Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hörde till minoriteten de märkliga Decemberdagarne, men detta ger mig dock ingen anledning att nu afstyrka en pension åt en förtjent mans enka; och skulle på det högsta beklaga, om R. o. Ad. låter nämnde omständighet inverka på sitt beslut i ämnet; detta skulle då allt för mycket få utseende af politisk förföljelse.
I närv:de fall anser jag frågan endast vara den, om
Richert var en utmärkt personlighet samt om hans enka således är förtjeut af den föreslagna pensionen; ur sådan synpunkt tillstyrker jag bifall till Utsk:ts förslag. rt> Den 8 Maj.
Då vid Richerts död Posttidningen förkunnade, att K.
M:t tillåtit hans enka att uppbära samma pension, som hennes man åtnjutit, så emottogs denna underrättelse med allmän belåtenhet.
K. M:t har nu begärt, att R.
St:r måtte bevilja enkan en pension lika med den som K.
M:t redan förlänat henne.
För min del anser jag visserligen, att det begärda beloppet är något för högt tilltaget, men då enkan en gång varit i åtnjutande deraf, eller, som man säger, fått på hand derpå, anser jag II.
St:rs värdighet fordra, att deri ej göra någon nedsättning.
Jag får således anhålla om bifall till Ut.sk:ts förslag.
Jag skulle vilja undvika att göra jemförelse!- mellan Svenska män, som alla varit en prydnad för sitt land; men vid beviljande af nationalbelöningar måste man, för att vara rättvis, se till hvad som förut skett, och derför åro jemförelse!- nödvändiga.
Då Geijers enka erhållit en pension af 1,800 rdr, så tror jag att beloppet för Expcditions-sekreteraren Richerts enka väl kan nedsättas till 2,000 rdr, hvilket jag alltså får tillstyrka.
Då det Stånd, sorn af dem anses för ,*■ af nationens medlemmar, hvilka mest uppskatta Richerts förtjenster, uttalat sig för 2,000 rdrs pension åt hans enka, och detta måste anses vara nationens röst, så vill jag, för att icke för mycket splittra meningarne, afstå från mitt förra yrkande, och förena mig med deni, som önska att beloppet bestämmes till 2,000 rdr.
Med afseende på yttrandet, att man icke borde neka pension åt enkan efter en förtjent man, så får jag anmärka att 2,000 rdr synes mig vara en ganska vacker pension.
För öfrigt tror jag det vara stort skäl att R.
St:r öfvervaka sin rätt att utdela och bestämma pensioner, då vi se hvad fara underlåtenhet af ett sådant bevakande medför.
Jag tror att vi här äro berättigade att yttra oss öfver ämnena, utan att vi behöfva någon undervisning om sättet huru det bör ske.
Den som vill framställa anmärkningar mot våra satser, må göra det; men att hålla föreläsningar för oss, och gifva oss tillrättavisningar är hvarken behöfligt eller tillständigt.
Någon skolmästare behöfva vi icke.
Yi hafva vuxit ifrån den tidpunkt, då sådan erfordrades.
Den 8 Maj. 157 Frih. Liljencrantz:
Den djupa smärtan öfver vårt sätt att behanla frågorna kunde Hr Mannerskantz hafva besparat sig.
Att Stats-Utskit ensamt, efter K.
Mits förslag, skulle hafva rättighet att handskas med landets tillgångar, utan att R.
St.ir skulle deri få göra någon ändring, är en sats, hvarpå jag icke kan ingå.
Jag vill inskränka mig till att tillkännagifva, att jag röstar för samina summa, som Bonde-St. bifallit.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utskits föro vide hemställan oförändrad och dels bifall dertill med den förändring, att det ifrågavide pensionsbeloppet nedsattes från 3,000 rdr till 2,000 rdr, framställde Hr Gr. o.
Landtm, först propos. på bifall till Utskits hemställan oförändrad, hvarvid svarades många nej, blandade med ja, och sedermera propos. på bifall dertill med ofvanomförinälda förändring, då svaren utföllo med mångå ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Votering begärdes; hvarefter upplästes och godkändes följide voterings-propos.: »Den som bifaller Stats-Utskits hemställan i mom. a, af 7:de punkten i Utlåtit Nio 74, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. samma hemställan med den förändring, att det för framlidne Expeditions-sekreteraren Richerts enka föreslagna pensionsbelopp nedsättes från 3,000 rdr till 2,000 rdr.»
Sedermera företogs voteringen och befuunos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Nej — 45. mom. b. Frih. Liljencrantz:
I det Statsråds-prot., som åtföljt K. Mits Propos. om pension åt enkefru Richert, yttras: »att sedan K.
Mit tillåtit att till Expeditions-sekreteraren J. G. Richerts enka, Sofia Schönherr, finge, tillsvidare och intilldess en sådan förbindelse hunne af R.
Stir öfvertagas, af Stats-Kont. förskjutas ett belopp, etc.» 158 Den 8 Maj.
Det är en tillåtelse, som är så mycket mer obefogad, som K.
M:t icke har rättighet att på Stats-Kont. anvisa några medel.
Om detta är frikostighet, så är den åtminstone af beskaffenhet att icke betunga gifvaren, utan Svenska Statsverket.
Regeringen trodde sig vid detta tillfälle vara behaglig för opinionen inom landet, hvartill jag visserligen lyckönskar regeringen; och jag betviflar att denna åtgärd i annat fall blifvit vidtagen.
Men jag anser icke att sådant bör inverka på frågan, och jag kan icke betrakta saken olika, derför att det gäller ett populärt namn.
Yid detta tillfälle, så väl som vid andra, hade regeringen bort afvakta R.
Stms sammankomst för att erhålla detta anslag; nöden stod icke för dörren, och äfven om så varit, hade K.
M:t haft andra utvägar att anlita.
Om jag hade någon förhoppning att få punkten afslagen, skulle jag yrka detta; men då jag det icke har, och jag hört att Bonde-St. bifallit anslaget, får jag anhålla att R. o. Ad. ville, med ogillande af K.
M:ts vidtagna åtgärd, bevilja det begärda anslaget.
Jag föreställer mig, att den sista voteringens utgång, i förening med resultatet af den inom Hederv. Bonde-St. anställda votering i frågan, tillräckligt gifvit vid handen, att, för att nyttja en känd liknelse, »vice värden gjort upp räkningen utan värden».
Vice värden är här den Konungens rådgifvare, som tillstyrkt beloppets utbetalande till enkefru
Richert »intilldess en sådan förbindelse hunne af R.
St:r öfvertagas.
» Värden är R.
Sfer.
Då fråga är om en »förbindelse», bör väl sådan icke utfärdas af annan än den, som skulle infria densamma, eller ock dertill gifvit sitt bemyndigande; men så visar sig icke här vara förhållandet, och jag kan icke neka, att det förundrar mig, att i K. M:ts Propos. finna dessa ordalag använda; äfvensom de för Hr Richert ännu mera smickrande ordalag, hvilka blifvit nyttjade i den skrifvelse till enkan, hvari henne denna fördel bebådades, förefallit mig ganska egna.
Att uttala detta, anser jag just vid detta tillfälle ovägerligen och bestämdt vara min rättighet; och jag skulle kunna gå längre, men då enkan fått uppbära beloppet, och trott det vara från rätter gifvare kommet, vill jag icke yrka rent afslag å punkten.
Det har blifvit yrkadt, att punkten skulle med ogillande af den hos K.
M:t vidtagna åtgärd varda till nedsatt belopp bifallen.
Jag tror, att detta icke heller vore obefogaclt.
Jag vill emedlertid icke nu bestämma, om jag skall sluta 111ig till detta yrkande, eller (vare sig med eller utan någon nedsättning i beloppet) stanna dervid, att hvad jag nu sagt måtte för min räkning stå i R. o. Ad:ns protokoll antecknadt.
Hvad beslut, jag kommer Unn 8 Maj.
189 att för min del fatta, skall horo på den utredning, som under denna öfverläggnings förlopp kan inför R. o. Ad:n af denna frågas ställning varda afgifven.
Mitt slutliga votum inskränker dock uti ingen mån min utsagda mening om det sätt, hvaruppå denna angelägenhet varit handhafd, och hvilket synes mig ingenting mindre än tillfredsställande.
Det märkliga förhållande, hvarom denna punkt handlar, vidrör 2:ne vigtiga principfrågor.
Den ena är, att Regeringen genom att utgifva en pension två år innan R.
St:r kunnat derom uttala sig, och att anbefalla Stats-Kont. att tills vidare förskottera dessa medel, vidtagit en åtgärd i tydlig strid mot 64 och 65 §§:na R. F., hvilka innehålla, 64 §: »Så väl
Rikets ordinarie Statsmedel och inkomster, som hvad, på sätt omförmäldt är, under namn af extra ordinarie utlagor eller bevillningar till Statsverket af R.
St:r pröfvade behof och efter den upprättade Staten anordnas.» och 65 §: »Dessa medel må icke annorlunda användas, än faststäldt blifvit; varande Stats-Rådets ledamöter ansvarige, om de låta afvikelse derifrån ega rum, utan att till prot:t föreställning deremot göra, samt anföra hvad R.
Det synes mig klart, att R.
St:r icke hafva kunnat anslå medel till pension åt enkan efter Exped.-Sekreteraren Richert, ty lian var icke död då sista statsreglering skedde, och likväl hafva af Statens medel 6,000 rdr för detta ändamål blifvit använda.
Den andra principfrågan är, att genom denna K.
M:ts anordning, såsom en talare redan yttrat, enkan fått på liand att erhålla en pension af 3,000 rdr.
St:r eftersläppa sin rätt att bestämma pensioner, så blifva de af med ett vigtigt prerogativ.
Det har icke hittills funnits någon annan myndighet, sorn haft denna rättighet, och den bör äfven fasthållas.
Jag skulle vilja afslå hela punkten, om den icke redan af tre Stånd blifvit bifallen, men jag förenar mig med dem, som önska att beviljandet af denna summa måtte åtföljas af förklaring om den vidtagna åtgärdens ogillande.
Med de föreg:de talarne instämmer äfven jag i hvad frågan rörer anvisandet af den föreslagne ersättningssumman; men jag kan deremot icke förena mig i tillstyrkandet att fatta beslut om ogillande af den klandrade förskotts-anordningen, äfven om det 100 Den 8 Maj. skulle vara förhållandet, såsom det uppgifvits, att ett annat Riks-Stånd fattat ett sådant beslut, Jag anser nemi., sedan Konst.-Utskd granskat regeringsåtgärderna intill början af innev:de riksdag, och Ii, St:r lemnat decharge för dessa regeringsåtgärder, det vara, om icke otillständigt, åtminstone olämpligt, att besluta något ogillande af en regeringsåtgärd, som faller inom tidrymden för den afslutade granskningen.
Jag tillstyrker derföre enkelt bifall till Utskrts förslag.
Efter mitt förmenande tillkommer det icke K. o. Ad. att vid detta tillfälle ingå i pröfning eller yttra sig öfver Regeringens åtgärder, för hvilket bedömande grundlagen föreskrifver ett annat sätt.
Jag tror att vi böra hålla oss endast till den anslagsfråga, som föreligger, och som vi kunna bifalla eller afslå; men alla andra framställningar äro utom ämnet.
— Jag anhåller om bifall till punkten.
Jag instämmer i hvad af Hr Fåhrasus och Gr.
Mörner blifvit yttradt, H.
Exc. Hr Frih. De Geer: Sedan Gr.
Mörner yttrat sig, liar jag icke annat att tillägga än att, då K. M:t anbefallde Stats-Kontoret att af tillgängliga medel förskjuta beloppet, till dess K.
St:r hunnit i ämnet besluta, så hade K.
M:t för afsigt att, om Ii.
St:r icke skulle bevilja den begärda summan, af andra till K.
M:ts fria disposition ställda medel ersätta densamma.
Så har äfven för första året skett, i det Stats-Kontoret blifvit godtgjordt af 2:dra Hufvudtitelns extra utgiftsmedel; och det var endast derför, att dessa medel och andra besparingar blifvit för andra ändamål starkt anlitade, som K. M:t ansett sig böra af K.
St:r för de två följande årens förskott begära ersättning.
Det är icke heller något nytt eller alldeles ovanligt, att då K.
M:t förklarat sig sinnad att af R.
St:r begära pension åt någon enka, en gratifikation blifvit henne under tiden beviljad, på det hon icke skulle komma att lida nöd, innan R.
St:r lomme tillsammans.
Då af den siste högt aktade talaren blifvit upplyst, att, 0111 R.
St:r afsloge Proposm, K.
M:t hade för afsigt att af tillgängliga medel ersätta beloppet; och då Hr Gr. o.
Landtm, lärer anse sig förhindrad att å mitt förra yrkande framställa propos., så får jag derifrån afstå, och hemställer att R. o. Ad. ville bevilja 4,000 rdr att för ifrågav:de ändamål af Statsverket utgå.
Dea 8 Maj. 161 Frih.
Om de af H.
De Geer i dess nu afgifna yttrande begagnade ordalag, att nemligen pensionsbeloppet blifvit enkefru Richert tilldeladt »tillsvidare och intilldess R.
Skr hunne öfver detta ämne besluta», hade varit använda i den K.
Propos:n i stället för det af mig anmärkta uttryck: »tillsvidare och intilldess en sådan förbindelse hunne af R.
Skr öfvertagas», så skulle jag, änskönt obelåten med sjelfva åtgärden, icke funnit mig böra mot ordställningen framkomma med någon anmärkning, och jag vill, efter detta H.Exc.s förklarande, gerna tro, att meningen varit sådan, som den, efter min föreställning, från början bordt vara, ehuru ordalagen, temligen tydligt, synas tillkännagifva en annan uppfattning af R.
Skrs befogenhet i detta afseende.
De Geer, som säkerligen bättre än de flesta är i tillfälle bedöma ordens valör och vigten af hvart och ett sådant, då det nyttjas statsmagterna emellan, kan det således icke förundra, att desamma noga granskas, och att jag vid detta tillfälle nödgats beklaga, att det rätta uttryckssättet, som H.
Exc. nu begagnat, icke influtit i den af Hr Frih:n kontrasignerade Propos:n från K. M:t.
Då jag förra gången yttrade mig i detta ärende, förbehöll jag mig att framdeles, under öfverläggningens förlopp, få bestämma, huruvida jag ville deltaga i yrkandet om åtgärdens ogillande, hvartill jag visserligen hyste mycken benägenhet, om än jag ansåg enkan böra af oss lemnäs i oqvald besittning af hvad hon undfått eller åtminstone af den del, som motsvarade den henne af R. o. Ad. nu tilldelade pension.
Men de af Hr Fåhrteus och Gr.
Mörner andragna formella motskäl emot ett sådant, af R. o. Ad. uttaladt ogillande, 0hafva öfvertygat mig derom, att derifrån bör afstås.
Återstår då, att, när rent afslag ej åsyftas, antingen bevilja hvad Utsk:t tillstyrkt, eller att, på sätt Frih.
Liljencrantz föreslagit, nedsätta beloppet tdl 4,000 rdr, hvilket skulle stå i öfverensstämmelse med hvad R. o. Ad. nyss i sjelfva pensionsfrågan beslutit, och således väl kunna försvaras.
Huruvida en sådan nedsättning i ett af K.
M:t allaredan till utbetalning anordnadt belopp, skulle i annat hänseende vara önskligt, nemligen för den harmoni, som emellan statsmagterna bör finnas, och som jag alltid önskat bevara, om än ett hugneligare tillmötesgående af R.
Skrs ej allenast önskningar, men beslut, kunnat vara önskvärdt i vissa, rätt vigtiga frågor, detta är ett föremål, hvarom jag nu icke vill yttra mig.
Jag får således endast tillkännagifva, det jag afstår från det af mig eventuellt biträdda yrkandet om pensions beviljande under uttryck af »ogillande» utaf åtgärden med dess preliminära tilldelande; och öfverlemnar H. Y. 11 16?
Den 8 Maj. jag åt R. o. Ad. att bestämma anslagets siffra till fulla eller nedsatta beloppet.
Jag kan icke finna annat än att hvar och en har rätt att yttra sig om hvad som kommit under öfverläggning, och jag har ansett mig pligtig att vid detta tillfälle uttala mina betänkligheter; men då jag tror mig veta, att Hr Gr. o. Landtm, anser sig förhindrad att framställa propos. på mitt yrkande att åtgärden måtte ogillas, och jag alltid gerna underordnar min åsigt hans upplysta insigter, så får jag från detta yrkande afstå.
Liljencrantz’ sista förslag att beloppet skulle nedsättas till 4,000 rdr, så finner jag det icke vara skäl att pruta på en så ringa summa som 6,000, utan får anhålla om bifall till hvad Utsk:t föreslagit.
Jag finner det riktigt och na turligt, att, då R. o. Ad. funnit 2,000 rdr vara det lämpliga pensionsbeloppet, äfven vid ersättning af en i förtid gifven pension stanna vid detta belopp.
M:t beviljat ett högre belopp, må sådant af besparingarne på Hufvudtiteln betäckas.
Jag vidhåller mitt förslag, som jag anser vara i konseqvens med R. o. Ad:ns förra beslut.
Sedan ofverläggningen härefter förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till (Jtslets hemställan oförändrad och dels bifall dertill med nedsättning af summan 6,000 rdr till 4.000 rdr, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvarvid svarades många ja, blandade med nej, och sedermera propos. på bifall dertill med ofvansagde förändring, då svaren utföllo med många nej, blandade med ja; hvarefter och sedan propos. på bifall till merberörde hemställan utan förändring blifvit förnyad samt med många ja, blandade med nej, besvarad, Hr Gr. o.
Uppsattes och justerades följande voteringspropos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts hemställan i mom. b af 7:de punkten i Utlåt:t N:o 74, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. samma hemställan med den förändring, att det föreslagna ersättningsbeloppet nedsättes från 6,000 rdr till 4,000 rdr.»
Den 8 Maj. 163 Voteringen företogs och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja — 36.
Sale—15:de punkterna.
ITtsk:ts hemställanden biföllos. 16:de punkten. mom. a. Hr von Knorring, Oscar:
Då icke någon reser vant af Ståndet inom Utsk:t anmält sig, är naturligtvis icke någon förhoppning att erhålla ändring i beslutet; men då jag vid förra riksdagen framställde ett förslag i samma syftning, anser jag mig skyldig att anmäla, det jag icke kan biträda det slut, hvartill Utsk:t kommit.
Det skäl, hvarpå Utsk:t grundat sitt afslag, är »att K.
M:t genom beslut den 16 Sept. 1865, enär de tillgängliga medlen erfordrades för andra angelägna behof, funnit sig icke kunna till krigsbefälets i samma syfte gjorda framställning lemna bifall.»
Jag kan icke annat än beklaga detta beslut, hvarigenom mången gammal krigare lemnäs utan ett välförtjent understöd.
Huru stor är icke skilnaden mellan denna och Franska arméens behandling, der hvar och en, utom förhoppningen om »la gloire», har vissheten att icke bli lemnad på bär backe, då han icke längre orkar att tjena.
Jag' anhåller att få dessa ord antecknade till prot:t, för att kunna visa, att åtminstone jag gjort hvad jag kunnat, för att få dessa gamla militärers otillräckliga pensioner något höjda.
Då den förre värde talaren framhållit det beklagliga deruti, att K.
M:t icke velat lyssna till krigsbefälets hemställan om förhöjda pensioner åt dem af armébefälet, som före 1858 tagit afsked, så anser jag mig böra nämna att, utom det att statsmedlen voro för andra ändamål erforderliga, har K.
M:t ansett sig icke böra villfara denna begäran på den grund, att, då R.
Skr biföllo pensionsförhöjriing åt armébefälet, det skedde med förklaring att sådant skulle tillämpas endast för dem, som efter 1858 tagit afsked.
För min del inser jag allt för väl det beklagliga i de förhållanden, hvari de finnas, som, då penningevärdet så betydligt fallit, qvarstå vid samma små pensioner, som måste vara alldeles otillräckliga, då t. ex. en kapten har 600 rdr till underhåll för sig och sin familj, och om R.
Skr ville an - 164 Den 8
Maj. visa det begärda beloppet, som uppgår till 107,000 rdr och för hvarje år genom derunder skeende dödsfall minskas, skulle ingen högre än jag önska sådant; men då Utsk:t icke tillstyrkt motionen, ser jag icke någon möjlighet att erhålla ett sådant beslut; och jag får derför inskränka mig till att förena mig med den föreg: de värde talaren, utan att framställa något vidare yrkande.
Det ligger i sakens natur, att afskedstagande kamraters öde skall af mig varmt behjertas, men jag finner också att det skulle bli ett prejudikat af allt för svår beskaffenhet, om pensionsförhöjning för en viss klass skulle tillerkännas retroaktiv verkan.
Af detta skäl, -jemte det att de, som efter 1858 tagit afsked, iklädt sig en viss tjenstgöringsskyldighet, som icke kan de andra åläggas, har jag, då fråga väcktes om en skrifvelse till Iv. M:t i ämnet, måst motsätta mig sådant.
Här har icke något direkt yrkande blifvit framstäldt och äfven jag skulle vilja undvika att göra något sådant, men då tre Stånd bifallit Utsk:ts förslag, måste jag, huru hårdt det än är, anhålla om propos. på att äfven R. o. Ad. ville göra detsamma.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. blef Utskffs förev:de hemställan af R. o. Ad. bifallen. moni. b. Bifölls.
Den vidare föredragningen af Utlåtit blef härefter uppskjuten till nästa plenum.
Upplästes ett af Hr Celsing, Lars Gustaf, ingifvet mern. af följande lydelse:
Ad. får jag vördsammeligen anhålla, att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, blifva befriad ifrån min nuv:de Elektorsbefattning.
Till denna anhållan lemnade R. o. Ad. sitt bifall.
Hr Rehnberg, Carl Gustaf:
Af tjenstegöromål hindrad att vara närv:de, anhåller jag att få afsäga mig min plats såsom Suppleant i Bevilln.-Utsk:t.
Härefter anmodade Hr Gr. o. Landtm, dels R. o. Ad:ns Hrr Elektorer att välja en Suppleant i Bevilln.-Utsk:t Den 8 Maj. efter Hr Behnberg, dels ook Ståndets Hrr Bänkman att utse en Elektor efter Hr Celsing.
Dä det är af vigt för K. o.
Ad:ns ledamöter att få tid att taga kännedom om sammans.
Bevilln.-, Lag- samt Allm.
Besvärsoch Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 1, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning, hemställer jag att detta Betänk., äfvensom sammans.
Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 9 om restitution af bränvinstillverkningsafgift vid export till utrikes ort, måtte ställas först på föredragningslistan till det plenum, som kommer att näst efter morgondagen hållas, derest Stats-Utsk:ts Utlåt. ang:de Nionde Hufvudtiteln och Biddarh.- Utsk:ts Betänk, i anledning af återremiss å det af Utsk:t afgifna förslag till ny Biddarh.-Ordning, då äro afgjorda.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida B. o. Ad., i enlighet med hvad Gr.
Liljencrants föreslagit, behagade besluta, att i främsta rummen på föredragningslistan för det plenum, som komme att hållas näst efter morgondagens, skulle uppföras sammans. Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 9, i ani. af väckt fråga om restitution af bränvinstillverkningsafgift vid export till utrikes ort, och sammans.
Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 1, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning, likväl med det förbehåll, att så vida Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 74, ang:de regleringen af utgifterna under Biks-Statens Nionde Hufvudtitel, samt Biddarh.-Utsk:ts Betänk.
N:o 9, i ani. af återremiss å förslaget till ny Biddarh.-Ordning, icke dessförinnan vore genomgångna och afgjorda, dessa Betänkm skulle å listan sättas före de först omnämnde.
Bopades ja. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. m.
In fidem, O. Brakel. 166 Den 9 Maj f. xn.
Justerades ett prot.-utdrag för den 8 dennes.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida 11. o. Ad., i öfverensstämmelse med hvad Eiks-Ståndens Hrr Talmän vid hållet sammanträde öfverenskommit föreslå, behagade besluta, att val af ledamöter i förstärkt Bevilln.- Utsk. skulle företagas nästa Onsdag den 16 dennes.
Vidare hemställde Hr Gr. o. Landtm., att, i likhet med hvad vid föreg:de riksdagar iakttagits, utom de 18 ordinarie ledamöterna skulle utses 12 suppleanter, så att hvarje vallista komme att innehålla namnen på 30 personer; hvilket jemväl bifölls.
Företogs val af 18 ledamöter och 12 suppleanter i Förstärkt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskott; och befunnos, efter valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Ledamöter: Wrangel, fullm.
Frih. Leijonhufvud, S., med 43 röster. von Köhler, fullm. Gr. Wachtmeister, A., med 43 röster.
Rudenschöld, fullm.
Åkerhjelm, C., med 43 röster. af Ugglas, C. G., med 51 röster.
Pir Uggla, C. G., med 43 röster.
Ehrenborgh, Gösta, med 43 röster.
Frih. Liljencrantz, C. A., med 43 röster.
Frih, )) 41. )) » 167. » » 227. » » 311. )) 362. » )) 366. » )) 388. » N:o 1.
Hr » 9. » » 25. » » 86. » 215. » » 484. )) » 1092. » )) 2253. y> )) 2255. » » 2313.
» Deu 9 Maj f. m. 107 Lilliehöök, Johan, med 43 röster.
Ulfsparre, Sigge, med 43 röster.
Walkendorff, fullm.
Leijonhufvud, Carl Victor, med 43 röster.
Stuart, F. G. A., med 43 röster.
Ramsay, A. H., med 49 röster.
Breitholz, C. G., med 43 röster.
Leijonmark, E. G., med 43 röster, von Holst, H. G., med 43 röster, af Pontin, D. F. C., med 43 röster.
Ekströmer, fullm. Gr. Lewenhaupt, M. E. A., med 43 röster.
Hr Lagergren, A., med 43 röster. » 1.
Oxenstjerna, Axel, med 43 röster.
» 1626.
Hr Olivecrona, K., med 43 röster.
» 1560.
Hr Celsing, L. G., med 43 röster. » 96.
Hr Pauli, C. G., med 41 röster.
» 2211. » Börtzell, A., med 41 röster.
» 118.
» Bagge, fullm.
Hr Liljenstolpe, J. A. J., med 41 röster.
» 2203. » Zacco, fullm.
Frih. von Knorring, Axel, med 41 röster. » 782.
» Belfrage, G., med 41 röster.
Taube, B., med 41 röster.
» 1760.
Hr Reutercrona, G., med 41 röster.
» 566.