Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— N:0 27. i auledning af väckt fråga om Båtsmanshållets indragning, emot erläggande af vakans-afgift. VIII. B. 596. A. 622. — N:o 28. i anledning af väckt fråga om befrielse från den veckodagshemman i Götheborgs och Bohus län påförda ordinarie rotering. VIII. B. 596. A. 622.
— N:o 29. i anledning af väckt fråga om dels rotehållarnes befriande från bekostandet af soldatbeklädnaden samt dels jemkning i roleringsbesväret.
VIII. B. 596. A. 622. — iN:o 30. i anledning af väckt
Irå^a om befrielse från eller lindring i del. komministerbostället Mistelås åliggande roteringsbesvär. VIII. B. 596, 622.
IX. A. 20. E. 172. — N:o 31. i anledning af väckt fråga om ändring i Patent-författningen så vidt den rörer allmänt nödvändiga och nyttiga saker, såsom åkerbruksredskaper m. m. VIII. B. 596. A. 622. — N:o 32. angående väckt fråga, att de till löner för lärare vid undervisningsverken anslagne prebenden måtte indragas, samt de så kallade jura patronatus uphöra. VIII. B. 596. A. 622.
— N:o 33. i anledning af väckt fråga om tryckning af vissa delar af Herr Stiernsvärds, Gustaf Mauritz, tvenne förslag till en förändrad organisation af landiförsvaret.
VIII. B. 596. A. 622. — N:o 34. i anledning af återremiss af Utskottens utlåtande N:o 3, angående kronobrefbåringens öfvertagande af Postverket eller dess bestridande af postmedel m. no. VIII. B. 596. A. 622.
( 139 ) Stats- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottens Memorialer, Belänkanden och Utlåtanden. — N:o 37. i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om förhöjning i postskjutslegan, samt ålskil lige inom Riks-Stånden väckte frågor om förändringar i sältet för utgörande af postskjutsen, om anslag till beredande af lindring deruti, samt om dess öfvet flyttande å Gästgifveriskjutseu m. m.
— N:o 38. i anledning af väckt fråga, om stipendier för folkskolelärare, som å Institutet för döfstumma och blinda genomgå en kurs i methoden att undervisa döfstumma.
VIII. B. 197, 208. A. 212. E. 290.
— N:o 39. i anledning af erhållen återremiss å Betänkandet N:o 9, rörande anslag af allmänna medel lill ersättning för under smiltosamma sjukdomar nedslaglade kreatur.
IX. B. 197,208, 212. A. 213. E. 290.
— N:o 40. i anledning af väckt förslag, om inrättande af en paket-fart emellan Sverige och vissa utrikes handelsplatser.
— N:o 41. i anledning af väckta frågor om lindring i rust- och roterings-besväret, dess utgörande medelst vakans-afgift.
— N:o 42. i auledning af väckt fråga om förhöjning i legan för kungsskjuts, m. m.
— N:o 43. i anledning af väckt fråga, om förflyttning af navigations-skolan i Calmar till Wester vik. IX. B. 210. A. 250.
— N:o 44. i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 12, angående förändradt löningssätt för Presterskapel, samt om S. M. Adjunkters aflönande till en del af statsverket.
— N:o 45. i anledning af väckt fråga, att de rote-vakans-afgifler, sora utgå af vakanta rotar vid Jönköpings Regemente mätte bestämmas till lika belopp för alla sådana rotar.
— N:o 46. i anledning af väckt fråga om uphörande af den s. k. termins-afgifien, som af skolungdomen vid Rikets Elementarläroverk erlägges.
— N:o 47. i anledning af väckt fråga, om skolungdomens undervisande i de allmännaste reglorne för kroppens och helsans vårdande, m. m. IX. B. 210. A. 250. — N:o 48. i anledning af Kongl. Maj:ts
Dådiga skrifvelse, angående den tillökade ordinarie Soldat-roleringen i Riket.
— N:o 49. i anledning af erhållen återremiss af Utskottens Betänkande N:o 18, angående väckta förslag till en förändrad organisation af landiförsvaret.
IX. B. 253, 266, 291. A. 301. — N:o 52. i anledning af väckta frågor, om indragning af biskops-embetena, reglering af biskoparnes löner samt de af dem innehafvande praebende-pastorats förseende med egna kyrkoherdar, m. m. IX. B. 253. A. 267.
Den 12 Januari!. jag min anmärkning härvid föranleda återremiss af detsamma, på det att ämnet må kunna behandlas i sammanhang med den berättelse, som RiddarhusUtskollet kommer att afgifva, rörande RiddarhusDirectionens förvaltning sedan sistlidne Riksdag.
I anledning af den anmärkning, som Grefve Horn gjort emot RiddarhusDirectionens yttrande och Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies anförande inom Ridderskapet och Adeln, da frågan första gången förevar, får jag anmäla, att RiddarhusUtskottet desto mindre varit pligtigt, att, på sätt Grefve Horn yrkat, afgifva utlåtande i ämnet, som
Utskottet trott sig böra följa ordalydelsen i remissen, hvilken blott omnämner infordrande af RiddarhusDirectionens utlåtande, utan förbindelse för Utskottet att sig deröfver yttra.
Jag tror derföre ej, att någon återremiss, på grund af nu gjorde anmärkning-, är nödig.
I anledning af hvad Grefve Horn yttrat, torde det tillåtas mig, såsom Ordförande i RiddarhusDirectionen, nämna några ord.
Alt uppfylla de åligganden dess principaler den uppdragit, och att följa de instruetioner, som blifvit meddelade, har varit RiddarhusDirectionens pligt.
På denna grund har RiddarhusOrdningen 302 Den 12 Januari!. af RiddarhusDirectionen blifvit tegärd, erhållits, och öfverlemnats.
Dä nemligen vid l)örjan af Riksdagen alla de oeter skulle utdelas, som enligt Riksdagsordningen böra till Riksdagsmän aflemnas, begärde Ridderskapet och Adeln af HofGäncelleren, att äfven erhålla den redan år 1824 utfärdade, och i alla Rikets kyrkor uppläste, Riddarhusordning.
Den blef då aflemnad i samma formliga ordning, som de öfrige Grundlagarne, och på samma sätt, som vid alla föregående Riksdagar.
Detta är den åtgärd RiddarhusDirectionen vidtagit, och jag lemnar till Eder, mine Herrar, om den kunnat vidtaga någon annan efter de föreskrifter oss blifvit meddelade.
Det är vår skyldighet, att dem lyda, men allt öfverskridande deraf vore obehörigt, och jag tror, att alla böra finna det.
I anledning af Grefve Horns yttrade förmodan, alt RiddarhusUtskottet fått del af hans Motion och af den utaf Herr Grefve De la Gardie dervid gjorde anmärkning, får jag upplysa, alt till Utskottet ingenting annat ankommit, ;in Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag med förständigande till Utskottet, alfe från RiddarhusDirectionen infordra upplysning om de åtgärder
Directionen vidtagit i och för promulgerandet af sista Riddarhusordningen.
Utskottet har således ej varit i tillfälle att känna, hvad på Riddarhuset Den 12 Januari i.
3o3 rörande denna sak blifvit yltradt, än mindre att detsamma till besvarande upptaga.
Den upplysning, sorn.
Herr Printzensköld lemnat, hade jag icke väntat, emedan jag trott praxis vara, att anmärkningar alltid åtfölja remissen till Utskottet.
Grefve De la Gardie har försäkrat, att RiddarhusDirectionen emottagit en i formlig väg antagen Riddarhusordning.
Vi hafva hört frågan om RiddarhusOrdningen här debatteras, och jag tror ej, alt den fått formlighet förr än vid denna Riksdag, genom voteringen inom detta Stånd.
Då Grefve De la Gardie yttrat, att RiddarhusDirectionen fått RiddarhusOrdningen, torde sådant af Utskottet kunna upplysas.
Den måtte då hafva varit åtföljd af ett ProtocollsUtdrag från Konungens Conseil, sora det vore intressant att få se.
Till oss har RiddarhusOrdningen kommit, sådan den blifvit till Ridderskapet och Adeln utlemnad.
Jag kan ej se annat, än att en Förordning, som redan flere år varit promulgerad och till efterlefnad påbuden, måste anses, såsom i behörig form tillkommen; i annat fall vet jag ej hvad en behörig Kongl. Förordning vill säga.
Det är sjelfva Förordningen i tryckt Exemplar, som till RiddarhusDirectionen ankommit. 3o4 Den 12 Januarii.
Friherre Anckar swärd ^ Carl Henrik: .lag skulle tro, att ali discussion om sjelfva RiddarhnsOrdningen skulle leda oss trän ämnet, utan föremal af sak.
Jag förenar mig med Grefve Horn om återremiss på de skäl han anfört.
Jag utber mig tillika, att få anmärka ett af Herr Grefve
De la Gardie yttradt misstag, då han sagt, att Ridderskapet och Adeln vid denna Riksdag begärt af HofCancelleren den Riddarhusordning, som blifvit utfärdad.
Jag är öfvertygad, att Herr Grefven menat, att RiddarhusDirectionen begärt den af HofCancelleren.
De la Gardie; Jag är Friherre Anckarswärd for• bunden, som upplyst det misstag han tror mig hafva begått, men jag ber om förlåtelse, om jag ej tror, att jag sagt, det han påstår mig hafva yttrat.
Har jag sagt det, så är det ett misstag, men jag upprepar det ännu en gång, jag tror mig ej hafva sagt det.
Protocollet torde bäst kunna upplysa förhållandet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg RiddarhusUtskottets Memorial böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Herr Den la Januari!. 3o5 Hefr Riben} Carl Wilhelm:
Jag underställer Herr Grefven och LandtMarskalken, samt Ridderskapet och Adeln, huruvida återremiss kan äga rum.
En Ledamot af RiddarliusUtskottet har redan upplyst det förhållande jag ytterligare kan bekräfta, det nemligen att Grefve Horns Motion och Grefve De la Gardies dervid afgifne yttrande ej blifvit till Riddarhusutskott et remitterade.
Utskottet har aldrig sett Grefve Horns Motion, utan Utskottet har fått ett ProtocollsUtdrag af innehåll, att Ridderskapet och Adeln funnit för godt anmoda RiddarliusUtskottet att, i anledning af en af Grefve Horn väckt Motion, inhämta en förklaring af RiddarhusDirectionen, och samma förklaring till Ridderskapet -och Adeln ingifva.
Denna befallning har Utskottet efterkommit, och öfverlemna! förklaringen, utan att sig i saken yttra.
Dermed är saken nu så till vida slutad, att Utskottet fullständigt upfyllt föreskriften i ProtocollsUtdraget, och det vore åtminstone en ovanlig form, att återremittera till ett Utskott ett mål, hvarom detta Utskott aldrig haft att sig yttra.
Herr Printzensköld förenade sig med Herr Riben.
Den förnyade upplysning jag nu erhållit, föranleder mig att begära remiss af milt första Memorial, tiI9 H. 20 3o6 Den 12 Januari!. lika med de yttranden, som i anledning deraf blifvit afgifne.
Då här blifvit under discussionen omnämdt Originalet till RiddarhusOrdningen, anser jag för min skyldighet lemna den upplysning, alt detta Original, af Konungen understa ifvit, verkligen finnes bland IlofCancellersExpedilionens handlingar inbundet, liggande hos ConstitutionsUtskoltet.
Jag får blott hemställa, om ej för framtiden vore lämpligt hos Kongl. Maj:t anhålla att, när en ny Riddarhusordning utfärdas, Originalet malte få afgå till Riddarhuset och der förvaras.
Undertecknad RiddarhusSecreterare: Ehuru 2:ne Ledamöter af RiddarhusUtskottet redan uplyst, att Grefve Horns ifrågavarande Memorial aldrig blifvit till RiddarhusUtskottet remitteradt, anser jag mig dock skyldig, att, jemte vitsordande deraf, vördsamt tillkännagifva, att Ridderskapet och Adeln, vid föredragning af Grefve Horns nyssnämnde Memorial den 4 sisth December e. m., utan att ens någon fråga om Remiss deraf upstod, endast beslöt anmoda RiddarhusUtskottet, att från RiddarhusDirectionen infordra, samt till Ridderskapet och Adeln afgifva upplysning om och hvilka åtgärder RiddarhusDirectionen vidtagit, i afseende å den nuvarande RiddarhusOrd - Den 12 Januari i. ningens promulgerande.
I öfverensstämmelse härmed blef ProtocollsUtdrag uppsatt, den 8 sisth December f. m. inför Ridderskapet och Adeln justeradt, samt derefter till RiddarhusUtskottet afsändt.
Utskottet bar nu alldeles efter ordalydelsen fullgjort Ridderskapels och Adelns föreskrift.
Någon återremiss bor väl således ej kunna sättas i fråga.
Att åter, såsom Grefve Horn nu begärt, särskilt remittera dess Memorial till Utskottet, torde, vid närmare eftersinnande, synas mindre lämpligt, men ankommer i öfrigt helt och hållit på Ridderskapels och Adelns eget upplysta bedömmande.
Jag bar ej kommit i tillfälle, att se ordalydelsen af remissen ; men jag har nu funnit, att den ej varit i enlighet med mitt Memorial, som jag dock anser, att den bordt vara.
Det är endast i afseende på hvad Herr Cederschjöld anfört, som jag begärt ordet.
Han bär gifvit upplysning om tillvarelsen afen Originalhandling, som han fått se i HofCancellersExpeditionen, och den lian den 28 November gaf tillkänna ej fanns.
Herr Grefve af Wetterstedt yttrade sig vid samma tillfälle om samma fråga.
De upplysningar, som äro gifne, referera sig således till skillnaden y'. 20" 3o8 Den 12 Januarii. emellan förr och nu.
Jag anhåller, att denna distinction blir iakttagen, då man lär finna orsaken, hvarföre handlingen ej fanns då, men nu finnes.
I anledning af hvad den siste talaren yttrat, anser jag min skyldighet vara att uplysa, det min i November gjorde förfrågan, huruvida något Original till RiddarhusOrdningen funnes, var en följd deraf, att jag då ej kände annat, än hvad RiddarhusArchivet kunde lemna vid handen.
Nu sedan jag i ConstitutionsTJtskottet sett StatsRådets protocoller, har min kunskap vidgats.
Jag får tillika tillkännagifva, att denna handling ej ar en lös akt, liggande vid protocollet, utan är inbunden med de öfrige handlingarne.
Hans Excellence Herr Grefve af PVet* terstedt, Gustaf:
Visserligen känner jag också den af Herr Grefve Frölich upgjorde distinction emellan förr och nu, men tror den vid detta tillfälle vara olämplig.
Det Original, som finnes till RiddarhusOrdningen, är bilagdt StatsRådsProtocollet af den 2 Junii i8a4-
Det har ej tillkommit förr i men då tillkom det, och således icke nu.
Till följd af de uplysningar, som af åtskillige RiddarhusUtskottets Ledamöter blifvit lemnade, hemställer jag, om någon återremiss lamp - Oen 12 Januari i. ligen kan äga rum.
Till Herr Grefve Horn får jag tillika hemställa, om ej, i afseende på saken, det vöre bäst, att Grefven afvaktade den tidepunkt, då RiddarhusUtskottet inkommer med sitt utlåtande öfver RiddarhusDirectionens Berättelse om Riddarhus-ärendernes förvaltning, samt då gjorde de anmärkningar, hvartill han kan finna sig föranlåten.
På detta sätt skulle man lättast kunna komma till slut med saken.
Jag instämmer med Friherre Anckarswärd, och afstår från hegäran om remiss af mitt Memorial, men anhåller, att i protocollet måtte intagas, att det varit i följd af min begäran, som frågan tills vidare förfaller.
Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att RiddarhusUtskottets ifrågavarande
Föredrogs å nyo Herr Printzenskölds, Carl, den 5 dennes på bordet lagde Memorial, innefattande anmärkningar vid Grefve Cronhjelms, Otto August, den 3o sistlidne December e. m. till BevillningsUtskottet remitterade Motioner, dels angående åtskilige föreslagne ändringar i nu varande BevillningsFörorduing, samt dels angående Jio Oen 12 Januarii. eftergift af åtskillige utaf KammarRätten ådömde anmärkningsmed el. Herr Printzensköld Carl, anförde skriftligen:
Enär jag, vid ytterligare genomläsning af mitt anförande, i anledning af Herr Grefve Cronhjelms Motioner, funnit åtskilliga ordalag derstädes förekomma, som tilläfventyrs skulle kunna anses vara riktade emot Herr Grefvens person, har jag trott mig, till förekommande af alla misstydningar, böra härmedelst förklara, det min afsigt alldeles icke varit, att ingå i några personligheter, ehuru Herr Grefven på flere ställen uti sin ena Motion, i detta hänseende, gifvit mig de mest förledande exempel ; hvadan jag vördsamt utber mig rättighet, att i förenämnde mitt anförande få förändra de uttryck, som tilläfventyrs kunna gifvas en helt annan tydning, än hvad jag med dem åsyftat, för att såmedelst emot mig undanrödja alla anledningar till den här ofta gjorde anmärkning, att man mindre fäster sig vid sak, än person.
Efter den af den siste värde talaren nu gjorde anhållan, torde Ridderskapet och Adeln billigt fordra, att jag deröfver yttrar mig.
Jag får då förklara helt kort och godt, att jag för min enskilta del bifaller hans begäran.
Den 12 Januarii.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskåpet och Adeln behagade tillåta, att Herr Printzensköld finge, på sätt han föreslagit, jemka dess den 5 dennes afgifne, och nu föredragne, ofvanberörde Memorial.
Hans Excellence Herr Grefve Fleminge
Jag får anhålla om upplysning, huruvida Grefve Cronhjelm äfven borttagit det personliga och stötande i sitt anförande?
Till svar å den fråga Herr Grefve Fleming framställt får jag nämna, att jag ej vet något personligt i mitt yttrande, eller någre personer deruti nämnde.
I hufvudsaken hade jag visserligen haft några anmärkningar att göra emot Herr Printzenskölds anförande, men då jag vet, att målet kommer att af Utskott behandlas, och att organer der finnas håde af min opinion och den motsatta, uppskjuter jag för närvarande med allt yttrande i hufvudsaken.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att Herr Printzenskölds ofvannämnda Memorial måtte till BevillningsUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Hans Exeellence Herr Grefve Fleming:
Det är redan bifallit, alt de sårande ut - Den 12 Januari!. trycken skola utgå ur Herr Printzenskölds anförande; roen det synes mig vara en rättvis följd deraf, att äfven Grefve Cronhjelm skall återtaga sina.
Herr Printzenskölds yttrande gillar jag visst i saken, men om derixti finnes något förolämpande kan jag ej gilla det, i följd af den öfvertygelse jag hyser, att man i allmänna ärender aldrig bör nyttja bitterhet eller personaKteter.
Friherre Anckarswärd, Carl HenrikGrefve Cronhjelm har redan förklarat sig icke känna, hvaruti den bitterhet och personlighet består, som af honom skulle vara yttrad.
Jag tager mig således friheten anhålla, att Herr Grefve Fleming ville upgifva, hvilka ställen äro förgriplige i Grefve Cronhjelms anförande-.
Jag anser mig skyldig en gärd af tacksamhet åt Grefve Cronhjelms arbete och bemödanden, att lemna en behöflig vägledning åt Bevillningsutskottet, för bestämmandet af K amma rRältens verkningskrets, och dess sjelftagna tydning af åtskilliga stadganden i BevillningsFörordningen.
Jag hade utom Grefve Cronhjelms anförande kanske kommit i tillfälle att lemna några anmärkningar i följd af min enskilta erfarenhet, såsom landtbrukare och skattdragande, men anser mig nu förekommen af Grefve Cronhjelm, som så fullständigt utvecklat ämnet.
I anledning af hvad den siste Talaren yl - Den 12 Januari!. trat får jag anföra, att jag för rahl del ej satt i fråga sjelfva saken, utan endast sättet, hvarpå den blifvit framställd.
Hvar och en, som tror sig befogad till anmärkningar mot KammarRätten, liar ostridig rättighet dertill, men jag tror äfven att det kan ske utan bitterhet.
Jag var ej närvarande, då Grefve Cronhjelm^ anförande upplästes, men man har sagt mig att det var bittert, att under läsningen föreföllo meningar, som voro tvetydiga.
Jag hade önskat, alt sådant fått försvinna, och att man blott hållit sig vid saken.
Jag har det blygsamma hopp, att KammarRätten skall kunna försvara sig.
Min mening var blott, att då ena Ledamoten borttog personligheter, äfven den andra skulle göra det.
Jag har ingen annan hämd att önska mot Grefve Cronhjelm, än att, om han, som jag hoppas, en gång blir Chef för ett Embetsverk, han då måtte fåröna allt det obehagliga och sårande jag erfarit af hvad Grefve Cronhjelm yttrat mot det Collegium, hvars Ordförande jag har den äran vara.
Jag begär ej annat, än att båda personerne borttaga de stötande uttrycken.
Det är visst icke min tanka, att yrka någon förändring i hufvudsaken.
Så snart Herr Grefve Fleming eller någon annan Ledamot här offentligen kan uppgifva något personligt eller bittert i milt Memorial, skall jag 3l4 Den 12 Januari i. vara den förste, som tillstyrker, att det må utgå; men intill dess torde man tillåta, att allt får stå qvar, emedan man under namn af anstötligt ej kan borttaga något, som man ej först vet vara anstötligt.
Hans Excellence Herr Grefven ock Landt Marskalken yttrade, att sedan remiss af förevarande ämne redan blifvit beslutad, torde någon ytterligare öfverläggning derutinnan icke vidare böra äga rum; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets den 16 sistlidne December under N:o 3 aflåtne, och den 5 dennes på bordet lagde, Memorial, deruti Ekonomiutskottet till den åtgärd Rikets Ständer kunde anse lämpelig gjort anmälan derom, att Hedervärda BondeStåndet utsett Suppleanter för de UtskottsLedaraöter af Ståndet, som af anmäldt förfall voro hindrade att sig i Ekonomiutskottet infinna.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, då EkonomiUtskottets ifrågavarande
Memorial gaf anledning till en slags tolkning eller förklaring af Grundlagen, men en slik förklaring icke finge enligt 8r och 83 §§.
RegeringsFormen uti Ståndens plena till vägabringas , ansåg Hans Excellence sig skyl - Den ia Januari!. 315 dig gifva Ridderskapet och Adeln tillkänna den öfvertygelse Hans Excellence hyste i detta ämne.
Enär således 28 §.
Riksdagsordningen stadgade, att BondeStåndet borde, på det sätt Ståndet vid hvarje Riksdag tjenligast finner, genast och sist inom åtta dagar, sedan Riksdagen blifvit öppnad, välja Ledamöter till lika antal, som de öfrige Stånden, i de Utskott, hvilka skola ärenderne bereda och utarbeta, samt 34 §•
Riksdagsordningen föreskref, att
Ekonomiutskottet skulle vara sammansatt af 48 medlemmar, hvaraf följde, att BondeStåndet i samma Utskott ägde Tolf Ledamöter; alltså och då 79 §.
Riksdagsordningen vidare bestämde, huru förfaras borde, då en UtskottsLedamot af BondeStåndet erhåller ledighet från denna befattning, nemligen att nytt val till UtskottsLedamot i sådant fall genast borde förrättas, ansåg Hans Excellence för dess del dessa Grundlagsstadganden med hvarannan jemförde innefatta en så tydlig och bestämd föreskrift i afseende å det af Ekonomiutskottet nu anmäldte förhållande,3 att någon annan åtgärd icke syntes böra äga rum, än att, i händelse Ridderskapet och Adeln instämde i den åsigt af ämnet Hans Excellence haft äran yttra, ett ProtocollsUtdrag i öfverensstämmelse dermed måtte till Ekonomiutskottet afgå.
Jag instämmer 3i6 Den 12 Januari!. fullkomligen i den åsigt Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, och söker ytterligave skäl dertill uti 79 §.
RiksdagsOrdningen, der RiksStånden är lemnad rättighet, att gifva tillåtelse åt Ledamöter att från Riksdagen afresa, äfven om de äro, UtskottsLedamöter, så vida de sig först derom anmält hos Utskottet, och sedan gifvit sådant i Ståndet tillkänna.
På denna grund har jag trott, att vi vid sista Riksdag ej handlade orätt, då vi låto Suppleanter få inträde i Utskotten, så snart Ledamöter anmälte sine förfall i Stånden.
Herr Tham_, Wolrath?
Jag instämmer till alla delar uti hvad Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, men af en helt annan åsigt, än Herr Hjertås.
Jag tror ej, att 79 §. ger tillåtelse att supplera Ledamöter på några dagar, utan nya skola inväljas för den återstående tiden.
Den innehåller först, alt tillåtelse skall meddelas en Ledamot, som vill bortresa, genom ProtocollsUtdrag af det Stånd, till hvilket han hörer.
Sedan f&rorduas: ”Är lian Le”damot i ett eller flere Utskott, anmäle sig ”först derstädes till ledighets erhållande, och ”gifve sådant derefter i sitt Stånds plenum ”tillkänna, hvarest., om ledigheten be vilbas, nytt val till Utskotts Ledamot genast förrättas."
Der står ej val lill Suppleant , der står ej, att en person skall väljas, sora några dagar skall inträda i den bortrestes
Den 12 Janna lii. ställe, utan der står, att en person skall inväljas till UtskottsLedamot, det vill säga, för att förblifva i Utskottet under hela Riksdagen, så vida lian ej får laglig anledning att gå derifrån.
Utur denna åsigt förenar jag mig i Herr Grefvens och LandlMarskalkens framställning» Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
I ConstitutionsUtskottet har äfven samma förhållande ägt rum, att Ledamöter af BondeStåndet begärt ledighet, och att Suppleanter inträdt i deras ställe.
Men ConstitutionsUtskottet har dervid fästat det vilkor, att Suppleanten skulle uppvisa ProtocollsUtdrag från Ståndet, att han är af Ståndet utsedd, att vara Ledamot i Utskottet.
Utskottet har trott detta vara nödvändigt för att förekomma, att det ej skulle blifva alltför stor skillnad i inflytande Stånden emellan inom Utskottet, ty, då de öfrige Stånden ej hafva Suppleanter, skulle BondeStåndet alltid blifva öfverltigset vid voteringarne, om Suppleanten genast kunde utan omsvep inträda, så snart en ordinarie Ledamot tillfälligtvis aflägsnade sig.
Hvad för öfrigt angår 'Jg §.
Riksdagsordningen, så fruktar jag att det ligger en motsägelse i densamma.
Der står nemligen: ”Utan gilli ande skäl md ej långöre ledighet än af tvä, högst tre, veckors ”tid beviljas.”
Én ledighet förutsätter väl rättighet att åter kunna inträda i sinefunc - 3i8 Den t2 Jnnuarii. tioner.