Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att betaga någon del af Representationen tillfälle dertill, finner jag olämpligt och anser derföre nödigt, att just Bevilln.Utsk. har många ledamöter, vore det än icke för annat, än att de måtte finna, det redan gällande författningar i detta hänseende äro goda.
Hr Dalman har sagt, att man i Bevilln.Utsk. ej gör annat, än omskrifver det gamla.
Detta bevisar ju, att det gamla är godt; och det är rätt väl, om riksdagsmännen återvända hem med den öfvertygelsen, änskönt de städse i tidningarna få höra, att ingenting af de gamla inrättningarna i vårt land duger.
Jag hyser all möjlig aktning för utsktsledamöternas förmåga att utarbeta målen, men betviflar likväl förmågan hos dem, som icke varit embetsmän eller någon längre tid sysselsatt sig med allm. ärenden, att kunna så behandla dem, som erfordras för att i sammanhang och med ordning framställa hela grenar af statsförvaltningen, såsom Stats- och BevillnlsTJtskm böra göra.
Jag vet, att beräkningar vid riksdagarna blifvit gjorda öfver antalet af de ledamöter, som kunnat sägas vara arbetande eller icke blott talande, utan äfven uppsättande, och antalet har icke uppgått till gidel af Utsktns personal.
Jag betvifla!' således, att den sammansättning, som Gr. v. Fersen yrkat, skulle vara svftesenlig.
Jag säger icke derföre, att de öfriga ledamöterna äro öfverflödiga: de behöfvas deremot ganska väl för att afgöra förslagen till ändringar och rättelser, ty ingen vet bättre, hvar skon klämmer, änden, som har honom på sig.
De böra således få säga, om de vilja antaga, hvad projectmakarne föreslå; men det är onödigt, att de alla äro det, i hvilket fall man ännu sednare skulle Den a3 Octobcr e. m. lomma till något slut.
Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtnäs propos. å det förslag till anmärkn., som jag framställt.
Om jag förutsatt, att Bevilln.Utsk. skall arbeta lika långsamt och vidlyftigt, som det nu gör, i händelse det blefve sammanslaget med StatsUtsk., skulle en motsägelse, såsom Frih.
Boye velat antyda, kunna tilläggas mig; men som jag just förutsatt motsatsen, eller att målen i sådant fall skulle behandlas med mindre tidspillan än nu, måtte detta stå tillsammans med det påstående, jag gjort, att ingen tidsutdrägt skulle äga rum genom Utsk:ns sammanslående, och jag är öfvertygad att förhållandet skulle blifva sådant, ty ju längre tid man har på sig, ju långsammare går arbetet, och ju mer man nödgas concentrera sin verksamhet och förmåga, ju fortare och bättre går det.
Boye yttrat om min önskan att vid många tillfällen göra min mening gällande, får jag fästa Hr Frih:s uppmärksamhet derpå, alt jemnförelsen emellan en utsk:s- och en ståndsledamot icke är adaeqvat.
Uti Utskm är nemi. blott fråga om att bereda målen, och den, som ej tillhör pluraliteten, kan bifoga sin reservation samt derefter i Ståndet framställa sin mening; men der fråga är att definitivt afgöra målen, der måtte det vara en pligt för hvar och en representant, och isynnerhet förden, som så ofta som jag har lyckan eller olyckan att höra till minoriteten, att söka göra sin mening gällande, åtminstone i de vigtigare samhällsfrågorna, och jag tror, att långtifrån att han derföre borde fa uppbära förebråelser, borde man bålla honom räkning derför, alt han söker på detta sätt sträfva mot strömmen, såsom minoriteten, åtminstone här på Riddarhuset, får göra.
Det är endast ett pär ord jag vill yttra, för att besvara åtskilligt af hvad Hr v. Hartmansdorff anfört.
Den värde ledamoten har bland annat framställt nyttan af flera ledamöter i Utsk. på den grund, att äfven den ringare der kunde framställa sin mening, och således hans mening komme att utgöra en del af det beslut, som inom Utsk. fattas.
I detta afseende får jag blott anföra, att för mig synes det, som denna ledamot ganska väl inom sitt Stånd, då målet der till afgörande förekommer, lunde framställa sin mening.
Vi böra icke förglömma, att i Utsktn äro ledamöter, som skola bereda och utarbeta målen, och dervid mätte väl Hr v. Hartmansdorff finna, att det icke är så angeläget, att i5 å 20 meningar söka göra sig gällande, hvilka göra det beslut, som för R.
St. skall framställas, beroende af en sedel vid en votering, deri stundom icke ens hälften af Utsk:s ledamöter deltaga, och som kunnat få en hel annan utgång, om de alla deri deltagit.
Jag tror, att detta bäst bevisar olämpligheten af alltför inånga utsk:sledamöter.
Men icke nog dermed; den värde 3*3 Dsn a3 Ootobef c. m. ledamoten har äfven sökt att genom förlöjligande af en annan sats skaffa sig understöd för sin egen.
Han har yttrat, att då man, såsom här blifvit framstäldt, skulle för målens utarbetning utdela målen bland utsktsledamöterna, skulle man till en person lemna bokstafven a och åt en annan bokstafven b af tullartiklarna.
Detta kan endast hafva blifvit sagdt för att förlöjliga en annans åsigt; ty jag tror, att HV v. Hartmansdorff sjelf måste finna, att detta icke varit min mening.
Jag har nyss nämnt de hufvudsakliga befattningar, som jag trott kunna lemnäs hvarje division, och då borde han funnit, att meningen ej var att klyfva målen, utan att de må behandlas i möjligaste sammanhang.
Föröfrigt, och då här olika meningar blifvit framställda, får jag anhålla om särskilda propostr i afseende på Statsoch Bevilln.Utsktns sammanslående och om antalet af StatsUtskts personal, så att dessa frågor icke i en propos. må sammanföras.
Jag får till prot. förklara, att jag delar Hr v.
Troils i denna fråga framställda åsigler.
Jag begärde ordet för att till Gr.
Horn och Hr Dalman, hvilka i hufvudsaken instämt med Hr v. Troil, men emot hans mening velat, att dot blifvande StatsUtsk. må utgöras af endast 32 ledamöter, hemställa, huruvida de ej vilja öfvergå till Hr v. Troils mening, som åsyftar bifall till Utskrs hela betänk, i denna del.
Jag skulle tro, att ingen af dessa Herrars meningar komma att gå igenom utan en sådan saminanjemnkning, men vågar hoppas, att, i fall denna saminanjemnkning äger rum, Hr v. Troils mening skall vinna Ståndets bifall.
Emedan jag nu har ordet, tager jag mig äfven friheten att besvara ett yttrande af Hr v. Hartmansdorff, som sagt, att orsaken till riksdagarnas längd vore de unga riksdagsmännen, som första gången bevista en riksdag och vanligen önska att omstöpa samhället i alla dess delar.
Jag bekänner, att jag icke tror detta vara orsaken till riksdagarnas längd.
Jag har icke hört någon ung riksdagsman yttra sig öfver alla samhällsgrenar så mycket, att jag kunnat derom fälla ett så generelt omdöme; och hvad de unga männen önska, tror jag icke, att man kan se på dem.
Men hvad jag tror förorsaka riksdagarnas längd är, att sedan riksdagen varat 8 å 9 månader, ankomma till R.
K. propostr, och sådana proposrr, som mäste föranleda till vidlyftiga discussioner såväl inom IJtsktn som inom RiksSttn.
Hvem, som kan vara orsaken dertill, vet jag icke; men icke kan det vara de unga riksdagsmännens fel.
Jag skall icke vara envis i fråga om utsktsledamöternas antal, såvida äfven Grefvarna Horn och v. Den a3 Octo ber e. m. V. Fersen v i I jr» frånträda sin mening; men om de söka göra deras yttrade mening gällande, mäste äfven jag biträda den»
I sådant fall tror jag, att man, såsom Gr. v. Fersen be» gärt, kan dela frågorna, så att, i händelse R. o. Ad bifaller Utsktns sammanslående, särskild propos. göres i afseende på ledamöternas antal; men vilja de, söm yrkat detsamina som jag, afstå derifrån, skall jag icke uppehålla tiden, Gr.
Horn; För att komma till ett hastigt och, sorn jag hoppas, lyckligt slut, är jag färdig alt afstå från hvad jag tillstyrkt i denna del; ty jag är icke säker på att haf» va funnit det rätta, och jag skall gerna afstå från allt, hvad jag i denna fråga yttrat, Öfvertygad, att ingenting stort är att vänta genom den nu föreslagna förändringen i den sam» mansättning, som för närvar» finnes.
I consequens af den protest, jag vid nå» gra föregående tillfällen funnit mig befogad att afgifva, nödgas jag äfven nu protestera mot det handlingssätt, som då och nu ägt rum, nemi. att under form af anmärkningar emot Constit.Utskis förslag framställas alldeles nya förslag»
Annat äro anmärkningar vid de förslag, ConstihUtsk. afgifvit, och helt annat äro nya och derifrån icke oskiljaktiga frågor.
Jag tror icke, att det är grundlagsenlig! att begära och lemna propos. på något annat an anmärkntr mot det förslag, Utsk. afgifvit, och anser det ej vara grundlagsenligt att lemna propos. på alldeles nya förslag.
Om detta Vore riktigt, vore alldeles onyttig och ändamålslös ali den varsamhet, grundlagsstiftaren haft, då han föreskrifvit, att inga nya grundlagsfrågor få väckas i Stånden, utan att de, såsom motioner, skola irdernnas till Constit.Utsk» All denna Varsamhet vore då ändamålslös; ty ingenting vore lättare, än att framkomma med hvilket nytt project man behagat? och skrufva om Constit.Utskts förslag efter sitt behag, utan annan anledning, än sin egen uppfinningsförmåga» Jag protesterar således mot den propos», Gr» v. Fersen begärt, emedan den icke står i oskiljaktigt sammanhang med det förslag, Utsk. framlagt, och jag tror discussionen höra hvila på förslaget, samt anmärkningarna ovilkorligen böra angå detsamma, för att kunna erhålla propos» Hr Hjerta, Lars Joh.:
Må det tillåtas mig att fästa Frih.
Boyes uppmärksamhet derpå, att endast a."ne frågor här Sro å bane, nemi. den ena, nnglde sammanslåendet af Stats- och Bevilln.Utskm, och den andra, angtde redac» tion af ledamöternas antal.
Sålunda har icke något annat förslag blifvit framstäldt, än det Utsk. sjelf bragt å bane genom den redactionsförändring, det föreslagit.
Att förändra den siffra, som utmärker ledamöternas antal, tili en något större eller mindre måtte icke kunna blifva ett hytt i5 H. 4* 33o Den a3 Octo ber c. m. förslag, och jag vågar tro, att Frih. Boye, på grund af denna erinran, skall afstå från sin protest, som i öfrigt icke ian skada.
Jag tager mig friheten tillika anhålla, att Ridd.- secret. ville upplysa, hvad beslut de öfriga Stånden i denna fråga fattat.
Måhända skall R. o. Ad. deraf vinna ledning för sitt beslut.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att underrättelser från Borgare- och BondeStm ankommit röride deras beslut i ämnet, samt att prot.-utdrtn derom, hvilka för ögonblicket ej voro till hands, blifvit eftersända.
Utskrs betänk, framställer det förslag, att Stats- och Bevilln.Utskm skola sammanslås till ett, och såsom en följd deraf, d. v. s. under förutsättning af bifall lili detta förslag, uppstår tillstyrkandet i afseende på det nya Utskrs personal.
Detta är, efter min tanke, något helt annat, än att, med afslag å Utsk:s betänk., bibehålla Stats-och Bevilln.Uskm afskiljda från hvarandra och föreslå inskränkning i dessa båda Utskrs personal.
Detta är något helt annat, än Utsk. gjort.
Så uppfattar åtminstone jag frågan.
Åtskilliga hördes yrka proposition.
Gr. von Fersen: I anjedn. af Frih.
Boyes sednaste anförande tror jag mig i detta fall, då Hr Frih. klandrat den propos., jag begärt, kunna gå honom tillhanda rned en upplysning, iiföljd hvaraf han kan återtaga den protest, lian anmält.
Jag får nemi. upplysa, att jag blott önskat propos. på bestämmande af ett antal af 32 ledamöter i den händelse, att den första punkten om Utskrns sammanslående skulle blifva bifallen.
Jag har icke ansett, att R. o.
Ad. kunde besluta att, i händelse begge Utsk:n skulle bibehållas, Bevilln.Utsk. komme att reduceras till 3a ledamöter.
Det har varit på grund af Utskrs förslag i afseende på 3o § Riksd.Ordn., som jag gjort mitt förslag, och derföre har jag ej kunnat önska annat, än Hr Gr. o. Landtnäs propos., att, i fall Utskrns sammanslående skulle äga rum, R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara., att den ifrågavar. redactionen af berörde § må blifva följande: ”StatsUtsk.
, som skall bestå af 32 ledamöter, bör granska” &c.
Med tacksamhet för den upplysning, jag nu erhållit, erkänner jag, att jag misstagit mig om Gr. v. Fersens mening, och jag återtager således min protest.
Under väntan på den upplysning, som Hr Hjerta skall få, torde det tillåtas mig säga några ord om propostn.
Jag tror, att om man delar frågan så, som jag anser den böra delas, nemi. först frågar, huruvida ett särskildt Bevilln.Utsk. skall finnas, och sedan huru många ledamöter det bör äga, så förekomma ämnena i deras tillbörliga ordning.
Af de §§, hvari Gonstit.Utsk. föreslagit ändring, angå de först upptagna t. o. m. 28 § Den 23 October e. m. 331 Riksd.Ordn,, endast frågan, huruvida det särskilda Bevilln.- UtsL skall försvinna; hvarefter i 3o § Riksd.Ordn. afhandlas frågan om ledamöternas antal.
Skulle derföre
Hr Gr, o. Landtm, läckas först framställa den anmärkn., jag tagit mig friheten göra, så blir det, efter dess afgörande, öppet för Ståndet alt, på frågan om ledamöternes antal, göra hvad afseende Ståndet behagar.
I händelse H.
Ståndet önskar fatta sitt beslut utan afvaktan af upplysning om de öfriga Ståndens beslut i frågan, vill jag icke uppehålla. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara som sin gemensamma tanka, att ett särskildt Bevilln.Utsk. hädanefter som hittills är behöfligt.
Upplästes till justering följande voter:spropos:n: Den, som anser R. o. Ad. böra förklara såsom sin gemensamma tanka den anmärkn. vid Constit.Utsk:s memor.
N:o 41, att ett särskildt Bevilln.Utsk. hädanefter, som hittills, är behöfligt, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, förklarar R. o. Åd. ofvannämnda anmärkn. ej vara Ståndets gemensamma tanke.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — a5.
Nej — 17. 2:dra punkten, IL Ex.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F. godkänna det uti den nu föredragna 2:dra punkten framställda förslag.
Som jag ej hört någon anmärkn. göras emot denna punkt, förmodar jag, att det ej kunnat komma i fråga att svara nej till den nu af Hr Gr. o. Landtm, framställda propostn, utan tror jag, att det fallit af sig sjelf, att Utsk:s i denna punkt framställda förslag skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag. 3:dje punkten.
Det förefaller mig, som detta förslag till ändring i Riksd.Ordn:s 36 § 1 morn., hvilket står i samband med tillägget och ändringen 1 72 § 1 perioden, icke vore så alldeles ändamålsenligt.
Visserligen tror jag det vara 33* Den 23 Oc tohor c. m.
Vält, att
Utskrn sjelfva uppsätta sina expeditioner; men jag anser orätt, att ett RevisionsUlsk. finnes, som sedermera äger rätt att godkänna eller ogilla dessa expeditioner.
Ett Exped.
Utsk. mäste finnas för att uppsätta riksdagsbeslutet och sådana expeditioner, som ej tillhöra de andra Utskrn, men icke för att granska expeditioner, som i de öfriga Utskrn blifvit uppsatta.
Jag skulle derföre tro, att Ståndet borde Såsom sin gemensamma tanke förklara, att sådant ej bör ske.
Horn, om han med mera uppmärksamhet genomläste den föreslagna ändring gen, skulle finna sin anmärka, böra förfalla, ty här är icke fråga om någon revision eller granskning al' expeditionerna, utan endast om en jemnförelse emellan prot.-utdragen från Stånden, d. v. s. endast ett slags justering; och då R.
St. i alla fall ej lära kunna vara utan ett Exped.Utsk., samt man sett, att, ehuru R.
St. haft ett sådant
Utsk , förbiseenden likväl en och annan gång ägt rum, tror jag, att det ej vol-e ur sin ordning, att, innan expeditionerna inkomma till justering i Stånden, Exped.Utsk., som skall afsända dem, eontrolh-rade, huruvida de öfverensstämma med Ståndens beslut.
Någon annan granskning kunde icke komma i fråga, än deras jemnförande med prot.-utdragen.
Antager man, qtt de andia Utskrn böra uppsätta de beslut, sorn härleda sig, från af deni handlagda mål, hvilket jag anser vara rättast, tror jag den närmare controll ej vara öfverflödig, som bär är föreslagen, och jag anser således detta förslag kunna till grundlagsenlig behandling antagas.
Det är just den controll, som det ena Utsk, skall hafva på det andra, som jag anser mindre lämplig.
Jag får åberopa den ändring, som i 72 § r perioden Riksd.- Ordn. är föreslagen.
Der står: ”Hvarje expedition öfver R, Stfs beslut uppsattes af det Utsk., sora målet handlagt, men må ej förr utgå, än den blifvit af Exped.Utsk. jeinnförd mot de från Stånden inkomna prot.-utdr.”
Dessa prot.-utdr. utgå naturligtvis till de öfriga Stånden, och expeditionerna kunna ej uppsättas, innan besluten äro kända; och sedermera kan expeditiouen lika väl uppsättas af det ena Utsk, sora af det andra.
Kan man ej lita äfvenså mycket på det ena Utsk. som på det andra, så tror jag arbetet blir så mycket sämre; ty det är just bristande förtroende, som gör arbetet dåligt.
Detta är min åsigt; men jag har kanhända orätt och vill ej vara envis.
Jag anhåller alt få instämma med Hr Dalman.
Förhållandet är, såsom hvar och en vet, att sedan expeditionerna äro uppsatta och justerade hos Stånden, skola de renskrifvas och genom delta Utsk. öfverlemnas till talmannens underskrift.
Exped.Utsk, erhåller från alla
Stånd underrättelse om deras beslut i hvarje mål, Exped.Utsk, är således i tillfälle alt jemnföra de särskilda
Den a3 October e. m. 333 beslut, RiksSltn fattat, ehvad målen blifvit behandlade af ett eller flera Ulsk.
Det bänder jemväl, att åtskilliga ämnen ligga så nära på gränsen af de särskilda Utsk:ns befattningar, att man ej vet till hvilket Ulsk. de böra remitteras, och att Stånden olika förfara.
Det är således väl, att det finnes ett Utsk., dit alla beslut skickas, så att man på ett ställe må kunna jemnföra dem alla.
Jag anser derföre den jemnförelse, sorn Exped.Utsk. bör göra, vara nyttig och nödvändig, samt icke böra ensamt afse de beslut, som egentligen ligga till grund för expeditionen, ulan äfven målets sammanhang med andra frågor.
Oaktadt något stadgande derom icke finnes, har det dock handt, att innan Ståndens skrifvelser blifvit öfverlemnade till justering, hafva Exped.Utsk:s medlemmar eller secreterare öfverlagt med några af Statschef Bevilln.Utskms ledamöter eller tjenstemän, för att vara säkra på sin sak.
Alt få ett sådant behandlingssätt stadgadt genom lag, synes vara ändamålet med detta förslag.
Jag anser del vara nyttigt och tillstyrker derföre, att det måtte af R. o. Ad. godkännas till grundlagsenlig behandling.
Jag ber att få instämma i den siste värde talarens och Hr Dalmans mening.
Jag gör det af 2:ne skäl.
Jag anser nemi. högst ändamålsenligt, att samma TJtsk., som från början handlagt ett mål, äfven uppsätter expeditionen i detsamma, och jag tror, att det skall lända till betydlig besparing af riksdagskostnaderna; ty genom en ganska obetvdlig tillökning i Utsk:ns cancellipersonal tror jag, att expeditionerna der kunde uppsättas, då man ser, att Utsktns betjening ofta är utan göromål.
Vid sådana tillfällen kunde expeditionerna lättare der än i Exped.Utsk. uppsättas.
Dessutom kan Exped.Utsk., såsom det nu är organiseradt, föranleda en oberäknelig förökning af riksdagskostnaderna.
Ett beslut, som vid förra riksdagen fattades, har redan föranledt, att cancellipersonalen derstädes blifvit ökad med 7 can» cellister, sorn njuta arfvoden för ren sk rifning.
Af dessa skäl tillstyrker jag, att Constit.Utskrs förslag må få hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Jag yttrade nyss, alt jag ej vill vara envis i min sats; men då jag anser ett af två nödvändigt, nemi. att antingen Exped.Utsk, bör uppsätta expeditioner och sjelf emottaga handlingarna såsom nu, eller också hvarje Utsk, skall uppsätta expeditionerna i de mål, som de handlagt, ser jag icke, hvartill det skall tjena, att, såsom Hr v.
Hartmansdorff önskat, expeditionerna skola inkomma till Exped.- Utsk,, innan de af RiksStm blifvit granskade.
St, justerat expeditionerna, ar det nödigt, att de för riksdagsbeslutets uppsättande komma Exped.Utsk, tillhanda; men jag ser icke, hvarföre man åt della Utsk. skall uppdraga en granskning af hvad andra Utsk. uppsatt, Hr Dalman; Då man haft någon vana vid uppsätt» 334 Den a3 0 doter e. m. ning af expeditioner, finner man, att ofta det arbetssammaste af uppsättningen är rubriken.
Det fordrar tid att Jäsa sig in i historiken af målet, hvarföre det är lättast för det Utskrs cancellibetjening, sorn handlagt målet, att uppsätta expeditionen.
Hvad sjelfva beslutet angår, mäste man nästan slafviskt hålla sig till de ordalag, som blifvit af R.
St. godkända.
Exped.Utsk:s befattning blefve icke att granska sjelfva språket, historikens sanning, riktigheten af de summor och facta, som blifvit fiberopade &c., utan blott alt controllera, huruvida det uppsättande Ulsk. noggrannt iakttagit RiksSttns beslut.
Detta utgör den minsta delen af expeditionen; ty antingen innefattar det ett bifall till Utskrs betänk, och således endast en afskrift deraf eller också några obetydliga jemnkningar deri, sohl lätt kunna iakttagas.
Denna befattning skulle således egentligen ej utgöra annat än en collationering, och då ett Exped.Utsk. finnes, synes det vara billigt, att RiksSttn icke besväras med denna collationering.
Enligt Constit.Utskrs förslag skulle behandlingssättet alltid blifva sådant, som, enligt livad Hr v.
Hartmansdorff upplyst, nu ofta äger rum i vidlyftiga mål, hvari expeditionerna uppsättas inom det Utsk., som handlagt målen, fastän de sedermera från Exped.Utsk. inkomma till Stånden.
Hr G ed e rs c h j ö I d r
Den siste värde talaren har fullkomligt riktigt uppfattat
Utskrs mening med detta förslag.
Exped.Utsk. skulle nemi. blott vara en controll deröfver, att expeditionerna instämma med de särskilda prot.-utdr., som innehålla de beslut, hvarje RiksSt. fattat.
Att en sådan controll behöfves, visar flera riksdagars erfarenhet i afseende på de oordningar, som ägt runi i det Exped.Utsk., vi nu hafva.
(Jag menar icke vid denna riksdag, utan vid de föregående).
Vid de 3 a 4 riksdagar, jag minnes, hafva nästan hvarje gång fel blifvit begångna af Exped.Utsk.
Skrifvelser i önskningsmål, som endast af 2 Ständ blifvit bifallna, hafva till K. M. afgålt, och Utsk. har stundom sjelf, efter riksdagens slut, skrifvit till K.
M. och återkallat förut afgången expeditioner eller lemnat upplysningar dervid.
Med ett ord, en stor oordning har ägt runi, och när man vet, huru alla justeringar tillgå i RiksSt, då ingen fäster sigvid dem och man knappt kan begära, att Stånden skola kunna med uppmärksamhet följa alla dessa mål, finner man det vara nödigt, att något Utsk. finnes, som controllerar expeditionerna.
Jag anser derföre af högsta vigt, alt detta förslag godkännes till grundlagsenlig behandling.
Om jag rätt fattat den siste värde talarens framställning, åsyftade den att visa, hurusom ett Exped.- Utsk., som icke handlagt ärenderna, kan misstaga sig vid uppsättandet af expeditionerna deri.
Det var just för att komma ifrån denna stora olägenhet, som jag ansåg rättast, ptt hvarje Utsk. må uppsätta skrifvelserna i de mål, sorn af Den a3 October e. m. 335 detsamma blifvit handlagda, efter att hafva erhållit prot.- utdr. om de beslut, RiksSttn fattat, då controllen blefve densamma som nu, utom det att den säkraste controllen ligger deri, att skrifvelserna uppsättas, der målen blifvit handlagde.
Är det dock Ståndets tanke, alt den ena controllen pä den andra skall vara förmånlig, så vill jag icke sätta mig deremot; men jag befarar, att expeditionerna skola blifva mindre riktiga, dä de skola underkastas ett annat Ulskts granskning.
Jag har sagt min tanke, hvilken jag dock ej skall söka genom votering görn gällande.
I afseende på den siste värde talarens yttrande vill jag blott erinra, att samma misstag eller försumlighet, sorn hittills ägt rum i Exped.Utsk., kan möjligtvis hädanefter komma att begås af det Utsk., som handlagt målet, och derföre synes det mig nödigt, att en annan auetoritet, som är opartisk, granskar ocii tillser, att allt är riktigt.
I alla räkenskapsverk finnes en revision, och jag tycker det är naturligt, att äfven uppsättningen af Ständernas skrifvelse!' underkastas en sådan revision.
Då Constit.Utsk. förklarat, att dess förslag i 3 och 11 punkterna stå i inbördes sammanhang, tager jag mig friheten hemställa, huruvida det ej vore lättast att företaga dessa punkter på samma gång, på det att icke i dag i fråga om 3:dje och i morgon eller en annan dag i fråga om litte punkten olika opinioner må kunna göra sig gällande.
Hr Hjerta instämde med Gr.