Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ut Supra^ S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 12 sisth Augusti under N:o 421 afgifne , samt den 20 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i fråga om Statens Ordinarie Räntors utgörande i Skåne, Blekinge och Bohus Län, blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslaget.
Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyoj och återremitterades, på grund af dervid gjorde anmärkningar, StatsUtskottets den 8 sistledne Augusti under N:o 398 afgifne, samt den i4 i .berörde månad eftermiddagen-på bordet lagde, Betan 5i4 Den 5 September e, rn. kande, i anledning af gjorde motioner, rörande Roteringen i Skåne.
Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: Från Stats- samt Allmänna Befvtirs- och Oeconomie Ut (kotten:
Af den 19 sistlidne Augusti: N:o 441.
I anledning af väckte motioner om Kongl.
LifRegements HussarCorpsens reducerande till Infanterie.
Från Stats-, Lag - /arnt Allmänna Befuärsoch Oeconomie-Ut/kotten:
Af den 21 sistlidne Augusti: N:o 444.
Angå-ende dels hefrielse från Skattläggning för Husbehofs Mjöl- och Sågqvarnar, dels ock rättighet att obehindradt samt utan föregången
Syn på stället, få sådane qvarnar samt andre Vattenverk anlägga.
Af den aS sistlidne Augusti t No 445.
Angående Götha Canal Bolags , Götheborgs och Malmö f. d. Discont - Den 5 September t, m, Inrättningars tillstånd och förvaltning.
LJt Supra. S. D.
Vid förnyad föredragning af Statssamt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottsns den 19 sistledne Augusti under N:o 442 afgifne, samt den a dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i frågan om Stadsprivilegier för Trelleborg, om Hamnbyggnad derstädes m. m ; blef samma Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslaget.
Då nu å nyo föredrogs Stats-, Bevillning®- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den 19 sistledne Augusti under N:o 443 afgifne, samt den 2 dennes e. m- på bordet lagde, Betänkande, om ytterligare understöd för Nybyggarne i ds Norra Provincerne; blef samma Betänkande, i anledning af Herr Danckwardts, Magnus Georg, dervid gjorde anmärkningar till Utskotten återremitteradt.
In fidem Protocolli, O J.
Lag erheim. 3l6 Ben 9 September J. m.
Öppnades Herrar Electorers lista till Val af Ledamöter i nedannämnde Utskott; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i ConflitiuiomUtJkottets:
Efter Herr Törneblad, Carl Petter; N:o 2160.
Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhard.
StatsUiskottet: Efter Herr Gyllenkrook, Göran; N:o 1861, Herr von Hartmansdorff, August.
Banco-Utskotteti Efter von Seth, ]ohan; N:o 2150.
Herr von Hohenhausen, Michael.
LagUtskottet: Efter Grefve Hård, Carl Gustaf; N;o 2063.
Herr Nordenfalk; Johan.
Ben September J, m. 317 Riddarhus Utskottet: Efter H*rr Hallenborg, Carl Johan; N:o 69.
Grefve Cronhjelm, Polycarpus. Herr Carleson, Jacob Edivard; Med stöd af '41 §•
Riksdagsordningen får jag hemställa, huruvida Herr von Hartmansdorff, såsom varande Fullmägtig i RiksgäldsContoiret, kan var» Ledamot uti StatsUtskottet.
Ehuru smick-' rande det förtroende är, hvilket jag medelst Electorernes val erhållit, bör jag anmärka att, genom beslut af Ridderskapet och Adeln, vid denna Riksdag, det blifvit stadgadt, att Fullmägtige i RiksgäldsContoiret ej få väljas till Ledamöter uti Förstärkta StatsUtskottet, och om de ej få vara Ledamöter af StatsUtskottets förstärkning, så lära de ännu mindre få vara det af StatsUtskottet sjelft.
Det är detta, hvarom jag trott mig böra erinra.
Grefve Cronhjelm , Po'ycarptis: Utan anledning för Electorerne, att följa någon annan vägledning för valet, än de §. §, i Riksdagsordningen, hvilka derom tala, har jag ej trott, att man borde inskränka sig efter annat än hvad de bjuda.
Den ena §., nemligen den 4*:sta lyder sålunda: ”Ej må någon, af hvilken ”Riksens
Ständer kunna fordra redo och angvar, inväljas i Utskott, der redovisning för ”hans egna göromål och Embetsåtgärder kan ”förekomma”; och en annan §. om StatsUtskot - Den 9 September /. m. tet lyder så: ”För detta Utskott läte Konungen ”uppvisa StatsVerkets tillstånd i alla dess de”lar, till inkomster och utgifter, fordringar och ”skulder, äfvensom, i händelse, genom Tracta”ter med fremmande Magter, några medel Ri”ket tillflutit, för dem på lika sätt skall redo”visas.
Likaledes låte Konungen tili detsammas ”öfverläggning framställa, hvad Staten utöfver ”de vanliga inkomsterne tarfva kan, och hvilka behof genom Bevillningar böra fyllas.
Det”ta Utskott, som skall äga tillgång till alla Stats”Verkets Räkenskaper och Handlingar, må till"komma att efserse och granska, huruvida de gjorde eller förordnade utbetalningar af Stats”rnedlen icke öfverstigit beloppet af de Huf"vudTitlar, hvilka uti Riksens Ständers, vid ”nästförflutne Riksdag uppgjorde, StatsRegle”ring, blifvit faststälde, och äro grundade på ”behörigen upprättade Stater.”
Som nu denna 30 §. bestämdt angifver, att StatsUtskottets rätt att fordra redo inskränker sig till de åtgärder, som sedan sistförflutne Riksdag ägt rum, och man ej kan fordra ansvarighet, förr än Berättelse inkommit, så hemställer jag om valet kan anses ogiltigt.
Herr Lej ren, polian Pehrs Jag är till största delen förekommen af Grefve Cronhjelm.
Jag tror att det beslut Ridderskapet och Adeln vid. tog , var en följd deraf, att RiksgäldsContorets
Fullmägtige ej borde få deltaga i beslut, som kunde röra deras förra befattning.
Men detta kan ej hafva afseende på de blifvande Fullmägiige, och jtg scr således cj, att Herr Den 9 September f. m, 319 von Hartmansdorff kan vara jäfvig att deltaga uti Stats-Utskottets öfverläggningar.
Då flere Ledamöter anse mig, oaktadt min befattning uti RiksgäldsContoret kunna vara Ledamot af StatsUtskottet, bör jag anmärka, att sedan Ridder. skåpet och Adeln hedrat mig med sitt förtroende, att vara Fullmägtig uti RiksgäldsContoiret, blef jag, som då hörde till Förstärkta StatsUtskottet, derifrån utesluten.
Det förhållande, hvari en Fullmägtig står till StatsUtskottet, är af den beskaffenhet, att jag ej tror mig böra emottaga förtroendet, att vara Ledamot deruti, utan iår detsamma mig afsäga.
Grefve Cronhjelm-.
Den uppgift den siste värde talaren lemnat, rötande valet till Förstärkta StatsUtskottet, vill jtg icke bestrida, men får erinra, att Electorerne ej kunna anse sig förbundne, att hämta vägledning af temporaira beslut, då de hafva Riksdagsordningen att följa.
Herr Carleson: 41 §.
Riksdagsordningen stadgar tydligen, att de personer ej få väljas, som man kan fordra redo utaf.
Jag frågar då, om icke StatsUtskottet kan fordra redo af RiksgäldsContoirets
Fullmägtige för de åtgär. der, sorn nästföregående dag blifvit vidtagne.
H rr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att, sedan Herr von Hartmansdorff afsagt sig befattningen att vara Ledamqt i StatsUtskottet, 320 Den 9 September /. m. finge Herr Landt Marskalken anmocfa Herrar Electorer, att innan nästa Plenum utse en annaa Ledamot i StatsUtskottet efter Herr vaa Hartmansdorff.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den 28 sistledne Augusti under Nio 447 afgifoe, samt den andre dennes på bordet lagde, Utlåtande, öfver väckt fråga, angående Revision af Lästafgiftsfondens förvaltning.
Herr von '
Hartmansdorff, Angust:
StatsUtskottet bar afstyrkt, att Riksens Ständer skulle granska Lästagiftsfondens förvaltning, emedan denna fond blifvit samlad genom afgifter för utländska fartygs naturalisation; och emedan den således vore tillfällig och icke utgjordes sf några egentliga Statsmedel.
För min del måste jag bekänna, att jag icke vet, hvem dessa medel tillhöra, om dé icke äro Statens; och Utskottet synes då hafva bordt uppgifva, hvilken sorn äger dem.
Men tillhöra de åter Staten enligt min förmening, så måtte väl Riksens Ständers Revisorer hafva rätt och pligt att granska dem, lika som andra alimar,na medel.
De hafva blifvit gifna, säger man, för naturalisation af Utländska fartyg.
Dessa fartyg hafva således fått föra Svensk, flagg, och begagna fördelarne deraf, måhända till imrång i Svenska Skeppsredares rättigheter.
Hade dessa fartyg blifvit antastad*?
af fiendtlig magt, så hade väl Svenska Kronan måst vidkännas kostnaden för Dm 9 September f, ml 321 att bibehålla flaggan i aktning.
Det tyckes; således vara gifvet, att afgifterne för denna för. mån bort tillfalla Staten, och att granskningen af deras förvaltning i följe deraf äfven bör till, höra Riksens Ständers Revisorer.
I Granbergs Svenska Statistik står, att årliga anslag af ifrågavarande medel blifvit gifna till lönförbättring åt FinanceExpeditionens Tjenstemän.
Om så förhåller sig, äro dessa medel, ehuru ämnade till Svenskt sjöfolks hemförskaffande från utrikes orter, icke heller använda till deras rätta ändamål, hvilket Herrar Revisorer äfven böra tillse.
Upplysningsvis för jag nämna att medlen i slutet af förlidet år utgjorde en sumi ma af 24,394 R:dr Banco.
Jag underställer Högh Ridderskapet Adeln, om icke dessa anmärkningar påkalla återremiss af StatsUtskottets betänkande.
Vid sistlidne Riks. dag förevar enahanda fråga om Lästafgiftsfondens granskning.
Riksens Ständer beslöto då, att fonden var af den egenskap, att dess förvaltning icke borde underkastas Riksens Ständers Revision.
Detta är äfven nu i StatsUtskottets betänkande åberopadt; och jag hemställer då, om, efter ett sådant beslut, och enär icke några förändringar i det förra förhållandet med denna fond föregått, eller några nya skäl för den ifrågaställde grankningen uppgifvits, det icke må vara lämpeligast, att bifalla StatsUtskottets Betänkande. 322 Den 9 September /, m. Herr Riben, Carl Wilhelm; Jag yrkar icke återremiss af StatsUtskottets betänkande, men jag underlåter det blott af vördnad för Riksens Ständers föregående beslut i ämnet, och önskar, att detta beslut må blifva det sista exemplet af Riksens Ständers egen förklaring, att publika medel finnas, som icke böra af Riksens Ständer eller deras Revisorer granskas.
Herr van Hartmansdorff, Auguat:
Jag förmodar att en bättre insigt om hvad som är rätt och Riket nyttigt, bör förmå hvar och en, Riksdagsman eller Utskott, att fat ta j och följa en bättre öfvertygelse.
Jag kan således icke finna annat än, att eå länge StatsUtskottes Ledamöter icke kunna uppgifva annan ägare till ifrågavarande medlen, än Svenska Staten, de samma böra lika mtd andra Statsmedel varda reviderade, hvilket de hittills icke en gång blifvit i KammarRätten.
Jag förnyar således min anhållan om återremiss af betänkandet Herr Berghman , Ambrosius Magnus , förenade sig med Herr von Hartmansdorff, Herr Grejven och Landt Mar /holken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Förs - Ben 9 September f, nu 3sr Föredrogs å nyo Stats- och BancoUtskot.’ tens den 529 sistlidne Augusti under N:o 5o afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande samt de dervid såsom Bilagor fogade särskilta Utlåtanden, rörande Rikets Pennina gevåsende och de dermed gemenskap ägande ämnen.
Herr Berghman, Ambrofius Magnus:
Så högst ogerna jag vållar tidsutdrägt, nödgas jag dock supplicera, att detta Betänkande må få hvila på bordet till nästa plenum.
Flere önska; att nogare känna det, men hafva ej hunnit gen nomläsa detsamma.
Friherre WrangelHenning'.
Sorn jag vet,' att flere Ledamöter önska, att detta Betänkande snå få hvila på bordet, förenar jag mig med Herr Berghman, men tror, att det nu kunde upplåsas; så att discussion derom genast kunde börjas nästa gång.
Friherre Anckarfv&rd, Carl Henric:
Med fullt erkännande af de värde Ledamöternes rätt; att få sin begäran uppfylld, anhåller jag få fästa uppmärksamheten deruppå, att troligen opinionen i detta ämne år så stadgad, att ett uppehåll till nästa plenum blott vore en onödig tidsutdrägt.
Det skulle synas mig, att sedan man sammanvarit 8 månader, ofta haft desse ämnen Ridd, 0, Ad.
Prot, VIII, Band, si. gaJ T)en 9 September /.
M, under öfverläggning, och nu de senaste dagarne tvånne gånger med discussion enskildt genomgått Betänkandet, sedan man sålunda fått stärka sin opinion, och höra andras, man med skål skulle kunna hemställa, om ej de värde Ledamöterne ville afstå från deras begäran, på den grund, att jag ej ser något godt derigenom kunna uträttas, utan blott olägenheter beredas.
Jag tror, att det vore fördelaktigare för oss, om vi, under besinnande af de discussioner vi här höra, kun^ na gå någon medelväg, och sjelfve utan någon direct mellankomst eller önskan från de öfriga Stånden, gå dem till mÖtes.
Jag tror, att det vore båttre, om ett sådant beslut fattades, och då i alla fall många Voteringar troligen komma att äga rum, anser jag ali vidare tidsutdrägt nu Vara olämpelig» Friherre Wrangel'.
Om någon tidsutdrägt genom detta måls hvilande på bordet skulle upp^ komma, skulle jag visserligen afstå från min be> gåran derom; men jag kan ej se, att någon sådan kan uppkomma, då flere mål finnas, sorn kunna företagas.
Jag kan ej annat, ån fullkomligt förena mig i Friherre Anckarsvårds hemställan, att Herrarne ville afstå från sin begäran om målets ytterligare hvilande på bordet, så mycket mera, sorn, innan detta Betänkande år afgjordt, Tredje HufvudTiteln ej kan till afgörande företagas, och innan derom blifvit beslutadt, StatsRegleringen ej kan uppgöras, hvarpå åter BeviilningsSumman och Bevill* Den g September /. m, 313 ningens fördelning beror, uti hvilkas uppgörande betydligt och skadligt uppskof skulle föror-- sakas.
Herr Munck af Rofenjkjuld, Eberhard i Jag år förekommen af Friherre Wrangel i den anmärkningen att ej någon tidsutdrägt kan uppstå, enår ändå så många mål finnas på bordet, att vi ej i dag medhinna dem.
Då Riksdagen redan fortskridit 7 å 8 månader, utan att detta ämne blifvit afgjordt, tyckes ej ett par dagars uppskof kunna skada i denna fråga, då flere fuu nas. som anse sig icke hafva fått taga tillräcklig notice af detta vidlyftiga Betänkande.
J Öfrigt, om jag ej år oriktigt underrättad, lår det äfven hvila i de andra Stånden.
Herr von Hartmansdorff, Augufti Jag hade ämnat förena mig uti samma yttrande, sorn Herr Tham och Friherre Anckarsvärd, men det lärer vara förgäfves, då ännu en Ledamot yrkat, att Betänkandet måtte få hvila.
Man har så länge uppskjutit med företagande af detta mål, att det synes mig ändtligen i dag hafva bordt kunna förekomma.
Jag befarar, att vi uppskjute sakens pröfning så länge, att vi derigenom komma att votera förgäfves om hvad som då i de andra Stånden redan torde vara afgjordt.
Jag vill derföre hemställa till de värde Ledamöterne, om de ej behagade afstå från sin begäran, helst discussionerne säkerligen blifva så vidlyftige, att flere dagar dertill åtgå.
Herr Grefven och handt Mar/hålken yt - 324 DeW 9 September f. »>'. träde, att den af tvänne värde Ledamöter gjorde begäran om Betänkandets ytterligare hvilande på bordet, visserligen icke kunde, om den fullföljdes, förvägras; men då flere andre Ledamöter önskat, att målet nu måtte till afgörande företagas, samt åtskillige angelägne ämnen icke kunde, förrän finance-regleringen blifvit afgjord, till pröfning förekomma, ansåg Herr LandtMarJkalken sig böra hemställa, om icke de tvänne Ledamöter, hvilka begärt att Betänkandet ytterligare måtte hvila på bordet, behagade derifrån afstå.
Jag afstår från min be gäran, om ej någon annan insisterar.
Herr Munck af Rofenjkjåld:
Det torde vara sällsynt, att då flere Ledamöter begärt, att ett Betänkande må hvila, denna rätt dem bestrides, på den grund, att andre
Ledamöter finna för sig lämpligare, att målet genast företages.
Jag instämmer således med Friherre Wrangel.
Herr Grefven och Landt.Marjkalken förmodade, att Herr Munck af Rosenskjöld icke hört, det Herr LandtMarJkalken långt ifrån att bestrida målets uppskof, tvertoin just yttrat, att den derom framställde begäran icke kunde förvägras; och kunde Herr Landt Mar skalken för öfrigt för dess del, icke anse Friherre Anckarsvärds och de flere andre Ledamöters hemställan om målets pröfning nu genast annorlunda, än såsom blott en anhållan, utan att Herr Den 9 September f, ml 325 ?dunck af Rosenskjöld* lagliga rätt till uppskof derföre bestriddes.
Herr Munck af Rofenjhjåld:
Den anmärkning jag gjorde, var ej riktad emot Herr Grefvens och LändtMarskalkens yttrande, utan angick endast det bestridande någre Ledamöter velat göra af den oss uti Riksdagsordningen förvarade rätt* Herr Grefven och LandtMarJkalken för-3 klarade, att då flere Ledamöter begärt, att Betänkandet måtte ytterligare hvila på bordet, komme detsamma ock att, enligt 4g §.
Riksdagsordningen, derstädes förblifva hvilande till nästa Plenum; hemställande Herr LandtMarJkalken likväl, om ej till tidens vinnande, Betänkandet, som Vöre särdeles vidlyftigt, nu kunde få uppläsas.
Detta betänkande är af den vidlyftighet, att det upptager lång tid, kan* ske två timmar, för att uppläsas.
Jag får der-1 före föreslå, att de Herrar, som ämna yttra sig, må åtnöja sig med att läsa det i Läsrummet, så att ej andra må uppehållas med att härstä-; des höra det.
Dervid får jag anmärka, alf flere Ledamöter äro så sysselsatte i Utskotten, att de ej hafva tid att läsa några Betänkanden uti Läsrummet.
Jag hemställer derföre, att Betänkandet nu måtte uppläsas, helst få andre mål lära vara att företaga.
It6
Den 9 September f. mi Grefve Cronhjelm, Polycarpus:
Jäg är visserligen ibland dem, som önskat, att detta betänkande i dag kunnat uppläsas och discuferas, men jag hemställer, om det icke är rakt stridande emot formen, att Betänkandet uppläses samma dag, då det blifvit lagdt på bordet.
Grefve af Ugglas, Guftaf:
Jag skulle tro, att det ej vore något hinder af formen, att Betänkandet nu uppläses, ty sedan vid föredragningen komma i allt fall de tryckta punkterne, att särskildt uppläsas, och det är fullkomligen tillräckeligt.
Jag anser att ett Betänkandes uppläsande betyder och kan ej betyda annat, än att det skall föredragas; således, då det förut är lagdt på bordet, kan det ej uppläsas.
Detta är visserligen icke af vigt, men då man utsatt sig för det uppskof, som uppkommer genom målets läggande på bordet, kan man väl äfven underkasta sig det, att Betänkandet ej nu uppläses.
Jag får hos Herr Gref. ven och LandtMarskalken förfråga mig, huruvida det är brukligt att, sedan ett Betänkande blifvit lagdt på bordet, det blifver föredragit.
Jag förenar mig i den framställning Grefve af Ugglas gjort, och anhåller att Betänkandet nu måtte upp-^ läsas.
Herr Grefven och LandtMarjkalkén yttrade, att det flere gånger inträffat, att ett Betan - pen 9 September f. ml 3»?
iande blifvit föredragit och uppläst, men derefter ytterligare hegardt på bordet till nästa Plenum, samt sedermera uti nästföljande Plenum, titan vidare uppläsning, discuteradt och afgjordt.
Herr Lefrén, Johan Pehr t Grefve Cronhjelm har serni skal, hvarföre Betänkandet ej borde uppläsas, anfört, att det först blifvit hegardt på bordet.
Jag får då påminna Ridderskapet och Adeln, att Friherre Wrangel, på samma gång han begärde målet på hordet, tillika begärde Betänkandets uppläsande.
Herr Grefven och Landt MarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Betänkandet, ehuru det blifvit lagdt på bordet till nästa Plenum, likväl nu finge, till tidens vinnande, uppläsas.
Hvarefter nämnde Betänkande upplästes» Herr Grefven och Landt Marskalken till— kknnagaf, att
Företog» till pröfning Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottem dea 328 Den 9 September j. m\ 38 sistlidne Augusti under N:o 56 afgifne, samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af våckte motioner om inskränkning af Finska handeln.
Herr Munch af Rofenjkjold, Eberhardt
Qm jag tager mig friheten, att något uppehålla Ridderskapet och Adeln vid detta vigtiga ämne, torde det ursågtas mig, efter jag varit den förste, som yrkat inskränkning af Finska Handeln.
Den traktat sorn härom varit afslutad, blef förlängd 1817, då den var expirerad.
Vid 1809 års Riksdag, då man ännu hade förlusten af Finnland uti friskt minne, och hade bordt tänka på correctiver emot de derigenom uppkommande olika förhållanden, anvisade man stora summor till Canalanläggningar, i stället för det man hade bordt genom ström-rensningar söka bereda ersättning för de skogs-effeeter, som man dittill» fått ifrån Finnland, Vid förra Riksdagen föreslog jag med någon framgång anslag för strömrensningar.
Jag år ej af deras tanka, som ansett saken kunna hjelpas genom hög tull å Finnska producter, men har trott, att då man ej kun., de undgå en olägenhet, borde man söka att afhjelpa den genom en motsvarande fördel.
Det liberala StatsOeconomiska systemets anhängare hafva, så vidt man af åtgårderne kan dömma, tyckts vara mycket tillfredsställde, då de uti en eller annan del kunnat använda detta system.
Således finnes, att man emellan 1809 och 1812 tillerkände större frihet åt införseln af utländske varor ån åt utförseln af inhåmska producter.
Härå år Finska Handeln ett stort exempel.
Un - Den 9 September J, tn. 329 »ler det att Finnska och Rysska varor tullfritt lingö införas, var det ej tillåtit, att från Skåne utföra victualier till Danmark.
På samma tid som Finnland fick fritt föra ved till Stockholm, tillåts ej Blekingen föra ved till Skåne och andra orter.
På samma tid som utländske skepp lingö hitföra varor ihan Finnland, fingo ej utländske skepp utföra våra egna producter.
Riksdag började man med mera uppmärksamhet tänka på detta ämne, och jag gjorde då motion derom.
Utskottet antog äfven Finnska Handeln såsom en af orsakerna till förlägenheten uti allmänna rörelsen.
Men det var besynnerligt, att samma Utskott föreslog då förhöjd tull på colonialvaror, m. m. utan att besinna, att våra förhållanden uti commercielt afseende med Finnland derigenom ån mera skulle förvärras, ty då kunde Finnarne ej mera fournera sina behof ifrån Stockholm, emedan de utländske varorne blefvo för dyra, så att man kan såga, att vi just tvingade
Finnarne att låra sig directa vågen och att på andra orter söka sina behof.
Erfarenheten har ock bekräftat detta, ty nu handla Finske Köpmännen sjelf, ve på Köpenhamn, Lybeck, Hamburg och Medelhafvet.
En annan följd var ock den, att då vi förut liquiderade Finnarne med utländska varor, måste vi nu mara liquidera dem med sedlar.
Flere i Staten högst betydande män ansågo såsom en fördel, att man fick varor i stället för sedlar.
Man sade, att man realiserade sedlarne, når man för dem fick varor.
Jag, sorn ej hade någon erfarenhet, utan endast använde det sunda mennisko^förståndet, tog mig den fri - Den 9 Seplemler /. mt heten invända, att när Finnarne fingo mera aetM lar, än de behöfde för sin rörelse, skulle de skicka hit dem till Beursen, för att köpa vexlar, hvarigenom Coursen skulle försämras, och den följd tillika uppstå, att då vi direct betalte med sedlar, och inbillade oss, att vi endast betalte med sedlar, vi likväl kommo att indirecte betala med silfver, sedan sedlarne blifvit förbytte till vexlar.
Då föreslog jag vid sista Riksdag, såsom ett correctif emot Finnska handeln, att nederlagsfrihet måtte beviljas Stockholm för do varor, som Finnarne förut behöft af Sverige.
Min motion väckte så liten uppmärksamhet hoa StatsUtskottet, att svar derå meddelades först 6 å 7 månader efter Riksdagens början, och svaret blef afstyrkande.
Två år sednare blef en sådan nederlagsfrihet af Regeringen beslutad, men det var då något sent; ty man hade redan lärt sig vågen till andra utländska orter, och jag fruktar, att då man förr lurendråjade från Stock* holm till Finnland, man nu lurendråjar från Finnland till Stockholm.
Bland annat föreslog jag äfven en lika fri utförsel, som införsel af victualier.
Man må vara vän af det liberala eller det prohibitiva systemet, måste man i alla fall medgifva, att man i afseende på Finnland hvarken iakttagit det ena, eller det andra.
Den nu varande Handels-traktaten löper först till ända år i8a5, och således kunna Riksens Ständer nu ej göra annat än, enligt Utskottens förslag, anhålla, att den ej på samma grunder mätte förnyas.
Jag får i hufvudsaken förena mig med Utskotten, och bifalla deras förslag, endast tued den anmärkning, att Be villnings-Utskottet
Den 9 September f, m, orätt förklarat det ej tillkomma sig att tillstyrka en underdånig önskan, enär detta alltför väl kan tillhöra hvarje Utskott, Herr Hegardt, Chriftopher Bernhard, anförde skrifteligen:
Hvarefter Herr Hegardt munteligen tilläde :