Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Styrelsen vid detta tillfälle icke km de disponera de röster, som erfordras för att få tillsammans 21 personer till StatsUtsk:s förstå 1 kning.
I afseende på en vard talares hot alt fördröja valet genom det infall, såsom hart behagat kalla sin afsigt, att begära frågan om suppbanternes antal på bordet; så vågar jag taga mig friheten, med stöd af grundlagen, helt och hållet bestrida den värde talaren möjligheten att åstadkomma någon framgång för sina infalf, åtminstone uti förevar, hänseende; ty om ett sådant påstående af honom skulle göras, kommer jag att vädja till Hr Frih. o.
Landtm., att grundlagen äfven vid detta tillfälle l<> Den 3 Juni f. m. måtte blifva efter ordalydelsen tolkad, och uti grundlagen igenfinnes icke någon föreskrift om val af suppleanter i detta fall, hvilkas väljande jag i den förutsatta händelsen skall bestrida.
En värd talare har påstått att här funnes alldeles oöfverstigliga materiella hinder för valets företagande å morgondagen.
Jag nödgas tillkännagifva min oförmåga att kunna uppfatta något annat materielt hi tider i detta hänseende än total brist på 21 personer inom 11. o. Ad.; ty örn blott detta antal finnes, kunna de välja på sig sjelfva: men Huset företer i närvar, stund ett tillräckligt antal både väljande och valbare, och denna omständigheten kan således icke anföras såsom skäl för uppskof med valet.
Man har afven beklagat sig öfver att de, sorn yrka valets s. k. brådstörtande, icke handla försonligt.
För mig är det ofattligt, hvad man dermed egentligen kan mena.
Skulle detta yttrande afse någon försiggående brytning, i Statsstyrelsen, så vill jag ingalunda bestrida, att en sådan brytning existerat och ännu existerar, och att i afseende på sinnesstämningen Otili meningarna örn ställningar och förhållanden, brytningen kan vara ganska stor; men någon anledn. till den af talaren framkastade frågan om försonlighet, sorn skulle visa sig liti frångående af åsigten, att valet borde ske inom den för R.
St:s sammanvaro i grundlagen bestämda tid, har ännu icke blifvit för mitt öga synlig eller af mitt öra hörd.
Jag vidblifver mitt yrkande, att valet, såsom Frih.
Tersmeden begärt, må komma att ske i morgon.
Gr. Anckarsvärds anförande hade blifvit afbrutet genom ankomsten af en utaf Statsrådets ledamöter, Statsrådet m. m. af Vingård, hvilken, å K.
M:s vägnar, aflemnade 4 Dess nåd. propositioner och skrifvelser.
Cederström, Jacob: Det var Ilr Hjertås ytt rande, som gaf mig anledn. att begära ordet.
Hr Hjerta började nemi., med alt förklara, att om R. o. Ad. utsatt val till .elec torey i afseende på TryCkfrihets-comitéen, kunde R. o. Ad. ändra detta beslut; men då samme värde ledamot sedermera; sjelf funnit, ått någon ändring af det beslutet icke kunde ske, så har jag.i det hänseendet ingenting att anföra.
— Tafseende på sjelfva saken har jag icke velat yttra mig, ehuru jag var den, sorn begärde Frih.
Tersmedens motion på bordet, af den enkla grund, att jag förutsåg, det R. o. Ad. borde finna, att då blott ett enda mål är beredt till förstärkta StatsUtskrs afgörande, man icke borde upptaga tiden med öfverläggning om detta val; men sedan jag, af den anledning, jag nyss nämnde, begärt och nu erhållit ordet, anhåller jag att få nämna några ord i anledn. af hvad som under öfvei'- läggningen förekommit.
Frölich har framställt afsigten från olika sidor inom Huset och aftecknat den sida, hvartill han hörer, sorn D ca 3 Juni f. m. »7 sorn skulle den äga majoritet inom Ståndet.
För min del erkänner jag icke benämningen af sidor inom R. o. Ad.
Jag vet icke af någon annan benämning för Svenska folkets representanter än den, som finnes i i §:n Riksd.Ordn.
Hvarje annan benämning, såsom grundlagsvidrig, må återfalla på den ledamoten, som försöker att inom representationen inbilla sig sidor såsom lagenligt.
— I fråga om sjelfva saken lärer det falla sig klart, alt, — enligt den kännedom R. o. Ad. icke kan undgå att äga om den tid, som åtgår för val of 21 ledamöter med det antal suppleanter, som erfordras till undgående af sådana händelser som vid föregående riksdagar, då förstärkta StatsUtsk. vid beslutade sammanträden, i bl ist af ledamöter utaf R. o. Ad., ehuru suppleanternes antal varit ganska betydligt, icke kunnat träda i verksamhet, om hvilka händelser Gr.
Anckarsvärd icke kan vara okunnig, — valet kan räcka från kl. 8 om morgonen ända till kl. 2, 3 på natten, eller ännu längre.
Huru vill man då tänka sig möjligheten af att afbryta detta val för att förrätta valet till Tryckfr.comite'en.
Hr Lefre'n har redan visat omöjligheten deraf annorlunda än genom en sådan confusion, att, under det sedlarna brytas i Riddarhussalen i afseende på det ena valet, R. o.
Ad skulle sammanträda uti Secreta Utskrs-rummen för alt förrätta det andra, eller ock genom att på en gång lemna in listor för båda valen; men sådant är ingalunda formenligt och bör ej komma i fråga, — aldraminst då någon brådska icke är af behofvet påkallad.
Men om valet ändtligen skall förrättas inom ordinarie riksdagstiden eller före Pingst, så går det ju an att företaga det i öfvermorgon.
Anckarsvärd har, i anledn. af en ledamots yttrande, att det vore hans och andra ledamöters rättighet att göra valet omöjligt i morgon genom att begära frågan om suppleanternes antal på bordet, förmodat, att sådant icke kunde lagligen ske, emedan Hr Grefven i sådan händelse skulla yrka, att suppleanter icke måtte komma i fråga.
Jag. hänvisar Grefven till grundlagen med det förklarande, att jag kunde begära frågan, så väl om sjelfva valet, som huruvida suppleanter skola väljas, och till hvad antal de skola utses, på bordet, om någon sig dermed förenade, utan afseende på den öfverläggning sorn ägt rum.
Jag ämnar likväl icke vara bland dem, som begära en sådan bordläggning, emedan jag anser det öfverflödigt, och förmodar, att R. o. Ad., hellre än att utsätta sig för den besynnerligheten att besluta ett val, som icke låter förena sig med ett förut fattad t beslut, uppskjuter valet till förstärkt StatsUtsk. till i öfvermorgon.
Jag uther mig, att till besvarande få upptaga några af de skäl, sorn blifvit anförda af talare, hvilka hysa olika åsigt med mig.
Man har sagt, att valet borde vara förrättadt före den ordinarie riksdagstidens ut8 H. 3 i8 Den 3 Juni f. m. gång, eller inom den 7:de i denna månad; men hvartill tjenar det att hafva förrättat valet, om riksdagen slutas den 7tde, då man icke hunnit göra något gagn af valet.
Vi hafva lika angelägna val, nemi. lill fullmäktige uti Banken och Riksg.contoret, hvilka, enligt grundlagen, bort förrättas inom ordinarie riksdagstiden, men hvilka icke kunnat företagas, emedan fullmäktige ännu icke erhållit decharge.
Man har anmärkt, att frågan om val till förstärkt StatsUtsk. bort väckas i Talmans-conferencen redan för 6 veckor sedan; men för 6 veckor sedan kände man ej, att 2 Stånd skulle stanna mot 2 i frågor, som utgöra föremål för förstärkt StatsUtsk, och förmodligen lärer man hvarken af Talmännen eller de personer, sorn tillhöra Talmans-conclaven, kunna fordra en sådan förutseende förmåga.
Hvad för öfrigt angår frågan, huruvida suppleanter böra väljas eller ej, så lärer åtminstone icke någon, som sjelf deltagit uti förstärkta StatsUtsk. vid sista riksdagen, kunna neka behofvet deraf; ty oaktadt suppleanterne voro 9 eller 10, gafs det likväl många tillfällen, då förstärkta StatsUtsk. ej kunde träda i verksamhet i brist på ledamöter af R. o. Ad.
Man har anmärkt, att den, som vill behandla detta ärende med litet mera tranquilitet, an som äger rum på andra sidan, bör ansvara för utdrägt med riksdagsärendenas afgörande.
Jag hemställer till den som yttrade detta, om det skulle leda till förkortning att välja förstärkt StatsUtsk. för de line mål, som för närvarande finnas beredda till afgörande af detta Utsk., och måhända sedermera nödgas förrätta nytt val, sedan (lere af ledamöterna afresl från riksdagen, — eller om ej tvertom tid skall vinnas genom att uppskjuta voteringen öfver dessa 2lne mål och valet af förstärkta StatsUtsk., till dess flera mål finnas till afgörande i detta Utskott beredda.
Då jag uti ett föregående plenum förenade mig med Frih.
Tersmeden uti anhållan om val af förstärkt StatsUtsk., så ägde jag derföre ett motiv, emedan jag svårligen kan bestämma mig för att i riksdagsärender) handla utan motiver.
Detta motiv var, att valet borde ske inom den för riksdagen bestämda lagliga tiden.
När således frågan var väckt, ansåg jag mig skyldig att biträda densamma, och det förundrade mig, att den väckte motstånd, och ännu mer, att den blef hvilande på bordet.
Emedlertid föreställde jag mig, att frågan, en gång väckt, skulle i den mån fästat uppmärksamheten, att den gifvit anleda, till en Talmans-conference, derifrån man kunde vänta sig alt få frågan, slutligen beredd, öfverlemnad till Ståndens gemensamma afgörande; men jag tog mig äfven friheten tillkännagifva den farhåga, jag billigt vis hyser, att om icke suppleanternes antal blefve desto större, Ståndet kunde blifva nödsakadt att förnya detta val, derest del sker så tidigt, som man önskar.
Då frågan härom nu är väckt, förnyar jag
Deu 3 Juni f. m. •9 min anhållan, att R. o. Ad. icke må besinna sig att handla grundlagsenlig!, och grundlagsenligt är det, att numera, så fort som möjligt, förrätta valet; hvarföre äfven jag instämmer med dem, som yrka att det må ske i morgon.
Hr Lefren: Hr Lagerhjelm har redan besvarat de le damöters framställningar, hvilka tro, att riksdagsärendenas skynsamhet skulle befordras derigenom, att förstärkta StatsUtsk. något tidigare komme tillsammans för att afgöra några få mål, som icke äro af särdeles vigt: ty hyresfråganär icke sådan, och den andra är nära nog försummad.
Man har här yttrat med särdeles bestämdhet, att valet till förstärkta StatsUtsk. borde ske inom den för riksdagen bestämda lagliga tiden.
Förgäfves har jag eftersökt någon grundlags-§, som säger det eathegoriskt.
Dessutom (i ägar jag, hvad som vore försummadt, om riksdagen skulle slutas den y:de dennes, hvilket förmodligen ingen tror på, så att nämnda 2!ne mål icke blefvo afgjorda.
Till bedömmande af de herrar, hvilka så ömtåligt tyckas vårda sig om hvad grundlagen anses bestämma i afseende på detta vals företagande före ordinarie riksdagstidens utgång, hemställer jag, hvarföre icke samma omtänksamhet fått insteg i frågor om hvad som är föreskrifvet uti 66 §:n Riksd.Ordn., hvarest bestämdt stadgas, att R.
St. skola välja sina bancofullmäktige så tidigt, att desse fullmäktige kunna, medan R.
St. ännu äro församlade, sin befattning tillträda. ^ig skulle tro, att det varit mera skäl att förrätta detta val, äfvensom valet till fullmäktige uti Riksg.contoret inom den 7:de dennes, och jag begriper ej, huru man kan så ifra för valet till förstärkta StatsUtsk. inom nyssnämnda tid, då man förbiser stadgandet i den citerade §:n af Riksd.Ordn.
Jag vidblifver mitt yrkande, att det ifrågavar. valet måtte uppskjutas; ty att bestämma sig i dag att välja i morgon, är och förblifver ett brådstörtande.
Jag har sannerligen trott, att uti våra öfverläggningar gjorde vi bäst, om vi afhöllo oss från allt, som kunde upptagas såsom förebråelse.
Jag trodde mig ej göra mig saker till något sådant, då jag yttrade den åsigt, alt Frih.
Tersmeden motion visade en ovanlig brådska.
Jag har från och med 1812 (års riksdag bevistat hvarje riksdag, och jag tror ej, att jag felar mot verkliga förhållandet, då jag förklarar, att (åtminstone kan jag ej påminna mig annat) valet till förstärkt StatsUtsk. vid ingendera af dessa riksdagar varit förrättadt inom de 4 första månaderna.
Jag kan således icke tro, att det är en ovillkorlig grundlagsförbindelse att för detta val iakttaga nämnda tid, — helst jag ej kan föreställa mig, att oppositionen vid de föregående riksdagarna skulle förbisett en grundlagsvidrighet då mera än nu.
I öfrigt får jag förklara, att jag icke tror, det jag nyttjat ordet brådstörtande; men att det är en ovanlig brådska måste man medgifva, då valet begäres hastigare vid denna än vid föregående riksdagar.
Den 3 Juni f. m. Gr. Frölich:
Jag anmälde mig egentligen, för att för söka att förskottsvis vederlägga Frih. Cederström, som påstod, att ett beslut af R. o. Ad., att verkställa valet i morgon, icke skulle kunna gå i verkställighet, derest frågan om suppleanternes antal begärdes på bordet.
Men har R. o. Ad. en gång beslutat, att valet skall ske i morgon, så kan ett sådant beslut icke rubbas af frågan om suppleanternes antal, hvilken endast är en verkställighetsfråga, som måste lämpa sig efter hufvudsaken; och dervid grundlagen tjenar till efterrättelse.
Jag har ansett mig böra borttaga det skenfagra i argumentationen, som ligger uti hotelsen att begära frågan om suppleanternes antal på bordet.
Då för öfrigt den värde ledamoten åberopat sin okunnighet derom, att det finnes några sidor inom R. o. Ad., så skulle jag, i anledn. deraf, kunna använda det gamla ordspråket, att det kan skrifvas stora böcker om hvad personer icke veta eller känna; men Frih:n kan icke vara okunnig om att här, såsom i andra rådslående församlingar, finnas 2tne sidor.
Då jag nyttjat ordet sida, i stället för opposition, har det skett af grannlagenhet för Hr Frih:n och andra ledamöter, som jag tyckt mig finna känsliga för vissa ord.
Hr Hjerta har, oaktadt han, såsom det är bekant, är stor dialecticus, förblandat orden hopp och tro: då jag sade, att jag tror, att det vore en möjlighet för den sidan, till hvilken jag hörer, att vinna pluralitet, så qualificerade jag ordqrtro, så alt dermed icke kunde menas annat än att jag hoppades ett sådant förhållande.
Hvarföre skall man hafva den grymheten att betaga mig detta hopp.
Det kan visserligen hända, att jag kommer på skam med mitt hopp, men det må då vara för min räkning.
En annan värd ledamot, H. Ex. Hr Gr, Posse, har ingått uti en kritik af det yttrande, då jag sade, att jag icke insåg, hvarföre man skulle anföra så många skäl å ena sidan för den önskan, att valet måtte, och å den andra, att det ej måtte ske i morgon.
Jag har ej satt i fråga, att det motiv, Grefven anfört för sin åsigt, verkligen var Grefvens motiv; men då Grefven sagt, att han tror, att det motiv, som jag anförde, var det, sorn föranledde mig att yrka valets utsättande till i morgon, så får jag blott vördsamt anmärka, att ett sådant förklarande kunnat vara obehöfligt, emedan jag icke tror, att någon tviflar om mina motiv, sådana jag bär framställer deni.
För öfrigt, mine herrar! hafva vi i dag till öfverflödighet funnit, hurusom, när man icke uttalar de verkliga motiverna, utan framställer andra, såsom brådska och dylikt, man inleder den rådslående församlingen att flera timmar tala om sådant, som icke inverkar på saken.
Jag har hört flera ledamöter säga, att man brådskar, och andra, alt man icke brådskar.
Huruvida någon blifvit öfvertygad af hvad sorn för eller emot är anfördt, lemnar jag derhän.
— En ledamot, Frih. L.
Boye, har, såsom hufvudmotiv för sin åsigt, upprepat, att han icke vet, hvarföre denna riksdag skall biif - Den 3 Juni f. m. 21 va olik de föregående.
Det har just gladt mig, att denna riksdag icke är lik de föregående.
Härom skulle vi ganska länge kunna tvista, om det tjenade till något.
Jag var icke närvar, i sista plenum, då Frih.
Tersmeden väckte sin motion, och hörde med förundran först den påföljande dagen hvilket motstånd densamma hade rönt.
Jag har visserligen icke bevistat så många riksdagar som Frih. Boye, men har med oafbruten uppmärksamhet följt förhandlingarna under de tvänne sistförfluten.
En discussion, sådan som denna, och den sorn slutade nästlidne plenum, ligger dock icke inom gränsen för min erfarenhet.
Mig förekommer förevar, fråga af så enkel natur, att den icke bort föranleda den ringaste betänklighet.
— Man har här visserligen uppgifvit tvänne skäl, hvarföre icke valet skulle kunna försiggå i morgon : det ena nemi., att ett annat val vore för morgondagen redan utsatt, och det andra, att det nu ifrågavar. valet kommer att alltför brådstörtande anställas.
— Hvad det första skälet angår, så kan jag omöjligen inse dess gilltighet: R. o. Ad. har väl beslutat, att i morgon e. m. välja electorer lill utseende af comiterade för tryckfrihetens vård; men detta val synes icke höra utgöra något oöfvervinnerligt hinder att äfven samma dag företaga ett annat val.
Om äfven det nu omtalade valet skulle medtaga hela f. m. plenum och jemväl en del af den vanliga tiden för e. m., torde likväl, ehuru man möjligen komme att inträda på den följande Magén innan plenum slutades, hvilket vid förra riksdagar icke varit ovanligt, äfven det lätt verkställda valet till Tryckfrihets-comiteens electorer kunna under samma plenum företagas och afslutas.
Hvad åter angår det brådstörtande, så kan jag för ingen del erkänna, att förstnämnda val bör kallas brådstörtad!, då det företages på en af de sisla dagarna för R.
St:s grundlagsenliga sammanvaro.
Enär dessutom detta val redan är verkstäldt inom arne af de öfriga RiksStrn, och frågan om företagandet deraf äfven inom detta Hus, redan väckt i förra veckan, legat sedan dess på bordet, kan jag således ej heller linna det, som i berörde hänseende blifvit nnfördt, innebära något antagligt skäl, hvarför icke Frih.
Tersmedens motion kan och bör bifallas, — helst jag förmodar, att hvar och en, under förutsättning af ett sådant bifall, redan på förhand öfvertänkt åt hvilka personer han i detta fall hör lemna sitt förtroende.
— Det är för öfrigt af stor vigt, att ett sådant val, deri Ståndets ledamöter böra så mangrannt som möjligt deltaga, försiggår innan Pingsthelgen inträder; och då denna helg och den ledighet från riksdags-göromål, som under densamma och nästföregående, samt efterföljande dagar med skäl fordras, eljest skulle föranleda, att detta val ännu icke kunde företagas på 14 dagar, kan jag ej annat än för inin del instämma i deras åsigt, 22 Den 3 Juni f. m. som yrka valets anställande i morgon, hvarå jag alltså anhåller om proposition.
Till hvad förut är ordadt’ ber jag få tillägga, att jag förenar mig i Frih.
Tersmedens sista yttrande.
Hvad åter sjelfva saken beträffar, nekar jag icke, det jag betviflar, att, sedan R. o. Ad. beslutat, att ett val, eller det af comiterade till tryckfrihetens vård skall i morgon företagas, ett annat så på tiden utdragande val, som det ifrågavar., skulle kunna på samma dag verkställas.
Jag instämmer derföre uti hvad Frih.
Cederström nyss föreslog, alt detta sednare val må försiggå i öfvermorgon, eller nästa Fredag, på hvilken framställning jag anhåller om propos., med begäran, att i sammanhang dermed må afgöras frågan om suppleanternes antal.
Jag utber mig blott att få framställa en erinran vid den protest, Frih.
Cederström gjort mot föreställningen, att flera sidor skulle finnas inom R. o. Ad.
Med fullkomligt medgifvande af Frih:ns rätt att vindicera Ståndets ensidighet, får jag dock påminna derom, att alla saker kunna. betraktas på flera sidor och åtminstone på två, hvarom denna discussion nogsamt vittnar.
Dernäst tager jag mig äfven friheten nämna, i afseende på hvad som blifvit ill— vändt ang:de valets företagande inom den grundlagsenliga riksdagstiden, — eller, att i sådant fall, äfven valen till fullmäktige i Banken och Riksglcont. bort varit verkställda, — att det ingalunda är deras fel, sorn nu vilja företaga det ifrågavar. valet, att dessa val till banco- och Riksg.cont:s fullmäktige icke redan blifvit verkställda.
Man har äfven mycket ordat om bruket vid föregående riksdagar och åberopat bruket derunder, till förmån för uppskof äfven nu.
Det må vara, att med detta val uppskjutits under föregående riksdagar, roen förhållandet lärer varit, alt man ej ifrågasatt att verkställa detsamma tidigare än som skett.
Nu deremot är förhållandet annorlunda; en del af Huset önskar, att valet måtte företagas i morgon ; denna del har sannolikt mängden af R. o. Ad:s ledamöter på sin sida, då deras yrkande går ut på att verkställa denna förrättning inom den för riksdagens tillvaro grundlagsenliga tiden: hvad är då, som gör att den andra delen af Huset icke kan villfara denna Önskan?
Denna del har ingenting annat att säga, än att man vill brådstörta, ehuru frågan derom för flera dagar sedan blifvit väckt, och Riddarhuset är nog fulltaligt både på väljande och valbara, för att kunna finna det antal ledamöter, som beliöfves till förstärkt Ulsk.
När man det oaktadt på andra sidan kommer med insinuationer om särskildta motiver, så nödgas jag hemställa, på hvilkendera sidan dessa motiver synas minst loyala, på den, som yrkar iakttagande af grundlagens föreskrift eller på den motsatta?
Jag håller blott sannolikheterna emot hvarandra; Ståndet må sjelf élömrna.
Dea 3 Ju ni f. m, — Sorn jag förut ej hade erinrat mig, att något val redan, blifvit utsatt att hållas i morgon, vill jag öfvergå på det af Frih.
Cederström till förslaget gjorda amendement.
Om sålunda val till förstärkt StatsUtsk. sker nästkommande Fredagsmorgon kl. 6, så kunna de, som tilläfventyrs ämna att med ångfartygen härifrån afresa samma dag, likväl hinna att vara ute på vattnet kl. 8.
Under det att principen af sparsamhet vill göra sig gällande, är R. o.
Ad. likvisst minst sparsamt på det dyrbaraste af allt, nemi. tiden.
Discussionen har redan räckt ett par timmar i denna fråga, ehuru de, sorn varit af olika mening om dagen för valets anställande, likväl förklarat, att de icke hafva större farhågor eller ljusare förhoppningar om valets utgång, antingen det företages före eller efter Pingsthelgen.
För min del har jag icke hört mer än a:nc skäl, hvarföre valet ej skulle kunna företagas före Pingst; men båda äro endast tillämpliga på morgondagen.
Det ena nemi., att då ett annat val förut är bestämdt, att i morgon hållas, det ifråga var. ej (tillika skulle kunna medhinnas.
Det andra skälet, att antalet af suppleanter bör först bestämmas.
Intetdera af dessa skäl är nöjaktigt vederlagdt; hvadan jag anser, att valet omöjligen kan företagas i morgon.
Deremot hafva Frih:né Cederström och Hamilton samt Hr Hjerta yrkat valets anställande om Fredag, och med dem förenar jag mig; ty om valet uppskjutes till efter Pingsthelgen, skall sannolikt personalen inom Huset blifva mindre än nu, — ett förhållande, som fruktansvärd! kommer att fortfara hela sommaren.
Jag är uppkallad att yttra några ord i anledm af Gr.
Frölichs icke mångsidigt men högst ensidigt upptagna referering af mitt anförande för en stund sedan.
Jag har aldrig, som den värde ledamoten framställt, talat om, att jag ämnade begära på bordet frågan, hvarken om valet skall ske i morgon eller någon annan dag, ej heller frågan om suppleanternes antal, utan jag har blott sagt, att det beror af 2:ne ledamöter af Ståndet, hvilka derom skulle behaga förena sig, att begära dessa frågor på bordet, och således tillintetgöra verkan af den långa discussion, sorn tilt följe häraf ägt rum; ty så står det i grundlagen att läsa.
Jag har, tvertemot Grefvens påstående, sagt, att jag icke anser dessa frågor vara af den vigt, att jag ämnar ånyo begära dem på bordel.
— Hvad angår Hr Hjertås framställning rör:de sin bekantskap med R. o. Ad., tror jag densamma ej vara riktigt uttryckt: ^hvarje ledamot af Huset utgör ett ting för sig, en representant för Svenska folket, som äger att uttrycka sin opinion öfver hvarje här förekommande fråga; och Hr Hjerta lärer väl ej kunna begära, att samtlige ledamöter skola med honom öfverensstämma i åsigter och viljor, om hvad som ske skall.
Samme värde ledamot har talat om mer Den 3 Juni f. m. och mindre loyala motiver för denna öfverläggning: det må vara honom sjelf förbehållet att utveckla sina tankar härom, men jag begriper icke, huru man kan, med hänseende till förevar, ämne, tala om loyaute', Om med loyalt skall förstås, att tillstyrka Ståndet fatta ett oförståndigt beslut; då bekänner jag mig icke vara loyal, emedan jag ej kan instämma deri, att nu ifrågavar. val skulle företagas i morgon, såsom icke verkstälIbart.
Jag skulle önska, att Frih.
Cederström ville afstå från sitt förslag att anställa valet om Fredag, på skäl, som jag förut andragit.
Om han det gör, skulle jag ställa samma önskan till Hr Hjerta, hvilken också föreslagit Fredagen såsom den tjenligaste.
Skulle ingendera vilja afstå, så komma vi troligen att votera öfver contrapropos.
; ty jag kan uppå anförda grunder icke afstå från mitt yrkande, att valet bör uppskjutas till Måndagen d. i5 Juni.
För att ej nu, likasom härom dagen, nödgas votera 5 särskilda gånger, skulle jag likaledes önska, att Frih.