Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då StatsUtsk:s förra betänk. i detta ämne N:o 28 förevar, anhöll, om jag rätt minnes, Hr Danckwardt äfvensom jag om återremiss af betänk, på den grund, att, efter skedd undersökning, såväl landshöfdingen i Jönköpings län som KammarColl:m antagit, att öboerna voro i behof af någon lindring och att deras dagsverken borde få lösas med hälften af markegångspriset å drängedagsverken.
Utan föranledande af några andra officiella handlingar har Utsk, dock tillstyrkt, att ifrågavar. dagsverken måtte få lösas med ^ af markegångspriset.
Då R. o. Ad. i anseende härtill förra gången beviljat återremiss och icke någon ändring i Utsk:s betänk, skett, anhåller jag att få vidblifva de anmärkningar, som föranledde återrem issen.
Uti alla öfriga fall har Utsk. vidblifvit landshöfdingens och KammarCollegii förslag; skiljaktigheten består endast deruti, att Utsk. föreslår, att dessa dagsverken måfå lösas med \ i stället för hälften af markegångspriset.
Jag har ej någon speciel kännedom om förhållandet i orten; men jag förmodar, att ej heller StatsUtsk. har speciel kännedom derom, och att man vid dylika tillfällen bör hålla sig till de sammanstämmande uppgifter, man erhåller af särskilda auetoriteter.
Här hafva både KammarColhm och landshöfdingen tillstyrkt lösens erläggande med hälften af markegångspriset, men Utsk. har afdragit hälften från denna hälft.
Jag anhåller om bifall å detta betänk, med den förändring, att hälften af länets markegångspris å drängedagsverken må erläggas i lösen för ifrågavar. dagsverken.
Palmstierna, Carl Otto:
Först torde det tiilåtas mig att få erinra derom, all; anledn. till återremissen var icke allenast hvad Gr.
Cronhjelm nu anfört, utan äfven att flera bland R. o. Ad:s ledamöter ansågo en otydlighet finnas uti Utsk:s förra förslag om dagsverksskyldighetens bestämmande för hemmansägare på Wisingsö, och jag tror t. o. m., att prot. öfver discussionen skall vitsorda, att detta var hufvudsakliga anledningen till återremissen.
Dernäst får jag erinra örn innehållet af Utsk:s betänk.
N:o 28 , deri Utsk. upptagit de handlingar, hvarpå bedömandet af denna sak sig grundar, hvilket bevisar, att det icke varit utan tillgång till handlingarna, som Utsk. afgifvit sitt förslag i detta ämne, och ehuru Utsk. icke till hela sin personal har fullständig kännedom om förhållandet på Wisingsö, är det dock icke utan, att en och annan af Utsk:s ledamöter äger en speciel kännedom derom.
Jag kan upplysa, att jag varit på Wisingsö, och således har Utsk. någon fördel framför Gr.
Crouhjelm, som sagt, att han icke äger denna kännedom.
För öfrigt har Utsk:s bedömande af saken grundat sig på de undersökningar, som i orten blifvit hållna, eller just på de af Gr.
Cronhjelm uppgifna, uti K. M:s Bef:hdes i Jönköpings län utlåtande förekommande upplysningar om D c n 20 Jun i. förhållandet derstädes.
Att Utsk. slädnät i ett olika resultat än del, hvartill K. M:s Bef:h:de och KammarGolhm kommit vid betraktandet af förhållandets inverkan , är en annan fråga.
K. M:s Bef:h:de och KammarCoikm hafva ansett omständigheterna böla föranleda skattens nedsättande till hälften, och Utsk. deremot, att den lill följd af samma omständigheter borde nedsättas till fjerdedelen.
Således lärer det vara ådagalagdt, att Utsk. icke handlat utan skäl.
Huruvida Utsk. möjligen haft orätt i sin opinion om den mån, hvari de befintliga förhållandena på Wisingsö böra inverka på skatten, derom vill jag ej tvista; jag har blott velat upplysa, att Utsk. icke utan att pröfva grunderna afgifvit det nu förevar, förslaget.
Jag tror visserligen, att Utsk. pröfvat förhållandet, innan betänk, blef afgifvet; men jag finner besynnerligt, att då hemmansåboerne inkomma till K.
M. med anhållan om lindring, och K.
M. ganska riktigt anser sig behöfva Ständernas bifall i detta fäll, men, för alt hafva målet utredt, låter höra KammarColhm och landshöfdingen i länet, med uppdrag för dessa auetoriteter att draga försorg om fullständiga undersökningars anställande, samt då sådana undersökningar inkommit och blifvit till Ständerna öfverlemnade, man likväl vill tillvägabringa en större nedsättning, än de auetoriteter, som undersökt förhållandet, ansett böra äga rum.
Jag har visserligen lika med Frih.
Palmstjerna, varit på Wisingsö; men jag tror mig likväl icke kunna bedöma, huru stor tillgång bönderne derstädes kunna äga för att lösa sina dagsverken, emedan jag äfven vid detta tillfälle utgår från den sats, att Representationen i fråga om administrativa åtgärder ej gerna bör göra afseende på annat än de upplysningar, Regeringen genom vederbörande auetoriteter meddelat oss.
På dessa grunder anhåller jag, som visserligen gör Utsk. rättvisa för den medlidsamhet, Utsk. ådagalagt, att icke lösen för ifrågavar. dagsverken må nedsättas till mera än hälften af markegångspriset. R. o. Ad. biföll StatsUtsk:s utlåt.
N:o i5o med den förändring, att, när lösen i penningar för dagsverkena skall erläggas, denna bestämmes till hälften af hvad den årliga markegången för drängedagsverken i länet utsätter.
StatsUtsk:s nu ånyo föredragna, d. 17 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o >5i öfver gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk. N:o 14, i anledn. af arrendatorn utaf Svartsjö Kungsgård, f. d. Grosshandlaren Weners ansökning om nedsättning i arrendet, blef ytterligare lagdt på bordet af Hrr af Dalström, Gust. Jac., och af Ström, Isr.
Adolph, samt Gr. Spens, Carl Gust.
Den 20 Joni.
Anvo föredrogos och biföllos Stat$Utsk:s d. 17 dennes e. ni. på bordet lagda utl:n: N:o i52. i frågan om den s. k, Trolliska stjpendiifonden och räntan derå; N:q 153. i anledn. af vackt fråga om allmänt bidrag till befräinjande éf anläggningen utaf rior och torkinrättningar för spannmål.
Företogs till pröfning StatsUtsk:? 17 deqnes e. ro. på bordef lagda utlåt.
N:o i54 öfver anmärkningar vid Utslus afgifna betänk.
N:o 35, i anledn. af K. M:s nåd. propos. till R.
St., ang:de lindring i vilkoren för begagnandet af det utaf R.
St. till återuppbyggande af staden Borås anslagna låneunderstöd.
Hr af Dalström, (just. Jac.:
Då jag vördsammast får äran anhålla om R. o. Ad:s bifall till detta betänk., an, håller jag lika vördsamt att dervid få yttra några ord.
M;s nåd. propos. i ämnet afsåg egentligen att för Borås stad bereda en lindring vid afbetalningen af det lån, sorn afsednaste Ständer blifvit staden beviljadt.
StatsUtsk. har jernyäl i detta afseende uti sitt första betänk, till R.
St. föreslagit, att 10,000 r:dr deraf mätte afskrifva?, hvaremot TJtsk,' afstyvkt denna afskrifning på den grund, att någon af RiksSt:s ledamöter anfört, att denna afskrifning vöre orättvis; jag vågar dervid göra några anmärkningar för att visa, det jag ej anser afskrifningen så orättvis, spm man torde anse den.
Då deqna summa lpnades till Borås, hade den icke af stadens invånare, blifvit begärd i och fpr sjelfva branden; det var länsstyrelsen, som föreslpg Borås stads invånare, att, ?edan staden hejt och hållet afbrtumit, en ny gatläggning Skulle äga rum- Stadens invånare ingingo på dolta förslag, sorn först i framtiden kunde blifva för stadsboerna fördelaktigt, kanske derföre, att de ej väl beräknade, att det lån, de i Sådant ändamål upptogo, sedermera skulle ganska dyrt drabba dem.
Af denna gatläggning och reglering hafva nu v ar, invånare ej någon nytta.
De hafva tvärtom haft skada deraf, emedan de fått afträda sina gamla tomter och inköpa nya.
Jag skulle således tro, att afskrifningen icke vore så orättvis, som man skulle tycka, särdeles vid jemnförelse med åtskilliga andra beviljade afskrifningar- Hvad åter det beviljade anståndet med betalningen beträffar, är det visserligen en stor förmån; men depna förmån tillfaller blqtt de. personer, spm begagnat lån till sipå enskilda byggnaders upp-; förande, då deremot förmånen af afskrifningen skulle tillfallit samtliga stadens invånare.
Jag anhåller endast, att dessa ord må blifva upptagna till prot.
Gr- Crqphjplm, Ottq Aug.; För. jniq del anser jag betänk, uti sitt närvar, skick varp ganska väl grpndqdt.
StatsUtsk. har föreslagit de förjjingda betalningsterminer, som åt - Den 20 Juni. skilliga talare här tillstyrkt och som lära blifvit gillade af den inom alla fyra Stånden yttrade opinionen.
Jag vill ej motsätta mig, att betalningsterminerna blifva utsträckta så mycket som möjligt; men att Riksgtscont. skulle erhålla lägre ränta, än det sjelf för sina lån nödgas betala, anser jag icke vara rättvist eller öfverensstämmande med ett rikligt statscreditsystem-
Jag anhåller om bifall å betänk.
Det har icke varit fråga om nedsättning af sjelfva räntan, ulan blott om afskrifning å det lån, som till staden Borås blifvit beviljadt.
Jag instäipmer fullkomligen deruti, att Riksgtscont. bör återfå de 5 procent, det sjelf för upplånade penningar betalar.
Detta har jemväl blifvit föreslaget, och jag får derföre endast förnya min vördsamma anhållan om bifall till Utskts betänk.
StatsUtskts utlåt. lito i54 bifölls.
Föredrogs ånyo StatsUtskts d. 17 dennes c. m. på börset lagda utlåt.
Nto i55, i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utskts memor.
N:o 56, angtde en gratification till Coinniissarien D.
Ek för dess hafda befattning med reparationen och inredningen af Puksgtscontts hus.
Då R. o. Ad. genom bifall till StatsUtskts memor.
Ntp 56 redan d. 9.4 sisth April fattat det beslut, som StatgUtsk. i sitt utlåt.
Nto i55 tillstyrkt, fann R. o. Ad., att detta sistnämnda utlåt, endast borde läggas till handlingarna.
StatsUtskts d. 17 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
Nto i56, i anledn. af Hr af Robsalims, Garl Reinh., väckta motion om inlösen för statens räkning af godset Ekolsund i Upsala län, blef vid förnyad föredragning ånyo lagdt på bordet af Hir af Robsahm, Carj Reinh., samt Silfverhjelm, Garl Adam.
Vid förnyad föredragning af Ridd.Utskts d. 17 dennes e. m. på bordet lagda memor. i anledn. af Hr P. G.
Cederschjölds motion, angtde val af suppleanter till ledamöter i Utsk., blef samma memor, ånyo lagdt på bordet af JtYihtna Boye, Ludy., och Boye, Fredy.
Föredrogs ånyo Ridd.Utskts d. 17 dennes e. m. på bordet lagda memor. i anledn. af Hr Lagerhjelms, Pehr, motion om val till ordförande i Utsktn.
Frihtna Boye, Ludy., och Boye, Frpdr., begärde, att detta memor. ytterligare mätte få hvila på bordet.
Spens, Carl Gust., anhöll att få veta, om det yar pndast till nästa plenum, son1 Ridd.Utskts memor. blifvit begärdt på bordpt, 342 Den jo Juni.
Boye, Ludv., yttrade, det han endast begärt, att memor. måtte få hvila till nästa plenum.
Spens' mening ar, att ifrågavar. betänk, må få hvila, tills Gonstit.Ut.sk. såsom ledamot i Constit.Utsk. är Hr Gr. bäst i tillfälle att känna, huru snart detta kan inkomma.
Skulle detta icke vara Hr Gr:s önskan, så anhåller jag att för egen del få framställa den.
Spens: Jag kan icke för det närvar, biträda den af Gr.
Cronhjelm gjorda anhållan, att detta memor. må hvila på bordet, tills Constit.Utsk:s betänk, i samma ämne inkommit, eftersom den underrättelse, hvilken i en tidning blifvit gifven, att Constit.Utsk. skall fattat sitt beslut i detta ämne, icke mig veterligen är enlig med sanna förhållandet.
Jag påminner mig åtminstone icke, att ett beslut derom blifvit fattadt vid något af de tillfällen, då jag varit närvarande; men jag vet, att på Utsk:s bord ligger ett förslag derom, att ordförande i R.
St:s Utsk. hädanefter må väljas af Utsk:n sjelfva, och således kommer troligen Utsk. att yttra sig i detta ämne, ehuru det kanske, i fall förslaget icke bifalles, ej medför något betänk, till R.
Det är med afseende härpå, som min önskan skulle vara, att R. o. Ad. ville låta Ridd.Utsk:s memor., angående Hr Lagerlijelms motion, hvila tillsvidare för att afvakta, huruvida i anledn. af det till Constit.Utsk. inlemnade förslag något betänk, inkommer, som i sammanhang med detta memor. bör företagas.
Ehuru jag för min del icke inser, att ett beslut, som Constit.Utsk. skulle lutta i motsats till den mening, hvilken uti ifrågavar. motion blifvit uttryckt, kunde hindra R. o. Ad. att fatta ett beslut om förändring i afseende pä Ridd.Utsk., bör jag likväl gifva tillkänna, att förhållandet är sådant, att till Conslit.
Utsk blifvit ingifven en motion om utsk:sordförandes tillsättande genom val, hvilken motion ännu icke blifvit föredragen, utan hvilar pä Utsk:s bord, Ilr von Troil, Emil:
Jag vill visserligen tro, att det förslag till ändring i afseende på sättet att tillsätta ordförande i Utsk., som af Constit.Utsk, kommc att inlemnas till RiksSt:n, kunde blifva vida mer omfattande och lämpligt, än det af Ridd.Utsk. uppgifna; men då för det första antagandet af Con§titUtsk:s beslut beror af R.
St:s bifall vid 2:ne riksdagar, och detsamma i alla fall, om det också blifver bifallet, ej kan vinna tillämpning vid instundande, utan först vid derpåföljande riksdag, skulle jag, sorn anser en förändring nödig och att den bör införas i Ridd.Ordn., utan afseende på det öde, som kan möta den i Constit.Utsk. väckta motionen, önskat, alt R. o. Ad. mätte besluta alt
Uti nästa ple - Den 20 Juni. 343 ii lim företaga detta mål till afgörande, oell jag anhåller om Hr Gr. och Landtmts propos. derpå. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, yttrade, att Ridd.Utskts nu föredragna memor., endast blifvit af 2tne ledamöter hegardt ytterligare på bordet, utan bestämmande af något vidare vilkor för dess framtida föredragning, i följd hvaraf det troligen i nästa plenum komme att föredragas, såvida öfriga ärenden det tilläte.
Hr von Troil: Sedan E. Ex. förklarat, det E.
Ex. vill i nästa plenum föredraga ifrågavar. betänk , såvida tiden sådant tilläter, finner visserligen äfven jag, att den propos. till Ståndet, som jag begärt, ej kan behöfvas.
Upplästes och lades på bordet Bevilln.- o. Oecon.Utskrns betänk.
N:o 3, ang:de grunderna för förändrade föreskrifter om brännvinsbränningen och hvad dermed har gemenskap.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att ordföranden i Bevilln.Utsk. hos honom anmält, att Hr Tersmeden, Jac. Joli., hvilken i enlighet med Hrr Electorers i plenum den 24 sisi.
Maj öppnade lista blifvit vald till ledamot i Bevilln.Utsk , icke inställt sig för att intaga sitt rum i Utsk., hvilket lärer härrört deraf, att han hvarken vid valet eller sedermera varit i staden närvarande.
I följd häraf, och då platsen i Utsk. ej längre kunde stå ledig, anmodade H. Ex. Hrr Electorer att skyndsamligen nytt val efter honom förrätta.
H. Ex. tillkännagaf äfven, att Hr Silfverstolpe, Dav.
Ludv., anmält sig vara hindrad att emottaga det honom lemnade förtroende att vara ledamot i Oecon.Utsk.; hvarföre H. Ex. anmodade Hrr Electorer att äfven efter honom förrätta nytt val. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, i enlighet med hvad förut blifvit tillkännagifva, anslag väl vöre gjordt till plenum i eftermiddag; men då, sedan åtskilliga mål blifvit ånyo begärda på bordet, II.
Ex. ej hade några ärender att för R. o. Ad. på eftermiddagen föredraga, hemställde H. Ex., att anslaget linge borttagas
Samt denna dags eftermiddagsplenum inställas.
Bifölls. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 2 é. m. in fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 344 Den 3o Juni f. in.
Månclaigen den 3o Juni 1834« Plenum kl. 9 f. m.
Justerades r t prol.utdr. för den 20 dennes.
Justerades pleniprotln för d. 12 samt för d. 17 f. och e. m. i denna månad.
Upplästes till justering Exped.Utsk:s förslag N:o 53 till R.
St:s und. skrifvelse till K. M. i fråga om Förste Lifmedicus af Pontins bibehållande vid ett pensionsänslag.
Uti det nu upplästa förslag till underd. skrifvelse saknar jag åtskilliga af de skäl, hvilka finnas upptagna uti det StatsUtsk:s utlåt., hvarpå skrifvelsen sig grundar.
Jag kail icke nu erinra mig dessa så, att jag här i ögonblicket kan uppgifva dem; men jag anhåller, att förslaget må blifva till Exped.Utsk. återremifteradt, på det detsamma må erhålla en redaction, sorn fullständigare upptager de af StatsUtsk. anförda motiver.
Exped.Utskis förslag N:ö 53 återremitterades.
Vidare upplästes till justering samt godkändes nedannämnde från Éxped.Utsk. inkomna förslag till R.
St:s underd. skrifvelse till K. M., nemi.:
N:o 54. i fråga om upphörande af liggemånaders och begrafningshjelps beräkning vid tillträde af vissa högre civila embeten; V:o 55. ang:de ett anslag å Flottans expectancestat för Capit.
Sjöbohm och Lieuten.
Hård; N:o 56. ang:de Arieplougs och Arvidsjaurs Lappmarkers förläggande under Norrbottens län, samt om en ny administrativ indelning i vissa delar af Riket; N:o 57. med anmälan örn de hinder, sorn mött för silf— verutveilingens början å den af K. M. i nåder föreslagna dag, d. i Juli innevarande år.
Hr Lannerstjerna, Adolph, hade inlemnät följande anförande:
Nödsakad, såväl af tjensteåligganden som egna angelägenheter, att afresa från Stockholm och riksdagen, får jag vördsamt tillkännagifva,' att jag nödgas afsäga mig min befattning såsom Elector.
H. Éx. Hr Gr. o. Landtm, tilfkännagaf, att Frih.'
Hamilton, Hugo Adolph, samt Gr.
Gyldenstolpe,’ Carl Al b., hade, i anseende till laga skäl, afsagt sig sina platser, den förre i Bevilln.- och den sednare i Ridd.Utsk.- ’ * o A - Den 3o J u n i f. ra.
Ånyo föredrogs Constit<Utsk:s d. 27 sistl.
Maj på bordet lagda raemor.
N:o 6, rör:de StatsUtskfs anledn. till anmärkning vid afskrifningen af convojinedel, använda emot deras bestämmelse för ombyggnad af Svenska consulatshuset. i Tanger.
Frii). Kantzow, Jöb. Ål b., uppläste följande:
Då jag var den, som vid i832 års statsrevision först fästade uppmärksamheten vid Gén.consuln i Tanger, Ehreflboffs obehöriga användande af convojinedel , anhåller jag att få framställa några erinringar vid Constit.Utsk:s memör. i detta ämne.
Utsk. liar ursägtat Statssecret. och Statsrådet förnämligast på den grund, att de ifrågavar. mediens obehöriga användande ensamt faller Gen.consul Eli renboff till last ocli alt Statssecret. icke kunnät hvarken förutse eller förekomma ett dylikt användande.
Mig veterligen, bar ej heller någon anmärkning blifvit gjord emot Statssecret., för det Hr Ehrenhoff förskingrat honom anförtrodda medel.
Om Convojcommissariatet ej genom sin vårdnad kunnat förekom-' ma detta, medgifver jag, att det ej kunnat hindras af Statssecret.
; men att, sedan en dylik förskingring, en dylik grot tjensteförbrytelse skett, efterskänka ^ af summan och tillika, såsom en ytterligare belöning, låta den felaktige behålla sitt embete, det hade bort och kunnat af Konungens rådgifvare förekommäs.
Att sådant ej skett, är högst anmärkningsvärd! och innefattar, i sin princip, ett för Kronans embetsman till lagbrott lika uppmuntrande exempel, sorn det skall finnas nedslående för de skattdragande och äfventyrligt för Svenska handeln, att statsmedel, anslagna till "handelns och sjöfartens skydd’' olofligen och strafflöst få användas för en tjenstemans beqvämlighet eller capriser.
Att icke sanctionera en dylik princip af embetsmäns strafflöshet i mån af deras mer eller mindre mägtiga relationer, tyckes verkligen hafva varit något vigtigare, äh att rädda 5ooö piaster åt convojcassan, det enda, sorn, med uppoffringen af denna princip, vunnits af Hr Ehrenhoffs bibehållande, hvarigenom han ändock qvarblef i åtnjutande äf omkring utaf sin betydliga lön, hvilken anpart således är att betrakta såsom premium för välförhållandet.
Om Constit.Ulsk. behagat skärskåda äreödet från denna synpunkt, hade utslaget troligen blifvit något förändradt-.
För att bereda ett sådant, begär jag återremiss.- Frih. Boye, Ludv.:
Uti det amile, söm nu är föremål för R. o. Ad:s pröfning, ingå tvenne särskilda frågor, för hvilka jag begär Ståndets nisk lil ning.
Ett är nemi., huruvida Hr Ehrenhoff varit felaktig i sin tjenst, och ett annat är frågan om ersättning för hvad staten genom en sådan felaktighet kunnat förlora.
I förra fallet förklarar jag öppet, 8 H. 44 346
Den 3o Juni f. m. alt jag ingalunda ämnar försöka att taga Hr Elirenhoffs försvar.
Han liar felat, och ingen lärer vilja försvara sättet, hvarpå han tillvägagått, för att åstadkomma den ifrågavar. bvggnaden; men annat är frågan om ersättningsansvar lill staten för de använda medlem Jag var ledamot i Convojcommissariatet från Maj månad i8o5 till Sept. 1816; och jag påminner mig, att täta rapporter under denna tid ingirtgö från dåvar.
Gen.consuln i Tänger, Hr Wijk, derom, att consulathuset derstädes var bristfälligt, och sedan denne embetsman återkom hit, framställde han ofta nödvändigheter! af husets ombyggande.
Med kännedom härom, och med fullkomligt ogillande af sättet, hvarigenom reparationen blifvit tillvägabringad, torde det, enär behofvet varit gifvet och då behörig besigtning af Hr Cancellirådet Lagerheim blifvit å stället förrättad, samt handlingarna deröfver utvisa, att det uppförda beloppet blifvit till det angifna ändamålet användt; kunna stå tillsammans med ett sådant ogillande, att man erkänner, det penningarna utgått till statens behof, och att någon ersättning sålunda icke rätteligen kan äga rum.
Efter denna urskilning af frågans särskilda delar lärer det visa sig, att Statssecret. för handels- och financeärenderna icke kunnat i denna sak göra annat, än hvad han gjort.
Hans föredragning tillhörde frågan endast, så vidt den rörde statens anspråk på ersättning; och jag tror mig hafva visat, att sådana icke billigen kunna finnas.
Frågan om ansvarspåföfjden för det begångna tjenstefelct tillhörde Hofcancelleredj eller Ministern för utrikes ärenderna, och det vore besynnerligt, om man ville pålägga föredraganden för financeärenderna ansvar för hvad sorn kunnat tilldraga sig utom hans föredragning.
Jag bestrider icke återremiss, men anhåller, att, i fall den beslutas, dessa mina anmärkningar må få åtfölja.
I hufvudsaken är jag förekommen af Ilr Frih. Rantzou; men i anledn. af Frih. ISoyes erinran, att det icke skulle angå föredraganden för financeärenderna, att Hr Ehrenhoff bibehållits i sin tjenst, får jag endast fästa uppmärksamheten dervid, att i sådant fall ett fel måste hafva blifvit af Gon^tit.Utsk. begånget, då Utsk. icke infordrat det prot. uti ministeriella ärender, som sannolikt blifvit hållet i anledn. af väckt fråga om Hr Ehrenhoffs skiljande från tjensten.
Jag finner således ett ytterligare skäl till återremiss deruti, att tillfälle bör beredas för Utsk. att äska delfående af berörde prot., hvarefter man kan bestämma, huruvida icke anledning kan förefinnas till anmärkning i detta fall emot utrikes Statsministern.
Om Gen.consul Ehrenhoff vöre bland de personer, som hörde under Constit.- Utsk:s domsrätt, hade Frih.
Rantzou rätt i sitt påstående; men då Utsk. icke har att göra med Hr Ehrenhoff, utan Den 3o J un i f. ra. 347 (endast med den Statssecret, emot hvilken anmärkn:san!edn. blifvit riktad, torde frågan få ett annat utseende.
Det är denne rådgifvare, som Utsk. ansett icke hafva begått någon oriktighet i denna sak; och det är uti förklarandet af ett sådant omdöme, dervid jag anser RiksStm vara skyldiga att stadna, som jag tror, att Utsk. handlat i öfverensstämmelse med sin pligt.
Rantzou har yrkat återremiss af mentor.
Jag bestrider, att en sådan grundlagsenlig! kan ske.
Om Frih. Rantzou önskar upplysningar i frågan och uppger dem, är det Utsk:s skyldighet att dem lemna; men att återremittera en fråga, uti hvilken Utsk. redan fattat sitt beslut, är, i min tanke, stridande mot 56 §.
Reg.F. Constit.Utskrs anmälanden i anmärkn:sfrågor kunna ej jemnkas och rättas.
Rcshjtet är redan fattadt; peli med dettas egenskap af dom gifves, pin den icke är rättvis, dock ingen annan appel deremot, än till opinionen.
Skulle den utfalla till Utsk:s nachdel, får Utsk. underkasta sig sådant; men resultatet blifver detsamma.
Detta är min tanka, och jag har åtminsone tillfredsställelsen att till stöd derför äga auctoriteter, som torde i denna fråga förtjena en större tillförlitlighet, än dagens opinioner.
Dessa äro stiftarne af r ara grundlagar.
Utaf dem, åt hvilka sanunanskrifvandet af vår statsförfattning var uppdraget, hafva fyra särskilda personer, hvilkas minne säkerligen för hvarje Svensk är kärt, yttrat sig i detta ämne.
Dåvarande Ridd.secret.
Silfverstolpe yttrade sig deruti vid i8i5 års riksdag; och med den auetolitet, jag är öfvertygad att R. o. Ad. lemnar åt denne aktningsvärde man, är jag jemväl förvissad om, att R. o. Ad. med nöje nu skall höra uppläsas hans tankar i saken.
Dessa hafva sedermera vid 1818 års riksdag blifvit ytterligare utvecklade af Frih.
Adlerbeth, Gr. v Platen och Frih.
Mannerheim.
Alla fyra dessa deltagare i författandet af grundlagen hafva förklarat den ifrågavar.