Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä wid den stll pröfning framställde Justities Ombudsmannens Jnstruction jag nägre anmärkningar för framställa, anser jag mig fdrst böra fästa min upp; inärksamhct ivid del i Constitutions - Utskottets betänkande gifne tillstyrkande, att Justitia - Ombudsmannens ErnbetsbefattninH ej mä sträcka stg till Utsina, Doniar och Handlingar af äldre
Datum än hanö utnämnande.
Däremot inwän, des att dä Justitiä - Ombudsmannen är lika skyldighet uppdragen att bevaka lagarnas efterlefnad som Justiriä» Cantzlcrcn, bör denna desi förbindelse kill wärdén af Folkets derunder beroende rättigheter, äfwen i anseende till tiden, icke mera inskränkas för ben förre än för den senare, och att sälcdes samma präscriptionstid som är Justitiä - Cantzlercns ätal i afseende pä förflutna tider föreskrifwen, bör allena wara gränsen för Justitiä - Ombudsmannens befattning, warandes icke med rättwisa att förena, det skulle under ststförflutne tiss oreda möjeligen bcgängne fel af E nbcts - och Tjänstemän, sä i verkställighet as crhallne befallnn-- gar, som ! förwaltning af allmänna medel, eller i annat afseende ädagalagd egennytta, undandragas Justitiä - Ombudsmannens uppmärksamhet och njuta en större trygghet för betz ätal, än de förseelser som i en framtid bcgängne blifva betz pröfning underkastade. Wid I § af Instruktionen förefläS att i dcn Stropben der nägon synnerlig olaglighet »ämnes, ordet synnerlig borttages, dels emelian detta är mera enligt med innchället af 96 Z Regerings - Formen, som är grunden till hivad i denna Z är stadgadt, och hwarl ingen skilnad i olaglighekcrS beskaffenhet omförmäles, dels och emedan uttryck af obestämd bemärkelse böra i allmänhet, och i synnerhet i Lagar och förrfflifter, sorgfälligt undwikaszi grund hwaraf jag anser - Den Zo October. 4769 ser Z F alldeles böra förswiuna, enär jämlikt sörcnäm de 96 § r Regelina- - Formen olagligheter af hivad beskaffenhet svm hälst och utan undantag tillkomma Zustikiä-Ombudsmannens pröfning, och dessutom det deri nyttjade uttrycket owarsamhet meddelar ett ganska obestämdt begrep, hwad kill denna benämning hänföraborde.
I sammanhang härmed fär jag äfwen före, siä att slutmeningen i 8 § sä lydande:
"eller i annat fall änwise den klagande att Konungens Insiitiä - Cantzler om laga rättelse ansöka "alldeles borrttages samt i dess ställe införes "att h-var man litt hos Iustitil - Ombudsmannen äga obehindrat tillträde för att muntcligcn eller skriftligen angifwa hwad hälst han förmenar lagstrivigt wara och af Embcts, män eller andre emot lag fbröfwadt, med b wis och cinlcdning till Stal derä, uppä hwilkcn anmälan an, glfw ircn bbr Utur Iustitiä - Ombudsmannens äiariam eller genom dess päskrift pä douplette af ingifwm skrift strött erhälla bcwis, och Justitiä - Ombudsmannen sedan med märets utförande, jämlikt dess Embels pligt, förfara."
I den iz § fbrcfläs den förändring, att med Åtskilligt tillägg dess innehöll mä blifwa följande.
"Fin"ner Iustitiä > Ombudsmannen att antingen nägon Lag"eller författnings otydelighet eller Domares skiljagtige "begrep om dess ändamäl föranleda till olika eller o"rigtiga tillämpningar deraf, och hwarom enskild ' inan äfwen äge honom upplysning meddela, "aligge honom att till nödig förklarings win« "nande i de delar lag eiler författning sadan "tarfwar, hos Konungen derom underdånig an« "mälan göra, samt i anledning deraf i sin berättelse till Riksens Ständer jämlikt 12 H uppgifva det försiag till förbättring och förän"dring i Lagar och författningar som nödigt "anses." 4770 Den zo Oetober.
Anledningen kill ben föreslagna förändringm är den, att dä flera författningars twctydiga innehall, hwaraf jag blott will nämna nu waran de bcwillningsförordning, föranlätit enffildc att med kostnad och beswär under läng tids utdrägt genomgä alla Jnstantier för akt ändteligen pä högsta stället erhälla upplysning om Lagens rätta mening, det synes wara en billig fordran, aef med mindre omwäg genoirt Embctsmanna» ätg-^d kunna ernä samma ändamäl och hwarwid Justiliä - Ombudsmannens biträde bör kunna med trygg, het päräknas, enär han finner dertill wara anledning. 2M 18 § tillstprkes ett tillägg, sä att Z fär följande lydelse:
Skulle de af Riksens Ständer i allmänhet eller af Ständen bwar för sig undcrdäNigst andragne bcswär innan Riksdagens stut icke binna akt af Kongl. Maj:t afhjclpas, äligge JustitiäVmbkidStöiannen, att wederbörande GtatS Secreterare örn deras föredragande perminna, samt emottaga derdfwer utfallande Kongl. Resolutioner, och läka dem Ständens Cancelliet- tillställas.
Wid 21 § som innchäller akt be personer som Utgöra Justitiä-Ombudsmannens Erpcditioner icke för denna befattning innehafwa nägon beständig tjenst pä Stat, och kunna af honom efter behag ombytas, hemställts om icke Justitiä - Ombudsmans-Embeteks wigt och anseende synes fordra att i dest expedition mä wara ätminstone en tjensteman, som i denna desi befattning anses wara i Rikets tjenst med lön pä
Stat och dermed förenad befordrings, rätt.
Remitterades till ConstitutionS - Utskottet och skulle ätfölja ben dit äterförwiste Instruktion för Riksens StänderS Ombudsman.
Den zo October. 4771.
Upplystes eli af Herr keutertkiölst, 6»rl 6ulir»k, ingifwit Memorial sä lydande:
Som jag ej hade den förmohn alt bcwista dm bfwerläggning dä Högloft.
Ridderstapet och Avcln förehade Högloft.
Bcwillnings - UtstottckS projcct till den blifwande Bcwillningen, och sedan jag sätt se den sä kallade Enimi - Tabellen, sä anhäller jag om tillstånd att dcrbfwcr fä yttra mina tankar.
Dä det är lika naturligt som billigt att en hwar bör stalla till Statens behof esler den inkomst han kan hafiva, och hwilkcn Taxcrillgs - method äfwerr blir clt tacksamt minne frän denna Riksdag, sä är twärtom bibehällandet af förra grunder, genom deir projcclcrade hinimi - afgiftcn, som alldrig kan blifw» allmännelig billig, elt tungt minne bibchället as fordna tiders orätträdighctcr.
Denne Enimi - Tabell upptager ibland andre för Arrendatorer af Kronans lägenheter en afgift af 50, zs, 20, is, L 2 procent, efter de grunder som I8O0 ärs
Bcivillning utsätter, hwilkcn äler fastställer art so procent stulle drabba dem, som för Kungsgärdar betala penninge - Arrenden utan förwandling, afflutade pä de ären 1727 och 1748 faststälde gruydcr.
Akt Kronan genom arrenden asflutne för so är eller nägot närmare, och pä den länga tiden af iocr Kr eller nägot mindre, nu fär »vidkännas genom ti* bernes förändrade skick c» ej obetydande förlust, är vtwifwclagtigt; men det är ock lika ostridigt att nägol» förhöjning uti afgift, utöfwer det stadgade Nsximum, skulle blifwa i allmänhet sä mycket mera orätträdigt, som det nu mera intet lärer inträffa att detta kowme att. 4772 Den Zv October. att drabba ben, som först crhällit Arrendet och säledcS ej Skaten kan fä nägon ersättning af honom, u, tan benne orättwisa tyngd skulle i stället komma att falla pä deni, hwilka kan hända genom kj öp eller Arfsrätt nu wore innehafware och säledcs redeligen betakt eller fäkt stg beräknadt wärdct af Arrendet; och denna laga ätkowst bör wäl medföra en lika helig äganderätt, som allt annat Lagligen sörwärfwadt.
Ett sädant Arrende kan äfwcn till en annan wara borrtarrendcradt, och förniodcligcn fär denne senare derföre erlägga alle hwad denne lägenhet kan gifwa, och dä li n fö^modeligcn skull answara för alla onr-ra, kan det ej blilwa räiträdjgt att denna senare blir belastad med en ötwcrdijfwcn bcwillning, soni han ej möjeligm ku nät päräkna och hwarigcnom han w!d inträffande niihwäx' kan komma att förlora betydligt, om han och ri-ff medelmått,'ga är har nägon utkomst för sitt arbete.
Om nägra fä händelser skulle finnas, der utk senare tider nägon bliswit gynnad med ett Arrende, Hwarsöre bet-las litet elter intet, böra wäl andre icke komina att pligta derföre; en sädan händelse kunde ju särskildt uppgifwas, och sälfflld taxering der äga rum, och om genom mögön Taxation en lika ersättning skulle sökas för Staten, bör det ej kunna bliswa hos annan än den som först sätt Arrendet, och som dragit eller drager den werkcliga fördelen.
Det synes likwäl billigast att härwid endast kommer att följas principen of - afgiftcn, hwilkem dä drabbäde bäde den som först sätt ett Arrende, ben som afhändt sig det, och den som nu innehafwer det, i ett lika förhällande till andre Jords-och förmbgcnhctS-innehafware.
Ehuru sjelf Arrendator as Gripsholms kungsgärd, och ägande nägon likhet med hwad jag nämndt, eme - Den Zv October. 4773 emedan Zag kbpl Arrendet, och dä denne som en Konungens Egen tillhörighet tvid ArrcndetS afsiukande c) war under dct predicament att genom Auction bör» korrt - arrenderas, samt dessutom Konungen wid dct nya Arrendet erhöll omkring 12 gänger högre inkomst cniot hwad
Dorgmästar kerrman 44 är förut efter dä gällande författningar gaf, och sätebcs närmast det högsta; sä är dct intet egen sak som kommit mig att framställa dessa anmärkningar, utan mitt motiv är den skyldighet jag anser mig äligga, att befrämja till Högloft.
Ridderskapet och AdelnS pröfning andre Medborgares rätt.
Jag anhällcr att detta remitteras till Högloft. Bcwiltnings - Utskottet. lilljecrona.
Fullmägtig Larl Lustak keuterlkjölä.
Remitterades till Bcwillnings - Utskottet.
UpptästeS ett af Herr keuterkkjölä, dlarl Lustak, jnlemnadt Memorial sä tydande: wördsamt Memorial.
DS Riksens Ständer wid 1800 ärS Riksdag Slogo sig, att emot en afgift af ^ Lisp. oluttrad Saltpcttcr af hvarje Mantal som af Kronan med 1 Rd. 24 ss. för Lisp. skulle betalas, blifwa befriade ifrän den Saltpekters-kokning
Kronan tillförne haft rättighet att sjelf »verkställa, och hvilken för Landtbruket tväl, 4774 Den Zo (Yclober. girande författning beständigt lärer komma att fork. fara; sä torde likiväl Mätas mig underställa Högloft.
Ridderssapet och Adelns pröfning, om det icke worc nödigt alt nägot närmare bestämma Saltpclterns bessafsenhet.
Ocn benämning af förswarsgod som Riksens Ständer wid 180I ärs
Riksdag lärer utsatt, är under, kastad flere explicationcr, och ehuru den utfärdade För» fattningen af den 28 Febr. i8os, endast utsatt som oantagklig den salpetter, svin med Jord, Lera, Sand, Grus och Sten worc inblandad, sä har Ukwal ej allenast ett tillägg af andre främmande ämnen gifwit upbördsmän tillfälle at c flera saltpctter som innchällit nägot sälta och fett, hwilket för mig 2:nc är pä hwart annat inträffat och nödgat mig wandra ifrän Lands» Höfdingc-Embetct till Krigs - Collegium, ber ben för god blcf antagen; men författningen utsätter äfwcn, att efter nägra ärs förlopp en ptterligare pröfning kunde äga rum, om Kronan skulle komma akt i nä» gon betydande mohn lida.
Ehuru billigt det ä ena sidan synes wara, sä kunde denna pröfning bliswa för de skattskyldigc och tlllwerkare mycket betungade, i thy att dek dels blefwe ombjcligt att en Uppbördsman hant Wederbörligcn p-öfwa hwarje mindre partie, utan ock att sä kunnige Uppbördsmän, som dertill wcderborde, sällan uti orten kunna erhällaS.
All oluttrad saltpeter jnnchäller uti mer och mindre mohn varter af salt och fett, efter saltpctterkjordens beskaffenhet, och Krutbruken lära manligen hafwa af Kronan 16 procent rabatt för suttringcn.
Dä nu de uti författningen uppnämn, de ämnen säsom tillkomne genom förfalskning göra med rätta en saltpctter caflable, sä om en saltpetler - till» wcrkare wid kokningen ej alldeles wärbflbsat, syncS mig, att ehuru Kronan skulle komma att nägon gäng förlora flere procent ulöfwcr hwad Krutbruken bestäS, sä bök Den M Oclober. 4775 rj den skattffyldige eller dcn som uppä Auction äkager stg en sädan lefwerrring blilwa underkastad wälbehagct eller eacnnyttan.
En undcrdäning anhållan synes derföre bdra görns, att all saltpeiter som cj blifwit förfalskad, eller upp nbarligen ull tillwe; kningen wärdsiös»d, ff>.ll utan klander emottagas.
Utom det att Kronan mätte wid nuwarande Krutpnscr göra en god räkning med dcn salpetter som Landtman lemnar, sä synes det mara af ett stort behof att, hälst sedan -österbottn frängätt, pä allt möjcligt sätt uppmuntra falt, p.kter - tilltvcrkningen uti det äterstöende af Riket, hwilkct ej kan inträffa wid en förswärad lcfwercring.
Härtill skulle ock bidraga, om betalningen för dcn saltpctker som wid anbefallde auctione'' erbjöds, och sedan j följe deraf komme att lcfwcreras, kunde emot Upp» bördsmans qvitto af Kronofogden uti orten liqvideraS, äswcn som till ytterligare uppmuntran af saltpetterMwerkningen, Kronan genom ett utsatt lönande pris försäkrade alla tillwcrkare om beständig afsättning, hwilkcn wid samma tillfälle skulle emottagas och pä lika sätt liqvideras.
— Saltpctker - lefwererjngen och Uppbörden bör som wanligt inträffa före sista Uppbördsstämma», och Saltpetter^-UppbördsmariS qvittcucer kunna i likhet med deni som sjclfwa afbörda sin gjäld, ingä som Contant till Lands - Contoirct.
Härigenom blef en Lefwerantör befriad att antingen sjelf resa en läng wäg till Landshöfdinge - Embctct eller ock hafwa en Commissionär, bäda händclscrne obcqwäiM och kostsamma.
Fbrmodeligcn kuirbe härigenom möjeligcn Riket undgä om en korrt tid att införffrjfwa denna högst nödiga wahra, hwilkct under nyss fbrflutne krig gjort rn betydande artikel. liljecrona.
Fullmägtig, Larl Lustaf R.cu!erLjöIä. 4776 De» Zo October.
Remitterades till Allmänna Beswärs- och Economie - Utskottet.
Herr lolannerktam, Dalian, uppläste ett Oictamen sä lydande: vä Riksens Ständer- Justitiä-Ombud-man erhäller Jnstruckivn för- sin befattning, och dä Riksens S,-änder- Fullmäglige alltid dermed warit förseddc, syne- mig, akt den Tryckfrihet-- Commiktee, som enligt Regerings, Formens stadgande stall wäljas, äswcn bör af Riksén- Ständer röhälla serskild föreskrift eller Insimmon för sin ätgärd.
Kan bända att man ärnat gifwa den utk Tryckfrihet-«Förordningen der CommitiöenS befattning stall nämna-, och gränsen för densamma äfwen kunde bestämmas; men dess wcrkiiingskrets bör i min tanka ickr inskränka- blott kill dist cgenteliga bestämmelse.
Och derfbre skulle jag wilja föresiä, att Commiktöcn derut, Lfwer fick nägon hänwisning, och utwägar att wara nyttig för Slaten, utan nägon ny kostnad.
Tryckfrihets-Commitlöcns skyldighet stall enligt Regering-- Formen blifwa, att gransta och yttra sig dfwer alla de skrifter, som enskilde eller Domare dit aflemna eller insända, och jag önskade att denna granskning skulle medföra »agon annan nytta, nägot ändamäl, jemte det att säga, om desse skrifter ärv förgriplig? mot Tryckfrihet-,Lagen eller icke.
Detta ändamäl ställe dä blifwa, att sä wibt sid och möjlighet mcdgäswo, ur insända eller utkomna Den M October. 4777 skrifter samla de säkra upplysningar och resulkater af en eller fleras kunskaper och erfarenhet, hwilkas utbredande kunde till allmän nytta leda.
Ibland dessa skulle Commitlben hufwudsakcligen fästa sin uppmärksamhet wid granskningen af anmärkningar öfwer wära Lagar, Författningar och publika jnräktni»gar, wid undersökningar vm grunderne för dem, och om medlen till deras förbättring.
Committeen skulle dernäst sysselsätta stg med insamling af underrättelser, som leda till fullständig kännedom vm Landets inre tiilständ, om allmänna hushällningcn till alla dess delar, om högst wigtiga uptäckter, gjorde sä wäl uti wärl egit Land, som utom detsamma, dä de more anwändbara hos oss, och i detta cuuende skulle Commilteen stä i förbindelse och brefvexling med redan inrättade eller blifwande hushällssällffapcr i Laudsorterne, till hwilkas bildande Commitleen skulle söka att bidraga; äfwen so»t Comminecn borde äga, akt genom bref erhälla nödiga upplysningar af EmbclsmänS allmänna werk och inrättningar.
Det enda medel Commitkecn för dessa ändarnäl ägde rätt att jemte nämnde brefwäxling anmanda, skulle blifwa att ärligen eller oftare ukgifwa sina samlingar, och det skulle bero af CommitteenS egna Ledamöters godtfinnande, om de sjelfwe wille närmare utwcckla och upplysa de ämnen som deruti innehöllvs.
Committöen skulle wäcka ben allmänna eftertanka^, att sysslosätta sig med nyttiga medborgerliga kunskaper och upptäckter, samt sprida och allmängöra bem; den skulle bluma en möjeligcn ganska nyttig, alldrig stabklig, förenings-punct, wid -wilken sådana - 4773 Den Zo October. dana kunskaper samlades för att sä mycket wiftare bland nationen utgä.
Härwid skall man mä hända anmärka, att de hlstwudsakcliga ändamäl, hwarlill Committecn pä förenämnde sätt skulle medwcrka, uppfyllas genom Tryckfrihet och de critiska försök, som i följe deraf icke skola Meblifwa; men ofta finnes uti en skrift en duglig tan» ka, en nyttig upptäckt ibland en mängd Utan wärde: och huru mänga Lärare kunna utleta de förra bland de senare?
Huru mänga äga wäl tillfälle att förskaffa fig och läsa alla skrifter, sorn urkomma, dä deremot Committeens tryckta samlingar, om de finge werkeiigt tvärve, begärligt och med nytta skulle läsaS; om de äter föiföllo, likasom de handlingar, hwilka (korporationer stundom utgifwit sä skulle dt undergä Vestas öde att icke läsaS.
Den ukwidgning af Tryckfrihets - CommittecnS göromäl som jag haft äran föreslä, skulle blttiva sä mycket mera nyttig, som den huswudsakcligen instämmer med den skyldighet, hmilken uti IOO § Regecings-Formen är Justitiä-Ombudsmannen föreskriswcn, akt anmärka Lagars och Författningars brister och vppgifkva Fdrflag till deras förbättring.
Det skulle i detta afseende wara honom ganska Nyttigt akt kunna rädföra sig med den CommiNLe deruti han är Ordförande, art äga tillgäng pä de upplysningar och underrättelser som den samlat och att wik» en blifwande Riksdag för Riksens Ständer kunna framlägga resultakcrne af denna samlade erfarenhet.
O n jag rätt uttryckt mina tankar i detta ämKk, torde Högloft.
Rioderffapet och Adeln finna at jag hwars Den M October. 4779 hwarken i sistnämnde hänseende eller i öfrigt tillämnat Comiltöen nägon större rättighet eller werkningskrctS, än den hwarjc enstild medborgare, eller annan Corporation kunde begagna, fastän man icke kan wänta sig sädan werksamhet af andra, än Män, hwilka äro bestämde och skyllinge att ät det allmännas nytta uppoffra stn tid och stna kunskaper.
Jemte den sanna belöningen, som ligger uk! medwetandct att hofwa gagnat stna medborgare, är jag öswertpgad att Riksens Ständer, om de wid nästa sammankomst finna, att Committeen gjort sig förtjent till erkänsla genom nyttig werksamhet, stola belöna desi möda; men vin »ti denna Committé icke inwäljaS män, hwilka, sedan deras utkomst blifwit tryggad, endast af det förra motivet uppfylla denna wäntan, sä förtjena de icke sitt crhällna förtroende, sä skulle de icke ens swa, ra mot ändamälct, om det more dem säsom uttryckelig
Lag föreskrifwit.
Slukcligen hemställer jag wördsammast, om icke detta anförande bör till Högloft.
Constitutions-Utstotkek hänwisaS och mä de öfrige Ständen meddelas.
Remitterades till Constikutions-Utskottet, hwars jemte
Författaren erhöll tillstånd att detsamma med de öfrige respcckive Ständen communicera.
Ett af Friherre V^Idsö^kH, 6- inlemnadt Memorial upplästes sä lydande: Wördsanit
Säsom i stöd af Regerings - Formens 81 §, Lrrder loppet af denna nu till sikt stut hastande Riks - 4780 Dett M Octsber. dag, flere anmärkningar, sä wäl wid sjclfwa RegeringsFormen som wid de dfrige och senare antagne grundlagarne bliswit till Riksens Ständers Constittitions - Ulffelt dels directe ifrän Riksens Sländers enstildc Ledamöter, dels medelst remiss ifrän plena inlemnade, för litt sämcdclst i laglig ordning bereda samma anmärkningars fastställande eller förkastande wid nästa Riksdag, hemställer jag wördsammast till Högloft.
Riddcrffapct och Adelns bcprbfwande, om icke Constitulions, Utskottet borde fä sig uppdragit, atl, innan denna Riksdags stut, inkomma lill klena med en Summans? dock fullständig förteckning pä alla hoS detsamma iukomne anmärkningar och wäckte frägor af detta stig; och om denna min tanka gillas af Högloft.
Riddcrffapet och Adeln torde Herr Grcfwen och Landt - Marstalken täckas dcrpä göra proposition.
Wid detta tillfälle torde jag tillika fä förfrägcr mig, huruwida den, för flera westor sedan, af Herr Grefwe Dolma wäckte fräga, angäende ben i RcgenngLFormcnS Z4 § föranlätne, men af honom sälvin mindre passande, anmärkte skiljaktighet, emellan Civile och Militairc Stats-Rädens bäde åtgärd och lön, dä för de senare uti bemältc § medgilwes en möj.lighek af flera Embctci s förenande, som ytterligen förmenade senare, blifwit till ConstiiutionS - UtstottckS befattning öfwcrlcmnad! och om, till äfwentyrs den af samma wärda Ledamot uti dess Memorial anförde omständighet, att nägon af de nuwarande civile Herrar, Stals-Rädcn, skulle ännu fortfara med Ordförandet uti ett Publikt werk, jemte älnjutandct af den derföre pä Rikets Stat anstaguc ärliga lönen, om denna omständighet säger jag, kunde anses säsom uppwägande den i sjclfwa § för de civile Herrar Stats-Rädcn stadgade misssirdcl, och en sädan tyst rättelse, om ej motsä öelse - Den Zo Gctsber. .. 478!
Kelse af §:S bokstaf kanske förklaras dermed, att ctk sädant ätnjutandc af en publik lön för en publik befattning, c! skulle anses för ett Embete, utan en sä kallad Commission?
Om sä skulle wara, torde pä alla fall en sädan omständighet framdeles böra upptagas uti sjelfum §. sä wida den neml. af hela Lagstiftande magien gillas, sedan den af ConstitutionS - Uiffottct blifwit granskad.
Dessförinnan fruktar jag, att den tysta rättelse eller förklaring, sä mycket mindre torde swara emot §:§ hwarkcn bokstaf eller mening som beli fotas pä en skillnad emellan Commission och Embete, den Regerings - Formen pä intet ställe omtalar, och som sä mycket mindre torde kunna äga rum, sam dä Konungen, efter bess höga wälbehag, bägge delarne, bäde tilldelar och sräntagcr, men bägge af Staten lönas, distindlioncn deremellan torde kunna anses för en skags metafysisk mikrologi, eller hwad man kallar härklysweri.
Hela delta Memorial torde wara af den beskaffenhet alt fä remitteras till Högloft.
ConstitulionsUtskottet. - 6.
V'^llrbasty!r1l.
Remitterades till Constilutions - Utskottet.
Upplästes ett af Herr ak ?orte!!sss Larl Octo, ingifwit memorial, sä lydande: Tredje Band.
N:o 2ZZ.
Be *) Detta Memoria! ar ur handlinqarne förkommit; mm da detsamma icke hade någon påföljd, har man trott sig ejl böra, i saknad deraf, uppehålla Protocollerncs Tryckning; skolandes samma' memorial, om det, såsom förhoppning ur, kail tlli'.'ärra,staffas, framdeles tryckas och Prolocollerne ätsvlja. 4782 Den zo October.
Äfwen upplästes ett af Grefwe Gallendor§, L»rl ^oksn, ingifwet memorial, sä lydande:
Ehuru jag I Lag - Utskottet- Beredning sä wäl pä de af Herr Justitiä - Rädct von 8tork»rc!a i dest memorial anförde stäk, som äfwcn pä nägre af mig tillagdt, instämt att anse inrättningen af Förliknings
Domstolar öfwerflbdig och onödig enligt med hivad Lag, Utskottets Betänkande innchäller:
Dock som )ag i afseende pä denna nägot allmänt önskade inrättning i Beredningen föreslagit till, styrkande af nägre widtagande författningar, sä wäl, att för Allmänheten wisa det afseende man haft pä deras yttrade önskan och akt genom de samma, utan tidsspillan och kostnad, af nu »varande
Domstolar lika ändamäl skulle kunna winnås, hwilka äfwen till större deln af Beredningen bliswit antagne och äfwen i dest Betänkande anförde, men som de sedermera'af Utskot, tets klenum blifwit uteslutne, sä fär jag de samma nu lill Högloft.
Rlddcrskapet och Adelns bcpröfwandc »vördsammeligen .anföra, bestämde: ito Att till alla Domstolar borde afgä pämlnnelser att iakttaga hwad lagen dem älägger att sä
Mycket möjcligt är söka befordra förlikning Parter e, mellan, och att till den ändan wid hwarje Domstol, der upprop förefaller, Dommaren ätt»-de§, att wid hwarje mäl göra Parterne föreställning om förlikning, och deras afsläg anteckna i Protokollet innan såket: till Doms afgörande företages.
Derigenom wore utan särskild kostnad och ny inrättning det samma wunnit som genom Förliknings Domstolar päsyftas.
Jag tror äfwen Den Zo October. 473Z Elfwen bättre, dä Dommare pä stället genom förtjenst och skicklighet samt dest uppförande förwärfwat sig ortens förtroende, hwarjenue äfwen mera upplysningar more att fbrwänta af den tvid detta tillfälle närwaranve Nämnd, än af en Bonde som föresläs närwarande wid Förliknings Domstolen.
— Och för att ytterligare befordra förlikningar, torde äfwen tet kunna stadgas, alla Förliknings
Dommar torde sä skyndsammcligcn som ske kunde expedieras, och sälcdcs dche Parter först fä afresa frän Tingen.
Och 2:0 till uppmuntran och täflan