Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidkommande Utskts förslag att indraga 3o2g man af infanteriet och en betydlig styrka af cavalleriet, utan att bevärtn erhåller förökad öfning och således blir åtminstone något disciplinerad, anser jag vara ett för mycket vågadt försök, hvarigenom landets försvar icke allenast försvagas, utan äfven kärnan för bevärtns upptagande i sina led blir otillräcklig.
Likaså anser jag Utsk:s utlåt, öfver förhållandet cavallen och infanteri emellan icke stödja sig på någon af erfarenhet eller i öfverensstämmelse med erkända taktiska reglor uppkommen beräkningsgrund.
Af de skäl jag haft äran anföra, vågar jag vördsamt afstyrka all indragning af armeen, och gör jag det i öfvertygelse, att då stridskrafterna försvagas, nedsättes i samma mån den förtröstan landet äger till sitt sjelfförsvar, hvarförutan ingen sann utveckling af moralisk eller fysisk förmåga i samhället är tänkbar.
Den ii Augusti f, m. 3o3 Hi L efrén, Joh. Pehr: R. o. Ad. kanner sedan länge nogsamt mina grundsatser ronde denna angelägenhet.
Jag anser nemi. detta eviga lappande vara en olycka för landet.
StatsUtsk. har väl synts vilja framkomma med en slags plan, men StatsUtsk. har icke följt sina egna grundsatser; det har icke tillstyrkt medel för att göra dem gällande, utan endast följt illusioner.
Jag förklarar, att jag i många fall delar de grundsatser, som i detta utlåt, äro framställda; men jag förklarar tillika,-att det ej är nog att framställa principer, ty med principer slår man ej sina fiender, utan dessa principer måste först sättas i verksamhet, och dertill behöfvas medel.
Jag vill ej vara vidlyftig i afseende på den allmänna delen of utlåt.; detsamma föredrages punktvis och första punkten är nu före.
Jag anhåller att få veta, om det är kändt hvad beslut PresteSt. fattat röride den första punkten och utber mig derjemte att sedan få behålla ordet.
R id d.
Se c r e t. tillkännagaf, att PresteSt. den 10 dennes, med ogillande af Utsk:s afstyrkande af anslag lill lön för en President i K.
Krigs-colhm, funnit skäligt anslå åt bemälde President ett arfvode af 3ooo r:dr för året alt intill nästa riksdag utgå; hvaremot Ståndet godkänt Utsk:s afstyrkande af uppförande på stat af de i63^ t:r spanmål, hvilka vid collegii nya organisation erfordrats utöfver lönerna.
Denna lönebrist för Presidenten i Krigscolhm har, enligt hvad allmänt är kändt, uppstått derigenom att man vid den reglering, som ägde rum vid 1828 års riksdag, glömde bort denna lön, då man tog den indelta lönen från Presidenten i Krigs-coll:m.
Sedan har denna lön af K.
M. blifvit begärd vid sednare riksdagar, men af R.
Jag hade velat ti 1 lstyrka hvad Frih.
Cederström begärt, nemi. bifall till K. M:s nåd. propos.; men sedan jag nu hört att PresteSt. ej bifallit den R. proposm, utan blott beslutat ett arfvode af 3ooo r:dr, inskränker jag mig till att begära Hr Landtnäs propos. på bifall till hvad PresteSt. beslutat, så att åtminstone 2 Stånd måtte komma att stanna mot 2, och frågan till följe deraf bero på votering i förstärkta StatsUtskottet.
Här lärer mindre vara fråga om alt få ett beslut, der två Stånd stanna emot två, än ett beslut, som svarar emot ändamålet.
Om R. o. Ad:s beslut ej blir öfverensstämmande med PresteSt:s, så är det StalsUtsk:s skyldighet att inkomma med jemknings-förslag, hvarvid PresteSt. kan lika väl jemka sig till hvad vi beslutat, som vi lill PresteSt:s beslut; och då Frih.
Cederström föreslagit, att vårt beslut måtte inskränka sig till bifall på K.
M:s nåd. propos. i ämnet, så kan jag ej undgå att yrka detsamma, och begär således afslag å betänk, och bifall till D c n ii Augusti f. m. K. M:s propos.
Det beror sedan på StatsUtsk. att vid sitt jemknings-betänk. tillstyrka PresleSt. att förena sig med R. o. Ad., eller R. o. Ad. alt förena sig med PresteSt., och då få dessa Stånd deröfver besluta efter bästa förstånd.
Med den erfarenhet, som redan i rikt mått är vunnen i afseende på utgången för den mening, sorn yrkar bifall på StatsUtskts betänktn, borde det anses alldeles öfverflödigt att yttra någon motsatt tanke till den inom Huset så allmänt rådande opinionen; men i afseende på denna punkt, angrde löneanslaget för Presidenten i Krigs-colltm tager jag mig likväl friheten fästa Husets uppmärksamhet på en omständighet, som Utsk. har omnämnt, men som ej af någon bland dem inom Huset, hvilka yttrat sig i ämnet, blifvit vidrörd, nemi. den förmodan, att Statrådets förändrade organisation äfven torde böra föranleda till en omorganisation af Krigs-colhm och inskränkning af sjelfva presidents-embetet, och att det sålunda möjligen vore något förhastadt att i förväg besluta ett löneanslag, hvilket man skulle önska ej måtte komma i fråga, och hvars beviljande snart skulle^ föranleda till denna nya löns förflyttande på indragningsstat.
Härvid förekommer en omständighet, som jag ej kan neka att jag finner ganska besynnerlig.
Yi äga generaler i full kraft, nu satta utom verksamhet, med tillräckliga löneanslag och, som jag är öfvertygad om, med fullkomlig skicklighet till de ekono miska värf, som Krigs-colhm omfattar, samt med fullkomlig duglighet att med nit förvalta ett sådant embete.
Att så beskaffade löneinnehafvare ej komma i fråga, förekommer mig såsom en grad af förbiseende, som nära nog, åtminstone från den sida, hvilken jag tillhör, kunde tydas så som en misshushållning.
För öfrigt vill jag ej nu ingå uti någon discussion rör:de de allm. grundsatser, som här hafva blifvit yttrade i afseende på Utskts betänk., utan förbehåller mig att vid hvarje punkt särskildt få yttra några ord, ehuru jag i förväg ganska väl vet hvad öde som väntar detta betänk.; ty vid minsta öfverblick af Husets sammansättning, torde hvar och en lätt finna att det ej ens tjenar till något att ingå i någon discussion häröfver, då slutliga utslaget genom votering i förväg kan vara nogsamt kändt.
Jag yrkar bifall till Utsk:s betänkande.
I enlighet med hvad Frih. Cederström, Jac., anfört får jag begära, att denna fråga öfverlemnas till StatsUtsk. för att jemkas, öfvertygad att det af PresteSt. föreslagna arfvode är alltför litet tilltaget, och alt det borde något ökas för en embetsman, hvilken innehålen så betydlig tjenst här i hufvudstaden.
Utan afseende på hvad sorn framdeles blifva kan i och för Krigs-collegii organisation - Den ii Augusti f, ra. tion eller upphörande att vara ett collegitim, måste det väl erkännas, att det för närvar, är ett collegium, och ett collegium, som fordrar,,, enl. grundlagen, till styresman en president, hvilken väl ej kati vara lönlös, utan måSffe'äga lön på stat.
Anckarsvärd förmodat, en generalsperson med lön på stat skulle af K.
M. blifva förordnad till president i Krigs-cölkm, så faller af sig sjelft, alt presidentslönen blefve besparad, och att han bibehöll samma lön, som hän förut hade; men det mäste naturligtvis finnas en lön på Krigs-collegii stat, för den händelse att K.
M. till president förordnar en person, sora ej förut har större lön.
Jag skulle också förmoda, att den lön af 4>200 r:dr, som K.
M. begärt, ej af någon kan finnas öfverdrifven.
Jag anser således intet skäl kunna anföras emot billigheten af hvad K.
M. föreslagit, och förnyar min anhållan om bifall till den K. propostn och afslag å Ulsk:s betänkande.
Jag skulle visserligen i all mänhet gerna vilja jemka mig åt samma håll, som Hr Lefre'n, elier ali bereda någon öfverensstämmelse emellan Pi. o. Åd:s samt andra Stånds kända, förut fattade beslut; men här gäller det en så vigtig principfråga, alt jag ej vill bidraga till att fatta ett beslut, sorn ovillkorligen, efter min Öfvertygelse, vore rakt principlöst.
Utsk. har visserligen, såsom en värd talare förut yttrat, i dess första utlåt, anfört, såsom skäl hvarföre en presidentslön i Kammarcolhm skulle kunna indragas, alt TJtsk. antog, att, såsom en följd af den nya organisationen af Statsrådet, de under departemenlena lydande embetsverken äfven skulle komma alt undergå en omorganisation; men Utsk. har i sitt sednare betänk, uttryckligen anfört, alt
Utsk. ej föreslår presidents-embetenas indragning.
Det kan icke nu ske.
Jag vill lemna å sido, såsom liggande utom kretsen af min omdömesförmåga, huruvida det i en framtid kan ske, — det kan jag ej bedömma; men utan förändring af våra grundlagar kan ej en sådan sammanslagning, som i första betänk, omnämnes, äga rum.
Det är nu af Utsk. bestämdt antaget, att eli presidentS-embete bör finnas i Krigs-colltm.
Dä skall det väl också finnas någon
Ion för den som innebar detta embete; ty att gå ut från den förutsättning, att man kan påräkna, att personer, som äga andia inkomster, skola finna sig skyldige alt förrätta ett embete, sohl ej ålderås, och utan att man kan pålägga den, som ensam har utnämnande rätten, någon slags skyldighet att söka bland pen si onsi nneh afvan de personer den som skall bekläda detta embete, — det vore orimligt; och af samma skäl kunde man bland de på indragningsstat uppförda personer från person till person uppsöka den, som man kunde förmoda skulle vilja åtaga sig att förestå denna tjenst.
Jag får derföre vörd ii H. 39 3oG Den 11 Augusti f. tn. samt instämma uti yrkande af bifall å K.
M:s propos. och alslag å betankandet.
Beträffande den ifrågavar. presidents-lönen ämnar jag ej yttra mig, enär jag icke kunde anföra något annat skäl till försvar för Utsk:s åtgörande än Utsk. sjelft anfört; men i afseende på den ifrågavar. beräkningen af spanmål under lönen, har jag ansett mig böra underställa R. o. Ad:s pröfning dea frågan, huruvida icke, då R.
St. vid förra riksdagen beslöto, attallspanmålsberäkning under lönerna hädanefter borde försvinna, det kunde anses såsom ett afsteg från detta beslut, att nu i afseende på denna lön besluta att uppföra spanmål under lönen.
Det är denna upplysning jag ansett mig böra underställa R. o. Ad:s pröfning.
T den förra frågan, nemi. den om lön skall anslås för en president i Krigscolhm, anhåller jag att få instämma nied Frih.
Cederström, Jacob. R.
St. äro ej berättigade att dagtinga med grundlagen, utan R.
St. äro pligtige, att för de embeten, som i grundlagen förutsättas såsom befintliga, anslå löner, intilldess sådana embeten blifvit i grundlagsenlig väg afskaffade.
Likväl har en ledamot af Const.Utsk. ansett sådant gå an.
Om en ledamot af Konungens
Råd skulle hafva tillåtit sig ett sådant tillstyrkande, så undrar jag hvad denne ledamot af Const.Utsk. då skulle hafva sagt; troligen, såsom lagläsaren, att det var en annan sak.
I afseende på de 163 tunnorna spanmål anhåller jag få uppläsa ordalagen i den K. propostn, hvaraf R. o. Ad. finnér en tillräcklig förklaringsgrund, hvarför anslaget är begärdt.
Der står nemi.: ”1 afseende på aflöningen för Krigs-colhm, hafva väl R.
St. vid "sista riksdag bifallit en fyllnad å detta collegii stat med ’’497 r:dr 3 sk. i r:st i contant, men icke uppförandet å "stat af de i63| tunnor spanmål, hvilka vid collegii nya "organisation erfordrats utöfver gamla anslaget af spanmål ”under lönerna.
M. finner dessa i63^ t:r span"mål icke kunna undvaras, utan en till oreda ledande rubbning af den i sig sjelf äfven rättvisa fördelningsgrunden ”utaf hela löneanslaget, föreslår K. M. R.
St. ånyo, att nämnda obetydliga qvantum spanmål under lönerna må på stat ”uppföras.”
Jag känner ej bestämdt hvilken regel, som blifvit iakttagen för alla andra embetsverk vid den nya lönereglerrn ; har der för dem ingen spanmål under lönerna blifvit beviljad, då deras stater höjdes; så är det visserligen rätt, att samma regel följes i afseende på Krigs-collegii löner.
Men har man åter beviljat spanmål under lönen för andra verk, så bör man äfven göra det vid delta tillfälle.
Frågan om de 163 tunnorna tyckes D c n ii Augusti f. m. visserligen vara mera likgilltig; men då det ej torde vara likgiltigt att tillämpa samma grundsats vid alla tillfällen, torde jag få erinra R. o. Ad., att i utlåt.
N:o 4^, der StatsUtsk. föreslagit en ny reglering för K. Landtmäteri-cont., så, ehuruväl en betydlig löneförhöjnjng för chefen är föreslagen, äro äfven för samtliga tjenstemännen af StatsUtsk. löneförhöjningar föreslagna, utan att det erinrat, att då spanmål dervid blifvit uppförd under lönerna, samma rättvisa, som kunnat äga rum för Landtmäteri-cont., äfven bör vederfaras Krigs-colhm; och då jag önskar att åtminstone det H.
Ståndet måtte iakttaga detta, så anhåller jag om bifall till de föreslagna 163 tunnorna.
Allt livad jag kan upplysa i anledn. af Hr von Hartmansdorffs och Hr Rosenblads anmärknrr är, att StatsUtsk. föreslagit den åtgärd, alt för framtiden, i den ordning sådant kan ske, utan att träda någon innehafvares rätt för nära, spanmålen under lönerna må komma alt upphöra; likasom jag tror mig med säkerhet kunna yttra, (och om jag misstager mig, anhåller jag att någon al R. o. Ad:s ledamöter, då det säkerligen finnas de, som hafva sig förhållandet bekant, måtte upplysa om misstaget), att R.
St. vid sisla riksdag antogo, alt ingen spanmålsberäkning vid de nya löner, som hädanefter kunna komma att inrättas, må äga rum.
Vid sådant förhållande synes det mig besynnerligt, att icke denna omständighet blifvit iakttagen i den K. propostn om landlstalernas lönereglering.
Detta förhållande måste grunda sig på andra förhållanden, som finnas intagna i R.
St:s und. skrifvelse, och hvilka måhända undfallit Hr Rosenblads uppmärksamhet och derom jag nu ej är i tillfälle att kunna upplysa.
Cederström, Jacob: Frih.
Sprengtportens uppgift om den allmänna grundsatsen i afseende på löneregler:n, alt spanmålen dervid skall upphöra, är riktig; men det hindrar visserligen icke, att då vid reglertn af Krigscollegii stat en brist uppkommit af i63£ tunnor spanmål.
Efter den reglering, sorn vid förra riksdagen beslöts, är det denna brist, sorn bör fyllas, hvilket K. M. begärt, och detta kan jag ej finna vara att gå principen för nära, enär denna brist uppkommit till följe af den nya organisation, som Krigs-colhm undergick vid sista regleringen.
Det torde tillåtas mig att uppläsa ur StatsUtsk:s utlåt.
N:o 4° den stat för landtmäteri-cont., som Utsk. föreslagit.
Den innefattar följande lönebeslämmelser: i Öfverdirecleur . . .
Lön R:dr 2000 spanmål i5i t:r. i Secreterare ... „ „ 1000 „ 74 „ 1 Öfver-ingenieur . . „ „ 1000 „ 55 „ 1 Fiscal ,, ,, 1000 ,, 55 ,, I)en ii Augusti f. m. 1 Registrator 0.
Actuarie „ „ 5oo 99 37 !* i Ingenieur ....
„ „ 400 99 37 51 4 Ingenieurer ....
„ „ 1600 99 14& 99 1 Kammardräng . „ „ i5o 99 ■ 1 99
Här är således spantnål upptagen för samtliga Landtmäteri-* Cont;s tjenstemän.
Del är således gifvet att H. StalsUtsk., vid löneförhöjningen för detta verk, ej funnit någon betänklighet vid alt föreslå spanmål under lönerna; och då StatsUt-k. vidare har bestämt en viss summa, hvarefter spanmåJen under lönerna framdeles skulle få lösas, så är det naturligt, att andra tjenstemän, som få förhöjning, äfven få beräkna spanmål.
Jag förnyar min anhållan om bifall å K.
M:s proposition.
Ståndet tillåter mig att uppläsa ordalagen i K.
M:s propos., så förnimmes deraf, att ingen ny spanmålstiilökning ägt rum för Landtmäteri-cont., Utan alt endast den spanmål blifvit bibehållen, som förut varit under lönerna uppförd.
Ordalydelsen är följande!
”Af öfverdirecteuren för ifrågavar. contor har und. anmälan ”blifvit gjord om nödvändigheten af en lämplig förhöjning ”j contorets aflöningsstat, och K. M. vill, med gillande afde "lill stöd härför anförda skäl samt på de grunder hosgående "Statsråds-prot. öfver kammar-ärenden upptager, föreslå R.
”St. att fastställa General-landtmäteri-contorets stat til! e,65o "r:dr, med bibehållande af förut varande spanmål under "lönerna.
Derigenom skulle, utöfver contorets nuvar. stat, ”6,049 r:dr 3a sk., en tillökning uppkomma af i,6oo r:dr ”16 sk.” Huru det förhåller sig med Krigs-colhm, om de i6 5£ tunnorna verkligen funnits förut eller ej, det vet jag icke.
Troligen hafva de ej tillförene varit anslagna, men eftersom denna fråga är så obestämd, så vill jag hemställa till Hr Landtm, och Ståndet, om icke vi kunde erhålla särskild propos. på presidenlslönen och särskild på spanmålstillökningen.
Sprengtporten: Sedan Hr von Hartmansdorffs sista yttrande tydligen visat, att den anmärkn., som Hr Rosenblad framställt, icke har afseende på den fråga, som dis— cussionen omfattar, anser jag ingen vidare förklaring vara behöflig.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då det blifvit begärdt att frågorna mätte åtskiljas, ansåg han sig skyldig att framställa propos. å hvardera särskildt; hemställande han således nu först, om R. o.
Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s utlåt. rör:de lön för en president i Krigs-coll:tn.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o. Den ii Augusti f. ra. 3og Ad. ansåg, att såsom lön för en president i Krigs-colhm skulle uppföras en summa af 49-00 *:dr b:co.
Uppå derefter framställd propos. biföll R. o.
Ad. hvad StatsUtsk. yttrat rörtde uppförandet på stat af i63^ tunnor spanmål under lönerna för K. Krigs-co!l:m. a:dra punkten.
K rigs-hof ratten.
Cederström, Bror, uppläste följande:
StatsUtsk. bar föreslagit, att ”R.
St. må hos K. M. ' i und. anmäla deras önskan, att K.
M. ville i nåder vara ''betänkt på införandet af sådana förändringar i den militära ”lagskipningen, i följd hvaraf K.
Krigs-hofrälten kunde uppföra, och dess befattning öfverflyltas på de K.
Hofrätterna.’’
De göromål, som nu tillhöra en Hofrätt, sammansatt hufvudsakligen af personer tillhörande militär-ståndet, skulle sålunda komma att fördelas emellan 3:ne Hofrälter, för hvilkas ledamöter, — med undantag af dem, som borde adjungeras, — åtminstone en del af de förekommande ämnena vore främmande.
Att sådant för den militära lagskipningen icke skulle vara fördelaktigt, synes mig klart; och då dertill kommer, att de kostnader, som för en sådan adjunction af militär-ledamöter skall komma att uppstå, troligen öfverstege nuvar. kostnader för Krigs-hofrätten, så får jag begära propos. oin afslag på Ulsk:s framställning.
Gr, Lewenhaupt, Mauritz:
Det liar hvarken för mig eller de talare, sorn yttrade sig då detta ämne förra gången förevar, lyckats att öfvertyga StatsUtsk. 0111 olämpligheten af Krigs-hofrättens indragning.
Bland dessa talare har dock en, som genom en långvarig handläggning af doinarevärf äger anspråk på att med sakkännedom kunna bedömma denna fråga, ehuru ej tillhörig militär-ståndet, yttrat sig för bibehållande af denna domstol.
Jag hade trott att hans opinion i saken skulle fått väga något inom Utsk.
Dock som StatsUtsk. behandlat denna fråga mer såsom ett önsk» ningsmål, och då denna sak dessutom ej kan grundlagsenlig! afgöras, förrän vid en kommande riksdag, så vill jag nu blott tillägga ganska litet till hvad jag förra gången hade äran yttra och som jag äfven nu åberopar.
Mig synes nend. att, der underdomstolarna finnas sammansatta i ren militärisk anda, conseqvensen fordrar, att äfven en öfverdomstol fjnnes i samma anda.
Dessutom skulle jag, i likhet med Statsrådet Frih. Cederström, tro, att ingen eller åtminstone en högst ringa besparing skulle vinnas genom ifrågavar. åtgärd.
Slaten för Krigs-hofrälten uppgår för det närvar, i penningar, d. v. s. för civil-afdelningen, till 5,733 r:dr 16 sk.
Jag har htjrt både yrkas och beviljas ett ökadt antal domare i Rikets Hofrätten, på den grund, att göromålen der sådant fordra.
De mål, som i Krigs-hofrälten afgöras, arti 3 io Den 11 Augusti f. in. .i medeltal för 5 år 5ig för året.
Bland dessa mål äro jnångå, der endast låsningen af aeterna drager >4 dagar eller närmare 3 veckor- Bedömmandet af denna sak är svår för dem, som derom ej äga speciel kännedom.
Inom detta Stånd bör denna kännedom vara störst, då det bland sina ledamöter räknar ett stort antal militärer.
Jag kan ej undertrycka den önskan, att denna fråga, som i så betydlig mån verkar på armeens disciplinära förhållanden, måtte noga begrundas af hvarje representant inom detta
Hus; och jag anhåller om propos. på Krigs-hofrättens bibehållande i dess nuvar. skick.
Hr af Dalström uppläste följande:
Vid a:dra punkten af förevar, betänk, har StatsIJtsk. föreslagit, att R.
St. borde hos K. M. i underd. anmäla deras önskan, att Krigs-hofrätten måtte upphöra såsom öfverrätt i militära mål, hvilka deremot skulle öfverflytlas på Hofrätlerna, hvarmed, vid sådana måls afgörande, militära ledamöter kunde adjungeras.
— Då klagan i allmänhet med skäl anföres öfver målens ökade antal i Hofrätlerna, dels genom uppkomna tvister i följd af hemmansklyfningar, och dels sedan tullmål och besvär öfver husesyner i sednare tider blifvit på Hofrätlerna öfverllyttade; och StatsUtsk. redan sådant medgifvit vid förslaget till anställande af flera embetsmän vid dessa öfverrätter, synes mig, att icke lämpligen K.
Hofrätternas göromål ännu ytterligare skulle kunna förökas genom alla militära måls upptagande.
Då dessutom för militära disciplinens och ordningens vidmakthållande, såsom själen i krigshären, nödigt är, att till domare i dermed gemenskap ägande mål sådana personer finnas, hvilka ej allenast äga kännedom af fordringarna derför, utan äfven äga erfarenhet och vana att bedömma förhållandena vid förbrytelser deremot, och känna sättet att ändamålsenligast tillämpa gifna föreskrifter i afseende på straffbestämmelserna; anser jag, att vid hvarje Hofrätt i och för militära mål borde adjungeras så många militära ledamöter, som antalet civila finnas på den division, hvarest ärendena förekomma, så att derstädes måtte finnas ett åtminstone lika stort antal domföra civila och militära ledamöter.
Att draga så mycket befäl ur tjenslgöringen vid armeen, vore skadligt, och alt kostnaden för resor och tractamenten eller arfvoden vida skulle öfverstiga Krigs-hofrättens nuvar. anslag, lärer för hvar och en vara tydligt, hvarföre, med anledn. deraf, jag tager mig friheten vördsammast afstyrka StatsUtsk:s förslag om ifrågavar. und. anmälan, men deremot tillstyrka anslagets fortfarande för K. Krigs-hofrätten.
Jag skulle ej hafva yr kat att få yttra några ord i detta ämne, om de talare, sora nu yttrat sig, hade anfört hvad jag anser vara hufvudorsaken, hvarföre Krigs-hofrätten bör bibehållas, nemi. den speciella uppsiglen öfver krigsrätterna vid regUena, utan afseen - Den 11 Augusti f. m. de på om målen fullföljas till Krigs-hofrätten eller ej.
Det är denna uppsigt, som jag anser högst nödvändig, och yrkar derföre med Hr af Dalström, att Utsk:s betänk, i denna del mätte afslås och K rigs-hofrätterna blifva bibehållna.
Lewenhaupt:
Jag har endast begärt ordet för att få förena mig med Frih.
Gederström i afseende på denna vigtiga omständighet, som undfallit min uppmärksamhet.
Uppå derefter framställda särskilda proposrr biföll R. o.
Ad. den för K.
Krigs-hofrätten uppförda anslagssumman af 5y3B r:dr 16 sk., men ansåg den afUtsk. föreslagna und. anmälan till K. M., angtde införandet af sådana förändringar i den militära lagskipningen, att Krigs-hofrätten kunde upphöra, böra förfalla. 3:dje punkten.
Staten för Generalitetet.
H. Ex. Gr. Lö \v e n h jel m, G us t.:
Innan jag nalkas egentliga ämnet för den ifrågavar. punkten, anser jag mig böra anhålla om en liten stund af Ståndets tid och uppmärksamhet.
H. Ex. uppläste derefter följande:
I går öppnade Gr Frölich våra debatter om Rikets blifvande utgifts-stat med en generel framställning af egen och politiska vänners uppfattning af representantens pligt i denna del af kallet.
Deri gjorde lii Grefven rätt.
När man vet sig blifva af sin öfvertygelse ofta uppkallad på bänken oell vet sig representera flere ståndsbröders opinion, är det rätt att vid begynnelsen af en debatt af dennas beskaffenhet förtydliga sin utgångspunkt.
Sålunda ger man systematiskt samband åt blifvande yttranden.
Sålunda vinnes också tid, ty upprepanden undvikas medelst blotta åberopanden af denna utgångspunkt.
Så ämnar nu äfven jag göra, och det ur för en motsvarande åtgärd jag nu anhållit 0111 en kort stund af Ståndets tid och uppmärksamhet.
På ståndsrum och af pressen har blifvit ymnigt taladt om den obsequiösa likgilltighet, hvarmed Adelns majoritet voterar utgifter och skatter.
Vi böra ju vara betänkte på justerandet af de intryck sålunda må hafva alstrats hos MedStånd och hos Svenska allmänheten.
— Vi böra det än mer för det allmännas än för egen skull.
Eller skall det vara så nyttigt att folket hyser ett ogrundadt misstroende till en del af sin representation?
Må derföre våra principer blifva ånyo framlagda lill granskning; hushållning och ordning vilja vi på detta rum alla.
Ingen rikedom rättfärdigar slöseri och slarf.
Alla vilja vi Rikets tryggaste bestånd och möjligaste förkofran.
Men i fråga om medlen dertill dela vi oss.
Våra motståndare yrka besparingar.