Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uti skrifvelse af den 19 sistlidne October, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, i underdånighet anmält, att J, vid förehafd granskning af hittills gällande Författningar om föryttrande af Bankens panter genom BancoAuetion, funnit det vara mest lämpligt och syftesenligt, att Bankens fordringar emot fast pant indrifvas i van* lig utsökningsväg, öfverensstämmande med Allmänna Författningar i dessa hänseenden; hvarföre J, med upphäfvande af de särskilta Författningarne angående BancoÄuctioner å fast egendom, för Eder del, beslutit, att BancoStyrelsen, enär stadgad inbetalning å intecknad fordran, efter föregången anmaning, uteblifver, må äga hos Konungens vederbörande Befallningshafvande söka handräckning till den intecknade fastighetens utmätning och försäljning, pä sätt Lag och Författningar i allmänhet föreskrifva; dock att, i händelse den utmätta fastigheten icke vid första eller andra Auctionen uppgår till Bankens hela fordran, BancoStyrelsen då må kunna bestämma, hvar ytterligare skeende Auction skall förrättas, antingen å LandsCancelliet eller ä Tingsstället i det Härad eller Tingslag, hvarest egendomen är belägen; förblifvande det Konungens Befallningshafvandes pligt, då handräckning lill fastighets utmätning af JBan - Den 7 januarii f. m. in ken äskas, att den skyndsamt meddela: att till se, det Bankens säkerhet varder i allo iakttagen * och att* i enlighet med Kongl. Kungörelsen den 22 December i818, vid dylika executiva försäljningar, vid ansvar, likaledes tillse, ej allenast att egendomen icke bortgår under Bankens fordran, om hvars belopp till auctionsdageri tidig uppgift dessförinnan bör, på anfordran, från Banken meddelas, utan ock att salubref icke utfärdas förr, än med Bevis från Bankett styrkes, att nämnde fordran blifvit till fullo liqviderad, eller angående lånets omsättning på köparens namn med Banken öfVerenskommits; äfvensom Konungens Befallningshafvade borde, i de fall då en å Bankens fastighetspant utlyst executiv
Auction på en eller annan grund varder af dem inställd, med näst derefter afgående post till Banken insända Utdrag af det vid tillfället å LandsCancelliet deröfver förda Protocoll; å hvilket Edert sålunda fattade beslut
J begärt Min nådiga stadfästelse.
Efter Högste Domstolens och StatsRådets börande, har Jag funnit godt samtycka till
Eder berörde begäran, i följd hvaraf Allmän Kungörelse om den sålunda stadgade förändringen kommer att utfärdas.
Efter Högste Domstolens och StatsRådets börande, har Jag sluteligen funnit godt lemnå bifall till Edert, uti skrifvelse af deit | 112 Ben 7 Ja nu irrn f. re. 19 sistlidne Oclober, i underdånighet framställde Förslag, att Lagens föreskrifter om fordringars bevakande i concurs och elter årsstämning icke må lämpas lill sådane frän Banken emot pant utgifne af särskilt beskaffenhet varande
Lån, för hvilka gäldenär icke afl em nar någon förbindelse, utan deremot sjelf af Banken erhåller ett Bevis eller så kallad Pantsedel; kommande Allmän Kungörelse härom att i vanlig ordning utfärdas.
Jag förblifver Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och Yna trest städse välbevågen.
CARL JOHAN. Vä 1 b o r n e, Ädle och Välbördige, Ärevördige, Vördige, Vällärde, Äreborne, Förståndige, Välaktade, Hedervärde och Redlige, Gode Herrar och Svenske
Till svar å den Proposition om en ny StängselFörordniirg, sorn Jag, under den 3i Becember sistlidet år, till Eder aflåtit, håfven J, Gode Herrar och Svenske Män, genom underdånig skrifvelse af den 3o sist— lidne Julii, förklarat Eder för det närvarande hafva funnit betänkligt, att antaga dé i berörde nådiga Proposition föreslagne hufvudsakliga förändringar i nn gällande Lagstad - D e n 7 J a noa r i i f. iri. stadgänden om Stängsel-skyldigheten; hvadan J alltså i underdånighet anhållit, att pröfningen och deraf följande antagande eljer rcke-antagande af det utarbetade Förslaget till ny SlängsélFörordning måtte få hvila till Rikets Ständers nästa sammanträde, samt att Förslaget emellertid, jemte Högi ste
Domstolens deröfver afgifne utlåtande och Lägdom mit Ueens bifogade motiver till 5 Cap. ByggniugaBalken i nva CivilLngFörslaget, måtte på allmän bekostnad tryckas, samt lämpliga antal Exemplar deraf öfverlemnas till Länens HushållsSällskap', för att, genom dessas försorg, komma Allmänheten tillhanda och blifva af densamma kände.
Med bifall till hvad ,T sålunda i underdånighet frafhstälit, har jag velät samtycka, alt med pröfningen af ifrågavarande Förslag lill ny StängselFörordning må till nästa Riksdag få anstå; äfvensom .Tåg, i anledning af hvad J derjemte i underdånighet föreslagit, i nåder har förordnat, att 1200 Exemplar af samma Förordnings-Förslag, jemte Högste
Domstolens deröfver afgifna utlåtande.
LagCommittéens motiver till 5 Cap.
ByggningaBalken i nya CivilLag-Förslaget, och Min i ämnet aflåtne nådiga Proposition, skola på allmän bekostnad tryckas, samt 5o Exemplar deraf till hvarje Län afsända?, för att, genom Lä 56 H. 8 Den 7 Januari i f. m. nens HushållsSällskaps försorg, der sådane Sällskap finnas, och i annat fall af Konungens Befallningshafvande, till upplyste och kunnige Landtman samt Stadsboer inom Länen utdelas.
Derjemte och för att erhålla än ytterligare upplysningar rörande lämpligheten af berörde Förslag i alla dess delar, hafva HushållsSällskaperne, och der sådane ej äro, Konungens Befallningshafvande, blifvit i nåder anbefallde, alt efter noga granskning af samma Förslag, med deras underdåniga utlåtanden deröfver tidigt före nästa Riksdag inkomma.
.Jag förblifver
Eder, Gode Herrar och Svenske Män, med all Kongl. Nåd och Ynnest städse välbevågen.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan tre qvart till 2 eftermiddagen.
D en 7 Ja n u a r i i e. m. n5 Thorsdageri den 7 Januarii 183o.
Föredrogs ånyo ExpeditionsUtskottets den 3i sistlidne
December under N:o 3o6 aflåtne, och den 4 dennes e. m. på bordet lagde, Memorial, angående den lill Kongl. Maj:t afgående underdåniga Skrifvelse, rörande regleringen af Allmänna IndragningsStaten; Och fann Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Exceuence Herr Gref - ven och LandtMarskalken gjord proposition, att berörde Memorial, som icke erfordrade någon åtgärd af Ridderskapet och Adeln, borde läggas till handlingarne.
Då nu ånyo föredrogs ExpeditionsUtskoltets den 2 dennes under N:o 311 aflåtne, och den 4 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets under N:o 2p3 förut meddeldte Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förhöjdt Hyresanslag för Laiidshöfdinge-Residenshuset i Hernösand; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under gillande af hvad ExpeditionsUtskottet uti nämnde Memorial yttrat, Utskottets ofvanberörde Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse godkänna. lie h. 8* Den 7 Januarii e. ni, Vid förnyad föredragning af Expedit tionsUtskottets den 2 dennes under K:o 3i3 aflålne, och den 4 derpåföljdé e. m, på bordet lagde Memorial, med öfverlemnande af Utskottets under N:o 3i2 afgifne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om ytterligare anslag af allmänna medel till Götha Canalbyggnads fullbordande; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under gillande af hvad ExpedUionsUtskottet uti nämnde Memorial yttrat, Utskottets ofvanberörde Förslag till Rikets Ständers underdådiga Skrifvelse godkänna.
Grefve Brahe} Magnus anförde skrifteligen •:
Då de sammansatta Stats- och Ekonomi-Utskottens Utlåtande angående Beklädnads- och BeväringsDirectionerS inrättande inom Rusthålls-Regementer och Corpser för några dagar sedan föredrogs, anhöll jag att i anledning af Grefve Horns vid tillfället afgifne anförande, framdeles få yttra mig, emedan jag då vid detsammas hastiga afförande tyckte mig finna, att det innebar åtskilligt, som, ägande gemenskap med hufvudfråga 11 i Utskottens Utlåtande, före dennes närmare handläggning
Vore angeläget att besvara; men vid genomläsandet af delta dietamen finner jag Grefvens framställningar, ehuru i flera afseenden visserligen af Den 7 Janna lii e. ra. nyttig syftning, likväl ej verkställbara för det närvarande, och ägande mindre gemenskap med hvad Utskotten egentligen föreslagit till RiksStåndens afgörande.
Grefve Horn anför sjelf, att lian anser utan ändamål att ingå i bevisning: det Indelta Cavalleriet borde reduceras , såsom varande, för vår tid, den djraste ock otjenligaste inrättning i sitt slag.
Jag delar så mycket heldre denna Herr Grefvens åsigt, som det väl blir svårt, om ej omöjligt, att åstadkomma de medel, som erfordrades för att sätta allt indelt Cavallen på värfvad fot; och lyckades man äfven häri, så blefve det måhända ganska problematiskt, huruvida den, genom en sådan reduction inflytande, Vacauee-afgift, i en framtid blefve tillräcklig att uppfylla det påräknade ändamålet, i anseende till de förändringar som hästprisens, och de för Cavalleriets bestånd erforderlige öfrige effecters, stegrande möjligen kunna förorsaka.
Grefve Horns skäl, att ej för närvarande göra gällande dess önskan, att söka medverka till en annan organisation af Indelningsverket, synes mig ej blifva en anledning lill uppskjutande med särskild framställning lill de Rustande rörande öfverenskommelse i afseende på något jemnande af deras skyldigheters utgörande, äfven under krigstid.
En sådan åtgärd tror jag vore af verklig nytta, och jag vet, alt den äfvenledes utgjort föremål för Den 7
Ja nu ari i e. ra.
Styrelsens undersökningar, samt således är förberedd; ehuru jag är af Grefve Horns opinion, att vissa af de utaf Utskotten derom föreslagne vilkor torde kräfva ändring, sorn sannolikt bäst åstadkornmes, om, Renligt hvad jag hemställde, då frågan sista gången discuterades) hos Konungen begäres, att Hans Majrt, vid propositionen lill de Rustande, ville reglera detaillerne, enligt hvad de Rustandes sanna fördel, Truppens tjenstbarhet, och locala omständigheter kunna påkalla.
Jag delar icke Utskottens tvekan, att söka bestämdt bidraga till de af Motionären föreslagne Remonterings-Directioners organiserande.
För min enskildta del tror jag, att om dessas förvaltning vöre oberoende af förvaltningen af Beklädnads- och Beväringsbidraget, skulle de blifva af gagnande egenskap så väl för de Rustande sorn för tjensten.
Jag anser till och med ganska verkställbart, alt desse Directioner kunde föranstalta om hästens underhåll utan ökad kostnad, i längden, för de Rustande, hvarigenom desse skulle undgå mycket besvär, och missförstånd deni samt Befäl och Ryttare emellan skulle undvikas.
En önskan från Rikets Ständer i den delen borde naturligtvis vara ett ytterligare skäl, alt öfvertyga de Rustande, vid sakens framställande till deni, om förslagets fördelar.
Grefve Horn synes ogilla sättet, hvarpå Den 7 Januari i e. in.'
"9 persedlar underkastas cassation vid Generalmönstring.
Svårligen tror jag man kan åstadkomma något tjenligare, ty det har just införts på grund af anförd klagan rörande de partiella Cassationerne.
Hvad i öfrigt den så mycket och obilligt omnämnda godtyckligheten i behandlingen af de Rustandes angelägenheter vidkommer, så, och då den värde Talaren ej anfört, hvilka tilldragelser i sådant fall föranledt dess klander, och han dessutom nogsamt lärer hafva sig bekant, huru man bör förfara för att göra klagan gällande, till vinnande af upprättelse, om någon orättvisa vore begången, anser jag olämpligt att nu med detta ämne upptaga Ridderskapets och Adelns tid.
Jag tror likväl, att opartisk undersökning af det omnämnda så mycket stegrade så kallade prålet å uniformer, skall lemna helt andra resultat än hvad Herr Grefven anför, och tvertom öfvertyga, att senaste åtgärder i den delen afse besparingar.
De befarade olägenheterne af att förvara Munderingspersedlarne hos någon af Rusthållarne, förmodar jag vid närmare skärskådande ej skola anses af så menliga följder; fy om detta sätt ej begagnades, vore väl ej annan utväg, än att förvara Regementets tillhörigheter å Förråd eller Magasin och de högst känbara förluster, i händelse af eldsvåda eller stöld, man då för hela Regementet vore underkastad, är lätt att inse, förutom dea ökade kostnad, som Truppens marche, 120 D e n 7 J a ti lia i i i e. m. hvilken ibland skulle komma att räcka flera dagar till persedlarnes a fini min in g och inJefverering, Förrådsbetjeningens afl»ilande, samt afskrifningar för oförmodade skador och förskämningar, m. m., skulle medföra.
Erfarenheten bar ju dessutom i en lång följd af år besannat, att detta föreslagna förvarrngssätt af munderings- och andre per-! sedlar, begagnats utan olägenhet.
Hvad mu förandet i öfrigt innehåller, skulle visst kunna föranleda till vidlyftiga undersökningar och vederläggningar, men jag anser mig böra uppskjuta dermed, tills vi fått inhämta, om Utskotten anse sig, för närvarande, böra upptaga sagde framställningar till Ståndens afgörande.-—Dessa mina vördsamma anmärkningar, anhåller jag måtte få till vederbörligt Utskott åtfölja Grefve.
Horns.
Herr von Vegesach j Ernst:
Jag kan vid denna fråga icke ti liba kalia 11 a en reT flexion, som redan för längesedan uppstått hos mig, och som jag tror helt naturligt hör uppstå hos hvar och en, nemligen hvarföre man icke söker att afskaffa den så onödiga militairluxen att hafva indeldta Hussarer.
Jag kan icke förstå, huru, i ett fattigt land som Sverige, man vill bibehålla dem, då Hussaruniformen är mycket dyrare, än Dragoners eller Chevaux legers’s.
Jag är deröfver så mycket mera förundrad, som jag haft tillfälle att se i Sachsen och flere andra Stater i Tyskland, huru man Dea 7.
Ja niia lii e. m* 12 i afskaffa t dem, derföre att Hussaruniformen är dyrare än andra uniformer, och i dess ställe förvandlat deni till Dragoner eller Chevaux legers.
Det vore derföre i sanning önskeligt, att Styrelsen ville i detta afseende visa någon hushållning för de nog mycket betungade Rustande, och det är att hoppas, att en GeneralAdjutant för Armeen, med så mycken medborgerlighet, sorn Konungens nuvarande Rådgifvare i Commandomål, deruppå en gång skall fästa Styrelsens uppmärksamhet.
Den siste talarens anförande styrker mig ännu mera i den tanka, jag förra gången yttrade, att det af Grefve
Horn väckte ämne icke står i något sådant sammanhang med den förevarande frågan om BeklädnadsDirectionerne, att det kan anses vara deraf omedelbarligen föranledt, och jag tror ej, att det får ankomma på Utskotten att bedöma, om. en motion, sorn är gjord efter motionstiden, får upptagas eller icke.
Jag har flere gångor erfarit, att Utskotten återsänt mål, som blifvit väckte efter motionstiden, tillika med den anmärkning, att de icke inom behörig tid blifvit framställde.
Huruvida delta varit rätt eller icke, lemnar jag derhän; men, då frågan nu är öppen, tager jag mig friheten framställa denna fråga till Herr Grefvens och LandtMarskalkens yttrande, emedan jag anser det tillhörrt 122 Den 7 J a 11 u a r i i e. m. ensamt Herrar Talmän samt ConslitulionsUtskottet, och ingen annan, att bedöma en sådan sak.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken_, yttrade, att, ehuru Hans Excellence nu ieke kunde med fullkomlig säkerhet draga sig till minnes innehållet af Grefve Horns nyss omförmälte anförande, ville Hans Excellence dock erinra sig, att detsamma icke. innefattade någon ny motion, utan egentligen anmärkningar vid Stats- och EkonomiUlskottens under N:o ro8 afgifue, och den 4 dennes f. m. till Utskotten återremitterade Utlåtande, i fråga om Beklädnads- och BeväringsDirectioners inrättande inom RusthållsRegementerne, m. m, Friherre Cederström_, Jacob:
I afseende på frågan, om det tillhör ConstitutionsUtskottet ensamt att besvara frågor, huruvida motioner, som äro väckte efter motionstidens slut, få upptagas eller icke, tror jag ej att sådant äger rum.
Ty Utskotten åligger, alt i anledning af alla frågor, som väckas, inom 8 dagar yttra sig, i fall de anse sig icke kunna upptaga dem; orsaken måste hämtas från Grundlagens stadganden, och kan således jemväl ligga deruti, att frågan för sent blifvit vackt.
Efter det anförande af Herr Grefven och LandtMarskalken, Den 7 J an ual ii e. in. 123 sora vi nu hört, skulle jag tro, att Grefve Horns yttrande delar sig i tvänne delar, nemligen anmärkningar vid Utskottens Utlåtande och nya förslag hvad Uniformsförändringar beträffar.
Jag hemställer således, huruvida det icke i tvänne afseenden kan anses icke böra upptagas: 1:0 då det innehåller tvänne ämnen, och 2:0 då det är framstäldt efter motionstiden.
Jag är icke intresserad hvarken för eller emot saken, men jag är intresserad att få veta, hvilken auloritet som skall bestämma, om målet får upptagas eller icke.
Jag tror detta tillhöra Talmännen och ConstitutionsUtskottet.
Herr Cederschjöld.Pehr Gustaf:
Hvad sjelfva formfrågan angår, så trodde jag, att remissen redan var beviljad, och då kan allt yttrande derom vara öfverflödigt.
Men jag utbeder mig få göra en erinran i afseende på saken, hvarigenom jag kanske endast ådagalägger min stora okunnighet om militairväsendet.
En militair har här yrkat, att Hussarer skulle afskaf/as i anseende till Uniformens dyrhet.
Det synes deraf, som vore det blott uniformen, sorn gjorde Hussarer.
Jag trodde deremot, att det fast mera vore beväpningen, hustarnes storlek och exercicen, som bestämde det, och att
Hussarer således kunde finnas utan så dyrbar uniform.
Det är denna min okunnighet, sorn jag anhåller alt i Protocollet få förvara. 124 Den 7 Ja n ua r i i e. ni.
Grefve Horn„ Claes Fredrik:
Jag hade ämnat att nu mera iakttaga en fullkomlig tystnad, emedan jag trott mig hafva utvecklat de grunder, hvarpå jag bestrider förslaget, och hafva visat, att min framställning icke är främmande för ämnet.
Jag har förut yttrat, men nödgas nu upprepa, att då jag vill bestämma Rusthållares fortvarande skyldigheter, måste jag tänka mig dem, som de äga för det närvarande; och då deras tillstånd nu är att beklaga, måste
Utskotten tänka sig en möjlig besparing i hvad som för det närvarande är för drygt.
Det är icke främmande för ämnet, att, i en underdånig anhållan till Kongl. Maj:t om åtgärder till lättnad för de Rustande, införa en underdånig begäran , att skyl? dighelerue måtte blifva bestämde och förvandlade till lagliga från godtyckliga.
På Herr Cederschjölds yttrande får jag svara, att drägten och namnet gör intet till saken, ty allt Svenskt Cavallen har samma ExerciceReglemente och samma hästmål.
Hussarerne blifva endast mindre tjenstbara genom deras prålande och besvärliga uniform.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, att Grefve
Brahes ofvanberörde anförande måtte, jemte de af åtskillige Ledamöter, i anledning deraf nu afgifne yttranden, till Stats- och Ekonomiutskotten remitteras; hvilket bifölls.
Den 7 Janna V ii e. m. 125 Företogs till pröfning LngUtskottets den 3 sistlidne December under N:o i5i afgifne, och elen r5 i samma månad e. m. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 67 förut meddeldle Betänkande, öfver väckt motion om inskränkning af den i i5 Gap, 5 §.
ÄrfdaBalken stadgade praescrip-1- tioustid för inländsk arfvinge, hvars vistelseort är okänd in. m. Herr Ribbing, Arvid:
Lagutskottet säger, att det icke föreslagit någou annan ändring, än praescriptionstidens förkortande från 20 till 10 år, eller till likhet med den tidrymd, inom hvilken fordringar i allmänhet skola göras gällande.
Utskottet har likväl i denna uppgift i så måtto, efter min tanka, afvikit från rätta förhållandet, att gamla lagen alldeles lemnar tiden obegränsad för en frånvarande utrikes vistande arfvinge att göra sina anspråk gällande, så vidt han kan visa sig hafva varit hindrad af laga förfall.
Det är också egenteligen den förändring, jag anser såsom den hårdaste, att den, hvilken icke allenast varit nog olycklig att genom laga förfall hafva varit afhållen från att återkomma till sitt fädernesland, äfveii skall hafva den olyckan, att, när det lyckas honom undandraga sig detsamma, dess rättighet skall vara försvunnen att utbekomma det arf, honom med rätta tillkommer.
Svenska historien
Don 7 Januari i e. fn. lemnar niktor många bevis pä, kuru det hade varit den grymmaste hårdhet mot dem, hvilka för Rikets försvar uppoffrat sig, att utestänga dem från denna rättighet, för alt jag skulle tro mig, åtminstone inom detta rum, behöfva vara vidlyftig i det yrkande jag vågar framställa, att en sådan lag som denna måtte afslås.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å LagUtskottets ifrågavarande Utlåtande.
Grefv^GyldenstolpeAnton Gabriel:
Jag anhåller att få veta, om icke detta Utlåtande redan är bifallit af de 3 öfrige Stånden.
Undertecknad Riddarhus-Secreterare: Ifrågavarande Utlåtande är af de tre öfrige Stånden bifallit.
Detta gifver mig en ökad. anledning, alt begära, det Ridderskapet och Adeln läcktes hylla de åsigter jag framställt.
Hans Excellence Herr Grefvert och LandtMar skalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition till bifall af LagUtskoltets Utlåtande.
Ropades åter Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, öm Ridderskapet och Adeln behagade affclå berörde Utlåtande.
■ % - Ropades äfven Ja och Nej.
Den 7 Januari i e. in. 127 Herr von Hartmansdorffj August:
Man torde för jemförelsevis skull tora höra, huru den nuvarande §:n lyder.
Det är såsom följer: ”Nu vet man tans inländske arfvinge, men ej hvar lian är; tå skal arfvet un”der säkert förvar sättas, till thes lian kom”mer, eller emot full borgen af fjermare lyf”tas.
Kommer lian ej inom tjugu åhr; vare ”från arfvet skild, ther lian ej laga förfall ”viser.”
Förmodeligen är det icke något af RiksStånden, hvilket denna §. så nära rörer, som Ridderskapet och Adeln.
Yi höra väl hoppas att krig, sådane som Carl XII:s, icke skola hädanefter aflägsna Sveriges ungdom.
Men af Ridderskapet och Adeln kan det vara många, som vilja i främmande länders tjenst utveckla de egenskaper, hvilka för Rikets försvar erfordras, och mångå taga nu tjenst i andra verldsdelar, särdeles America.
Skulle då den, som der tjenar eller hålles fången, och icke kan bevaka sina rättigheter, varda genom det nya stadgandet skild från sin arfsrätt i fäderneslandet, så vore lagen alltför hård.
Om ock de andra tre Stånden bifallit förändringen, bör likväl Piidderskapet och Adeln, ihogkommande hvad som fordom skett och än kan hända, afslå densamma.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad proposition, blef LagUtskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adeln afslagit.
I 5.8 Ben 7 J rs n u h r i i e. hi.
För ed rogs å nyo och remitterades lill StatsUtskottet Herr Crusenstolpes, Magnus Jacob, den 4 dennes f. m. på bordet lagde motion, alt StatsUtskottet måtte antingen i iden blifvande Instructionen för Fullmäktige i RiksgäldsConloiret befullmyndiga dem, att i händelse af brist uti de beräknade ti11- gångarne för de af Rikets Ständer fasts Lä 1— de anslag, vidtaga erforderlige åtgärder till bebofvens fyllande; eller ock föreslå Rikets Ständer, att åt Kongl. Majit i underdånig*, bet uppdraga, alt, i den händelse berörde tillgångar något eller några år icke förslå till fullt betäckande af alla de utomordentliga anslagen, sjelf intill nästa Riksdag i nåder pröfva deras företräde, med hänsigt till föremålens beskaffenhet och vigt; dock så, att de snmmor, Rikets Ständer för hvarje särskilt behof högst anordnat, icke i nåa got fall må öfverskridas.
Å nyo föredrogs och vemitterades till StatsUtskottet, Herr Ribbings, Arvid, den 4 dennes f. m. väckte motion, alt StatsUtskottet måtte anmodas uppgifva någon utväg, hvarigenom medel kunna anskaffas, för att ersätta den brist, som kunde i Stats*.
Inkomsterne möjligen uppkomma, i händelse Kongl. Majit framdeles skulle finna för godt inställa Bränvinsbränningen-.
Fö - Den 7 Ja n u a ri i e, m* 129 Föredrogs å nyo och bifölls Stats- och BancoUtskottens den 28 sistlidne November under N:o 24 afgifne, och den 4 derpåföljde December e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckte Motioner, angående företagande af en Inspections-resa å Götha Caoal af visse Deputerade inom samtelige RiksStånden.
Å nyo föredrogs ExpeditionsUtskottets den 10 sistlidne
December under N:o 286 aflåtne, och den i5 i samma månad e. m. på bordet lagde Memorial, i anledning af återremiss utaf Utskottets under N:o 216 förut meddeldte förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse, angående beviljadt anslag för UndervisningsVerken i Riket.
Herr Bråkenhjelm, Pehr Beinhold:
Ex-» peditionsUtskottet har uti, som det synes, mindre lämpliga termer visat, att det tagit kännedom af ämnet.