Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Icke längesedan, och wi samlades alla, för at gemensamt tacka Len Allsmägtige, som i nödens och wädvrnes sista timma raddat Fäderneslandet; och säsom et af Försynens näd til denna frälsning ukstedt medel, emottog äfven Jag uttrycken af Eder erkänsla: än nyligare, och wi samlades äter; I, Swenffe Allmogens Fullmägtige, för at til mig öfverlemna den Regeringsform, sorn af Eder sjelfve blifvit öfwerenskommen och faststäld; Jag, för at samma Grundlag til
Min och allas efterlefnad antaga: I, för at jämte Edra Medftänder tilbjuda Migatupträda pä Mina Fäders Thron; Jag, för at med förgätande af
Min höga älder, upoffra mina sista dagar til stadgande af Swensta Folkets wälfärd och säkerhet."
Men De» 14 Juli!.
"Men nu, i hwad sinnes - stämning synes Bonde - Ständer inför stn Konung?
Det har wägrat a t abora Hans alfwarliga men altid Faderliga räd: det är, säkert utan at Sjelf ana det, i strid med sine pligter."
"Et stort misitag har hos Eder ägt rum; Jag säger med flit, misitag; med hwad känslor- skulle Jag nödgas gifwa det et annat namn!
Twänne med hwarannan icke gemenskap ägande omständigheter hafwa blifwit förblandade :
Eder wägran at medgifwa den antagna Regerings-Formens undertecknande:
Eder fordran af wisia privilegiers upoffrande ä de öfrige Riks - Standens' sida."
"Pä hwad stöder sig först Eder wägrakt?
pä ct förbehäll rörande 114 Z>, som i Edra Protocoker är lagligen förwaradt, som i det Protocoll, hwilket nu inför Mig fores, ytterligare stall förwaras, och i hwad det rörer Eder enffilta rätt, är af ingen bestridt.
Pä hwad grundar sig Edra fordringar?
pä nägras icke nog beräknade hopp, at genom et ihärdigt nekande twinga sig til fördelar, som endast kunna stänkas af wälwiljan och förtroendet; och som säkrast pä sädant sätt kunna tvinnas."
"Skall nu den tid, hittils af et ömsesidigt mi^troende förlängd, som til dylika underhandlingar emellan Riks-Ständen beböst ivcs^ 140 Dm 14 Julik. roes, stall hela denna tid framlefwas, utan at Grundlagen blifwit allmänt kundgjord, utan at lurar och en känner sina pligter och sin rätt?
Nej, Eder Konung och Evra Medstänter kunna aldrig n>edgifwa denna Lil sin grund obilliga, til sina följder oberäkneliga siutsatts.
Med hwad rätt skulle man försöka, at göra de heliga förbindelser kraftlösa, som genom Min och Riksens Ständers gemensamma ätgärd, hemtat den högsta grad af laglig kraft ?
Med hwad kraft skulle man waga et försök, at til intet göra Grundlagens högtideliga antagande, stedt inför den Gud, som ransakar allas hjerton, inför Sweriges urgamla Thron, sä länge stödd af Swensta mäns redlighet och tro, samt i närwaro af de irenne öfrige Riks - Standen?
Nej, sädane kunna ej Swensta Allmogens tänkesätt wara: den har ej urartat; den stolle til answar ställa hwar och en, som pä ärans och pligternes bana afwikcr ifrän den wäg desi Konung gär, och söker et annat mäl än det Han spftar, allmänna wälfärden.
Wid detta stora och heliga föremäl, beswär Jag Edcr, Redelige Danncmän, lysinen til Mit Tal: hos Mig stolen I sinna sanning utan öfwerdrift, och tilqifwenlet utan afsigtcr.
Misitron dem, som hos Eder söka inplanta misitroende emot andra: affärden med föragt dem, som wäga nyttja Eder til oredans och laglöshetenS werktyg.
MZ be goda, mä de rättsinnige stuta sig tätt til deras Konung, til deras Medstän-er och til hwarandra.
Finnes bland
Eder nägorr Den 14 Iu!ir. 141 någon förledd, mä han skynda at öka detzas antal.
Men finnes deremot någon, som af egen drift och af enskilta affigter annorlunda handlar, finnes den som genom hinder mot Grundlagens utfärdande will sätta sitt Fosterlands öden pä wägspel, finnes någon, som will neka Ständets Taleman at genom RegeringsFormens undertecknande upfplla fin pligt —. skilje han sig ifrån de öfrige, blifwe han känd af Mig och fine medbroder!"
"Detta prof wore twifwelsutan tilräckeligt, för at urskilja det stora antalet wältänkande män ifrän nägra fä orolige, och i fine begrep öfwerspände: men Min rättwisa och Mitt förtroende bjuda
Mig pä en gäng at undwika alt anseende af Konungsliga Magtens inffy. tande pä Edra beslut.
Jag älstar ej detta wälde: för Eder skull, icke för Min, har Jag emottagit Sweriges Krona; och utan tilfredssiällelsen at kunna bereda Mina undersätares wälfärd, hwad wärde för Mig skulle den äga?
Mä derföre
Edra tankar fritt och otwungit blif. wa yttrade!
Jag lemnar detta rum för at bereda
Eder tilfälle at anställa votering med slutna Sedlar öfwer den proposition, som Eder fö. reläsas stall.
Eftersinnen följderna af detta högtideliga steg, twingen Mig ej, Redelige Danne-, män, at medelst almänt kungörande af hwad sig nu tildragit, öfwer Eder kalla Swensta Folkets rättwisa dom."
Derefter upläste tilfördnade Hof-Canzlerm nedanstäende proposition: 142 Den 14 Iulin "Är Bonde-Ständet bredwilligt at underteckna Constitutionen, om Kongl. Maj:! nu försäkrar Bonde-Ständet, at wid de upkomna frågor om jämnkning af privilegier och ffyldrgheter, i hwilka de öfrige Stånden förklarat sig wilja gä Bonde-Ständet til mötes, anwända Desi höga bemedling, nied all den ätgärd och kraft, som lagar och ömsesidig billighet medgifwa; samt Lerjämte förwisiar Bondeståndet om full och öppen rättighet, at wid nasta Riksdag ä nyo wäcka samt fä afgjorde atta frågor rörande samma ämne, som under innewarande Riksmöte man icke skulle medhinna at stuteligen och fullkomligen afgöra."
Bonde-Ständet beswarade denna proposition med et enhälligt
Ja, jämte et allmänt yttrande, at ingen votering war af nöden.
Detta friwilliga begifwande war förenadt med en synbar rörelse och de listigaste uttryck af Ståndets undersäteliga trohet och tilgifwenhet för Kongl. Maj-.ts Person.
Under denna för Konungens hjerta lika sä oförgäteliga som högtideliga stund framträdde Talemannen Urrrs Olsson, bertil anmanad af Bonde-Ständets enstämmiga röst, och undertecknade Regeringsformen af den 6 Iunii 1809, ä Ständets wägnar och i desi närwaro.
Flere af Ständets Ledamöter yttrade sedan emot Konungen deras enskilta tankar, i afsigt at rättfärdiga det med Regeringsformens - Dcn 14 Julik.
143 mens understrifwande yppade dröjsmål.
De instämde alla i den oinsträstkta förtröstan de fastade wid Konungens bemedling, och i det säkra hopp, hwartil de nu mera kunde sig öfwerlata, at genom deras Med-Ständers wälrvilja winna en billig länning i de bördor, som under et krig äro dubbelt tryckande.
Sig igenkänna i desta Bonde-Ståndets til billighet äterkomna tänkesätt, och i den warin.a tillgifwenhet
Ständet nu hade ädagalagt för Hans Maj-.ts Person, ett nytt och ojäfagtigt prof pa den oswikeliga kärlek för Konung och Fädernesland, som frän nrminnestider utmärkt Sweriges Rikes Allmoge.
Hans Maj.t utlvfwaoe, at sä mycket pä
Dest lagliga magt och pä ömsesidiga rättiqbeterö helgd ankomma kunde, söka underhjelpa Bonde-Ständets bördor, och genom et rättwist afseende sä wäl pä detta Stånds som pä
Dest öfrige trogne um ersätares wälfärd, bereda Sig den enda belöning Hans Majus faderliga bjerta äsyftade, den at för kommande tider stadga Swensta Folkets lycka och sjelfständighet.
Konungen lemnade derefter rummet och blef wid Sin bortgång af Bonde-Ständets listiga och enhalliga fröjderop beledsagad.
In lillem protocolli O. ack Wetter stLllc.
Enligheten med Originalet intygar O.LI-8 von Lideström. Äfwcn - 144 Den 14 I"lil Äfwenwäl formälte sig Herr Grefwen och Landtmarskalk^.! hafwa ifrån-Kenungenö
Cabinett erhällit och lät nu upläsa följande:
Förteckning
Pä de Nidderskapetö och AdelnZ Ledamöter som underteknat Niks^Acten, sedan den til trycket blifwit befordrad.
Grefwar: Nw 68 Lreut?, Fullm Friberre kr.
Kurck.
N o 93 ^VrLiiZel af 8au8i8, Fullm.
Grefwe 1. K. VVranZsl.
N:0 lil Luse. ^ä. 8^arrs. >— N:0 113 O. klilsn8värä.
Lrihercar: N:o 36 Klörncr ak luna, Fullm.
Grefwe L. k. ?088S.
Nw 92 8cll. klellin.
Nu) ;19 L. 8. kzäiscker.
N>0 l5o 8ilkvsr lijslm.
Nv lill dl v. käöpksn.
N 0 210 kkrsncrona, FUllM.
Grefwe kritx 8c!llvsrin. _ Nw 268 VvlanZsl v. krekmsr. — Nw 069 O. Klunck. 2lf Riddare-L!atzen.
N:o II 6. kil. konäs. — N:o 17 kolf lä. klärä.
N:o 172 Olof k08en8rjsrna.
Nw I7Z Larl krjc kolls.
N:0 258 ^ Kl. 8ven ske.
N v 607 O. k. källlinan.
N:o Z85 k.
K4. knsskjolä.
N:o 601 L. O. Ottsrmark. —- N^0 679 krn8l v.
VsAS8ack.
N:0 7-38 kl./V v. ^näerLLON.
N,0 830 O. v. Vicken.
2tf Den 14 Julik. 2tf Swenne-Llatzen.
N:0 10L5 k. ?.
LrU6li8cröm. — N:0 1142 ^ukarstjernL, Fullmägtig Frih. 0. ^v. V. kossn. N o illLo X. /r. i4c!äsr8vLr6. — N:0 l3l>4 14. vv. ljun!;- 4elt. — N'.0 1500 L. k. 4ljelm3Ljerng,.
No 1618 I LlZenstjcrnkr — igZZ x. Lelstjerna.
. N:o 1647 0. LorZ6ii8tj6rn2. — !
N:v 1664 6. l^4. 6lLN86N8tjerri». — N:v 1713 ö.
DilUlmLN.
Nu) 1Z0Ä 41. O. I4L8LnKLMp5. - N:o 1841 6.
Ilelsncl. __ N:o 19Z2 v.
Olclen8kjöl<l.
.— N o 1IZ7 jl- 4'.
Lucker8kjölä. — N o 1931 L. lV4 !4oräen8tol9e. —.
R 0 1987 I- 44lje8trLkle. — N 0 2046 ^ Scliro. cl^Iieim.
N:o 20g7 14. L. v. kranenen.
N^0 i8S5 Lrummer, Fullm. 14e)rken8kjölcj.
N o 2076 6. loll. — N:o 2007 41.
Lkölä arm. — N:o 1442 Lkkelt.
Fullm. 1. dlgZla N:0 'ZlZ LI>renxreii8, Fultltt. 6.
H6el8vLrä.
N:o 1899 14xsr.
— N:0 2135 K1:iule. — N:0 2194 L- LrLnc!8tröm.
Företogs til afgörande Constitutions-Ukskoltets i sista Plenum uplästc och til detta Plenum pä bordet lagda Betänkande af dea 4 Iulii, jämte atföljande Prvtocolls-Uttraq, bägge rörande antalet af Ridderstapets och Adelns Ledamöter i Utffott, hwilket Const.tutionö-Utffottet tilstyrkt mätte blifwa lika med hwartdera af de öfrige Ständens; men Friherre ^lannerueim och Herr Biffopen och ComAndra Bandet tTl-o is. rnendeuren 146 Den 14 Julli. mendeuren
Doctor biorllln yttrat sig äsiunnda lika med hwad hittils öfligt warit.
Undertecknad Lilverstol^?, .4xe1 Lclbrlel, upläste til Protocollet följande:
Ibland Le hufwudsakliga följder jag hort dragas af minskningen af Ridderffapets och ADelnS Ledamoters antal i Utffott, ehuru denna följd, såsom i sin ordning hörande til RiksDags-ordningen, icke nu kan blifwa et ämne för Ridderffapets och Adelns afgörande, är den, at efter en sadan minskning, votermas-sättet inom Utffotten kunde komma at inrättas per capita och ej Ständwis.
Frägan är dä, om detta voterings-sätt är et sä stort ondt, som man möjligen torde befara.
At et sädant voterings-sätt ej kan, och ej Lör kunna werkställas Riks-Sränden sjelfwe emellan, är tydligt af trcnne ffäl: 1:0 aids samlas pa fyra särskilda kamrar; 2:0 at olikheten af deras antal är sadan, at Ridderskapet och Adeln ensamt skulle kunna öfverrösta de öfrige Irenne Ständen, hwilket wore en uppenbar orättwisa; Z:s at denna olikhet i antal mäste bero af grunder, som ej kunna annorlunda än pä det långsamma sätt Regeringsformen utstakar, förändras, och, mä hända, aldrig blifwa förändrade.
Lik - Den 14 Julik 147 Likwäl bör anmärkas at olikheten af deras v-terings-kätt Ständwis är sävan, at om man anser Ridderffapet och Adeln utgöra ungefär - - - - 600 Präste-Ständet - - so Borgare.-Ständet - - 80 Bonde-Ständet - - 140 Summa 870 dä pluraliteten i PrLste-Ständet utgör - §6 i Borgare-Stän.et - - 41 i Bondc-Sländet - - 7i Summa iZ8 sä kan d L fall inträffa, dä 138 röster utgöra pluralitet af so.
Men denna olägenhet kan, af ofwananförde ffäl icke afhjelpas, utan en fullkomlig omffapning af Repreckntationen, bwartil, efter min öfwertpgelse, tiden alldeles icke är kommen; och det omöjliga innebär sjelf sit förswar.
Med Mffotten äter är förbällandet alldeles hufwudsakligen olika: i:o samlas der alla fpra Ständens utsedde i en kammare, och icke i fyra; L:o kan deruti et närmande til lika antal för hwart Ständ lätt antagas; emedan Z:o det witzerligen är Ridderskapets och Adelns fullkomliga rättighet at nedsätta antalet af sina Ledamöter, utan at nägon Constitutions-rubbmng deraf följer.
Följ. 143 Den 14 Julik.
Följden af detta olika förhällande är den möjlighet (som Ständen sjelfwe emellan ej kan . existera) at inom Utskott antaga et annat voterings-sätt, än Ständwis.
När omöjligheten häraf är afgjord, sä blifwer den enda återstående frägan : är voterings-sattct per capita tjentigare, än voterings-sättet Ständwis.
Dä möter genast, rörande det sednare sättet, samma olägenhet, som inom Riks-Ständen sjelfwa, at mindre än hälften af Ledamö. terne kunna öfwerrösta de öfriga.
Om, til exempel, et Utskott bestär af Ledamöter, 6 af Ridderffapet och Adeln, och z af hwardera af de öfriga Stånden, och Adelns Ledamöter lemna - - 6 Ja. Prastc-Ständct - - i Ja, 2 Nej. Borgare-Ständcts - i Ja, 2 Nej. Bonde-Ständets - i Ja, 2 Nej.
Summa 9 Ja, 6
Nej. sä öfwerröstas 9 Ledamöter af alla SLä riden, utaf 6 inom de z:ne ofrälse Ständen.
Om äter Adelns Ledamöter lemna 6 Ja.
Präste-Ständets , - 3 Ja. Worgare-Ständets - - i Ja, 2 Nej. Bonde-Ständets - - i Ja, s Nej.
Summa ii Ja, 4 Nej. sä stadna twä Ständ emot twä, och Borgare, och Bonde-Standens 4 Nej Åstadkomma dessa pa - Den 14 Juiri. 149 paria vota Ständswis, emot Adelns och Präste-Ständets 11 Ja.
Wiserligen kunde desi a olägenheter alldeles och lätt afhjelpas, om man stadgade at et sa sammansatt Utskott borde rösta pcr capita: da mäste alltid rigtig pluralitet, aldrig paria vota äga rum; men dä har man afhulpit dessa olägenheter genom en orättwisa, den af Adclns alltför stora öfwerwigt i röster.
Deremot, om et säoant Utskott reduceras til 12 Ledamöter, til antalet lika af bw>.rt Ständ, sä blifwer öwar röst lika gällande, och en ren pluralitet kan existera.
Men dä upkommer äter den olägenhet, at en sädan pluralitet äfwen kan icke existera, det will saga at paria vota capita emellan äfwen kunna äga rum; och dä blifwer frägan huru stal denna olägenhet afhjelpas?
Det kan werkställas pä twänne sätt.
Det ena wore, at innan omröstningen utlotta en Ledamot, dä udda antal mäste upkomma.
Detta sätt har en fullkomlig anledning i Regeringsformens 69. ?i. och 102 §. §., der en flik utlottning tydligen stadgas..
Mcn deremot bör möta det inkast, at om r sädana subdivisioner af Ständerna som der nämnas, nemligen en bestäende af 120, och en af 96 Ledamöter, cn röst mindre icke mycket betyder, 2cko
Den 14 IJuur. sä betyder den deremot mycket uti en subdivision af is, is, Lo eller 24.
Det andra sättet wore at med en Ledamot Lil af Adels-Ständet föröka det supponerade lika antalet af Ledamöter.
För detta fält tala följande skäl: i:o at om det är Rrdderffapets och Adelns ensak at wälja 5 Ledamöter mer än hwartdcra af de andra Standen, i et Utskott som bestär af 15, sä mäste det ock wara dest rättighet at ditwalja ätmindstone en mer; L:o at, i enlighet med hwad Herr Biskopen Doctor Xoiäin wälwilligt i fit yttrande äsyftat, någon mera uplpsning och i synnerhet af, faire mana torde, i allmänhet taladt, genom Adelns talrikare tilfällen, hos detta Ständ finnas, hwarföre någon liten öfwerwigt bland detta Ständs Ledamöter torde wara en pä en ärlig klokhet, ej pa företrädesrätt grundad önskan; z:o at, som vfwansagdt är, en klok Ledamot mer är af betydenhet i en mindre talrik subdivision af Riks-Ständen; 4:o at en Ledamot, ansedd säsom Ordförande, och wald utöfwer den lika nummern af de öfrige Ledamöterna, synes, i anseende til de särskilta egenffaper som hos en sädan behöfwas, wara en ingalunda öfwersiödig person.
PL de§a ffäl ffulle mig synas tjenligast at principen för Ledamöters antal i alla de Utskott, hwtlkas talrikhet Regeringsformen ej redan föreskrifwit, borde wara den, at Ridderlkapet och Adeln alltid ägde en mer, ärr hwart - Den 14 'Julik. hwartdera af de öfriga Ständen: likwäl med Len uttryckliga och billiga tilläggning, at Ordföranden, hwars uplpsning alltid efter detta project rnä äga en inflytelse i sjelfwa deliberationerna, likwäl ej mä aga nägon bestutande röstrattigbet oftare, än de öfriga Ledamöterna stadna i paria vota.
Skulls da följden ock komma at blrfwa
Len, at omröstningarne stadgades per capita, hwilket, säsom efwan sagdt är, ej nu kan wara et öfwerläggningsämne, sä wore sädant pä ofwananförde ffäl möjligt, efter min enikilta vfwertygelse klokt, och alldeles icke oenligt suvacken med Regeringsformens esprit, som af ofwanäberopade z:ne § Z, samt äfwen af 97 § tydligen ffönjes; ej eller med en antagen strapis i wista fall, säsom inom Riddarehus-Directionen, hwarest Clast-fördelningen inom RidLerffapet och Adeln, enligt formlig föreskrift, icke sätt gälla i omröstningar, och inom Riksgälds-Contoirets Fullmägtige, kwarest mig blift wit berattaot, at voterings-sättet per capita och ej Ständswis skal wara antagit, Skulle man ater forblifwa qwar wid vo-, terings-sättet Ständswis, sä synes mig ingenting förloradt wid at Ridderffapet och Adeln äger blott 4 Ledamöter i Utskott, der de andra Standert äga z, enär man besinnar, at hrttils s Ledamöters af Adels-Ständet klokhet och uplpsning wid omröstningen ej gäll mera än en af de öfrigas; och när man ytterligare - 152 Den 14 Juiri. gore erindrar sig bwad ftvärighet man ibland har at fylla nrimmern af et Utskott r ansecnde til mängden af afsägelser, l-milka urldersiunvom ägt rum ti! den grad, at et och annat Utskott, såsom för det narwaranoe Lag-Utskottet, icke pa siem weckor kunnat sättas i verksamhet.
Detza mina tankar underställer jag hwarje upiyst mans ompröfning, och hoppas at de mätte med benägenhet uptagas äfwen af dem som aga en skiljaktig öfwertygelse, hällst mit framställningssätt nogsamt lärer wisa, at jag ätmindstone ej wela t werka genom annat, an en ärlig rigtighet i satser och siutföljder.
L Friherre UjljLncrLNtL, sobrrn Wilhelm, yttrade sig önska, at et mäl af denna wigt ej mätte sä snart til afgörande uptagas, pä det han med förmodeligen flere Ridderffapets och Adelns Ledamöter mätte äga tilräckligt rätrum at detsamma öfwerwäga.
Herr Grefwen och Landtmarskalken uplyste at Constitutivns-Utssottcts Betänkande legat pä bordet sedan Plenum den 8 Julii, dä Ridderskapet och Adeln bestot, at detsamma i detta Plenum äteruptaga.
Friherre UiljencrLntr: formälteatwid et sädant sakens förhällande, hwarom han warit i okunnighet, kunde han nu genast ej annat yttra, än at, efter hwad han hunnit inhämta, Den 14 I«!kk. hemta ffulle han Helst instämma i Friherre tanka; men önffade likwäl at fä med sit yttrande upffjuta, til dest han hunnit genom läsning af Herr 8ilverstoipe8
Dictamen, vm hanö anförde motioner erhålla närmare up. lysning.
Grefwe Norner, Nloichb 66r-ln, anförde ffrifteligcn följande Lil Protocollet:
Det är ingen som mer än jag har agtning för aldriga fedwanor, dä de jämte det anseende wanan dem tilwunnit, förena den egenffap, at ätmindsione ej skada.
Jag wet at det är agtningen för formaliteter som utgör en del af allmänna säkerheten, och jag wet at desta winna igenom sin älder.
Men jag kan ej förmoda, at wi ffulle sträcka denna agtning sä långt, at dä nya reglor för märt öfwerläggningssätt ffola- upgöras, wi ffulle försumma en wercelig förmon, wigtig för wärt Ständ, och grundad pä billighet och popularitet.
Om en Ledamot af wära Med-Ständer yttrat den önffan, at wi genom wärt antal ffulle bidraga at sprida och öka uplysningen bland Utffotten^ lätom ost ej af denna smickrande insinuation blifwa förledde at glömma, at det Ständ som med sin dubbla representation hitintils icke ägt mer än en röst, ofta af de andra tre blifwit öfwerröstadt, at den Ledamot som gjort ost ben hedren at til större antal wilja se ost i Utskotten, är sjelf af et
Ständ, som i sit inffränkta antal har en betydlig del af sin styrka, och Andra Land. 20. at 154 Den 14 Julik. at Medes det icke är et och samma, at önsta det et större antal uplyste män ibland Utskotten mätte finnas, och at wilja befordra uplysningens kraft.
Ester den obesiridcliga ealeul, wi af Herr Niddarebus-Seereteraren Silversrolpe hort upgöras. lärer det blifwa onekeligt, at wid omröstningen Ständswis är det mest talrika StänLet, som bar det mindsta inflytandet.
Om således wi ställe antaga, at der funnes den mesta uplysningen, lunde wi ätmindstone ej pasta, at den derföre haft den största werkan.
Man torde uprcpa at äfwen häruti är fcrbaliandct i Utskotten i sadan! fall analogt med det emellan Ständen; men om detta är en sanning, är det derföre en förmän? —.
För öfrigt är wäl denna analogi fullkomligen rigtig?
Ständen öfwerlägga hwar i stt rum och de meddela bwarandra blott sina beflut.
Uti stna förhällanden kunna de anses, ej blott st m Lagstiftare, hwilka öfwerse det hela, men som kämpar, hwilka frän hwar sin punkt försm a ra stt intereste.
Uti nödwändigbeten at jämnka stg ester de öfriga ligger bandet pä hwart och et, och i denna inbördes jämn!ning ligger möjligheten af det resultat som kan blifwa enligt med allmänna wiljam — Men bör också n förhällandet i Utskotten wara lika?
Hwad är deras ändamål?
Hwilket ar deras öfwerläggningssätt?
Utskottets ändamäl är at bereda ärenderne.
Dest utslag bör wara sä mycket - Den 14 Julik.
18Z ket som möjligt följden af en kall och opartist granskning.
Lätt och snart kan man inse det enstilta internet; bertil behöfwa Ständen ingen ledare.
Ofwersigten af det hela, utredandet af detaljerne, af deras sammanhang och större eller mindre betydenhet, se der Utskottens göromäl.
Til detze fordras ingen Ständs-esprit, blott en allmän granskning, grundad pä uplpsning och billighet.
Derföre bör UtstöttsLedamöternas antal wara inskränkt, pä det deras öfwerläggningar ej stola blifwa för widlöftiga; derföre är ocksä Utstottens öfwerlägg n ings sätt af älder olika emot Ständens, och förenade under et tak äro Utstottens Ledamöter ärnade,, at i förtrolighet och samdrägt, utan omwäg, meddela och emottaga uplysningar.
At här wilja bibehälla en esprit de corps wid omröstningen, som under öfwerläggningen ej gifwits, är snarare stötande än analogt med sakens natur, och kan endast härledas ifrän de tider, dä man trodde, at hwar je anseende af företräde war en förmän, och, utan at beräkna werkligheten, ansäg under sin wärdigbet at öfwerlägga i likhet med dem, med hwilka man ändock hade enahanda rättigheter.
Mycket hafwa wi under detta Riksmöte hört talas om representationens ofullkomlighet och möjligheten at förbättra den.
Men förgäfwcs stall man söka at häruti göra nägot framsteg, om man icke antager den grundsats, at repre. sentation Den 14 Julli. sentationen dä. är fullkomlig, uär den ger et resultat enligt med allmänna miljan.
Men denna som äter, likasom begreppet om allmänt mål, endast är en abstraction af alla cnffiltas pä rigtiqt omdöme af deras fördel grundade önskningar, kan ej nalkas til fullkomlighet än sä wida som esprit de corps är borta, och sä wida som den cnffilta miljan är uplyst.
Det är at nalkas besa allmänt erkända grundsatser, at i Utskotten införa likhet i antal emellan alla Staird, emedan man derigenom nalkas möjligheten at antaga omröstningen per capita.
— Det är för Högloft.
Ridderffapet och Adeln at winna en tydelig fördel, at lata röstberäkningen bero af cnffiltas öfwertygelfe, ej af en corps's ofta wilse ledda esprit.
Men det är för öfrigt blott den frägan wi nu stole afgöra, huruwida Högloft.
Ridderffapet och Adeln will medge at dep Ledamöters antal i Utskotten blcfwe lika nied de öfrige Ständens.
Jag tror dermed skulle i det hela winnås den fördel at Ledamöternas antal i Mffotten blefwe mera inskränkt, at arendernas gang således blefwe paffyndad. Zag tror at vin tillika den principe antages, at antingen Högloft.
Ridderffapet ocff Adelli skulle hafwa en Ledamot mer än de öfriga Standen, med sörbehäll lskwäl, at han blott i händelse af paria vota ägde rösträttighet eller at Preses blott i dylika fall skulle äga denna rösträttighet, sa more ju detta en ren fördel, mera betydande än den dubbla representations-rätt
Hög.
Den 14 IZttlii. 1Z7 Högloft.
Ridderffapct och Adeln hittils ägt.
Om för at försäkra sin rätt Högloft.
Ridderskapet och Adeln med sit tilkännagifwande af sit afstaende frän detta senare representatioys-system wille göra detta afseende wilkorligt, och förena dermed detta senare förbehäll, manne det icke pä en gäng skulle upfylla bäde Högloft.
Ridderffapets och Adelns och de öfrige Ständens önskan.
Herr krint?:8N8cllöiZ, ^xel, eonformerade sig med Grefwe klörucr.
Herr lil am marsck öill, I^orenxo, som bade anmält sig at tala, upropades, och tilkännagaf, at dä det han ärnat yttra warit ungefärligen detsamma som Herr Grefwe koiner sä wäl utredt, wille han ej uptaga tiden med et särskilt yttrande utan förklarade sig med honom instämma.
Do la 6 ar 6is, jacob.