Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man torde härvid vilja invända, att det är RiksgäldsContoiret som utställer dessa Obligationer, hvilkas efterfrågan genom sits tre procen6ts ränta bör blifva begärlig; men Jag ser detta oaktadt ingen ting som tryggar mot möjligheten af dessa Obligationers hastig» företeende till inlösen i Banken, hvarigenom IlS Ben H September /, m. beloppet utom allt tvifvel kommer att betunga BankoSedelstocken med en ytterligare tillökning af sedlar utan någon slags motsvarande fond och icke ens försedd med Riksens Ständers förbindelse till Banken, att såsom Statens skuld godkänna den sålunda ökade Sedelutgifningen, som utom allt tvifvel ännu ytterligare skall öka peönitigaförsäriiringen.
]3g ogillar allt SfatsLånesysteme, sorn ej af högsta nöden är påkalladt.
Jag ogillar detta skuldsättningsSystgtti på den grund att jag ännu ej kunnat öfvervinna mina betänkligheter i anseende till den moraliska beskaffenheten af dess egenskap.
Jag tror det tillhöra den störa haturinrättningen, att Menniskans drift är ett sträfvande; för att åt ett kommande slägte lemna en besparing eller ölverskottet af det närvarandes behållning utaf arbetsprodukt.
Man bestrider också icke detta förhållande, trien man använder det, i min tanka felaktigt, då man drifver den sats, att eri Statsskuld!, utan förbehåll är en tillden kommande generationen lemnad skatt, jag inser visserligen Undén hvilka förhållanden och huru man under tillhjelp af någon findtlighet kan undetstödja denna sats; men jag ksft ömöjligt fatta hurti den någonsin eller ifrån någon synpunkt kan blifva användbar i anseende till de dagligt tärande behofven för Staten i allmänhet, hvilka i mili tanka aldrig kunna hänförastill annat än uppäten mat.
Jag förkastar således Förslaget i dent - Den 12 September / mi 113 na del.
Men vid valet emellan Statsobligationer, då det icke mera vore möjeligt att bestrida nödvändigheten af deras utställande,skulle jag alltid företrädesvis rösta för fem procenuObligationer, ställde på viss betalningstid , och grundade på en gifveh och bestämd Amortissements fond.
Endast på detta sätt blifva StatsObligationer en formelig Statsskuld,’ för hvars återgäldande hela Samhället måste ansvara, då deremot de föreslagne TreprocentsSedlarne, 1 fal 1 jag ej misstagit mig om meningen, blott komma att utgöta ett ytterligara intrång uti den redan nog mycket förnärmade Sedelinnehafvarens rätt.
Jag inser nog de vådliga följderne af sådane fern procents Obligationer uti Landets närvarande enskilt gäldbundne tillstånd; jag inser tydligen huru alla penniogeägare skola uppsäga till och med sine intecknade fordringar lör att företrädesvis insätta sine penningar uti RiksgäldsContoiret emoc sådane Obligationer, tilt undvikande af kostsamma Lagsökningar, och det ofta i penningeaffairer ännu obehagligare tvånget afenskilta considerationer. jag erkänner således gerna att jag utaf införandet af ett sådant LåneSysteme tj kan beräkna alla de vidt utseende följderna af ett sådant Systems införande, och jag vill också icke åtaga m:g någon delaktighet uti ansvaret för dem.
Jag tillstyrker derföre Ridderskapet och Adeln att låta sa kerna förblifva uti sitt orubbade skick i den na del, derigenom att inga högre anslag be Bil till Ilichl. o. Ad.
Prof. VIII Band. 8 Den 12 September f. m. viljas, än som kunna utgöras genom d® gamla utvägarne i bevillningsväg.
Bilagor till Pleni-Protocollet för flen 12 September, eftermiddagen.
Herr von Francken, Jag får vördsammast underställa Högvälborne Herr Grelven och LaodtMarskalkcn samt Höglofl Ridderskapet och Adeln om ej nu ifrågavsrande i3:de punkt borde slutas med ordet Eficter, samt sista meningen: utnjuer hvad hi/t ils. per mediuip i f rån och med iSvj till och med 1S2-Z, varit vanligt, alldeles bortgå, då derigenom de 1,200,000
R:dr, som äro anslagne till jemiån kunde blifva beräknade utöfver de i föregående punkt nämnde 30 Millioner, och tillfäll® derigenom lämnas til! större fastighetslån. jagjmsér ganska väl,att en lörökad och Deri 12 September f. m, 115 följakteligen försämrad Sedelstock, som endast uppehåller några få individuer, onekeligen för det hela allmänna medför skadliga följder; jag inser äfven, att en för långt utsträckt
Fastighets beläning lika skadar den låntagande som Staten, men jag anser skyldigheten fordra, att i hvad tjenligt kan vara, gå det Hedervärda BondeStändet till mötes, och genom den af mig nu b gärta förändring kunde vi äga ti 11 tälle dertill, utan märkelig våda, helst följden å andra sidan torde äfven ej vara så förmånlig, om dessa 1,200,000 R:dr ' blefvo inberäknade i de 30 millionerna, och Conjuncturen gjorde Jernlånen öfverflödige, så minskades onekeligen Sedelstocken till ej fullt 29 Millioner, hvilket vore lika obilligt som ovärdigt handlat mot Jordbrukaren, hvars belägenhet är lika som vid Riksdagens början, och hvarom den Riksdagsman, 0111 sådan skulle finnas, som genom sitt långa vistande i Hufvudstaden glömt hemortens ställning, troligen vid återkomsten erhåller en obehaglig påminnelse.
Jag får derföre ödmjukeligen anhålla om "* Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition på min nu föreslagne förändring af i3.*de punkten.
Den iS September f. m, Bilagor till Pleni-Protocollet för den 16 September, förmiddagen, N:0 f. Herr Mont.sommerin, Gr.fiaf: Emot Herr von Törne, Michaels, upplasta anmärkningar i plenum den 5 dennes f. m. mot mitt anförande i plenum den 22 nästförflutne Augusti i afseende på väckt Motion om Jemtlands återförenande nied Wiji er Norrlands och Herjeådalen! med Gefleborgs
Län, anhåller jag att vördsammeligen !ä göra några erinringar.
I förbigående kan jag icke uragtlåta att förklara Herr von Törne min förbindelse öfver den uppmärksamhet hvarmed jag ensamt personligen med svar och anmärkningar blifvit hedrad, ehuru jag uti mitt första anförande icke ens nämndt Herr von Törnes namn och ehuru fl-re i frågan sig yttrat, bland dem Herr af Uhr Ii os Ridderskap-t oth Adeln samt Anders Mårterifon, Eric Andersfon Bång och Carl Bergman inom Hedervärda BondeStåndet, hvaraf d>' 2-.ne förstnämnde dessutom äro de, hvilka framställt ifrågavarande ämne
Men åsidosättande denna ensidighet, denna personlig - Den 16 September f m, »17 het uti Herr von Törnes anmärkningar, detta bemödande, att concentrera anfallet på enenda, ehuru tillhörande flere, skall jag dock, så vidt jag förmår, söka att försvarara icke blott min, utan äfven deras, som med mig delat enahanda öfvertygelse i detta ämne.
Herr von Torne börjar med att till styrka för sin tanka åberopa en af 30 Jemtlands Invånare utgifven underdånig skrifvelse och ”anhållan, att intet affeende måtte göras pä denna mo tion (nemligen om Jemtlands önskade återförening med IVeJlerNorrland, och Herjeådalen med Gefleborgs Lein) som emot deras vilja blijvitjramJlälld och forn rekt jhider mot Folkets önjkan och fanna interesse.'”
Då denna underdåniga skrif velse är införd i Allmänna Journalen N o 203 den 3tdje dennes, har hvarje läsare sf denna Tid ning varit i tillfälle att göra sig bekant med dess innehåll.
Det kan icke undgå någon lä sares uppmärksamhet, ja förvåning hvilket också bevisar sig af en Artikel i gårdagens Ali männa Journal, hurusom denna skrilvelses Författare vågat nalkas KonungaThronen med anklagelser mot och missgillande af Riksdags manna personliga åtgärder, i synnerhet som allt hvad deruti anföres är grundadt på blotta berättelfer och rykten, så mycket mera som då denna underdåniga skrifvelse blifvit författad, Motionen inom de Höglofl.
Utskotten ännu icke ens blifvit behandlad, mindre inom Ståndens plena till pröfning upptagen; Dessutom är det serdeles djerft att 30 personer tro ftig med den säkerhet kunna bedömma och känna Den 16 September/, m. 36,000 personers öfvertygelse att dessa 30 anse sig, på deras vägnar kunna tolka den inför Thronen, och i följd deraf miss gilla och klandra sina Riksdags Ombuds åtgärder.
Jag tror icke att ett sådant förfarande är värdigt, är öfver* ensstämmande med Riksdagsmanna helgden, är förenligt med Grundlagen, eller med den medborgerliga pligt som bjuder att Riksens Ständers öfverläggningsr böra vara fredade för klander, impulser och anklagelser, af hvad namn
Och beskaffenhet som helst.
Det hör icke hit att utforska upphofvet och egentliga ändamålet och syftningen af denna underdåniga skrifvelse, underteknad af ÖfversteLieutenaoten vid Regementet, af 4 f. d. Officerare, f. d.
RegementsLäkare, Rector, Apothekare, Postmästare, Gästgifvare, Källarmästarfc m. flere Ståndspersoner samt 15 ä 16 Bönder, hvaraf likväl Olof Nilsfon under 1818 års Riksdag förenade sig, såsom dåvarande Riksdagsman, uti den äfven då väckta Motion om Jemtlands återförening med Westernorrlands
Län, utan att denna fråga då möttes af något missgillande eller klander inom Orten.
Salunda är det iner än oväntadt, att nu finna 30 personer yrka hvad Herr von Törne åberopat, att nemligen intet ajfrende matte göras på detina motion, forn mot deras vilja bhjvit framjiåld och forn rakt Jlrider mot Folkets önfkan och fanna interesfe.
Det skulle, i sanning blifva ett begynner - ligt förhållande, om Nationens Representanter vid hvarje Motion de ämnade väcka, vore nödsakade att förut underrätta sig, huruvida Den 16 Septernber e. m, 119 densamma öfverensstämde med v hfa perfoners eller C or porat toners vilja och önjhan, och om också dervid alltid inträffade den sällsamma omständigheten, sorn vid den väckta motionen i detta ämne, att nemligen såsom man vill yrka sjeffmanda förklaranden sig framställde med den oväntadt djerfva omfattning att 30 perso, ner tro sig kunna uttrycka pluraliteteDs vilja och önfkan bland 36,000 menniskor hvilka icke blifvit rådfrågade, icke hörde, tyckes detta förfarande likväl så problematiskt, så litet antagligt och fögaeller intet ändamålsenligt, att denna utväg hos ingen rättskaffens
Riksdagsman lärer vinna ringaste afseende.' det torde alltså tillkomma vederbörande Ut [kott och vidare Rikfens Häglof .Ständer att ensamt upptaga, pröfva och afetter tillf yrka så väl denna Motion som alla andra inom nuvarande
Riksdag tillbörligen väckt* och till behandling remitterade Motioner.
Hvad Herr voa Törns sålunda åberopat till styrka för sin öfvertygelse, nemligen att feve aj Jemtlands Invånare hafva till Hans Majit Konungen inkommit med underdånig anhållan, att intet af fiende måtte göras på denna Motion, forn mot deras vilja blifvit fram fäld, torde hvarje opartisk finna icke gälla för ringaste skäl mot Motionairernas och min tanka, och jag vågar tillägga icke eller till någon ledning eller grund för Utskottens åtgärder eller Kongl. Maj ts Nådiga afseende, emedan det icke lärer undgå någon upplyst och erfaren granskare, att inse, det rätta värdet af dylika underdåniga skrifvelser, sorn, likt den ifrågavarande, ingenting upplysa om Yelfva saken, och således till intet an - 120 Dill 16 Septemberf* rit. nät tjena, Och kanske dess Författare icke eller dermed annat ändamål haft, ärr att leda uppmäksamheten frän saken och på den person, sora, under utsmyckadt, något för obegränsade loftal, synes deri utgöra egentliga, ämnet, åtminstone grundionen med blott några mer och mindre derifrån aflägsnade variationer.
Derefter anför Herr von Törne: att JemtLimingen vid Norr/ka gränfen kar omkring 41 mil till Herivfandj och tillägger: hvem kan betvifla de fvårighe ter, forn mota att på få dant af/land vid:- taga endcjl vanliga adminiflratina åtgärder, Jorn aUgga alla Laneflyrdfer?
Jag svarar den kan betvifla deisi (iårigheter, som vet, att man i eko bör räkna vägalängden efter den aflägsenhet en och en nan ytterst vid Norrska gränsen boende enskildt perjon eller hushåll har till Hernösand:
I sådant fall skulle särskildta
Läne styrelser erfordras på många ställen, bland andra en i ÖjverTorneå, emedan der finnes Nybygge och således några innebyggare, hvilka hafva circa 45 å 50 mil till deras Länestyrelse i Piteå, och af enahanda skäl ett serskildt Milit arbefäl) emedan en och annan Soldat der har 30 mil till Compagn irsmligsplatsen.
Hvem inser icke det ensidiga , det ytterligt oantagliga af sådana beräkningar?
Säkerligen äfven Herr von Törne, och således tillika lempligheten, åtminstone möjligheten deraf, att Invånarena i Jemtland framdeles, likaväl som tillförene skulle kunna äga deras Lane flyr elfe i Hernnjand, dit de öfverhufvud tagit icke äga msr Den i6 September f, m. an 13, 20 ä 28 mil.
Således torde detta Herr von Tornes stea!, utan stt man äger någon specie] kännedom af en Landi höj dinges göromål också kunna anses bland de problematiska , sora tala en närmare bevisning.
Likaså med Herr von Torner uppräknade skäl, hvarföre
Herjeådalen bör vara förenadt med jemtland, nemligen 2 att J’ nu mera allman Landsväg emellan Jemtland och Herjeådalen, på Statens bekostnad blifvit anlagd, att deri sistnämnde Provinsens invånare hafva i allmänhet längre väg till Geflej än till Östersund och på de marknader, som hållas å sistnämnde ställe, kunna de både köpa sina behof och afyttra sina varors oell bland annat: att ajvittringsvei— ket derstädes lärer komma att besörjas genom Jemtlands a/vilt ringsdomare/’ Åberopande Motionairernes samt Höglofl.
Utskottens skäl för Herjeädsilens önskade återförening med Gefleborgs Län, beböfver jag blott mot Herr von Törnes föregående yrkande tillägga: dt dm på Sta tens bekofineld anlagde Landsvägen emellan Herjeådalen och Jemtland, beklagligen icke talar för dessa provincers förening, eftersom Innebyggatena i Herjeådalen säll,an och nästan aldrig b;gagna den, emedan de så mycket möjligt är, undvika att hafva någon communication med Jemtland, aldraminst med Östersund, der de visserligen hvarken köpa sina behof elier afyttra sina varor; detta sker alltid i Städerna inom Gefleborgs Län; också strider Herr von Törnes uppgift, utom mot rätta förhållandet, äfven mot dess egen 5 års berättelse der nämnde stad uppgifves sorn. blott en stor by och 122 Den 16 Septemberf. m-, der Handeln ej är lifligare än i Jemtlands större byar, med undantag då marknader hållas, Och desse bevistas nästan aldrig af Innevånarena i Herjeådalen, emedan de hafva mera fördel att afyttra sina varor och att uppköpa sina förnödenheter i Hudiksvall, Söderhamn eller Gefle.
Att vidare den förmodan, gissningen eller aningen: att a/vit t ringsverket derstädes lärer komma att besörjas genom Jemtlands Afvittringsdomare, skulle kunna anses, såsom Herr von Törne påstår, för skäl mot Herjeådaiens afskiljande från Jemtlands Län, är icke eller för mig möjligt att fatta, och torde af hvar och en som håller sig inom verklighetens, icke blott möjlighetens och derpå grundade gissningarnes område bedömmas under all vederläggning.
Ändå drager Herr von Törne häraf den bestämda slutsats att: ”alla dessa omständigheter skulle göra den föreslagneförändringen på det högsta olämplig"
Jag öfverlämnar detta påstående, säker om en bättre slutkonst hos hvarje opartisk, till Riksens Högloft.
Ständers närmare afgörande.
Nu återgår Herr von Törne till Jemtland, börjar med att uppräkna hvad der bör göras nemligen !
"floderna böra göras flottbara, nya vägar böra anläggas, Kronans ägor böra skiljas ifrån enskiltas, nya bostäder byggas, sådane arbetsföra per. söner i> Dalarna och Wermland öfvertalas att nedsätta sig som Kronohemmans åboer," och frågar i följd häraf:
''Manne icke till alla dessa anstallterfordras Lånestyrelser, sorn utan för långt afstånd från din ort. der förbättringarna |böra göras med uppmärksamhet kunna följa och befrämja dessa vigtiga Den 16 September e. m. 12.? företag?
Han svarar väl sjelf: ”DJta förekommer atminjlont ung o/lridigt.”
Men hvem inser icke huru ringa skäl dylika yrkanden innebära, ty om det fordras nya Läneftyrelfer till alla förbättringar man inom hvarje vidsträckt landsort skulle kunna företaga , hvar funnes då gränsen för nya Landshövdingars tillsättande?
Dessutom finnes redan och har i flere år funnits en SttömrensningsComité, som besörjt och besörjer ännu om uppränsningen af dervarande Floder, storskiftet fortfar ju äfven och arbetsfora per fonér måtte väl hvarken från Dalarne eller IVermeland behöfva införskrifvas, så länge sjelfva orten icke saknar arbetsfört och arbetsvandt iolk , som i alla afseenden är jämförligt både i arbetskraft och kuijlindiijlrie , om ej öfverträfrande innevånare i hvad provins sorn helst inom Sverige.
Någon serskildt
Länestyrelse torde således icke eller ; dessa afseenden af någon serdeles nödvändighet påkallas i Jemtland.
Derefter kommer Herr von Törne troligen på sjelfva egenteliga ämnet af dess anförande.
Men det har också fordom funnits ett Land, der Regeringen hade sina Loftalare, der Folket månadteligen underrättades om Regeringens storverk och der Embetsmannens duglighet beräknades efter loftalets mer och mindre lyckliga uppfattning.
Men dessa loftal gjorde, oagtadt de berömvärdaste bemödanden, detta land icke lugnt, icke lyckligt.
M8ra välgörande följder hoppas jjg dock, af varmaste bjerta, lör mitt Fädernesland! jag hoppas att 124 Den 16 Septemia' f. m! allt prål, all flärd , all lux i lefnadssätt och ta i, matte ga vika för den redbara tankan, den sanna, oegennyttiga handlingen, om också oberömd, och då jag så önskar , bör jag äfven jörbigå att anmärka något vidare om de flora anf alter, som i Jemtland blifvit gjorda , och hvarpå Herr von Törne med så mycken fjelfförfakelfe och blygfamhet öfverlemnar en ganska omständlig uppgift, ehuru jag likväl icke kan frångå min öfvertygelse, att man nemligen på /tallet icke derom kan jå någon ferddes påtaglig er/arenhet.
Dessutom talar allt sådant ändå icke för nödvändigheten af en serskildt Länestyrelse t Jemtland, ty om också denna provins hört, såsom tillförene, under VästcrNorrland , hade visserligen hvarken Kongl Maj-.ts landtfaderliga omsorger och Nådiga penningeunderstöd tili premier för Ylleväfnader , eller till Kongl, HttshållmngsSällJkopet fafom gåfva, eller Riksens Högloft Ständers af Kongl. Maj:t sanctionerade önskan om Jemtlands Fäl tJägareRegementes minfanin g ifrån 1000 till 8 O© man, uteblifvit, lika litet som det Nadigfi förordnade JlorJkiftet, uppbyggandet af ett SpannemSkMagazin, anläggandet af 7 Schö ferier och nya Landsvägar till Norrige och Herjeådalen elier hvad andra företag som hälst, hvilka likväl kunnat ske och säkerligen ätverr skedt om Jemtland också icke haft en serskildt Länestyrelse.
Desäa /lora anfalter kunna sålunda icke räknas till Läneflyrelfcw åtgärder, emedan de utgått från Ben 16 September /. m. Kongl Maj:ti och Rilfeiis Hoglcjl Ständers tillgörande.
Till stöd för Säde&producfwn anför Herr von 1 Örne ätt: ”i. en del Socknar odlas Stid tued samina fördelsorn i Rikets sydliga provincer, dä ett medium beräknas af 10 ärr i andra äter kan icke med fordel odlas annat 'an foderväxter.
Att uti ett sådant land söka införa, blott en odlingsniethod vore oklokt och skadligty och detta är just hvad jag påstådt, men i hvilka Socknar Säd odlas med samma f ördel som i Rikets sydliga provincerom man också beräknar ett medium af io år, påkallar en närmars, mera omständlig och bevisande uppgift än denna obestämda, som ingalunda låtar trolig.
Mina b efky Ilningar tyckas således icke vara ogrundade eftersom Herr von Törne inst i aimér uti de samma, så.val i afseende pä produetionssättet, som i afseende på det så kallade
För valtningsUtfottet, hvars utsträckta skrifveri Herr von Törne icke kunnat vederlägga , men deremot sökt bevisa nyttan af Sockenberedningar i Statiflift, Ekonomijkt och Topografijkt hänseende; medgifvande denna nytta, betviflar jag ändå att just för dessa Sockenberedningar en serskildt Liim flyr elfe, såsom Herr Von Törne yrkar skulle deraf vara en följd.
Herr von Törne medgifver sjelf fördelen af Municipal /lyrelfer, hvaraf Sockenberedningar äro en härmning; men hvarföre de samma icke skulle direct kunna Correspondera med Landt bruks Acad emten, ser .jag inga hinder, intet skäl?
Och det vore genom så beskaffade, frivilliga Municipal flyr elfer inom hvarje Socken, som llere Lä? 126 Den i6 September f m. nestyrelser kunde indragas till betydlig besparing för StatsCassan, utan att Provincernas administration derigenom skulle något förlamas, utan tvärtom bringas uti tn mera direct bero ring med sjelfva Regeringen , och den medborgeliga, constitutionela andan så medelst kraftigast lifvas och underhållas.
Sålunda finge Regeringen Embetsman icke blott för Löner och Penfioner såsom nu, utan Embetsman för äran och tillfredsfiällelfen att kunna gagna sitt Fädernesland.
Denna slags Patriotism är den berömvärdaste, den minst tvetydiga, och mest gagneliga: uppoffring af lif och lemmar för det allmänna bästa kommer lyckligtvis, icke alltid i fråga; men ständigt behöfver vårt fattiga
Fä dernesland Embets- och Tjenstemän , hvilka så litet som möjligt äro Statens blott tärande, dess tillgångar utsugande medlemmar.
Frivilliga öfvertaganden af administrativa åtgärder är det enda sättet hvarigenom många kostsamma, med ständigt uppdrifna Accorder och vid afskedstagande! med stora pensioner begåfvade Embets- och Tjenstemän, skulle kunna undvaras.
Också kan jag icke nog beprisa Herr von Törnes erfarenhet och intygande om Municipalsty. reiserg nytta.
1 Jemtland är ådagaiagdt huru mycket genom dem kunnat tillvägabringas, utan att några serskilda Embetsman med löner och arfvoden behöft tillsättas; det mångfaldiga de uträttat har Herr von Törne uppräknat, men beklagligen för min motpart, bevisa de derjemte att der sådane finnas, blifva Lciiuftifreljerna mer och mer öfvetflödiga; hvaraf föl— Den 16 September f. m, jer att den serskildta Länejlyrelfen i Jemtland så. mycket mindre är af nöden.
Ifrån frågan om SockenSällfkaperna och FörvaltningsUtJkottet, öfvergår Herr von Törne till teckningen af ”de svårigheter och stridiga meningar, sorn merendels miila alla allmänna Förslag, just derföre att de äro allmänna, och således ej lampliga för allas närvarande, cnskilta interesse.’’ Sanningen af detta yrkande bevisar just Herr von Törne så tillämpligt på sig sjelf genom sitt bemödande att motverka det nu ifrågavarande allmänna För.
Jltg till indragning af öfverflödigt anfedde Embeten och Tjenjler, hvaremot det sårad9 enfkildia imereffet gör så många fvårigheter och upphäfver sig med så mycken bitterhet, hvaraf dessa Herr von Törnes, såsom det märkes af gammal, fast icke berömlig vana, lånade fraser om Jördomen forn Jörkajlar, om afunden sorn svärtar eller elakheten som förlöjligar, jemte lika beskaffade här mindre lyckliga liknelsen om dessa insekter, hvilka födas, lefva och dö i fläckarna på ett lif, bära det ojäfagtigaste vittnesbörd.
Deremot torde det fillåtas mig att under en mera omisskännelig tillämpning erinra, huruledes det finnes vissa Lysmajkar som värka uppmärksamhet, blott i mörkret och genom landt ljus, och huruledes man äfven kon pryda fig med lanta Fjädrar eller hvad ett gammalt , Svenskt ordspråk säger: plöja med en annans Kalf Då Herr von Törne klandrar mina finan* cielia åjigter, gör han det efter en förutsänd , verkeligen djup och sann Financial tankepg - 3 28 Den 16 September f m, riod, hvari* utvecklas ett på ämnet vä! afpsssadt och träffande system, som icke annai kunnat ån rättfärdiga H.err von Törnes, så oin hau sjelf påstår, mig vida öfverträ Rande Finansiella åjigter, men huru förvånad biet' jag ej vid det jag händelsevis uppslog
Ridder skåpets deli Adelns Prutocoll för 18/8 ars Riksdag, 5;te Bandets första.
Afdelning pag.
165 ifrån och med 16 raden, pag. 186 iirån och med 22 raden, och der igenfann icke blott samma idé, eller samma tasikegång, utan ord ifrån ord detsamma, som Herr van Törne nu yrkar, då aniördt i Plenum den 23 April nemligen r S18 af en värd Ledamot inom detta rum, Herr Munk at Rosensköld, så lydande: "lett land, sorn har ofantliga sträckor af ouppodlad men till siri natur fruktbar mark och likaledes ofitntelige massor af rå-ämnen, som duga till förädling, men deremot få enskilta Capitaler, 1 ett sådant land är det af en stor nytta att kunna mot låg ränta undfå lån af allmänna medel , som klokt använda i Näringarne gagna både Staten och den enskildta genom mångdubblad produetior», öka rörelsen och befordra derigenom en lif!ägare omsättning och circulatian af RÖrelseCapitalet, sorn 1 ett glest bebodt land behöfver i f örhållande till folkmängden vara större, än i ett mycket befolkadt land.”
Så litet sjelftänkande är Herr von Törne, men blyges ändå icke att göra denna slutsats: ”Således synes Herr Mont gomer ies financiella äsigter icke vara byggda, på säkrare grunder än hans StatsEkonomiskaDerpå kan jag icke annat svara, än Den 16 September f, m.