Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Flottan med alldeles nya och bättre construerade fartyg, hvartill enligt kostnadsförslaget skulle erfordras 610,000 R:dr B:co för 2rne sådana, sorn de försålde, hvadan äfven, om detta förslag vore fullkomligt ti 11 förliteligt uppgjordt, ej mera återslode än 67000 Rrdr B:co, som ren penningevinst på den första handeln, men då nu dessutom för de influtne penningarna inga nya Skepp äro byggda, synes hela denna handelsaffair till sina resnltater bestå uti, att Flottan mistade atne tjenstbara fartyg, och att Staten derjemte fått vidkännas den säkerligen ganska betydeliga ehuru alldeles icke synbara kostnad af ett LinieSkepps och arne Fregatters upptacklande, nymålande och fullkomliga utrustande som till en längre expedition, och skulle nu enligt StatsUlskottets förslag sluteligen en ytterligare förlust uppstå genom afskrifning af 21 1,5 15 Rrdr Brco; men torde det under sådana förhållanden vara mera förenligt med rättvisa mot den skattdragande allmänheten, att de omnämde 2ii,5i5 Rrdr Brco afkorlades på de blifvande anslagen till iorde HulvudTittelen, än att de skola afskrifvas och derigenom blifva i sjelfva verket en sjelftagen tillökning på iorde HufvudTittelen, hvilket öo §.
Riksdagsordningen uti lyd eliga 92 Den «4
Ma ji. ordalag förebygger, och är det af alla desea anledningar jag anhåller om ålerremiss af StatsUtskottets Utlåtande.
Grefve Horn, Claes Fredrik j anförde skriftligen:
Mot ifrågavarande StatsUtskottets Utlåtande N:o ioi, anmärkes: att detsamma på ett högst otillfredsställande sätt behandlar sitt ämne, och lemnar den invecklade frågan om skeppshandeln tämmeligen outredd.
Utskottet antar för godt det förhållande, som visat sig uti StatsContorets, till Utskottet afgifne, redogörelse för denna bandel, ehuru samma redogörelse ingalunda öfverensstämmer, hvarken med den till 1827 års StatsRevision öfverlemnade, i Kgl.
RänteKammaren upprättade, Räkning öfver de summor i Svenskt B:co, som influtit för de försållde Skeppen, eller med de värderingsinstrument öfver dessa Fartyg, som finnas åberopade i Utskottets Utlåtande pag. 57— 61.
Enligt dessa värderingar upptagas Skeppet Tapperheten och Fregatten af Chapman med fulla utredningar, inbegripne de Inventariepersedlar, som fordras för en expedition utöfver Nordsjön, till R:dr B:co 488,664: 1, 2; då deremot StatsContorets redogörelse, åberopad pag. 92, upptager värdet till 472,487: 24 eller 16,226: 25, 2 mindre.
Enligt Kgl.
RänteKammarns räkning bade influtit för de försållde Fartygen 258,987:
Den i4 Maji. 93 24 R:dr Hamb.
Brco efter cours utgörande i Sv. B:co 664»53i: 12, hvaremot StatsContorets redogörelse uppgifver denna summa till 677,111: 3, 3, en skillnad uppkommen genom vinst på vexelförsäljning, sona väl icke bordt kunna äga rum, sedan medlen blifvit insatte och redoviste i Räntekammaren.
Jämför man dennes uppgift af Köpeskillingen 664,531: 12, med det af Vederbörande Fartygen åsatte värde 488,664: 1:2, uppkommer ett öfverskott af 175,867: 10, 10.
Antar man åter StalsContorets beräkning af Köpesumman till 677,111: 3, 3, blir öfverskottet 188,447: 2, 1.
Hvaremot
Utskottet uppgifver vinsten utöfver värdet till 204,673: 27, 3.
Dessa olika förhållanden borde väl upplysas och förklaras, dock äro de af en underordnad vigt, enär det väsendtliga misstaget i Utskottets behandling af ämnet ligger uti sammanblandningen af 2:ne serskildta frågor.
Den ena omfattar redovisning för ett afslutadt
Köp om skeppet Tapperheten och Fregatten af Chapman, beräknadt på en vinst för Statsverket, likväl i ändamål att derföre bygga nya skepp.
Den andra frågan är, att utreda den förlust Staten lidit på återgången af den berygtade och Kronans värdighet förnärmande skeppshandeln, hvilken handel icke äger någon gemenskap med den förra, och ännu mindre kunde vinsten på denna bandel vara ämnad att betäcka förlusten af en senare, hvilken enligt SjöFörvaltnin - 94 Den 14 Maji. gens förklaring pag. 65 i Utlåtandet äfven uppgjordes i beräkning på vinst för Staten.
Dessa 2:n'e särskildta redogörelser böra, hvar för sig, af Utskottet granskas, och åtskiljde underställas Rikets Ständers pröfning, emedan det för mitt begrepp visar sig tydligt, att en redovisning för en skedd försäljning af våra Krigsskepp, gifvande en vinst åt StatsYerket, nödvändigt måste uppställas enligt verkliga förhållandet, så i anseende till plan, som utförande, och icke tjena som täckmantel för en åtgärd i Statsförvaltningen, hvarvid en stor ansvarighet bör fästas, såväl för den financiella förlust den medfört, sorn ock för det politiska felsteg, hvarigenom Kronans anseende lidit, och för den Grundlags öfverträdelse, som deraf blifvit en följd.
Jag yrkar, att StatsUlskottet, med stöd af 29 §. i Riksdagsordningen, måtte göra StatsVerkets och Nationens rätt gällande på ett sätt, som det förras behof och den sednares värdighet kräfver, och till laga ansvarighet befordra den eller dem, som haft del i det svekfulla uppgörandet af 2:ne olika Contracter om en och samma affaire, tydligt ämnade att paralysera hvarandra, hvilket förhållande icke kunnat inträffa, om vederbörande Embetsverk, enligt gällande författningar, handlagt denna angelägenhet.
Utskottet har deremot tillstyrkt Ständerna, att afskrifva en del af förlusten och bortblanda den andra.
E11 afskrifning af denna Slatsförlust, Den t4 Maji. med förklarande att utredningen af målet vore nöjaktig, skulle äfven innebära en decharge, som gjorde liela den behöriga handläggning öfverflödig, hvilken StatsUtskottet redan öfverlemnat åt ConstitutionsUtskottet.
De summor, som enligt min öfvertygelse böra StätsYerket godtgöras, bestå af följande poster:
Hela förlusten genom de 3:ne Fartygens återgång . . 4*6,35^: 21. 9.
Återstående Köpeskilling för Tapperheten gooo fi:dr Hamb.
B:co enligt cours 24,000.
D:o för Fregatten af Chapman £ Sterling 1000 . . . 11,583: 16. 3.
S:a 45i,93o: 38.— Utskottet torde äfven böra anmärka det missförhållande, att, ehuru Kongl. Maj:t med försäljningen af endast gamla Krigsskepp afsett möjligheten att med vinsten, utöfver verkliga värdet af sådana äldre skepp, kunna nybygga ett motsvarande antal; hafva likväl Fartyg, tagne ur
Dockorna åren 1819 och 1824 efter nära total förbyggnad, blifvit försålda; Skeppet, Gustaf den store, kalladt det vackra och goda, skulle i värde kunnat anses alldeles lika med ett nytt.
Det bör icke eller undfalla Utskottets uppmärksamhet, att då öfverskottet i försäljningssumman emot värdet af ett äldre Skepp och en Fregatt upptages till 204,673: 27, 3, 96
Den i4 Maji. skulle efter samma beräkning öfverskottet vid försäljningen af ett nytt Skepp och 2:ne Fregatter endast hafva utgjort 109,967: 34» 3; ett missförhållande, som alltför starkt faller i ögonen, för att kunna blifva obe-' märkt.
Resultatet af denna sednare handel hade således blifvit flere 100 procents förlust, i jemförelse med den föregående, och synes en så uppenbar misshushållning, äfven om ingen återgång af handeln ägt rum, föranleda till helt andra åtgärder från Rikets Ständers sida, än en afskrifning af förluster, der en behållning för StatsYerket, till Flottans behof, af minst 5oo,ooo R:dr bordt förefinnas.
Men innan en sådan beräkning på vinst godkännes såsom förenlig med Statens verkliga fördelar, måste den frågan afgöras, huruvida Konungens begränsade magt sträcker sig ända derhän, att, utan den andra Statsmagtens begifvande, kunna afhända Riket dess försvarsmemedel, vare sig till sjös eller lands.
Jag anhåller om återreraiss af Utskottets Utlåtande, och att dessa jemte öfrige anmärkningar måtte af Utskottet upptagas till den grundlagsenliga påföljd, som kränkningen af Nationens rättigheter och Kronans värdighet påkallar.
Herr Hjerta, Gustaf, hade inlemnat ett så lydande Anförande:
Jag Den 14 Maji» 97 Jag anhåller om återremiss af StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande.
Utskottet har visserligen visat en stor talent i det beskrifvande maneret, men, som mig synes, icke följt någon plan, eller kommit till det resultat, man med de billigaste anspråk, haft skäl att vänta.
Att utreda förhållanderne, granska redovisningen, föreslå åtgärder och vilkor till betryggande af StatsVerkets framlida säkerhet och bästa, äro de pligter, som Grundlagen ålägger Rikets Ständers Statsutskott, och det är på denna grund jag begär en fullkomlig omarbetning af Betänkandet.
Måtte Höglofl.
Utskottet icke förvånas, om jag uppriktigt skulle våga säga, att Fäderneslandet fordrar af Utskottet en alfvarligare handläggning af detta mål; att samtiden betänksam följer Rikets Ständers åtgärder i detta för Rikets värdighet, för Styrelsens förtroende, för Embetsverkens aktning vigtiga ärende; och att framtiden säkert skall fästa begreppet om svikna eller uppfyllda Representant-pligter vid hvarje handling i denna lika obehagliga, som maktpåliggande, angelägenhet.
Detta är det första exempel i sin art inom Fäderneslandet.
Såsom sådant får det en ökad vigt för ett folk, sorn älskar, att ej misstänka sin Styrelse, att ej tro den 24 H. 7 98 Den i4 Maji. med berådt mod vålla allmänna förluster, ådraga ökade Skattebördor och gynna enskilta interessen framför fosterlandets större och heligare.
Men om en stor del af denna Regeringshandling tillhör ConstilutionsUtskottet, synes mig likväl att Höglofl.
StatsUtskottet icke bordt förbise, att den öfriga delen uteslutande tillhörde detsamma, Utskottet tyckes hafva förbisett, att det är, ej Grefve Cederström såsom Rådgifvare, hvilken varit Kronans Ombud, utan Btt det är GeneralAmiralen Grefve Cederström; och att sålunda det ansvar, som tillhör Rådgifvare-åtgärderne, hvilka tillhöra ConstitutionsUtskottet j bör delas af de Ledamöter i StatsRådet, som möjligtvis tillstyrkt felaktiga eller skadliga åtgärder; men att frågan om straff eller ersättning för alla de oordningar, lidanden och förluster, som blifvit Staten ådragne, genom dels Commissionären för Kgl. Maj:t och Kronan, dels GeneralAmiralen, såsom Befälhafvare öfver Flottan, och hvilken vid detta tillfälle varit samma person, hvarken kan eller bör af RiksStånden upptagas till annan behandling, än enligt 3o §.
Riksdagsordningen, samt serskildt af Rikets Ständers JuslitiasOmhudsman, enligt 6 §. af Dess Instruction.
All annan behandling, än alt enligt 3o §.
Riksdagsordningen till
Domstolarne öfverlemna, att dömma i saken, är opassande för Representationen, onyttig för Den t 4 Maji. 9-9 Iand och folk.
Den skulle kunna leda till den olyckliga följd, att Styrelsen i framtiden måhända ansåg sig äga rätt, att godtyckligt och egenmäktigt behandla Rikets gods, tillhörigheter och Skattemedel, i förlitande på de RiksdagsMajoriteter hon möjligtvis, under ett planmässigt utfördt corruptionssystem, kunde lyckas att tillvinna sig; kanske till största delen medelst sjelfva de Skattemedel, man obarmhertigt utpressade af folket.
— Ali annan behandling, än att enligt 3o §.
Domstolarne öfverlemna, att dömma i saken, vore orättvis emot den nämnde personen, och alla de Embetsverk eller Embetsman, som med saken haft att bestyra.
Den skulle beröfva deni tillfälle, att offentligen ådagalägga deras oskuld, samt återförskaffa sig en aktning, som de i annat fall måste utsättas för, alt sakna, i samma mohn de till mer eller mindre del medverkat i saken.
Denna åtgärd synes mig så mycket nödigare, som Kongl. Maj:t icke sjelf föreslagit någon afskrifning; icke till Rikets Ständer öfverlemnat någon offentlig Proposition derom; icke underrättat Rikets Ständer om händelsens orsaker, eller knappast nämnt det ringaste ord derom.
Rikets Ständer behöfva och böra således icke anse saken såsom annat än tjenstefel och origtig uppbördsförvältning, hvilken af dem blifvit upptäckt.
IOÖ
Den i4 Maji.
Jag yrkar alltså, att Utskottet måtte, enligt 3o §.
Riksdagsordningen, föreslå Rikets Ständer, att hos Kongl. Mai.t anmäla de anledningarj som förekommit j, att emot ”Vederbörande Tjenstemän” i laglig ordning ansvar yrka; och jag inskränker alltså mine bemödanden, till att blott söka för Utskottet ådagalägga, huru Utskottet i min tanka bör utreda förbållandet och granska redovisningen, för att kunna inför Rikets Ständer framställa, mot hvem eller hvilka laga ansvar bör yrkas.
Detta anser jag icke skulle blifva svårt, om Utskottet väljer det gamla, länge med fördel brukade, sättet, att författa UtskottsDetänkanden, jag vill söka närmare angifva det.
Örn Utskottet till exempel skulle behaga dela arne alldeles olika föremål för Rikets Ständers öfverläggningar i arne serskildta Betänkanden, nemligen den lyckade första i ett, och den sista förolyckade Skeppshandeln i ett annat, skulle deraf blifva en följd, att Rikets Ständer ganska lätt kommo till beslut angående den förra.
Vid den bär Utskottet allenast: 1:0
Att utreda på hvad grund Skepp och Effecter ur Flottan kunnat säljas, utan Rikets Ständers förutgående beslut; samt att föreslå de åtgärder, som af Rikets Ständer böra vidtagas, för att trygga Riket, att ej Den 14 Maji. 101 lemnäs försvarslöst, i följd af handelsspeculationer med Statens försvarsmedel.
Denna punkt åter indelas lätteligen: a) i gillande af den i Kongl.
Skrifvelsen yttrade grundsatts, att 25-åriga Skepp (då de ej äro nyss ombyggda) böra säljas; för att derigenom erhålla medel till andra Statsbehof, eller till nybyggnad, så länge man vill dermed fortfara; i bestämmande af det vilkor, att endast sådane Utrednings- och Inventarie-persedlar må försäljas, som tillhöra de gamle fartygen, så att ej de öfriga Skeppen blifva obrukbara, genom bristande Equipage; en omständighet, så mycket vigtigare, som eljest en sig hemligt till krig rustande Granne, genom en afhandling emellan någon GeneralAmiral och ett Handelshus, att få köpa 2 å 3 gamla Skepp, och utur Flottans förråder uttaga obestämda qvantiteter tågvirke m. ni., möjligtvis skulle kunna sätta hela vår Flotta för flere månader utur segelbart skick; c) i tillkännagifvandet, att försäljning af så väl Skepp, som Effecter bör ske på allmän Auction till den mestbjudande; en omständighet, hvars vigt alldeles ej tillintetgöres af den framdragna svårigheten, att få sälja några J02 Den 14 Maji. gamla ytterst eländiga lastdragare, emedan man med temlig visshet hört omtalas, att just för de nu ifrågavarande fartyg, troligen vida mera kunnat erhållas, om ej handeln så plötsligt blifyit afgjord; d) i begäran, att all handel med Kronans tillhörigheter måtte städse ske, genom de förvaltande Verken; en vigtig omständighet, om controller skola finnas och egennytta afvisas. 2:0.
Att utreda förhållandet med de förelagne försäljningsprisen, samt de så kallade Kronoprisen å ejfecterne; så att Rikets Ständer måtte veta, om de förra upptagas efter i andra länder gångbara priser, eller efter supponerade värden; och om de sednare grunda sig på en noggrann beräkning af alla de kostnader, som åtföljt Kronans arbeten.
Denna punkt indelas lätteligen: aj) i granskning och anmälan huruvida ConstructionsStatens och VavfsStatens löning, Båtsmanshållet, Allmänna bvggnadernes och Dockornas underhåll, Ekeskogens verkliga värde på Kronoskattejorden , Kronoskjutskoslnader för Kffecters transporterande in. m. äro inberäknade i de uppgifna sumrnor af 400,000 R:dr Svenskt Banco, för ett fullt utrustadt nytt 60 Canoners Li - Den 14 Maji. nieskepp och 210,000 för en Fregatt; hvilka summor synas snart nog kunna inbilla Sverige och hela verlden, att Svenska Statens högsta inål borde vara, att bygga och sälja Skepp åt öfriga jorden; IT) i beriktigande af de befarade ofullkomligheterne i ofvannämnde beräkningar, och p) i afstyrkandet, att göra oss till verldsSkeppsbyggmästare, 3:o.
Alt utreda, huru mycket köpesumman varit, huru mycket deraf influtit till Statsverket; huru mycket möjligen återstår; hvar detta linues och huru det bör användas, m. 111., hvilket allt naturligtvis heror af flera omständigheter, hvarvid Utskottet bör fästa synnerlig vigt på följande principer för framtiden: a') att kostnaden för utrustning eller klargöring vid försäljningen bör upptagas och redovisas på io:de HufvudTiteln, såsom måhända en den lyckligaste resa den gamla obrukbara delen af Flottan kan göra; E) att betalningen bör i StatsYerket redovisas under rubriken N:o 3o bland Statslnkomsterne: Ersättningar; 4?) att ingen annan än nästkommande Rikets Ständer deröfver böra disponera.
Den «4 Maj». 4:o, Att granska samt tillkännagifva, om någon misshushållning eller oordning med första utrustningen ägt rum, hvilket jag ej förmodar; och 5:o.
Att föreslå Rikets Ständer, att i anledning af denna handel hos Kongl. Maj:t anmäla, hvad de för deras del beslutat höra iakttagas vid framdeles skeende försäljningar af Kronans Skepp och Förråds-effecter i allmänhet, på sätt redan nämndt är.
Sedan detta är undangjordt, torde Utskottet böra uppfylla den sorgliga pligt, att inkomma med serskildt Betänkande om den sista handeln med ett alldeles nytt Linieskepp, det vackra och goda Skeppet Gustaf den Store, samt 2 Fregatter, i ganska godt stånd.
Dervid har Utskottet, om det i första Betänkandet, på sätt jag föreslagit, stadgat alla nödiga försigtighetsmått för framtiden, i afseende på handel med Rikets Skepp och Gods, att allenast hålla sig till det serskildta fall, som i anseende till denna sednare handel inträffat.
Men för att kunna utreda och föreslå Rikets Ständer hvad de i denna sak böra göra, fordras att äga tillgång till alla de handlingar Utskottet bör hafva emottagit; och som detta ej är den enskilda Representantens lott, anhåller jag, att blott få fästa Utskottets Den 14 Maji. uppmärksamhet på en förslagsvis uppgjord uppställning för det nya Betänkandet, som naturligtvis måste förändras i samma nion Utskottet äger flera upplysningar i ämnet.
Den skulle i min tanka se ut, ungefär sålunda: 1:0, Utredning af Handelns tillkomst.
Denna är väl af Utskottet i nuvarande Betänkande gjord; men en omständighet dervid är ej vidrörd, nemligen, att det genom liandlingarnes data så väl i denna, som första handeln, visar sig, att en de offentliga åtgärderne föregående enskilt communication ägt rum emellan Regeringen och Handelshuset Michaelson och Benedicks, hvilken synes böra så till vida fästa uppmärksamhet, som det bevisar en tillräcklig betänketid, innan Contractet afslutades. 2:0.
Meddelande af Conlracterne in exlenso, hvarvid Utskottet bör serskildt anmärka : a) att 4;de punkten tydligt visar, huru Styrelsen insett möjligheten af handelns återgång, med ersättningsskyldighet å Kronans sida; samt att sålunda till lagligt ansvar bör anmälas den Embetsman, som fått sig uppdraget, att å Kronans vägnar uppgöra Contractet, och som icke uti detsamma stadgat nödiga vilkor, för att trygga Staten io6 Den 14 Maji. mot- ersättningskostnader af onödiga, onyltiga och genom slöseri och slarf tillkomna, utrustnings-utgifter; b) att samma punkt icke i bägge exemplaren af Contractet är lika lydande; och att sålunda till lagligt ansvar bör anmälas Kronans Commissionär, som derigenom blottställt Staten för Ökade ersättnings-ansprÄk; hvarvid Utskottet äfven bör noga söka utreda, hvilken Aucloritet eller person det ålegat, att vid handelns återgång bevaka Statens rätt, samt enligt 3o
Riksdagsordningen till lagligt ansvar föreslå den eller de, som bordt yrka laglig undersökning, angående de obilliga ersättningsfordringarna, samt angående det märkvärdiga förhållandet, att då en sådan olikhet i Contracterne förefanns, likväl det exemplar blef gällande för Köparens ersättnings-anspråk, som af honom innehades, och icke det af honom äfven underskrifna och i säljarens värjo befintliga exemplaret, hvari Köparen förbehållit sig en vida billigare ersättning. 3:o.
Granskning af redogörelserne för Ut- « rustningen, serskildt af den som föregick aflefvereringen, och serskildt af hvad som sedan af Köparen blifvit derutöfver verkställdt.
Härvid bör Utskottet utrc - Den 14 Maji. 107 da och bestämdt till Rikets Ständer uppgifva: fl) om Flottans Räkenskaper tydligt utvisa, alt desse kostnader icke på något sätt tillika äro synliga i dess vanliga års Räkenskaper, och sålunda inblandade med öfriga utgifter af io:de HufvudTiteln, för Varfvet och Flottans förråder, m. ra.; £) om oordning och slöseri vid Köparens arrangementer, efter Skeppens emottagande varit att förmärka; hvarföre alla dess uppgifne ersättningsposter höra specifikt till Rikets Ständer uppgifvas, och icke, som nu skedt, blott det oerhörda hufvudbeloppet lösligt omnämnas; eller i händelse en sådan specification b 1 ef för vidlyftig, åtminstone meddela dem i fullständiga rubriker, så att allmänna förhållanderna dervid kunde blifva synliga; c) i mon af denna gransknings resultat, bör Utskottet till- eller afstyrka Rikets Ständer, alt för deras del besluta, det å Kronans vägnar undersökning vid laga
Domstol skall företagas öfver den ersättning, som Handelshuset Michaelson och Benedicks, enligt Conlract bordt :-f Kronan utbekomma; hvarvid Utskottet i hvarje fall bör föreslå Rikets Ständer, att lill Kongl. Maj:t an - Den 14 Maji. mäla, huru de för deras del beslutat, alt hädanefter icke någon allmänna medel rörande tvist, under något vilkor, må undandragas allmänna Domstolarna och offentligheten; på det alt Konungens Emhetsmäns förfarande må blifva inför Regering och folk öppet och ärligt ådagalagdt. 4:o.
Förslag till en sammanfattning af de motiverade beslut Utskottet tillstyrker Rikets Ständer, att i ämnet fatta ; så att ExpeditionsUtskottet måtte blifva i stånd, att en underdånig Skrifvelse vederbörJigen uppsätta.
StatsUtskottet på sådant sätt behandlar ämnet, torde det få antagas för säkert, att Rikets Ständer blifva i tillfälle, att med behörig sakkännedom besluta, och att i denna invecklade, offentligheten länge undanhållna, och så många besynnerliga omdömen underkastade, samhällsangelägenhet, vidtaga sådana åtgärder som äro öfverensstämmande med våra Grundlagars princip, att Lagstiftande makten icke skall dömma, utan en oberoende Domaremakt fälla, och en ansvarig Verkställande makt utföra, den Dom, som Rikets Ständer allenast böra yrka.
Jag afstyrker alltså all partiel ersättningsfordran, å de af Utskottet så kallade Vederbörande.
Jag öfverlemna!’ till C011- Den 14 Maj i.
109 stitutionsUtskottet allt hvad som angår sjelfva Styrelse-åtgärden, nemligen beslutet att sälja, samt att låta handeln återgå; men jag fordrar deremot af StatsUtskottet, att det skall noggrannare utreda de i vårt land oerhörda utrustningskostnader af 53o,ooo R:dr, som blifvit begärda för utrustning af 3 Skepp, hvilka af Staten blifvit aflemnade i segelklart skick; att det skall begära laga
Dom öfver rättigheten till denna ersättning; att det skall begära laga Dom Öfver den Embetsman, som, i egenskap af Kronans Ombud, uppgjort dubbla Contracter; hvarföre äfven bör infordras den Instruction han säkerligen erhållit vid förrättandet af ett så vigtigt uppdrag; att det skall begära laga dom Öfver de Embetsman eller Embetsverk, som enligt nu gällande allmänna stadganden böra bevaka Kronans rätt vid tvister om allmänna medel; att det sluteligen bör föreslå Rikets Ständer sådane beslut, som i framtiden måtte afvända ett dylikt behandlingssätt af Rikets Skepp, Gods och Förråder, Och jag yrkar återremiss å Utlåtandet, på det att Höglofl.
Utskottet måtte sättas i tillfälle, att bättre upplysa Rikets Ständer, alt bereda en väg för rättvisan, och att betrygga Svenska folket för så betydande, och hvad värre är, obehagliga förluster för dess StatsVerk.
Sluteligen protesterar jag emot all afskrifning, innan Domstolarne gjort deras skyldighet, och Kongl. Majit underrät - I IO Den i4 Maji. tat Rikets Ständer om Domen, samt hvad till ersättnings vinnande hos de sakfällde kunnat vidgöras.
Sluteligen anhåller jag, att Höglofl.
Utskottet täcktes vid återremissen upptaga till besvarande hvarje min anmärkning; emedan det är på sådant sätt, enligt våra Grundlagar, som den enskilta StåndsLedamotens röst kan och får väcka andra Stånds uppmärksamhet, och således i sin mohn bidraga till rättelse uti de ofullständiga eller vrängda Betänkande!!
Stånden i plena stundom af vederbörande Utskott få emottaga.
Önskvärdt hade varit, det icke någon Skeppshandel ägt rum; men ehuru förenadt med mycket interesse, och ehuru upplysande det än är, att höra öfvade och utmärkta talare i förekommande ämnen yttra och utveckla sina åsigter, är likväl det ifrågavarande af den beskaffenhet, att den längsta discussion svårligen ändrar någons opinion.
Hvad genom en vidlyftigare utveckling kan åstadkommas, är ökade protocoller, ökad tryckningskostnad, och således i sin mån en lika liten båtnad för SlatsVerket, som det skördat af Skeppshandeln.