Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan derföre ej med min röst bidraga alt rösta för anslag lill yllcrligare cellfängelser, lika så biel som för den lag, sorn skulle vara befolkningslag för desamma; men ville man vidtaga åtgärder för hufvudstadens, som lärer lemna det största antalet af brottslingar i förhållande till sin befolkning, ändamålsenligare bevakning och de der m. fl. städes nödlidandes bispringande m. m., vill jag rösta för anslag derför, alldenstund bättre mäste vara, att staten uppoffrar något för dessa olyckliga för alt bereda dem bröd genom arbete, förr än de blifva brottslingar, än sedermera.
Men leinnar man delta åsido och endast tänker på att uppbygga och kolonisera cellfängelser, hvilka såsom vi sett befolkas såväl inifrån som utifrån, måste man bäfva tillbaka för det fasansvärda af följderna af dc åtgärder, hvilka man vill hvälfva öfver oss och slå ögonen ned af blygsel öfver de rådandes oförmåga att inse det enkla och utföra det rätta.
Jag anhåller om återremiss, på det StatsUtsk. må afstyrka den K. proposm och lemna R.
St. tillfälle, att erfara nyttan af de åt fängelsebyggnaderna anslagna milionerna, förr än man föreslår, att de skola uppoffra (lere.
Blir ett afslag StatsUtsk:s tillstyrkan, tillskyndas ingen olägenhet af återremissen pä så sätt, att penningarne ej skulle komma i tid för de byggnader, man för året önskade uppföra, ty då blefve säkerligen inga utaf.
Jag vill sluta med en anmärkn. mot den af flere talare här föror - 700 Den 23 Februari e. m. dadé förmånen af att uppföra trädfängelser.
Utom de flere skäl andra talare anfört deremot, finnes ändock ett: sådana fängelser äro nemi. alls icke säkra för eld och fångarne kunde för att slippa undan antända palatset; exempel pä dylika händelser finnes och jag erinrar mig bland andra, att Danska brottslingarna vid Köpenhamns stora korrektionshus, det s. k.
Rasphuset, i slutet af förra seklet flngo tillfälle, att sticka fängelset i brand och hade för ögonblicket alla undkommit, om ej Danska Regeringen hade ansett sig tvungen till den grymma åtgärden, att dels låta nedhugga dem, dels jaga dem in uti lågorna.
Under uppläsningen af detta anförande, hördes åtskillige ledamöter, genom rop på propos. och huller, tillkännagifva otålighet.
Till en början får jag lugna R. o. Ad. med den förtäring, att jag endast en eller annan minut ämnar upplaga dess tid.
Huruvida ensamhetsfängelse bör användas såsom straff, är en fråga, hvarom, enligt hvad diskussionen i dag utvisar, meningarne äro hvarandra alldeles motsatta.
Jag vill icke nu yttra mig derom emedan det icke utgör föremål för diskussionen i dag, och jag har egentligen begärt ordet endast för att ytterligare fästa uppmärksamheten derpå, att den frågan huruvida det är ändamålsenligt att använda cellfängelset såsom straff, icke står uti något direkt sammanhang med den nu under öfverläggning varande frågan, huruvida länsfängelserne böra inrättas efter cellsystemet, samt att således äfven de mest ifrige motståndare mot cellfängclsesyslemets tillämpande i hela dess vidd såsom straff för alla slags brott, likväl kunna gilla detta systems användande vid länsfängelserne och således lemna sitt bifall lill StatsUlsk:s förevar, betänk.
, utan att behöfva frukta, att derigenom hafva bundit händerne på sig, när berörde fråga af LagUlsk. framställes till öfverläggning.
För att åter stadga sin öfvertygelse derom, huruvida ensamhetshäkten höra begagnas för att deri förvara ransakningsfängar, eller om man dertill bör fortfarande begagna gemensamhetsfängelser, tror jag att det icke behöfves mera än att taga en närmare kännedom om det högst bedrölliga tillstånd som inom dessa sednare är rådande.
En och annan talare före mig har visserligen lästat uppmärksamheten härå; men som jag förmodar att det finnes många ledamöter af Ståndet, sorn härom sakna ali kännedom, torde det tillåtas mig att med några få ord söka göra föreställningen derom åskådligare.
Man tänke sig nemi. den olyckliga belägenhet i fysiskt och moraliskt afseende, hvaruti en oskyldig person råkar, sorn, på grund af misstankar om brott, inkastas i dessa ohyggliga gemensamhetsfängelser bland tjufvar och skälmar; och ty värr äro desse oskyldiges antal ej så ringa.
De utsättas der i fysiskt afseende för smitta af de ohyggliga sjukdomar, som härja inom dessa fängelser och blifva, i ordets verkliga bemärkelse, öfversållade med ohyra af alla slag.
Den som icke redan förut är hemmastadd uti kamraternes osedliga och omoraliska tidsfördrif, samt icke heller är villig att deruti emottaga undervisning, blifver utsatt för de öfriges hån och gäckerier samt: öfverhopas ofta med hugg och slag.
Med Den 23 Februari f. m. 701 elt ord, lian undergår en fysisk och moralisk tortyr, som för en känslig person mången gång är vida värre än örn han genast beröfvades lifvet.
Kännedomen om detta förskräckliga förhållande är tillräcklig för att stadga min öfvertygelse, ej allenast om behofvet af ensamhetsfängelse för ransakningsfångar, utan ock om samhällets pligt, att, utan uppehåll, så fort som möjligt inom hela riket genomföra den i afseende härpå började vigliga reformen.
För att ytterligare styrka hvad jag sagt, torde jag exempelvis böra nämna några ord 0111 det olyckliga öde, som träffat en yngling, med hvilken jag förb år derom samtalade å härvar. nya cellfängelse.
Denna yngling, som omkring 10 år gammal, var anställd såsom dräng hos en åkare, höll en dag med sitt åkdon pä ett af hufvudstadens torg, då en för honom okänd bättre klädd person kom och satte sig i åkdonet för att färdas till något ställe.
Under färden möttes några polisbetjenter, hvilka igenkände den åkande såsom en straffad missdådare, misstänkt för en nyligen föröfvad stöld.
Han blef genast gripen, och som ynglingen, som låtit honom färdas i sitt åkdon, derföre ansågs misstänkt, sä blef äfven han i häkte inmanad och hörd inför poliskammaren, derifrån målet förvisades till landsrätt, men innan han blef inställd inför sistberörde domstol åtgick 6 veckor, hvaraf halfva tiden tillbringades uti hufvudstadens gemensamhetsfängelser och den andra hälften uti nya cellfängelset, der han vid mitt besök gråtande för mig omtalade, huru han blifvit af kamraterne i gemensamhetsfängelset behandlad.
De hade slagit honom, emedan lian förklarat sig vara oskyldig, samt derföre att han icke velat emottaga och efterfölja deras lärdomar.
Han hade ännu qvar sår på händerna och i ansigtet efter den smitta han der fått emottaga.
Han förklarade alt, ehuru vistandet i cellfängelset visserligen var särdeles påkostande, detsamma dock för honom, såsom oskyldig, vore ett Himmelrike i jemförelse med de plågor han under vistandet i gemensamhetsfängelset måst utstå.
Samma dag jag samtalade med denna yngling blef han till förhör inställd inför häradsrätten, som genast förklarade honom böra ställas på fri fot.
Man har anmärkt att flere oordningar blifvit begångna inom det nya länshäktet.
Detta vill jag visst icke bestrida, utan måste tvertom medgifva, att sådane beklagligen der ägt rum; men orsaken härtill har efter min öfvertygelse varit den, att man velat allt förmycket spara på koslnaderne för fängelsets administration; och jag hyser derföre ock den glada förhoppning, alt de välgörande resultater, som väntats af cellfängelserne, skola realiseras så snart man vill bestå de medel som erfordras för fängelsets ändamålsenliga förvaltning; men äfven på det sätt cellfängelset hittills blifvit administreradt har det dock medfört den ovärderliga fördel, att icke den oskyldige der blifvit inkastad bland förvunna brottslingar.
De fleste af de talare, som yttrat sig för återremiss eller afslag, hafva fästat sig dervid, att StatsUtslcs förevar, betänk, skulle vara otydligt uppställdt.
Jag medger att förhållandet verkligen är sådant; men jag tror alt det kunde afhjelpas genom tilläggande af ett enda ord.
Vi tyckas nemi. alla vara ense derom, att de ifrågavar. medlen böra användas till uppförande endast af länsfängelser.
Hvar - 702 Den 23 Februari e. ni. före icke då uttrycka detta uti det beslut, sora är i fråga?
Stan har egentligen befarat att dessa medel kunde användas äfven till byggande af straff-fängelser, emedan något förbud deremot icke förekommer uti den föreslagna ural. skrifvelsen.
Men om man framför det pä första raden af Utskrs förslag förekommande ordet ”fängelser efter cellsystemel” salle ordet ”läns,” sä alt det hette ”länsfängelser efter cellsystemet,” sä tror jag att det önskade ändamälet vore vunnet.
Jag förmodar alt 4!) § Riksd.Ordn., efter den lydelse den i sednare tider erhällit, icke lägger nägot hinder i vägen för lt. o. Ad. att fatta ett sä beskaffadt beslut, enär den förevar, flögan icke torde böra räknas till dem som röra den ordinarie statsregleringen, och hvilka böra behandlas i enlighet med de derom i (59 § lieg.F. meddelade föreskrifter.
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm., i anledn. af llr Cedersclijölds yrkande, fästade uppmärksamheten derpå, all förevar, ärende utgjorde en slatsregleringsfräga och således mäste behandlas enl. 69 § Reg.F , samt alt följaktligen endast å bifall eller återremiss af Utsk:s utlät, propos. kunde framställas.
Hr Gr. o. Landtm:s sedermera först lill bifall och sedan till återremiss af StatsUlsk:s ifrägavar. utlåt.
N:o 41 framställde propos:r besvarades med ja och nej; hvarefter Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att den sednare propos:n blifvit besvarad med öfvervägande ja.
Hr von Troil, Emil, begärde votering.
Jag hemställer om icke Hr Gr. o. Landtm, skulle täckas framställa propos. till Ståndet alt åtskiljas efter slutad votering.
Tiden är så långt framskriden, att det icke torde vara lämpligt att företaga något vidare till öfverläggning.
1 anledn. häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att från SlatsUtsk. hade inkommit några ntlåt:n, som borde anmälas lill bordläggning, men att han, sedan detta skett, ämnat framställa propos. lill R. o. Ad:s åtskiljande.
Den som bifaller S(atsUtsk:s utlåt.
N:o 41 voterar
Ja: den det ej vill, voterar Nej; Vinner nej; kommer förenämnde utlåt, att, på grund af deremot gjorde anmärkmr, återremitteras.
Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 61.
Nej— 120.
Den 23 Februari e. m. 703 Anmältcs och lades pä bordet nedannämnde frän StatsUtsk. inkomne utlålin och mern.:
Nio fi8, i anleda, af K.
M:s nåd. skrifvelse i fråga om förre lands-kamereraren, kammarrätts-rådet G.
Sylvanders lind. ansökan om eftergift af ett honom till ersättning ådömdt belopp; N:o fil), i anledn. af erhållen äterremiss ä utlät.
N:o 35; Nio 70, i anledn. af väckt motion om indragning af kronoinspcktorstjcnsten i Avesta; Nio 71, i anledn. af väckt motion, alt ett eller två kronohemman må åt hvarje församling upplåtas, till beredande af bostad åt skollärare samt uppförande af faltighusbyggnad, och Nio 72, i anledn. af K.. Mis nåd. propos. angille bidrag af sall peter fonden för fyllande af tillfälliga statsbehof. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 10 e. m.
In fidem protocolii, A(Ibert Munck.
Lördagen den 20 Februari 1848.
Justerades 1 prot.-utdr. för d. 23 dennes f. och e. m. Öppnades Ilrr Bänkmäns lista vid val af en Elector efter N:o 1,936.
Hr von Stockenström, Erik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,476.
Hr Riben, Carl Wilhelm.
Posse, Erik, inlemnadt sälydande mern.: Sedan II. R. o. Adis Hrr Electorer d. 12 lili innevar. månad behagat utse mig till suppleant uti II.
Exped.Utsk.; så har jag under d. 22 likaledes i denna månad, blifvit utaf K. M. i nåder förordnad alt, i egenskap af adjungerad ledamot, biträda Dess och rikets Höglofl.
Svea hofrätt; och då tjenstgöringen i K. hofrätten förhindrar mig att bevista Utskis sessioner, de der hållas på samma lider som hofrättens; så får jag härmedelst ödmjukeligen anhålla, det jag måtte varda endtledigad frän att vara suppleant i Exped.- Utsk.; dock med bibehållande af min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall. 704 Den 26 Februari.
Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Rääf, Leonti. Fredr., anmält, del han, i anseende lill enskilde angelägenheter, vore nödsakad att på någon tid från riksdagen afresa, och i anledn. deraf anhållit alt, med bibehållande af riksdagsmannarätt, fä afsäga sig sin befattning såsom ledamot af StatsUtsk., biföll R. o. Ad. jemväl denna anhållan; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i StatsUtsk. efter Hr Rääf, en suppleant i samma Utsk. efter Hr af Harmens, Henrik Otto, som blifvit vald lill ordinarie ledamot derstädes, samt en suppleant i Exped.Ulsk. efter Gr. Posse.
Företogs val af de ledamöter, hvilka å R. o. Ad:s vägnar borde deltaga i den nämnd, sorn enl. 64 § Riksd.Ordn. äger att döma, huruvida högsta domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente, att i deras vigtiga kall bibehållas; och befunnos följande
Hrr genom de flesta rösterne hafva blifvit utsedde till:
Ordinarie ledamöter : N:o 60.
Mörner, Carl 79 röster. — 87. 55 Löwenhjelm; fullm.
Åkerhjelm, Carl
Axel 79 77 — 124. 7 7 Sandels, Samuel August 79 77 — 128. 77 Barnekow, fullm.
Hr Stjernsvärd, Rudolf Hodder 77 — 114.
Hummerhjelm; fullm.
Åkerhjelm, Johan Carl 139 77 — 133. 77 von Schwerin, Carl Julius .... 79 75 — 1,428.
Georg . . . 79 77 — 1,543. ’7 Hederstjerna, Carl Johan Grundelstjerna, Axel Wilhelm.... 139 77 — 1,612. 77 79 7 7 — 1,861. 77 Hartmansdorff, August 79 77 — 1.862. 77 Ridderstedt; fullm.
Hr Rosenblad, Eberh. Math 79 77 — 1,940 C. „ Tersmeden, Jakob Johan 79 77 Suppleanter : N:o 215.
Hr Ramsay; fullm.
Gr. Mörner, Carl Göran Detlof 79 röster. — 254.
Lagerbjelke, Johan 78 77 — 200. 77 von Friesendorff, Fredr.
August . . 78 77 — 496.
Hr Stålhammar; fullm.
Hr von Wahrendorff, Martin 78 77 Sedan genom särskilda lottningar blifvit bestämdt, dels hvilken af dem, som erhållit 79 röster borde blifva suppleant, dels i hvilken ordning de öfrige suppleanterne borde tillkallas.
Anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt:n, nemi. från Stats - Den ?<S Februari. 705 Stats-Utskottet: N:o 75, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de bildande af ett nytt artilleri-batteri att förläggas i Norrland; N:o 76, ang:de godtgörande af förskottsvis utbetalta understöd, i anledn. af den sistl. år i Christianstad inträffade eldsvåda; N:o 77, i anledn. af väckt motion, ang:de penningedepositio ners införande, i st. f. nu brukliga kautioner för vissa tjenster och arrenden; Banko-Utskottet:
N:o 23, öfver väckt fråga om bestämmande af preskriptionstid för inlösen af åtskilliga låne-banko-obligationer; N:o 24, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de särskilda jeankningar uti det af K. M. och R.
St. antagna myntsystem; N:o 25, i fråga om tillverkning och utgifning från banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk. samt 14 och 10 sk. kopparmynt; N:o 26, öfver ett af komministern B.
Wongers gjordt ackordsanbud; N:o 27, i anledn. af handlanden Å. P.
Rehnströms ansökning om eftergift af straffränta å ett i handels- och närings-diskonten upptaget lån; N:o 28, i anledn. af förre fastighetsägaren P. W.
Håkanssons ansökning om eftergift af ränta ä lån från banko-diskonten; N:o 29, i anledn. af väckt motion om eftergift af öfverränta för 2:ne, emot numera aflidne stadsläkaren J. A. Falks Itorgen upp tagne diskontlån; samt N:o 30, i anledn. af juveleraren J.
Nilssons ansökning om eftergift af upplupen öfverränta å ett lån i bankodiskonten.
II. R. o. Ad. åtskildes kl. 1 e. m. tn fidem protocoUi, Albert Munck.
Måndagen den 28 Februari 1848.
Justerades pleni-prot:n för d. 12 dennes e. m, samt d. 16 dennes f. och e. m.
Öppnades och upplästes följande prol.; 2 H. 45 706
Den 28 Februari.
O Ar 1848 cl. 26 Febr. sammanträdde den nämnd, som äger att döma huruvida Högsta domstolens samtelige ledamöter gjort sig förtjenta att i deras vigtiga kall bibehållas, dä öfver följande propos. röstades:
Den som anser omröstning böra, på det i 103 § Reg.F. och 64 § Riksd.Orcln. föreskrifna sätt, anställas lill uteslutande af någon bland högsta domstolens ledamöter, voterar Ja; den det ej vill, voterar Neji Vinner nej, blifva högsta domstolens samtlige ledamöter bibehållna.
Och befnnnos, efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfriga voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 16.
Nej - 31.
I följd hvaraf nämnden ansett högsta domstolens samtlige ledamöter böra vid deras embeten bibehållas.
Carl Mörner. G. Nibelius. A. M. Brink.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i StalsUtsk. efter N:o 189 Hr Rääf i Småland, Leonhard Fredrik ;'_och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,620, Hr Lagerborg, Samuel Wilhelm.
Äfvenledes öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i StatsUtsk. efter N:o 2,209 Hr af Harmens, Henrik Otto; och befanns dertill hafva blifvit utsedd.
N:o 678.
Slutligen öppnades Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i Exped.Utsk. efter N:o 1,477, Hr Jägerhjelm, fullm.
Gr. Posse, Erik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1,846.
Alströmer, Carl Jonas Oscar.
Föredrogs ånyo Hederv. BondeSt:s cl. 16 och 19 dennes på bordet lagda prot.-utdr. af d. 12 i denna månad, ang:de tryckning och utdelning till
Ståndets ledamöter af lagberedningens förslag till kriminal-lag.
I sammandrag härmed föredrogs jemväl ett från Högv.
PresteSt. ankommet prot.utdr. af d. 19 dennes, innehållande inbjudning lill MedSt:n att förena sig i det Högv.
Ståndets samma dag fattade beslut, att anmoda Exped.Utsk. gå i författning om digifvande från trycket af en ny upplaga in 8:o af lagberedningens ifrågavar. förslag jemte
707 dithörande reservationer och öfriga bilagor, för alt bland RiksSt:ns ledamöter utdelas, samt att kostnaden derför skulle utgöras af de till riksdagsumgäldernes bestridande anvisade medel.
Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, alt, enl. ankommit prot.utdr., BondeSt. antagit PresteShs nu föredragna inbjudning, anmälte och yttrade sig.
Jag anhåller vördsamt att B. o. Ad. uti det beslut, sorn nu går att fattas, ville uttryckligen nämna, huruvida den tryckning som skall verkställas bör omfatta såväl lagberedningens förslag till straffbalk, som förslag till lag om verkställighet af fängelsestraff, förslag till författning om nya strafflagens införande, samt förslag till de förändringar i grundlag, hvilka lagberedningen ansett nödvändiga, äfvensom derjemte samtliga motiverna till dessa lagförslag med de prot. och reservationer, sorn finnas förslagen bifogade.
Jag får upplysningsvis nämna, att om, på sätt BondeSbs prot.utdr. gifver viel banden, alla dessa förslager och prot. skulle tryckas i oktav, så blifver formatet måhända väl litet, emedan lagberedningens samtliga förslag gå på 15 ark, motiverna 10 ark och prot. samt reservationerna pä nära 25 ark, således tillsammans omkring 50 ark.
När man tillika besinnar att formatet af det papper, som nu är i riksg:s-kont. upphandladt till tryckning af hillänget lill RiksSt:ns prot. är så litet, att II. o. Ad. och PresteSt. hafva fattat särskildta beslut att annat papper skall upphandlas för deras prot., sä skulle måhända, om tryckningen afifrågavar. lagförslag skulle verkställas i oktavformat, man finna att boken blefve väl voluminös med ett sä litet format.
Jag vill endast hafva äran fästa uppmärksamheten härpå och skulle för min del anse lämpligare att formatet vöre in 4:o i likhet med hillänget till RiksSt:ns prot., hvarigenom man också kunde, om man så önskade, tillsammans dermed binda dessa lagförslag.
Afven af ett annat skäl tror jag alt det vore förmånligt 0111 förslagen trycktes i qvartformat, nemi. det, att om dessa handlingar skulle tryckas i oktavformat och .mindre stilar dervid användas än till vanligt riksdagstryck, så kunde, enär man vet att korrekturarken icke tryckas, utan endast med borste afklappas, och således vid användande af smärre stilar korrekturläsningen ock blir svårare, flera tryckfel derigenom lättare insmyga sig.
Slutligen torde i beslutet böra bestämmas den blifvande upplagans storlek.
Det ifrågavar. arbetet har redan varit tryckt och utdeladt en riksdag.
Om det nu skal! tryckas och utdelas äfven vid en annan riksdag, så synes man väl icke böra göra sig denna kostnad utöfver hvad verkliga behofvet erfordrar.
Icke heller bör man väl göra det på ett sätt, hvarigenom det sednare tryckta exemplaret icke lämpligen fogar sig till de förra.
Om nu alla de ledamöter af R. 0. Ad. och de öfriga Stånden, som voro riksdagsmän förb riksd. då fingo detta arbete till sig utdeladt, så måste väl de fleste hafva det gamla qvar och i alla fall icke kunna göra anspråk på dess utbekommande ånyo.
Betydligt färre ex 45* - ros Den 28 Februari. emplar böra alltså förslå.
Jag skulle således förmoda, att, då ett antal af 129 exemplar ännu lära finnas qvar, det vore tillräckligt om en upplaga af 500 exemplar nu endast gjordes.
Förnyas tryckningen, så synes det mig, på sätt den siste värde talaren yttrat, vara riktigare att begagna qvart, än oktav format.
Våra riksdagshandlingar, sorn för öfrigt tryckas, äro, med undantag af prot:n, utgifna in 4:o; likaså ifrågavar. arbete samt öfriga lagberedningens handlingar.
Jag skulle derföre vördsamt hemställa, alt R. o. Ad. mätte bifalla tryckningen af 500 exemplar i qvartformat.
Ianledn. af dessa anföranden, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade besluta, att en ny af 500 exemplar be stående upplaga af lagberedningens förslag till Straffbalk, lag om verkställighet af fängelsestraff, författning om nya strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall, samt de förändringar i grundlag, som lagberedningen ansett blifva nödiga, om den föreslagna nya strafflagen anlages, jemte samtliga till dessa förslag hörande motiver och lagberedningens prot. af d. 25 Nov. 1844, med dervid fogade reservationer bör genom Exped.Utsk:s försorg tryckas in 4:0, på bekostnad af de till riksdagsutgifternes bestridande anvisade medel.
Jag anhåller tillika att R. o. Ad. då måtte inbjuda de öfriga St:n att i detta beslut sig förena, ty el jest kommer Exped.Utsk. i villrådighet, hvilket
Stånds beslut det skall rätta sig efter.
Spens, Jakob Melcher: Sedan nu R. o. Ad. med vissa förändringar instämt uti det förut af Preste- och BondeStm fattade beslut om förnyad tryckning af lagberedningens förslag lill allmän strafflag med de flere dertill hörande bilagor, och förut i sammanhang dermed tryckte handlingar, tager jag mig friheten att såsom tillägg till detta beslut ödmjukeligen föreslå, att Exped.Utsk. ytterligare måtte anmodas, att uti den föranstaltande nya upplagan, medelst noter, eller pä annat tjenligt sätt, utmärka de delar af förslaget, uti hvilka K.
M. beslutat ändringar, uteslutningar eller tillägg, hvarom den vid denna riksdag aflåtne nåd. propos. endast åberopar den som vid sista riksdagen framställdes, och hvarom alltså någon fullständig uppgift icke finnes bland de hittills för denna riksdag till trycket befordrade handlingar; äfvensom att ytterligare till samma förnyade upplaga bifoga ett aftryck af statsrådets och högsta domstolens prot. med afseende å strafflagens och fängelselagens antagande, hvilka handlingar voro bifogade den K. propos:n vid förra riksdagen, men uti den sednare vid denna riksdag endast åberopas, och således för den, som fått till sig utdeladt endast hvad under denna riksdag blifvit tryckt, ännu saknas.
Dessa handlingar äro icke särdeles långa, och kunna högst orsaka en ökad tryckning af 2 eller 3 ark, men synas för fullständiga sammanförandet af hvad till ämnet hörer ovilkorligen erfordras.
Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställde proposabeslöts, att uti ifrågavar. nya upplaga af lagberedningens förslag 1) e n 28 Februari. borde intagas de stals-rådets och högsta domstolens prot., som åtföljt K.
M:s vid sisth riksdag till R.
St. aflåtna propos:r om antagande af ny strafflag och ang:de lag om verkställighet af fängelsestraff, samt anmärkas de af K.
M. vid sista och innevar. riksdag föreslagne ändringar i lagberedningens förslag; äfvensom alt de öfrige RiksStm genom utdrag af prot. skulle inbjudas att förena sig i det beslut R. o.
Ad. i detta ämne fattat.
Föredrogs StalsUlsk:s d. l(i dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
M:s nåd. propus, i fråga om indragning af hofjakthvarfvet.
Vid afgifvande af detta betänk, ifrån StalsUtsk. har sä till vida en oriktighet ägt rinn, att icke något bestämdt svar är afgifvet på den sednare delen af K. M:s nåd. propos.