Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag trodde att, efter beklagligen ej förr, åtmmdstone då Nationen hade bordt låta Historien, denna stränga lärmästarinna, afmana sig ifrån att vara excentrisk i sina planer och sina förhoppningar5 att man då framför allt hade bordt tänka uppå att, med ansträngda krafter och genom upphäfvande af alla inskränkande privilegier, befordra inhemsk produetionj att först efter ett ökadt inre lif man borde tänka på transportbeqvämligheter^ att, sedan Finnarne upphört att vara våra landsmän, raan ock hade bör'dt upphöra att låta dem årligen från våra kuststäder bortföra stora penningesummor för Skogseffecter och andra varor, som inom vårt land kunna erhållas ; att en upprensning afen och annan ström, så mycket att timmer kunde flyta ned till flodmynningarna, för att sedan transporteras till kuststäderna, och hvarigenom proVinserne längs fjellen kunnat bli utaf med deras öfverflödiga skog, och deras invånare erhålla utrymme och medel till jordodling, i det Ögonblicket utgjorde ett för våra krafter bättre afpassadt och för framtida nyttan bättre beräknadt företag, än företaget att förena t vänne haf, änskönt Europa ännu ett halft eller ett sekel förbli f vi t i saknad af det förvånande skådespelet att se producenter från Kalix eif, på Wenerns yta, byta varor med producenter ifrån Ganges.
Men sedan nu så mycken kraft blifvit använd på detta företag, skulle det smärta min S32 Den 17 April. nationlig! känsla, om den skulle af framtiden dom nas h »lvu varit fruktlöst förspiild.
Då nu tonen tyckes vara lika mycket emot företaget, som den år 18oy yttrade sig lör detsamma, föreställer jag mig ock , att Hög^ofl. ridders .apet och Adein skulle vilja med så my ket mera grannlagenhet behandla detta mål, isynnerhet då 18/5 års
Ständer på intet sätt lä * a behöfva anse sig lörbundna att i oeconomiska frågor äga liwa öfvertygelse med den , som i8°9 års
Ständer yttrat
Nar desse i Nationens namn lofvade att på allt möjligt sätt befordra företaget, frånerkändes derigenom ingalunda kommande tiders Stunder rättigheten att prötva denna möjlighet.
Ändtligen finner jag i den önskan, hvarmed Kongl. Majit beledsagat sin nådiga Proposition, att målet m^tte med lugn pröfvas, ett nytt skäl, som bestämmer mig att bevilja Ordföranden uti CanaiDirectionen, Herr Grefve Platen, det särskildta Utskott, som han begärt.
För öfrigt vill det synas mig, som skulle det kunna vara så väl Riksens Ständer som CanalBoIaget fullkomligen likgiltigt, antingen målet behandlas af ett särskildt Utskott, eller af Deputerade, valde inom Banco-, Stats- och OeconomieUtskotten, endast frågorna skiljas; revisionen af de hittiUs gjorda arbeten och dertill hörande räkenskaper, som skulle kunna draga något långt på tiden, särskildt behandlas, och särskildt frågan om det bidiug, hvar* Den 17 April. 333 om, till arbetets fulländande, Bolaget gör anhållan hos Nationen.
Denna fraga är det högst angeläget för Riksens S.änder att få med det snaraste utredd.
Jag hemställer derföre till Ridderskapets och ddelns bepröfvande, om icke en praescriptionstid, som jag förmodar icke behöfva öfverstiga 14 dagar, borde bestämmas, inom hvilken antingen det blifvande särskildta Utskottet, eller ock
Deputationen, formerad af Oeconomie-, Banco- och StatsUtskotten, borde till Riksens Ständer inkomma med deras utlåtande, innehållande uppgift på beloppet af det biträde , sorn Bolaget tror sig af Sfaten behöfva uppå sättet ntt detsamma åstadkomma, och uppå de vilkor, hvartill Bolaget för detta nya bnräde skulle emot Staten förbindas.
Grefve Lilljener antz, £fohrn Wilhelm'.
Med Herr Grefve Schwerin förenar jag mig deruti, att anläggningen af Götha Canal företogs vid en tidpunkt, sorn, i anseende til!
Rikets då varande be! genhet, syntes vara den mindst lämpiigetill andra ansträngningrr, än dem som af yttersta nöden påkallades.
J »g är ätv nväl af den »ankan, att det nu m ra icke allenast rörer national nyttan, utan nationat-äran, att ett företag, åt hvilket så betydande bi >äden blifvit lemnade, ina varda fullbordudf, och icke endast utan ändamål påbörjadt
Och det är derföre jag hyser det hopp , att Bolaget, som af Riksens Höglofl.
Ständer allaredan nju it så stora oh ovanliga förmåner, icke lärer undandraga sig verkställandet af det 334 Den t 7 April.
Stora företaget, utan att ytterligare allmänna biträden kunna komma i båga förrän i yttersta nöden, då egne åtagne förbindelser tillfullo äro uppfyllde.
Men det är nu icke i fråga att granska bufvudsaken, endast att bestämma stället, delden al Herr StatsRådet Grefve von Platen föreslagna undersökning bor företagas; och sorn jag varit den sora väckt fråga, om icke denna undersökning, enligt redan gällande Stadgar, tillhörde Höglofl.
BancoUtskottet an hålter jag, det mitt anförande må uppläsas, på det Höglofl.
Ridderskapet och Adeln tnä erinra sig de skäl, som verkat min öfvertygelse.
Härefter upplästes utur sistlidne Hemdags protocoll Grefve Lilliencrantz?s berördö yttrande.
Herr von Schantz, Ifvar Fredrik Gabriel i
Öm jag rätt fattat ämnet för närvarande öfverläggning, inskränker det sig endast till b agan t Till hvilket Utskotts behandling skall Konungens Nådiga Proposition om Götha Canalverks angelägenheter öfverlemnas?
Om jag ej minnes orätt, blef vid 1809 års Riksdag hagan om Götha Canals anläggning hänvist till bancoUtskottet; och synes mig nu förevarande ämne så mycket mera böra af detta Utskott behandlas, som, dä försträekningar och förskott af Ranken ingå i beräkningen, sådant ej kan af något annat Utskott bedömmas, och BancoUtskottet, lör att utlåta sig, nödvändigt må - * Den 17 April. 335 ste äga tillfälle att undersöka verkliga behöfvet och beloppet, samt tillse att Bunkens säkerhet blir i allo bevarad, hvilket ej kan utrönas utan en fullständig kännedom af hvad som redan är verkställdt och vidare tiliamnas.
Skulle BancoUtskottet vid denna saks handterande finna vidsträcktare undersökningar och underrättelser nödvändiga, är jag säker, att Utskottet ej underlåter att till deras ernående i vederbörlig ordning sig anmäla.
Herr Grefven och Landt Mar skalken upplyste, att detta mål vid 1809 års Riksdag icke hade blifvit behandladt af Banco-, utan af QeconomieUtskottet.
Grefve Lilliencrantz lnedgaf, att så skett, men att ock sådant icke då annorlunda kunnat ske, emedan frågan då var ceconomisk.
Anmiiltesoch emottogs en Deputation från det Hedervärda BondeStåudet, under anförande af Riksdagsmannen Jon Jonsson från Blekinge, som tillkännagaf, att BondeStåndet denna dag bifallit ConstitutionsUtskottets hvilande förslag till en tilläggning i 56. §.
RegeringsFormen, rörande ett särskildt sätt till t Constitutionsfrågors behandling.
Sedan Deputationen afträdt, gjorde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken proposition om förordnande af det föreslagna särskildta Utskottet.
V 336 Den 17 April Grefve von Schwerin hemställde, om icke frågorna först borde så skiljas, att granskningen borde särskildt företagas, och frågan om det till Canalverkets bedrifvande behöfJiga bidrag särskildt behandlas, samt en praescriptions-tid för Utskottets yttrande fastställas.
Herr Bergenschöld, Eric nfohan, begärde de sednare af Grefve Schwerin väckta frågor på Bordet, till dess de blifvit skriftligen inlemnade och justerade.
Grefve Mörner, Adolph Göran, föreställde, att sådant icke läte sig göra, emedan de stöde i oskiljaktigt sammanhang med frågan om remissen.
Herr Landt Marsk olken föreslog å nyo bifall till den gjorda motionen om ett särskildt Utskott till Revision af Canalverkets fortgång.
Ropades och Nej.
Grefve von Schwerin begärde, att’vid propositionen matte bilogas de af honom föreslagna vilkor.
Nej och votering.
Härefter uppsattes och efter någon kort öfverläggning godkändes följande voteringsproposition:
Den som bifaller att Konungens nådiga Proposition, rörande Götha Canalverket, remitteras - II.
Den 17 April. 337 mitteras till ett särskildt Utskott, sorn äger att öfverse och granska Canalverkets närvarande tillstånd samt de för dess fortgång uppgjorda planer och calculer, skrifver £ja'}
Den det ej vill, skrifver Nej, Vinner Nej, remitteras den Kongl. Propositionen till Oeconomie-, Stats och BancoUtskotten, som äga att först samma undersökning ingå och skyndsamt med sitt utlåtande deröfver tili Riksens Ständer inkomma.
Voteringen företogs klockan § till 12 och var klockan ^ till 3 fulländad, då rösterne befunnos halva utfallit, som följer: ffa tog} Nej 247.
I anledning hvaraf Herr Landtmarskalken förklarade den Kongl. Propositionen vara remitterad till Oeconomie-, Stats- och BancoUtskotten , med det uppdrag och åliggande, som contrapropositionen innefattat.
Under voteringen hade en Deputation från det Vällofi. BorgareStåndet, under anförande af, HrCommerceRådet iVegelin^ och en från detHögvörd ga prestStåndet, under anförande af Herr Ridd. 0. Ad.
N;o 43. 44. 338 Den ty April, Biskopen Doctor Faxe, ankommit, hvilka tillkännagifvit bemäite bägge RiksStånds bifall till Constitutions-Utskottets förslag, rörande Grundlagsfrågors behandling.
Ridderskapet och Adeln åtskilldes klockan j tilli 3.
Tlenum klockan 5 eftermiddagen.
Ridderskapets och Adelns Plenum, den 17 April 1815- S. D. Beslöt Ridderskapet och Adeln att remittera Kongl.
Maj ts Nådiga Proposition, angående Götha Canal ar b tets fortgång och ytterligare befrämjande , till Oeconomie-, Statsoch BancoUtskotten, hvilka skola aga att först öfverse och granska Canalverkets närvarande tillstånd samt de för dess fortgång upp - Den 17 April. e. tu.
339 gjorda planer och caiculer, och skyndsamt med sitt utlåtande deröfver till Riksens itänder inkomma.
Ut .supra.
Upplästes ett Memorial från StatsUtskOttet, af den 11 April, i anledning af Konungens Nådiga Proposition, angående upptagan. de och erkännande af några Svenska undersåtares fordringar.
Beträffande först Herr Ministern Peijroni och Herr CanzliRådet Loger, svärds fordringar, tillstyrker Utskottet, uppå anförda skäl, att de till betalande erkännas och liqvideras efter enahanda grunder, som, i afseende på Svenska Män tillhörige obligationer uti Holländska och Brabantska Lånen, af Rikets Höglofl.
Ständer blifvit reglerade och fastställde, så vidt, med hänsigt till fordringarnes olika beskaffenhet, dessa grunder kunna användas och tillämpas.
Hvad åter angår Sederholniska arfvingarnes fordran, anser Utskottet billigt, att de bland bemäite arfvingar, hvilka här i Sverige äro bosatte och Svenska undersåtare, få för deras andelar uti berörde fordran tillgodonjuta samilia förmån , som blifvit beviljad andra Svenska undersåtare, hvilka ägt lika beskaffade fordringar; hemställande Utskottet slutligen till Riksens Ständer, huruvida, sedan tvenne tredjedelar bemäite i Sverige bosatte arfvingar fordran blifvit godfgjord, förden återstående tredjedelen, i likhet rrn-d hvad sorn vid liqviden af Franska fordringarna blifvit föreskrifva, RiksgaldsContoirets Obligationer på enahanda !ör - 34J
Den 11 April, e. m. fallotid och med samma renta som de, hvil, ka till Sederholmska arfvingarna utfärdas, böra til!
LandtbruksAcademien aflemnas, eller om icke denna en tredjedel för RiksgäldsGontoiret må besparas; vid detta Memorial var fogadt ett särskildt yttrande af Herr Pålman, hvilket äfven upplästes.
Lades på bordett Upplästes ett Memorial från StatsUtskottet, af den ii April, angående Konungens Nådiga Proposition om eftergift och afskrifning af den sedan år 1812 Särna Sockenboer ålagde Bevillning.
Utskottet tillstyrker, uppå anförda skäl, denna eftergift, och anser det, i händelse af Riksens Ständers bifall härtill, handlingarne, i afseende på den Bevillning som nu skall regleras, böra till Bevillningsutskottet öfverlemnas.
Upplästes ett Betänkande från Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet, af den 5 April, innehållande yttrande öfver Herr von Heynes Memorial, angående närmare bestämmande af de afgifter, som Hjelp rotarne vid Indelta Regementerna borde till Stam-rotarne betala. samt jemkning af de så kallade Plan-penr.ingarne, till ett efter närvarande tids varupris lämpädt belopp> och anser Utskottet skäligt och bäst vara, att förde orter, der Stam-rotar:'
Den 17 April, e. ni. 34i ne blifvit till någon vedergällning af Hjelprotarne, genom Knekte-contracter, förklarade berättigade, en sådan vedergällning eller ersättning må bestämmas till samma belopp, som Knekte-contracten och Indelningsverket utstaka -3 dock så, att den summa i penningar hvarje Contract innehåller bör förvandlas till så mycket Spannmål, hälften Råg och hälften Korn, som efter det årets Markegång, då hvarje Regements Knekte-contract elter Indelningsverket upprättades, kan belöpa sig egiot de i Contractet utsatte penningarj vidkommande Herr von Heynes yrkande, att afgift för den vid Soldat torpen till äfventyrs befintliga jordrymd utöfver hvad Knekte-contracten utsätta, ej måtte kunna betalas, så finner Utskottet, af hvad här förut blifvit tillstyrkt, ostridigt följa, det rättighet till ersättning för sådan jord icke i något fall må kunna beviljas j och hvad slutligen angår Herr von Heynes önskan, att Rättegångarne i detta ämne finge hvila till Riksdagens slut, eller till dess bestämda föreskrifter hunne vidtagas och göras kunnige, så anser Utskottet lämpligast, att Riksens Ständer ju förr dess hellre anmäla detta mål hos Kongl. Majrt, som i nåder lärer täckas, så fort Kongl. Majrt nödigt pröfvar, sin uti ämnet meddelande nådiga Författning utfärda, Lades på bordet.
Vidare upplästes ett Betänkande från Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet af 34* Den 17 April. e. m. den 10 April, i anledning af ett från Hedervärda Bondeståndet remitteradt yrkande, det rentan af Såg- och Mjölqvarnar måtte på det sätt jemkas, att för Sågqvarnar erlades högst en tolftedel af Såglönen, och för Mjölqvarnar en fjerdedel af behållna Tullinkomsten, äfvensom att tillstånd måtte lemnäs åt hvarje Hemmansägare att, så vida tillfället medgifver, få på sitt Hemmans ägor anlägga Husbehofsmjölqvarn forsin enskildta nödtorft; förmälandes sig Utskottet, uppå anförda skäl, icke kunna tillstyrka ändring i något af de allmänna stadganden , som, rörande Såg- och Mjölqvarnar, nu lända till efterrättelse.
Upplästes ett Betänkande från Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottet, af den 10 April, rörande en från Vallöf].
BorgareStåndet remitterad motion, angående Städernes rätt till Gernings ören af Sockne-handtverkare; och anser Utskottet någon annan åtgärd på detsamma icke ankomma , än att utlåta sig,, huruvida de, angående Gernings-ören , utfärdade nu gällande Författningar synas fordra någon ändring till förmån för de
Städer sorn till en ådan inkomst äro berättigade, eller icke; och tillstyrker, efter en sådan gransknings förrät. tande, att vid hvad Författningarne förmå, rörande Gernings orens uppbärande för de Stä - Dm 17 April e. m. 343 der, som genom privilegierna visa sig dertill äga rättighet, mätte tiris vidare få förblifva.
Upplästes ett Memorial från Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet, af den 10 April, hvaruti Utskottet, i stöd af 90 §.
Regering>Formén, anser sig icke kunna upptaga ett itrån Hedervärda BondeStåndet remitteradt Memorial, hvaruti, af anförda orsaker, begäres det Kongl. Majtts Befallningsbalvandes i Carlstads Län, den 10 Maj 1814, utfärdade förbud för Tjenste-drängar, inom berörde Län, att gå utom
Länet för att söka sig arbete, måtte, sedan detta mål af OeconomieUtskottet undergått beredning, blifva hos Kongl, Maj:t af Riksens Högloft.
Ständer i underdånighet anmält till rättelse och upphäfvande, Lades på bordet.
Vidare upplästes ett Memorial från Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet, af d. 10 Apr., hvaruti Utskottet, i anledning af till detsamma remitterade motioner, rörande förändring i afseende på Presterskapets Lönings-törmåner, yttrar sig icke vara berättigadt att sig med sådant ämne befatta; åberopande sig dock Utskottet vissa, vid 1809 års Riksdag, af PrestStåndet till Kongl Maj:t yttrade önskningar; i anledning hvaraf Utskottet, i af - 34 4 Den 17 April. e, nu seende på frågan om Likstol, tillstyrker Rik. sens Ständer att detta ämne till Högvördiga PrestStåndets eget behjertande öfverlemna* Lades på bordet.
Föredrogs å nyo och bifölls LagUtskottets gistlidne Pleni dag på bordel lagda Memorial, angående en af Herr Borgmästaren Kiellander yrkad Författning om rättighet för Magistra* terna att förrätta Bouppteckningar efter i Städerna aflidna personer, af ehvad Stånd de va» ra må.
Å nyo föredrogs LagUtskottets sistlidne Pleni dag på bordet lagda Memorial, angående den af Herr Reutersköld, Carl, väckta fiärra om en Lag, sorn skulle sätta alla förbindelser, så väl uti penning-transactioner, som i handel, i likhet med växlar*.
Pierr Lagerheim, Olof K?olian:
Jag vill endast utbedja mig Höglofl.
Ridderskapets och A-deins benägr.a tillåtelse, att få fästa dess uppmärksamhet på de grunder, hvilka stadgat den särskildta mening jag i föret arande ämne i Lagutskottet yttrat, Om det är en sanning, att i de Utsök* nings- och Skuldfordrings.mål, hvilka hos Kongl. Maj ts Befallningshafvande göras an* hängige och af dem, med tillämpning af nu* Varande ^ExecutionsFövlattningar, hufvudsak'* Den 17 -April. e. m. 345 ligen afgöras, all nödig stränghet vid målens behandling, all erforderlig skyndsamhet vid beslutens verkställighet kunna erhållas, så att någon skärpning af UtsökningsFörfattningarne i dessa fall icke torde böra komma i fraga; är det deremot å andra sidan äfven obestridligt, att, när Utsökningsmål ej kunna af Kongl. Maj ts
Befallningshafvande hufvudsakligen afgöras, utan måste, i anseende till derstädes gjorda invändningar', förvisas, såsom tvistiga, till vederbörlig
Domstols handläggning, mycken långsamhet, tidspillan och jemväl'understundom äfventyr för Borgenären uppstå.
Ty, utom det att de Juridiska Domstolarnes ses* sioner icke på långt när inträffa så ofta, som Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes sammanträ* den; förekommer isynnerhet den särskildta olägenhet, att första Domstolens beslut icke får sättas i verkställighet, förr än antingen detsamma vunnit laga kraft, eller, i händelse någon klagan deröfver blifvit fullföljd, t vänne Domstolars sammanstämmande beslut utfallit.
Det är utan tvifvel, att många Gäldenärer uppsö* ka de mest orimliga undanflygter och invänd» ningar, för att bereda sig uppskof.
Detta vore till en betydlig del förekommet, om Kongl, Maj ts Befallningshafvande erhöll rättighet att pröfva och afgöra sådana derstädes gjorda invändningar, hvilka på grund af blotta Låndocumentet kunde pröfvas.
Om vittnens hörande i dessa omständigheter vore nödigt, borde sådant äfven Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande tillåtas.
Genom den gräns emellan Executiva och Domaremagterna, sorn uti LagUtskoU 346 -Den 17 April. e. ni. tets nyss upplästa Protocoll-Utdrag finnes upp dragen, tror jag att all sammanblandning emellan dessa båda myndigheter skall vara förekommen, och endast åt Utsökningsmål beredd en skyndsammare fart, hvilken, både i anseende till målens natur och den allmänna crediten, är af yttersta vigt.
Beträffande dernäst den af mig föreslagna förklaringen af 1798 års ConcoursStadga , lärer den vara så mycket mera nödig, sora löpande Sedlars egenskap, efter praescriptionstiden för bysättning, verkligen blit vit af Dom* stolarne olika bestämd, samt ConcoursFörfattningens stadgande härom olika förstådt och tolkadt.
Så väl sjelfva ordalydelsen och primitiva naturen af en förskrifning, utgilven till innehafvare!!, eller till viss man och ordres , som äfven de i öfrigt i ConcoursStadgan lagda grunder syras mig böra föranleda till den princip, att sådane förskrifningar , äfven efter bysättningstidens förlopp, bibehålla deras löpande egenskap, och aldrig i något fall betraktas såsom skuldsedlar till viss man.
Jag har endast trott mig böra upplysningsvis nämna detta, och öfverlemnar för öfrigt alltsammans till Hffglofl.
Ridderskapets och Adelns eget upplysta bedömmande Herr Stråle, Nilr Wilhelm:
Hvad angår den ytterligare utsträckning af Kongl.
Maj ts Befallningshafvandes befattning uti Utsökningsmål, som Herr Lagerheim ansett böra vidta' gas, tror jag för min del att densamma icke kan äga rum, utan att rubba de hittills stad - Den 17 April, e. m. 347 gade gränsor för Executiva och Bomaremagterna.
En skuldfordran, som genom Konungens Befallningshafvandes åtgärd utsökes, ät; antingen klar, då dervid uppstå blott sådana stridigheter, som röra sjelfva utsökningen af det fordrade, och Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, såsom verkställande Magt, tillhörer då att befordra Borgenären till sin rätt3 men så snart invändning göres om krafvets verklighet, och detta icke ligger i så klar dag, att det genast kan afgöras, dä är frågan tvistig , då uppstår Rättegång , och denna kan icke af Kongl. Majestäts Befallningshafvande handläggas, utan måste till Domstolen förvisas.
En annan princips antagande skulle helt och hållet upphäfva skillnaden emellan Executiva och Domaremagterna, och jag tror icke att sådant för lagarnes verkställighet vore båtande.
Utvägar torde likväl finnas, att gifva Executionsverket mera kraft, och förekomma att Borgenären genom Rättegångs-missbruk blir uppehållen i sin rätt; men den härtill nödiga förändring torde svårligen kunna verkställas annorledes, än i sammanhang med den nya Lag, som nu är under utarbetning, och hemställer jag således, att vid LagUtskottets yttrande i denna del måtte få förblifva.
I afseende åter på frågan om rätta förståndet af 3. §. uti Kongl.
Förordningen om vissa omständigheter uti Utsökningsmål, af den 28 Juni 17985 får jag den äran att upplysa, att Kongl. Maj:t redan, genom Dess uti ett enskildt mål meddelte Dom, hvilkea, om jag 348 Den 17 April. e. m. icke bedrager mig, finnes införd uti Allmänna Tidningarna uti Juli månad )8rj, tillämpat denna §• på det sätt, att Skuldsedlar, ställde till viss man eller ordres, men icke utsökte inom 6 månader ifrån förfallodagen, icke äga annan rätt än skuldsedlar till vissman.
Maj:t således ansett Förordningens föreskrift härutinnan vara klar och icke funnit någon förklaring deröfver vara nödvändig , tror jag för min del, att tvekan om Författningens rätta förstånd icke bör kunna uppstå.
Är frågan åter act ändra berörde stadgande , så får jag för min del deremot yttra mycken betänklighet.
Den , som utgifver en skuldsedel till viss nian eller ordres, och icke inom den i Författningen utsatta tid derföre blifvit lagsökt, bör skäligen förmoda, att reversen ännu är uti första innehafvarens hand och att han får till betalning af densamma godtgöra sig de transactioner, sorn sedermera emellan honom och första innehafvaren kunna hafva förefallit.
Antagandet af ett annat stadgande skulle bereda mycken osäkerhet för Gäldenären och störa inbördes förtroendet, och denna sednares billiga anspråk måtte väl fordra lika afseende som fordringsägarens, hvilkens rättighet att erhålla betalning för dess fordran icke genom förenämnde stadgande blifvit upphäfven, utan blott inskränkt.
Jag vågar således hemställa, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln täckes bifalla LagUtskottets betänkande.
Herr Lagerheim:
I anledning af hvad en vard Ledamot nyss yttrat, torde jag få anföra, att Kongl, Maj:ts Befallningshafvande verk* Ben 17 April. e. m. 349 ligen redan utöfvar Domaremagt i Enskiftes-, Fyllerimål och flera andra.
Jag inser således alldeles icke någon våda att uppdraga Kongl. Maj:ts Befallningshafvande pröfningsrätt af vissa i Utsökningsmål förekommande invändningar.
Jag delar fullkomligt det hopp, den värde Ledamoten äger, att alla olägenheter af ett långsamt Rättegångssätt i Utsökningsmål skola genom det nya under utarbetning varande Lagförslaget blifva undanröjda, men jag hyser tillika den fruktan, att detta Lagförslag, i anseende till vigten och beskaffeuheten af dess ämne, påläng tid ej kan blifva fullbordadt, antaget och till efterrättelse ländande.
Intilldess sådant skett, skulle jag hemställa , att Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande erhölle den föreslagna profningsrätten.