Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det synes vara skilnad emellan att ingifva sina besvär till Konungens Bef:h:de och att ställa dem till Konungens Bef:h:de.
Det sednare har ingen projecterat, utan frågan har endast varit, att de skulle inlemnas till Konungens Bef:h:de, hvilket sker vid många andra tillfällen; och det torde således icke kunna anses för någon oformlighet, att besvären, ställda till Pröfnts-comitéen, inlemnas till Konungens Bef:h:de dagen förePröfn:s-comite'ens sammanträde.
Hvad de förberedelser vidkommer, som Pröfn:scomile'en skulle behöfva, för alt organisera sig, så äro de mig alldeles främmande; ty prot.föranden är redan i ordning med bläck, penna och papper, innan comite'en sammanträder, och de öfriga åtgärderna har jag icke funnit Upptaga så lång tid, att de kunna sysselsätta vederbör, från sammanträdestimmen till klockan tolf.
Jag finner mig således icke vederlagd uti min åsigt att fatalieliden för besvärs anförande
Den 10 October e. m. uti Pröfnts-comite bör bestämmas till dagen före comiteens sammanträde; hvarföre jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes till contra-propos. upptaga min framställning.
Hr Printzensköld; Jag ber att få förklara Frih.
Nauckhoff, att jag för väl känner huru det går till vid besvärs anförande hos så väl Taxerss- och Pröfn:s-comite'er, som inom de högre instanserna, för alt, såsom Hr Frih:n uppgifvit, hafva kunnat säga , att besvären skulle ställas till Konungens Bef:h:de, enär Konungens Bef:h:de icke äger makt att i anledn. af besvären ensamt pröfva och besluta.
Jag har endast sagt, att del är en rättegångsförmån, ett beneficium juris för den klagande, att kunna få inlemna sina besvär hos Konungens Bef:h:de; men alt sådant icke bör anses för ovillkorlig skyldighet, emedan sakens natur förutsätter att besvären skola inleumas till den embetsmyndighet , till hvilken de äro ställda.
Alt undantag hittills ägt rum och framdeles komma alt äga rum, kan icke blifva ett skäl att fortfara med undantags-stadganden ; hvarföre jag vidblifver min hemställan, att den skattskyldige må vara obetaget att vid talans förlust före klockan tolf å första sammanträdesdagen sina besvär till Pröfn;s-comitéen ingifva.
Frill, Nauckhoff:
Gerna medgifver jag, att ali meniugsslrid må upphöra, emedan föga intresse är dermed förenadt, Likväl kan jag icke frångå, att jag å motsidan icke hört något skäl, som kunnat uppväga dem som jag anfört, då det icke lärer kunna nekas, det de klagandes fördel och säkerhet i förbemälda afseende är fästad vid den förändring, som jag tillstyrkt.
Jag vidblifver visserligen den mening jag förut yttrat, nemi. att besvären borde ingi IV a s dagen före Pröfnts-comiteens sammanträde.
Men dd jag här äfventyra!’ att på andra sidan få ett sådant beslut som det
Hr Printzensköld yrkat, nemi. att fatalietiden för besvärs anförande uti Pröfn:s-comite' skulle räcka ända till tre timmar efter det Pröfnts-comiteens förrättning börjat, så är det af fruktan derför som jag till fatalietimme föreslagit en tid, hvilken jag anser mera passande.
Skulle det kunna lyckas att vinna bifall till Frih, Nauckhoflfs förslag, så vore det så mycket bättre, egentligen derföre, att hvarje föredragande bör vara beredd på sin föredragning.
Men om besvärshandlingarne icke inkomma förr än under föredragningen, så kunde det hända, i anseende till behof af erforderliga upplysningar, antingen alt beslutet måste fördröjas eller ock fattas blott på grund af förmodanden och förutsättningar.
Jag anser således vara bäst att bifalla Frih, Nauekhoffs hemställan ; men hellre än att få Hr Pi intzenskölds förslag antaget, framställer jag mitt jemkningsföi slag.
Af samma skäl som jag i a44 Den 10 Q c löhe r e. en. förmiddags påstod, alt besvären icke behöfde inlemnas förr än klockan 12, den dag fönältnln börjas, yrkar jag det äfven nu.
Hr Printzensköld bar klart utredt, att de icke behöfva inlemnas förr, peli jag liar således icke af nöden att upprepa skälen derför.
Pröfn:s-comite'en har under tiden tillräcklig sysselsättning.
Den skall genomläsa alla taxer:sprottr nied tillhörande handlingar, oberäknad! andra förberedande åtgärder, hvarmed tiden från sammanträdes- till fätalje-timmen fullkomligen upplages.
Af dessa samt förut anförda skäl, och då falalietiinmen i allmänhet är kl. 12 på dagen, tillstyrker jag, all den timmen äfven i förevar, fall måtte blifva det.
Det kan visserligen för min enskilda person vara likgiltigt, om fatalietiden för besvärs anförande uti Pröfnts-comile bestämmes antingen till den dag då Pröfn:s-comile'en sammanträder, eller till dagen förut; Jag vill blott fästa uppmärksamheten derpå, huruvida det kan varti lämpligt qtt stadga en fatalietid, som , i händelse den icke iakttages, beröfva;- rnig talan hos en embetsmyndighet , innan denna myndighet är organiserad; ty Pröfn:scomiteen är icke organiserad förr än den dagen, då den enl.
Konungens I5ef:h:des kungörelse sammanträder; men den bör vara formerad till en myndighet, innan någon åtgärd i dess namn och å dess vägnar kan företagas.
Hvem skall likväl, då Pröfn:s-comile'en ännu icke är organiserad, afgöra, huruvida den klagande försuttit fatalier eller icke?
Skall det måhända ankomma på en slarfvig landsconlorists uppgift, huruvida den klagande försuttit sin rättighet lill klagan eiler icke?
Månne del då är öfverensstämmande med ordning, att de besvär , sorn icke blifvit ingifna dagen före den , då Probus-cornilsen träder i verksamhet, icke varda upptagna?
Om besvären deremot få ingifvas sedan comiteen sanimanträdt, så är comite'en sjelf i tillfälle alt bedömma hvem sorn försuttit sin talan eller ej.
I annat fall måste comiteen tro på andras uppgifter, i stället för aft grunda sitt beslut på egen bestämd kännedom 0111 förhållandet.
Såsom en medelväg emellan de stridiga åsigterna har jag trott mig böra föreslå , att besvären till Pröfn.‘SrCOiniteen böra vara inlemnade sednast en timme efter del Pröfnts-comileen sammanträdt , på hvilket förslag jag tror att ingen rättsökande skall förlora; ty de klagande, hvilka personligen inlemna sinn besvär, höra kunna hinna from före klockan 10; och de som begagna commissionärer, boende på stället der comiteen sammanträder, kunna förut inskicka besvärshandlingarna.
1 afseende på Pröfn:s-comite'ens arbetssätt får jag upplysa, att lili de comite'er , hvaruti jag deltagit, tillgått sålunda, all prot. och handlingar blifvit häradsvis genotngångne och pröfvade , så alt man skiljt sig vid det ena häradet efter det andra; och det är således Den 10 Ocloljer e. m. angeläget att besvären blifva så tidigt som möjligt inlemnade , till undvikande af uppehåll uti comitelentt^s [göromål , hvilket äfven skulle förekommas, om fatalietiden bestämmes på sätt. jag föreslagit.
Jag är förekommen af Hr von Rosen genom den af honom lemnade upplysningen alt längdernas föredi aguing och de inkomna besvärens i sammanhang dermed skeende pröfning districtvis försiggå.
I öfrigt får jag förklara, att jag tillstyrker alt fatalietiden mätte bestämmas till kl. 10 den dag Pröfn:s-comite'en sammanträden Frih. Nauekhoff:
Här har blifvit sagdt, att besvären så mycket mindre kunna jnlemnas före den tid , som i nu gällande författning såsom fatalietimme är bestämd, som Pröfn:s-cumiteen annu icke är organiserad vid den tid lätalielimmen , enl. mitt förslag, skulle inträffa.
Jag bestrider denna uppgift, och till stöd för min åsigt får jag uppläsa i JR §:n uti nu gällande bévilln.förordn , hvarest det heter: ”Kor nungens Ref:li:de utförde derefter genast allmänna kungörelse!', som innehålla dagen för Pi öln:s-comite'ens sammanträde, namnen å de ledamöter han utsett, samt föreskrift för den, sorn af Pröfn:s-eomitden äskar någon rättelse , att antingen förut hos Konungens Bef:h:de, eller sednast kl. 12 a den dag corn i toen sammanträder, skriftligen ingifva sina amnärkn:r vid den öfverklagade åtgärden, skälen tjll den rättelse, som sökes, jemte hvad till upplysning och bestyrkande af förhållandet tjena kan.
Det är således gifvet , att Pröfn:s-comite'ens ledamöter äro förut kände.
Ledainntei nes $air> fuan träden rätta sig efter almanachan; men besvärstideu rättar sig icke efter ledamöternes sammanträde, utan efter dagarnes antal, på sätt författningarne förmå.
Jag ser således icke något hinder, hvarföre icke besvären, kunna i detta, liksom i alla andra fall, oberoende af comiterades sammanträde, inlemnas antingen en eller flera dagar förut ; och jag vidblifver derföre min mening att besvären böra inlemnas sednast kl. 12 dagen före sammanträdet.
Jag vet icke hunf det tillgår i andra län ; men der jag haft tillfälle alt deltaga uti förrälln:n, har man sålunda förfarit, alt sedan cornite'ens ledamöter sammanträdt, här prolius och handlingarnes läsning genast företagits häradsvis, och beslut blifvit fnitadt i sammanhang med läsningen.
Deraf täcktes R. o. Ad. inse nödvändigheten att på förhand hafva inhemlat besvär ren; fy huru är det möjligt att kunna fatta beslut, innan den timmen är passerad, inom hvilken ytterligare besvär kunna lagligen ingifvas?
De komma ofta så på sisla slonden, att det är minuten, som afgör huruvida fatalietiden ar försutten eller icke.
Jag hemställer då, om man med conversation eller på annat sätt skall fördrifva tiden från sammanträdet till kl.
12 på dagen, derest detta klockslag såsom fatalietid bör afvaktas, sedan klaganden haft två månader
Den io 0 c t o b e r e. m. på sig att författa sina besvär, och ehuru det måste ligga uti hans intresse att dem så tidigt inlemna, att de å landscontoret i förväg hinna granskas, och sådana upplysningar derom antecknas, som sedermera för sakens rätta och säkra bedömmande af Pröfn;s-comitden kunna erfordras.
Hvaremot, om ord för. icke förr än i sista stunden eller kl. 12 på dagen, under det comite'en är tillsammans, erhåller besvären, så kan det hända, att han icke är i tillfälle att genast meddela de upplysningar, hvilka dock för ärendets pröfning finnas oundgängliga.
Hvad är då annat att göra, än a!t efterskicka de handlingar, som för ändamålet erfordras.
Jag må betrakta ämnet hur jag vill, så finnér jag blott fördelar, men ingen olägenhet för de klagande uppkomma deraf, att besvären skola vara inlemnade dagen före sammanträdet; och då intet enda af de niot min åsigt anförda skälen varit af beskaffenhet att öfvertyga mig, att mitt förslag icke skall lända äfven besväranderna till fördel, så nödgas jag vidblifva detsamma.
Jag hoppas alt R. o, Ad. icke föreslår någon extra-fatalietimiue för Pröfn:s-comiteerna, emedan den ordinarie är den som bäst passar.
Vi hafva tillräckligen mycket gjort för att toka bort folket; och bäst vore derföre att blifva vid det gamla och innehålla med det nya, då man icke har något desto nyttigare eller nödigare att föreslå.
Hr Printzensköld förenade sig med Frih. Ridderstolpe.
Äfven jag anhåller, att samma timme på dygnet, som efter rättegångsordningen i allmänhet utgör fatalietimmen , matte i detta hänseende för bevillningsmål blifva gällande.
Hvad åter angår frågan om dagen då besvuren böra inlemnns, om det bör ske directe lill Piöfn:s-comitcfen eller dagen förut, så lärer det väl icke kunna bestridas, att det är lika rättsén ligt, 0111 förordna} bestämmer att de skola inlemnas till landsoontoret dagen förut eller till Pröfnts-eomiteen den dag comite'en sammanträder; men i hvilketdera fallet som helst bör det ske före kl. 12 på dagen, Jag kan dock icke neka, att det för ärendenas behandling i Pröfins-comitoen vöre förmånligt, om besvären ingåfyos dagen före sammanträdet, för att kunna varda jemförda nied de handlingar, som erfordras för att upplysa förhållandet i hvarje särskildt fall, Hr Edenbjelm:
Mig kan det vara likgiltigt, om den missnöjde blir ålagd att inkomma med sina besvär 14 dagar eller en månad förut; men hvarföre kan man icke bereda den pä landet boende skattskyldige , sorn finner sig till klagan öfver beskattningsåtgärden befogad, fördelen af att fa inlemna sina besvär med ledamöter uti Pröfnls-comitcen, Den io Octobcrc. m. hvarigenom klaganden undviker att hafva commissionär eller alt sjelf resa lill stället?
Den som äger den minsta erfarenhet om huru det tillgår vid Pröfn:s-comite'er måste medgifva, att den, som i ändamål att besvära sig anländer från landet, mäste, om besvären ovillkorligen skola inlemnas dagen före sammanträdet, Uti residensstaden uppehålla sig ett dygn längre än han behöft dröja å stället, der Pröfnrscomite'en sammanträder.
Pröfn:s-comite'en sammanträder vanligtvis kl. 10 f. m., och det är då med god ordning förenligt, att de personer, som äro med besvärshandlingar förSedde, inlemna dem så tidigt, att de på en gång kunna hopsamlas, och att, sedan comiteens arbete är börjadt, afbrott deruti icke må äga rum i och för inlemnande och emottagande af flera besvärspapper.
Delta är så klart, att det ic^ ke bÖr vara underkasladt någon tvetydighet.
Jag får derföre föreslå, att i 16 §:n må blifva sådan den är Uti Utskts förslag, blott med den ändring, alt besvären böra inlemnas före kl. 10 f. m. den dag eomiteen sammanträde!'.
Jag har deltagit uti Pröfms-comitéer, hvarvid krångel och trassel Uppkommit deraf, att klaganderne sednare än jag nu nämnt ingifvit sina besvär.
Under den längre tid jag varit landshöfding har jag förvärfvat den erfarenhet, att någon olägenhet aldrig uppkommit deraf, att klaganderne ägt rättighet inlemna sina besvär intill kl. la den dag comiterade sammanträdt; men väl har jag fornUmmit att denna rättighet varit förmånlig för de besvärande, som haft längre väg att resa, emedan de i och för besvärens inlemnande icke behöft resa dagen förut, hvilket deremot blifvit nödvändigt, derest fatalietimmen inträffat tidigare på förmiddagen.
Beträffande den förmenta nödvändigheten alt inlemna besvären till landsconloret, för alt kunna på förhand granskas af landskamereraren , så får jag säga , att jag icke vet hvad som egentligen menas med denna granskning, enär det icke är landshöfdingen och landskamereraren i länet ensarone, utan desse gemensamt med Pröfnts-comiteens öfriga ledamöter, af hvilka handlingarna skola granskas och målet pröfvas.
Jag tillstyrker derföre, att fatalietimman må blifva kl. 12 på dagen, som Pröfn:s-comiteen sammanträder.
Jag ber R. o. Ad. om ursägt för det jag nödgats ånyo uppträda.
Det sker emot min önskan; men jag har ansett för min pligt att underkasta mig obehaget att förlänga discussionen för att besvara några inkast mot den åsigt jag trott mig böra försvara.
Man har sagt, att de som ämna besvära sig hos Pröfms-comiteen hafva behof af att med comite'ens ledamöter insända sina besvär.
Det vore illa och ledsamt, om dertill icke funnes andra utvägar, än att dermed besvära comite'ens ledamöter.
För att Den 10 0c toli ev c. m. finna orimligheten haraf, tanke man sig följande förhållande.
Om nemi. de 10 eller i i ledamöter utaf comiteeh , sorn komma från landsbygden, fördelas på samtlige besväraiiderna, så mäste dessa ledamöter ganska rundligt beräkna resetiden, om de skola binna råka alla de klagander , sorn belöpa sig på hvar och en af dem.
Delta behof kan således icke vara stort, destomiodre sorn, jemte postgången, flerfalldiga andra utvägar finnas för alldaglig cömmunication med residensstaden i alla riktningar af länet.
Då utväg sålunda icke kan saknas för besvärens insändande till Landsh.embetéf, så återstår blott att Utröna Om klaganderne, hvilka hafvä 2:ne månaders rådrum till besvärens författande, böra ingifva desamma limmar förr än hittills ägt rum.'
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Bevilln.Ulskis förslag i 116 §:n.
Då fl r Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att ja öfverrösta t nej, begärde f^rih.
Upplästes till justering och godkändes följande voterispropnsilion:
Den som bifaller Revilln.Utskts förslag i 116 §:n, voterar ia» den det ej vill , voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad., att fatalietiden för inlemnande af besvär öfver Taierts-comiteernes åtgärder bör vara sednast kl. 12 på dagen, dagen före den då Pröfn:s-comite'en' sammanträder.
Efter voteringens slut, befirnnös rösterna hafva Utfallit, som föijer; Ja — 4°.
Nej — ti.
11 7 och I i8 §§:ne.
Förslagen i dessa §§:r biföllos. i 19 §:ii.
Jag änser för nödvändigt ali i hvarje författning vara så kort som möjligt, emedan tydlighet derigenom beredes, och att de ord äro öfverflödiga, hvilkas borttagande hvarken rubbar meningen eller minskar tydligheten.
Uti denna § förekommer ordet: ”rörelsei dkande, ” hvilket är ett oegentligt ord, och omedelbart på detta ord följer ordet ”borgare,” afseende, såsom af den derpå följande classificationen inhemtas, sådana borgare, som idka rörelse, och ordet ”rörelseidkande” bör således utgå, såsom - Den 10 October c. m. sorn Varande icke blott oegentligt utan äfven öfverflödigt.
I morn. af denna § bör i följe häraf erhålla följande lydelse: ”1 .Stockholm vare särskild Pröfnings-comité', hvilken Lindel- ordför. af öfverståthållare!), i dess frånvaro af underståthållaren eller den Konungen i deras ställe i nåder förordnar med laglig rösträttighet, skall bestå af tre af R. o. Ad., tre prester, två af Stockholms magistrat, dem öfverståthållaren utser, 12 borgare, nemi. tre af grosshandels-, tre af minuthandels-, två af fabriks- och fyra af handtverks-classerna samt fyra ståndspersoner.”
Härigenom vinner §:n uti spiåket, utan att förlora i meningen.
1 afseende på sednare mom. af denna § måste jag förnya min anmarkn. mot Utsk., att Ulsk. glömt att begagna Svenska språket.
Första raden innefattar likväl ett fel mot språket.
Der står nemi : "med valet af dessa sednare så väl ”sorn RiksStins ledamöter.”
Hvad det skall betyda, kan jag icke begripa; men om ordet ”af” sättes emellan orden ”sorn” och ”RiksSl:us” så blir det Svenska, ty då kommer meningen alt lyda så bär:” med valet af dessa sednare, så väl som af RiksStins ledamöter, förhålles på det sätt’’ etc.
Uti följande mening, som börjas roed orden ”hvarvid iakttages att en af dessa,” är förhållandet enahanda; ty hvad ordet ”dessa” har afseende på, vet man icke.
Först uppräknas nemi. 6 personer, och så följer ordet ”dessa”, hvilket förmodligen mäste hafva afseende på ordet ”person” såsom det närmaste; men då uppstår den orimligheten, att ordet ”dessa”, som skall hafva afseende på flera, i sjelfva verket blott motsvaras af en.
Till förtydligande häraf skulle jag vilja föreslå följande redaction, hvaraf man får se hvad ordet ”dessa” har för betydelse: ”Med valet af dessa sednare, så väl som ef RiksSt:ns ledamöter, förhålles på det sätt, att Taxer:s-comite'en i dess plenum inom sig utser sex personer, nemi. en af R. o. Ad., en prest, tre borgare och en ståndsperson; hvarvid iakttages, att af delta antal ledamöter (ty der står 6 ledamöter förut, och således vet man, att det skall vara detta och icke något annat antal) en utses ifrån hvarje af Taxer:s-comite'ens afdelningar” etc.
Då blir §:n så till sågandes öfversatt på ett språk, som gör honom begriplig för en hvar som läser honom.
Hamilton instämde med Hr Printzensköld.
Jag har trott alt ordet rör e
I s e i d k a n de , som står uti 1 mom. af denna §, och som Hr Printzensköld klandrat, bör qvarblifva.
Förhållandet är nemi., såsom en hvar vet, att i hufvudsladen finnes åtskillige grosshandlare, hvilka qvarstå såsom borgare, ehuru de upphört att drifva rörelse.
Författningens mening är väl den, att endast sådane borgare skola väljas, som idka den rörelse, hvaraf de bära namn.
Derföre bör ordet väl qvarstå, äfven om det låter något ovanligt. 14 H. 32 Den 10 October e. m.
Jag skulle likväl tro, att här i Stockholm inträffar, att icke vörelseidkande borgare äfven väljas till ledamöter i Pröfnings-comiteen; ty man kan icke veta, om en borgare idkar rörelse eller ej, då hail icke uppsagt burskap, särdeles som han hvad dag som helst kan börja sin rörelse ånyo, i händelse han nedlagt densamma; och det ar således svårt att bestämma hvilka personer äro activa i den rörelse, för hvilken de skatta.
Skulle det dock vara nödigt, att den mening, som ordet innebär, qvarstår; så bör likväl icke ”rörelseidkande” begagnas, utan bör det heta: ”tolf borgare, som idka rörelse,” — då blir det en för örat angenäm Svenska.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i i 19 §;n.
Det förundrar mig verkligen att höra ja svaras på Hr Frih. o. Landtnäs propos., då jag tydligen visat alt uppenbara språkfel förefinnas i Utsk:s förslag, äfvensom huru dessa kunna undanrödjas genom den redactionsförändring jag uppgifvit; och R. o. Ad. torde derföre, om icke för något annat, åtminstone för sitt eget anseendes skull, bifalla mitt förslag.
Hr Frih. o. Landtm, förnyade sin sednast framställda proposition.
Piopades starka nej blandade med många ja.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga den redaction af 119 §:n, som Hr Printzensköld föreslagit.
Hr Landtm, yttrade, att han i sin propos. nu ville skilja de båda momenten i §:n; hemställande nu först, om R. o. Ad. behagade antaga Utsk:s förslag i första morn., med uteslutande af ordet ”rörelse-idkande.’'
Första mom. blef derefter oförändradt anlaget, sådant Utsk. det föreslagit.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att sednare morn., på sätt Hr Printzensköld föreslagit, skulle erhålla följande lydelse:
"Med valet af dessa sednare, så väl "sorn af RiksSl:ns ledamöter, förhålles på det sätt, att Taxe”rings-comite'en i dess plenum inom sig utser sex personer, ’'neml. en af Ridderskap och Adel, en prest, lie borgare ”och en ståndsperson; hvarvid iakttages, alt af detta antal Den 10 Octo ber e. m. ”ledamöter en utses ifrån hvarje af Taxer:s-comite'ens afdel”ningar, o. s. v. lika med Utsk:s förslag. 120 §:n.
Det är verkligen obehagligt att beständigt nödgas återkomma med anmärkn:r mot Utskts betänk, för fel mot grammatiken.
Här finnes ett sådant uti sista punkten af §:n, der det heter: ”öfverståthållare!! ut ”sätter tiden till Pröfnings-comite'ens sammanträde, och gaille allt som tillämpas kan hvad om Pröfnings-comite' i ”landsorterna blifvit förordnad!.”
Detta är en mängd hoprörda ord, hvaraf jag icke begriper meningen, med mindre jag sätter ordet ”uti” emellan oiden ”galle” och ”allt.’’ Jag föreslår derföre att redactionen uti denna punkt måtte blifva följande: ”Öfverståthållare!) utsätter tiden till Pröfningt-comiléens sammanträde och galle uti allt som tillämpas kan hvad örn Pröfnings-comite' i landsorterna blifvit förord nåd t.” 120 §:n antogs med den af Hr Printzensköld föreslagna redactionsförändring, att ordet ”uti” skulle tillsättas emellan oideu ”galle” och ”allt.” 121 §:n.
Redan på förmiddagen erinrade jag derom, att jag ansåg obilligt, att, då ledamöter uti Pröfnings-comiteer på landet bekomma ersättning för deras besvär, ledamöter uti Pröfnings-comiteen i Stockholm icke skulle tillerkännas någon sådan ersättning; hvilket måste vara så mycket mera orätt, sorn det mäste vara ett svårare åliggande att bestrida en sådan ledamots-befattning i Stockholm, än det är i landsorterna.
Det händer nemi. icke sällan, att antalet af de mål, som af Stockholms Pröfningscomite' skola handläggas, uppgår till 12 ä i5oo, så att comiteens sysselsättning oafbrutet varar nästan i trenne månader, under hvilken tid ledamöterne måste sammanträda två gånger i veckan för- och eftermiddagar.
Då ledamöterne icke erhålla arfvode för sitt besvär, händer icke sällan, att de äro så litet måne om uppdraget, att de uteblifva, så att stundom blott halfva antalet tillstädeskommer, hvilket menligt inverkar på så väl de skattskyldiges som på Kronans rätt.
Jag får derföre föreslå, att sednare mom. uti denna § mätte erhålla följande lydelse: ”Så val för mantals-commissariernes och de vid Taxer:s- och Pröfnings-comile'erna i Stockholms siad biträdande ledamöters samt öfrige personers tjenstgöring, sorn ock till kostnaders bestridande vid taxeringar bestås if proc. af hufvudstadens hela taxerande hevilla.summa, hvilken pioc. af Pröfnings-comiteen fördelas; derom prot.utdrag, sorn innefattar fördelningen , aflemnas till fullmäktige i Riksg.contoiet.” 252 Den to 0c t o ber c. ni.
Hr Pr in tzensköld:
Återigen nödgas jag följa Bevilln.
Utsk. på bälaroa med den besvärliga grammatikan.
Det är ett pronomen relalivurn, sorn denna gång varit en stötesten för Bevilln.Utsk., oell som föra nied l del att göra sig skyldigt till osvenska.
Här står nemi.: ”Till kostnader”nes bestridande vid de hållna taxeringarna etc. anslås en ”proc. af hela länets bevilln.summa, hvilken af Pröfnings”comiteen, innan den åtskiljes, fördelas.”
Den som läser detta kan icke begripa annat, än att det ar bela länets bevilln summa, och icke procenten deraf, sorn Pröfnings-comitcen skall fördela.