Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ropades J a. Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade derefter, att vid itsta Punkten tvenne anmärkningar blifvit framställde , åsyftande dels , att alla Förvaltnings-Cheferne eller Stats-Secreterarne måtte erhålla benämning af Stats-Ministrar, dels ock att Justitiae-Stats-Ministern samt Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne måtte undfå namn, den förre af Riks-Drotz och den .sednare af Riks-Canceller, Herr Manck af Rosenskjol l} Eherhard:
J fall den nyss anförda Punkten ännu är före - 28 Den 1 December /. m. mål för Discussionen, vill jag blott upprepa min förut i Constitutions-Utskottet yttrade tanka , att jag icke finner något skäl, hvarföre Justitiae-Stars-Ministern och Stats-Ministern för Utrikes Ärende»ne skola halva högre rang, än Stats-Rådets öfrige Ledamöter.
Detta är åtminstone icke förhållandet i något annat land. s:dra Punkten.
Att ailä Förvaltnings-Cheferne köra 'vara Ledamöter af Stats-Rådet j med skyldighet att , när de icke äro hindrade, öfvervara hvarandras föredragningar.
Vid denna Punkt framställdes icke någon anmärkning. 3:dje Punkten.
Att Närings- och Drätsel-ärenden höra ätskiljaSj under hvar sin Föredragande.
Vid denna Punkt får jag förnya den erindran, som jag förut gjort i Constitutions-Utskottet, det jag nemligen skulle anse bäst , att så väl de FiMandelia , som Kammar-ärenderne behandlades af en och samma Föredragande.
Häraf skulle uppstå den fördel , art Finance-Ärenderne icke blefvo handlagda isoleradt , utan i förening med Stats-Oeconomien i allmänhet:
Korteligen, att Financerne byggdes mera på Stats-oeconomiska grunder, och icke så mycket på en Arithme - Den 1 December f m. a9 tisk beräkning af Sedelstockens förhållande till Silfverfonden.
Härtill kommer, att Financeförvaitningen i vårt land hufvudsakligen icke skötes af någon Stats - Secreterare eller Minister, eller elen executiva rnagten , utan af Riksens Ständer, hvarföre jag tror, att en och samma Minister ganska väl kunde medhinna , att sköta dessa bägge Förvaltningsgrenar.
Jag medgifver riktigheten af Herr Munck af Rosenskjölds åsigt 1 detta fall , ehuru verkställigheten deraf torde möta alltför många svårigheter.
En person skulle svårligen medhinna alla dessa göromål, hvarföre dessa bägge förvaltningsgrenar för framtiden torde böra åtskiljas.
Detta bör så mycket mindre medföra någon olägenhet för Administrationens gång, som alla ärender inför Konungen i Stats-Rådet föredragas, hvarigenom enhet åstadkommes i Styrelsen , särdeles då de Föredragande få afhöra hvarandras föredragning, jag instämmer således i den fördelning Utskottet föreslagit, nemligen att Handels-ärenderne skola höra till Inrikes - Departementet , och Kammar-ärenderne till Drätsel - Departementet.
Men på det man ej i framtiden, lika som nu, må finna sig bunden af denna reglementariska föreskrift, anser jag öfverflödigt, att införa den i Constitutionen annorlunda , än att der uppräknas ibland Ministrarne en för Inrikes Ärendernes och en för Drätsel - Arendernes förvaltning.
Man kan då, efter som ämnenas beskaffenhet det fordrar, törilytta föredragningen från 3o Den 1 December f. m. den ena till den andra.
Säkerheten är den sanitina , då bägge äro lika ansvarige.
Gféfve Löwenhjelm!
Visserligen gifves ett samband emellan Drätsel- och Närings-Departementerne.
Men med hvilket
Departement står Drätselverket icke i samband?
Hvilket är det Departement, som icke stari samband med alla andra?
Skulle man vilja förena i en Iland allt hvad med hvartai.nat har ett sådant samband , blef en Premier-Minister nödig , och dennes tillsättande är likväl ingens mening.
En föreningspunkt behöfves visserligen icke allenast emellan desse båda, utan emellan allaDepartementerne , men den utgöres af Konungen och Dess Conseil.
Annorstädes kan den icke finnas.
Jag anser för öfrigt materielt omöjligt för en enda Embetsman, att behörigen hinna förestå Drätsel- och Närings-Departementefne.
Jag vet , att det har skett en gång , men en ovanlig förmåga bevisar ingenting i Organisationsväg , just derföre att den är ovanlig.
För öfrigt huru betydelig skillnad i då varande och nu varande handläggnings-method och förmer?
Samma skäl, sorn nu blifvit användt emot föreningen af Finance- och Kammar-Ärenderne, kan äfven i ett motsatt förhållande anföras , dä sjelfva Fi. nance-Departementet äfven består af flere serskildta delar, af hvilka hvar och en till följe deraf borde hafva sin serskildta föredragande.
Jag tror, att de delar, som hafva så nära samband med hvarandra , att den ena helt och hål - Den 1 December f. m. 3i let grundar sig på den andra , böra förenas under samma Föredragande.
Vi hafva hört af Herr Mannerstam, att de egenteliga Handelsärenderne böra skiljas från Handels- och Finance-Expeditionen, samt öfverflyttas på Inrikes Förvaltningen.
Då återstå blott de egenteliga Drätselärenderne , och jag må säga, att en Minister för våra
Drätselärender ej skulle få mycket att göra , då vi besinna , huru stor del Riksens Ständer hafva i dessa ärenders behandling: hvilken till och med är så betydlig, att det icke en gång tillkommer Föredraganden , att för Riksens Ständer framlägga en Financeplan.
Jag å'r visserligen af den mening, att ju mera man förenar ärenderne under en och samma Föredragande; desto mera öfverensstämmelse skall kunna vinnas i deras behandling.
Delta är ock orsaken, hvarföre under goda envålds-Regeringar Statsförvaltningen merendels är bättre och mera systematisk än eljest.
Men enväldet har, såsom man erfarit , äfven sina olägenheter.
Man vet, att tinder Carl XI:s envälde här i Sverige, förenade Fabian Wrede under 7 år, i sin person f Presidents-erobeten , nemligen i KammarCollegium , Stats-Contoiret, Kammar-Revisionen , Commerce- och Bergs-Collegierne.
Jag tror likväl icke, att det vore skäl förnya dylika förhållanden; ty ingen menniskas tid synes medgifva att sköta så mycket med den sakkännedom och drift, att ju icke någondera förvaltningsgrenen blefve lidande. ^Carl XI, som hade en stor förkärlek för Drätselverket, begag - 32 Den 1 December f. m. nade sin envåldsmagt tili att under detsamma lägga näringarnes värd , dem till ringa båtnad.
Det är nemligen naturligt, att den, som städse tillitas att skaffa penningar för dagen eller Drätsel-Förvaltaren , ofta skali föranledas att för dagen pressa näringarne, utan att lemna dem tid, till att förkofra sig i längden:
Erhålla Näringarne deremot en egen vårdare, som betraktar dem i stort, och söker, för kommande större vinst , afböja, att ej för ögonblicket uttages allt hvad tagas kan , så bör man hoppas , att både enskildt och allmän förmögenhet skall säkrare t ill vexa.
Sådan Näringsärendernas vård nu befinnes, är den så styckad, att de mål , som röra Åkerbruk , Boskapsskötsel , Skogshushållning och Bergsbruk, eller råämnenas frambringande, höra under Kammar-Expeditionen , men deremot allt som beträffar Handtverk, Fabriker och Handel , eller varors förädling och omsättning, under Finance-Expeditionen.
Lika så styckad är äfven Drätsel-Förvaltningen.
Grundskatternas läggande på jord, bruk och bergverk , samt förvaltningen af Kronans fasta egendomar gå genom Kammar-Expeditionen.
Bevillningsärender, eller de indirecta pålagorna, uppbörden och redovisningen för Kronans medel , tillhöra deremot Finance-Expeditionens åtgärder.
På detta sätt äro dessa bägge förvalt ningsgrenar stympade eller sammanblandade, hvilkvilket måste åstadkomma collisioner och oreda, Den besynnerligheten, att Riksens Ständer - Den 1 December f. nt.
33 der i Sverige utgöra Finance-Ministeren, gör icke Föredragandens Embete i dessa mål mindre utan mera besvärligt , emedan han måste lämpa sin förvaltning efter Beslut, sorn ofta kunna vara alldeles stridande mot hans åsigter.
Utskottets förslag i denna del synes mig derföre ganska väl betänkt.
Jag är ock af den tanka, att, under en sådan souverain styrelse, som den , då Fabian Wrede var på en gång Finance-Minister och Minister för Utrikes Ärenderne , borde dessa förvaltningsgrenar hafva varit åtskiljde af det skäl, att Financerne icke då administrerades af Riksens Ständer, ett skäl, hvarpå Herr von Hartmansdorff icke lagt mycken vigt, i synnerhet då han medgifver, att Föredraganden för Finance-Arenderne endast besörjcr en underordnad verkställighet af Riksens Ständers Beslut.
Om så olyckligt skalle hända, ait Souver3initeten åter infördes i Sverige, skall äfven jag tillstyrka, att Finance-Ärenderne erhålla en serskildt Minister, men intill dess anser jag de bägge Förvaitningsgrenaroe icke böra åtskiljas, utan den , som vårdar
Dratselärenderne, äfven böra blifva högsta vårdaren af landets näringar.
Ehuru det icke egentligen höter till ämnet, likväl och då man bär nämnt, såsom gifvet, att, enligt Sveriges Constitution , en Finance - Minister icke äger , att för Ständerne framlägga någon Financeplan , får jag förklara , att detta icke Ridd. o. Ad.
Band. 3 34 Den 1 December f. m. är min öfvertygelse.
I hvarje Constitutioneil land äger alltid Nationen beslutande rätten i Financefrågor, men blir derföre icke någon Finance-Minister.
Det är mycket lätt att visa , att Financerne alltid blifva bäst, der Lagstiftande Makten beslutar i enlighet med en framlagd Financeplan , och att, der detta icke sker, ingen enhet i besluten kan vinnas.
Herr Danck vardt, Magnus Georg:
Jag förenar mig med de värda Ledamöter, som afstyrka Kammar- och Finance-ärendernes förening under en och samma Föredragande.
Före år 1809 utgjorde antalet af målen i bägge dessa Förvaltningsgrenar tillsammans omkring ifoo; nu utgöra de i Kammar-Expeditionen ungefär 1100, och i Finance-Expeditionen 12 å 1300.
Man torde ock böra härvid fästa icke obetydlig uppmärksamhet pä den skillnad i noggranbet vid målens behandling , som nu emot förr äger rum, sedan styrelsesättet blifvit så betydligt förändradt.
Herr Grejven och Landt-Mar skalken yttrade, att vid ifrågavarande punkt hade den anmärkning af en Ledamot blifvit framställd, att Närings- och Drätsel-ärenderne borde under en enda Föredragande förenas. jule P unk t en.
Att Landt- och Sjö-Krigs-Ärenden må erhålla hvar sin serskildta Chef. Grefve Löwenhjelm:
Med all den upp - Den 1 December J, m. 35 märksamhet, hvaraf jag är mägtig , har jag genomläst denna 4:de punkt, utan att jag deraf kunnat inhämta en önskad rättelse för mina begrepp.
Constitutions-Utskottet grundar sitt afstyrkande af Särskildta Utskottets förslag på den förutsättning det-ta förslag ansetts innebära , att Conseilmålen med Commandomålen inom hvardera vapnet skulle förenas i samma hand ; hvaraf skulle följa en , i Constitutions-Utskottets tanka, skadlig sammanblandning af olika ärenden.
Men bär ser jag ingen slutföljd.
Låt vara , att vid nästa Riksdag blir af Kung och Ständer beslutadt, att Landt- och Sjömagten skola hafva hvar sin Minister.
I hvad mån följer deraf, att inom hvardera Departementet Conseil- och Commando-målen blifva förenta ? och tvertom , ty Constitutions-Utskottet medgifver ju , att Kungen, hvad helst sorn är, kan verkställa denna förening.
Således kan den ju inträffa i alla fall, äfven om Land- och SjöDepartementernes ärender fortfara, att af en och samma Embetsman föredragas.
Sannolik är för öfrigt denna förening ej , då den på dessa 14 år icke skett.
Jag ser således ingen grund för den emot Särskildta Utskottets tanka anförde förutsättningen.
Särskildta Utskottet har raisonnementsvis utvecklat sin tankeföljd , och oförgripligen framställt de corollarier det för sin del anser böra följa af dess förslag.
Sådant igenfinnes nästan vid hvarje dess förslag, och denna redactionsmethode kan jag ej annat än gilla.
Men in - 56
Den 1 December f. tu. gtHonda har Utskottet framställt Conseil- och Commandomålens förening såsom en conditio sine qua tion för sitt förslag om 2:ne KrigsMinistrar.
Emellan den af Constitutions-Utskottet förmodade förutsättning (äfven om den vore verklig) och Constitutions-Utskottets derpå grundade afstyrkande emellan Utskottets premisser och dess conclusioner kan jag således ej filma ringaste sammanhang , nej ett logiskt svalg synes mig ligga emellan.
Att nu orda om nyttan eller skadan af den befarade iöreningen af Conseil- och Commando-målen , skulle så vida kunna tyckas vara onödigt , att det i alla fall beror af Kongl. Majit att den verkställa, och likväl finner jag betänklighet vid tystnad i ämnet.
Att den 'oftanämde föreningen icke skett, dertill kunna visserligen speciella omständigheter hafva medverkat, men möjligen kan orsaken också ligga i Kongl. Maj:ts kända grannlagenhet, att begagna de rättigheter, som Grundlagen honom endast impliciter tillägger , och då jag för min del tvertemot Constitutions-Utskottet anser föreningen högst önskelig, skulle jag hålla för menligt , om Kongl, Maj:ts betänklighet ökades i detta mål genom en tystnad , som kunde tydas till gillande af Utskottets tanka : ”Sammanblandning ”af olika mai” säger Utskottet.
Sådant ser jag ej i Conseil- och Commandomåls förening, men väl ser jag det i organisationer, som Utskottet försvarar.
Sammanblandning af olika mål sker, när man i en och samma hand förenar de vigtigaste diplomatiska befattningar med de inrikes åtgärder, som framför alla andra
Den 1 December f m. 37 förtjena denna sednare qvalification , och då man ökar denna tillblandning med befattningar, som fordra djup Juridisk kunskap, och vidsträckt litterairt omdöme.
Detta har skett i anseende till Hof-Cancellers-Embetet, och se | detta kallar jag sammanblandning af olika mål, icke så concentration i en hand af mål fullkomligen homogena till sin natur och sitt åsyfte, endast i behandlingsformen olika.
Men ej nog att jag förklarar mig anse meranämde förening oskadlig.
Jag går längre och bekänner utan ringaste betänklighet, att jag håller densamma i högsta grad önskelig.
Vill man ha systematiskt sammanhang inom hvardera af Försvarsverkets a:ne hufvudgrenar, hvad är då nödvändigare än sammanhang emellan materiellens och personalets organisation?
Kan någondera nånsin vara positivt god P
Kan någondera vara det annnrlunda , än relativt till den andra?
Skådom den yppersta af kända förvaltningar af Militairisk materiell: Den Fransyska:
Är det troligt, att den skulle passa till organisationen af vårt Försvarsverks materiell?
Om nu nyttan, ja nödvändigheten af detta samband är så påtaglig , hvad enklare och kraftigare steg dertill kunna vi taga, än det som sammanknyter i en hand det , som i oskiljaktigt sammanhang måste förvaltas?
Vilja vi en gång förmå utkräfva den sanna och fulla ansvarighet , som jemte publicitet utgör lifvet i en Constimtionell författning ?
Icke uppfylles detta behof till fullo med den Lag , som endast be* straffar rena Lagbrott.
Oändeligen mycket ondt kan Riket Lagligen tillskyndas: oändeligen mycken skada lidas genom uraktlåtenhet af det gcu Den 1 December f. m. 6a, sorn möjeligen kunnat åstadkommas.
Men om ansvarighet för sådant ondt, för sådan skada , skall kunna rättvist utkräfvas , måste vårt» Höge Embeten först så organiseras , att Embetsmännens verkningskrets utsträckes lika långt, som, deras ansvar, och tillika så, att deras förvaltning kan bedömmas efter dess resultater.
Krig utbrister.
Hvilken af de många Embetsman, som unde* tiden föredragit
Arméens ärender,äv då ansvarig för dennas tillstånd, för dess förmåga att uppfylla ändamålet med dess tillvarelse?
Ingen, hvar och en af dem står blott för sin. befattning , och icke ens för resultatet inom denna , utan blott för lagligheten af hvarje måls behandling.
Hvilkendera, Conseilmålens eller Commandomålens föredragande, tillkommer då beröm eller tadel för utgången?-
Outransaklig tvist så om det föriasomdet sednare skall uppkomma, ty ingendera har förmått leda det hela , och genom en sådan organisation neutraliserar man de 2’.ne drifljädrar * som starkast verka på menniskor, i hopp om beröm : fruktan för tadel.
Sedan jag nu genom försökt bevisning att Conseillemåleng och Commandomålens förening är att önska, icke att befara, bemödat mig att undanrödja Constitutions-Utskottets premisser, kommer jag till hufvudfrågan.
Jag nödgas besvara den med en annan fråga , och måtte jag vid dess framställande ej misstänkas af Ståndet för ett skämt, föga passande till öfverlägga jaingens vigt.
Det är icke mitt, det är den motsatta meningens fel, om jag tvingas fråga; är det då alldeles likgiltigt, om man förstår, Den 1 December f, m. 39 eller platt intet förstår de årender, man är tillsatt att föredraga ?
Den axiomatiska natuRen af inin motsatta tanka bildar sannerligen den enda svårigheten vid dess bevisning , och torde berättiga mig att summariter behandla denna.'
Kastom ögonen på alla andra regelmässiga Regeringars Styrelseformer !
Jag vill härmed ingalunda hafva påstått , att hvad andra göra , bör vara en absolut regel för oss, men blott att då vi under enahanda förhållanden handla helt olika mot alla andra, dä är prssumtion åtminstone emot oss , och då åfigger bevisningen den , som yrkar sådan egenhet.
Men finnes väl i Europa en enda Stat , der man nånsin trott sig äga den man, som i sig förenar en Krigs-Ministers och en Sjö-Ministers capacitet? — och hade vi denna man, så vöre det ända ej nog.
Vi borde hafva anledning hålla oss försäkrade om en hel Ministerlängd af denna beskaffenhet.
Att Storherren låtit Capudan Pascha äfven leda Landtförsvaret, har händt, men detta enda Europeiska efterdöme torde ej vara det vi böra följa.
Jag vet, atr i en äldre tid höga Embetsmän ansetts böra vara lika förståndige till lands och till sjöss.
Vare långt ifrån mig , att glömma eller förringa förfäders höga bedrifter af denna tid.
Men hvad var då Krigsvetenskapen till lands ? synnerligen hvad var den till sjöss? modet var detsamma som nu, men vi golflade Östersjön med våra vrak.
Man har yrkat det nödiga sambandet emellan Land- och Sjöförsvaret.
Ja det är nödigt, men så visst sambandet emellan hvarderas personella och materiella organisa - 4°
Den 1 December f ni. tion bör efter min tanka finnas i Ministerns hand, som kan , bör och måste förstå håda , så visst hör sambandet emellan båda vapnens förvaltning (hvars Jeta i I ler icke kunna af en och samma Embetsman förstås), så visst, säger jag, hörer detta högre samband till en högre region, ja till den högsta.
Det är hos Konungen allena det kan finnas.
Jag förbehåller mig få göra dessa mina anmärkningar gällande vid difinitiva beslutet.
Herr Lefren j Johan Per:
Jag vill blott anhålla , att i korthet få meddela 2:ne upplysningar.
Serskildta Utskottet har, vid behandlingen af denna fråga , icke förbisett den ofta anmärkta svårighet , att de Civila mål , som föredragas jemte Militair ärender i Stats-Rådet, skulle vara ett hinder för en Militair, att dermed förena föredragningen i Commandomål.
För Utskottet har icke heller den omständighet varit obekant , att, sedan ,2:ne serskildte personer beklädt dessa Embeten i 14 år, föreningen deraf måste blifva mycket svårare.
Jag har sjelf hört Hans Excellence Grefve Adlercreutz, nämna, att han låtit afskräcka sig från, att emottaga dessa befattningar, af en billig ömtålighet, att ej gå de Civila ärenderne för nära.
I följd af dylika betänkligheter har Serskildta Utskottet varit angeläget, att i sitt Förslag afskilja sädane Civila ärender från de Militaira ärendernes föredragning som knnde tillskapa tvister.
När man derföre i Serskildta Utkottets Betänkande finner, att alla de mål , som hittills varit handlagde i Civil-Departementet af KrigsCollegium, hädanefter skulle komma under Den / December f. m.
Kammar-Collegium , så hafva också härigenom Irdelar af de svårigheter blifvit undanröjda, som kunna lägga hinder i vägen för Civila Militairärendernes Föredragning hos Konungen af sam - ma person , som har Commandomålen.
För det andra får jag äran fästa uppmärksamheten derpå , att Serskildta Utskottet icke ett ögonblick satt i fråga , att General-Adjutanten skulle föredraga de olika beskaffade målen på ett och samma sätt.
Utskottet har förutsatt, att här voro 2:ne personer förenade uti en , hvilken skulle föredraga de olika ärenderne i deras tillhörande serskildta form , och ansvara för hvardera föredragningen serskildt.
Jag har velat lemna dessa upplysningar, på det de , som icke så noga genomläst Utskottets ty värr nog vidlyftiga Betänkande , ej måtte tro, att Serskildta Utskottet häruti velat åstadkomma någon sammanblandning.
F'ör öfrigt får jag helt och hållet förena mig med hvad Herr Grefve Löwenhjelm yttrat.
Grefve von Platen : Såsom Ledamot a£ Constitutions-Utskottet är det icke min afsigt, att 6öka afböja en nterremiss j jag vill blott upplysa om de åsigter , som man i Constitutions-Utskottet haft rörande denna fråga.
Jag får likväl börja med att förklara, det jag icke nu kan ingå i något svaromål rörande HofCanzlerens Embete, hvilket förekommer under en särskildt punkt.
Hvad vidare beträffar ansvarigheten för det goda, som icke är gjordt, så kan den hvarken hänföras till 106 eller 107 § , annorlunda än då Allmänna Opinionen vi - 43 Den t
Dcceniber f nu sar sig vara emot någon af Regeringens Organer, då den först gifver en vink derom , och sedan gör det tili en ren nödvändighet att använda dessa §§.
Så förhåller det sig äfven i andra Länder, och så torde det vara i hvarje land , om man vill hafva något ansvar på Regeringens felaktiga steg.
Jag tror, att, så länge det icke är den Allmänna andan, som sä uttrycker sig, håfve vi svårt a£^ med papper och trycksvärta åstadkomma det åsyftade ändamålet.
Men för att komma till sjelfva ärendet, så hafva derom i Utskottet varit olika meningar, och, utao att upprepa, hvilka personer stridt för dessa meningar, får jag upplysa , att saken der blifvit vidlyftigt discuterad.
Visserligen såg man å ena sidan svårigheten af att finna en man med tillräckliga insigter att förestå Krigsförvaltningen både till Lands och Sjöss.
Men denna svårighet blef ännu större , om man skulle inbegripa de 2me olika brancherne , den theoretiska och den practiska.
Man bör ock se svårigheterne å andra sidan , om man oväldigt skall bedöma saken.
Då är det en gifven sak, att då fråga är om 2:ne Rådgifvare för Konungen , den ena i Commaodomål, den andra i oeconomiska, så är just genom den nära slägtskapen dem emellan, förblandningen tillden grad lätt, äfven med den bästa vilja, att en ibland oss alla allmänt känd och nu bortgången man var villrådig, om han skulle våga i förening emottaga desse båda befattningar.
Må hända skulle svårigheten vara mindre, om gränsen vore bättre uppdrageD, men det är i alla fall svårt, att, om bägge Administra» Den 1 December f. m. 43 tionens delar äro hos samme man, undvika en förblandning, när dertill lägges, att det arvida lättare afgöra målen såsom Commandomål, än i Stats-Rådet.
Derföre har äfven i Utskottet af ganska många den mening blifvit yttrad, att dessa Embeten i högsta imtancen borde vara skiljda.
Man ansåg svärn, att förena alla dessa meningar; men man såg i den bestämda möjligheten att åtskilja Föredragandens i Comman-, domål befattning , från Föredragningen i StatsRådet, äfven möjligheten att föreaa bägge.
Det är väl sällsynt, att detta låter sig göra med framgång , men vårt Land framställer likväl en person , som bestridt båda delarna.
Jag medgifver, att hans skicklighet kanske var sällsynt, men hans minne är åtminstone af alla kändt.
Ännu en consideration är den, att, om dea man, som är föredragande i Commandomål, tillika skulle vara Föredragande i Stats-Rådsmål, skulle han troligen blifva den man, som Konungen tog med sig i Fält, och Ärenderna blefvo utan Föredragande hemma i Stats-Rådet, under en tidpunkt, dä de äro af allrastörsta vigt.
Jag vill icke vara emot en återremiss $ jag har blott velat lemna dessa korrta upplysningar, Grefve Löwenhjelm.*
Utan tvifvel vore det med misstroende till mig sjelf jag borde yrka min mening emot en Talare med den erfarenhet och omdömeskraft, som vi samtligen tillerkänna Herr Grefve von Platen.
Men den annars billiga känsla mäste hos mig vika för en innerlig öfvertygelse, grundad pä flere års ef - 44 Den 1 December f m. tertanka och forskningar.
Redan vid I8I3 års
Riksdag utgaf jag i detta ämne skrifter, nu glömda och utan tvifvel värda glömska, ty jag sjelf har nu ej kunnat förskaffa mig dem.
Jag omtalar dem blott sorn bevis , att jag ej strider för en hos mig nu upprunnen, ofullkomligen undersökt meniog.
Jag finner mig alldeles missförstådd i det jag yrkat om Ansvarighets-Läran.
Så borde det gå.
Nya åsigter i vigtiga ting böra ej vänta sig lätt inträde.
Ny är dock icke denna för mig, Redan 1812 yttrade jag på detta rum min öfvertygelse, att med vår Ansvarighetslag kunde Riket helt lagligen förås till förderf.