Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men likväl synes mig, att BorgareSt:s inbjudning i afseende på utsättande af elt premium icke bör afslås, emedan den utmärker åtminstone den grundsats, att man önskar fä veta om något bättre fabricationssätl af sedlar gifves, och alt man vill begagna sig af ett sådant, när det ådagalägges alt det finnes.
Jag hemställe,r derföre, om ej denna del af BorgareSlis inbjudning kunde skiljas ifrån det öfriga, som densamma innehåller.
Jag ber alt få instämma med Gr.
Gyl denstolpe och Hr von Hartmansdorff i hvad de yttrat mot Utsics betänk.
Hvad andre talare förordat rör-.de utsättande af ett premium för en bättre sedell il 1 verk ning;, så tillstår jag, det jag hyser stora farhågor för att uppmuntra till skicklighet att göra bättre sedlar än Bankens egna, enär den sorn gör deni bättre kan också göra deni likadana eller förfalska desamma.
Afven i det afseendet kan det vara vådligt, alt om någon belrädes med alt göra sedlar, så kan han säga, alt han vill förtjena Bankens premium, och således icke eller förmenas att göra sediarne fullkomligt färdige, och förrän en sådan sedel är lika med Bankens, så kan personen icke åtalas.
Om man åter anser nödvändigt alt åtgärder vidtagas för att göra Bankens sedlar svårare alt efterapa, torde sådant säkrare kunna ske genom directa åtgärder af Bankens egna tjenstemän eller graveurer.
Raab, Adam Christian: begärde upplysning om Preste- och BondeSl-.ns i ämnet fattade beslut, i-anledn. hvaraf underl.
R idd.secret. lillkännagaf, alt från PresleShs prot.utdr. om pröfningen af förevar, utlåt, ännu icke ankommit, man att
Bon - 628 Den 19 April e. m. deSt. bifallit sagde utlät, med den förändring, att Graveuren Akerberg, sedan han fullgjort hvad Utsi;, föreslagit, ovillkorligen bör utbekomma ifrågavar. ersättning med 8000 r:dr.
Det är salunda icke officiell bekant huruledes PresteSt. i denna fråga beslutat, men på enskild väg bar jag erhållit den underrättelse, att nämnde Stånd antagit BorgareSt:s förslag, och således den första delen, nemi. 1000, r:dr och månadtligt appointement af 120 r:dr, så länge Hr Akerberg befattar sig med ifrågavar. arbete, är lill årets slut beviijadt af 3:ne Stånd, och således utgör ett R.
Den sednare delen, eller premium af 8000 r:dr, som blifvit föreslaget för Ilr Akerberg, skulle deremot vara bifallen af 2:ne Stånd, nemi. af BondeSt., med förklarande att det skulle honom tillfalla, och BorgareSt. att summan skulle utgå som ett premium, utan att nämna personen, för den, som intill 1840 års slut kunde förete ett exemplar af sedelsort, som ansågs fullt enligt med hvad man önskade.
För min del har jag ej funnit de skäl lill afslag, som blifvit framställde, fullt gilltige.
Man har sagt, att det skulle vara möjligt, att Hr Akerberg, under den lid han sysselsatte sig med delta arbete kunde anses legaliter befatta sig med sedelförfalskning.
Rivon Hartmansdorff, som yttrade sig i denna syftning, måtte icke hafva observerat hvad här står i nämnde hänseende föreskrifvet, och ber jag derföre att få fästa hans uppmärksamhet derå, att arbetet skall ske under controller, dem Bancofullm. kunna finna lämplige att bestämma, och det beror ju på Hrr Fullmäktige alt tillse, det Tit.
Akerberg ej må göra missbruk af sin konstfärdighet.
Om man skulle förutsätta, att en hvar, som uppgifver sig kunna åstadkomma en förbättring i sedelfabricalionen, tillika skulle förfalska sedlar, och derföre ej understödja försök till införande af förbättringar, så fick man aldrig någon förbättring i denna väg införd.
Vi vete huru alla konster en gång varit i sin linda, men sedan allt mer och mer utvecklat sig genom anställande af nya rön och försök, och på samma säll förhåller det sig helt säkert äfven med förbättring af pappersmynt.
Något bättre än hvad
Hr Broling i denna väg åstadkommit, måtte väl låta tänka sig.
Jag har ej sett del prof, som Hr Akerberg på sin konstfärdighet företett, men om del icke varit af beskaffenhet att ådraga sig uppmärksamhet, förmodar jag alt BorgareSt. icke hade gjort ett sådant förslag, som här blifvit framstäldt.
För min del kommer jag sålunda lill det resultat, att jag, lika med BorgareSt. vill bifalla den summa af 1000 r:dr, som är nämnd jemte 120 r:dr i månaden, samt utsätta ett premium af 8000 r:dr för den, som uppfyller de föreskrifter, som nämnde Stånd i öfrigt föreslagit.
O Hr Bildt, Knut:
Hr Åkerbergs förslag hade många sym pathier inom Utsk., men Bancostyrelsen var alldeles emot detsamma och afstyrkte, att Hr Akerberg skulle få sysselsätta sig med sedeltillverkning.
De prof på sin konst han atlemnat, voro Den 19 April e. m. 629 icke sa. dåliga, tvertom ganska välgjorda.
Ulsk. liar kommit till det resonnement, som här i betänk, är uttryckt, emedan man var ense om, att det nuvar. sedelmyntet kan lill största likhet eftergöras.
Frågan alt utsätta premium för hvem som helst att förete prof på förbättrad sedelfabrication förevar äfven inom Utsk.; man fann ganska väl, att ett sådant premium skulle framkalla all verldens graveurer eller stentryckare, och att desse icke på något sätt af polisen voro åtkomliga för deras farliga sysselsättning, emedan de hettes arbeta för att vinna Bankens premium, och derföre kom man till det resultat, alt Hr Akerberg skulle arbeta under de controller, som Bancofullm. kunde komma alt utsätta.
Desse tor ’ O de blifva sådane, ali Hr Akerberg icke kan desamma antaga, men det är väl ej olämpligt att låta honom göra försök, om det honom lyster.
För min del har jag ej stort förtroende för hans konst, men delade inom Utsk. den tankan, att man borde tillåta honom att försöka sin lycka, hvarigenom måhända ådagalades, att han ingenting stort kunde i denna väg, hvilket åter vore högst tranquiliserande.
Jag tillstyrker R. o. Ad., icke att afslå betänk., utan återremittera detsamma, då man emedlertid finge höra hvad de öfrige Stånden säga.
BorgarcStts inbjudning skulle jag vilja afstyrka, såsom utgående på att anslå premium till täflan uti ifrägavar. konst.
Inom Utsk. var jag i afseende å denna fråga af en annan tanka än majoriteten, hvarföre jag ock reserverade mig mot heslutet.
Skälen dertill har jag icke anfört, emedan jag ej ville begagna tryckfriheten på ett sådant sätt, som kostar Staten.
Hvad det aflemnade sedelprofvet beträffar, som Hr Åkerberg förfärdigat, så var det visserligen så väl gjordt, som det fordrades för att om äktheten af en sedel förvilla den mindre uppmärksamma allmänheten, men vid närmare efterseende kunde man dock icke misstaga sig om oäktheten.
Uti Hr Åkerbergs anbud uttrycktes, att han besutte en konst att inom kort tid verkställa sedeleftergörning; men då man skulle skrida till verkställigheten, så fann han sig generad af föreskriften, alt han under sitt arbete i Banken skulle hafva någon inne hos sig.
Hans första anbud var om ett visst underhåll för alt vistas i England och derefter framlägga prof af nära oefterapligt sedelmynt; man kunde ej ingå uppå att bekosta en sådan resa, synnerligast, som allt hvad man kände om den här Herms konst, var ett prof på en half 2 r:drs sedel.
Jag tyckte att Bancofullm. för hastigt embarquerade sig med mannen, men han höll fint i och lyckades att få sig beviljadt ett månadtligt underhäll af 120 r:dr.
Hvad angår utfästande af ett premium, så får jag nämna, att då i England för några år sedan fråga var att införa förbättring i sedelmyntet, så aktade man sig för att utfärda någon kungörelse, att ett premium i denna väg stöde att förtjena, utan man vände sig till några de tillförlitligaste och skickligaste graveurerne, som i tysthet arbetade i Banken, och på det sättet erhöll man de sedlar, som anses till papper och tryck va - C30 Den 19 April e. m. ra (le bästa, nemi. de Engelske och de Amerikanske.
Dessa beslå af livin papper oell i gravyrens konst ligger säkerheten mot förfalskning, men för att skilja den riktiga sedeln ifrån den falska, så skall man vara mycket uppmärksam.
Plär, hos oss, hvarest man brukar sedel på de snart sagdt minsta summor, så har vattenstämpeln varit det bästa sättet, hvarpå man kunnat urskilja om en sedel vore falsk eller icke, och densamma torde än vidare böra bibehållas, emedan förfalskning af den förutsätter, att både pappersfabrikant, graveur och messingsslagare, sorn gör stämpeln, skola vara öfverens för att förfalska.
Jag bade önskat, att Ban ° n eofullm. hade gifvit Hr Akerberg en summa penningar och latit honom resa: men det var ban icke belåten med, ulan ville göra ett mynt.
Jag finnér ej skäl hvarföre man vidare skall engagera sig med honom.
Skall man utsätta ett premium, så bör det förbehåll dervid göras, att den, som vill försöka sin skicklighet, äfven mätte underkasta sig att andre personer äro inne för att se huru arbetet tillgår, men icke pretendera att få sitta i ensamhet med sina machiner och andra saker; ty skall man ej få veta huru fabricationen tillgår, så afstyrker jag alldeles hela affären, ty en sådan jalousie gör att man ej vet hvarifrån blanquelterne fäs.
Jag kan icke tillstyrka bifall till Utslcs förslag, i synnerhet om framställningen rör:de premium skall så allmänneligen förslås, att derom skall utfärdas en särdskild kungörelse.
Om det vore meningen att genom det salari um, som skulle Hr Akerberg tilldelas, komma i erfarenhet att hans konst vore af intet värde, så kunde det vissersigen vara en negativ vinst för det allmänna; men jag fruktar att den är af det obetydliga värde, att den ej förtjenar den uppmuntran BancoUtsk. tillstyrkt.
Jag medgifver visserligen att jag ej önskar det något premium måtte utsättas för åstadkommande af ett bättre sedelmynt; men med anledn. af BorgarcSl:s inbjudning ansåg jag mig föranlåten tillstyrka R. o. Ad. att medgifva Bancofullm. rättigheten att uppoffra medel för erhållande af ett bättre sedelmynt, icke som vore fara å färde för Banken ali här skulle kunna åstadkommas falskt mynt till den grad all Bankens valuta skulle hotas, utan emedan det ej är nog att Banken undgår en slik våda.
Det bör ock tillses, att allmänheten ej må lida deraf, och utan tvifvel är det ganska lätt för personer, som bär finnas af icke större konstfärdighet än Hr Akerberg, att åstadkomma falskt sedelmynt af den beskaffenhet att allmänheten derpå blefve bedragen.
Det prof, som denne Akerberg företett, gifver verkligen anledn. till en dylik farhåga, ty det kan ej tänkas, alt någon i allmänna rörelsen skulle fallit på den idéen att misstänka äktheten af en sådan sedel, hvarå prof blifvit lemuadt, då den verkliga controllen på vårt mynts oförfalskade beskaffenhet ligger i sjelfva papperet.
Jag tror derföre, att det kan vara af högsta vigt att man åstadkommer en mera konstig gravyr på vårt sedelmynt, för att i möjligaste måtto hindra efterapningen af detsamma.
Uppfinningen af en sådan mera invecklad konstgravyr var, som jag Den 19 April e. m. 631 tror, elt problem, hvilket Engelska Banken företog sig att lösa, och om jag ej bedrager mig alltför mycket, så har, tvertemot hvad jag nyss hört en ledamot yttra, Englands Bank uppmuntrat lill försök alt ettergöra dess sedlar, och detta lyckades för Engelska graveurcr.
Då man i sednare tider, efter hvad jag tror, än mera fullkomnat sig i färdigheten att utföra konstgravyr, anser jag, att Sveriges
Bank icke bör stå efter i kunskapen om en sådan färdighet, och det är derföre jag önskar, att R. o. Ad. ville medgifva Bancofullm. retlighet att kunna uppoffra medel för detta ändamål, icke för att, till vinnande deraf, lemnäs åt någon utom Banken, emedan jag tror, att Banken vid sig förut äger en man fästad, af den stora skicklighet, att, om han får medel att kunna göra resor i främmande länder, så skall Banken genom honom kunna göra all den vinst, som i detta häseende är behöflig och kan ernås.
Jag tillstyrker således, att åt
Fullmäktige matte uppdragas att genom omkostnaders användande söka förskaffa sig kännedom om alla de upptäckter, som redan äro eller framdeles komma att göras i denna väg.
Första frågan är den, om Ban kens sedelmynt behöfver förbättras.
Hon kan betraktas från Bankens sida, eller från allmänhetens.
För Banken är egentligen ingen fara, ty nog lära hans tjenstemän se om en sedel är falsk eller icke; men faran är för allmänheten, som lätteligen bedrages på sedlar, särdeles under en lid, då vi hafva en sådan mängd privatbankssedlar af olika utseende, att det är svårt för något hvar att känna alla de särskilda slagen.
Ja, det har gått så långt, att t. o. m. tullstämplar, om icke kortstämplar, varit ulgifna för sedlar.
Det är således blott för allmänhetens skull, som man i della fall bör vara vaksam; men jag anser dock Bancostyrelsen böra göra allt havd hon kan, på det allmänheten icke må bli bedragen, likasom det vore rådligt alt privatbanksdirectionerne gjorde likaså.
I det fallet är det icke Riksbanken allena, utan äfven de öfrige bankerne, som hafva förbindelser alt uppfylla.
Bancofullm. hafva i berörde hänsende ingalunda varit likgilltige eller utan uppmärksamhet på förhållandet.
Jemförer man vära Bancosedlar med ålskillige andre länders, så finnér man dem dels vara bättre dels underlägsna i godhet.
Nu hafva Sländerne vid denna riksdag beslutat för deras del, att en ny myntenhet skall införas; om Konungen dertill samtycker, så följer redan deraf, att en förändring i Bankens sedlar måste göras.
Vid ett sådant tillfälle tror jag rätta liden vara inne att äfvenledes tillse hvilka förbättringar, som i afseende på gravyr och papper böra göras.
För att få kännedom om hvad dervid borde iaktagas, skulle jag tro lämpligast vara, att ifrån andra länder söka inhemta sättet, hvarpå de tillverka sina sedlar och göra deni mer eller mindre oefterhärmliga.
I sådant afseende hafva Bancofullm. tillgång att, genom utrikes departementet och Konungens beskickninger i främmande länder, erhålla de upplysningar, som kunna fordras.
Dessa fås på det sättet måhända lättare, än om man skulle vilja 632 D cn 19 April e. m. genom premier inom landet framkalla den ifrågavar. färdigheten.
Vill man göra det sednare; så är man utsatt för de vådor, som redan blifvit omnämnda.
Vill man åter, alt
Fullmäktige skola hålla controll öfver tillverkarne, så frågas huru det bör tillgå?
Skall den person, som sysselsätter sig med sedelmyntets förbättring, instängas i ett rum, till hvilket vederbörande hafva nyckeln, så återkommer den frågan, om icke Bankens tjenstemän, eller de som hafva uppsigten dervid, äfven böra tillse huruvida den arbetande personen sjelf tillverkar sedlarne, eller om han begagnar sedlar tillverkade af andra eller på andra ställen?
Derföre frågas huru förhållas skall, ej blott när den mannen skall gå ut, ulan äfven när han går in?
Han måste förmodligen nära nog afklädas, ty huru många förfalskade sedlar kunna ej undanstickas i hans kläder och sedermera begagnas när han kommer ut.
Han skulle t. o. m. kunna hafva en liten låda i munnen och på det sättet kunna practisera falska sedlar ut och in.
Det är nästan ogörligt att i sådant hänseende iakttaga nödiga controller.
Emedlertid vill man ålägga Bancofullm. sådant.
Fullmäktige icke kunna åstadkomma hvad man fordrar; men säkert är väl, att, om controllen misslyckas, så skjutes skulden på Fullmäktige.
Man säger, alt Fullmäktige icke torde hafva lemnat
Hr Akerberg något förskott, om de ej ansett hans konst vara större än hvad man vanligen ser.
För min del får jag förklara, att jag var ibland de Fullmäktige, som ville bevilja honom understöd, emedan den halfva 2 ndrssedel, han framvisade, var skickligt eftergjord.
Men då Hr Broling sedermera för Bancofullm. företedde s. k. öfvertryck af Bankens sedlar, hvarigenom visades, att hvilken sedel som helst kunde, hvad gravyren beträffade, genom sådant öfvertryck eftergöras till den fullkomlighet, att det nästan är omöjligt urskilja hvilken sedel osom är original eller copia, så ansåg jag fruktlöst att låta Hr Akerberg fortfara eller söka vinna något premium, alldenstund hvilken graveur som helst kan medelst öfvertryck frambringa detsamma.
Min tanka är följaktligen den, alt det egentligen är i papperet, som konsten ligger.
Men jag säger slutligen: latona oss antaga, att hvarje sedet, som är gjord, äfven kan göras efter, hvilket jag tror på de grunder, som Gr.
Gyldenstolpe anfört, så är faran väl icke värre än den, att hvilket brott som helst kan begås.
För att slå sin nästa ihjel, behöfves ingen konstfärdighet, hvarken att vara graveur eller någonting annat; den enda säkerhet man har att likväl icke blifva ihjelslagen, är det straff, som lagen derföre utsätter för mord, och så är det äfven med sedelförfalskuing.
Jag befarar således, att hvad Ständerne i detta fall göra för utsättande af ett premium, är bortkastade penningar.
Men då nu 3:ne
Stånd beslutat tilldela Hr Åkerberg ett underhåll på viss tid, så måste det gå; men jag skulle önska, att R. o. Ad. icke deltoge i ett slikt beslut.
Det som redan är fattadt och äfven här kan komma att fattas ang:de penningars förspillande på sådane försök, må anses som ett sätt, hvarigenom Ständerne för framtiden afvänjas att allt - Den 19 April e. m. t>33 alltför hastigt tro på hvar och en, sorn uppgifver sig hafva förborgade kunskaper alt meddela.
Jag ångrar alt någonsin hafva trott på Hr Akerberg, men jag är nu bättre underrättad, och har fördenskull ansett mig skyldig att för mitt Stånds medlemmar säga hvad som vederfarits mig, samt följaktligen afstyrka andra att vara lika lättrogna som jag sjelf varit.
Jag delar öfvertygelse med dem, som icke vilja utsätta något premium lill befordrande af fabrication af falska sedlar, för att derigenom framkalla försök att erhålla eli hällre sedelmynt;• men annat är utsättande af ett premium för sedlars efterapning eller förfalskning, och annat en uppgift om en fabricalion, som försvårar möjligheten till förfalskning.
Jag medgifver visserligen, att det är möjligt alt Hr Akerberg är en charlatan, som ingenting vet, som söker skaffa sig penningar af 11.
Bank, för att deraf lefva ett eller annat år, men omöjligt är icke eller, alt mannen Akerberg äger en kunskap om sedlars förfärdigande, som kunde blifva nyttig att begagna.
Ulsk. har föreslagit, att 1000 r:dr skulle honom lemnäs till inköp af en machin för delta ändamål.
Jag känner ej hvad slags machin han uppgifvit sig behöfva, och kan icke bedomina om nämnde summa är förliten eller förstör, kail icke eller bedömma huruvida den erforderlige machiuen är af beskaffenhet att kunna tillverkas i Sverige, eller om densamma utifrån skall införskaffas, uppgifter hvilka voro nytligc att äga, för att sätta BancoUlsk. oell Fullmäktige i Banken i tillfälle att inse hvad härunder ligger; men om dessa meddelas, då är det skäl ali anställa försöket.
Att llr Akerberg icke vill om de melhoder och det sätt, hvarpå han ämnar gå tillväga för att lösa sitt problem, pä förhand underrätta Bankens egen graveur, del är helt naturligt, ty då tager man helt simpelt blott emot hans underättelser och later honom gå; det är väl billigt, alt han för sin uppfinning, eller för tillämpningen af densamma skördar den vinst, hvaraf han är förtjent.
Jag skulle derföre tro, att Utsk. icke fullständigt utredt förhållandena, och kan ej eller antaga BorgareSl:s inbjudning, ulan önskade en återremiss af betänk, med förständigande till BancoUlsk. att af Hr Akerberg infordra alla möjliga uppgifter, som röra denna fråga och af honom tillika taga del löfte, att machinen skall förblifva i Bankens värjo, i rum, som dertill upplåtes, samt att han skall underkasta sig de coutroller, som BancoUlsk. kan finna godt att bestämma.
Fä andra villkor vill jag ej tillstädja alt penningar honom lemnäs, hvarken lill det ena eller andra, eller att något premium varder faststäldt.
Skulle efter sådane uppgifters meddelande, hvilka dessutom böra Sländernes pröfning underställas, det befinnas, att försöket vore kostnaden värdt, dä tycker jag del vore skäl att tillförsäkra honom den uppgifna summa af 8000 r:dr, att uppbära så snart sig visadt häfver det han fabricerat ett sedelmynt, som vore svårare att eftergöra än det nuvarande, så att hvarken genom öfver- eller eftertryck en sådan 9 H. 80 634 f Den 19 April e. m. likhet skulle uppstå, att man kunde misstaga sig om hvad sorn vore äkta eller falskt.
Denna fråga kan ingalunda bli långvarig eller besvärlig att utreda, i händelse af en ålerremiss af betänk., utan tvertom bör det kunna ske på en sessionsdag.
Att bifalla detsamma i sitt nuvar. skick, motsätter jag mig helt och hållet, yrkande afslag derå, i fall ålerremiss ej skulle beviljas.
Sedan upplyst är, att 3:ne
Stånd redan afgjort frågan, så lärer det icke vara stort värdt att kosta mera tal derpå, åtminstone icke för att få en återremiss beviljad, som endast skulle föranleda till utskrifning af de yttranden, som i ämnet blifvit afgifna för alt Utsk. tillställas; men det kan jag ej neka, alt det förefaller mig betänkligt och kanske farligt, sedan frågan blifvit väckt, att behandla den på ett sätt, som vore det farligt och våda underkastadt att skaffa sig upplysning om en bättre sedeltillverkning.
Jag kan ej tro annat, än att om salig Kellgren lefde, så skulle han införa den, som hyste en sådan farhåga, ibland ”ljusets flender”; ty det mätte vara gifvet, att det finnes, för den brottslige nb., ett ständigt slående premium för tillverkning af Bankens sedlar, och då är det bättre alt genom ett verkligt premium belöna den som öppet träder fram sägande: se här är konsten, än alt den hålles hemlig.
Den uppgiften, att Engelska banken icke skulle hafva gifvit något premium i afseende på förbättringen af dess sedlar, vågar jag bestrida; jag kan ej uppgifva dag och datum, men att jag i Englands tidningar läst om ett sådant premium, det vågar jag försäkra.
För öfrigt må jag säga, att om aldrig denna fråga varit oväckt, sä skulle jag hafva trott, att det varit bäst att afspisa Hr Akerberg; men helt annat är det, då förhållandet är motsatt; ty sedan 3 Stånd beslutat, hvad liänderoom delta Stånd skulle afslä betänk.?
Ingenting annat, än att Hr Akerberg med uppgiften om att innehafva den ifrågavarande konsten, skall, i fall den verkligen är någon konst, öfverflytta den på en annan, hvars namn icke uppgifves, och så komme den fram och vi finge se sådane här sedlar, hvarå prof blifvit företedt och derpå sades, att det är Ständerne sjelfva skulden till.
Hvad det beträffar, att Bancofnllm. icke skulle kunna upptäcka huruvida Hr Akerberg är en charlatan eller icke, kan jag ej förstå; det måtte väl finnas andra, som kunna undersöka saken, än Bankens graveur och pappersmästare.
Jag hoppas, att R. o. Ad. ej må motsätta sig hvad 3:ne
Stånd redan i denna sak beslutat.
Stjernstedt, Jacob Theodor, som anmält sig och nu uppropades, afstod från ordet med förklarande, att han inskränkte sig till begäran om propos. å afslag.
I fall Hr Akerberg kunde uppgifva något hittills alldeles okändt sätt att eftergöra Bankens sedelmynt, eller uppfylla sitt löfte såsom jag detsamma hört uppgifvas, nemi. att på en viss tid tillverka ett visst antal sedlar; då är jag af den tanka, att en sådan uppgift skulle vara af så mycket inflytande, att ifrågavar. premium vore väl förtjent; men efter hvad här Den 19 Åpiil e. m. 03 $ blifvit upplyst angtde sakens antecedentia hos FIrr Bancöfullm., så har sådant ingalunda skett, icke ens sä mycket blifvit uppgifvet, som hvarje stentryckare känner.
Det är bekant, att en boktryckare i Frankrike vid namn
Dumont förevisade vid 1834 års slöjdexposition i Paris en method att reproducera hvilket boktryckarearbete som helst, pä ett sätt, som fullkomligen liknade originalet.
Delta uppgåfs i en berättelse ang:de denna exposition till Comm.- coll. såsom en stor och vigtig upptäckt.
Förlidet år, då jag åskådade expositionen i Paris, hade jag äfven tillfälle att se denna uppfinning, hvilken af tryckets klarhet och likhet med originalet ej lemnar något öfrigt att önska.
I början af detta år fans en dylik uppfinning, mycket omtalad såsom alldeles ny i en Engelsk tidskrift, Atbenoeum, hvarvid äfven bifogades ett prof på ett blad af samma tidskrift reproduceradt enligt nämnde method, och man fästade dervid en sådan vigt, att deraf förespåddes en stor och fullständig omhvälfning i hela boktryckerikonsten.
Då jag, såsom sjelf varande boktryckare, fann mig högeligen intresserad af denna uppfinning och gjorde allehanda rechercher i ämnet, fann jag snart, att hela den beprisade