Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna åtgärd, som grundade sig derpå, alt föreskrifter i berörde ämne redan funnos i 76 §:n Riksd.Ordn., och att deras upptagande i ansvarighetslagen följaktligen vore ändamålslöst, har blifvit godkänd af Bor-' gare- och BondeSltn, men ogillad af de öfriga RiksSttn, hvilka ansett 11 §:n böra bibehållas, PresteSt. dock med följande tillägg: "gällande härvid hvad 76 §:n Riksd.- Ordn. i detta fall stadgar."
Två Stånd hafva således ogillat Utskrs omförmälda åtgärd; hvaraf, enligt 87 §:n Reg.- F:n och 75 §:n Riksd.Ordn., lärer följa, alt, i händelse icke PresteSt., hvars beslut synes närma sig Borgare- och BondeSt:ns, skulle vilja instämma i dessa 2:ne Stånds mening, frågan om 11 §:ns uteslutande förfallit, och alt samma § således bör oförändrad qvarstå.”
Såvida jag rätt uppfattat LagUtsk:s mening, innehåller den detsamma, som om man ville säga, att PresteSt:s beslut är närmare de två Ståndens än R. o. Ad:s, och på denna grund skulle slå två Stånd emot två.
Jag skulle deremot tycka, att på den grunden funnos tre Stånds beslut; men som inbjudning är gjord, och möjligtvis, i följd deraf, PresteSt. kan förena sig med Borgareoch BondeStln, då saken är afgjord, äfvensom med R. o. Ad., då det tydligen blir två Stånd emot två, hvarigenom frågan också är afgjord, nemi. förfallen, är det onödigt att nu debattera om detta ämne.
Det är derför jag anhåller att Den ig Maj e. m. mern. må hvila på bordet tilldess att prot.utdr. ifrån PresteSt. i frågan hunnit till R. o. Ad. inkomma.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., förenade sig med Gr. Spens.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att LagUtsk:s mern.
Wto 184, till följe af 2:ne ledamöters begäran, komme att ytterligare hvila på bordet; hemställande derjemte, om R. o. Ad. behagade, på sätt Gr.
Spens yrkat, besluta att detta mål skulle uppskjutas tills PresteSt:s prot.utdr. i ämnet ankommit.
Vid förnyad föredragning blefvo, på begäran af 2!ne utaf följande ledamöter, nemi.
Hr Aminoff, J o h.
Fredr-, Hr Rosenblad, Bernh., Hr von Hartmansdorff, Aug., Frih.
Gederström, Jacob, och Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., ånyo lagda på bordet nedannämnda, dels den i5, dels den 17 dennes första gången bordlagda förslag., betänktn och utlåttn, nemi. från Lag- samt Allm.
Utskotten:
N:o 73, till sammanjemkning af RiksStins skiljaktiga beslut, i anledn. af Ulsktns betänk:n Wtis 4 och 29; N:o 74, i anledn. af återremiss utaf betänk.
Wto 3o, angtde gemensamma nämnder för vården om häradenas och länens gemensamma angelägenheter; ,N:o 75, till sammanjernkande af RiksStrns skiljaktiga beslut, ang:de föreslagen lagstiftning om fattigvården i Riket; Wto 76, i anledn. af väckt motion, att de af K.
M. och Kronan afyttrade kronoskogar och parker i Riket ej måtte få styckas i mindre lotter, än de blifvit af K. M. och Kronan försålde; N:o 77, om hvad som bör iakttagas då delägare i tackjernshytta äskar att få idka stångjernssmide och deremot afstå från de i och för tackjernsblåsningen beviljade friheter, men andre delägare i hyttebolag vägra att derpå ingå; Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskotten: N:o igö, med förslag till votering i förstärkt StatsUtsk., i anledn. af RiksStrns skiljaktiga beslut öfver utlåt.
Wto i35; Nto 196, i anledn. af erhållen återremiss utaf utlåt.
Nto 17g, afgifvet i anledn. af K.
Mts nåd. propos. angtde åtgärder till behöfvande.? undsättning i missvextår; Wto 197, i anledn. af återremiss utaf betänk.
W:o i58, angtde förändringar uti K.
Mts nåd. instruction för beklädnadsdirectionerna vid indelta infanteriregementena, m. m.; Bevilln.-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och EkomUtskotten: Wto 17, i anledn. af erhållen återremiss af Utsktns be - D < n 19 Mij c. m. 247 tänk.
N:o ri, ang:de åtskilliga motioner om ändringar i K. förordn. till förekommande af oloflig införsel eller utförsel af varor af den 12 Dec. i835; N:o 18, i anledn. af återremiss å betänk.
N:o g, ang:de Hr A.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hrr Hallenborg, Carl Joli., och Tersmeden, Carl Reinh., båda ledamöter i StatsUtsk., erhållit 3 veckors ledighet från den 21 dennes; äfven hade blifvit anmäldt, att Hr Ribbing, Bengt, ledamot i Const.Utsk., afrest fiån riksdagen och afsagt sin plats i Utsk.; hemställande Hr Landtm., 0111 R. o. Ad. behagade tillåta honom att blifva vid sin riksdagsmannarätt bibehållen.
Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att vid deras nästa sammanträde välja en ny ledamot i Const.Utsk. och a:ne ledamöter att under ledigheterna inträda i StatsUtskottet.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga Ständen, nemi. från PresteSt. af den i5, från BorgareSt. af den 17 och från BondeSt. af den i5 dennes.
Lades till handlingarna. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 10 om aftonen.
Lördagen den 22 Maj 1841 * Plenum kl. g f. m.
Justerades 4 prot.utdr. för den 19 dennes e. m.
Justerades pleni-prot. för den 1 sisth April.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Gr. Beckfriis, Corfitz Ludv., ledamot i Bevilln.Utsk., Hr von Röök, Gustaf, ledamot i LagUtsk., och Hr von Schinkel, Berndt, ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., anmält sig vara hindrade att för det närvarande bevista riksdagen och således afsagt sig sina platser i Utskin, men anhållit att vid 248 Den 22 Maj f. m. deras riksdagsmannarätt blifva bibehållne; hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla denna deras begäran.
Hr Landtm, tillkännagaf äfven, alt Frih. Leijonhufvud, Abrah., ledamot så väl i Stals- som i Allm.
Besvärsoch Ekon Utskln, erhållit 3:ne veckors ledighet från den 26 dennes, och anmodade Hr Landlm.
Hrr Electorer att innan det plenum, som inträffar nästa Onsdag, sammanträda för att välja, så väl ledamöter alt i hans ställe under ledigheten i Utsk:n inträda, som att ersätta de ofvannämnde afgångne ledamöternes platser.
Landtm, yttrade, att då åtskilliga förändringar ägt rum med de ledamöter i förstärkt BancoUtsk., som R. o. Ad. för några månader sedan valt, derigenom att några bortrest, en inträdt såsom ordinarie ledamot i BancoUtsk. och en eller par vore af långvarig sjukdom hindrade att i Utsk. infinna sig, torde R. o. Ad. finna nödvändigheten af att välja ytterligare några suppleanter, och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. skulle behaga bestämma de nya suppleanternes antal till sex och företaga nämnda val nästkommande Måndag.
Föredrogs ånyo och bifölls Bevilln.Utskts den ig dennes på bordet lagda betänk.
N:o 5o, anglde beräkningen af sjö— tullsmedlen, saluaccisen, postmedlen, chartsesigillataeafgiften, husbehofsbrännerimedlen, samt tidningsstämpel- och kortstämpelafgifterna.
Likaledes bifölls, vid förnyad föredragning, StatsUtskts den ig dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 524, ' anledn. af ej mindre F. von Zvveigbergks motion om afsältande af tillgångar för de i Reg.Fms 63 § föreskrifna crediliv, än flera andra dermed gemenskap ägande förslag.
Till pröfning företogs StatsUtskis den 5 och 8 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 5i6, i anledn. af anmärkntr vid Utsk:s mern.
N:o 454) ang:de de i Reg.F:n föreskrifna creditivsummor.
Hr von Hartmansdorff, Aug., begärde få veta hvad beslut de öfriga Stånden i denna fråga fattat.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att PresteSt., som ogillat hvad Utsk. föreslagit i utlåt.
N:o 5i6, vidblifvit sitt till mern.
N:o 454 lemnade bifall, men likväl dervid fästat den uttryckliga förklaring, att, för den händelse det s. k. mindre creditivet komme att af R.
St. bestämmas endast till 5oo,ooo r:dr, Ståndet ingalunda bifaller någon fördelning af den - D e n 22 M a j f. ni. *19 denna summa emellan de föremål, för hvilka det, enligt 63 §:ti Reg.Ftn, tinnes afsedl; BorgareSt. hade godkänt i och 4 punkterna samt slutmeningen af mein.
Wto 45-ti uppskjutit pröfningen af i punkten, samt bestämt det i 3 punkten omförmälda mindre creditiv till 5oo,ooo r:dr enligt utlåt.
JN':o 5i6, men beslutat att någon fördelning af samma creditiv icke k o m me att fastställas; BondeSt. hade bifallit Utskts tillstyrkande i N:o 5i6, samt i och 4 punkterna af N:o 454.
Då R. o. Ad. likasom PresteSt. bifallit Utskts första betänk.
N:o 4^4» tillstyrker jag vördsamt, att R. o. Ad., med vidblifvande af sitt beslut i hnfvudsaken, ville för öfrigt instämma uti det beslut, sorn PresleSt. fattat.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad., som bifallit StatsUtskts utlåt.
N:o 4^4> för godt alt instämma i PresteSlts ofvannämnda beslut.
Lades till handlingarna StatsUtskrs den 19 dennes på bordel lagda utlåt.
N:o5?.5, i anledn. af anmärkn:r vid Utsk:s betänk.
N:o 4^7) ang:de Hr Hallings motion 0111 bancovinsteus användande.
Ånyo föredrogs SlatsUtsk:s den ig dennes på bordet lagda mein.
N:o 5a6, ang:de särskilda graliticationer för Utsk:s secreterare och notarier.
Aflöningen för Utskrns betjening är i allmänhet så väl tilltagen, att man icke bort vänta sig något förslag att ytterligare höja densamma; aldraminst ifrån ett CJtsk., som i hänseende till aflöningen för Statens tjenstemän varit så kargt.
Om Ulsk. vill, i stället för sin njugghet emot de sednare, vara så mycket frikostigare emot sin egen betjening, så kan det komma att blifva oss dyrt; ty det är troligt, att i samma ögonblick som R.
St. bevilja en sådan förhöjning åt SlatsUlskts betjening, så lara väl de öfrige herrar utskoltsordförande blifva anmodade att inkomma med dylika ansökningar.
Har man en gång fått in den regeln, vid en riksdag, att Utsk:ns secreterare och notarier böra vara lika aflönade med motsvarande tjenstemän inom RiksSttn, så lärer väl densamma komma att göras gällande äfven vid kommande riksdagar.
Ehuru derigenom visserligen kunde blifva tillfälle för Statens tjenstemän, att, i egenskap af Utsktns betjente under riksdagarna, få någon ersättning för fem års låg diet under mellantiden, så, enär alla ej kunna blifva delaktiga af en sådan godtgörelse, kan jag likväl, på ofvan anförda skäl, icke tillstyrka bifall å StatsUlskts förslag, utan anhåller om dess ogillande.
Det skäl till afslag af ifra23 H. 32 a5o Den aa Maj f. ni. gavar. betänk., som hufvudsakligen synes gälla för Hr von Hartmansdorff, är det, alt då StatsUlsk. varit så njuggt i anslag till aflöning åt Statens tjenstemän, så skulle StatsUlsk. hafva orätt deruti a'tt öka aflöningen för Utsklns cancelliet Jag inedgifver visserligen, att Hr von Hartmansdorff i sina premisser kan hafva skäl till de conclusioner, hvartill lian kommit; men hvad mig beträffar, så drabbar åtminstone icke mig orättvisan af den förebråelsen, att StatsUtsk. varit alltför njuggt i sitt förslag till aflöningsstat.
Jag har yrkat i detta fall på det billiga afseende, sorn StatsUlsk. boil göra på embelsmännens förtjenst och i många fall behof att erhålla en efter deras tjenster lämpad aflöningsstat.
Det må vara, att StatsUtskis pluralitet i detta hänseende kan hafva något alt förebrå sig, då i ett och annat fall verkligen med rätta denna pluralitet kan tillräknas, om Rikets tjenst ieke torde blifva så skött som vederbör.
Detta förhindrar likväl ej, alt icke Utsk. haft grundade skäl att tillstyrka en lörhöjd aflöning för Utskis tjenstemän, hvilkas göromål måhända varit mångfalldigt vidlyftigare, mödosammare och kanske kinkigare i alla afseenden, än de fleste andre Ijenstemäns i samma grad.
Hvad jag tror mig med säkerhet känna, är, att StatsUtskis secreterare och notarier, hvilka haft sig ålagdt att uppsätta alla dessa betänkln, säkerligen hafva haft ett lika mödosamt och ansvarsfullt, om icke ett ännu ansvarsfullare arbete, än notarierne inom RiksStln.
Detta skulle jag tro vara ett fullgilltigt skäl att bifalla Utskls betänkande.
Jag tager mig friheten inom delta Stånd tillkännagifva, att jag i egenskap af ordförande inora StatsUlsk. påtager mig den moraliska ansvarigheten för sannfärdigheten af hvad detta betänk, upplager örn ifrågavar. tjensteraäns nit och skicklighet; och på grund deraf skulle jag vördsamt hoppas, att R. o. Ad. bifaller betänkandet.
Det är alldeles icke jeraförelsen emellan den af StatsUtsk. föreslagna regleringen för Rikets embets- och tjenstemän och den som Utsk. nu föreslagit för sin cancellibetjening, som jag ämnar lägga till grund för min anmärka, emot detta StatsUtskis tillstyrkande, ulan jag fäster mig vid den alldeles orimliga uppställningen, att arbetet inom Utsk. skulle vara jemförligt med arbetet inom ett Stånd.
Af den mängd af mål, som Utsk. utarbetat, äro en ganska stor del af den beskaffenhet, att de icke upptaga många minuters arbete, och det är således obegripligt, huru Utsk. kunnat anse detta arbete jemförligt med de discussionsprotir, hvilka föras inom Stånden.
Man må jemföra RiksStms protlr till antal band med alia expeditioner och protlr tillsammans hos samtliga Utskin, och man får då se om de kunna sättas i bredd med hvarandra.
Denna förutsättning utvisar en sådan brist på sakkännedom, att jag icke kan antaga möjligheten deraf annorlunda än Den 32 M ,i j f. m. såsom yttrad emot buttre vetande.
Jag tillstyrker afslag å Ulsk:s betänkande.
Om StatsUtsk. blott hade begagnat en förevändning, för att bereda eu ökad aflöning ät sitt cancelli, så skulle jag visserligen linna att R. o. Ad. hade fullt skäl alt afslå Utsk:s framställning, men så är icke förhållandet.
Utsk. har grundat sitt tillstyrkande af ett ökadt arfvode för dessa trenne tjenstemän inom dess cancelli på det factiska förhållandet, att deras göromål vid denna riksdag varit ovanligt träget.
Det är otvifvelaktigt, att det arbete, som af dessa tjenstemän vid innevar. riksdag blifvit bestridt, varit mycket drygare, mycket mera omfattande, än vid någon föregående.
Det är likaledes ett kändt factum, att Utsk. ifrån början af riksdagen varit ständigt sysselsatt, och att dess secreterares och notariers göromål följaktligen varit öfver hölvan betungande, hvilket ej af någon kan bestridas; och då den flit och arbetsamhet, som af Utsk:s secreterare och notarier blifvit nedlagd för att kunna efterkomma Utsk:s anspråk på skyndsamhet vid expeditionerna, gjort det möjligt alt kunna afsluta riksdagen så snart, som nu sker, så har Utsk. ansett billigheten påkalla en förhöjning i det arfvode, som hittills blifvit åt Utsk:s betjening heviljadt.
Hvarför alla secreterare och notarier inom Utsk:n skulle vara lika aflönade, inser jag visserligen icke.
Skäl tyckas vara för handen, att inom det Utsk., der göromålen äro trägnast och vigtigare än inom de öfriga Utsk:n, något högre nrfvoden lemnäs åt betjeningen.
Jag vill visserligen icke bestrida arbetsdriften hos eancellierna inom de öfriga Utsk:n; men om man beräknar belänk:nas antal, så lärer det vara synbart, att ingen jemförelse i detta fall äger rum emellan StatsUtsk:s och de öfriga Ulskrns göromål.
Denna framställning ifrån StatsUtsk. är således i min tanke grundad på ren billighet och rättvisa, och det är af sådant skäl, som jag anhåller om bifall lill Ulsk:s betänkande.
Äfven jag för min del anser mindre lämpligt, att ett Utskis secreterare och notarier skulle sättas i summa cathegori, i afseende på aflöningen, med RiksSuns secreterare och notarier.
Jag anser mig skyldig att erkänna, alt ifrån StatsUtsk. har utgått en större mängd af belänk:n än under förra riksdagen, och erkänner äfven, att i allmänhet hafva de ifrån StatsUtsk. varit väl sammansatta, hvilket icke alltid ifrån de andra Utsk:n varit händelsen; men aflöningen synes mig likväl vara ganska tillräcklig.
Har det varit mera arbete, så har också riksdagen varit längre, och månadsarfvodet har derför gifvit ersättning.
Jag her att få fästa StatsUtsk:s ledamöters uppmärksamhet derpå, att ämnenas vigt, som blifvit nämnd, icke är den måttstock, hvarefter aflöningen skall a aa Den aa Maj f, m. beräknas, utan det ur den möda arbetet medför, som dervid bör afses.
Vi hafva just här elt betänk, om det stora creditivet, hvaruti ansenliga summor förekomma, men dess uppsättning är likväl ganska lätt.
Alla betänk:» rör:de anslagsfrågor äro vanligen ganska lätta att uppsätta.
Sedan Utskls pluralitets mening är gifven, så är det återstående arbetet icke särdeles svål t.
Om jag nu vill jemföra ai betets svårighet, så är detsamma t. ex. i Bevilln.Utsk. mycket svårare än der förekomma, och hvarpå vi haft många exempel, såsom ibland annat i betänk, ronde brännvinsbränningen.
Afven inom EkonUlsk. linnas göromål, som äro vida svårare än StatsUtskiS, i anseende till sublilitelen af de anmärkntr, hvilka vid återremisser ifrån RiksStm göras, och som böra upptagas, t. ex. i frågor om communallag, om folkundervisning, om hemmansklyfning och afsöndring af jord, samt alla andra mål, der det i sak stundom har varit särdeles svårt att urskilja hvad ledamöter af olika meningar åsyfta, och då dertill kommer den noggrannhet, som erfordras vid uppsättandet af förslag lill förordningar i dessa ämnen, så anser jag ett sådant betänk, vara vida svårare alt uppsätta, än betänkln rör:de de anslag af mångfalldiga millioner, som StatsUtsk. beslutat.
Deremot tror jag, alt om det ena Utsk. nu skulle få förhöjning i aflöning för dess secreterare och notarier, så kunde det ej ulan orättvisa förnekas andra Ulsk. att få samma förmån.
Då jag alltså tror det icke vara skäl att frångå den grund, som hittills varit följd, så kan jag icke tillstyrka bifall till StatsUtskts betänk., utan anhåller om Ståndets afslag derå.
Hr von Heyne, Georg:
Det är med någon förun dran och verkligt bekymmer, som jag har hört, alt ett ibland hufvudskälen, och det första, sorn framtages för elt afslag på detta betänk., skulle varaden knapphet, sorn StatsUtsk. visat i sina anslag för Statens embets- och tjenstemän.
Delta är likaså litet ifrågavar. secreterares och notariers fel, som jag kunnat räkna dem till någon merit, om ett motsatt föi hållande ägt rum, då StatsUlskts framställningar varit sådana, att de vunnit bifall af pluraliteten inom R. o. Ad.
Jag har någon erfarenhet, på hvilken jag bygger min tro, att secreteraren oell notarierne inom Ulsk:» icke hafva synnerligen mycket att göra med besluten; det är U(sk:ns ledamöter, som besluta, och tjenstemännen hafva endast med uppsättningen att göra; detta veta vi alla.
Således anser jag ett sådant skäl högst olämpligt att åberopa.
Jag mäste också bekänna min öfvertygelse vara, att nu var.
StatsUtsk. har i skrifväg baft mycket mera att göra, än föregående Statsutskott.
Jag skulle således för min del, ehuru jag anser det vara min skyldighet att medgifva, att desse tjenstemän äro temmeligen väl betalte, likväl tro det vara skäl att för deuna gången Den aa Maj f. m. a53 bevilja en förhöjning för dessa tjenstemän, så vidt del icke kan åberopas såsom ett prsejudicat för framtiden.
Jag tillstyrker för min del betänk:s antagande.
Den siste värde talaren liar anmärkt, att .StatsUlsk:s tjenstemän icke lå för SlatsUlskis karghet emot Statens tjenstemän.
Jag frågar, huruvida Statens tjenstemän rå för den karghet, som Utsk. visar emot dem.
Den ena tjenstemannacorporationen är lika oskyldig, som den andra, till Ulskts förfarande.
Jag bar derföre icke riktat min anmärkning emot StalsUtskts tjenstemän, ulan emot StatsUtskrs inconseqvens att vara för njuggt emot Statens tjenstemän och för frikostigt emot sin egen betjening.
Alt denna frikostighet är utmärkt, det vill jag söka att ådagalägga.
Man åberopar, att
Utsk. har haft ett antal af rjy4 mål alt utarbeta.
Det betänk., som jag nu huller i handen, liar N:o 5nQ.
Sålunda finnas inom Utsk. nära /\5o mål, som ännu icke inkommit till R.
St., eller ock har Utsk. beräknat såsom nya mål alla de prot.utdr., Utsk. einottagit, och derigenom uppnått delta stora antal.
Ville man göra likaledes inom RiksStm, så skulle målens antal blifva ändå b> tydligare.
Det är ock besynnerligt, att Utsk. säger sig vilja gifva tillökningen åt sin nuvarande secreterare , ehuru man vet att del haft (vänne efter hvarannan.
Den förste skulle sålunda icke få åtnjuta samma fördel som den sednare; och hvarföre? — emedan han log afsked.
Man glömmer då det besvär, som i början fordras för ett Utskotts organiserande och de utredningar, sorn infordras der hvarest så många granskningar begynna arbetet, som i SlalsUtskoltet.
Jag hemställer, om deida är rattvist att utesluta den förste secreterare!) från den lillämnnde belöningen.
Här är sagdt, alt då man har olika göromål, så borde man också hafva olika aflöning, och derföre skulle aflöningen för secrelerarne inom de särskildta Utsk-.n vara olika.
Jag frågar, om i någon tjenstemannacorps ett sådant förhållande finnes iakttaget eller kan noga iakttagas, att de, sorn hafva olika göromål, på lika platsar älven hafva olika löner.
När inom något Utsk. göromålen varit vidslräktai e, än den antagna betjeningen kunnat medhinna, så har sådant föranledt lill att begära förökning i heljeningens antal, men icke att begära ökade löner för dem som finnas, ty sådant befordrar icke alltid göromålens hastigare gång.
Hvad nu arbetet inom StatsUtsk. beträffar, så vet jag, att på den tiden jag hade äran vara ledamot deraf, furmos der 3 afdelningar, på hvardera af hvilka en notarie tjenslgjorde såsom secreterare.
Göromålen böra äfven nu hafva, för den samfällde secretereo, varit I ä 11 a re, emedan, såsom jag hört sägas, det tillgått sålunda, att betänktna merendels varit uppsätta på afdelningarna, och att StatsUlskrs ledamöter från andra afdelningar knappast hunnit genomläsa de obekanta betänktna , förr än 254 Den 22 Maj f. m. klubban fallit oell ordform förklarat dem varit antagna.
Ehuru jag således förmodar, att StatsUtsk:s secreterare och notarier icke kunna varit öfver Löfvan sysselsatte, så vill jag hvarken bestrida deras flit eller betvifla deras skicklighet, men finner likväl skäl förnya min begäran, att R. o. Ad. matte afslå detta betänkande.
Den siste värde talaren har omtalat för R. o. Ad., att lian varit ledamot af StatsUtsk.
Då så är, så skulle jag också tro att Hr von Hartmansdorff icke kan hafva alldeles förgätit marschen af arbetet inom delta Utsk.
Det synes likväl så, då lian tror, att uti StatsUtsk:s diarier alla prot.utdr. skulle erhålla sina särskildta nummer.
Sådant är icke fallet och har alldrig förut varit det.
Alla de nummer, som upptagas i diarierna, äro verkligen särskildta mål, men det är naturligt, att icke aliade mål, som komma under Utsk:s behandling, föranleda betänkrn till R.
Deraf blir det också en gifven följd, att de ullåtm, sorn utgå ifrån StatsTJlsk., icke kunna erhålla samma nummer'ering, som de till Utsk. inkommande mål; men oaktadt så förhåller sig, så kan hvarje ledamot, sorn hor tagit kännedom, lika med Hr von Hartmansdorff, 0111 Ulsk:s arbetsordning, lätteligen inse, alt ofta ett enda betänk, afhandlat många olika ärenden under flera litteris , och att derigenom den utgående Hummern blifvit betydligen förhöjd.
Hvad sjelfva arbetssättet beträlfar, så har Hr von Hartmansdorff ganska riktigt uppgifvit, alt StatsUtsk. arbetar på trenne afdelningar; men det är blott inkomst- och utgiftsafdelningens cancelliet’, som kommit i fråga att få åtnjuta den gratificalion, som här blifvit föreslagen.
Det är ganska riktigt, att på afdelningarna uppsättas de betanien, hvilka föreläggas StatsIJtskrs plenum; men det är icke sagdt, att alla dessa betänkrn kunna vara uppsatta af afdelningarnes notarier, emedan det verkligen varit en sådan mängd afbetänkm, att secreterare!! äfven måst biträda med dessa betänk:ns uppsättning.
Dessutom blifva ganska många betänkrn kullkastade i plenum, och då är det secreteraren, som skall uppsätta det nya betänk.
Secreteraren är dessutom ansvarig för alla de betänkrn, som föreslås ifrån afdelningarna, samt måste genomse och rätta dem i hvad på honom ankommer.
Förhållandet är icke heller sådant, som Hr von Hartmansdorff här tyckes vilja insinuera, nemi. att man afböjt en noggrannare utarbetning af betänkrna inom StatsUtsk. derigenom att de knappt hunnit uppläsas i plenum förrän de blifvit bifallna och genom klubban stadfästade.
Det har naturligtvis berott på hvarje utsk.ledamot att bordlägga dessa betänkrn, och det har äfven ganska ofta skett.
Cederström har påstått, att Utskrns secreterare och notarier icke kunde till sin arbetsflit jemföras med secreterare och notarier inom RiksStm.
Jag vill visst medgifva, att handarbeten inom Den 22 M a j f. m. a55 RiksSttn äro vidlyftigare; men det ankommer sällan pä secreterare oel) notarier inom dessa Stund, att sjelfve utarbeta något betänk, eller uppsätta något efter egen dictee, hvilket åter alla dagar bänder inom Utsktn.
Det fordras mycket förberedande arbete, innan ett betänk, der kan uppsättas.
Digra acter måste genomgås, icke allenast de, som inkomma ifrån RiksStrn, utan äfven de, som infordras ifrån embetsverken.