Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förnyar min anhållan , att Ridderskapet och Adeln, med förkastande af denna punkt, ville antaga det förslag, som Herr Noréus framställt.
Jag ser i detta förslag, lika med Herr Grefve Mörner, ej ett ord, som kan väcka farhåga om en ny och utvidgad Magazinsanstalt, icke ett ord om ett hundradetusende tunnor, blott om de 6ö,ooO tunnorne, som skola afsättas; det är medgifvit å vår sida, att styrelsen må söka förmå folket till inrättande af DistrictMagaziner, men att, om de ej kunna gå i verkställighet, styrelsen då mi äga att derom annorlunda förordna, så att den afsatta fonden ej må gå förlorad för folket.
Om ock följden skulle blifva, att LänsMagaziner i de ‘k norra
Länen än vidare kommo att bibehållas, hvad betyder väl den kostnaden emot säkerheten, att, i fall frost inträffar, invånarne ej komma att llda en tryckande nöd.
Af dessa skäl förnyar jag mia anhållan, att Herr Grefven och LandtMarskalken täckes inhämta Ridderskapets och Adelns mening, om icke Ståndet finner den af Herr Noréus föreslagne utväg lämpligare, än den Utskotten uppgifvit.
Jag har aldrig yttrat, att LänsMagazinen borde, såsom sådane, upphöra, Den October J, mi 303 men väl, att de borde upphöra med sin befattning med spannmålshandel, ej med uppbörd.
Rö; rande Herr Noréi förslag, så lyder det så, att de 60,000 tunnorne skulle användas till DistrictMagaziner eller ock på annat sått för de norra JLänens behof.
Der hafva vi nu detsamma, som man läser uti 1811 års bref om Magazinsinrättningen.
Det behöfves då blott en ny inBtruction.
Det vöre icke att upphäfva Magazinsinrättningen, men att ändra den på ett annat sätt, och att inskränka den till de norra orterna.
Om man kan kalla det localt, så sträcker det sig likväl till halfva Sverige, men denna del får säkerligen samma nytta deraf, som det hela hittills haft.
På denna grund anhåller jag, att Ridderskapet och Adeln icke måtte bifalla Herr Noréi, utan Utskottens, förslag, blott med den förändring, att piaescriptionstiden utsattes till j;ne år eller kanske till den 1 October 1825 > då man, innan det årets slut, kunde hafva reda på behållningarne.
Jag instämmer hufvudsakligen med Herr Hjerta i det yttrande, han nu afgifvit, men tror mig böra tillägga att, om Ridderskapet och Adeln icke nu beslutade något dylikt, sorn Utskotten föreslagit, likväl med den modification som är i fråga, så skulle vi vid nästa Riksdag ej blott komma att debat, tera samma sak å nyo, utan äfven få uppräkna de förluster vi under tiden lidit.
Så länge det någorledes bar sig med M»gazins-inrättnirigen , fortsattes den.
Nu, sedan det gått olyckligt och man ej har mera penningar, hvarmed de förlo - Ven 24 öctober /- m, rade Jeunna ersättas, utan enda?t några fordringar att inkräfva, synes man vilja förfara' sä att äfven dessa, eller det enda man har qvar, likaledes skola gå förlorade.
Åtminstone tyckes mig som skulle detta blifva följden , om man åt
Regeringen öfverlåter förvaltningen pä samma sätt som hittills.
Jag säger på samma sätt, emedan man vet meningen dermed hafva varit, att Regeringen genom sina EmbetsVerk skulle lösa den svåra uppgiften, att på en gang gynna både köpare och säljare.
Hvad Herr von Heijne yttrat om SockenMagaainers verkan i de Södra Otterne, vigar äfven jag sorn ofta vistats der , vitsorda.
Jag anser DistrictMagaziner tjenliga endast såsom en öfvergångs-punkt til! något bättre och öfverflödiga, der man redan kommit sig före.
Det första i försörjningsväg inom hushållen är, att föräldrarne mata barnen, sedan att de lemna detn en täre-penning att lefva af, och sluteligen att den vuxna mannen sjelf anskaffar sina behof.
Så förhåller det sig äfven i Statsförvaltningen; derföre tillstyrker jag upprättandet af DistrictMagaziner, ej för deras fortfarande beständiga nytta, utan såsom en af Staten lemnad täre-penning , intill dess de ifrågavarande landskapen kunna försörja sig genom egen omtanka.
En värd Ledamot har omtalat, att det vore Nybyggare och Eoskapsskötare som skulle behöfva undsättning i de Norra Orterne, men icke de åkerbrukande.
Jag frågar i alla fall, hvarmed skola de betala säden, om de ej hafva något att köpa förp
Äga de intet att aflåta , och få de säden för intet, sa skola dessa undsättnings-anstalter leda derhän, at£ fokt” Den 24 Octoher f, m. 3o5 folkmängden ökas i de Norra Provinserne utöfver det antal, sorn dei kan nära sig, ocfif de Nor3 ira blifva derigenom endast fattig-anstalter, sorn de Södra mäste föda.
Dä, när de sednare utarmas af de förra, inträffar hvad Herr Tham yt. trat , att båda blifva tiggare.
Då har afven blifvit taladt om de 25,000 Tunnorne, som äro arn-' hade åt Södra delen af Sverige, och det torde vai ra flera än jag, som anse dem Öfverflödige, så, i händelse de äro inbegripne i denna punktj anhåller jag att de mätte skiljas derifrån.
Jag vågar tillstyrka den termin Herr Hjerta föreslagit, såsom bestämd prsescriptions-tid; ty utsätter man ej en sådan biifver Följden förmodligen deh, att de som vant sig iita på, att Styrelsen framgent skall försörja dem , hvarken anmäla sig till Upprättande af Magaziner, eller tänka på att försörja sig sjelfve.
Herr af Uhr: Örn DistrictMagaisiner blifva änlaggde , är onekligen ett frö laggdt till de norra orternas Fortkomst, och hvilket är oförstörbart, ty Magazinerne få ej medtagas till mera än halfva beloppet.
Således om ej några olyckor, såsom eldsvådorkrig eller dy likt inträffar , kunna de ej förstöras , men väl Förkofras.
Det är derföre något verkligen gjordt för dessa orter för framtiden.
Och örn åter denna inrättning dé första åren, elier uhder det den stadgar sig; skulle befinnas otillräcklig; så är just derföre cre. ditivet i sådant fall ätt tillgå, hvilket åter för framtiden ej bör blifva behefligt, Örn dessa Ma - Jiidd, 0.
IX Band- aldra Afd. 20, j©5 Den 54 October f. nu gaziner lomma lill verkställighet, är åtminstona något gjordt, hvarigenom provinserne kunna tilltaga.
Deremot om dessa 60,000 tunnor öfverlemnas åt nödlidande, så går det väl lättare att dela ut dem , än att formera Magaziner , men en gång förtärde lemna de icke, såsom Magazinerne, någon tillgång för hvarje år.
Jag tror ej, att Bidderskapet och Adeln skall länge besinna sig, för att finna, hvad sorn är att föredraga.
Herr Tham.'.
Jag har varit och är öfvertygad, att någon Magazins-inrättning behöfves åtminstone till frösäde för de Norra Orterne.
Jag tror den bästa inrättningen vara DistrictMagazinen, men jag tror ock, att praascriptions-tiden för deras inrättande bör Förlängas.
Hvad åter angår DistrictMagaziner i de Södra Orterne, så har jag ej samma öfvertygelse örn nyttan och nödvändigheten deraf; de blifva åtminstone ganska sällan nödvändige för tillgång af frösäd, Jag erkänner ock, att flere sådane redan finnas på många ställen inrättade, och att de på vissa ställen medfört nytta genom klok hushållning , och genom förståndiga Directioner deröfver.
Man har genom öfverskotten skaffat Cassör, med hvilka man bestridt Församlingens utgifter.
Jag vet ock att å andra orter, der de blifvit sämre administrerade, hafva de gjort skada och blifvit förskingrade eller bortsålde.
Detta gör att jag förmodar, det de 25,000 Tunnorne skola blifva föga använde.
Men det är just derföre, att jag är öfvertygad därom, att de ej skola gagnas, och att de för Norra Provinserne föreslagne 60,000 Tunnor ej eller skola uttagas, sorn gör att jag / Dm 24 Oetober /, m% Jo 7 återkommer till sättet, huru spannemålen skall arH vändas, sorn blifver öfver.
Jag instämmer i detta afseende, hälst i den af Friherre Björnstjerna föreslagne proposition, att nemligen Utskottens förslag i denna punkt måtte antagas med förlängning af prteacriptions-tiden, men att från punkten uteslutes allt hvad som angår användandet af de öfverskott, som ej begagnas till DistrictMagaziner, och att afgörandet derom ma komma till öfverläggning hos Bidderskapet och.
Adeln på samma gång, som den serskilta punkt, hvilken angår de öfrige öfverskotten i Magazinerne.
Jag tror, att derom bör beslutas i ett sammanhang, och att det på en gång bör bestämmas, huru och när dessa öfverskott skola försäljas eller disponeras.
Detta är den förändring, som jag skulle önska.
Grefve von Schwerin : Herr Hjerta tycke* befara, att om uti en del af landet de idéer bi-' behöllos vid lif, som emanerat iftån Allmänna Magazins-Inrättningen, så kunde denna ena del attrahera den andra, och störta den i den af. grund, som Herr Hjerta ser för sig.
Han upp. gör beräkningen efter arealen.
Det är sannt, att om Sverige kunde delas i 2:ne delar, och häng. de i luften , så vore det möjligt, att de kunda attrahera hvarandra, helst den ena innehåller mera granit än den andra.
Men då folkmängden är så olika, att den i ena delen utgör blott j 60,000 personer, och i den andra öfver 2 mil. lioner, så lärer för den Södra Folkmassan icke nå-j gon våda vara att befara af hvad som göres för de» Korta.
Jag känner dessa Nona Isider, tj; 3c8 D-en 24 Oclober /. >». jag har rest der , och jag är öfvertygad alt, or» ej ett annat administrations-sätt der användes , än som kan vara lämpligt i den andra delen , så gå de alldeles tillbaka fran den grad af välmåga, som der nu herrskar.
Herr von Hartmansdorff tycker detta vara likgiltigt; och anser dessa aggregater som en börda.
Jag tror nog att de finnas, som ville hjelpa de Södra Orterne ifrån denna Jbörda, men jäg undrar, huru länge man då sjelf skulle blifva uti rolig besittning af sitt goda.
Så länge dessa länder gemensamt utgöra den Svenska Staten , så bör man ej låta den ena halfva arealen lossa sig från den andra.
Jag ser ej, huru det kan vara att vilja fortfarandet af Allmänna Magszins-Inrättningen , om för de 4 Öfra
Lä» nen, i händelse man ej, inom 2 år kan få deras invånare att adoptera det system som Utskotten Funnit ensamt användbart, det öfverleinnades åt Styrelsen att disponera denna Spannmål, i händelse frost och deraf följande missväxt skulle inträffa.
Det kan localt organiseras på samma sätt sorn man föreslår för Umeå Län , hvilket dock i vissa afseenden är olika de andra Länen.
Jag skall dock ej envisas, örn man ej vill lemna företräde åt Herr Noréi fötslag , hvilket jag anser rigtigt, utan ingår derpå, att Utskottets förslag må framställas till bifall med vilkor, att ingen prtescrhpiions-iid bestämmes.
Herr von Hartmansdorff har så fullständigt utredt de grunda sattser, jag hyser, att mig återstår blott, att förena mig med honom.
Jag anser ej, att de Norra Länen för oss är.o en börda, men jag anser, att Den 24 Oclober J. ml ilen nytta, vi af dem kunna hämta, skall blifva så tnycket fullkomligare, ju mera vi göra deras industriella framsteg oberoende af vacklande understöd af det allmänna, och, öfverlemnande dem ät den enskilta omtankan och fliten, inskränka Statens mellankomst till undanrödjande af de hinder sorn kunna möta dessas fria verkningar.
I likhet med Herr von Hartmansdorff anhåller jag örn proposition till bifall å Utskottens framställning med tillägg af prasscriptionstidens ökande till 2 år.
Om desse Orter ej inom denna tid skulle vilja ingå på inrättningarne, så är det gifvit, att de anse sig ej deraf kunna hämta någon nytta, och de måtte väl i det afseendet vara de mäst behörige domare.
Afven deruti förenar jag mig, att propositionen måtte afdelas så, att särskildt matte framställas anslaget, för de Norra, och särskildt det för de Södra Orterne, enär ingen anledning förekommer att bifalla det sista» Herr Lagerhjelm, Pehr:
Jag hade verk ligen föreställt mig, att frågan till sin princips i allmänna tänkesättet ,var bestämd, huruvida DistrictMagaziner skola äga rum, enär Riksdagen så långt framskridit.
Jag täger äfven för afgjordt, att Ridderskapet och Adeln beslutar deras inrättande.
Men då denna inrättning till sin principe är ny, och således okänd för Orterne, och jag icke kan föreställa mig, alt all upplysning är samlad inom Riksens Ständer, siler deras Utskott allena, har jag trott, att någon utsträckning vid Inrättningens formation vore möjlig, äfven sorn att en längre pisecriptionstid borde stadfästas, ej blott derföre, att inrättningen är ny, utan äfven 5ia Ven 34 öctober f. m. pt det att folket ml fa tillfälle att tänka i ett ämne, som möjligen kan utföras pl mer än ett sätt.
För min del kan jag ej ingå i den tanka Herr Noreus yttrat, att, i händelse Otterne ej skulle iinski inrätta DistrictMagaziner, det måtte lemnäs oinskränkt fält åt Regeringen för användande af Spannmålen.
Jag föreställer mig ändamålet med Riksens Ständers sammanvaro vara, att föreslå former för Styrelsen eller ändra de, tom finnas, om det är nödvändigt.
Således anhåller jag om proposition på Utskottens förslag med någon latitud för formens bestämmande, samt så att en betydligt längre praecriptionstid bestämmes.
Friherre af Nordin, Carl Johan-.
Här har mycket blifvit ordadt om DistrictMagaziner.
Jag vill ej nu best rida,att ju de i visst afseende,om de vinna tillvaro, kunna möjeligen blifva nyttiga, men erfarenheten har derom ej förvissat oss.
Jag tror derföre, att vi af erfarenheten böra söka stöd för denna yttrade öfvertygelse, heldst tankarne härom äro ganska mycket delade, och det tilläfventyrs med mycket skäl.
Min tanka är, att Ridderska— pet och Adeln, med bifall till Utskottens förslag, bör förlänga prajcsriptionstiden intill nästa Riksdag.
Jag ser ingen menlig följd deraf, att Riksens Ständer vid nästa Riksdag komma att öfverlägga om detta ämne, och anhåller om proposition
I Betänkandet, med förlängning af prasscriptionstiden tiii den tid, jag haft äran föreslå.
Jag ser mig blott nödsakad, Den 24 Odalen J, m> gn att i anledning af 2;ne Talares framställning, fästa uppmärksamheten på föijderne, om man utsträcker prosscriptionstiden till nästa Riksdag.
Följden blir, att Magazins Directionens liqvider ej kunna uppgöras.
Man kan ej afsluta räkningarne, Banquen får af sina försträckningar t-j något åter, och man kan ej afskeda Betjeningen.
Det gör beslutet osäkert, och vållar att hela MagazinsDirectionen med alla sina minnen och sin anger åter hälsas af nästkommande Ständer.
På denna grund anser jag vigtigt, att en prasacrip» tionstid ej utsattes så obestämd som till nästa Riksdag, ty den kan bli om ett år, eller först om 5 år.
Man har yttrat, att District-Magaziner ej voro till sin nytta bestyrkte.
Jag tror mig kunna bevittna, att sådane redan finnas i de Norra Orterne på flere Ställen, och der de finnas, hafva de gjort nytta, de hafva stigit i SädesCapital, så att en sann hjelp af dem kan hemtas, då nian derigenom kan slippa de långväga transporterne.
Man önskar ej annat, än att få medel att fondera Magaziner, och jag anser väl tiden af ett år därtill vara tillräcklig, men skall dock med anledning af någre yttranden medgifva att den be* stämmes till 2 år.
Hvad angår, att en särskild opinion skulle vara rådande, att vägra de 25,000 Tunr.orne för de Södra Orterne, så får jag fästa uppmärksamheten deruppå, att, om principen är erkänd för de Norra Otterne, så bör den ock erkännas flir de Södra, och det finnas uti Kronobergs
Län, Vestergötland och Halland några ställen, som behöfva District-Magaziner, ehuru ej så mycket sorn de Norra Orterne.
Jag anhåller således om Proposition pä Utskottens Betänkands 312 Den 24 Qctobcr f. 111. med prsescriptions-tidens förlängning till dfn fort» Sta October 1825.
Med de åtskilliga Talare, som yttrat sig för en förlängd praescriptionstid, instämmer jag så mycket mera, sorn jag finner den högst nödvändig.
I de fleste, orter, åtminstone i Westerbotten, är ingen sådan ?ak påtänkt, och ett viss tid fordras för öfverlägga ningar mellan allmogen, och för uppbyggandet af Magaziner
Det är ej der, sorn i de södra prterne, hvarest Possessionater finnas, hvilka, snart kunna fatta sitt beslut.
Det behöfves lang tid för allmogen, att samtala sins emellan örn saken, atl utse personer till förvaltningen rw. m.
Nödvändigheten fordrar, att man sammanslår flere socknar. lag skulle derföre anse bäst, att tiden bestämdes till nästa lagtima Riksdag ellet;, om Urtima Riksdag dessförinnan inträffar, till 3 år.
Grefve vpn Platen:
Med den localkänns dom jag äger, erkänner jag, att jag ej kan finna de 25,000 tunnorne nödvändiga för de södra orterne.
Jag kan ej tänka mig, att i Småland och 'Westergöthland orter Jeunna finnas, sorn hafva, behof af säd, lika med de norra orterne, sedan communicaiionerne blifvit öppnade, och man lika lätt kommer ifrån Ystad till fdjo och Jonköping, som till S opkbolm.
Men jag är lika öfvertygad, att prsuriptionstiden bör vara öppen till nästa Riksdag, ty det kunde hända, att man, genom fruktan att förlora tid, kasta.Se sig i:i i. spekulationer, sorn oj kunde var,a nyttiga.
Jsg är lien 24 Oc lo lier f. m. 313 » l pck öfvertygad, att dessa inrättningar på mångå ställen kunna vara lika skadliga* som på andra nyttiga.
Man bör ej forcera en sak, sorn kanske ej passar.
Om deremot tiden bestämmes till nästa Riksdag, så är det ej farligt.
Det är likgiltigt , om Riksdagen då inträffar om 2 eller 5 år, ty nästa Ständer kunna med erfarenhet derom, besluta.
Jag anhåller således om proposition på Utskottens förslag utan fixerad lid, och att hvad som ej åtgår till DistrictMagaziner, matte öfverlemnss åt styrelsen.
Grefve af Ugglas,, Gustaf: Jag har blott velat anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes hafva den godheten, att dela propositionen å denna punkt i 2;re delar.
Hvad de norra Länen angar, och de 60,000 tunnorne, har jag ej något att invända, ty jag tror det vara nödvändigt, att ett effectivt qvantum spannmål der finnes; men förhållandet är ej sådant med de södra Länen, emedan, om der missväxt inträffar, det alltid är tillfälle att få spannmål sjöledes, och ingen fara, att ju spannmålen går tilt såsom utsäde.
Jag anhåller således om 2:rte serskildta propositioner, den ena för de norra, och dsn andra för de södra orterne, så att den förra kan bifallas, och den sednare afsläs.
Herr Grefven och LandtMarJkalhen yttrade , att, då 3:dje punkten i Utskottens senare
Utlåtande innefattade 2jne serskilde frågor, den ena om ett artsl3g af 6o,&Oo tunnor spannmål för de norra och vestra Länen, samt den puira pra ett anslag af 2 5,000 tunnor för de södra Lä - 314 Dtn 24 October f. m, nen i Riket, ansåg Herr LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att berörde 2.'ne frågor finge hvar för sig serskildt till afgörande företagaa.
Herr Grejven och LandtMarJkalken förklarade derefter, det han, i anledning af flere J_>edamöters under discussionen yttrade önskan, ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla Tredje Punkten i Utskottens senare Utlåtande, i afseende å det till de norra och Westra Länen anslagne epannmålsunderstöd, med den förändring, att den deruti stadgade prasscriptionstid af ett år måtte intill nästa Riksdag utsträckas.
Ja och Nej. H err von Hartmans elorjj:
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition å Herr Hjertås förslag, att prsescripconstiden måtte bestämmas till den t October 1825.
Herr Grej ven och Landt
Marskalken gjorde proposition till bifall å den del af Tredje Punkten, som angick det till de norra och vestra
Länen anslagne spannmålsunderstöd, med den förändring, att piasrcriptionstiden måtte till dea x October 1825 utsträckas.
Ropades äfven Ja och Nej. *>cn 3 4 Octoler /, m\
Jas» farr anhålla om votering i fall Ridderskapets oeh Adelns bifall å det sist framställda förslaget eljest icke kan bestämdt urskiljas.
Om jag rätt fattat Herr von Hartmansdorff* mening har han begärt votering, endast i den händelse Herr Grefven och Landt.
Marskalken ej trott sig hafva kunna utrönt Ståndets tanka.
Jag anhåller, att i Japropositionen måtte upptagas bifall till Utskottens Betänkande om användande af de 60,000 tunnorne, med Herr Hjertås tillägg att piaescriptionstiden bestämmes till den i October 1825, samt i contrapropositionen Grefve von Plåtens förslag, att berörde ptaescriptionstid bestämmes till nästa Riksdag.
Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då han icke med säkerhet kunnat utröna Ridderskapets och Adelns pluralitet vid besvarandet af den sist framställda propositionen , ansåg Herr LandiMarskalken sig å nyo böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla Tredje punkten , med den förändring, att prasscriptionsliden utsträcktes till den 1 October 1825.
Marskalken förnyade den proposition, att Tre - 3i6 Den 24 Oelober /, m. dje punkten måtte gillas, med den förändring, att prasscriptionstiden intill nästa Riksdag utsträcktes.
Ja och Nej, Friherre Björnstjerna'.
Ehuru jag varit en bland dem , som ropat nej till den förra propositionen, tror jag saken vara af för liten vigt-, för att vi derom skulle votera, och jag afstår således, i fall de , hvilka äro af samma menings som jag, äfven afstå.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, faun Ridderskapet och Adeln för godt , att gilla den del af Tredje punkten i Utskottens senare Utlåtande, sora angick det till de norra och vestra JLänen anslagne spannemålsunderstöd , endast med den förändring, att den deruti stadgade prasscriptionstid af Ett år till den I October 1825 utsträcktes.
Jag anhåller, att till Profocollet fä nämna, att på grund af den kännedom jag äger om dessa provinseT, anser jag tiden vara för korrt, och beslutet förhastadt.
Hans Excellenoe Herr Grefve Mörner:
Jag instämmer i Grefve von Schwerins reservation-, och förklarar, att jag hade trott Herr Noréi förslag vara det enda rätta.
Grefve von Platen', Jag förenar mig så myc - Den 24 Oct&ber /. m. 5ket mera med Grefve von Schwerin, som detta,' beslut må hända blir ett nytt skäl till Riksdag.
Af de or* saker, Grefve von Schwerin nämnt, får jag äfven anmäla min reservation till Protocollet.
Herr af Schmidt; Äfven jag får reservera mig mot beslutet, emedan jag anser praescriptionstiden för korrt.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Från ConsiitulionsUtshottcti
Rörande en af Herr LandtMati skalken vägrad proposition.
Från Stats- Banco- och LagUtskottenl
Af den 13 dennes: N:o 546.
I anledning af de inom Ridderskapet och Adeln samt BondeStåndet gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående vilkoren för inrättandet af enskilts Banker eller Disconter, Nio 547.
Öfver de inom samtlige Riks - »en 54 Oelober f. m.
Stånden gjorda anmärkningar vid Utskottens Betänkande, angående väckta frågor om enskilde personers rättighet att utfärda invisningar, ställda till betalning af andre enskilte, samt beskaffenheten af de fordringsanspråk, som derigenom uppkomma.
Frän jårstårkta Stats- och Banco Utskotten:
Af den 16 dennes: N:o 548.
Angående beläning i Banken af exportable effecter.
Högloft, Bidderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 3 eftermiddagen.
In fidem Protocolli [ O, J.
Ven 27 Oetober /. m. Måndagen den 27 Oetober.
Herr Rosenblad, Bernhard, anförde skriftligen : (Se Bilagan N:o 1.)
Herr Munck af Rosenskjöld, Eberhardt Sedan jag för några plenidagar tillbaka väckte motion om publicitet vid öfverläggningarne inom alla RiksStånden, såsom den enda Motion i detta ämne, hvaröfver Ridderskapet och Adeln vid denna Riksdag kan fatta beslut, emedan frågan om publicitet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar redan blifvit afgjord, har jag sedermera blifvit upplyst derom, att en lika beskaffad Motion blifvit förut framställd af Herr Lefren, men att han erhållit tillstånd låta Motionen hvila, intilldess Lag- och OrconomieUtskotten utlåtit sig öfver frågan, och anhåller jag således, att äfven min Motion emedlertid må få hvila.
Jag skulle återtaga den, om jag ej ansåg mig böra bevara min rätt, att få den vidare framställd, i fall Herr Lefrén skulls låta sin M Olion förfalla helt och hållit. 320 Den 27 Octoltr f. m.
Fortsattes elen i sista Plenum började profning af Stats- Banco- samt Allmänna Besvärs» och Oeconomie-Utskottens icke allenast den 2i sisth Augusti under N:o 434 afgifne, och den 25 i samma månad eftefmiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande Allmänna Magazinslnrättningen; utan ock den 10 dennes under N:ö 545 rneddeldte, samt den 20 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver dö yid berörde Betänkande gjorde anmärkningar.
Tredje Punkten; angående Utskottens hemStällan, att under enahanda vilkor, sorn blifvit för
District - Magaziners inrättande uti JSorra och en del af Westra Lånen stadgade$ åfven ett Spannmålspartis af 35,000 tunnor må anslås för de öfrige Lånen i Riket, där skörden i medelmåttiga år stundom slår felt, och dår inbyggarne önska, att erhålla bidrag till egne Spannmåls Förråders anläggande.