Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om denna åsigt icke vinner några sympathier, vill jag emellertid icke vara envis.
Jag är icke i tillfälle att kontrollera Frih. von Schulzenheims anmärkning och antager den derföre på god tro; men jag hemställer, om det kan vara skäl att pä grund af den möjligen felaktiga beräkningen ändra anslagssumman, då, såsom bekant, priset pä ved ganska betydligt varierar, så att icke sällan inträffar, att man för famnen bokved får betala ända till 40 rdr.
— Jag yrkar fortfarande bifall.
Jag ber att få förena mig i den af Frih.
Klinckowström uttalade åsigt, att det lägre ansiagsbeloppet borde beviljas; och åberopar till stöd härför det förhållande, att lönen lör läraren i veterinär torde blifvit allt lör högt beräknad, alldenstund denna person har tillfälle att genom enskild praktik förvärfva större inkomster. 230 Den 14 April e. m.
Utan att vilja framställa något särskildt yrkande, ber jag att få fästa Höglofl.
Ståndets uppmärksamhet på en vid Institutet förekommande utgiftspost.
Enligt hvad sid. 19 i Betänk:t utvisar, åtnjuter föreståndaren, i denna hans befattning, 4,500 rdr samt såsom lärare i landthushållning och boskapsskötsel 1,500 rdr, summa kontant lön 6,000 rdr.
Han har dessutom fri bostad i Alnarps präktiga slott.
— Ser man nu till, hvilka löneförmåner tillkomma personer i enahanda eller i högre ställning, visar sig det förhållande, att föreståndaren för Ultuna landtbruksinstitut åtnjuter 5.000 rdr och Cheferna för de förvaltande verken i hufvudstaden, der dock lefnadskostnaden torde vara större än på landet, ett lägre belopp än förstnämnde föreståndare; så t. ex. har Chefen i Statistiska Centralbyråen endast 5,000 rdr, föreståndaren för Kongl.
Bibliotheket 4,500, Expeditions-Chefer 5,500 rdr o. s. v. och dessa embetsman i hufvudstaden hafva icke fri bostad.
En jemförelse mellan föreståndaren för Alnarps landtbruksinstitut och Bektorerne vid de Högre Elementarläroverken torde vara icke olämplig, ty dessa äro i likhet med den förre både föreståndare och lärare.
Nåväl, bemälde Rektorer hafva i lön 4.000 rdr och dessutom 500 rdr i hyresersättning.
Det synes mig då åtminstone icke vara ringa tilltaget, att tillerkänna föreståndaren för Alnarp en kontant lön af 6,000 rdr.
Då denne (enl.
Statskalendern) sjelf är lärare i Statsekonomi, må han icke misstycka, att jag finner det vara en mindre god hushållning med Statens medel att tillägga honom en så stor lön, ty det torde vid sådant förhållande icke böra förvåna, om från samtlige Rektorer vid elementarläroverken en anhållan framställdes, att dem måtte tillerkännas enahanda löneförmåner.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, dels af Frih. von Schulzenheim bifall dertill med den förändring, att anslagsbeloppet nedsattes till 10,000 rdr, och dels af Hr Stuart bifall till samma hemställan med nedsättning af anslagssumman till 8,600 rdr.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm. f"rst propos. på bifall till Utskits hemställan oförändrad, hvarvid svarades många ja jemte några nej, sedermera propos. på bifall dertill med den af Frih. von Schulzenheim föreslagna förändring, då svaren ut folio med många nej jemte åtskilliga ja, och slutligen propos. på antagande af Utsk:ts hemställan med den ändring
Hr Stuart yrkat, hvilken propos, likaledes besvarades med månea nej och några ja, hvarefter och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad blifvit förnyad samt med många ja och några nej besvarad, Hr Gr. och Landtm, tillkännagaf sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
26:te—33:dje punkterna.
Utslcts hemställanden biföllos.
Den 14 April e. m. 231 34:de punkten.
Lades till handlingarne. 35:te—44:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllös. 45:te punkten.
Jag vill icke motsätta mig beviljandet af ifrågavarande anslag, utan har begärt ordet endast för att lemna några faktiska uppgifter.
För en del år sedan fanns på Wisborgs kungsgård, i närheten af Wisby, ett stamschäferi, hvilket kungsgårdens arrendator hade åt sig öfverlemnadt, utan att derföre erlades något slags arrendeafgift.
Arrendatorn fann det emellertid så föga fördelaktigt, att han uppsade schäferiet, i anledning hvaraf Landtbruksakademiens förvaltningskomité erhöll befallning att söka annorstädes på ön Gotland förskaffa detsamma plats.
Förvaltningskomitéen vände sig till Konrns Bekhde i länet, som utfärdade kungörelse för att inbjuda tjenlig person att öfvertaga schäferiet och sökte dessutom särskildt för saken interessera då varande Landshöfdingen på Gotland.
Ehuru ingen arrendeafgift fordrades, anmälde sig icke någon sökande, och när hösten kom samt tid var inne att öfvertaga schäferiet från kungsgårdens arrendator, fann sig förvaltningskomitéen nödsakad att ingå till K.
M:t med anhållan, att schäferiet måtte från Gotland få förflyttas, emedan man icke der kunde erhålla plats för detsamma.
Jag hoppas, att Hr Löwenborg, hvars motion föranledt Utslcts förevarande hemställan, gjort sig underrättad om nuvarande förhållanden på ön, och att de må hafva så förändrat sig, att man kan hafva utsigt att få lämplig plats för schäferiet.
Utsk:t har i motiverna för bifall till motionen anfört ett skäl. som jag tror måste tillerkännas allt afseende.
Utsk:t anför nemi., att jordbruket på Gotland från R.
St:r erhållit jemförelsevis mindre uppmuntran än fastlandets.
Detta är en sanning, som icke kan bestridas, och detta förhållande ensamt torde vara tillräckligt skäl för bifall till motionen.
På det emellertid K. M:t, vid bestämmandet af får-ras, som bör inköpas, icke må i detta afseende vara bunden, hvilket kunde anses blifva händelsen, om Utsk:ts, i öfverensstämmelse med motionärens framställning, gjorda hemställan bifölles oförändrad, får jag vördsammeligen yrka bifall till punkten med den förändring, att K.
M:t eger bestämma ras, som bör inköpas.
Det var mig icke obe kant, att ett schäferi på Gotland fanns, och att anstalten icke rönt någon framgång.
Men det berodde deraf, att rasen icke var passande för öns bete och klimat.
Om jag icke orätt minnes, 232 Den 14 April e. m, var hjorden af southdowns-ras.
Dermed är alltså icke ådagalagdt, att ej andra, lämpliga raser der kunna hafva trefnad.
För min del anser jag det otvifveiaktigt, att införandet af en bättre fårafvel på Gotland är af synnerlig vigt.
Den redaktionsförändring, som Gr.
Posse föreslagit, vill jag icke bestämdt motsätta mig, men jag anser den icke nödvändig, enär förslaget, sådant det befinnes, lemnar Regeringen fullt fria händer.
Jag tillstyrker alltså bifall till Utsk:ts förslag i denna punkt.
I likhet med Hr Fåhraeus, kan jag icke finna, att
Utskrts framställning innefattar något hinder för K.
M:t att välja den får-ras, som synes Honom tjenlig; och jag tror sål. att Utsk:ts hemställan kan bifallas utan förändring.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. och Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad och dels af Gr.
Posse bifall till samma hemställan med det förtydligande, att det bestämdt uttalades, det K.
M:t skulle vara oförhindrad att låta inköpa får af den ras han funne lämpligast: framställde Hr Gr. o.
46:te—5lista punkterna.
Utsk-.ts hemställanden biföllos. 52:dra punkten. 1 ista mom:t.
Hr Pauli, Garl Gustaf:
Anställd såsom öfverlärare vid slöjdskolan i Stockholm, har jag varit i tillfälle att bilda mig en på erfarenhet stödd öfvertygelse om det anslagsbelopp, som är erforderligt för en ändamålsenlig utveckling af denna skola; och då jag varit af den åsigt, att det af K.
M:t begärda anslag var allt för litet, tog jag mig friheten beledsaga K. M:ts Nåd.
Propos. i ämnet med ett anförande, deri jag yrkade att det begärda anslaget i vissa delar måtte förhöjas.
Val visste jag huru vanskeligt det var att framställa ett yrkande i sådan syftning, i synnerhet som försök i motsatt rigtning icke underlätos, men jag ansåg, att då jag bjöd skäl, borde yrkandet icke lemnäs utan afseende.
Då nu R. o. Ad. städse visat sig välvillig emot befogade framställningar, finnér jag mig föranlåten att för några ögonblick taga R. o. Ad:s uppmärksamhet i anspråk.
K. M:t har till aflöning åt öfverlärarne begärt 27,000 rdr, åt underlärarne 6,200 rdr och åt biträdande lärarne 5,500 rdr.
I sin underd. skrifvelse till K. M:t hade Skolstyrelsen hemställt, att för öfverlärarne såsom aflöning måtte begäras 35,400 rdr, för underlärarne 7,600 rdr och för biträdande lärarne 7,000 rdr.
En afprutning liar säl. egt rum till ganska stort belopp.
Orsaken Den 14 April e. m. 233 härtill torde egentligen böra sökas deri, att Kommerskollegium afgifvit ett utlåtande, deri Kollegium ansett sig böra föreslå dels en minskning i undervisningstimmarne från föreslagna 5^ till timmars undervisningstid pr lärogrupp i veckan, dels en nedsättning i lärarnes arvode, från för öfverlärare föreslagna 2,72 pr timme till 2,50 och för underlärare från 1,30 till 1,25 per timme; dels ock uteslutning af Franska och Engelska språken från skolans stat.
Mycket kunde vara att säga om de 2 sista delarne af detta förslag, men då jag icke i detta afseende vill framställa något yrkande, vill jag blott fästa mig vid den för undervisningen ofördelaktiga nedsättningen i antalet timmar.
Till följd af sistnämnde beräkning nedgick undervisningstiden för öfverlärarne från 13,000 till 10,800 timmar under skolåret, för underlärarne från 5,600 till 4,960 och för biträdande lärarne från 10,500 till 8,088, hvilket, emedan flera lärare undervisa på en gång, reduceras till inalles 2,800 timmars längre tid, hvarunder undervisning ej meddelas.
Det hufvudsakliga skälet hvarföre Skolstyrelsen beräknade 5| timmas undervisning i veckan för hvarje grupp, var det, att lärjunge, som genomgått skolans förberedande ämnen, skulle blott genom en större undervisning i tillämpningsämnena sättas i tillfälle att på ett tillbörligt sätt utbilda sig.
I ornamentsmålning t. ex. skulle undervisas 24 timmar, i porslinsmålning 16, i byggnadsritning 14 och i gravyr 12 o. s. v.
De undervisningsämnen, som fått sig ännu mindre tid anslagen, kunde naturligtvis icke tåla någon inskränkning.
St:r icke bevilja det yrkande jag kommer att göra, blir således nödvändigt att inskränka undervisningen af de förutnämnda ämnena, hvilket måste blifva till synnerlig skada för skolan.
I utlandet är ett vida större antal timmar anslaget åt hvarje ämne; så t. ex. har »Ecole impériale et spéciale de dessin et de mathematiques appliqués aux arts et å 1’industrie», som motsvarar slöjdskolan, anslagit 48 timmar i xylograf!, 24 i pennritning o. s. v. Beräkningen af 5j timma i veckan för hvarje grupp är derföre icke för högt tilltagen, och man må dessutom besinna, att ju mindre antalet undervisningstimmar är, desto längre tid måste åtgå innan lärjungen fått ett vederbörligt kunskapsmått.
För öfrigt finnes ännu en af en mångårig erfarenhet bestyrkt omständighet, som talar för den högre beräkningsgrunden för undervisningstiden.
Denna omständighet är, att den, som i de allra flesta fall icke sjelf disponerar öfver sin tid, utan är beroende af den, hos hvilken han är i lära, ofta förhindras att reguliert bevista alla de lektioner, som äro anslagna för den grupp, hvilken han tillhör.
Och om äfven dennes praktiska yrkesverksamhet skulle medgifva honom att besöka skolan på alla de tider, då undervisningen i ett visst ämne pågår, så händer dock ej sällan, att han måste uppoffra en större eller mindre del deraf, för att äfven kunna draga nytta af undervisningen i ett annat ämne, som han också kan anse sig behöfva, men som meddelas till en del samtidigt med det förra.
Slutligen får jag nämna, 234 Den 14 April e. ra.
\ att tekniska skolan i Örebro undervisar i medeltal icke mindre än 7 timmar i veckan uti hvarje ämne.
På grund af hvad jag anfört, tager jag mig friheten föreslå, att R. o. Ad. vid upprättandet af ifrågavarande skolas stat måtte, utgående från antagandet af fem och en half timmes undervisningstid i veckan för hvarje af de återstående vid pass 80 grupperna anslå: för öfverlärare, som skulle ega att bestrida en undervisningstid af 12,650 timmar ä 2 rdr 50 öre, ett belopp af 31,600; för underlärare med 5,600 timmars tjenstgöring ä 1: 25 öre, 7,000; för biträdande lärare med 10,500 timmars tjenstgöring ä 67 öre, 7,000 rdr.
Under åberopande af hvad ordföranden i skolstyrelsen anfört i fråga om ordningsmännen, tager jag mig tillika friheten före slå, att det för dessa tjenstemän begärda anslaget 4,000 rdr måtte höjas till 5,000 rdr.
Det är icke utan stort men för skolan som dessa tjenstemän kunna undvaras.
Finnas de icke i tillräckligt stort antal, måste undervisningen försenas, ty läraren måste då egna en del af undervisningstiden åt de bestyr, som åligga ordningsmännen.
K. M:t har vidare, sannolikt på grund af Kommerskollegii yttrande, ansett sig böra inskränka begäran om anslag för tillfälliga föreläsningar från det af skolstyrelsen föreslagna belopp 1,500 rdr till 400 rdr; hvarjemte antagligen af samma skäl det för regelbundna föredrag afsedda beloppet 3000, hvilket af skolstyrelsen blifvit utfördt i öfverlärarnes aflöning, blifvit helt och hållet uteslutet.
Föreläsningar skulle i skolan hållas i sundhetslära, handelsoch näringsförfattningarna samt industrien rörande delar af Byggningabalken, i den industriela ekonomien, konsthistoria och konstanatomi.
Föredrag deremot i naturhistoria, mineralogi, botanik, zoologii, i ren naturlära, i physik, chemi och mekanik, tillämpad physik samt kemisk och mekanisk teknologi.
Hur vigtigt det för näringsidkarne är att sådane föreläsningar hållas, visar sig bäst deraf, att de af slöjdskolan och slöjdföreningen föranstaltade föreläsningar varit ofantligt talrikt besökta.
I utlandet uppskattas detta kanske ännu mera, hvarpå såsom bevis kan anföras »Gesellen Verein-Schule» i Hamburg.
Styrelsen i denna skola, bestående af blott arbetare, har ansett föreläsningars hållande i ofvannämnda ämnen vara af den stora vigt, att den icke skyr uppoffringen af att särskildt bekosta undervisningen i stenograf], för att sätta eleverna i tillfälle att hafva största möjliga nytta af de föreläsningar de äro i tillfälle att åhöra.
Och hvem, Mine Herrar, kan väl bättre än arbetaren sjelf vitsorda hvad han erfarit utöfva ett vigtigt inflytande på hans praktiska bildning.
Att anordnandet af föreläsningar är af särdeles stort gagn, kan sål. icke bestridas, för den händelse nemligen, att man icke är benägen att bekosta den vida dyrbarare lektionsundervisningen i för industriidkaren så maktpåliggande kunskapsgrenar, som de ofvannämnda.
Det är denna sist - Den 14 April e. m. 235 nämnda utväg, som man företrädesvis i utlandet valt, men som man åter här af sparsamhetsskäl ansett sig böra utbyta mot de mindre kostsamma föreläsningar och föredrag i nämnda ämnen.
På grund af det nu anförda vågar jag anhålla, att under nämnda utgiftspost måtte uppföras ett anslag af 4,500 rdr.
Det kan tyckas, att utgifterna för slöjdskolan äro stora, men då man besinnar, att skolan besökes af icke mindre än 1,500 elever, torde utgifterna, i förhållande till hvad för undervisning eljest är anslaget, icke förefalla synnerligen höga.
Om R. o. Ad. bifaller de af K.
M:t äskade beloppen jemte de förhöjningar, som af mig blifvit yrkade, skulle det nya anslaget till slöjdskolan uppgå till 76,000 rdr för år och således för sista qvartalet af 1867 till 19,000 rdr, hvaremot för tredje qvartalet det af K.
M. för qvartalet begärda beloppet 16,000 rdr torde blifva tillräckligt.
Det af mig äskade anslag för sednare hälften af år 1867 skulle således belöpa sig till 35,000 rdr eller blott 3,000 rdr utöfver hvad af K. M:t blifvit begärdt.
Under antagande häraf skulle emedlertid skolans årliga totalkostnad, det nuvarande ordinarie statsanslaget samt skolans egna tillgångar deri inberäknade, komma att uppgå till inalles 96,000, hvaraf följer, att hvarje af skolans elever kommer att kosta staten icke mer än 64 rdr, under det att hvarje elev enligt sednast förhanden varande berättelser i Chalmerska slöjdskolan kostar vid pass 213 rdr, Tekn.
Elem.-skolan i Norrköping . . 182 » » » » i Orebro . . . 300 » » » » i Malmö . . . 240 » » » » i Borås.... 292 » Söndags- &
Aftonskolan i Eskilstuna . 83 » .
Då nu visadt blifvit att i denna skola, med större undervisningstid och flera läroämnen, kostnaden för hvarje lärjunge det oaktadt blifver lägre än i alla, ja blott en bråkdel af kostnaden i de flesta andra tekniska läroverk, så framgår tydligen att en stor besparing åstadkommes genom att förse denna skola med tillgångar, så att den kan uppfylla sin bestämmelse; men att tvertom misshushållningen blifver ännu mer i ögonen fallande af att låta en del skolsalar stå tomma under sammanlagdt 2,800 timmar längre tid än hvartill skolstyrelsen ansett sig nödsakad.
Med stöd af hvad jag sålunda anfört, anhåller jag nu, att Hr Gr. o. Landtm, behagade hemställa till R. o. Ad.: att, på grund dels af beräkningar, som i K. M:ts Propos. äro angifna, dels äfven på grund af hvad jag anfört, en summa af 35,000 rdr för instundande statsregleringstid till slöjdskolans behof måtte anvisas, med rättighet etc. etc. (se Utsk:ts Utlåtrde N:o 60, mom. 52).
Gerna erkänner jag det stora gagn sjöjd skolan åstadkommit, äfvensom jag till fullo uppskattar omtankan och nitet hos de personer, som i egenskap af föreståndare eller lärare egnat den sin tjenst, men jag tror, att med den omfatt - 336 Den 14 April e. m. ning skolan numera erhållit, måste man vara betänksam vid beviljandet af anslag åt densamma.
Från att vara en enskild inrättning, har deri först lyckats erhålla ett statsanslag om 15,000 rdr; derefter har den fått ett palats, och nu framlägger den en årlig utgiftsstat, slutande sig å den lilla nätta summan af 105,000 rdr.
När man så tager kännedom om de sträfvanden, som uttalas i en af föreståndaren nyligen utgifven skrift, så måste man komma till den åsigt, att det är bäst att vara försigtig.
Der skall undervisas i juridik, statsekonomi, grundlagarne etc., och om anspråken stiga i samma progression, få vi snart i slöjdskolan ett universitet, omfattande nästan hela skalan af menskligt vetande, från renskrifning till universitetsstudierna.
Redan nu förefaller det mig, som om man allt för mycket slösade med utrymmet i skolan.
Man finnér nemligen, att 2 ä 300 lärjungar sysselsättas med att skrifva efter förskrift.
Detta är dock ett ämne, som tyckes snarare tillhöra folkskolan än slöjdskolan.
Man säger väl, att det är nödvändigt att så sker, emedan undervisningen i detta ämne icke skulle vara fullt ändamålsenlig i folkskolan, så att handstilen måste förbättras, men jag hemställer, om icke detta sätt att lära ungdomen skrifva, är nog kostsamt.
Huru drygt underhållet af slöjdskolan är, visar sig bäst deraf, att af den enda artikeln gas konsumeras för ett värde af 10,000 rdr.
Under sådana förhållanden hemställer jag, om man icke måste finna sig nödd och tvungen att söka hejda det begär till utvidgning, som här framlyser, samt om det icke är skäl att söka hälla slöjdskolan inom behöriga gränser och att icke understödja dess sträfvanden att blifva en allt omfattande bildningsanstalt.
På grund häraf och då det är vådligt att öfverskrida hvad K.
M:t efter noggrannt bepröfvande föreslagit, anhåller jag att R. o. Ad:n ville inskränka sig till att bevilja det af K.
M:t begärda anslag.
Hufvudsakligen förekommen af den siste värde talaren och utan att vilja ingå i en pröfning af de detaljer, som af den förste talaren blifvit anförda, yrkar jag bifall till Stats-Utsk:ts hemställan och ber att få förklara min tacksamhet emot Regeringen för det den afprutat åtskilliga af de utaf skolstyrelsen begärda summor.
En anmärkning af den förste värde talaren måste jag emellertid upptaga till besvarande.
Han uppgaf, att lärjungarnes antal vid slöjdskolan varit särdeles högt, nemligen 1,500, samt att, om kostnaden för slöjdskolan fördelades på hvarje lärjunge, skulle det befinnas att densia skola vore mindre kostsam än teknologiska institututet, Chalmerska skolan m. fl. Det torde dock vara uppenbart, att undervisningen vid dessa läroanstalter är mycket olika, och för öfrigt vexlar antalet lärjungar vid slöjdskolan ständigt och jemt, och ingen lärer kunna påstå, att anta - Den 14 April e. ra. 237 let på en gång närvarande lärjungar någonsin utgjort 1,500, ej ens hälften.
Nämnda siffra upptager således antalet af dem, som under loppet af ett år begagnat undervisningen, men icke af dem, som samtidigt begagnat undervisningen.
Annorlunda är förhållandet vid teknologiska institutet m. fl., ty der begagnas undervisningen under hela år af samma lärjungar.
Till ett rigtigare resultat kommer man, om man beräknar hvad hvarje lärjunge kostar i timmen, och då torde andra förhållanden visa sig än de, som af den värde talaren blifvit omnämnde.
Artikeln gas beräknas vid slöjdskolan komma att kosta 10,000 rdr, eller 20 gånger så mycket som lyshållningen vid teknologiska institutet, hvarest konsumeras för endast 500 rdr.
Naturligtvis måste förbrukningen af denna artikel vara högre vid slöjdskolan, men beloppet synes mig vara icke ringa tilltaget.
Jag tror icke att jag felar i grannlagenhet, om jag slutligen upplyser, att skolans föreståndare för några dagar sedan meddelat mig, att om det af Utsk:t tillstyrkta anslagsbelopp beviljades, skulle skolan för närvarande vara fullt belåten.
För min del skulle jag snarare vilja yrka en förminskning är en förföjning i nämnde belopp, och inskränker mig nu blott till att begära bifall till hvad i förevarande punkt är föreslaget.
Hänförande mig till de anföranden, som af de 2:ne föregående talarne afgifvits, anhåller jag blott att få fästa det Höglofl.
Ståndets uppmärksamhet på den omständighet, att någon definitiv plan för slöjdskolans organisation icke kan med säkerhet uppgöras förr än läroanstalten blifvit inrymd i sin nya lokal.
Det kan icke med visshet emotses, när denna kan blifva fullbordad.
Mer än sannolikt är, att skolans utvidgning i följd af flyttningen äfven skall medföra behofvet af förändringar i de för densamma nu gällande stadgar.
Det är derför som Utsk:t icke kunnat ingå i någon speciel pröfning af det delgifna statsförslaget, utan endast provisoriskt föreslagit ett extra anslag för året, med öfverlemnande åt en kommande riksdag att granska både organisationsplan och kostnadsberäkningar.
Jag anhåller att i korthet få besvara de inkast, som blifvit gjorda mot mitt anförande.
Hr Skogman anmärkte, att skolans anspråk voro så stora, att man i en framtid kunde vänta, att föreståndaren skulle vilja förvandla den till en juridisk skola.
Jag hemställer dock, om det kan anses vara för mycket begärdt, att lärjungen skall bibringas en kortfattad insigt i handelslagstiftningen.
Näringsidkare, hvilka nästan uteslutande begagna sig af denna skola, äro mycket mer än vi andra i behof af att känna och kunna tilllämpa vårt lands handels- och näringsförfattningar, vexellag samt 238 Den 14 April e. ni. öfriga handels- och kreditbruk.
Hans välfärd, beroende af denna lagstiftning, ligger i förmågan att förstå att ordna sin verksamhet derefter, under iakttagande af så sunda yrkesekonomiska åsigter som möjligt.
Att man i skolan skulle undervisa i Franska och Engelska språken, har jag visserligen icke yrkat, men jag kan icke annat än anse, att näringsidkare med fördel skulle kunna inhemta dessa språk, enär på dem utkomma många skrifter och journaler, som behandla tekniska ämnen.
I en af föreståndaren utgifven skrift upplyses, att af de manliga lärjungarna 30 proc. och af de qvinliga 33 proc. begagna undervisningen i skönskrift.
Nu vore visserligen ganska önskvärdt, om tiden icke behöfde upptagas härmed, men då det är alldeles nödvändigt, på det lärjungen må få tillräcklig utbildning, kan jag icke finna att det är orätt att sådan undervisning meddelas.
En talare har anmärkt, att jag uppdragit en jemförelse mellan teknologiska institutet och slöjdskolan.
Det ,har jag icke gjort, ty jag omnämnde blott tekniska skolan i Orebro jemte många andra dylika, och någon jemförelse med teknologiska institutet kunde icke komma i fråga, då dettas verksamhet icke är densamma som slöjdskolans.
Vidare anmärktes, att icke mera än halfva antalet af lärjungar voro närvarande under hela året.