Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fransyska pärskammaren icke har sitt lands svmpathier: jag har förut sagt, att orsaken dertill igenfinnes uti det förhållandet, att pärskammaren sitter för ofta som domstol.
Mitt omdöme i detta fall beror derpå, att jag aldrig sett i utländska tidningar denna pärskammare attackerad för sina tillgöranden i och för landets angelägenheter, men väl för dess åtgärder som domstol.
Deraf kommer jag till den slutsats, att när man gör en representantkammare till domstol, så förlorar den sympathier, som den eljest skulle hafva bibehållit.
Jag tror således, att en öfre kammare hos oss skulle bestå utan förlust af nationens förtroende, äfven om Konungen tillsatte en del af ledamöterna deruti.
Om jag skulle tillåta mig att yttra huru en andra kammare borde vara formerad, sådan som ft. o. Ad. med full öfvertygelse skulle kunna bifalla, och resonera mig till detta förhållande, sä vore det ungefärligen så här:
Konungen representerar nationen så inom, som utom oss, Han skall upprätthålla ordningen i landet , Han skall exeqvera de lagar, sorn af nationens ombud gemensamt med Konungen stiftas samt besörja om försvarsverket m. m.
Vid sidan af Konungen uppträder nationalrepresentationen på vissa mellantider, för att anslå medel för det allmännas behof, äfvensom att tillse det förut lemnade medelstillgångar lätt blifvit använda, och samfäldt med Konungen stifta nya eller andra gamla lagar ni. m.
Men man måste medgifva, att dessa begge makter kunna råka i strid med hvarandra, kunna gå för långt och, så till sågandes, skena åt hvart sitt håll.
Om de råka i strid med hvarandra, så är förhållandet ungefär som mellan tvänne individer; hvardera parten väljer sig compromissarier för att slita tvisten, förklarande sig nöjde med comprornissrättens beslut.
Så skulle jag äfven tro att det borde tillgå i fäderneslandets angelägenheter.
Representant- eller den lägre kammaren bör således jemte Konungen iden öfre kammaren insätta hvardera halfva personalen, fritt och oberoende tagen inom de fem Stånden; och jag är öfvertygad, att hvardera statsmakten då skulle vara man om att i denna kammare insätta personer, respectabla både i moraliskt, politiskt och ekonomiskt hänseende.
Desse personer borde der taga plats för lifstid och hafva uppnatt 45 lefnadsår för att kunna dit inväljas, ty vid den tidpunkten af en menniskas lifstid är dess karakter så stadgad och bör vara så känd, att både konung och land om dem kunna formera sig ettsannt begrepp.
De borde fortfara i utöfvande af sitt vigtiga kalf intill uppnådda 70 år, då deras nummer uppfylles och rösträttigheten i kammaren upphör, hvaremot den åldrige representanten skulle intaga en hedersplats derstädes och deltagande i discussionen aflemna sina mognade råd, men, sorn sagdt är, upphöra att rösta.
Pä detta sätt skulle i Den 3i Octoberf. hk 4o3 denna kammare alltid finnas tillräckligt af friska viljor jemte mognad eftertänksamhet, och jag är öfverlygad, att en på detta sätt organiserad kammare icke skulle svika hvarken Konung, folk eller fädernesland, utom det, att uppnåendet af den äran att blifva ledamot af en kammare, bestående af landels ypperste män, icke i afseende på börd eller rikedom, utan fosterländsk anda, skicklighet, duglighet erkänd redlighet, rn. e. o. alla medborgerliga dygder, skulle blifva den högsta en Svensk man kunde eftersträfva.
Så ungefär som jag nu i korthet antydt, skulle jag föreställa mig att den andra kammaren i vår representation borde se ut och vara upprättad, för att af R. o. Ad. med trygghet kunna bifallas, och af denna orsak är jag för min del emot det nu förevar. förslaget dertill, hvilket jag alltså anser böra alslfls.
Jag har i det skriftliga anförande, som jag lör några dagar sedan afgaf, gifvit tillkänna i vissa fall orsaken hvarför jag icke kan gå iu på en kammare, der konungamakten icke har något att säga, och jag finner mig styrkt ytterligare i den tanken af yttranden, som här under dessa dagars discussioner blifvit fällda i afseende å valen af representanter till öfre och nedre kammaren.
Till ytterligare stöd för min sats önskar jag alt få anföra, hurusom en talare föriidet aftonplenum med mycken kraft yttrade, för att bevisa öfre kammarens återhållande anda: ’’jag, jag är vald för fem riksdagar, men du är vald blott för en riksdag,” i hvilka ord jag linn‘er grundtexten till en lie! foliant af blifvande rabulism.
När dessa fem riksdagars männer komma inom skål och vägg med de snart afgående, som måste kurtisera opinionen lör alt återväljas, så skola dessa två femtedelar snart veta att förskaffa sig pluralitet; — denna rörliga pluralitet åter snart förena sig med enriksdagsmännerna, som vilja göra sig värdiga ett val till öfre kammaren; — i denna fördelning ledd af opinionsflögeln, skall konungamakten, folket och fäderneslandet komma att sitta emellan.
Jag kan icke annat än på det högsta motsätta mig antagandet af denna punkt och anhåller att R. o. Ad. måtte afslå så väl den, som de efterföljande. R. o. Ad. gör en ofantlig uppoffring, hvadan ock R. o. Ad. bör, innan någon ändring af Ståndet antages, vara fullt öfvertygadt, att det vi få blifver bättre än det vi lia f va.
Om jag ej tillförene yttrat mig i detta ämne, så skulle jag visserligen kunna underlåta att göra det 1111, men just till följd af att jag ej blott varit en tyst åhörare, anser jag mig böra aflemna min protest till protocollet, som må bära vittne derom, att jag icke deltagit i antagandet af ett så besynnerligt förslag till öfre kammare, som slet hvarom nu är fråga, och sorn förmodligen antages.
Jag finner åtminstone icke i någon mån detta förslag öfverensstämma med de föreställningar, som Den 31 Octoberf. m. man i allmänhet gör sig 0111 en öfre kammare.
Huruvida denna kammare blir conservativ eller icke, tror jag ännu vara oafgjordt, detta kommer att bero på sammansättningen af det 5:te Stånd, som skall bildas.
Det kunde hända att detta 5:te
Stånd blefve ganska democratiskt till sin organisation, eller ock motsatsen, alt det blefve ganska conservati vt, och detta
Stånd komme således alt gifva öfverviglen åt det ena eller andra hållet.
Till följd häraf skulle jag först vilja veta och se resultatet af det 5:te Ståndets sammansättning, förrän jag ville yttra mig huru öfre kammaren skulle vara organiserad, men det är säkert, att, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, den öfre kammaren är precist densamma som den nedre, och skilnaden ingen annan, än alt till den förra väljas ledamöterne för fem riksdagar och till den sednare för en riksdag, hvilken omständighet jag ej anser förändra förhållandet; ty de valkretsar, som välja för 5 riksdagar till öfre kammaren, på samma gång som de välja ledamöter för en riksdag till den nedre kammaren, skola naturligtvis bemöda sig örn att till den öfre skicka sådane personer, på hvilka de kunna så mycket mera lita, och följaktligen skall det element, vare sig det conservativa eller dess motsats, det liberala, emellan dem liggande eller något annat, som de valde representera, blifva detsamma i begge kamrarne, hvaraf åter troligen den följd skall uppstå, att i öfre kammaren aldrig skall komma att samlas hvad som der företrädesvis borde finnas, nemi. högre bildning, kunskaper, insigter och erfarenhet, m. e. o. att denna oftanämnda öfre kammare blefve en slags pröfningsnämnd, som kunde pröfva de särskildta lagförslag, hvilka framställdes, och der en mängd af erfarne, insigtsfull och sansade personer kunde återhålla och afvärja antagandet af omogna beslut.
Jag vågar alltså yttra, att jag i Hr von Hartmansdorff! förslag till öfre kammarens bildande saknar en hel hop oundgängliga bestämmelser; men som det blefve för vidlyftigt att upprepa dem alla, och jag på förhand ser, att detta förslag i alla fäll godkännes, har jag blott velat i korthet anföra detta till prot. som en protest emot godkännandet af ifråga var. förslag.
Jemte det jag begagnar tillfället att reservera mig emot det beslut, som R. o. Ad. genom voteringen i dag fattat, anhåller jag äfven att få fästa uppmärksamheten på det sätt att organisera öfre kammaren, som Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Den upplästa punkten är visserligen blott en förelöpare till den egentliga redactionen, som skall bestämmas eller beslutas i denna fråga.
Den innehåller nemi. icke något annat, än att landel skall indelas i lika många valkretsar, som riksdagsmän skola väljas i hvardera kammaren, d. v. s. 125 valkretsar; men när man läser fortsättningen af förslaget, så finner man att Hr von Hartmansdorff dermed afselt att Den 3i October f. m. 4«5 valmännen inom livarje krets icke skulle välja blott en riksdagsman till ilen nedre utan älven en till den öfre kammaren.
Jag hegärde icke ordet vid föredragningen af den löregide punkten, sorn stadgade att antalet af ledamöter skulle vara lika i begge kamrar ne, emedan jag dervid fästade mindre vigt, såvida öfre kammarens medlemmar (ingo väljas af andra valmän än ledamöterne i den nedre.
Om meningen är att genom den öfre kammaren icke endast bilda en annan upplaga af den nedre, utan äfven att personer, genom större erfarenhet, upplysning och vidsträcktare insigter nia kunna göra anspråk alt genom siri större moraliska kraft törmä bilda ett bålverk mot passionen och öfverilningen samt afböja politiska misstag; så anser jag det vara alldeles ovillkorligen nödvändigt, dels att ledamöterne till den öfre kammaren icke utses af samma valmän som välja ledamöter till den nedre, dels ock att valbarheten måtte blifva så fri som numera kan stå tillsammans med R. o. Adis derom lättade beslut.
Jag yrkar för min del afslag å Hr von Hartmansdorffs förslag, på det alt Const.Utsk. må blifva i tillfälle, alt på de af Frill.
Sprengtporten uppgjorda grunder föreslå valsättet för den öfre kammaren.
Jag begagnar i öfrigt tillfället, att, i afseende å hvad lii’ Nordensköld anfört, fasta Hr Frill, och Landtnäs samt R. o. Adis uppmärksamhet derpå, att det förslag, som lian uppgifvit till bildande af en öfre kammare, numera icke lärer kunna blifva föremål för R o. Adis öfverläggning, enär R. o. Ad. beslutat, att 2ine kamrar skola finnas, valde af ständ eller classen, och Konungen ej lärer kunna hänlöras till hvarken stånd eller dass.
Jag bar begärt ordet för att så godt jag förmår söka ratta en försummelse jag begått.
Jag var icke uppe då 2 punkten bifölls, som bestämmer att antalet af ledamöter i begge hamrarne skall vara lika.
Jag anser detta stadgande strida mot de funclioner man önskar alt den ena kammaren skall hafva sig uppdragna i förhållande lill den andra, och menligt inverka på den byggnad man vill uppföra, hvarföre jag anhåller att få anmäla min reservation i detta afseende.
Hvad den nu föredragna punkten beträffar, får jag göra den sista talaren uppmärksam på, att det icke är 3:dje punkten i Hr von Hartmansdorlfs förslag, sorn är uppläst, utan 3 punkten i Gr.
Spens’ förslag, som innehåller!
"att hvarje Stånds medlemmar indelas i valkretsar efter antalet af ledamöter, som för hvarje Stånd ut ses. ”
När redactionen är sä allmän, så kan man saklöst gå in på densamma, enär det ar Const.Utsk. öppet lemnadt alt bestämma antalet af valkretsar och antalet af ombud, och det icke heller är sagdt, att man skall hålla sig till stånd vid valet af öfre kammaren.
Hamilton vit— 4<>G
Den 3i Octobcr f. ni. rat sig, liar jag ingenting annat att tillägga, än ali i 7 punkten, så väl i mitt som i Gr.
Spens’ förslag, förekommer forst frågan om elen öfre kammarens bildande.
Hr Lefre'n: Sedan Fril).
Hamilton upplyst
Hr Dalman, att det är Hr von Hartmansdorffs förslag, som blifvit förändradt genom Gr.
Spens’ dertill fogade amendement, så Jarel'
Hr Dalman också benäget täckas finna, att det icke är Hr von Hartmansdorffs förslag, och tvisten sålunda böra upphöra.
Om de begge kamrarnes blifvande functioner är i förslagen ingenting bestämdt, men i våra enskildla samtal förljudes en föreställning, liksom den nära nog äldre kammarens execuliva bestämmelse vorejden afen revisionsrätt.
Detta begrepp löper rakt emot den öfriga parlementära verldens åsigter och statsskick.
Allestädes tillhörer initiativet båda kainrarne lika, med undantag blott af budgetärenden, hvilka oftast tillhöra det yngre husets initiativ, nemi. i England underhuset, i Frankrike deputerade kammaren.
I alla fall innebära dessa förhållanden icke något hinder emot Hr von Hartmansdorffs förslag.
Det är verkligen svårt alt rätt veta hvilket förslag, som frågan är om; ty vi hafva ett förslag af Hr von Hartmansdorff samt åtskilliga amendementer dertill.
Jag får således bedja om ursägt, i händelse jag misstagit mig om föredragningen.
Det är visserligen möjligt, att jag icke fattat eller icke observerat om Ståndet fattat något beslut om förändring i proposm efter amendemenlet af Gr.
Spens. Jag tillräkna!- mig felet helt och hållet, men anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville meddela underrättelse om och huru punkten är förändrad i anledn. af Gr. Spens’ förslag.
Hr Frih. o. Landtm, lät uppläsa förslaget till redaction af denna punkt, sådant det sednast blifvit framstäldt, så lydande: ”Hvarje Stånds medlemmar i hela Riket indelas i valkretsar, efter antalet af de ombud, som hvarje Stånd skall till hvardera kammaren utse.” Frih.
Står der icke den meningen, att hvardera valkretsen skall välja en riksdagsman lill de äldres och en till de yngres kammare?
Det nyss upplästa förslaget upplästes ånyo.
Jag vill blott bedja om en ytterligare uppläsning, på det att man ej sedan må komma flarn och tula om surpriser.
Jag anser det vara ofantligt vigtigt att vi må få veta, om den följande raden, der det står: ”af hvilka Den 3 i Oclobcr i. m. hvardera väljer en riksdagsman till de äldres och en till de yngres kammare”, är borttagen, eller står qvar.
Hr Lefre'n: Jag ber att punkten ytterligare måtte uppläsas.
Lief ännu en gång uppläst, hvarefter Hr Frih. o.
Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade antaga det såsom Ståndets gemensamma tanke.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej.
Hr Nordensköld begärde votering.
Det loide tillåtas mig lemna den upplysning, att frågan om den andra kammarens bildande icke förekommer förrän i 7 punkten af den framställning jag gjort.
Dermed öfverensslämmer jemväl Gr.
Spens’ förslag.
Så vidt jag kan fatta, så ser jag, att om denna punkt bifalles, så skulle inom valkretsarne valjas till både den ena och den andra kammaren; ty der står: ”■■så många valkretsar, som det skall skickas representanter till hvardera kammaren.” Häruti kan jag ej instämma, och begär således votering, emedan jag önskar afslag å punkten.
Jag har endast begärt ordet, för att hemställa till den sista talaren, att lian ville afstå från sin begäran om votering, hvarigenom ingenting vinnes.
Den föredragna punkten innehåller blott, alt de väljande skola indelas i valkretsar, med afseende på det antal ledamöter, som hvarje Stånd ägde att välja.
Här är icke fråga om den öfre kammarens formation, vidare än att man deraf kan draga den slutsats, att den öfre kammaren skall valjas af valkretsar, inom hvilka den nedre kammaren utses.
Detta vill Hr Nordensköld förekomma; men jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville upplysa honom, att det förslag han yrkar, att den öfre kammaren skall ti
I Isa 11 ss på annat sätt än genom val, icke nu kan blifva föremål för afgörande.
Jag vet ganska väl, och det är icke något nytt för mig, att nu ej något annat beslut kan ifrågakomma, än hvartill den upplästa puukten föranleder; men min önskan är, att R. o. Ad. måtte afslå hela Hr von HarlmansdorIFs förslag och låta Frih.
Sprengtportens förslag gå så naket det är till Const.Ulskottet.
Upplästes till justering och godkändes följande voter:sproposition : 4o8 Den 3i October f. m.
Den som antager såsom Ståndets gemensamma tanke följande förslag : ”'Hvarje Stånds medlemmar i liela Riket indelas i valkretsar, efter antalet af de ombud, som hvarje Stånd skall lill hvardera kammaren utse” — voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. icke ofvannämnda förslag såsom sin gemensamma tanke.
Efter voteringens slut, befunnos rÖsterne hafva utfallit, som följer:
Nej —- 02. H. R. o.
Fortsattes plöjningen af Const.Utskrs mern.
N:o 38, ang:de nationalrepresentationens o inhild ning.
Som den nu först förekommande 4;de punkten innehåller frågan om val inom krets och stånd, och jag icke ser alla mina värda motståndare här tillstädes, får jag vördsamt till Hr Frih. o. Landtm, samt
Ståndet hemställa, örn vi ej kunde få förbigå denna punkt och till en början företaga 5:te och 6:te punkterna såsom af ringare vigt.
J ig tror ej att några särdeles anrnärkntr emot dem kunna komma att göras.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg den ifrågavar.
4:^e punkten böra förbigås.
Innan R. o. Ad. fattar Reslut att förbigå någon punkt, anhåller jag, som icke känner huru dessa punkter blifvit amenderade, att de måtte b I i f - Den Si Octobe f e. ra. 4<>9 blifva upplästa.
Jag anhåller, att alla de, som siola förbigås, måtte uppläsas ända till den , öfver hvilken beslut skall fattas. 4'-de punkten i Hr von Hartmansdorffs förslag upplästes, så lydande: "Intet
Stånd och ingen valkrets må välja riksdagsman utom sina egna medlemmar eller utom den rena evangeliska elier den reformerta lärans bekännare.”
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr von Hartmansdorff hemställt, det denna punkt måtte få förbigås, tills Ståndet hunnit talrikare samlas; hemställande Hr Landtm., om Ståndet nu behagade förbigå denna punkt och öfvergå lill de efterföljande.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han funnit nej hafva öfverrösta! ja.
Ofvannämnde /±:de punkt upplästes ånyo.
Denna punkt innefattar 2:ne stora frågor, den ena ang:de val inom Stånd eller dass, och den andra angtde val inom districtet.
Det duger ej att sammanslå två så vigtiga frågor, utan skulle jag tro, att vi böra få propos. på den ena först och derefter på den andra; annars kan det hända, att man afslår den ena för den andras skull.
Jag finner Gr.
Frölichsanmärkn. ganska riktig, och hemställer om Hr Frih. o. Landtm, skulle behaga först framställa den anmärkn., som inom ett annat Stånd blifvit gjord, att nemi. ingen får väljas, som icke hör till den rena evangeliska eller reformerta lärans bekännare.
Troligen bifalles det utan svårighet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, om denna punkt delades på sätt Gr.
Frölich och Hr von Hartmansdorff begärt, det första förslaget vore följande: "Intet
Stånd må välja riksdagsman utom den rena evangeliska eller den reformerta lärans bekännare”; hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade antaga denna mening såsom sin gemensamma tanke.
Under en föregående dags aftonplenum har Ståndet genomgått skälen, hvarför man ej borde medgifva att någon valkrets finge välja riksdagsmän utom eget
Stånd eller utom egen krets.
Det var nemi. till förekommande deraf, att personer, som icke bodde i grannskapet, och hvilka man derföre ej kände, skulle särdeles genom tidningarnes bearbetande antingen upphöjas för högt i5 H. Sa Den BiOctobero. m. eller nedsättas för lågt under sitt värde, och således ej tillfälle gifvas lill de ränker, som eljest kunde äga rum.
Jag kan ej annat än vidblifva denna mening och anhålla om R. o. Adis bifall till det förslag, jag gjort.
Då jag i förra plenum gått en medelväg emellan det då för banden varande förslaget af Frih.
Hamilton och det nu föredragna af Hr von Hartmansdorff, var det naturligt, att det icke skulle komma under någon öfverläggning, emedan det ena hade till afsigt en alldeles vidsträckt valratt, och det andra, som nu är under discussion, en inskränktare.
Jag tvekade länge om jag skulle lemna min röst till någotdera af de ifrågavar. förslagen; men sedan jag hört många upplysta talare med mycken sakkännedom inom detta Stånd tala mot, andra för, stadgade jag slutligen min öfvertygelse emot Frih.
Orsaken hvarför jag det gjorde, var, att jag fruktade, att om valrätten skulle sträckas öfver hela Riket (det är alltid fråga om Stånd), så skulle det möjligen kunna inträffa, att någon krets, en eller (lera, blef orepresenterad.
Jag anser nödvändigt, att i en riksförsamling alltid skall ovillkorligen finnas någon från alla de kretsar, sorn förrätta val, af det skäl, att han känner localförhållandtna samt ortens behof och tillgångar; men jag anser också lika nödvändigt, att vid sådana val äfven bör sökas statsmän , som äga upplysning och sorn känna sakerna i hela deras gång.
Visserligen finnas äfven sådana i landsorterna; men skulle vi nu antaga det af Hr von Hartmansdorff framställda förslag att ingen finge välja utom sin krets, skulle vi, efter min öfvertygelse, binda oss för mycket.
Jag skulle derföre för min enskilda del föreslå, att valen måtte så bestämmas, att halfva antalet af de valde, eller någon annan bestämd fördelning deraf skall vara inskränkt inom den valkrets, der man vistas, och det andra skall vara fullkomligen fritt.
Måhända man skulle inskränka sig till vissa classer och anse att der vore man inskränkt och att valet i de öfriga classerna skulle vara fritt.
Man fruktar af en sådan frihet, att personer, som man önskar, ej skulle komma in i representationen.
Jag hyser ingen sådan fruktan.
Jag tror att om det finnes inom en provins så dugliga personer , som öfverträffade andra, och som icke allenast kände ortens tillgångar och behof, utan äfven Statens allmänna angelägenheter, skulle man icke gå öfver åen efter vatten, utan alltid välja på dem.
Om en sådan person finnes och blir vald, som förut haft Styrelsens förtroende, oeii ytterligare få kretsens förtroende, så blir det ju en dubbel tillfredsställelse för en sådan person att egna det allmänna sin förmåga.
Jag tror således, att valen böra ske på två sätt, nemi. för en del inom kretsen och för en annan del flitt inom eller utom densamma.
Jag vågar icke förlita mig på Den Bi Oetober «. m. 4'i mitt minne, och det är derföre jag vördsamt anhåller hos Hr Frih. o. Landtm, alt tillåta att det ur prot. må blifva uppläst, huruvida icke denna fråga redan är afgjord i anledn. af Frih. Hamiltons förslag.
Mig förefaller det, att Frih.
Hamilton hade föreslagit en vidsträckt rättighet alt välja utom kretsen, och att detta Lief afslaget.
Skulle så vara, är det en oriktighet att ånyo öfverlägga om en fråga, som redan är afgjord.
Det är derföre jag vördsamt får anhålla om upplysning genom Ridd.Secret:n, utur prot., huru dermed förhåller sig.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att R. o. Ad.
Sisth Onsdag, den 28 dennes f. ra., voterat öfver följande voterrs-proposition:
Den som förklarar såsom R. o. Adts gemensamma tanke Frih.
Hamiltons förslag, att ledamot i den kammare, som utses för hvarje riksdag, må väljas äfven utom valdislrictet, voterar ja; den det ej vill, voterar nei; Vinner nej, förklarar R. o.
Ad. icke ofvannämnda förslag såsom .Ståndets gemensamma tanke; och hade voteringen utfallit med 70 ja och 8g nej.
Måhända jag irrar mig, men såsom jag uppfattar frågan, så är den afgjord.
För min del kan jag icke finna att frågan genom den föregående voteringen är i något afseende afgjord. R. o. Ad. har visserligen förklarat, att R. o.;Ad. icke vill såsom sin gemensamma tanke uttrycka, alt valen skola få ske äfven utom vn Idi stride t; men detta innefattar icke annat, än att R. o. Ad. icke bestämdt sin öfvertygelse i detta fall, emedan många ledamöter, som godkände Frih.
Hamiltons mening, likväl ulgiogo från den synpunkt, vid hvilken åtminstone jag fästade mig, att R. o. Ad. icke borde genom detaljbestämmelser binda Const.Utsk. vid sammanjemkning af besluten i dessa frågor.
Delta är så mycket mindre skäl nu, då vi veta, att icke blott RorgareSt. utan äfven PresteSt., med gillande i allt hufvudsakligt af de grundsatser, som R. o. Ad. vid sin första votering öfver Frih.
Sprengtportens förslag här godkänt, öfverlemnat åt Const.- TJtsk. att, rörde detaljerna, inkomma till Stånden med särskildta förslag, hvaröfver Stånden sedan få tillfälle att öfverlägga och bestämma; men om någonting skall vara uttryckt i den propos., hvaröfver voterades sisth Onsdag, så kan det åtminstone icke innefatta mera, än att R. o. Ad., — enligt proposms ordalydelse •— förklarat det icke vara sin gemensamma tanke, att de representanter, som skulle höra lill den s. k. yngre kammaren, d. v. s. den som ut - J)cnSiOctobcr c, m. ses för hvarje riksdag, må väljas äfven utom vnldistrictet.
Det nu förevarande förslaget af Hr von Hartmansdorff innefattar deremot ej blott att de riksdagsmän, som höra till den yngre kammaren, skola väljas districtvis, utan äfven att de riksdagsmän, som höra till den äldre, skola på detta sätt utses.