Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta sednare morn. är således uteslutet, hvaremot Utskottet, för alt omfatta alla casus, då Hufvudman, som utgifvit Fullmagt, eger inlaga Fullmägtigs plats, tillagt den, då den sednare sin rätt förlorat.
Likaledes har Utskottet bibehållit det stadgande, att om Fullmägtig, som är Elector, Utskotts -eller Nämnds-Ledamot, blir, under Riksdag, Hufvudman för egen Ätt, han likväl icke bör från sina berörde befattningar skiljas; äfvensom Utskottet tillagt ena - ( <4 ) handa stadgande förden, som, under påstående Riksmöte, blir Hufvudman för en
Alt af högre värdighet.
Utskottet har härvid tagit i öfvervägande den af Herr Wirgin, Arvid, uti dess till Utskottet remitterade yttrande, framstälda betänklighet, att genom ett slikt stadgande, jemfördt med 2 r §. i nu gällande Riddarhusordning, tilläfventyrs skulle kunna inträffa, att en Ledamot i Utskott blefve dess Ordförande, ehuru denne sednare ej afgått; men då en person, som erhållit förtroendet alt vara Ledamot i Utskott, icke nied något skäl må anses kunna det samma förverka, ur den anledning, att han förändrar säte på Riddarhuset, samt i öfrigt en annan ordning för säte i Utskott, än den för säte inora Ridderskapet och Adeln, icke, i Utskottets tanka, utan åtskillige olägenheter, för närvarande torde kunna införas, har RiddarhusUtskottet icke funnit de uti ifrågavarande afseenden befintlige stadganden böra förändras.
Uti §. 16., den i/\ i nuvarande Riddarhusordning, som angår de händelser, då oriktiga betyg vid anteckning företes eller Pollet utlemnats pd grund af origtig Genealogi, har det stadgande blifvit uteslutet, hvilket utsätter äfventyret af Riksdagsmannarättens förlust ”i händelse inlemnadt betyg befinnes falskt.”
Ty om inlemnaren öfvertygas att hafva egt kunskap om för - C '5 ) falsk ningen, så är sådant, efter allmänna Lagen, ett brott af ärerörig beskaffenhet, och medför sålunda, enligt 7 §., hinder för Riksdagsmannarättens utöfvande; örn åter betyget, utan hans vetskap och förvållande befunnes origtigt, så torde berörde stränga ansvar icke böra honom åläggas.
Utskottet har dessutom ansett jäf mot Genealogies riktighet icke, vid alla tillfällen, erfordra handläggning af Domstol, och, på sådan grund, uteslutit stadgandet härom i §:s sista moment. ty §. om lifgifvande af flera Fullmagter m. m. är oförändradt bibehållen, i likhet med 16 §. i i8a3 års Riddarhusordning, undantagande stadgandet, att den som obehörigen utgifvit Fullmagt, icke vidare md utgifva sådan till bevistande af den Riksdagen, hvilket blifvit uteslutet, enär denna rättighet, i intet fall, kan honom tillkomma för den längre eller kortare tid, hvarunder han blifvit förklarad förlustig rättighet att i egen Person intaga säte och stämma, derom det föregående i §:n handlar, och han ej heller för en längre tidrymd bör vara hindrad alt befullmäktiga någon annan, än hindret för honom sjelf existerar.
Uti en ny §. under N:o 18, bar Utskottet, som ansett nödigt, alt uti RiddarhusOrdningen bestämdes en form för kla - C 16 ) gan öfver vägrad Inträdespollet, infört det stadgande, att sådane klagomål, må, derest så äskas, genom Ordföranden i RiddarhusDirectionen eller Riddarhus-Utskottet anmälas i först inträffande Plenum lios Ridderskapet och Adeln, och att frågan sedermera hör, på Ståndets slutliga afgörande, hero.
Den nuvarande 17 §:n, angående Bänkindelningen i RiddarhusSalen m. m., har Utskottet ansett böra utgå, och föreskrifterne deri, i stället, inflyta i OrdningsStadgan samt Instructionen för RiddarhusFiscalen.
19 §. motsvarar den 18 §. i nuvarande Riddarhusordning, angående Pollets uppvisande innan inträde i RiddarhusSalen vinnes, samt ansvar för Pollets obehöriga utlemnande.
Den gamla §. är endast i redactionen förändrad, likväl med uteslutande af föreskriften, angående RiddarhusFiscalens åliggande, att tillse det ingen obehörig öfverläggnuigarne bevistar, hvilket endast torde behöfva upptagas i den för honom serskildt utfärdade Instruction. 20 §. svarar till 29 §. i 1823 års Riddarhusordning och innehåller allenast det stadgande, att, innan andra anteckningen för sig gått, beslut ej må i Ståndet fattas, rörande ämnen, hvilka tåla uppskof.
Det öfriga i 29 §:n, angående uppläsande i första - C I7 ) sta Plenum af RiddarhusOrdningen och OrdningsStadgan m. m. är uteslutet, enär dels, enligt Utskottets Förslag i 14. §:n, ett exemplar af KiddarhusOrdningen skulle till hvarje Ledamot utdelas, dels oek, enligt en serskild §, OrdningsStadgau alltid bör finnas i RiddarhusSalen anslagen.
Då Iiögloflige Ridderskapet och Adeln redan vid i8i5 samt 1817 och 1818 årens Riksdagar erkännt rigtigheten af den grundsats, att Bankman borde afskaffas, och jemväl, vid sista Riksdag, med godkännande af dåvarande RiddarhusUtskotts Förslag, ett sådant afskaffande beslulit, så har, under hänvisning i öfrigt till de uti nämnde Utskotts den 3 April 1823 i ämnet serskildt afgifne beränkande upptagna grunder, nuvarande Riddarhusutskott ansett den gällande 19 §. angående Bänkmansval böra helt och hållet försvinna; och lärer något vidare yttrande icke erfordras, i anledning af den om rättelse uti samma §. i afseende å tiden för formerandet af Bänkmansafdelningar, utaf Herr Wirgin framställda, och till RiddarhusUtskottet remitterade Motion.
Hvad sedermera beträffar sättet, huru Ridderskapet och Adeln lämpligast må kunna deltaga i Electorsvalet, så har Utskottets pluralitet, efter noggrannt öfvervägande af de flera serskilda Förslag, som i det - C 18 ) ta afseende, ej mindre vid sista Riksdag framställdes, delsafRiddarhusUtskottet samt åtskillige dess Ledamöter, dels ock, under de den 17 April och 3o Maji i8a3 hos Ridderskapet och Adeln i ämnet förefallne discussioner, än äfven vid innevarande Riksdag blifvit af Grefve Spens uti dess till Utskottet remitterade Memorial uppgifne, stannat vid den öfvertygelsen, alt ett val, omedelbart af hela Ståndet samfäldt säkrast förvarade åt hvarje Ledamot dess fria Valrätt i afseende på Personer, samt beredde en utväg att låta hvarje enskild vilja, i sin mån, verka på det åsyftade Valets utgång.
Delta af Utskottet nu föreslagna valsätt är, i Utskottets tanka, det enda hvarigenom den fördel kan vinnas, att hvar i'e Fdector blifver till denna befattning kalad af Ståndet bestämda pluralitet; hvaremot alla de öfriga i frågasatte valsätten medgifva möjligheten för en mer eller mindre inskränt minoritet att tillsätta Electorer.
Hvad serskildt angår de af Grefve Spens alternatift framställda Förslag, så, och hvad först beträffar det ena af dem, som afser Ridderskapets och Adelns fördelning i 5 Afdelningar, deraf hvar och en, inom sin femtedel, skulle välja 5 Electorer, kan man såsom skäl deremot anföra, att Electorerne kunde blifva kallade af endast Majoriteten inom hvarje Afdelning eller en tiondedel af Ståndet.
C *.9 ) Vidkommailde åtet' det andra alterna^ ti vet, hvilket åsyftar Ridderskapets och Adelns fördelning i 26 Afdelningar, deraf hvar och en serskildt ägde, genom de fleste rÖsterne, välja en Elector inom hela Ståndet, så skulle det samma medföra den, i Utskottets tanka, betydliga olägenhet, att en Elector troligen alltid, om icke öfverenskommelser föregingo, utsåges med ett högst ringa antal röster, ja! möjligtvis med en enda, dell han tilläfventyrs kunde hafva gifvit sig sjelf.
På dessa grunder har Utskottet uti 2i §, i dess Förslag hemställt, att Ridderskapet och Adeln måtte, på sätt 36 och 38 §§. om val i allmänhet föreskrifva, in Pleno utvälja a5 Electorer, hvarförutan, för att icke med förnyade Val under Riksdagens lopp upptaga en dyrbar tid, 20 Electors Suppleanter borde vid samma tillfälle utses» 22, a3 och 24 §§ j sorn omförmäla Electorernes åligganden, deras afgång från Electors-befattningen, samt tillåtelse för dem att lemna Riksdagsorten, aro hemtade från 20, 22 och 24 §§:ne i nu gällande Riddarhusordning, hvilka, i anseende till uteslutande af der befintlige stadganden om Bankmän, erfordrat en omarbetad redaetion.
Uti §. 22 har ExpeditionsUtskottet blifvit uppraknadt bland de Rik - C 20 ) sens Ständers Utskott, deri Ledamöter bö~ ra af Electorerne utses, emedan berörde Utskott icke finnes omiiämndt i den åberopade 28 §.
Äfven hafva de tillägg i 22 §. blifvit föreslagne, dels att
Electorer ej finge afsäga sig sin befattning under andra villkor, än som för Utskotts Ledamot finnas stadgade, dels att ingen Person må kallas till Ledamot i Utskott, som icke är å Riksdagsorten närvarande; äfvensom för fullständigbetens skull, 4i §.
Riksdagsordningen blifvit åberopad.
Hvad åter angår Grefve Spens’s Förslag om det ytterligare tillägg till 22 §., att Electorerne, efter Motionstidens slut, skulle i Utskott utse Suppleanter lill en tredjedel af de Ordinarie Ledamöternes antal, att i sin ordning intaga dessas ställen, då de erhållit ledighet eller äro af laga förfall hindrade att tillslädeskomma, har Utskottet, ehuru erkännande nyttan af en sådan åtgärd, likväl, så länge Grundlagen icke medgifver val till flera Utskotts Ledamöter, än der finnas uppräknade, ansett något derutöfver sträckt stadgande, ej böra i RiddarhusOrdningen inflyta.
Då Electorerna icke, i sådan egenskap, utan endast såsom StåndsLedamöter deltaga i Yal till Förstärkt Utskott eller Nämnd har man uti 23 §. låtit inflyta, alt de af sistnämnde befattning icke hindras att vara Electorer. c JI ) a5 §. om Ordförandeskap i Utskott, motsvarande den 21 §:n i r8a3 års Riddarhusordning, har endast erhållit en tydligare redaclion.
Uti dea nu varande a5 §. om UtskottsLedamöters rätt till afsägelse O och ledighet, som i Utskottets förslag är den 26, finnes för den nyvalde UtskottsLedamolens rätt att afsäga sig förtroendet föreskrifven en p.raescriptionslid eller ”innan Utskottet sammanträdt efter utväljandet.”
Ledamotens frånvaro i det Plenum , der vallistan öppnas, hvarigenom han erhåller underrättelse om sin befattning, skulle således kunna beröfva honom rättigheten till afsägelse.
Sådant har ansetts olämpligt, och Utskottet har således föreslagit, att denna rättighet utsträckes till nästföljande Plenum.
Och då anledningarne till den sednare afsägelsen kunna vara ganska gilltiga, utan alt derföre passa in på det juridiska begreppet laga förfall, har Utskottet trott en tillräcklig garanti mot obehöriga afsägelser ligga deruti, att Ståndet, efter pröfning af anledningarne, dertillgif ver samtycke; och att UtskottsLedamot bör få utan hinder afsäga sig sin befattning, då han anmäler sig vilja med allo lemna Riksdagen, är en naturlig följd deraf, att Ridderskapets och Adelns Ledamöter icke njuta Riksdagmauna-arfvode, och att någon annan påföljd, än upphörandet af Riksdagsmannarättens utöfvande för den Riksdagen, icke är stadgad då afresan sker utan vederbörlig anmälan.
C 22 ) I mora, i 23 §. af nuvarande Riddarhusordning, som lemnar frihet åt Elector eller UtskottsLedamot, sora icke i nämnde egenskap utöfvat sin befattning, att efter anmälan hos LandtMarskalken från Riksdag gen afresa, har blifvit utesluten såsom öfverflödigt, 27 §. örn ansvar för Electors eller Ut skotts Ledamots förfall svarar till nu gällande 2 mom. i a3 och hela 26 §, Electorer hafva ansetts böra ställas i enahanda ansvarskyldighet förpläga uteblifvande som UtskottsLedamöter.
En serskild påföljd af penningeböler torde jemväl höra stadgas för uraktlåtenheten att fullgöra åtagne Riksdagsmannaval-!', i hvilket afseende Utskottet uti §:n, hänvist till Ordniugsstadgan.
28 §, pm hvad med laga förfall förestås är lika med närvarande 27 Uti 29 §. om anslag,, är 46 §•
Riksdagsordningen åberopad, samt de i den nuvarande 28 §. derutur citerade stadganden utelemnade, X öfverensstämmelse med den här ofvan antydda allmänna grundsats, alt, så mycket sam möjligt uti RiddarhusOrdniugen undvika repetitioner af Grundlagarnes föreskrifter, har Utskottet utur 3o §. angående Län dt Mar skalks åligganden uteslutit allt hvad, i detta afseende blifvit i den nu C 23 ) gallande 3i §. från RiksdagsOrdningens 35, 4o, 45, 46, 55 och 58 §§. åberopadt.
Det öfriga af §:n Sr, med några redactionslörSndringar, bibehållet.
Af enahanda anledning är 1 mom. af nuvarande 3o angående LandtMarskalks Vicarius, förbigången i 31 §. af Utskottets förslag, hvilken nu endast utgöres af den förra §:ns senare morn., eller huru förhålles dä Landtmarskalk dör.
Vid redactionen af 3a §. (samma numer i nuvarande Riddarhusordning) angående ett
Diarium öfver alla i Ståndet förekommande ärenden, har man uteslutit dels de föreskrifter, i afseende å föredragningens ordning och Talemans conferancerne, som igenfinnas i 47 §•
Riksdagsordningen, dels de närmare detaillernö om sättet att föra i frågavaraude
Diarium, hvilka sednare lämpligare ansetts kunna hänföras till RiddavhusSecreterarens Instruction, enär Ridderskapet och Adeln eger rätt att vid hvarje serskildt tillfälle derom, efter godtfinnande, förordna.
Uti 33 §. har man bibehållit stadgandet, att hvarje mundtligt anförande, som bordlägges, bör innan nästa Plenum af den talande Ledamoten aflemnas; hvaremot man ansett en lid af 8 dagar böra bestämmas för uppsättningen af sådane mundtliga yttranden, som föranleda ålerremiss af något mål.
C 24 ) §§ 34 och 35, den förra, angående huru förhållas skall då någon tillåter sig personligt förolämpande uttryck, och den sednare, omjäf mot sky Idemän äro af samma innehåll som 2 mom. i nuvarande 37 §., samt hela 38 §:n, men hafva undergått åtskilliga förändringar i redactionen.
Nuvarande PiiddarhusOrdningens 34» 35, 36, 39 och 4° §§• åro uteslutne, emedan RiksdagsOrdningens 48, 49» 5o, 5i, 52, 53, 54, 56 och 57 §§. innefatta allt hvad i der afhandlade frågor lagligen synes böra föreskiifvås.
Likaledes har 37 §. t mom. utgått såsom varande allenast en parafrasering af 5o §. nämnde Grundlag. §§ 36, 37 och 38 i förslaget innehålla föreskrifter, angående val och voteringar.
De motsvara 4*» 4^ och 43 §§. i nuvarande Riddarhusordning.
De föreskrifter som i 36 §. förekomma angående ordningen för uppropet, och RiddarhusFiscalens åligganden dervid, hafva ansetts tillhöra dels Ridderskapets och Adelns Ordningsstadga, dels Instructionen för RiddarhusFiscalen.
— Uti 37 §. har man, i stället för att upprepa innehållet af 53 §.
Riksdagsordningen, endast lemnat hänvisning dertill.
— I 38 §. äro de stadganden tillagda, som angå val af Suppleanter.
42 §. i nu gällande Riddarhusordning, angående 2:ne upprop vid alla val eller C 35 ) voteringar liar Utskottets pluralitet ansett bora utgå, och hädanefter endast ett upprop vid dylika tillfällen ega rum.
Plnraliteten inom Utskottet har nemligen trott det vara lämpligt att afskaffa ett bruk, som icke hemtar sin anledning från Grundlagen, och dessutom borttager en högst dyrbar lid, utan att, enligt hvad Utskottet förmår inse, medföra ringaste väsendtolig nytta, derest man icke skulle vilja dit hänföra den beqvämlighet, som derigenom någon gång torde tillskyndas enskilda Ledamöter, hvilka först sent lill voteringen eller valet sig infinna. 3q §. om omröstnings Protocoll är af enahanda lydelse med nuvarande 44 §• 40 §. om val af Ridder skåpets ock Jdelns Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoret samt Revisorer, är af lika innehall som den nuvarande /y5 §:n, med den skiljagtighet, att i den nya §:n finnes endast hänvisning lill de §§. i Grundlagen, som angå dessa val, 41 §. om en serskild OrdningsStadga är, med någon förändring i redactionen bibehållen lika lydande med närvarande 46 §. 4?. §. om RiddarhusUtskottet, svarar mot 47 §•» nied tillägget af den föreskrift, C a6 ) att Utskottet inom tre månader efter Riksdags böljan bör hafva afl em nät dess Berättelse öfver Riddarhus- samt Wadstena Adlige JungfruStifts-ärendenas förvaltning dan förra Riksdagen, 43 och 44 §§•» svarande till 48 och 491110 gällande Riddarhusordning, handla om val af Riddar hus Direct io ri en , samt tillsättandet af RiddarhusSecreteraren och Riddarhusets öfrige Tjenstemän, Det förra valet är föreslaget att på förr vanligt sätt in Pleno för sig gå.
I afseende å det sednare, har Utskottet ansett det vara tillräckligt att låta i RiddarhusOrdningen inflyta, att dermed förbållcs, på sätt Ridderskapet och Adeln derom förordnar.
De i de gamla §§:ne innefattade mera speciella stadganden synas tillhöra RiddarhusDirectionens Instruction. 45 §. angår, likasom den nuvarande 5i §:u, frågan om sättet att tillvägabringa ändringar eller tillägg i RiddarhusOrdningen.
Den gamla §:ns stadganden äro bihebehållne, med uteslutande af sista momentet, hvilket endast är en repetition af 13 §.
RiddarhusOrdningen; och med det tillägg, att, i händelse Kongl. Maj:t icke skulle finna för godt att oförändradt gilla det till Hans Nådiga stadfästelse framlagda nya Förslaget, den förut antagne RiddarhusOrdningen då lomme att fortfarande tjena lill efterrättelse.
C 27 ) 46 §. eller dea sista §:n handlar om de ceremonier, som vid Ridderskapets och Adelns åtskiljande höra iakttagas, och är at' enahanda lydelse, som den närvarande 53 §.
Någre Ledamöters i vissa omständigheter till Protocollet yttrade skiljaktiga meningar varda jemväl bifogade.
Stockholm den 7 Mars 182g.
På RiddarhusUlskottets vägnar Carl Mörner, YL F, Dalman, Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige RiddarhusUtskottet vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 7 Mars 1829, S. D.
Vid justeringen af RiddarhusUtskottets betänkande, angående afgifvet förslag till en ny Riddarhusordning anmältes följande reservationer, nemligen, af Herr Gref veil och Ordföranden j i anseende lill det af Utskottet uti 21 §. föreslagne sätt att välja Electorer, hvilket Herr Grefven ansåg lämpligast kunna verkställas, i den ordning, som af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid förra Riksdagen, enligt dess till Kongl.
Maj:l då afgifne förslag till ny Riddarhusordning, blifvit beslutad; eller att Ridderskapet och Adeln delades i 25 Aidel - C *8 ) ningar, deraf hvarje valde en Elector inom hela Ståndet, hvarvid dock skulle iakttagas, att namnet på den person, sorn blifvit af en föregående afdelning lill Elector utsedd alltid blefve högt tillkännagifvet och uppskrifvet å en Tafla inom skranket, så att en sednare afdelning icke måtte rösta på en sålunda vald Elector.
Uti denna mening instämde Friherre Stael von Holstein, Jacob Salomon.
Grefve Sparre., Carl, förklarade att han, för dess del, icke kunde med Utskottets pluralitet dela åsigten om afskaflandet af andra uppropet vid voteringar och val, utan ansåg berörde upprop höra allt framgent äga rum, och således föreskriften derom i 37 §. varda införd.
Härmed förenade sig Herr Grefven och Ordföranden, Friherre Oxenstjerna, Carl, och Herr af Ekenstam, Israel, Vidare förklarade Grefve Sparre, det han ansåg 2 mom. i förslagets 3o §. böra oförändradt bibehållas sådant det lyder i 6 mom. af nuvarande 3o §., hvarmed Herr Grefven och Ordföranden jemväl var ense.
Herr Riben, Carl Wilhelm, yttrade:
Vid det af Riddarhus-Utskottets pluralitet antagne förslag till ny Riddarhusordning får jag anmäla den reservation emot C 29 ) 21 §. af nämnde förslag, att jag anser i slutet af den samme följande tillägg böra in flyta, ”De uti §■ Riksdagsordningen omnumnda personer må icke uti detta val deltaga Herr Bruncrona , Gustaf Adolph, var, i afseende å den preliminära åtgärden för val till UtskottsLedamöter, af den tankan, att en första Valmansgrad borde finnas till utseende af Electorer.
Desse förste Valmän borde utgöra ett antal af 3o och jemte 20 Suppleanter, väljas inom hela Ståndet genom af hvarje Ledamot afgifvande Lista å 5o namn.
Derigenom trodde Herr Bruncrona fördelen af Bänkmansinrättningen , eller en förutgående mognare öfverläggning inom ett färre antal personer till det vigtiga Electorsvalet, kunna förenas med fri valrätt utur massan.
Uti 45 §• förslaget önskade Herr Bruncrona ett tillägg, som bestämde äfven huru förhållas borde, i händelse Kongl. Maj:t till äfventyrs funne för godt att i vissa delar gilla, och i andra äter vägra sanction å förslaget lill RiddarhilsOrdningen, och Ridderskapet och Adeln skulle anse de partiella förändringarne vara af beskaffenhet att, oberoende af de öfriga, kunna antagas eller föranleda till något jemkningsförslag.
I öfrigt förklarade Herr Bruncrona, att han ansåg RiddarhusOrdningens helhet
C 3o ) erfordra, att hänvisning till Grundlaganie icke utelemnades å de ställen hvarest de förut Varit åberopade eller stadganden derutur införda.
Herr af Ekenstam , Israel, anförde tned egna ord:
Olämpligt har förefallit mig, det af Utskottets pluralitet föreslagna sätt, att väl i a directe iir massan det stora antalet af iåde Elcctorer och deras Suppleanter.
Valet måste, efter min tanka, erhålla ett mindre uttryck af sjelfständighet genom det inträdande behofvet för många, om ej de fleste, voterande, att utom sig|sjelfve hämta de bestämmelser, hvilka från individuel öfvertygelse böra utgå.
Beviset för den svårighet, som möter en till Riksdagen nykommen Representant, att i Riddarhusets personal, inom den korta tillgängliga tiden, uppsöka 45 personer med äskade egenskaper, anser jag alltför påtagligt, att behöfva framställas.
Dessutom är snart nog den menskliga vvagheten till hands, att söka undgå ett bryderi, genom tillegnandet af Väns vänners handlingssätt.
En ytterligare anmärkningsvärd omständighet vid ett direct val ur massan, synes jemnväl vara den möilighet, att med valet kunna stadna inom en viss localise* iad del af Riddarhuset.
Alla dessa olägenheter anser jag undanröjda, genom antagandet af Herr Grefve Spens’s Förslag att hvarje femtedel af Riddarhuset väljer sin andel i Electorernes numerair.
Bland mera än 100 personer bör det icke vara serdeles svårt att bestämma sig för 5.
— Då uppkommer ej något bryderi, som appellerar till andras opinioner, och valet blir derjemte fördeladt på personer inom olika afdelningar af Riddarhuset.
Ur dessa skäl, får jag vördsamt föreslå denna sistnämnde princip för val till Electorer, under tillkännagifvande af min Öfvertygelse, att den olägenhet, som Utskottet ansett vidlåda detta valsätt, är mindre väsendtlig än de ofvan uppräknade förmånerne.
Och skulle berörde serskilda meningar genom ProtocollsUtdrag medfölja Utskottets till Ridderskapet och Adeln afgifvande Betänkande.
Ex Protocollo, F.
Dalman# ( 32 ) Motsvarande FÖrslct £*' huSördi.dTf till ny Riddarhusordning. d. 18 December 1823. §• i- På Riddarhuset äge hvarje Introducerad ätt, efter den vid 1809 års Riksdag stadgade numerföljd, Säte oclx Stämma, på sätt denna Riddarhusordning föreskrifver. §.2.
S* 5o.
De personer, hvilka af Kongl. * inom- Majit lilifvit till Greflig, Friherrlig eller Adelig värdighet upphöjda, böra, inom alne år derefter, hafva sig till vinnande af intröduetion å Riddarhuset anmält, och de derföre erforderliga prestanda fullgjort, vid äfventyr att, enligt Kongl.
Förordningen den 8 Maji 1775, jemförd med Kongl. Brefvet den 11 Februarii 1800, förlora alla med upphöjelsen åtföljande förmåner och rättigheter, så framt ej Kongl. Majit täckes, genom särskild Nådig Resolution, den försutna tiden återställa.
Nytt mom.
Då Introduction begäres åligger den Sökande ej allenast att inför RiddarhusDirectioncn uppvisa sä väl C 33 ) väl Konungens Nådiga Diplom i Original, som vederbörliga qvittencer öfver de i författningarne påbudne Introductionsafgifter, utan ock att till densamma ingifva Sköldebrefvet i afskrift, jemte Vapenplåt, och fullständigt upprättad Biographisk Genealogie öfver alla till ätten hörande personer. §. 3.
Ej må någon upptaga annan lef- §•
53. vande eller utdöd ätts namn eller vapen, med mindre han dertill undfått Konungens Nådiga tillstånd, efter alt, i händelse ätten ännu lefver, hafva inför Kgl. Majit uppvisat ättens medlemmars samtycke. §• 4- Alla de Commendeursätter, hvil- S- 7- ka tillkommit före den 6 Junii 1809, bibehålla det högre säte å Riddarhuset de nu innehafva.
Dock må hädanefter icke någon ny sådan ätt bildas, ej heller någon ätt ur sin ordning flyttas. §• 5.
Stamfader för en ätt är den, 2 och 8 55. som till samma ätts värdighet först C 34 ) upphöjd blifvit, och Ättemän, hvar och en sorn deraf sedermera är lagligen delaktig vorden, och sorn sjelf ej innehafver högre värdighet på Riddarhuset.
Hufvudman är äldsta Ättemannen af den ättegren, som i hvarje led från Stamfadern varit äldre än någon af de öfrige lefvande grenarne af samma ätt.
Äldre Ättemän är den som förr, och yngre Ättemän den som sednare kan ärfva Hufvudmannarälten. §. 6. 3 §.
När Riksdag hållas skall ege Hufvudman, som sig vid den i:a eller 2:a af de i i3 och i/f. §§, ornförmäldte anteckningar anmäler, rätt att Säte för ätten intaga.