Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddarhus-majoritet förvärfva! sig en så utmärkt likhet med den, hvilken 1812 banade vägen för ett sådant resultat, som det ifrågavarande, ifrån Svenska Riddarhuset, så anser jag för mig icke mera återstå, än en allmän protest emot allt det öfverträdande af grundlagen, som under denna Riksdag ägt rum, eller framdeles ännu kan komma att inträffa.
Då jag nu har äran öfverlemna min pollett för denna Riksdag, är det med kans - Den 26 Octo ber e. m. 165 lans hela liflighet, jag hoppas, att inom den minoritet, hvilken vid denna Riksdag med mig delat ödet af så ofta genom röstetalet besegrade meningar, lemna några vänner, och om aktningen ifrån majoritetens sida ej med rättvisa kan frånkännas mitt handlingssätt, så är denna, all den tillfredsställelse jag ifrån detta håll kan önska.
Till Herr Grefven och LandtMarskalken hembär jag en skyldig gärd af vördnad, och beklagar med ungdomsvänskapens hela värma, att Herr Grefven och LandtMarskalken slutligen kommer att underteckna ett Riksdagsbeslut, hvaruti denna dagens kommer att intaga ett, i min tanka, så ytterst betänkligt rum.
Friherre Cederström, Jacob: Herr Friherre Anckarswärd har i den af honom så kallade protest emot Ridderskapets och Adelns på förmiddagen genom votering fattade beslut, påstått, att majoriteten kränkt Rikets Grundlagar och våldfört medborgares rättigheter.
Dessa tillvitelser förtjena att undersökas, för att, om de finnas ogrundade, återfalla på den, som dem yttrat.
Ståndet har beslutat, på grund af 80 §.
Regeringsformen, rörande ändring i det genom KnekteContracten bestämda underhållssätt för Soldaten, vid mönstringar, under möten och exercice.
Hvad som i stöd af tydliga ordalydelsen i Grundlagen till 166 Den 26 Octobei' e. m. pröfning och afgörande förekommer, kan, såsom dess efterlefnad, icke benämnas för en kränkning af densamma, för elt våldförande af medborgares rättigheter; men Herr Friherrens försök alt från egentliga föremålet, den nya Passevolance-Inrältningen, afleda uppmärksamheten till förvaltningen al medlen under den nu tilländalopna Passevolancen, samt högst obehöriga påståenden emot Ståndet och Rikets Ständer, innebär ett åsidosättande af Grundlagarnes föreskrifter, och grannlagenhet; ett förhållande, som må vara Herr Friherren förbehållil; men förgäfves må Herr Friherren hoppas, att inom eller utom Representationen kunna tillvägabringa den förvillelse rörande Rikets Ständers beslut, sorn synes vara det åsyftade ändamålet af den upplästa protesten; äfven den minst upplysta delen af allmänheten skall deraf icke låta bedraga sig, den skall finna, alt då förra Passevolance-Inrältningen ingicks utan annat villkor, än alt trouppen under möten skulle underhållas och äga sjukvård genom Kronans försorg, och detta blifvit f 111 i g jord t, denna fråga är förbi.
Denna allmänhet skall af 8 punkten i Stats- och EkonomiUtskottens bifallne Utlåtande N:o 73 , istället för hvad Herr Friherren påstått, (eller att dess rättigheter blifvit våldförde,) tvärtom finna, det Rikets
Ständer med noggranhet iagttagit deras interesse!).
Denna puukt lyder sålunda:
Den 26 October e. m. 167 "Att de inflytande Passevolance-med"len, för hvilka fullständig redogörelse årligen bör upprättas af det verk, åt hvil”ket Kongl.
Majit kan täckas att fondens "förvaltning i Nåder uppdraga, icke må, "under något villkor, användas för andra "ändamål eller behof, än indelta Armeens "underhåll och sjukvård under möten, mar”cher och mönstringar, jemte de i och för "Truppernas vapenöfningar oundvikliga utgifter och förvaltningskostnader.”
Då Passevolance-medlen, enligt det i denna punkt stadgade villkor, icke få användas till andra föremål, än Armeens underhåll och sjukvård under möten, marcher och mönstringar, jemte de i och för trouppernes vapenöfningar oundvikliga utgifter och förvaltningskostnader, lärer ingen låta inbilla sig, att de kunna dragas till byggnaders och pavilloners uppbyggande och underhåll.
Nionde punkten i samma Utlåtande innehåller:
"Att Rikets Ständer och deras Revisorer må ega rätt att dessa årliga Redogörelser med alla dertill hörande verifica*‘tioner granska samt medlens rälta använ"dande dervid tillse; hörandes den årliga "uppbörden och utbetalningen af dessa niebel, lika med öfriga allmänna gärder, som "af landets invånare utgöras, lill sina huf"vudsummor och under behöriga titlar i ”RiksHufvudboken intagas.” 168 Den 26 Octo ber e. m.
Härigenom hafva Rikets Ständer och deras Revisorer erhållit rättighet att granska Räkenskaperna och hafva tillsyn öfver medlens rätta användande.
Tionde punkten stadgar: ”Att räntan af alla de besparingar, som ”under de bestämde i5 årens förlopp kun”na uppkomma, skall, efter Passevolance”tidens tilländagående, användas till nedsättning i då blifvande bestämning af ny ”Passevolance ; varandes derjemte uttryckligen förklaradt, att dessa besparingar, så ”till Capital som ränta, äro såsom Rust-och ”Rotehållares egendom att anse.” Härigenom bestämmes ordningen och sättet för användandet af de besparingar, som under loppet af de i5 år, hvilka för den nya Passevolancen blifvit fastslälde, kunna uppkomma, lill nedsättning uti blifvande Passevolance; och det lärer således icke behöfvas tillhjelp hvarken af spetsfundighet eller ränkor för att bibringa allmänheten öfvertygelse derom, att Rust-och Rotehållares intressen, uti denna för Försvarsverket vigtiga fråga, blifvit af Rikets Ständer på det mest omsorgsfulla sätt bevakade.
Den skall af Friherrens declamationer icke förvillas alt tro det hafva varit rättsenligt, att öfverflytta en del eller alla kostnader för Passevolancen på allmänna Bevillningen, hvarigenom i första rummet Båtsmanshållet, och i det andra alla öfriga medborgareklasser, hvilka icke äro Rust- eller Den 26 Octo ber e. m. »69 Rotehållare, skulle blifvit belastade med utgifter, som allt hitintills ensamt tillhört Rust- och Roterings-besväret.
Den lugna Svenska allmänheten skall icke misstaga sig om motiverna för Herr Friherrens högst otillbörliga försök, att förvilla omdömet öfver Rikets Ständers beslut.
Jag vill blott hafva äran anmäla, att jag i egenskap af Ledamot i Stats- och Ekonomi-Utskotten icke finner mig belåten med Friherre Cederströms försvar för Utskottens behandling af Passevolance-fiågan.
Jag har till protocollet anfört: att jag önskat återremiss af Utlåtandet; detta mitt anförande behöfver icke några commentarier.
StatsUtskottels den 17 dennes under N:o 3o4 aflåtne, och den 19 derpå följde e. m. på bordet legde, Memorial, i anledning af skiljaktiga beslut inom RiksStåndeu i vissa delar af StatsRegleringen.
Tredje HufvudTiteln.
Angående Fördelnings-Generalernas Taffelpenningar, Resekostnads- och Fourage-medel.
Som 3:ne Stånd redan bestämt Löneanslagets total - lyo D e 11 26 O c t o b c v e. in. belopp, och skiljagtighet endast återstår deruti, huru stor del skall beräknas såsom lön, och huru mycket för taffel penningar, resekostnads- och fourage-medel; hemställer jag vördsamt, om icke Ridderskapet och Adeln behagade lemna bifall till den gjorde inbjudningen, emedan hufvudfrågan i alla fall är afgjord.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess i afseende å denna punkt redan fattade beslut.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i Preste- och Borgare-Ståndens beslut, ått lönen för hvarje FördelningsGeneral borde fastställas till 3ooo R:dr, samt taffelpenningar, resekostnads-och fourage-medel till 3ooo R:dr, eller tillsammans 6000 R:dr Banco.
Angående Cavalleri-Inspecteurensj General-FältTjgmästarens och Generalens för Fortificationen lönevilkor.
Jag hemställer vördsamt, att Ridderskapet och Adeln täcktes förblifva vid sitt förra beslut, och således bestämma lönen lill 3ooo R:dr samt Dun 26 O c lo ber e. in. taffelpenningar och fourageinetlel till 2000 R:dr.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess beslut i afseende å lönevilkoren för desse Generalspersoner.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln ansåg dessa lönevilkor böra så fördelas, alt lönen för hvardera af bemälte trenne Generaler bestämdes till 3ooo R:dr, samt taffelpenningar och fouragemedel till 2000
R:dr eller tillsammans 5ooo R:dr Banco.
Angående Pensionsrätt för Nio Generaler.
Angående Gener alAdjutantens arfvode.
Angående Commendantens i Marstrand arfvode.
I afseende å dessa trenne punkter förblef Ridderskapet och Adeln vid dess derom fattade beslut, och godkände de af Utskottet föreslagne voteringspropositioner.
Angående Indelta Arméens Befäls löner.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om Ridder - Den 26 October e. m. skåpet och Adeln behagade förblifva vid dess i afseende å det till löneregleringen för Indelta Armeens befäl bestämde anslag af 66,000 R:dr Banco fattade beslut.
Hvarefter Hans Excellence föreslog, att Ridderskapet och Adeln måtte godkänna den af Utskottet i denna omständighet föreslagne voterings-proposition.
[Angående StatsUtskottets förslag till underdånig skrif velse uti ifrågavarande afseende.
Jag hemställer till Ridderskapet och Adeln, om icke Ståndet täcktes förblifva vid sitt redan fattade beslut i afseende å redactionen af den underdåniga skrifvelsen om anslaget till Indeldta Armeen, emedan troligen ingen finnes, som hyser den öfvertygelse, att en fullständig lönereglering kan tillvägabringas med det beviljade anslaget, och man bör således ej såsom en möjlighet framställa en tanka , hvilken man hvarken äger eller delar.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i afseende å redactionen af ifrågava - Den 26 October e. ni. i73 rande underdåniga skrifvelse redan fattade beslut.
StatsUtskottet har, för att undvika 12 åiöserskilta voterings-propositioner, framställt ett redactionsförslag gemensamt för alla Stånden; denna redaction önskade jag, att Ridderskapet och Adeln ville godkänna.
Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ridderskapet och Adeln redan förklarat sig vilja förblifva vid dess i denna omständighet förut fattade beslut.
Angående tillökning i anslaget för LifGardet till Häst.
Angående tillökning i Statssumman för Svea LifGardet.
Angående tillökning i anslaget för Andra LifGardet.
Ridderskapet och Adeln förblef vid dess, i afseende å dessa trenne punkter, förut fattade beslut, samt godkände de af StatsUtskottet föreslagne voterings-propositioner.
Angående Fourageringen för värfvade Cavalleriets och Artilleriets hästar.
Denna punkt ansågs icke erfordra någon åtgärd. 174 Dt-n ?.G Oetober e. m.
Angående det för Hallands Bevärings-Balaillons Befäl tillstyrkta nya anslag.
Jag hemställer vördsamt till Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke Eders Excellence behagade fråga Ridderskapet och Adeln, huruvida Ståndet skulle vilja förena sig med Presteoch BorgareStunden i det beslut de fattat i anseende till Hallands Bevärings-Batail]ons Befäl.
Det är äfven öfverensstämmande med Konungens proposition och med hvad StatsUtskottet föreslagit.
Jag anhåller, att första propositionen måtte blifva: huruvida Ridderskapet och Adeln förblifver vid sitt redan fattade beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess i afseende ä denna punkt förut fattade beslut.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i Preste-ochBorgareStåndens beslut.
Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence tillkännagaf, det han icke tillförlitligen kunnat utröna Ridderskajiels och Adelns pluralitet.
Den 26 Octobcr c. m. 175 Grefve afUgglaSj Gustaf:
Om jag rätt fattat förliållandet, så blir det ju votering i Förstärkta StatsIJtskotlet, om Ridderskapet och Adeln ej instämmer i Preste- och Borgare-Ståndens beslut.
Jag hemställer, om det är värdt att bär borttaga tiden med en votering, då en votering mera eller mindre i Förstärkta StatsUtskottct är af ringa betydenhet.
Sparrej Sixten:
Då saken redan är afgjord i två Stånd, och, om Ridderskapet och Adeln förenar sig med dessa Stånd, följden blir, alt frågan varder slutligen afgjord både här och i Förstärkta StatsUtskottet, skulle jag tillstyrka, att Ridderskapet och Adeln instämmer i det beslut, som af Preste- och Borgare-Stånden blifvit fattadt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade de båda af Hans Excellence nyss framställde propositioner, hvilka åter på enahanda sätt, som förut, besvarades.
Min tanka är visserligen icke, alt ytterligare uppehålla Ridderskapet och Adeln med detta ämne.
Jag trodde, att då två Stånd afgjort det, kunde lätthet i afgörandet här vinnas , om Ridderskapet och Adeln med dem sig förenade, i synnerhet som deras beslut är öfverensstämmande med Stats-Utskotlets och Den 26 O e 10 b e r e. m.
Konungens förslag; men om Ridderskapet och Adeln heldre önskar förblifva vid sitt förra beslut, afstår jag visserligen från det yrkande jag framställt.
Herr von Vegesach} Ernst:
Jag tror, att det är mera conseqvent, att Ridderskapet och Adeln förblifver vid sitt förra beslut, än att Ståndet nu skulle förena sig med Preste- och Borgare-Stånden.
Flans Excellence Flerr Grefven och LandtMarskalken IVågade å 113m, om Ridderskapet och Adeln förblef vid dess i detta ämne redan fattade beslut.
I anledning hvaraf Flans Excelleuce hemställde, om Ridderskapet och Adeln godkände den af Utskottet i afseende derå för esla gne Yoterings-proposition.
Angående anslaget för KrigsCollegii Departementer_, till FörsvarsVerkets materiella behof.
Herr Lefre'n: Jag anhåller vördsamt, att få underrättelse om Protocolls-Utdrag från Preste- och Borgare-Stånden ankommit rörande denna fråga.
Ännu hafva icke Protocolls-Utdrag rörande den - Den 26 October e. ni. denna fråga från bemälde Riksstånd ankommit.
Herr Lefrén’.
Jag tillstyrker, att Ridderskapet och Adeln täcktes förena sig med BondeSlåndet i frågan om medlens utgående från RiksgäldsContoiret.
I ziffran äro båda Stånden öfverens, och som man skulle komma i förlägenhet att finna tillgångar på annat sätt, tror jag, att detta vore det lämpligaste.
Jag vågar ej såsom skäl anföra hvad man sagt mig, att Preste- och BorgareStånden redan skola förenat sig med BondeStåndet, hvarigenom jag hoppas att frågan är afgjord; men som ProtocolIs-utdragen ännu ej ankommit, kan man ej deruppå grunda sitt beslut.
Herr Riben> Carl Wilhelm'.
De Voterlngs-propositioner, som blifvit uppställde, äro resultat af en votering inom Stats-Utskottet, i hvilken jag tillhört minoriteten.
Jag anser tvänne misstag vara begångne i denna fråga.
Först har Utskottet föreslagit, att i ett visst fall de 70,000 R:dr, som utgöra skillnaden, skola tagas af öfverskottsmedlen.
I ett Memorial N:o 154 bär samma Utskott tillstyrkt Rikets Ständer, att icke anvisa något på öfverskotten, och detta StalsUtskottets tillstyrkande är af alla fyra Stånden bifallit.
Jag lemnar åt en hvar att bedömma, huru conseqvent det är att, 47 H. 12 I7B Den 26 O c io ber e. m. emot delta beslut, anvisa något på öfverskolten.
Det andra misstaget ligger nti inbjudningen till Ridderskapet och Adeln, alt förena sig med BondeStåndet.
Jag iir ej nog lycklig att begripa, hvad BondeStåndet menat.
Det bar beslutat en summa af 696,000 R:dr, men sagt att endast 626,000 R:dr skola uppföras på Stat, och att resten skall utgå af öfverskotten.
I början af beslutet står, att Ståndet bifallit de 696,000 R:dr B:co, men det finnes ej i den sednadelen, der det är fråga om att taga medleii af öfverskotten.
Jag tog mig den friheten fråga, om det var på öfverskotten från den ena Riksdagen till den andra, eller om det var på öfverskotten för året.
En ledamot af BondeStåndet sade, alt det var på öfverskotten för året, den andra* att det var på öfverskotten från Riksdag till Riksdag, och då tvänne Ledamöter af Ståndet sjelfve vord till den grad af olika meningar, är det ursäktligt för mig, alt jag ej begriper hvad man menat.
Jag öfverlemnar åt en hvar, och åt Herr Lefren sjelf, att bedomina, hvad RiksgäldsContoirets ^ullmäglige skola göra, om det ena året öfverskott finnes, men icke det andra, huruvida det då skall betalas för flere år, eller blott för det ena året, då öfverskott finnes.
Den siste Talaren baft gjort tvänne inkast emot inbjudningen.
Det första grundar sig på ett beslut i StatsXJt - Den 26 October e. m. >79 skottets Memorial N:o 154* Jag har ej detta Memorial här, och anhåller derföre, alt, om det finnes till lands, det måtte blifva uppläst, tj jag har ingen rättighet att begära, att någon skall lita på mitt minne, ehuru jag rätt väl
Vet hvad det innehåller.
I anledning häraf blef StatsUtskoltets Memorial N:o 154 uppläst, och hade Utskottet deri yttrat följande: ”Och då, enligt den af Rikets Ständer antagne beräkning af StaIsVerkets inkomster till nästa Riksdag, några synnerligen betydliga öfverskotter på desamma icke torde komma att äga rum, tror Utskottet, i sammanhang härmcd> sig äfven böra föreslå: att, derest några utbetalningar framdeles ■ vid denna Riksdag af Rikets Ständer beslutas, hvilka icke å Stat blifva uppförde, desamma må hänvisas att af RiksgäldsContoiret bestridas, för fullgörandet hvaraf nödigt är, att Öfverskotterne på StatsYerkets inkomster varda från StatsVerket öfverlemnade till bemälte Verk, så snart ungefärliga beloppet, sorn öfverskjuter uppkommande brister på Anslagen, beräknas kan.” Herr Lefrén:
Äf det nu upplästa Memorialets resultat, som blifvit af RiksStånden bifallit, täcktes Ridderskapet och Adeln !\-j II. iä* i8o Den 26 October e. m. finna, att Rikets Ständer ingalunda fattat det beslut, att iugen anvisning må äga rum på öfverskolten, utan blott att, i händelse en sådan anvisning skulle göras, den skall ske på RiksgäldsContoiret, dit öfverskolten först böra ingå.
Detta är den väsendtliga skillnaden emellan mitt och Herr Ribens tillstyrkande; ty ehuru Rikets Ständer tagit det beslut, att ingen direct anvisning må ske på öfverskolten, kan den dock ganska väl ske på de öfverskott, som redan ingått till RikgäldsContoiret.
Jag tillstyrker således bifall till inbjudningen.
Herr Riben har ytterligare anmärkt svårigheten att fatta hvad BondeStåndet menat, ocb har anfört, såsom anledning dertill, att två Ledamöter inom Utskottet af detta Stånd varit oense om rätta hegreppet af beslutet.
Jag bar äfven hört denna tvist, men jag tror, att två individers mening ej gifver någon rättelse, utan Ståndets ProtocollsUtdrag, som ankommit och är klart.
Det anvisar directe på öfverskotten, glömmandes Ståndet, att det beslutat, att inga anvisningar directe på öfverskotten skola äga rum.
Det liar gifvit StatsUtskottet anledning att inbjuda BondeStåndet, att så till vida förändra sitt beslut, att medlen skola utgå af RiksgäldsContoiret.
Jag hoppas, att Ridderskapet och Adeln finnér, det frågan egenteligen är en formfråga; att det icke är fråga om beloppet, utan endast att vinna en riktig form för beslutet, så att D e 11 26 O e t o b e r e. m. det stännuer öfverens med vårt förut fattade.
Om jag vore fullt öfvertjgad, att detta blott vore en formfråga, skulle det vara mig likgiltigt, huru den afgjordes.
Men Ridderskapet och Adeln har nu hört sig föreläsas resultatet af StatsUtskottets Memorial N;o r54> hvilket är af alla fyra Stånden bifallit.
Ridderskapet och Adeln torde således hafva erfarit, att Rikets Ständer beslutat, att anvisningar på öfverskotten icke skola ske.
Men tillika är det sagdt, att derest några medel skulle komma att anslås, som ej uppfördes på Stat, borde de utgå af RikgäldsContoiret, och alt öfverskoltsmedlen derföre skulle lemnäs till RiksgäldsContoiret för att vara disponibla.
Jag underställer Herr Lefrens eget bepröfvande, om det icke är påtagligt, att då StatsUtskottet afgaf detta Memorial, det hade afseende på sådana utgifter, som kunde komma i fråga, sedan StatsRegleringen blifvit gjord; ty att vid sjelfva StatsRegleringen komma med sådane saker, är att illudera det beslut, sorn redan är fattadt, eller att säga, att dermed ingen mening varit.
Herr Lefren finnér BondeStåndets beslut ej innefatta annat, än en glömska af Rikets Ständers bifall till StatsUtskottets Memorial N:o 154- Jag tror, att den största oformligheten är den ovisshet, sorn det lemuar, huruvida det är frå - lS2 Den 26 Octo b er e. m. ga om öfverskotten för arel, eller öfverskotlea från den ena Riksdagen till den andra.
Jag ber Ridderskapet och Adeln sätta sig i deras ställning, hvilka skola tillämpa det beslut, som blifvit kalladt; det är vigtigt att uppställa bqslutenså, att man vet, hvad beslut verkeligen blifvit faltadt.
Hvarefter Ridderskapet och Adeln, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde särskildte Propositioner, förblef vid sitt i afseende å denna punkt redan fattade beslut, samt godkände de af Utskottet föreslagne voterings-proposi tioner.
Med anledning af Hans Excellence Herr Gr ef vens och LandtMar skalkens derom framställde särskilte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln vidare för godt att, under förblifvande vid dess i afseende å Fjerde och Sjette HufvudTitlarne förut fattade beslut, godkänna de af StalsIJtskottet rörande dessa IIufvudTillar föreslaglie Voterings-pr opositioner.
Föredrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets den 24 sistledne September under N:o 103 afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet Jagde, Betänkande öfver väckt motion om ändring eller förtydligande af *7 och no §§. i 5 Gapitlet af ConcursLagen.
Dom 26 Octo ber e. m. 183 Å nyo föredrogos oell Indes till Handlingarne följande Lag-Utskottets den 24 sistlidne September afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 104.
N;o io5.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 5 förut meddeldte Betänkande, öfver gjordt förslag till ändring af 1 §. i 26 Capitlet ByggningaBalken.
Fö'redrogs å nyo oell gillades LagUtskottets den 24 sistlidne September under N:o 106 afgifne, och den 2 dennes e. m. på bordet lagde, Betänkande, öfver väckt motion om bestämmande af viss tid, inom hvilken dom i utförd sak skall fällas och utgifvas.
Vid förnyad föredragning bifölls Lagsamt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottens den i5 dennes under ]M:o 61 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, rörande väckt fråga, att 1827 års SkiftesStadga icke måtte tillämpas på de enskiften, hvilka vid Stadgans utgifvande voro påbörjade, men ännu icke hunnit fulländas. iö4 Den 26 Ö et ober e. na.
Företogs tili pröfning Lag-Utskottets den 10 dennes under N:o 110 afgifne, och den ip derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 4 förut nieddeldte Betänkande, öfver väckt motion, om stiftande af en Lag, hvarigenom må förekommas, att Gäldenär, medelst diktade köpe-afhandlingar, undanhåller sina borgenärer de tillgångar iian kan äga till betalning af sin skuld.
Jag anhåller om underrättelse, huru detta Utlåtande blifvit af de öfrige trenne RiksStånden afgjordt.
Någon underrättelse i detta afseende har ännu icke från de öfrige RiksStånden ankommit.
Det anmärkta förhållandet i Utskottets första Betänkande, hvarvid Utskottet förbiifvit, att, om en Borgenär vid utmätning vill hafva gods utmätt, hvilket är tredje mans, och den, i hvars vård det är, erkänner det vara denne tredje mans, denne likväl skall stämma, i stället för Borgenären, innefattar en orimlighet; ty tredje man blir då tvungen att ingå uti rättegångskostnader, hvilka han ej kan få ersatte.
Jag har naturligtvis ingenting emot, att all möjlig lätthet för
Den 26 Octo ber e. in. i85 fordringars utfordrande beredes borgenären; men likväl icke så, att tredje mans rätt derigenom förnärmas.
Örn tredje man skall slämma, har
Iian ingen möjlighet att få rättegångskostnaderne ersatte, ulan måste endast stämma för att få behålla sitt gods.
Man kan väl ej rättsenligt tvinga en person att betala rättegångskostnader, der de ej behöfvas.
Herr PrintzenskjöldCarl:
De skäl Friherre
Cederström anfört för afslag å Utlåtandet, äro ej af den beskaffenhet, att de i något afseende kunna gälla.
Erfarenheten har icke sällan visat, att vid utmätningar
Gäldenärer företett köpe-afhandlingar med tredje man, om ali deras lösegendom, hvilka endast varit chirneriqua, och upprättade blott för att betaga Borgenären möjlighet att utbekomma sin fordran.