Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta gör, att vid bedömandet af ett fartygs godhet, kan den ene säga, att det är ett ypperligt skepp, under det att den andre påstår, att det är ett dåligt.
Sådant beror helt och hållet på det individuella omdömet.
Sedan discusionen tagit en mera allmän riktning och fått denna oväntade utsträckning samt Gr.
Anckarsvärd för andra gången upträdt, torde det förlåtas mig, om äfven jag ånyo upträder i afsigt att bemöta några af Hr Gr:ns yttrade åsigter och för att belysa några hans upgifter om vår och Eysslauds förmåga att upträda på sjön.
Anckarsvärd har framhållit den Eyska marinens betydliga storlek och den ofantliga summa, nemi. 20 millioner silfverubel. som derå årligen nedlägges, förmodligen med afsigt att genom jemförelsen emellan Eysslands Marin-budgets storhet och Sveriges relativa obetydlighet afskräcka oss från hvarje försök att till sjös Den 8 Juli e. m. 217 mäta oss med denna makt.
Härvid torde jag få erinra, att uti den Hyska Marinens anslag ingå trenne ganska betydliga HufvudTitlar, nemi. 1) den öfver hela verlden bekanta försnillningen inom den Ityska förvaltningen, 2) materielens vanvård, som jag af Hyska SjöOfficerare har hört vara ganska stor och 3) bröd, föda, kläder och sold åt mer än 30,000 man sjöfolk, som Hyssland har i ständig tjenst, vinter och sommar.
Hr Gr:n har vidare yttrat, att underl de 15 år, inom hvilka K. M. föreslagit, att vi skulle upbringa vår OrlogsFlotta till 8 Linieskepp, skulle Ryssland kunna frambringa en Flotta 4, 5, ja 6 gånger så stor som vår.
Om det är riktigt att af det förflutna sluta till det tillkommande, torde man med fullt skäl draga i tvifvelsmål
Rysslands förmåga att upbringa sin sjömakt till den af Gr.
Anckarsvärd förutsatta storleken.
Om man kastar en blick på vår och Rysslands sjöstyrka under en förfluten tiderymd som jag icke vill lägga längre tillbaka än under Gustaf III:s regering, och jemför densamma med Sveriges, så finner man att den Svenska OrlogsFlottan var till sin beskaffenhet, ganska dålig, att flere landt-regementen, fullkomligt ovana vid sjön, vore på densamma kommenderade samt att sjukdomar af flere slag, till följd af vanvård, af brist på tjenliga födoämnen och på läkarehjelp, derstädes herrskade; men att, allt detta oaktadt, denna Flotta var jemngod med den Ryska.
Under 1808 och 1809 årens krig hölls den Ryska Flottan instängd af den Svenska, understödd af obetydlig Engelsk hjelp.
Under det sednaste kriget emellan Ryssland och Vestmakterna, veten J alltför väl, mine Hrr, att en Rysk Flotta af icke mindre än 27 linieskepp och 18 fregatter låg bakom Kronstadt, blokerad af blott 2 Engelska linieskepp och några fregatter när den öfriga förenade Flottan bombarderade Sveaborg. Mina Hrr, denna stora Ryska Flotta försökte icke en gång att löpa ut och mäta sig med denna ringa styrka.
Jo, derföre att den var mångfaldigt underlägsen den EngelskFranska i allt, i fartygens beskaffenhet, i deras bemanning och i ånga.
Men om jag än antager möjligheten deraf, att Ryssland skulle kunna upbringa sin Flotta till 60 skepp, som Gr.
Anckarsvärd förespeglat., så hemställer jag, huruvida det blefve möjligt för oss att, lemnade ensamme, försvara oss, då vi veta att den Ryska Arméen är så stark, att, ehuru Ryssland, enligt ltyssarnes egna upgifter, under det sednaste kriget förlorade öfver 300,000 man, den likväl vid krigets slut stod slagfärdig emot Europa!
Jag hemställer, om det blefve oss möjligt att till lands försvara oss emot denna makt, då den en gång får sina jernvägar färdiga och derigenom lätteligen kan vid sina gränsor koncentrera sin makt och så öfverföra denna ofantliga stridsmakt på 60 skepp till de för ett anfall lämpligaste punkterna af våra kuster.
Jag för min del tror, att om det skulle inträffa, att Ryssland upbringade sin Flotta till 60 skepp, sfi kunna vi icke med framgång försvara oss utan i förbund med andra makter, och i sådant fall blefve det vida lättare för oss och våra allierade att motstå Ryssland till sjös än till lands, ty dess landtmakt är mångdubbelt starkare än dess sjömakt någonsin kan blifva.
218 Den 8 Jull e. m.
Anckarsvärd har sagt, att med en stark Skärgårdsflotta kunna vi försvara kusten från Nyköping till Oregrund.
Till svar härpå vill jag endast nämna, att örn vi än skulle hafva vår Skärgårdsflotta stationerad endast på den korta sträckan emellan Östanå och Ersta vik, så åtginge det dock omkring 7 eller 8 timmar för att koncentrera denna styrka på någondera af de nämnda ändpunkterna, och detta ehuru Skärgårdsflottan framsläpades af ångbåtar, med hastighet af. ända till 5 knop i timman, i stället för en fart af 2-| knop, som den utan tillhjelp af ångbåtar endast kan göra.
Om detta ej kan bestridas, så frågar jag, om man tror det vara möjligt för oss att med denna flotta hindra en landstigning på en längre kuststräcka, då vi veta, att den 14 September 1854 kl. 7 och 10 minuter på morgonen ankrade den franska Flottan vid Krims kust att debarkeringen började kl. 8 och 10 minuter samt att straxt efter kl.jl 27,000 man landstigna truppar mönstrades af franska fältmarskalken St.
Arnaud !
Om vi tänka oss, alt vår Skärgårdsflotta skulle försvara en större front af vår kust, stränderna emellan Norr- och Södertelje, så skulle icke mindre än några och 20 timmar åtgå för att få denna flotta koncentrerad på de yttersta ställena.
Och, mine Hrr, då man ständigt och jemnt förespeglar oss, att Ryssland skall kunna bygga en Liniefotta, 6, 7, 8 gånger större än vår, så frågar jag, hvad som hindrar Ryssland att bygga en RoddSkärgårdsflotta, som i samma proportion är vår Skärgårdsflotta öfverlägsen?
Men Ryssland gör icke detta, ty Ryssland vet allt för väl, att det kan nedlägga sina medel på bättre fartyg iin roddbåtar, men just derföre att Ryssland icke detta gör, så antager man att vi kunna vara det öfverlägset i något, och detta framhållna »något» äro just det som denna makt förkastar och såsom odugligt föraktar.
Anckarsvärd har betviflat
Sveriges förmåga att skapa och underhålla en Linieflotta.
Jag har under denna Riksdag deltagit i BevillningsUtsk:s förhandlingar och jag kan således lemna Gr.-n några tillförlitliga upgifter om rätta beskaffenheten af Sveriges förmåga att bereda sig inkomster.
Under året 1855 importerades till Sverige omkring 3 5 mill. skålp. råsocker, 15 mill. skålp. bomull och 14 mill. skålp. kaffe.
Om man höjer tullen på endast dessa frenne artiklar med 2 öre per skålp., så erhåller man för 35,000,000 skålp. råsocker 700,000 » 15,000,000 d:o bomull 300,000 » 14,000,000 d:o kaffe 280.000
Summa Rdr 1,280,000.
Om man ej tager i beräkning qvinnor och beskattningen å deras förmögenhet, finnas i Sverige öfver 1 mill. män, som betala personliga skyddsafgifter.
Antager man att livar och en af dessas årliga förvärf i medeltal utgör 500 Rdr, hvilket är mycketf.lågt tilltaget, blifver totalbeloppet af dessa 1 mill. mäns årliga inkomster 500 milhr.
En bevillning efter endast 1 proc. på 100 Rdr inkomst kommer således att utgå med minst 5 milhr.
Nuvtde be villning är beräknad att utgå efter 2-| proc. för näringsidkare och Den 8 Jani e. m. 219 med endast 2 proc. för jordbrukaren.
En väl inrättad och rättvis BevillningsEörordn. skulle således komma att öka den direkta beskattningen med minst 3,000,000.
Om dertill lägges ofvannämnde ökade tullinkomst . 1,280,000.
Och genom en obetydligt förhöjd tull på andra öf verflödsartiklar såsom tobak m. m 700,000.
Så erhålles i förökad Statsinkomst circa .
Rdr 5,000,000, en summa, större an som behöfves att för Sverige skapa en verklig Marin af 15 å 20 skepp.
Följaktligen anser jag mig kunna bestämt påstå, att vi, utan att i ringaste mån angripa roten för vårt välstånd, kunna, om vi vilja, bereda oss inkomster, för det försvar, som vårt läge och vår talrika kustbefolkning utvisat.
Anckarsvärd har ofta uprepat, att Sverige till sjös aldrig skall kunna mäta sig med Ryssland, att den Ryska sjömakten alltid skall blifva den Svenska öfverlägsen.
Skulle jag äfven medgifva, att om vi betrakta Sverige såsom alldeles isoleradt, det icke skulle kunna mäta sig med Ryssland på sjön, så kan man dock ej betrakta det som sådant, ty Sverige är förenadt med ett land, som är den 3:dje nationen på hafvet uti Europa, som kan lemna 80,000 man till sin Elottas bemanning.
Vi böra icke heller förbise det mäktiga sträfvande till sammanslutning, som röjer sig hos de 3 nordiska folken, och om man gillar detta sträfvande, om man äskar att tänka sig att målet för detsamma skall en gång hinnas, så torde man äfven med temlig visshet kunna förutsäga, att om och när detta mål lunnes, så skola dessa trenne hafomslutna länder utan svårighet kunna åstadkomma en sjömakt, som tryggt kan mäta sig med Rysslands.
Och det är för att kunna fortgå på en sådan bana, för att närma sig ett sådant mål, som jag anser det vara af den aldra största vigt för Sverige att, så långt dess tillgångar medgifva, söka utbilda sig till en verklig sjömakt,.
Anser man åter målet icke vara något eftersträfvansvärdt, vill man att Sverige allt framgent skall fortlefva i politisk vanmakt, då må man gerna hylla Gr.
Anckarsvärds åsigt, då må man gerna icke kosta ett öre på den Svenska ÖrlogsFlottan.
Hittills har jag endast ordat om en OrlogsFlottas verksamhet i krig; men jag ber nu att få nämna något derom, att en sådan Flotta jemväl har en verksamhet, som är mycket vackrare än denna, nemi. under freden.
Under de gemensamma öfverläggningarne rörande jernvägarne, har Hr Gripenstedt så sannt och så vackert yttrat, att en nations handel och sjöfart är en mätare på denna nations icke allenast materiella välstånd utan äfven andliga kultur.
Han visade huru den Svenska HandelsFlottan från 1830 —1855 stigit från 1,809 till 2,784 fartyg, från 63,000 till 126,000 lästers drägtighet och framhöll, till följe af vår KofferdiFlottas tillväxt, vår handels ofantliga tilltagande och förkofran.
Om man endast upskattar vår handel och sjöfart efter fartygens antal och lästetal, så är det onekligt, att
Sverige på de sednare åren gjort stora framsteg i afseende å handel och sjöfart.
Men man kan icke mäta denna handel och sjöfart endast och allenast 220 Den 8 Juli e. tn. efter lästetalet, utan man måste tillika taga i betraktande Sveriges verkliga liandels-transaktioner, och då finna vi det egna förhållandet inträffa, att ehuru vi endast af varan socker importera för ett tullvärde af 9 mill.
Rdr, så upgår dock hela värdet af Sveriges import från Asien, Afrika och Amerika till icke mera än 8 mill.
Itdr.
Detta bevisar tydligen, att vi inom dessa verldsdelar icke hafva de handelsrelationer som vi borde hafva, att våra fartyg befraktas af utländska köpmän, att de införa varorna från produktionsorterna till England eller Hamburg och att vi sedermera få köpa varorna i andra hand för betydligt höjda priser.
Orsaken hvarföre vi icke hafva direkta handelsförbindelser med andra verldsdelar är naturligtvis den, att vi icke hafva några Orlogs-fartyg stationerade i dessa aflägsna farvatten till vår handels beskydd, att vi icke utsändt fartyg till de ociviliserade folk, som bebo dessa länder, för att taga kännedom om deras behof och begär och sedermera utbyta våra alster emot deras.
Detta är en alldeles motsatt merkantil och politisk bana emot den, sorn England med så mycken framgång beträdt och som obestridligt lyftat
England till det välstånd, hvaraf det njuter, till den makt, det innehar och utöfvar.
England har utsändt sina skepp till alla jordens delar, tagit kännedom om de olika folkens önskningar, begär och behof, anlagt fabriker för desammas tillfredsställande, och utfört fabrikernas alster till dessa aflägsna afsättningsorter.
Dessa storartade fabriksanläggningar, för hvilkas drifvande en stor mängd menniskors arbetskraft tages i anspråk, hafva i sin ordning framkallat ett högt updrifvet åkerbruk, som för sina produkter fått stora och isynnerhet närbelägna konsumtionsorter.
Och, mine Hrr, på det att ni icke måtte betvifla en OrlogsFlottas verksamhet i fredliga tider, så må det tillåtas mig att citera några ord af Disraeli, en man, hvilken man väl måste tillerkänna omdömesförmåga och statsmaunablick.
Denne man yttrade en gång under loppet af år 1853 uti Engelska Underhuset följande ord: »Dessa tusende förbindelser med jordens innebyggare, denna noggranna kännedom om alla förhållanden, detta öfvermått af hopade skatter som göra oss till den största potentat på hvarje verldsmarknad, denna oerhörda inre utveckling, detta förbättrade statsskick, denna hastighet i förträffliga upfinningar, detta vetenskapernas användande i praktiska lifvet, allt detta äro ÖrlogsFlottans friskaste lagrar, vunna på fredens område uti de segrar öfver mörkrets, okunnighetens och de inskränkta omdömenas makter, hvartill denna Flotta varit hufvudmedlet.» Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att i afseende på förev:de punkt, hvartill åtskilige talare yrkat bifall, blifvit yrkadt, af Gr.
Anckarsvärd återremiss; af Hr Brakel bifall till Utsk:s förslag, med den förändring af mom. litt. b, att till nybyggnad och fullständig komplettering af 8 st. ångkanonslupar anvisades 1,000,000
Itdr, samt med uteslutande af det sista morn., deri anslag för anskaffning af en eller flere rodd-kanonbåtar blifvit tillstyrkt; af Hr Mannerskantz förändring af mom. litt. a, och c, sxå att de kommo att innehålla, det Den 8 Juli a m. 221 förra: »till nybyggnad och fullständig komplettering af en snabbgående ångfregatt af bästa modell samt påbörjande af ett nytt för sjöförsvaret afsedt ångfartyg 1,525,593 Rdr», och det sednare: »till Linieskeppet Skandinaviens komplettering till segelskepp . . . . 109,959 Rdr;» samt slutligen af Frih. von Klinkowström den ändring i Utslcs förslag att,• i st. f. anslag till nybyggnad af en ångfregatt, måtte beviljas det af K.
M. äskade anslag till påbörjande af ett nytt ångskepp med machin om cirka 4 00 hästkrafter.
Propos. till bifall å Utsk:s i förev:de punkt afgifna förslag blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit
Vidare förekommo och biföllos Utsk:s yttranden ang:de de under litt.
B. och C. uptagne extra anslag, som af K.
M. blifvit äskade, dels för åtskilliga angelägna byggnadsarbeten och anskaffningar vid Flottans stationer, och dels för upförande af ennyjernbro emellan Skepps- och Kyrkoholmarne här i hufvudstaden.
Slutligen förekom och lades till handlingarne sista delen af förev:de Utlåt., ang:de det af K. M. äskade Kreditiv för uprättliållande af pensioneringen från AmiralitetsKrigsmanskassan, samt det af K.
M. för innev:de år äskade anslag till aflönings-förbättringar åt personalen vid de under SjöförsvarsDepantet lydande stater och corpser.
M:s nedannämnde denne dag f. m. ankomne Nådiga Proposir till R.
St:r. l:o) ang:de antagande af en Förordn. om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norrsk Rätt, och om det biträde, som i andra afseenden bör lemnäs rättskipningen i Norrige; 2:o) om eftergift af Direktören A. L.
Hård af Segerstad ålagdt ersättningsbelopp; 3:o) i fråga om behof af medel för en fyr-anläggning å Gottska sandön; 4:o) ang:de Landshöfdme Frih. R. F. von Kraemers, Gr. G. E.
Frölichs och Gr. P. A. Lewenhaupts bibehållande vid deras rätt till framtida pension från Arméens pensions-kassa; samt 5:o) om pensions beviljande åt f. d.
Sekreteraren och Auditören vid Flottan, Assessoren J. G. Björkegrens enka, Anna Maria Hedmansson.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n och Betänkm nemi. från SlalsUlskotlel N:o 79, i anledn. af K. M:s Nådiga Propos., ang:de eftergift af åtskillige Embets- och tjenstemän ådömdt ersättnings-ansvar i följd af LänsBokhållaren Caspar Langlets bedrägliga förhållande; 222 Den 11 Jali f. m. N:o 80, ang:de vackt fråga om löneförhöjning åt Statens Embets- och Tjenstemän m. fl. för år 1857.
N:o 97, i ani. af väckta förslag, åsyftande förflyttning till hufvudst. aden dels af Universiteten i Upsala och Lund, dels af båda Universitetens juridiska fakulteter och dels af Upsala Universitets medicinska fakultet. H. K. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ på 10 om aftonen.
Lördagen den 11 Juli 1857.
Justerades 2:ne Prot.Utdrag, innefattande E. o. Ad:s under sednaste plena fattade beslut vid pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt.
N:ris 71 och 72, ang:de regleringen af utgifterne under liikStatens 4:de och 5;te HufvudTitlar.
Jemte det jag anhåller att få i protokollet antecknadt, det jag icke deltagit uti II. E. o. Ad:s öfverläggningar och beslut ang:de regleringen af utgifterna under EiksStatens 4:de HufvudTitel, till och med 17:de punkten af StatsUtsbs Utlåt.
N:o 71, får jag äfven anmäla min reservation l:o) mot alla de ändringar uti de öfrige punkterne af nämnde Utlåt, hvarigenom förhöjningen uti de af Utsk. tillstyrkte anslagen egt rum, eller sådane anslag blifvit beviljade, som af Utsk. varit afstyrkte, med undantag af hvad som rörer materielen och diverse anslag.
2:o) Emot de uti 34:de punkten stadgade vilkor för åtnjutande af den beviljade provisionella lönetillökningen, anseende jag att dessa vilkor bordt stadgas i öfverensstämmelse med det af Hr Stjernsvärd, G. M., härom afgifna förslag.
I afseende å StatsUtsbs Utlåt.
N:o 72 ang:de regleringen af utgilterne under 5:te HufvudTiteln, får jag äfven reservera mig emot de beslutade ändringarne uti de af Utsk. tillstyrkte anslagen, med undantag af hvad som rörer 12:te punkten, vid hvilken jag, på de skäl jag under öfverläggniugen anförde, tillstyrkt bifall till K. M:s Den 11 Juli f. m. 223 Propos. — Slutligen får jag äfven reservera mig emot det beslut, hvarigenom den återremiss undertrycktes, som af Gr.
Anckarsvärd, C. H., yrkades rörande anslaget för iståndsättning, &c. utaf Flottans krigs-fartygs materiel, instämmande jag uti hufvudsaken till alla delar uti det, som af nämnde ledamot blifvit i detta afseende yttradt.
Äfven jag ber att till protokollet få anmäla min reservation emot de beslut, som blifvit fattade i afseende & 34:de punkten i StatsUtsk:s Utlåt. ang:de 4:de HufvudTiteln.
Skälen, hvarför jag hade önskat en annan utgång, har jag förut anfört och anser det derföre obehöfligt att åter uprepa desamma.
Jag anhåller, att få till protokollet antecknadt, att jag icke öfvervarit besluten rörande 4:de och 5:te HufvudTitlarne.
Skälen dertill hafva varit af den imperiösa natur, att de lagt oundvikliga hinder derför.
Uplästes ett af Hr Björnstjerna, Boger Magnus, inlemnadt så lydande memorial:
I anseende till förestående afresa från hufvudstaden, får jag vördsamt afsäga mig den plats jag innehaft såsom ledamot af Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk.; anhållande att likväl blifva vid min Riksdagsmannarätt bibehållen. R. o.
Ad, lemnade härtill sitt bifall.
Uplästes jemväl följande af Gr. Lewenhaupt, Adam, inlemnade memorial:
Då jag af enskildta angelägeheter nödgas företaga en resa från hufvudstaden får jag afsäga mig förtroendet att vara ledamot af RiddarhusUtsk. och Suppleant i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.; med anhållan att fortfarande varda bibehållen vid min Riksdagsmannarätt.
Hrr Elektorer att sammanträda till val afen ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Hr Björnstjerna, samt af en suppleant i samma Utsk. och en ledamot i RiddarhusUtsk. efter Gr. Lewenhaupt.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att han, vid det tillfälle då Frih.
Sprengtporten afsade sig förtroendet att vara ledamot af Statsrevisionen för innev:de år, hade tillkännagifvit sin afsigt att i afseende på tiden för anställande af det i följd deraf erforderliga valet af en annan Stats-revisor göra hemställan, sedan StatsUtsk:s Utlåt. ang.de tiden kunde lättare medgifva valets företagande; samt hemställde derjemte om R, o. Ad. behagade bifalla, att ifrågav:de val af en 224 Den 11 Jul i f. m. ledamot uti innev:de års Statsrevision må företagas vid början af plenum nästa Onsdag den 15 dennes.
Föredrogs och remitterades till LagUtsk. K.
M:s den 8 dennes ankomna och på bordet lagda Nåd.
St:r, ang:de antagande af en Förordn. om verkställighet af domar och utslag, meddelade af Norsk
Ritt, och om det biträde, som i andra afseenden bör lemnäs rättskipningen i Norrige.
Föredrogs och remitterades till StatsUtsk. K.
M:s nedannämnde den 8 dennes ankomne och på bordet lagda Nåd.
Propos-r till R.
Sta-, 1 :o) om eftergift af Direktören A. L.
Hård af Segerstad ålagdt ersättningsbelopp; 2:o) i fråga om behof af medel för en fyr-anläggning å Gottska Sandön; 3:o) ang:de Landshme Frih. E. F. von Kraemers, Gr. G. E. Frölichs och Gr. P. A. Lewenhaupts bibehållande vid deras rätt till framtida pension från Arméens pensionskassa, och 4:o) om pensions beviljande åt f. d. Sekreteraren och Auditören vid Flottan Assessoren J. G.
Björkegrens enka, Anna Maria Hedmansson.
Föredrogs ånyo BankoUtsk:s den 22 och 25 sist.
N:o 37, med förslag till reglering af Bankens lane- och kreditiv-rörelse.
Då härvid Hr Gr. o.
Landtm, framställde att R. o. Ad. torde finna nödigt att detta Betänk, punktvis företogs till pröfning, ropades Ja; hvarvid dock Gr.
Frölich, David anmälde sig och yttrade:
I samma ögonblick som Hr Gr. o.
Landtm, framställde sin propos. reste jag mig upp för att yttra mig.
Om jag fattade Hr Gr:ns propos. rätt, skulle ifrågavule Betänk, punktvis föredragas.
Ett sådant föredragningssätt är visserligen det allmänna och i sig sjelf riktigt, derest fråga vore om att Stånden kunde genast stante pede göra förändringar i de särskilda punkter, der sådant möjligen vore af hög nödvändighet påkalladt.
Jag föreställer mig emellertid att i detta läll är det alldeles omöjligt.
Orsakerna äro lätt insedda.
Af de emot förev:de Betänk, afgifna reservationer synes nemi., att nästan bela Utsk:s personal varit i ett eller annat afseende reservanter, och man vet äfven att besluten blifvit fattade med 1, 2 eller 3 rösters pluralitet, hvarjemte en ledamot öppet i sin reservation förklarat att han icke kunde föreställa sig annat, än att Betänk, måste omarbetas.
Under sådane förhållanden hemställer jag, om det är riktigt att börja med en punktvis föredragning, då man naturligvis i sådant - Den 11 Juli f. m. 225 dant fall måste besluta öfver en punkt i sender, och derigenom binda händerna i afseende på de återstående.
Jag har ansett mig endast böra erinra härom, i öfrigt öfverlemnande åt Hr Gr. och Landtm, samt R. o. Ad. att i denna väg göra som de behaga.
Jag föreställer mig dock att något hinder icke bör möta för att låta discussionen, åtminstone till en början, omfatta hela Betänk.
I motsats till Gr.
Frölich anser jag Betänk, böra punktvis föredragas.
Åtskilliga punkter äro af den beskaffenhet att man kan tala om systemet i sin helhet.
Hvad beträffar de många reservationerna tror jag att när det Bifråga om ett Betänk., som innehåller så många punkter som förev:de, det icke är möjligt att ej de fleste ledamöterne inom Utsk. skola finna anledning till reservationer, hvilket dock ingalunda hindrar, att ju icke enigheten i det hela varit starkare än under de fleste Riksdagar jag bevistat.
Jag har velat nämna detta, på det att Gr.
Frölichs anmärkn. icke måtte föranleda tili den tron att så ej varit förhållandet.
Landtm, samt R. o. Ad., antager den amplifikation af rättigheten att yttra sig, som Hr Mannerskantz gifvit deråt, har jag naturligtvis ingenting deremot, men vill dock undvika att begagna mig deraf, emedan om jag t. ex. ville något vidlyftigare utbreda mig öfver en eller annan punkt, jag då vore underkastad den vanliga påföljden att icke få fortsätta.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. på sätt Gr.
Frölich yrkat, bifölle att detta Betänk, i dess helhet blefve föremål för öfverläggningen, ropades starka
Nej jemte ett eller annat Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge Betänk, böra punktvis företagas till pröfning, samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Härefter förekom: l-.sta punkten.
Denna punkt erinrar mig om det beslut, som för mångå Riksdagar sedan fattades, att statsskuld till Banken icke skulle afskrifvas, utan föras inom linien.
Detta beslut fattades för att ett bevis skulle qvarstå på, huru det fordom gått till, när R.
St:r, såsom Bankens förvaltare, finna sig icke kunna eller vilja, i egenskap af Hrr öfver Statsverket, liqvidera Statens skulder till Banken, man upför då skulderna inom linien och der stå de, sedan en half mans ålder tillbaka, såsom en vårdkas, om hvilken man dock icke bekymrar sig.
Jag kan icke undgå påpeka, att förhållandet är sådant, att det visar den allmänna cirkel, hvaruti R.