Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
267 jpial matte med de öfrige RiksStånden commu niceras. i.
Herr Hjarne, Carl Jacob, bade ml emmit ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande; (Se Bilagan N:o 7.) Begärdes på bordet.
Hans Excellence, Herr Grefve von Engeström, Lars, hade inlemnat tvenne Memorial, hvilka upplästes och voro af följande innehåll;’ (Se Bilagorne N;ris 8 &„ g.) Lades på Bordet.
Upplästes, och lades på bordet Riesens Ständers justitise Ombudsmans den i4 sistlidne Januarii till Riksens Ständer afgifne LmbetsBerättelse.
Justerades följande;] Utdrag af Protocollet hållet hos Hög-i loil.
Ridderskapet och Adeln vid Lag-, tima Riksdagen i Stockholm, eftertermiddagen den 3 Februarii 1823.
S. D, Föredrogos ånyo och biföllsStatm. s68 Den 5 Februarii.
Utskottets den o i sistlidne Januarii afgifne och den I dennes på bordet lagde «:ne Memorial, det ena med hemställan, att underdånig anhållan måtte hos Kongl.
Majit göras om Nådig befallning till vederbörande, som besörja Riksdagsutgifterne, att utbetala tryckningskostnaden för Kongl. Maj;ts, StatsUtskottet den 5i nästlidne Januarii meddeldte Nådiga proposition om Statsverkets tillstånd och behof, samt det andra, innefattande begäran om tillåtelse för Utskottet, att utom den betjening Utskottet, enligt stadgande i, 24 §.
Riksdagsordningen ager sig till biträde utse, få ytterligare antaga en särskild Secreterare för Riksgäldsärenderna, en Kamererare och till en början tvänne Canzellister.
S. D. Remitterades till Stats- och Banco Utskotten i 1) Friherre Boijes, Ludvig, och Herr Ehrenborgs, Casper, den 29 sistlidne Januarii på bordet lagde motioner, angående inhibition af veikställighet utaf lagsökningar för FfialDisconternas räkning, jemte de af åtskilliga Leda. möter rörande samma ämne denne dag afgifne yttranden, 2) 1820 års Riksens Ständers Revisorers Berättelse, angående Götha CanalBolags, Götheborgs samt Malmö f. d.
Discontlnrättningar, från den tid RiksgäldsContoiret med förvaltningen af nämnde DiscontVerk haft befattning.
Den 3 Februarii, Stats- och Bivillnings Utslotten:
Kongl
Maj ts den 29 sistlidne .Tannarii på bordet lagde Nådiga proposition till Riksens Ständer, angående fortfarande af den så kallade tre skillingsafgiften till veneriska smittans hämmande, StatsUtslcottet: 1) Kongl.
Maj;ts den 29 sistlidne Januarii på bordet lagde Nådiga propositioner till Riksens Ständer:
Angående anslag å Stat för en serskidt Proj vincialLäkare i Herjeådalen} Angående de så kallade Schlegelska köpe-] godsen i Halland, jemte Herr Arnells, Lars, Memorial rörande samma ämne; Angående de så kallade Trippiske köpe-- godsen i Halland; Angående ändring i de nu gällande föreskrifter om arrendespannemålens utgörande af Kungsgårdar, samt derunder lydande hemman och lägenheter; Angående fortfarande af den utaf KongL Maj:ts inrättade provisoriska Länestyrelse på Öland. 2) Kongl.
Maj:ts den 29 sistledne Januarii på bordet lagde Nådiga skrifvelse!’ till Riksens 270 Den 5 Februarii, * Ständer: i anledning af Riksens Ständers vid sista Riksdag:gjorde underdåniga anmälan, rörande väckt fråga om försäljning under Skatte^ mannarätt af Kungsgårdar och O f ii cersB os tällén; Rörande den i följd af Riksens Ständers underdåniga begäran, skedde undersökning om Kronans förpantade hemman och lägenheter i Riket\
Angående Kongl. Majits senaste
Nådiga beslut i den vid flere föregående Riksdagar förehafde fråga om nedläggning af Löfås Silfververk ; Angående de af Kongi.
Majit infordrade upplysningar och Kongl.
Majlis derefter vidtagne Nådiga beslut i deri vid sistlidne Riksdag förekomna, fråga: rörande allmogens i åtskilligt intrader af Malmöhus
Län arbetsskyldigheter till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar.
; 3:6 1820 års Riksens Ständers Revisorers Berättelse, angående RiksgäldsContoirets tillstånd och förvaltning. 4m Bemälte Revisorers Berättelse, angående StatsVerkets tillstånd och förvaltning.
5:o B malte Revisorers Berättelse^ angående Allmän Magazinslnrättriingeris räkenskaper och förvaltning» 6:0 i T yon Hartmansdorffs, August, dew i dennas på bordet lagde Memorial, aB5 [ Den 5 Fehr ilar ii. 271 gående'1 Stånds., och UtskottsCanzelliernes aflöning.
Allmänna Besvärs- och Ekonomie Utskottet : Det af Kongl. Maj:t till Riksens Ständer Öfverlemilade, och den 29 sistlidne Januarii på bordet lagde, förslag till allmän stadga för fattigvården i Riket och tiggeriers hämmande, samt flen i Nåder förordiiacle Cömmittés i ämnet afgifne underdåniga Betänkande; jemte Herr voii Hartmansdorff?., Åugust» rörande samma ämn® denna dag afgifne yttrande.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomie Utskotten: Kongl.
Maj:ts den 29 sistlidne Januari! på bordet lagde Nådiga proposition till Riksens Ständer, om antagande af en författning, angående förändring eller utdömande af Vattenverk, som genom uppdämning skada jord, ellet5 hindra dess odling.
Banco Utskottet s Riksens Ständers Revisorers åren 1820 oclj 1822 afgifne Berättelser, rörande BancoVerkets tillstånd och förvaltning.
Herr Brummers, Carl Magnus, den 29 sistlidne Januarii på bordet lagde Mentorp
Den 5 Fehruarii» angående en förändrad redaction af Bihanget till RiksStåndens Protocoll, Ut supra, S. D. Föredrogs å nyo och bifölls RiddarhusUtskottets den 3o sistlidne Januarii afgifne och den i dennes på bordet lagde Memorial, angående upplåtande af SecretaUtskottsSalen åt BevillningsUtskottet.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 qvart till 8 om altonen.
Dan 20 Augusti. 301 nomi.
PresteSt., afstog densamma.
Om detta afslag på bildningens fordran hos bildningens
Stånd ej kunde undgå att förvåna, så måste tillfredsställelsen bli ännu större, uär flere af Ståndets inflytelserikaste medlemmar under åren mellan riksdagen oell skolrevisiouen så helt och hållet ändrat åsigler, att de hos Is..
M. på det bevekligaste förordat, hvad de i Ståndet under riksdagen afslagit.
Också skulle jag ingalundaefter detta förordande upptagit R.
St:s dyrbara tid med återupprepandet af denna min motion, om icke 2:ne vigtiga omständigheter föranlåtit mig dertill: l:o attén und. anhållan om nödiga anslag från skolrevisionens sida hos K. AI., är något hell annat än anordnandet af dessa anslag från folkrepresentatioueu, som dä sätter K. AI. i tillfälle alt, om Han så för godt linner, gä R.
St:s önskningar till möte; 2:o att de af skolrevisiouen föreslagnc lärareseminarier, ehuru i theoretiskt afseende måhända mer än fullt tillfredsställande, dock, som mig synes, ingalunda äro det i praktiskt, dä här en stor brist ligger förborgad, som, om den ej afhjelpes, hotar alt mer än till hälften förminska deras kommande nytta. livar och en känner nemi. den skarpa strid, som i pedagogiskt hänseende förts och ännu föres i fäderneslandet mellan de s. k. gamla skolornas anhängare och de män, som velat och äfven till en del åvägabragt genomgripande förändringar i pedagogiken vid flere nya skolors bildande.
Ulan att här inlåta mig i bedömmandet, å hvilkendera sidan segren bör tillhörn, synes det ligga för öppen dag, att striden medfört en stor nytta för uppfostran och undervisning i allmänhet, genom det lif, som inom häda skolorna sålunda underhållits.
Denna strid kan säkert icke än på länge slutas, och hör det ej eller måhända, dä del gamlas rot är altför stark, fiir alt utan fara kunna med våld uppryckas och den ungas ännu alltför svag, för att hos den sansade och lorsigtiga delen af undervisningens vänner för närvar, påräkna ett tillräckligt stöd vid en allmän reform.
Det nya undervisningssättets ide' och tillämpning äro dertill, hos både lärarecorpsen i gemen och dess talrika öfver liela landet spridda anhängare och vänner, för litet kända och, vi våga säga, ännu för litet värderade.
Det är derföre, som det nija systemets vänner böra önska, och det gamlas beskyddare ej utan orättvisa kunna motsätta sig en allmän bekantskap dermed, först inom lärarecorpsen, och sedan medelbarligen genom dorn hos den större publiken.
De hafva sjelfva i revisionens berättelse erkänt vigten och betydelsen af de nybildade skolorna, vidgått deras i mänga fall glädjande rcsultater och öppet berömt det sätt och den omsorg, hvarmed de blifvit vårdade och skötta.
Ja, de hafva förklarat, ali huru än läroverkens öden inom fäderneslandet må blifva, de nya skolorna dock alltid böra bibehållas och njuta Statens hägn. (se pag. !)0 rev. berätl.)
Nar motståndarne sjelfva, såsom aktningsvärde män egnar, erkänna sådant, dä fordrar ock rättvisan, det de höra önska den nya skolformen känd och förstådd af hvar och en, 302 Den 20 Augusti. som har förmåga att sedan bedömma dess duglighet eller skada.
Sådant kan likväl aldrig ske fullstädigt genom upplysning ur böcker, programmer, skoltabeller m. m.
Den lefvande åskådningen, den praktiska handläggningen, är den, sora förnämligast undervisar; och denna kan endast vinnas genom unge, för skolyrket sig danande mäns tillförbindande att å ort och ställe genomgå en bestämd lärarecurs i det nya undervisningssättct.
Härmed är sammanhanget mellan lärareseminariers nödvändighet och nödvändigheten för deras alumner att nu mera göra sig hemmastadde med både de gamla och nya skolornas läromethoder och uppfostringssätt förklaradt.
Och härmed är äfven bristen angifven uti den af revisionen föreslagna praktiska cursen för lärareseminariet, dä revisionen endast ville förbinda seminariets alumner alt inhemta tillräcklig öfning i undervisarekallet efter gamla methoden, utan minsta skyldighet att ens känna eller förstå den nyas, visserligen ännu mer erfarenhet kräfvande former.
Det är dock endast så, som man med tiden kan få utrönt, om denna nya method bör stå eller falla, eller hur mycket af den bör användas och hur mycket bör förkastas.
Ty när en yngre lärarecorps uppvuxit, bekant med båda skolformerna och skicklig i bådas handhafvande, då först kan man vänta sig en allmännare opartiskhet, ett mera sansadt lugn vid pedagogiska ärendenas behandling, ett fullt mognadt omdöme, hvad af det gamla bör bibehållas och icke bibehållas, äfvensom hvad nytt hör tagas och icke tagas.
Det blir då icke två stridande partier, af hvilka, hvart och ett erfaret på sitt vis, vilja öfvertyga hvarandra; det blir blott ett, men nu icke mera parti, som väljer mellan eller uti tvenne för det lika bekanta saker och älskar den ena så mycket som den andra, ehuru blott uti det goda, som hvar och en äger.
Om denna enkla bevisning ej saknar kraft, så kunde ock hopp vara, del de redlige och insigtsfull män, hvilka inom skolrevisionen tillstyrkt lärareseminarier, äfven skola tillstyrka deras iföreningsättaude med läroverk efter nya methoden, eller egentligen nya elementarskolan i Stockholm.
Under mer än 10 år lärare vid denna skola, har den, ej underligt, blifvit mig kär; och hvar och en som vet, hvad 10 års uppoffrande verksamhet för ett önskadt mål vill säga, förlåter vissten sådan tillgifvenhet.
Dock hindrade aldrig denna tillgifvenhet mig, i min ringa män, att anmärka de brister, jag trodde mig vid elementarskolan finna, och på min underordnade plats dem till rättelse anmäla.
Så, uppfostrad efter det gamla systemet och lärare efter det nya, hatare af allt parti, vare sig åt ena eller andra hållet, sökte jag ständigt jemföra de båda skilda lärosätten, och fann, som mig syntes, båda äga företräden, hvilka vid en lugn pröfning nog kunde förenas, om ifrarne efterskänkte något af sin ifrån och blott ville lära känna och förstå hvarandra med oväld och frid.
Sådan var dock städse, är ännu och blir måhända länge svårt.
Det osvikligaste såsom del rättaste medlet vore, att bilda en lärarecorps, som, sjelf hemma i båda sälten, kunde uppskatta beg - Den 20 Augusti. SO 3 ges förtjcnstcr, i det den på samma gång förmådde undvika begges fel.
All partisöndring, all häftighet eller ensidighet skulle sålunda af sig sjelf upphöra, och reformen, den lugna, sansade reformen verkställas pä ett sätt, sorn borde tillfredsställa alla.
Det är ock derför jag hos R.
St. får förnya min vid förra riksdagen gjorda motion om lärareseminariers inrättning, utan allt ytterligare reglemenlerande vid sjelfva förslaget, viss att H. Stats- och Ekon.Utsk:n göra sig bekanta med skolrevisionens förslag ; hvartill jag dock vördsamligen får göra det uttryckliga tillägg, att den praktiska cursen ej endast vid cathedral- eller trivialskola och gymnasium må fullbordas, utan äfven förbindas med noga kännedom af, och tillräcklig öfning uti nya elementarskolans undervisnings- och uppfostringssätt.
Det årliga anslag af 3000 r:dr h:co, som skolrevisionen för ändamålet önskat, föreslås ock härmed vördsamligen att utgå efter den anordning, K.
M. vid blifvande organisation kan finna för behofvet lämplig.
I sammanhang härmed och såsom både en nödvändig förbindelse och följd af larareseminariers inrättning föreslås ytterligare: alt f ör sökande till lärarebeställningar fastställas prof, sorn, grundliga och tillfyllestgörande i afseende på utforskandet af de sökandes kunskaper och praktiska skicklighet, äfven genom domrarnes erfarenhet och öfverlägsna bildning kunde göras så betydelsefulla och för samhället tillfredsställande som möjligt.
Motiverne till och ändamålet med sådane profs afläggande, både vid inträdet i lärareseminariet och skolsysslors sökande, äro för bekanta att här behöfva upprepas, och har jag dem dessutom anfört i min sisth riksdag ingifuc motion om lärareseminaricr.
Slutligen ville jag än en gång våga försöket att föreslå indigenalsrältens upphäfvande för dem, som med goda betyg styrka sig genomgått ett lärareseminarium, eller med loford tjenstgjort ett sådant prof-år, hvarom min förra motion handlade.
Redan de sammansatta Utsk:n biföllo ej detta mitt förslag längre, än så vida det hade afseende på ansökningen till gymnasialplatser; men så stor är det rättas makt och så skyndsam i närvarande tid dess seger, att skolrevisionen äfven härutinnan gif vit ett mäktigt stöd åt det förkastade förslaget; (se den und. berätt. pag.
153) i ihy att den sjelf föreslår: att indigenalsrättigheten vid ansökningar till läraresysslor, så inom skolan som särdeles vid gymnasium och calimir alskolas reclorsclass, må upphöra.
Skälen lill milt förslag äro i min förra motion nogsamt angifna.
Om remiss till Stats- samt Besv.- o. Ekon.Utsk:u anhålles vördsamligen.
Remitterades lill Stals- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:n. Hr af Dalström, Gustaf Jacob, anförde skriftligen:
Ehuru jag är öfvertygad, att stabilitet i ekonomiska författningar hufvudsakligen befordrar industriens tillväxt i landet, 304 Den 20 Åugusti. förstår ja" dock dermed endast grunderna för denna lagstiftning.
Dessa få ej vara vacklande, och vid hvarje R.
St:s sammanträde genom olika åsigter störas i de verkningar, de utöfva på näringarna, synnerligast på sådana, hvilka liro föremål för husfliten.
Genom denna stabilitet de sednare åren hafva också binäringarna, så nödvändiga för ett land, der sysselsättning inom hus större delen af året endast är möjlig, utvecklat sig med ständigt förökad färdighet, och produetionen har stigit till den betydenhet, alt binäringarna numera utgöra villkoret för folkrika provinsers välbestånd.
Men lika nödvändigt det är, att dessa grunder tid efter annan icke förändras, lika angeläget är ock, att deras tillämpning rättas efter stigande konstfärdighet och derigenom tillkommet behof af skydd mot utländsk täflan för sådana tillverkningar, som dels allt mer och mer förbättras och fullkomnas, dels såsom nya äro föremål för den till flerfaldigt industriella företag väckta husfliten.
— I södra delen af Elfsborgs län och dertill gränsande del af Småland hafva under de sednare 10 åren bomullsväfnad, hel- och halfylleväfnad så allmänt tilltagit, att i dessa på jordens bördighet vanlottade orter sådan sysselsättning numera anses för hufvudnäring, och den alltjemt ökade befolkningens enda tillflykt.
Men ehuru konstfärdigheten i sådana tillverkningar lill förvånande grad ökats, att de till godhet och utseende tåla jemnförelsc med utländningens, lida de redan mehn af, och hotas med undergång genom vissa stadganden i nuvar. tulltaxa; och dä jag har öfvertygclsen, att H. R. o.
Ad. med mig delar den ekonomiska och industriella grundsats för inhemska näringars uppkomst, förbättrande och skydd emot utländsk täflan, att införseln af råämnen, sorn äro nödvändiga för näringarnas bedrifvande, genom lindriga tullafgifter, bör befordras, men deremot att införseln af tillverkningar af samma råämnen, genom höga tullufgifter, bär försvåras; får jag vördsamt föreslå: l:o
Att införselsförbudet af bomullslärfter och s. k. callico höjes från 76 trådar på tummen i ränningen, eller som det i orten kallas i varpen, till 88 trådar på tummen, såsom förut faststäldt varit. 2:o
Att införselstullen å dubbleradi hvilt bomullsgarn nedsältcs från Hi sk. per U till 0 sk. och å det färgade lill 8 sk. 3:o
Att det fastställes en behörig drawbak, eller återställande af tullen ä råämnet bomullsgarn, vid utförseln af bomullsväfnader, tillverkade af utländskt garn eller af garn öfver N:o 26. 4:o
Att införselstullen å slät halfylleväfnad höjes till 36 sk. per It, i stället för 24 sk., som den för närvar, är, hvilket ungefärligen blir 3 ä 3} sk. per aln, efter 10 ä 12 alnar på U. 5:o
Att tullafgiften å faconerad halfylleväfnad höjes till 1 r:dr 16 sk. per U från 24 sk. såsom varande det enda medlet att rädda den vigtiga tillverkningen af halfylledukar och shaw lar - Den 20 Augusti. 303 tar under 10 r:dr r:gs värde, som nu öppet eluderas, derigenom att sådan väfnad införes i hela stycken, som sedan sönderklippas och förses med fransar.
Att införselstullen ä ditbbleradt kamullsgarn nedsättes från 10 sk. per U till G sk. och å färgadl lill 8 sk. 7:o. Att drawback, eller återställande af tullen å ull- och bomullsgarn vid utförseln af halfylle väfnader fastställes.
Begärdes på , bordet.
Sedan jag under den föreg:de veckan varit på pcrmisson frånvar., och således icke i tillfälle att under denria lid deltaga i R. o. Ad:s öfverläggningar; så har jag nu efter återkomsten erfarit, att åtskilliga anmärkmr blifvit gjorda emot K.
M:s nåd. propos. om ändring i 17 cap. 8, 9 och 10 §§ Handels-b:n samt förklaring af 2 § i samma capital, ang;de de s. k. tysta förmånsrätterna.
Jag rille likväl, så vidt pä mig kan ankomma, söka freda denna K. propos. i ett särdeles vigtigt ämne från det, som jag tror, oförtjent.! missödet, alt komma till Lag.Ulsk. beledsagad af ovedcrlagda anmärkare.
Men då jag icke kunnat erhålla del af dem, eftersom prot. för den plenidagen ännu icke är uppsatt och justeradt, förbehåller jag mig att en annan ptenidag fä, efter lagen kännedom af prot., återkomma till ämnet.
Hr von Hohenhausen, Michael Silvius, uppläste följande mern.:
Ehuru en dubbel postgång kring hela landet är på Kronans bekostnad inrättad på Oland, så finnes likväl på Gottland, som utgör ett särskildt län och stift, icke någon af Slaten underhällen postföring inom ön, utan bekosta innevånarne sjelfva denna postföring till samtlige modcrkyrkorne i hvarje pastorat samt till öns köpingar vid dess landthamnar.
Tillförene hade Gottland, ifrån och med år 1831, under efterföljande tio år, äfven vintertiden postgång tvenne dagar i veckan till fasta landet, dä storm och motvind sådant icke förhindrade, eller hafsisen afbröt all communication; men efter är 1840 har denna postgång blifvit inskränkt lill en gäng i veckan.
Den år 1842 af handelssocieletcn i Wisby gjorda und. ansökan derom, att ön mätte återfå den dubbla vinlerpostcn, bief afslagen, pä grund all postverket då icke hade tillgång å medel alt densamma bekosta.
Om under denna riksdag, såsom är att hoppas, medel blifva rundligare anslagne för postverket, till vidgade och lättade postcommunicationers inrättande, får jag vördsamt derom anhålla, att R.
St. måtte i önsknings väg hos K. M. i und. förorda, alt det ökade anslaget mätte komma äfven Gottland till fromma, genom återställande af den dubbla postgången vintertiden, och lill äfventyrs jemväl att få denna postgång så inrättad, alt. den hlifver mei a snabb under den årstid, brefposten genom post1 H. 30 300 Den 20 Augusti. ångfartyget fortskaffas.
Under soimnarn, (lå posten går ifrån och kommer till Gottland tvenne gånger i veckan, Olifver Wisbyposten, för att komma i förbindelse med den ordinära posten pil fasta landet, ena gången, nemi. dä lian afgår på Söndagsmorgon, qvarliggaiide tvenne dygn i Westervik, och den andra gången eli dygn.
Denna olägenhet kan afhjelpas, derigenom alt, hvilket ock skulle lända till hufvudsaklig fördel för Westervik, en snällpost inrättades från nämnde stad, antingen lill Linköping, eller genom Söderköping lill Norrköping, för att sammanträffa med södra snäIIposlen.
Såsom ett ytterligare skäl lill bifall af min bär gjorda ansökan, torde jag kunna omnämna, alt Wisby är den enda residensstad i medlersta och södra Sverige, som hitintills icke haft någon fördel af de i riket inrättade snällposter.
Om remiss af denna motion till Fl.
Bevilln.Utsk. får jag äran anhålla, emedan delta Ulsk. af gammalt verkställer revision af poststyrelsens räkenskaper och förvaltning, och således är i bättre tillfälle, än något annat Ulsk., alt frågan utreda och bedomina; synnerligen som icke något af grundlagen häremot lagdt hinder torde förefinnas, helst Riksd.Ordn. uti dess 34 §. 2 moni. bjuder, att sjelfva ämnets beskaffenhet efter grundlagen, men icke den hvarje särskildt Utsk. i allmänhet uppdragna befattning, bestämmer, huruledes eli mål bör afgöras.
Remitterades lill Bevilln.Utsk. IIr Westerstrand, Pehr, uppläste följande:
Rikets elementarläroverk, från början för andlig oell verldslig cmlictsmannahildning ensidigt stiftade, alt uteslutande bibringa s. k. lärdom, hafva väl i sednare tider fått inrymma någon undervisning i de för allmänna medborgerliga lifvet nyttiga och nödiga kunskaper; dock denna undervisning, ansedd såsom ett barn af mindre ädel härkomst, hittills styfmoderligt behandlad, likasom dessa kunskaper skulle kunna, antingen af den lärde umbäras, eller för honom göra nog med att till de fiirsta begreppen ytligt inhemtas, har man för deras bibringande inom lärdomsskolorna afsell en högst ringa lid, glömmande, alt, efter naturlig ordning, uppfostran till medborgare bör föregå den till lärd.
Sådan är i de Hesta städer, der skolor finnas, gången af den allmänna undervisningen.
På några ställen hafva lärdomsskolorna fält, särskildt för den allmänna medborgerliga bildningen, tillsats af s. k. apulogistcfasser, på andra, dock fä ställen, äro lärdomsskolorna till apologi stskolor förvandlade.
Så bar man synts anse, att den ena staden med dess omgifning bade, för det uppväxande slägtet, behof endast af lärdom, och att en annan kunde helt och hållet umbära densamma.
Det är enhet i den allmänna undervisningen, såväl som i alla andra medborgerliga förhållanden, tiden fordrar.
Att ge den ena lärjungen hvad som nekas en annan, är icke någon rättvisa.
Att vid den späda aldren, då han i skolan inträder, Den 20 Augusti. lala honom göra val emellan do hada bildningsliuicrna, är en orimlighet.
De kunna deremot och böra förenas.
Möjligheten häraf är tydligen bevisad, ej mindre genom fleråriga försök vid nija elementarskolan i Stockholm, från hvilken, med allmännyttiga kunskaper rikligt försedde ynglingar algått lill universiteten, och der ådagalagt sig äfven vara likaså grundliga i lärdom, som de skickligaste gymnasister, än ock genom afhandlingar i ämnet af lärda män, som onekligen deruti äga vitsord, såsom Erkchiskopen Wallins tal vid invigningen af nija cathedralsko/ehuset i Upsala d. ur Oct. t ti 3 7, Biskopen A gard hs reservationer vid lärovcrksvomitiens betänk, af d. 20 Dec. 1828, Professoren A. Fryxe[ls förslag till enhet och medborgerlighet i de allmänna undervisningsverken, tryckt är 782.3, samt Lector Söderbergs och Rector Cramérs reservationer vid skolrevisionens betänk, af d. t.3 Uec. t8/j. >.
Jag åberopar dessa, och behöfver ej vidlyftigt deducera det förslag, jag 1111 ämnar afgifva.
Detta åsyftar ej någon rubbning i nu var. förhållanden, hvarken emellan kyrkan och skolan, eller emellan dessa och Slaten; ej något bestämmande af val emellan undervisningsmeIhodcr; ej någon förändring i grunderna för läroverkens styrelse och ekonomi.
Det är endast en reglering af läroämnena jag önskar, — sådan, alt de spädare lärjungarnas tid må ofiras, mindre åt idéen att framför allt grundlägga deras classiska hildning, än ål den nytta, de för det allmänna medborgerliga lifvcl kunna draga af undervisningen, — sådan, att denna undervisning mera blifver ett medel, än ett ändamål.