunda, än StatsUlsk., samt då motioner för det närvar, äro under vederbörligt Utsk:s handläggning, sorn afse att föra lönerne för tjenstemännen vid Tullverket under rubriken inkomster, och detta fullkomligen ersätter bristen genom den ökade inkomst, som den bereder, så skulle jag anse det vara olämpligt att bestämma reservationsanslaget mindre, än K.
Jag får derföre tillstyrka, att anslaget mätte bestämmas till 100,000 r:dr högre, än Utsk. föreslagit; hvaremot vi, när vi komma till beräkningen af tullinkomsterne, ganska gerna kunna lägga dessa 100,000 r:dr till beräkningen af brutloiukomslerne.
214 Den 7 December e. ra.
Till de skäl, den siste värde talaren anfört för anslagets beviljande lill det belopp, som K.
M. föreslagit, anser jag mig ytterligare böra tillägga ett, alt då Bevilln.
Utsk. uli dess na fulländade genomgående af tulllaxau har föreslagit en förhöjd tull å hvarjehanda varuartiklar, så blir deraf en nödvändig följd, om man nemi. antager att della förslag kommer att vinna bifall inom Stånden, att bevakningen mäste ökas och förstärkas.
Jag tillägger delta skäl, för att instämma med Hr Rosenblad uli dess yrkande, att förslagsanslaget malte blifva sådant det af K.
M. blifvit proponeradi, nemi. 900,000 r:dr. Frih.
Om R. o. Ad. skulle stanna i det beslut, att bevilja eller låta uppföra å riksstalens 6:te hufvudtitel 900,000 r:dr såsom anslag för Tullverkets utgifter, så uppkomme det förhållande, att R. o. Ad. blef ensam om della beslut, emedan 2:ne af de öfriga Stånden beslulit 800,000 r:dr och det 4:de 562,000 r:dr.
Då uppstår fråga huru det skall i riksstaten uppföras.
Enär Stånden stannat i olika beslut, måste troligen votering för sig gå i förstärkt StatsUlsk. emellan de olika meningarne och det kunde då möjligen hända, att resultatet ulfölle så, att blott 562,000 r:dr blefvo beviljade.
Dä skulle R. o. Ad:s afsigt alldeles förfelas.
Jag ville derföre tillstyrka R. o. Ad. att stanna vid hvad Ulsk. i detta afseende föreslagit.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd pro pos. biföll R. o. Ad. hvad Utsk. i fråga om förslagsanslaget till Tullverkets utgifter tillstyrkt.
Litt. o) och i).
Litt. c), ang:de ifragaslälld sammanslagning af de tvenne anslagen till byggnader och reparationer i Stockholm och i landsorten.
Litt. d), e), /) och g).
Ånyo föredrogs SlatsUlslcs d. 30 sisth Nov. samt 5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 75, i anledn. af erhållne återremisser ä utlåt.
N:o 41, ang:de utgifterne under riksstalens Sale hufvudtitel.
Äfven detta utlåt, företogs punktvis lill afgörande. usta och 2:dra punkterne.
Lades till handlingarne. 3:dje punkten, ang:de anslaget för K.
Den 7 December e. m. 215 4:<le punkten, litt. a').
Lacks till handlingarne.
Litt. b), ang:de anslag för bildande af ett särskildt pastorat af Loos capell-lag.
Hvad Ulsk. i fråga härom uti utlåt.
N:o 75 tillstyrkt blef af U. o.
Ad. bilällct.
Litt c) och rf).
Lacks till bandlingarne.
Litt. e) ang:de ifrågasatte bidrag till underhållandet af lVisby domkyrka.
Silvius: Från R. o. Ad. likasom frän PresteSt. har till SlalsUtsk. blifvit återremitterad frågan om anslag af 50 t:r spanmål lill Wisby domkyrka.
Denna är en af de största kyrkor i Riket; den åligger samma skyldigheter med afseende pä underhåll af skrudar och annat, som tillhörer en domkyrka, och som äfven åligger öfrige domkyrkor i Riket, hvilka hafva ganska betydliga anslag.
Den jag tror har minst är Hernösand; den har likväl 30 t:r. Wisby domkyrka är en bland de kostsammaste att underhålla, genom dess stora tak, dess många torn och dess konslrika zirater.
Dä nu i år en tillgång yppat sig af 104 t:r spanmål, vågar jag derföre hos R. o. Ad. förnya den framställning jag gjorde dä frågan sednast förevar, och anhålla, all R. o. Ad. ville anslå 50 t:r spanmål lill underhåll af Wisby domkyrka, intill nästa riksdag eller intill dess den då blifvande statsregleringen vidtager.
Men då den reglering, som, på IL St:s begäran, nu pågår med kronotionden och tertialen på Gottland, redan dessförinnan lemnat en tillgång, böra naturligtvis medlen lill ifrågavar. understöd tagas frän densamma.
Vid reformationen, då beklagligtvis större delen af Wisby dyrbara kyrkor öfverlemnades åt ödeläggelsen, valde man icke den vackraste, S:t Maria-kyrkan, utan den nuvarande, lill domkyrka.
Sedermera har äfven vid företagna reparationer den antagna stilen på flera ställen blifvit bortskämd.
Det oaktadt är likväl denna kyrka till sin byggnad och beskaffenhet en verklig domkyrka.
Den är icke blott en vanlig kyrka, i en stad, som tillfälligtvis fått sig ett biskopssäte förlagdt inom sitt område, hvarföre dess kyrka blifvit kallad domkyrka; ulan den är verkligen en af Sveriges vackraste andliga minnesvårdar.
Den behöfver således något mer understöd, än hvad Wisby försvagade stad numera kan lemna, för att kunna underhållas på ett sätt, att dess dyrbara minnen icke gå förlorade.
Dä äro dessa 50 t:r det minsta, som man bör anslå.
Denna kyrka har mindre inkomster sig anslagna, än någon annan domkyrka i Riket; till och med Hernösands har mera, och likväl haiman för densamma begärt en icke obetydlig tillökning.
Jag får derföre, lika med Hr von Hohenhausen, anhålla, det R. o. Ad.
Den 7 December e. m. ville vidblifva det beslut, som R. o. Ad. fattade då frågan förra gången förevar.
Då någon tillgång yppar sig, finnes det alltid personer, som hitta på utvägar att begagna dem, och som söka att draga åt sig denna tillgång.
Jag klandrar visserligen icke Hr von Hohenhausen, som naturligtvis måste hafva en öm omvårdnad om den stad, der han såsom landshöfding residerar; men jag hemställer till eder, mine Hrr, om den satsen kan antagas, att den som först håller sig framme och begär att fä en yppad tillgång, äfven skall deraf komma i åtnjutande.
Wisby stad är en ganska folkrik stad och har hittills åtminstone varit ansedd som en ganska förmögen stad.
Mig vill det synas, som om man, ifall man nu lemnar Wisby det begärda anslaget, blefve nödsakad att äfven understödja stiftskyrkorna i Riket i allmänhet, något som jag alldeles icke skulle vilja gilla.
Jag tillstyrker derföre bifall till betänk.
Del lärer icke finnas någon stiftseller domkyrka, som icke har ett anslag, derföre att en mängd kostnader å densamma äga rum, som icke drabba andra kyrkor.
När nu Wisby domkyrka är en af de svåraste att underhålla och en af de största och yppersta i Riket, samt ingen annan domkyrka saknar något anslag, så torde det anses såsom ett af billighet påkalladt anspråk, att då en tillgång yppat sig, denna domkyrka då måtte deraf komma i åtnjutande.
De ifrågavar. tunnorne spanmål utgå från orten, nemi. från Wisborgs kungsladugård.
Hvad Wisby stads folkrikhet beträffar, har den visserligen öfver 4,000 innevånare, men hvad dess rikedom deremot angår, så är beklagligtvis förhållandet det, att det största antalet af dess folkmängd består af fattige.
Att handeln på sednare tider nedgått och att i följd deraf de fattiges antal betydligen ökats i förhållande till dem som hafva någon enskild förmögenhet är allmänt bekant.
Således långt ifrån alt vara i välstånd, är staden snarare att anse som fattig.
Det oaktadt har denna stad med de största ansträngningar gjort stora omkostnader till för det mesta productiva ändamål, såsom bland annat till förbättrande af dess hamn, hvartill staden sammanskjutit 40,000 r:dr.
Den erhöll väl äfven dertill statsanslag, men nyssnämnde summa torde dock befinnas vara rätt betydlig för denna stads samhälle.
Då man sålunda ser de bemödanden denna stad gjort för nyttiga företag, tror jag det vara mycket skäl, att R.
St. nu visa sin välvilja emot densamma.
Raab här yttrat, anhåller jag att få fästa hans uppmärksamhet derpå, att alla domkyrkor i Riket, med undantag af Wisby, hafva anslag af kronotionden till sitt underhåll.
Det särskilda förhållandet, att Gottland, då reformationen inträffade, icke utgjorde ett särskildt stift, jemte andra omständigheter utgöra orsaken dertill, att denna kyrka icke har något anslag; då deremot en annan domkyrka, hvilken finnes i en stad, som ligger midt emot, den nemi. i Calmar (och Den 7 December e. m. 217 (och hvilken kan sättas i jemförelse med Wisby domkyrka till storleken, och som visserligen icke är sämre i afseende på förmögenheten) har ett icke obetydligt anslag sig förbehållet, nemi. visst af hvarje kyrka i stiftet, och dessutom ett särskildt bidrag af R.
Som jag är innevånare i staden Wisby, anhåller jag alt, i anledn. af hvad Frih.
Raab yttrat, få säga några ord.
Han sade, att Wisby skulle vara en förmögen ort och en så folkrik stad, alt den sjelf kunde bekosta sin kyrkas reparerande och underhållande.
Jag har haft tillfälle att, såsom ledamot af taxeringscomilé, erfara, att förhållandet icke är sådant, utan hvad som här blifvit föreslaget, behöfves ganska väl för kyrkans underhåll.
Jag får derföre förena mig uti den af Hrr Hohenhausen och Rosenblad framställde begäran, att dessa 50 t:r mätte beviljas.
Raab: Hr Rosenblad har gjort en jemförelse mellan Calmare och Wisby domkyrkor, uppgifvande, att Calmar har så betydliga anslag, som en tunna af hvarje kyrka i stiftet.
Jag minnes icke för ögonblicket af huru många socknar Calmar stift består, men jag tillåter mig erinra Hr Rosenblad, att Calmare stift icke består af mer än halfva Calmare län, hvaraf följer, alt den inkomst dess domkyrka kan hafva, icke är särdeles betydlig.
Dessutom är Calmar domkyrka onekligen en af de vackraste, om icke den vackraste af alla Rikets domkyrkor.
Hr Rosenblad har visserligen upplyst mig derom, att alla stiftskyrkor äga anslag af kronotionde, med undantag af Wisby; men på Gottland äger det förhållande rum, att hela kronobonden blifvit anslagen till presterskapet.
Jag vidblifver min öfvertygelse i ämnet, nemi. att man icke skulle göra klokt uti att bifalla detta anspråk, lika litet som de anspråk i allmänhet, hvilka begäres endast på grund deraf att anslag i samma väg förut blifvit beviljade.
En hvar som besökt Gottland, har på denna ö sett bibehällne de vackraste minnen af byggnader från forntiden, egentligen beslående af kyrkor.
Staden Wisby visar i detta fall en mängd märkvärdigheter; såsom stadens och stiftets kyrka, har man bibehållit en af de större och vackrare.
Om nu denna kyrka icke skulle erhålla något understöd af allmänna medel, så är att befara, att, då staden befinner sig i den belägenhet, som Hr von Hohenhausen uppgifvit, äfven denna kyrka med tiden blefve en ruin.
Jag kan således icke annat än tillstyrka R. o. Ad. på redan anförde skäl bevilja af allmänna medel något understöd åt denna kyrka.
Det förhåller sig visserligen så, som Frih.
Raab anmärkt, att kronobonden pä Gottland är öfverlåten lill presterskapet.
Men om detta var ett misstag när det skedde, så är det väl något, som domkyrkan i Wisby ingalunda bör umgälla.
Det är dessutom bekant, att en ny reglering med tionden på Gottland och aflöningen af presterskapet derstädes är under uppgörelse, hvadan denna fråga framdeles kom5 H. 28 218 Den 7 December e. m. mer att pröfvas.
Jag tillstyrker vördsamt, att R. o. Ad. matte bifalla hvad Hr von Hohenhausen begärt.
Den siste talaren åberopade deras vittnesbörd, som varit på Gottland och haft tillfälle se, alt der finnas de vackraste minnesvårdar från forntiden.
Jag har äfven varit på Gottland och der haft tillfälle se huru dessa forntida minnesvärdar blifvit på det högsta vanvårdade.
Pä denna grund tillstyrker äfven jag det af Hr von Hohenhausen begärda anslag, på det icke samma bedröflrga förhållande mätte inträffa äfven med denna kyrka.
En stor del af dessa minnesmärken äro till den grad vanvårdade, alt, det mäste gå något hvar lill hjerta t att se det.
Alt 1111 utsätta detta vackra, nu återstående minnesmärke från forntiden för ett lika öde, dertill vill jag icke med min röst bidraga.
Det förhållande, att det på Gottland gått så långsamt med regleringen af presterskapets aflöning, kan visserligen förefalla bedröfligt, men är likväl icke någon tillräcklig auledn. att åstadkomma ett annat lika bedröfligt förhållande.
Det är full anledu. att hoppas, det någon gång den ifrågasatta förändringen af pastoraten derstädes och regleringen af presterskapets aflöning skall komma till stånd.
Då det här endast är begärdi ett anslag under tiden, tills dess en sådan ny reglering har för sig gått, så skulle jag tro det vara af billighet och rättvisa äfvensom af högsta behof päkalladt, alt anslaget beviljades, pä det att icke, under det man häller på alt reglera, det hvartill anslaget skall användas, mätte sönderfalla till en ruin.
Det är visserligen möjlit, alt Wisby domkyrka är i behof af ett anslag, men jag hemställer till R. o. Ad., huruvida Ståndet verkligen är i tillfälle att bedomina den saken.
Frågan är framställd af en enskild motionär, för hvilken jag har den största aktning, men som visserligen är intresserad i frågan.
Att på en enskild motionärs framställning bevilja ett anslag af denna beskaffenhet, del tror jag icke vara det rätta.
1 allmänhet tror jag icke att det är skäl att
Sta ten bidrager till kyrkors underhäll; och skall något undantag derifrån äga rum för bibehållande af en kyrka af sä stort omfång och af den beskaffenhet, att församlingen icke kan göra det, så bör förhållandet dermed förut vara undersökt och behofvet behörigen styrkt.
På dessa grunder anser jag mig icke kunna tillstyrka bifall till den väckta motionen, utan får i det afseendet förena mig med Frih. Raab. Gr.
Jag anhåller att få besvara den siste värde talarens framställning.
Det var icke lång stund sedan R. 0.
Ad. biföll en framställning om ett tillökt anslag för en navigationsskola, som var väckt af en enskild motionär.
Jag finner icke delta vara ett skäl att afslä ett auslag, sora för öfrigt finnes vara behöflig!.
StatsUtsk. har äfven i sina utlåt, tillstyrkt flere anslag, som varit begärde af enskilde motionärer, såsom t. ex. anslaget till Hr Capitaine Cronstrand.
Det var icke Den 7 December e. m. 219 pröfvadt af Regeringen, ej eller liar Regeringen derom lill Ständerne framställt någon propos., och likväl har det af Ständerne blifvit beviljadt.
Det kan således icke anföras såsom skäl emot beviljande af ett anslag, att det blifvit framsläldt af enskild motionär.
Om Ständerne anse det vara nödvändigt, så lärer det väl beviljas, utan afseende derpå oin det gått den formella vägen eller icke.
För min del anser jag det vara skäl alt lemna anslag till underhåll af en sliflskyrka, som icke förut åtnjuter något anslag af Slaten.
Jag ser icke hvad det finnes för skäl alt undandraga denna domkyrka ett sådapt understöd af Staten, som de öfrige sliftskyrkorne i Riket redan åtnjuta.
Det vore besynnerligt om man skulle undandraga detta, ett bland de äldsta och herrligaste minnesmärken från forntiden ett anslag, hvaraf det är i behof.
Det bör icke kunna väcka det minsta tvifvel att det ju är lika lagligt, som om en propos. derom kommit från K. M.
Delta är alldeles likgilitigt i afseende på frågan om billighet och rätt.
Jag tillstyrker för min del det begärda auslaget till Wisby domkyrkas underhåll.
Afven jag är af den tanken, att en enskild motion bör kunna väcka samma uppmärksamhet som något annat.
Men då bör också denna enskilda motion vara så utredd, att det blir möjligt för StatsHlsk. att fatta eli bestämdt begrepp om verkliga behofvet af ett sådant begärdt anslag.
Jag tror, att nu ifrågavar. ämne var så outredt, då det till StatsUtsk. öfverlemnades, att Disk. icke kunde bevilja något anslag i delta afseende.
Det finnes icke någon uppgift i fråga om kyrkans inkomster, eller någon pålitlig specifik tableau öfver dess utgifter.
Således var det svårt för StatsUtsk. att göra något annat än hvad det gjort.
Kunna sedermera inom Stånden upplysningar gifvas, som lemna någonting mera vid handen, än hvad motionären redan har framställt och som bättre utreder saken, sä har jag ingenting emot att ett anslag beviljas.
Men jag tror icke, att StatsUtsk. gjort rätt om det slumpat så der på enskilda motionärers tillstyrkande, då saken för öfrigt icke blifvit fullt utredd.
Detta var opinionen inom Utsk. och har gifvit anledn. till delta Utsk:s utlåtande.
Af StatsUtsk:s utlåt.
IN:o 41 synes det, alt den ifrågavar. motionen är väckt af stiftets Biskop, således visserligen af enskild motionär, men som dock i detta ämne framträder uti en officiel egenskap.
Motionären har föreslagit, att, såsom bidrag till underhållandet af Wisby domkyrka, måtte beviljas enahanda fördel, som under namn af domkyrkotunna utgår till de öfriga sliftskyrkorna i Riket; såsom stöd för hvilken framställning åberopats, att änskönt Kronan icke uppbar någon tionde på Gottland, utan efterlåtit den lill presterskapets atlöning, stiftets pastorer likväl erlägga 93 t:r spanmål under namn af bibeltryckstunna, hvilken spanmål kunde i stället komma 220 D e 11 7 I) e c e m b e r e. m. domkyrkan till godo, äfvensom motionären slutligen hemställt, alt en mindre del häraf, t. ex. 23 t:r, kunde anslås såsom lön åt domkyrko-sysslomannen.
Af sjelfva motionen, som mig veterligen icke blifvit af någon vederlagd, synes det, som skulle Wisby domkyrka vara i saknad af en fördel, som de öfriga stiftskyrkorne i Riket åtnjuta; af hvilken orsak och då tillika man torde inse billigheten och rättvisan deraf, att Wisby domkyrka, såsom ett nationalminnesmärke underhålles, och icke lemnäs lill förfall, hvilket skulle blifva en säker följd, om de begärda medlen blefve henne förvägrade, jag för min del yrkar bifall tili motionärens gjorda anhållan.
Jag har visserligen icke varit motionär i denna fråga och har icke eller haft tillfälle att göra några beräkningar i detta afseende; men jag skulle dock tro, att det icke erfordras mera än den mest ytliga kännedom om Wisby domkyrka, för att linna, det en kyrka af denna beskaffenhet till sitt underhåll larfvar vida mera än hvad staden Wishy, under nuvar. förhållanden, dertill har råd att lemna.
Dä StatsUtsk. ansett sig böra föreslå understöd för utgifvande af ritningar öfver Egyptiska monumentet’, men nu, då fråga är om den ringa summan af 300 r:dr till underhållande af ett bland våra vackraste monumenter, som för Sverige måste äga mera värde än de Egyptiska, sä anser jag skäl nu icke vara att bifalla Utsk:s i denna del gjorda tillstyrkande.
Jag beder om förlåtelse att för 3:dje gången nödgas uppträda i denna fråga.
Hrr ledamöter, hvilka hafva yrkat det ifrågavar. anslaget, hafva sett saken ur 2:ne synpunkter.
Den ena orsaken, hvarföre man ansett sig böra bifalla motionärens begäran, är den, alt man icke ansett Wisby domkyrka böra vara lottlös, då andra sliftskyrkor i Riket ägde ett emot det äskade beloppet svarande anslag.
Jag tillåter mig alt bemöta detta inkast med det tillkännagifvande, som icke kan vara de värde talarne obekant, att nemi.
Wisby stift fordom hört tinder Linköpings stift, och att vid dess frånskiljande derifrån, moder-domkyrkan naturligtvis vidblef de inkomster hon förut haft.
Det andra sättet, på hvilket man försökt alt utverka detta anslag, har varit, att söka anslå känslan förmedelst en jemförelse emellan detta Svenska minnesmärke och de Egyptiska monumenterne.
Jag tror mig visserligen icke eller sakna känsla, men jag tror derför icke att jag, såsom representant, bör bifalla anslag för att tillfredsställa mitt skönhetssinne i detta afseende.
Här har blifvit sagdt, att något hinder icke bör möta, derföre att motionen är framställd af enskild motionär.
Det medgifves, all denna omständighet ej innebär något hinder för bifallet, men något skäl må ej deraf kunna sökas lill det äskade anslaget, ty då skulle man i så beskaffade frågor, som denna, komma derhän, att icke något anslag bör kunna nekas.
Jag kan icke annat än vidblifva min förut i detta ämne yttrade mening.
Den 7 December e. m. 221 Hr von Hohenhausen:
I anledn. af hvad en värd talare i afseende på detta måls utredning anfört, så får jag förklara, att jag visserligen icke läst den af stiftets Biskop i detta ämne väckta och lill SlalsUlsk. från PresteSt. remitterade motion, raen dock har all anledn. förmoda, att förhållandet med Wisby domkyrkas inkomster af motionären blifvit vederbörligen ulredt.
Emedlertid, då det, såsom hörande till min tjenstebefattning, åligger mig att vara ledamot i kyrkorådet öfver Wisby domkyrka, så får jag här lill prolocollet lemna den upplysning, att nyssnämnde domkyrkas inkomster äro af beskaffenhet, alt de omöjligt förslå till hennes underhåll, hvilket torde bäst bevisas deraf, att alla reparationer, såväl af kyrkans inre, såsom af orgeln etc., som ock af dess yttre, hittills alltid och i allo måst utgå förmedelst taxation af sjelfva staden.
Såsom ledamot af kyrkorådet öfver Wisby domkyrka, anhåller jag alt till prot. få afgifva denna upplysning, stående det Hrnne fritt att derå fästa det afseende de behaga.
Den motion, som af Hr Biskop Hallström blifvit väckt, innehöll, att Wisby domkyrka skulle fä tillgodoräkna sig de 93 t:r spanmål, hvilka nu af stiftets pastorer under namn af bibeltryckstunna erläggas; men som dessa 93 t:r voro anslagne till skollärares löner vid Nya Elementarskolan kunde de naturligtvis icke för det begärda ändamålet anvisas.
Då frågan förra gången förevar, upplyste jag om den tillgång af 104 t:r, som yppat sig, och hade jag dervid den äran hos B. o. Ad. göra framställning derom, att af dessa 104 t:r måtte anslås 50 t:r till underhäll af Wisby domkyrka med hvad dertill hörer, på det att, då tillgång finnas, denna kyrka icke måtte i detta hänseende vara den enda vanlottade bland alla Rikets öfriga stiftskyrkor.
Jag kan nu icke annat än vidblifva hvad jag då yttrade och får således till R. o. Ad. hemställa, det R. o.
Ad. mätte för berörde ändamål bevilja 50 t:r spanmål, att af Wisborgs kungsgårds arrendemedel utgå.
Det har blifvit anmärkt, såsom ett skäl, hvarföre Wisby dom- eller stiftskyrka icke borde få något anslag af Slaten, att ön Gottland fordom hörde under Linköpings stift, och följaktligen hade sin domkyrka i Linköping.
Men R. o. Ad. finnér nogsamt, att Linköpings domkyrka icke blifvit mindre, derföre alt Linköpings stift förminskats med ön Gottland och att således Linköpings domkyrka nu behöfver samma anslag som förut.
Derifrån är således intet att taga.
Här har ock blifvit sagdt, att man icke äger rätt att öka de skattdragandes bördor, derföre att den ene eller andre begär anslag.
Jag gör mig det begrepp om ett samhälles bidrag, att deras utgörande sker, för alt undenstödja dem, som icke kunna hjelpa sig sjelfve, och i denna belägenhet är Wisby domkyrka, eller den menighet, sem bör henne underhålla.
Att så verkligen förhåller sig, derom lärer R. o. Ad:s
Hrr ledamöter vara tillräckligen öfvertygande, när de 2:ne högsta myndigheterne på ön hafva detsamma vitsordat.
Hvad är skillnaden i deras yttranden, sådane de blifvit afgifne här och sådane de skulle blifvit afgifna till K. M.
Jo, om de af - 222 Den 7 December e. m. gifvits till K. M., sä harle detta skedt skriftligen och 1111 äro de anförda muntligen.
Aro de väl derföre mindre tillförlitliga?
Här har nyss blifvit af Hr Rosenblad erinradt om StatsUtsk:s frikostighet för att underrätta oss hurudana de Egyptiska fornlemningarne äro beskaffade, under det att vi vanvårda våra egna.
Detta påminner mig om en parodi, som gjordes på en viss förfaltare i Tyskland, som vanvårdade sina egne barn, under det att han sysselsatte sig med uppfostran af andras.
Likaså göra vi under det vi sysselsätta oss med de Egyptiska fornlemningarne och gifva ut våra penningar för detta ändamål, så att vi vanvårda vära egna byggnader.
Kan sådant vara lämpligt eller riktigt?
Ofverläggningen ansågs härmed vara slutad, hvarefter II.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle hvad Utsk. i fråga om bidrag till underhållande af Wisby domkyrka yttrat.