Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jfrän 1082 Den 18 Augusti Jfrän Carlstad til Orebro, Wennersborg. Ifrän Skara eller Lid-l x ^ , köping iil t Götheborg.
Ifrän Carlscrona til Calmar.
Jfrän Stockholm genom Upsala til Gesie.
Jfrän Eksjö til Norrkoping och Wexiö.
Utskottet ansäg den genom detta anförande äsyftade besparing och beqvämlighet för de resande, wara et sä wigtigt ämne, at det ofelbart förtjente Riksens Högloft.
Ständers upmärksamhet, hwarföre ock samma anförande, pä Författarens begäran, borde säsom en bilaga ätfölja Utskottets Betänkande; men dä Utskottet för det närvarande ej funnit sig wara i tilfälle at til efterlefnad tilstprka nägra allmänna Regler rörande sättet för ssjutsningens ^verkställande i Riket, sä trodde Utskottet sig ej eller böra, angäende nämde förslag, lem, va nägot annat särskildt yttrande, än den önskan, at Herrar
Landshöfdingar mätte deraf erhälla del, för at tilse om sadane Forwagnar, som der nämnas, kunna med fördel för det all, männa ä nägre ställen inrättas. Ut supra.
Lx krotocollo, k. g. dletrel.
Bägge desse Handlingar lades pä bordet.
Före - Den 18 Augusti. 1058 Föredrogs Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Beswärs och Oeconomie-Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Grosihandlaren ,f. äckmiclts hosWällofl.
Borgare-Ständet ingifne och derifrän til detta Utskotts handläggning remitterade Memorial, innefattande hemställan, om icke Deputerade kunde utses, för at öfwerwäga, rätta och förbättra innehällandet af Kongl. Förordningen den 6 April 1799 rörande Lurendrägeri och Tullförsnilning men i synnerhet hwad Art. 2 §. deraf stadgar, rörande Confiskation af icke angifwit Gods. Wid granskningen af detta ämne har Utskottet med upmärksanchet ä ena sidan pä de mitzbruk berörde Kongl.
Förordning har til afsigt at förekomma, och ä andra de utwägar, hwarigenom sädant ändamäl lämpeligast skulle kunna winnås, ansett det wara betänkeligit, at föreflä ändring uti hwad samma Förordning i allmänhet stadgar, dä det i synnerhet öfwerklagade förhållande, at waror, hwilka afsändas med Skeppare, men af denne wid Tullen förtigas, wörö confiscation underkastade, ehuru ägaren, säsom fränwarande, icke i sädan underlåtenhet tagit del, synes wara förekommit genom Kongl. Maj.ts och Rikeis Commerce - Collegii den s4 Julii 1801 utfärdade Kungörelse hwarigenom förordnas, at om Godsägaren, innan Fartyget ankommer tilförstainlopps-orken, i Tullkammaren wid LoHningsstället företer sin requisition detämärkrullan icke uptagnaGodset, endast det finnes irequisitionen angifwit,bLrwara fritt frän confiscation och 1054 Den 18 Ar-gusti. salunda tilfälle lämnadt för Gods-ägaren at siraxt när han afsänder sin requisition, eller ock närmare den tid godset möjligen kan ankomma, inlemna et särskildt exemplar af samma requisition, ä Lull-Kammaren til sin säkerhet.
Men i afseende pä följden af Skepparens underlätna afgifning, hwilken Utffottet anser i alla fall, dä godsägaren icke personligen är närwarande, bora drabba Skepparen ensam, fann Utffottet sig böra tilstprka:
Nt den Skeppare, som wid lotzningsstället förtiger det honom anförtrodde gods, bör, i händelse äf besiag, ej mindre ersätta all derigenom för godsägaren upkommande stada ochj i brist af tilgäng bertil, densamma med arbete eller pä annat sätt aftjena utan äfwen ensam för förtignings brottet answara; i hwilket senare afseende Utffottet derjemte torde fä hemställa, om det icke more för ändamalet tjenlig!, at ffärpning uti den hittils för flitt förtigande utsatte bestraffning kunde i underdänighet tilstyrkas.
Hwilkct dock til Riksens Högloft.
Ständers eget godtfinnande wördsammeligen Zfwerlemnas.
I809.
Ridderffapet och Adelns wägnar. so!i. O. Oxenstjerna..
Preste-Ständets wägnar. lU L » n. 8 t a g n e ! i u 8 Pä Loft.
Borgare - Ctändet wägnar.
L. s. 8 L ö n b e r r.
Pa Hederwärda Bonde Ständets wägnar.
U. Ericsson. §ck)es pä bordet.
Herr Dcn 18 Augusti. ivZZ Herr ULlvenkoit, c^el upläste ett Memorial, sä lydande:
De Förflag som uti Stockholms Posten N o in, 169, i?
3 detta är finnas anförde, at genom tilökning pä lönerne för ProvincialMedici och gnfläende af arfwoden för unga Läkare , som wid krigets sint kunna wara utan emploj, ersätta den brist pä Läkareward som r de flesta Landsorter i synnerhet bland Allmogen öfwerklagas, förtjena afl upmärksamhet och äro, torde hända, de enda medel at för närwarande afhjelpa denna brist och sätta gränser för en sjuklighet, som enligt erfarenheten plär i synnerhet pä
Landet fortfara flere är med bibehållande af sin smittosamma beskaffenhet oaktadt fred och andra lyckliga omständigheter mellankomma.
Men för framtiden winnes icke härigenom fullkomligt det stora andamälet tNräckellg ward om Mc-borgares och r sv-mcchet -en mest nyrr-ga delen, ben arbetande <laassens helisa och ! s; emedan Statens tilgängar säkerligen icke medgifwa en sädan Löneförbättring för besia Läkare at de derigenom hufwudsakeligen kunna hafwa sin utkomst, hwilket likwal wore nödigt när förtjensten wid sjelfwa practiken mäste rold flera Läkares anwändande i en Landsort blrfwa otilrackelig, och ehuru Läkarenas antal fördubblades, skulle de ändock icke medhinna at bestrida sjukwärden bland Allmogen och t början mata och häfwa sjukdomarns.
Genom Medicinal Fondens förökande erhällas nödiga medel sä wäl til Provincial - Medico ruin löne tilokninq som til nödiga läkemedels gustaff nde, ra at ej, som nu sier, Läkaren med sin frier och pä erfarenhet grundade wetenffap. fjettras 1056
Den 13 Augusts. fjättras och instränkes inom wista medicamentcrs bruk och nödgas emot sin öfwertygelse lemna werksamme medel för det de äro dyrare; liksom medborgares lif skulle kunna ersättas genom nägra Riksdalers besparing pä medicaments-räkningarne.
Hos den fattige och den arbetande clasten, mest utsatt för siukdoms-orsaker och swära dispositioner, behöfwas i synnerhet werksamma medel til lifskraft rn's uvwäc. kande och bibehällande samt krafternes snara ä« terfäende wid tilfrissnandet.
Huru mänga ytliga menniffor förblifwa icke längre tid oduaeliga, ja siuleligen omkomma uti frotzan, af brist pä tidigt och rätt bruk af det enda och säkra men dyra botemedlet kinan, 0. s w.
Nu äterstär säledes at staffa Medborgare en nödig och lika lätt tillgäng pä Läkare» wärd, hwartil jag wägar afgifwa ett förslag, wäl icke nytt til sin id^e men i sin widd och utsträckning swarande emot ändamälet, prä, sterne pä landet borde äga tilräckeitg insigt och öfning uti Läkare-wettenstapen, fä at en hwar inom sin Lörfamling kunde befatta sig med Läkarewärden wid wanliga förefallande fä in. forn utwärtes fjukdomar, och i swen are händelser rädföra sig med p)rsvincial-Medici, hwilka borde erhälla en fädan löne-tilökning eller förfes med Boställen, at de Icke beböfde för blotta utkomsten utofwa deras Vetenskap utan fastmer för deras in. sigters fullkomnande och öfning nödlidande, hjelp samt biträde ät Presterstapet wid fwä» race händelser.
Rom byggdes ej pä en dag, detta Förslag kan ej allmänt snart gä j werkställighet, men sann Den 18 Augusti. ro5? sann uplysning och mensklighet wärderar säll hetens beredande äfwen för en framtid.
Oin Läkare som äro Medecine Datorer och Chirurgie-Magistrar erhöllo, dä de undergingo Lilbörliga prof för at blifwa Ledamöter af det andeliga Ständet, rättighet at efter slutade speeirmna rakna dubbla Prest-är och i följd deraf til Pastorater, sa ffulle saken snart nog komma i gäng pä mänga ställen.
De författningar som hittils blifwrt widtagne om Presternes skyldighet at förskaffa sig insigt uti wista delar af Läkare wetenskapen, hafwa warit utan werkan.
Ingen borde, efter wista är ifrän Kungörelse»' derom, fä Prestwigas, som ej wore MedicineDoctor och Chirurgie Magister, eller ärminstone kunde framte betyg af medecinffa Faculteter om nödige instgter och af nägon wälkänd Läkare om skicklighet och färdighet i utöfningen, och borde de som tagit Medicinska och Chirurgiffa Graderna hafwa företrädet wid Förllags uprättande til Pastorater.
Dä ingen fär Prestwigas som ej fyllt 25 är, sä öpnaS härigenom tilräckelig tid och tillfälle äfwen för det medicinska studium
Den ökade kostnad som härigenom upkommer kunde lindras genom inrättade Stipendier, hwartil Provinaal Medicorum medhjelpare.löner, säsom framdeles onödige, kunde ansläs, utom den tilgäng en ökad Midicinal-Fond ärbjuder.
Wista Theologiffa sä w äl som Läkare Ämbeten kunde likwäl ukm denna förening af wettenskaperna hos en och samma person, särskilt bestridas, til exempel Theologiffa Systlor wid Academierne, DomProbste - Ämbeten o. s. w., dock borde deste, dä de innehade Prebenden, wara förbundne at utr deras Församlingar underhälla sädana Adjunc - lo5Z Den 18 Augusti. ter som tilbörligen bestridde sjukwärden.
Provineial-Medici och Medieinsta Ämbetsman wid Aeademier och Collegier behöfde ej wara Prester, men Regements-Fältstärcr kunde tillika förrätta Pastorssptzlan och Regements -Pastorslön anwändas til förbättring pä Compagnie Fältffärernas förut alltför knappa löner, hwariaenom, i Fredstider et tilräckeligt antal stickelige Läkare kunde Armeen tilhandahallas.
Uti wart widsträckta och fattiga Land, torde detta wara den enda utwägen til winnande af en nödig och allmän Läkarewärd, och hwem inser ej wigten af denna mänfflighetens fordran?
Hwad är ost nyttigare och kärare näst hungerns stillande än hälsan och plägors lindring ?
Genom brist pä förnuftige
Läkäreräd och tilfälle at genast i sjukdomens början ärhälla dem, blifwa mänga pä Landet upoffrade som kunnat räddas; mänga andras lott blifwer en ständig fortfarande sjuklighet eller klen hälsa.
Snar urstillning om sjukdomens natur och derpä grundade botemedel i dest början, är det hufwudsakeliga ock kan endast winnås dä i hwarie Socken Läkare wore at tilgä, lika lätt snart för den fattige som för den rike.
Ingen farsot stulle dä kunna
La öfwerhand säsom nu dä den ofta rasat til slut innan werksamma anstalter binna widtagas.
Bene rist a sjukdomen stulle härigenom säkrast och med minsta kostnad utrotas, Denna sjukdom är i sin början bäde lätt at igenkänna och at bota, och dä Prosten tillika wore Läkare, stulle detta dubbla förtroende snarare förmä besia sjuke at i tid uptäcka deras belägenlM, hwarefter de lätt kunde
Den 18 Augusti. 10-9 kunde stötas hemma i deras Socknar och såmedelst kostsamma Curhus undwikas, der sjukdomen oftast icke radiealt star at bota i anseende bertil at de sjuke ej anmäla sig förr an sjukdomen tagit för mycket öfwerhand.
Koppympningen (vaccination) stolle äfwen härigenom gä ordentligare och fullkomligen kunna utrota smittkopporne.
Dä kunde belöningarne för ympningar indragas, som mera förleda til ympning af et större antal an bidraga til koppympningens werkeliga befordran och tilsyn at de ympade wal genomgä kopporne.
För Presierne sjelfwe wörö det en ökad tilfredsställelse at af sine ähörare äga det dubbla förtroende at lindra sä wäl deras kropps som fjäls lidande; och huru mycket skulle denna dubbelt ^välgörande ätgärd latta och fullkomna bwarje del för sig.
Ljuf och tilfredsstättande were denna utöfning af Läkare-Wetenstapen som oberoende af utkomsten blott hade den lidande menstligheten til föremäl.
Läkare göremälen inom en församling skulle ' wist icke upptaga mera tid än som nu ätgär wid jordbrukets stötande, hwaraf ändock sällan winnes den behällning som swarar emot beswär och kostnad i anseende lil tjenstefolks och allmänhetens orimliga fordran at pa Prestgärdar sinna hwad man kallar fullt upp och blifwa tracterade.
Om jordbruket bortarrenLerades stolle winnås ledighet nog til Läkare gvro - Iv6o Den Augusti. göromälens bestridande som wiflerligen för hwar» je tänkande menniffo-wän ffulle wara en ädel och wärdig sytzeisättning, och sädant ffulle bäst förekomma de fel och förargelser som wanligen härröra deraf at under den ledighet Prest, ämbetet pä landet medgifwer, mindre stadgade lärare förfalla uti overksamhet och oduglighet.
Socknebud och sjukbesök, som förrättas pä samma gäng, upptaga ingen särskild tid.
Härigenom ffulle desiutom winnås en jeninore utkomst för Presterffapet pä landet.
Ibland ingen Clast medborgare är den olikhet i wilker som mellan en Adjunct eller Comminister, hwilken i de flesta Pastorater har dälig utkomst, och Pastor; säsom läkare hade de förre tilfälle til nägon förtjenst, och är det utan twifwel at bemedlade Ständspersoncr dä ofta ffulle gifwa Presterne de ärs accorder som de nu betsla Läkare pä flera mils afständ, hwilkas biträde ofta icke nog tidigt stär at erhälla.
De som nu betala särskildt för bwarje andelig förrättning, ffulle wäl icke underläta at bewisa en dylik wälwilja och erkänsla för hälsans wärdande.
Nyttan af at i ungdomen hafwa studerat Läkare-Wetenffapen är ganska stor om man och sedermera walde et annat vitn xenug än at blifwa Läkare och Prest.
En waragtig häl. sa winneö säkrast genom tidig kännedom af sin kropp och af hwad som för densamma är skadligt eller nyttigt, och liksom moraliska fel oftast
Den 18 Augusti. iv6L oftast härröra af en försummad upfostran, sä härrör ej sällan en swag hälsa frän okunnigheten om desi wärd i ungdomen, hwarigenom oboteliga fel grundläggas.
Den tid som under läro-ären ofta nog förspilles pä mindre praktiska göromäl, kunde med största förmän til almän och enskild nytta anwändas pä stu. dium af Natural-Historien, Anatomien och Phpsiologien, desia interesianta ämnen för hwac och en som har förständ och känsla.
I alla fall förutsätter Läkare-Wetenffapen en mängd practiffa kunskaper i oeconomien, hwilka kun. na gagna Fosterlandets cultur och bereda det enskilta förtroendet.
Den omständigheten bör ej förbigäs, at en aldeles lika karakter fordras hos Prester och Läkare för at til menfflighetens nytta och egen tilfredsställelse fullgöra sina pligter.
En werkelig sedlighet (moralitö) i grundsatser och upförande och sann mennisso-kärlek, medlidsamhet, tälamod och fördrag med andras swagheter och nycker, med bibehällande af en wist aktning och wärdighet som wäcker förtroende men aldrig utestuter det, 0. s. w. hörer lika til LLvoir kaire för en Prest som för en Läkare; och dä samma egenskaper och anlag fordras, är föreningen sä mycket naturligare.
Män torde inwända att -etta skulle ge anledning ti! fuskerier i Läkare-Wetenskapen, hwarigenom dest solida känndom försummades.
Men jag tror at det förhäller sig twert vm: - 1062 Den 18 Augusti. om:
LZr det första bor man pä en gäng kun-- na wara skickelig Läkare och Prest, Utan at gissa den lätthet hwarwed Prest-examen kan erhällas, simie de andeliga siw. jerne i allmänhet ej motaga någon tid för Läkare-Welenskapens grundeliga läsande.
Man har exempel at de som aldrig studerat Thevlogien egentligen, inom gansia kort tid bliswit siickeliga til Prester och eeclcstastique befordran.
Uran at anföra som skäl at äfwen Presterne genom examen i humaniora borde ådagalägga deras skicklighet, sa lärer wäl kunna ine dg i noa 6 at wid Läkarenas Academiffa cours redan i det mesta de specimina afläggas i sjelfwa Theologien och sprakén, hebraiskan undailtagen, som fordras wid Prest-examina.
Lör det andra är det just genom Läkare-Wetenffapens almännare kännedom som susierier förswinna och almänheten uplpses om ffilnadcn mellan den werkelige Läkaren och Qwacksalfwaren.
At denna sak är af wigt, lärer ej kunna bestridas — at detta förslag är det bästa jag wet. är helt naturligt, men jag förutsätter wi serl igen at andra kunna Upge et bättre — granskning af flera i detta ämne blir nödig, . och derwid kan mycket bcwisas och förklaras som nu wore för widlöftigt, da afsigten härmed egentligen är sjelfwa iddens wäckande.
Remitterades til Almänna Beswärs- och Oeconomie-Utskottet.
Hans Den 18 Augusti. 1033 Hans EMence Herr Grefwe 8 nu t b, anmärkte at detta Memorial tycktrs innehalla sä mänga goda och nyttiga saker, at det borde genom trycket kommu til almänhekens knnffap. ..
Uppå gjord proposition af Herr Landtmarfkalken yttrade Rtdderskapet och Adeln gemensamt den önskan at Herr liLfvellelt mätte befordra sit Memorial til trycket.
Herr von tlolkstsu, UrlLnä L., upläste följande:
Uti Memorial, som den 15 sistledne af Herr Hofjuukaren Keuterbjelm uplästes, har denne wärde Ledamot, säsom född och boende i Skaraborgs Län, samt jemwäl i längre tid derstädes ägt rusthäll, tagit stig anledning, såsom stor kännare af sadane lägenheter, at afföra, det manga word sa förmänliga, at pä dem födas 70 L 80 kreatur, och fäs siere hundrade tunnor spannemäl.
Det torde ursäktas, om jag wägar bestrida detza upgifter, och deremot yttra den tanka, at denna wärde Ledamot synes wara min-: dre kännare af sin hemort, an han sjelf tror, och wara misiledd af sin orts beräkningssätt, hwarest altid nämnes en skäppa eller en fjerdedel tunna i stället för hel tunna.
-Den mängd 1064 Den LZ Äugustk. kreatur Herr Hofjunkare?, pästär födas pä ett rusthäll förekommer mig likaledes främmande och aldeles öfwerdrifwit, om Herr Hofjunkaren än ock skulle pä ett sädant ställe räkna bland kreatur alla större och smärre warelser, som i ordets strängaste bemärkelse kunna komma under namn af kreatur, eller kanske Herr Hofjunkare» följer samma beräkningssätt, som en wist Boställs-innehafware i den orten gjorde, hwilken sade sig pä bostället Rangtorp föda 60 klafbundna nöt, Gäst och Kalkoner inberäknade; utan twertom wägar jag anmana Herr Hofjunkaren, at en annan gäng antingen närmare bewisa sit föregifwande eller göra sig om sanna förhällandet bättre underrättad, innan han inför en sä uplpst samling wägar framställa öfwerdrifna upgifter; hwad för öfrigt Memorialet innehäller, som flulle Skaraborgs
Län af naturen wara sä förmänligt at hälla Carvallen, fär jag blott uplysningswis nämna, at denne ort i almän» het är försedd med klen! forräd af »vinterfoder, och ännu sämre tilgäng pä sommar-bete för sä stora hästar och sä betydligt antal, som til et Carvallen Regemente nödwändigtwis fordras.
Remitterades lil Almänna Vefwärs- och Oeconomie-Utskottet.
Herr priNtrscöiä kaul, anförde skrifteligen til Protokollet Wande.
Den 18 Augusti. ä.v63 Sedan jag haft tilfälle genomläsa de pä. minnnelser, som ivid Högloft.
Ridderstapet och Adelns plenum den 10 i denne mänaden, dä jag icke war tilstädeö.
Herr Hofjunkare» Keulerdjelin anförde, emot mit nägon tid förut upläste och pä bordet lagde andragande, rörande af mig tilstprkt äteruplifwande, af den är i788 började men är 17^3 uphörde Krono Spanmälö-Magazins inrättning: sä anser jag mig destomera föranläten, at, med swar, bemöta bemälte rvärda Ledamots förberörde päminnelser, som de finnas grundade, pä et 0- rätt fattadt begrepp, om werkeliga innehället af mit i frägawarande förftag.
Säsom hufwudsakeligt stäl, hrvarföre Herr I^eutc-rbjelm icke kunnat, för desi del, godkänna oftanämde mit förftag, til en utwidgad Spanmäls-Magazins inrättning, har han anfört, at de, af Riksens Ständer, för den med är i788, började Magazins - inrättnings behof, ansiagne femtie tunnor guld, stola blifwit förlorade: att denne förlust förökades med en lika stor Ränte-Summa pä berörde Capital, samt at detta oaktadt, wid inrättningens uphörande är i79Z Spanmäls-Magazinerne warit toma.
Huru och utaf hwilken Herr keuwrlst«stni erhällit npfi anförde uplysningar eller underrättelser, lcnmar jag derhän:
Men, ehuru ock dermed wara mä, sä fär jag härmed icke allenast förklara, at stikå underrättelser äro aldeles Andra Landet. l77:o 1Z4,15?. 0' 1066
Den 1Z Augusti. origtige, utan ock tilkännagifwa, at mitifrägawarande Forsing icke.pä minsta satt gifwer anledning tlt förderörde förlust pä framfarne tiders Magasins.mrarrning.
Twärtom har jag. jamte upgrfken åtwid simma inrättnings grundläggning densamma bli. w!: ansedd af ders nytta och nödwändighet, at dertil bliswit anstagne 5o tunnor Gulds understöd, tillika uplyst at gansta liten del af berörde summa kommit til Magazins Direotions förwaltning, samt at icke allenast sadane medel, utan ock betydeliga Summor derutofwer frängätt Spanmäls-MagazinsDirection och kommit Stats werket til godo;och jag mä jämwäl harwid tillägga, hwatz nu mera
Lil min säkra kunstap kommit, at nemligen utaf meranämde 60 tunnor Guld icke mera än omkring Ecp tunnor Guld blifwit til bemälte
Directivn aflemnade, samt at, såsom nyst berördt är, sistnämde Summa och mycket deröfwer blifwit Statswerket sä ö werfiödigt godtgjordt, at Epannemäls-Direesion för detnärwarande lärer hafwa en icke sä obetydlig
Lumma til godo hos Statswerket. Widare har jemwäl Herr ldsuwrbjelm fattat det origtiga begrepp, om mitt ifräga warande anförande , som stulle jag directe hafwa tilsiyrkt eller förestagit en förn nåd inrättning af Allmänna Krono-Brännerier; Men wid granstning, af sagde mitt anförande, wisar sig et helt annat förhållande; Ty jag har allenast, af flere anförde stal deruti tilstyrkt, at Bränwins-bränningen i Stockholm och Götheborg icke mätte warda uplätcn, ät privata personer, utan drifwen för Kongl. Maj ts och.
Kronans räkning; samt säsom et hufwudsakeligt stäl derföre upgifwit, Den 18 L'ugusti, 1067 at i händelse, wid den af mig föreflagne Magazins-inrättningen Spannemäls-förrädet antingen blefwe för stort, eller i anseende til myckenheten, til nägon del försämradt, utwäg blefwe, at, wid förenämde Krono-Brännerier anwända 70 L 80,000 tunnor, samt at sämcdelst erhälla et nytt och förökadt Capital för en tilgörande ny Sädesuphaiwling.
För öfrigt bar jag uti mer omförmälte mit anförande, Lydeligen yttrat min öfwertygelse bade om billigheten och nyttan af Husbehofs-bränningens fortfarande; säsom ock än widare, uti et sednare andragande, rörande panne-rymden och tiden för Husbehofs bränningens idkande med mera, yrkat, at denne Bränwins-tilwerkning ovilkorligen mätte wara och blifwa tilläten pä
Ätta mänader af äret Säkraste sattet at uplysa de nu wederlagde päminnelsers oförenligbet med oftaberörde mit andragande, wore tiläfwentyrs om de§e handlingar blefwo ä nyo upläste; men för at icke dermed borttaga nägon tid för andra ärender, anbäller jag i det stället, at om nägon af Högloft Ridderskapet och Adelns Respective Herrar
Ledamöter skulle finna hwad jag nu baft äran nplysningswis anföra, nägot twifwelsmäl underkastadt, densamme täckes hafwa mödan ospard och af mit ifrägawarande, wid Protocollet befintelige andragande, örn betz innebäll taga nödig kännedom; en anhällan, hwilken jag desto häldre är föranläten wördsammeligen framställa , som upläsningen af denna handling skedde wid Plenickidens flut, dä redan ganska mänga Herrar Ledamöter wörö bortgångne, samt bertil med, under dest liggetid pä bordet, innehället deraf lätteligen kunnat falla utur minnet. §ör 1S68 Den 18 Augusti.
För öfrigt och med fullkomligaste sfwertygelse om Herr Keuteri^eim8 rättwisa och owälLiga bedömande af ifrägawarande förhållande, har jag trott mia bäve kunna och böra öfwerlemna til dest pröfning och godtfinnande, om icke han, efter af mig nu meddelte uplysningar, skulle wilja täta ofwanberörde dest anmärkningar frän Protocollet utgä, i hwilket fall jämwäl hwad jag nu ödmjukeligen anfört, finge förfalla ; men som detta mit wälmenta förslag, i anseende til Herr Keuterbjeims fränwaro, icke kan gä i »verkställighet, sä anhäller jag ödmjukast, at mit nu gjorda andragande mätte til Högloft.
Allmänna Leswärs- och OeconomieMtffottct fä medfölja min första framställning och de deremot gjorde päminnelser.
Remitterades til Allmänna Beswärs- och Seconornieckltffottet.
Friherre 8Lael von wolstein, Loricks l.uclvi§, anförde at han för näqra Pleni-dagar sedan upläst et Memorial, rörande Lvargerrng, Rotering m. m., hwllket han begärt matte fä til Stats-Utffottet remitteras ; men som den gängen proposition derom icke hade fallit, anhöll han at Remisten nu mätte beslutas.
Herr Landtmarffalken gjorde härom proposition, hwilken bifölls.
Derefter upläste Friherre LtaLl följande Wördsamt Memorial!
Wi hafwa ä nyo rönt et det utmärktaste wrdermäle af war Nädige Kö unng ömhet för fit Den 18 Augusti.
L069 sii folk, och uprigtiga föresats at bibehälla det ivid sin rätt, dä
Han behagat anbefalla Herr Grefwe» och Landtmarskalken at för Ridderstapet och Adeln förklara samt i desi Protocoll intaga läta, at hädanefter ingen expedition, ware sig hwilken som hälst, skall frän Konungen emanera utan kontrasignation; om denna händelse sinner sin grund i et olika begrep om meningen af Grundlagen, härrörande af twätydighet eller bristande fullkomlighet i densamma, en följd af den korta tid som lämnades
Lil desi författande , och den brädffa hwarmed den afgjordt, utan at såsom wederbordt, blifwa behörigen granstad; sä synes deraf nödwandiaheten, at fä flera dylika twätpdiga momenter pä enahanda sätt uplyste och stadgade