Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Från Allmänna Besvärs- och tyeconomieeUtskottet: den 5 sistledne April; 1:0
I anledning af vackt förslag om bi* drag till fattigförsörjningen af Torpare, Dagakarlar, Backstugusittare med flere. 2:0
Af samma dag, i anledning af väckfc Motion derom, att den åt Westerbottniska Allmogen beviljade SeglationsFnhet antingen inå upphäfvas eller sättas under nödig controll.
Af den i5 sistledne April: 3:0
I anledning af väckt fråga, om inskränka ning af exclusiva Privilegiers meddelande.
Af den 16 sistledne April: 4:0
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, rörande yrkadt förbud emot införande af Utländsk!
Bomullsgarn.
Den 4 Majii f. ni. 6i Af särrtma dag 5:0
I anledning af Herr Lefflers 'fåckta Motion om vidtagande af vissa anstalter till besparing af Skogseffecter. 1 •
Föredrogs å nyo StatsUtskottets, den 22 sistledne'April afgifne, samt den 27. i samma månad förmiddagen på bordet lagda Utlåtan» de, i anledning af Kongl. Mnjlts Nådiga Reiniss, angående Medels anslående för Stock* holms Krono Correctionshus underhåll.
Herr von Schantz, Ifvar Fredric Gabriel$ hade inlemnat ett Memorial^ hvilket uppläåtes så lydande :
Det är mera än beklagligt , att i denna på upplysning så rika tid, mari skall fihr.a dé lastfulla
Och brottsliga människornas antal betydligt tilltaga.
Spinnhusinrättningens nödvändiga utvidgning visar, såsörri härrtiaste exemplet, att förhållandet ty värr är sådant ; och fruktansvärd! är , att ett så<iant förhållande skall tillväxa , orri ej verksamma medel till dess förekommande vidtagas.
Örn sådant är ej ftågä nu$ och jag bör ej inlåta mig i yttrande deröfver.
Hugfoflige
Sta Utskottets Betänkande angående begå*dt an 1 g till Stockhohiis Spinnhus och Cörréctiönslniättriings Underhåll < är emedlertid, det söm gifvit mig anledning till förestående reflection då jag nu emot 'amma Betänkande afgifver denna Anmärkning.
Den 4 Maji, f. m.
Att yrka, det hehofvet för Spinn- och Correcfions husets underhall" skall i y ii as af Statsmedlen, vore ett oförstånd, sedin Hnglollige Utskottet , som närmast känner tiilgångarne, förklarat sa da nt ej kunna ske och töröknmgen medförde en tillökning i den allmänna Beskatta ningen; men att sarr.rnanbri >ga iyllnaden till förenämnde Imättningars underhåll, genom en indirect beskattning ä Stockholm, samtelige Innevånare, tror jag vara lika obilligt.
Detta ini träffade, om, på sätt Utskottet föreslågtt, nå-1 gon afgift tid Spinnhustonden lades å ved samt andra från Finnland till Stockholms Innevånares behof ankommande varor.
Finnar» ne ej finna här eoncurrence af Svenska Produc? ter till den mängd och nedsatta pris, att Finska handeln derigenom utestänges, skola de, om ej ett bestämdt förbud hindrar det, infinna sig med sina varor samt, så länge de finna afsättning alltidbelasta varan med alla Importafgifter, hvilka således falla köparen till last.
Ett annat förhållande må man väl aldrig föreställa såsom möjligt.
Det vore således Stochholms Stad man beskattade, och ej Finska Handlande, fast man utur deras hand uppbure skatten, och man ökade prisen på varan vida öfver hvad den palagde afgiften utgjorde, hvaraf förmonen äfven tillfälle Svenska Froducenterne, hvilka behölio hela vinsten i sin ficka, ty ingen må inbilla sig att de sålde under Finnarnes pris, hellst hvar och en säljare merendels håller sig vid den satsen: att det gäller sä högt det kan gälla.
Den 4 Maji, f. nu 63 Någon annan utväg att^ bland Stockholms Innevånare, hos hvilka man, till en del, kan» ske vill söka fröet för den olyckliga tillväxten af Lättingars och Brottslingars antal, uttaga det, som fordras för att fy lia SpinnhusFondens behof, måste utfinnas.
Kan man härvid närmast träffa de källor, som i mer eller mindre mon bidraga till det ondas tillväxt, är det så mycket bättre, som om, genom tryckande afgifter, ursprungen skulle försvagas eller tillstoppas, följderne och i mon deraf behofven skulle minskas.
Beklagligtvis torde, om man noga for. skar, det vara en sanning, att TjenstehionsClas* sen i Stockholm är den, sorn mäst bidragit och bidrager till det förökade antal af innevånare på Spinnhuset.
Den allmänna lättjan och utsväfningar samt andra odygder tilltaga år ifrån är, Sjelfsvåldet, sorn nu mer än förr inrotat sig, att hvarje halft år (ombyta tjenst, gör det omöjligt att för ordentligt Husbondefolk få gagneliga Tjenstehjon elier hålla dem till arbetsamhet och skick.
Denna flyttningsbåg underlättas af det ej ringa antal så kallade CommissionsContoir, hvilka tid efter annan blifvit inrättade och der man ganska tjenstagtigt mot iö Skil 1 ingar Banco antecknar alla, som vid en instundande flyttningstid behöfva nya tjenstehjon och emot halfva städselns erläggande lemrar tjenstsökande adresser på lediga ställen.
Länge har jag undrat öfver, huru i en Hufvudstad, med en väl organiserad Policelnrättning, sådana Tjenstehjonsbodar kun - 6\
Den 4 Maji t j. m. hat få bibehållas, och skattlägga; för egen Vianing , den kanske fattigaste Classen af Innevånare samt underhålla chörståndets vi Ilon Emedlertid är denna beskattning frivillig.
Och mari kiinde begagna den till SpitlnhusFondens understöd, på det sätt, att man upphälde ailä sä kallade CommissionsContoir, eller åtminstoile skiljde dem ifrån all befattning med ailä slags Tjenstehjon och i dess ställe under Policens Styrelse och förvaltning upprättade tre TjenstebjönsComoir, étt för sjelfva Staden ocil ett för hvardera Malmen, hvarest alla Husbonde och Matmödrar, samt Tjenstehjon äg; de att sig anmäla emot samma afgifters erläggande.
De härföre inflytande medel, hvilka ej blifva ob tydliga, skulle tillfalla SpinnhusFonden.
Jgerion» denna Inrättning vunne ock Policeri en närmare kännedom Om Tjenstebjdnens öm byteslynnen och hvad sorn dertill kun; de vara rätta orsaken, samt ägde dt rar anledhihg vara betänkt på utvägar till rättelse.
Kanske skulle Ombyteslusten- så småningom förgå , här Policén i den vägen kunde ha närmare' inseende på Tjenstehjonen, som troligen mera då, än för det närvarande, lämpäde sig elter Ffusböndernés vilja, för att undgå FoliceCorrection* Och kanske skulle ÖrlofsSedlar, innehållande oförtjent beröm och recomrnendation, mera sparsamt utgifva» samt rent af falska ÖrlofsSedlar blifva mera sällsynte; hvilka sarrimanlagde omständigheter hittills mycket bidragit till Spinnhusets befolkning.
Krogarne Den 4 Maji, f. m.
Krokarne gifva väl hittills ett icf^e obetydligt bidrag till SpinnhusFond- n; men sorn de ock betydligt bidraga till lasternas utbredande , böta de skäligen med en åtminstone fördubblad afgift beläggas.
Jag känner ej, om så kallade Värdshus Och Spisqvarter, Frukoststallen, Sweitz:)! bodar, Hembryggare--tällén, Vinkällrar, ined flere dylika, dels för det nödvändiga uppehället, dels ock for den onödiga njutningen befintliga inrättningar af enahanda hallt, på något direct sätt contribuera till förenämnde Fond; men visst är, att de alla, hvar och en i sin mon , kunna , utan tyngd för det Allmänna, betydligt för detta ändamål beskattas; hellst en del al dem äro rent af skadliga och öfverflödiga samt bidraga i sin mon till Sedeförderfvet, på hvilket följer laster och brott.
Till samma ändamål leder äfven i sin mon allt slags spel.
Man skall kanske säga , att TjenstehjonsCIassen ej befattar sig stort dermed.
Ty värr sker det stundom, och jag har sjelf sett, huru Betjening dermed sysselsatt sig i deras Husbönders Tambourer eller yttre rum, under det Husbonden varit hemma.
Beklag. ligen förledas de dertill af exemplen och verklig syssellöshet
En betydlig afgift på alla kott, som i Riket tillverkas, kunde derföre äfven skäligen få öka SpinnhusFonden.
En egen Class Handlande finnas i Stocka holm, hvilka äro Innevånarne mera till skada Ridd. o. Ad.
Prot. VI.
Afd. 9, io. 66
Den 4 Maji, /. m. än gagn ; men ofta genom sin Industrie samla förmögenhet.
De föret» sig under olika skepnader, såsom sittande, stående, gående och kringvandrande, under en allmän benämning ; klånglerskor.
Dessa äro, genom sina förköp , uppköp och upplag, verkliga kräftor för Stadens Innevånare, hvilka, genom dessa perso-: ners tillvarelse , ofta måste betala varan dyrare än annars.
Dessa Handlande, hvilkas obetydliga förlag kan omsättas flera gånger i månaden eller veckan, och således på året mångdubblas , kunna således äfven betydligt beskattas till Fondens förmån, och böra det med så mycket mera skäl, som de ej på något, för det Allmänna nyttigt, men skadligt sätt använda sin tid, tämmeligen lättjofullt.
Flera utvägar till SpinnhusFondens förkofring kunna således utfinnas, lämpligare än den Utskottet föreslagit.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, blef StatsUfskottets Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch j,Oeconomia;Utskottets, den 17* sistledne April aflåtne, samt den 25. i samma månad förmiddagen på bordet lagda Betänkande, i inledning af åtskilliga väckta Motioner om förändringar elier förbättringar uti Skjutsväsen - Den 4 Maji, f. m. §7 det, och de i detta ämne utkomns, nu gällande Författningar.
Det är redan så långt lidit på Riksdagen och det hufvudsakliga af detta ärende af så helt och hållet oeconomisk beskaffenhet, att det. samma kan af Kongl. Maj:t afgöras , hurusom Konungen finner Landets väl det fordra, utan att “"Riksens
Ständers åtgärd dervid är af nöden.
Jag yrkar således ej återremiss af Betänkandet, men jag ville endast anmärka, att, för beredande af allmänt välstånd i Landet , är det ej nog att gifva Myntet ett högre och stadgadt värde.
Jag hade derföre önskat, att OeconomiasUcskottct hade uti sitt Betänkande om Skjutsväsendet framställt något antagligt förslag för att aflägsna sådana Onera, som försvåra och inskränka Productionen, i synnerhet af Jordbruket.
Men icke blott oeconomiska skäl, utan äfven moraliska, tala emot Skjutsinrättningens bibehållande.
Ungdomen bland Allmogen vänjes derigenom från späda åren att lefva på Gästgifvaregårdar och der tillbringa sin tid i fylleri och liderlighet.
Men min mening är ej härmed att yrka på förhöjning i Skjiitslegan.
För att afhjelpa det on?
da, som nuvarande Skjutsinrättning medför, har man föreslagit Forvagnars och Entreprenad-skjutsningars införande.
En Inrättning , som grundas på vinst, kan ej bära sig brew devid en Inrättning, sorn grundas på Onus.
Derföre , om Forvagnar skola införas, så må. ste Skjutslegan höjas.
Men höjes den, utan 68 Den 4 Maji, f. tu. att Forvagnar inrättas, så blir det blott ctf palliativ, som förlänger bibehållandet af den hittills varande skadliga Skjutsinrättningen.
Man tror i allmänhet, att det är mångfaldigt dyrare att resa utomlands, än i Sverige.
Så är det ock, när man ej vill hålla till godo med att resa på Forvagnar.
Den hos många yppade tanka, att om Reformen fordrade Skjutslegans höjande, skulle det blifva för dyrt att resa , vågar jag bestrida.
Men med den Skjutsinrättning, som nu finnes i Sverige, är det för den mindre törmögne dyrare att resa här än utomlands , ty här måste den fattigaste , om han vill färdas åkande, nödvändigt för sin person begagna en häst, då deremot i andra Länder, såsom England, ända till 30 personer och derutöfver fortskaffas med fyia hästar.
Jag hade derföre önskat, att Utskottet föreslagit införande af Forvagnar på de mäst beresta vägar, och Skjutslegans förhöjande först då, när dessa Forvagnar skulle börja att gå.
Jag skulle äfven önskat, att Utskottet, för denna Inrättnings reglerande, tillstyrkt en Comités nedsättande, på sätt en värd Ledamot, Herr af Wingård, innom detta Stånd redan föreslagit.
I öfrigt får jag förnya hvad jag redan förklarat, att min mening med hvad jag nu anfört, icke är att derigenom gifva anledning till Betänkandets återremitterande.
Herr Grefven och LancltMarskalken hemställde, om icke, enär Herr Munck af Rosenschöld ej yrkat Återremiss af Betänkandet, Den 4 Maj f. tu. 69 Ridderskapet och Adeln behagade detsamma gillaj hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskottets den 18 sistledne April afgifne. samt den 30. i samma månad på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt Motion om upphäfvande af den författning, som påbjuder hvart 50.
Tunnlands plantering med träd på slättbygden i Skåne.
Jag skall ej länge upptaga Ridderskapets och Adelns tid med Anmärkningar vid ett Betänkande, som angår ett ämne af ceconomisk beskaffenhet, hvaruti Konungen således äger att besluta som honom godt synes- Jag vill blott nämna, till rättfärdigande af den Motion jag väckt, om inskränkning af den påbudna Skogsplanteringen på hvart 5o:de Tunnland i Malmöhus
Län, att då påbudet härom är af Konungen stadfästadt, ehuru föranledt af enskilta personers öfverenskommelse j så trodde jag och vågar påstå ännu, att en Motion om afskaffandet af denna Författning kunde med allt skäl innom RiksStånden väcä kas.
Vill man med OeconomimUtskottet antaga , att en af Konungen stadfästad öfverenskommelse ett Läns Innevånare emellan icke kan upphäfvas utan genom en ny öfverenskommelse dem emellan , så skulle en sådan öfverenskommelse svårligen någonsin kunna upphäfvas i ett Land som Sverige, der, enligt en för halftannat år sedan vidtagen
För - 7® Dén 4 .Maji, f, m. fattning, Menighetens sammankomst Sockneoch Häradsvis ej är tillåten, utan erhållit tillstånd af KronoBetjeningen , i synnerhet då som nu är fallet, Konungens Befallningshafvande sjelf föreslagit öfverenskommelse!!.
Med den principe, som ligger till grund för Utskottets Betänkande, är nu ingen utsigt att få upphäfva Författningen om Skogsplanteringen i Mak möhus Län , utan den får stå qvar bredevid de flere dylika, hvarigenom Riket, i afseende på s:na oeconomiska behof, sättes i beroende af Utländningen, men den ena Provincen i obe» ende af den andra, Högloflige Utskottet anför flera af dess i Malmöhus Län hemmastadde Medlemmars vitsord om nyttan af ifrågavarande Författning.
Jag har flera gånger sjelf tält med des» sa i ämnet, och jag har funnit alla vara a£ min mening, undantagande en Ledamot, som sjelf bor på en mindre frugtbar, stenbunden, Skogsbygden tillhörig ort, för hvilken äfven jag, hvilket mitt Memorial i detta ämne kan Intyga, ansett den påbudna Skogsplanteringen vara nyttig.
Men jag yrkar icke återremisi af Betänkandet, utan begär endast att detta mitt yttrande må i Protocollei såsom en Reservation inflyta.
Uppå derefter af Hett Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition , blef OeconomiaeUtskottets Betänkande af Ridderskapet osh Adeln gilladt.
Den 4 Maji, f. m. 71 Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskottets , den 13. sistledne April afgifna, samt den 25. i samma månad förmiddagen, på bordet lagda Utlåtande, i anledning af gjorda Anmärkningar vid Utskottets förut meddelta Betänkande, angående väckt fråga om skyldighet för Götha CanalBolag att besörja underhållandet af de vägstycken i Skaraborgs och Östergöthlands Län , hvilka till. hort sådana Hemman, som genom Canalanläggningen blifvit indragne, med mera.
På de grunder jag framställde, då Oeconomi®-: Utskottets Betänkande angående Götha CanalBolags väghållnings - skyldighet förra gången var under öfverläggning, får jag nu ödmjukligen hemställa, om icke Högloft Ridderskapét och Adeln skulle finna för godt, att i denna fråga , der CanalBolagets rättighet till befrielse från ett slikt Onus grundar sig på lagligen meddelta Privilegier samt utfärdade K:g!.
Bref, låta bero vid hvad redan blifvit i denna del stadgadt.
Sant är det väl, att Götha CanalBolag fått sig tillagd jord från Hemman, hvaraf åtskilige till en del alldeles utgått och försvunnit i men denna Jord har antingen blifvit medtagen genom gräfningen af sjelfva Canaan , eller ock utgör den sidorna deraf; jag tror således, att Götha CatialBolaget, som är den största väghållare i Riket, bör befrias från skyldighet att underhålla de utgångna Hemmanens väglotter, och jag anhåller alltså om Proposition till afslag af Betänkandet 72 Dm 4 Maji, /. »2.
Herr Heijkensköld, Carl Fredric:
Då hvar Hemmansägare är skyldig att hälla den väg , som är Hemmanet lagligen tilldelad , så kan jag ej inse, med hvad tätt Götha CanalBolag vill undandraga sig denna skyldighet , då Bolaget fått på sig öfverlåten rättigheten till Hemmanens Jord, i synnerhet som de ifrågavarande väglotterne ej kunna vara af någon särdeles längd och depencen för underhållan. det blifver säkerligen obetydlig.
Jag tillstyrker på dessa grunder bifall af Betänkandet.
Grefve von Platen:
Just af det skäl, att Hemmantal är grunden för väghållnings-skyldigheten , tror jag, att då Götha O.nal icke har något Hemmantal, Bolaget bör från berörde underhålls-skyldighet befrias.
Herr Grefven och Landt Marskalken till» kännagaf, att de öfrige trenne RiksStånden redan g Ilat Oeconomi®-Utskottets ifrågavarande Beänkande, samt hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln äfven btdiagade uti enahanda beslut instämma.
Grefve von Platen :
Emot det nu tagna beslut får jag härmedelst formligen protestera, såsom oförenligt med den rätt, hvilken enligt Svensk Lag tillkommer Götha CanalBolag , I stöd af lagligen erhållna Privilegier och rättigheter, noggrannt upplyldt Contractsamt ägande rättens helgd.
Vid förnyad föredragning af Riddarhus - Den 4 Moji, f. m. 73 Utskottets den 20 sistledne
April aflåtne samt den 25 i samma månad förmiddagen, på bordet lagde Memorial, ver Wadstena Adtliga JungfruStifts Djrections RiksdagsBerättelse; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att hvad RiddarnusUtskottet uti berörde Memorial, jemte dervid bilagde Extract af Wadstena Adaliga JungfruStifts HufvudBok för år 181?, fillstyrktoch hemställt, till alla delav gilla.
Föredrogs å nyo ej mindre StatsUtskoftefs den 1 1 sistledne Mars meddelte Betänkande om SalpeterSkattens utgörande, än ock Utskottets den 22 sistledne April afgifne samt den s7 i samma månad förmiddagen på Bordet lagde Utlåtande, angående gjorde anmärkningar vid Utskottets förstnämnde Betänkande.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning: Se-' dan Salpeter-näringen i Riket nu mera vunnit den fötkofran, att densamma i sin fortgång ej skäligen kan iordra annat än andra naringar, nemligen säker alsättning af sin produet till skäligt pris; och sedan en Cassa af omkring 300,000 R:dr Banco blifvit samlad, genom Jordbrukares sammanskott för dyrt betald Sälpeter under benämning af Salpeterfond , bardet synts mig, att, i en tid af föregifne liberale tankesätt, en tvångslag, till ovilkorlig förbindelse för jordbrukare, att in natura anskaffa Salpeter, skulle upphäfvas, och förbindelsen erhålla den inskränkning, jag i derom gjord Motion föreslagit; men då StatsUtskottefj äf - 74 Den 4 Majit j. m. ven i dess sednare Betänkande, detta yrkande afslagit, och det icke lärer vara att förmoda att, i detta mera än i andra Betänkanden, denna Riksdag vinna någon hufvudsaklig ändring, lärer jag få antaga, att, vid Utskottets föreskrift i detta afseende, kommer att förblifva.
Likväl, och om tvångslagen bibehålies, att Hem; manen ovilkorligen skola anskaffa Salpeter, tror jag mig hafva skäl fordra, att vilkoret afContractet å andra sidan, eller af Staten, äfven uppfylles, som står i förening med åtagandet af Salpeter gärden vid i8co års Riksdag.
Då ansågs förbindelsen att anskaffa Salpeter icke såsom något särdeles onus, hellst Staten förbandt sig betala hvad Salpeter då var värd, eller en Riksdaler tjugufyra Skillingar pundet, efter då varande Myntvärde, eller i Silfverj och utan denna förbindelse, å Statens sida, hade Hemmansägare sig icke Salpeter-gärden åtagit.
Nu är likväl förhållandet, till Jordbrug karens betungande, alldeles förandradt.
Salpeter, som ännu år 1811 kostade en Riksdaler 24 Skillingar pundet, gäller nu omkring åtta Riksdaler, och då Salpeter-försäljningen nu mera är en monopolisk inrättning, emedan de, som äro förbundne att anskaffa Salpeter, äro ock tvungne att köpa den till det pris, ett inskränktare antal Säljare föreskrifva, enär det icke tillåtes att till hälften ringare pris hämta den ifrån Finland, eller annan utländsk Ort} så blifver deraf en följd, att Salpetergården skall blifva fyra gånger mera betun-t gande, än den var och åsyftades blifva, då Konungen med|Ständerne, vid 1800 års Riks - Ben 4 Maji, f. m dag, derom i öfverenskommelseingingo, samt att Contractet blifver, å Statens sida, alldeles ouppfylldt, men för Nationen till iörbindelse likväl gällande, så vida icke Hemmans-brakat’ re erhålla den för Salpeter betingade betalningen, efter det Myntförhållande, som var år 1800, och derifrån ända till 1809, det vill säga i silfvervärde, i öfverensstämmelse hvarmed, de betingade 1 R:dr 24 Sk. nu böra betalas ungefärligen med 3 R:dr 8- Sk. pundet för Salpeterj blifvande äfven vid ett sådant liqvidationssätt, Hemmans-brukare i alla fall lidande, i jemnförelse till förhållandet år 1800, sedan Salpeter nu blifvit uppdrifven till högre pris här i Landet, än i andra Länder, hellst Köparen måste betala ända till 8 Riksdaler pundet, och äfven, efter mitt yrkande, icke erhöll större ersättning derföre än omkring 3 R:dr, och således måste vidkännas en betydlig förlust, som aldrig varit åsyftad ellet medgifven.
Vid sådant förhållande, då Jordbrukarens lidande ligger i öppen dag; då utJ vägar varit och bordt yppas, att, åtminstone i detta afseende, lätta dess Stats bördor, har jag trott mig icke sakna anledning att till Riksens Ständers pröfning framställa Jordbrukarens billiga fordringar i detta afseende; men då oförmodade svårigheter dervid mött, har jag nu måst inskränka mig blott till det påstående, att den af Hemmans-brukare år 1800 förbehållne betalning af 1 Rsdr 24 Skillingar pundet för Salpeter måtte betalas efter Cours och Silfvervärde, som var grund för denna t liquide ända till 1809, samt att detta förbe-; 76 Den 4 Maji, f. nt. båll må fästas vid Högloflige Ridderskapets och Adelns förmodade bifall till Betänkandet; lärandes äfven i Hedervätda BondeStåndet förändring i Betänkandet, i anseende till liqvidationssättet, vara gjord.
Jag respecterar Grefve Gyllenborgs påstående, att Jordägare mätte tillåtas att med penningar betala SalpeterSkatten, då detta yrkande har för ändamål att lindra Jordbrukarens mödor, men jag fruktar att ett misstag ligger till grund för detta förslag.
Då den nuvarande Salpetergärden vid tboo års Riksdag antogs, var det af tvenne orsaker: den ena, att man hade funnit besvärligheten af det dittills brukeliga sätt, att genom kringvandrande Salpetersjudare bereda denna vara, hvilket för Allmogen i synnerhet var högst tryckande samt gaf anledning till chicaner af flere slag.
Närman, enligt förra författningar, icke ägde rätt vägra en Salpetersjudare, han matte anlända hvad stund på dygnet som hellst, tdlgång till sina stall och fähus, så måste man ofta, för att ej hindras i angelägna sysslor, gerom hvarjehanda medel skaffa sig fri frän sådana besök, hvilket gaf anledning till prejeri å SalpeterSjndarnes sida.
Den andra orsaken var den erfarenhet man vunnit, att
Salpeter-tillverkningen genom ofvanberörde anstalt ändå icke ökades.
Då vi sedermera förlorat Finland och Westerbotten, derifrån den mä^ta Salpetern förut korn, # är det af så mycket större vigt, att de Författ ningar, hvilka till näringens förkofran och fram - Den 4 Maji, f. m. 77 gång visat sig så hufvudsakeligen bidragan* de, måtte i det skick de nu äro bibehållas.
Om Jordbrukaren är uppmärksam , sä ligger uti det stadgande, att Salpeter bör in natura lefvereras, ett tillfälle för honom att bereda sig en ny näringsgren och arbetsförtjenst, och det är just af detta skäl, som förbud emot ut; ländsk Salpeters införande blifvit utfärdadt j jag förstår således ej , huru ett sådant Stadgande kan få namn af Monopoiium, i synnerhet då antalet af de personer, som kunna afyttra, och de, som behöfva köpa Salpeter, un; gefärligen motväga hvarandra.
Beträffande afgiftens förändring , så beror detta , lika med alla andra varor, på Sedelstockens ökning och tidens dyrhet.
Och jag kan icke föreställa mig att det vore gagneligt för Staten, att bestämma den betalning, som för Salpetern er*i lägges i Silfver.
Men jag tror att Salpeterns lösningspris bör vara svarande emot hvad dea i allmänhet gäller, om denna näringsgren skall kunna bära sig och fortfara att utvidga sig.
I anseende till dessa skäl, anhåller jag om bifall till Utskottets Betänkande.
Grefve Mörner, Carl Stellan: Såsom Styresman öfver Kronobergs
Län utbeder jag mig få upplysa, att i denna ort, hvarest