Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På slättbygden, der jordens hufvudsakligaste afkastning består af spannemål, blifver minskningen uti lönen för alla Boställsinnehafvare, emot den uti Tableauen uppförda, högst betänklig.
Jag vill blott, för att göra detta åskådligt, anföra ett exempel.
Vid Skånska
DragouRegementet uppgår boställenas beräknade spannemålsafk ast ning lill i8,883 tunnor.
Efter min öfvertygelse är en minskning af minst i R:dr per tunna att emotse på det derå i Tableauen åsätta värde, hvarigenom hvarje Boställsinnehafvare äfven kommer att vidkännas en minskning af i R:dr per tunna å hela den vid bostället beräknade spannemålsafkastningen uti det lönebelopp, hvartill han i Tableauen är uppförd.
Detta har Utskottet omöjligen kunnat förbise, men bar likväl föreslagit en ytterligare minskning uti lönernes belopp.
Då jag under sådane vilkor är af den tanka , sera jag hoppas delas af hvarje opartisk sakkännare, att de af Kongl. Maj:t i Nåder föreslagne lönebelopp icke tåla någon förminskning, hoppas jag, att
Utskottet ville ytterligare taga i öfvervägande de skäl, som tala emot hvarje nedsättning af de föreslagne lönebeloppen. iS8 Den ai Maji f. m» Utskottet liar vid indeldta Cavalleriet, som endast utgör 38oo man, föreslagit en besparing af 12,870 R:dr uti det för detsamma af Kongl. Majit begärdta anslag, men deremot tillstyrkt en besparing af endast 26,226
R:dr 32 sk. för hela indeldta Infanteriet.
Utskottet måtte således ansett, att Cavalleriet fått sig tilldeldte för stora löneförmåner uti det uppgjorda förslaget till en ny lönereglering.
Jag vädjar till hvarje sakkunnigs omdöme, om sådant är förhållandet, när man tager i betraktande de större utgifter, som åligga CavalleriOfficern för inköp och underhåll af tjensthästar och sadelmunderingar, samt underhåll af stalldräng.
Jag kan icke ett ögonblick hysa den tanka, att Utskottet visat väld emot ett vapen framför ett annat, men anhåller likväl på det högsta, att denna märkbara omständighet vid återremissen benäget måtte tagas i ytterligare skärskådande.
Maj:t har föreslagit, att Staten för Kronprinsens HussarRegemente skulle förökas med 974 Ridr 23 sk. och 2 tunnor spannemål.
Utskottet har afstyrkt denna tillökning på den grund, att det ansåg härmed åsyftas endast en löneförhöjning för det högre Befälet inom Regementet.
Jag tror, att Utskottet misstagit sig häruti.
Efter min förmening har Regeringen egenteligen härigenom begärt, endast hvad som felades för att kunna lemna tillräcklig lön Den 21 Maji f. m. åt de tvenne Majorerne, ocli skilja dem från revenuen af sina hitintills egande Esqvadroner.
Härtill fordras mycket mera än den hegärdta förökningen i anslag, men resten tillvägabringas dels genom minskning uti EsqvadrousChefernes inkomster, dels genom indragning af Underbefäl m. m.
Jag tror, att ingen kan bestrida riktigheten af den ide'e, att hvarken Chefen eller Majorerne, såsom controllerande Auctoriteter, böra tillika vara Esqvadrons- eller CompagniChefer, i synnerhet vid värfvade Regementen Då härtill äfven kommer, att vi på fredsfot ega för litet Cavallen emot hvad vi behöfva på krigsfot, och detta Regemente således, hädanefter såsom hittills skett, vid infallande krig troligen kommer att ökas till 900 å 1000 hästar, så äro två Majorer af nöden, med lönevilkor oafhängige af EsqvadronsStatens.
Vid öfvervägande häraf, hoppas jag, att StatsUtskottet ville frångå sitt afstyrkande af den af Hans Maj:t föreslagne förhöjning i anslag till Regementet, för att icke motarbeta en förbättrad organisation vid ett Regemente, som, under de sist förflutne 25 åren, haft tillfälle att uti krig mest utmärka sig utaf Svenska Cavalleriet, och som äfven under fred fullgör sitt PassevolanceContract utöfver hvad Staten äfven med den strängaste granskning eger rättighet att fordra.
Jag är i allmänhet af den öfvertygelse, att, om StatsUtskottet icke ansett sig kunna 16o
Den ai Maji f. ip. tillstyrka l\ongl.
Maj:ts Proposition i sin helhet, hade det varit bättre, att Utskottet helt och hållit afstyrkt densamma.
Jag tror, att om indeldta Armeen återfinge alla de indelningar och räntor, som vid indelningen densamma anslogos, och serskildta anslag nu beviljades för aflönandet af Befälet för 3:dje Bataljonerne vid Infanteriet, skulle derigenom en lönereglering bäst kunna lillvägabringas inom indeldta Armeen, utom vid Regementerne i de conqvelerade provincerne, der räntorne utgå efter 36 sk. per tunna, och således bristande tillgångar serskildt genom anslag borde beredas.
Herr von Weigel, Christian Ehrenfried', hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande:
Uti Bilagan Litt. B. till Höglofl.
StatsUtskottets Utlåtande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens tredje HufvudTitel, har Utskottet, som föreslagit 600
R:dr i årlig lön för samtelige öfrige RegementsLäkare vid Kongl.
Majrts Armee, endast tillstyrkt 5oo R:dr för RegementsLäkarne vid de Skånska InfanteriRegementerne; troligtvis, emedan äfven alla öfrige löner vid dessa Regementer, der accorder ej ega rum, till ett mindre belopp blifvit upptagne, än vid de öfrige, der accorder äro införde.
Men då en sådan skillnad ej kan göras emellan RegementsLäkareljensterne vid de Skånska
Den ai Maji f. rn. i6i InfanteriRegementerne och Armeens öfrige Regemente!-, emedan accorder lika litet erfordras till erhållande af de sednare, sorn af de förre; och RegementsLäkare-bestallningarne vid hela den indeldta Armeen således äro af alldeles enahanda beskaffenhet, samt Kongl. Maj:t, troligtvis på grund häraf, i Nåder täckts föreslå 600 R:dr i årlig lön äfven för RegementsLäkarne vid de Skånska InfanteriRegementerne, kan jag, för min del åtminstone, ej finna något skäl till den nedsättning af lönerne för RegementsLäkarne vid dessa Regemente!-, hvilken Utskottet tillstyrkt, och önskar så mycket mera, att lönerne för deni måtte blifva lika med dem för de öfrige RegementsLäkarne, som de olägenheter, hvilka hittills uppkommit deraf, ali RegementsLäkarne haft olika löner, hvaribland endast må nämnas täta transport-ansökningar, eljest till någon del äfven framdeles skulle komma att fortfara.
Jag anhåller vördsamt, att detta anförande måtte, i händelse af återremiss af StatsUtskottets Utlåtande, få detsamma åtfölja.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om icke, enär flere Ledamöter ännu anmält sig att tala i della ämne, Ridderskapel och Adeln beha» 25 H. 11 16a Den ai Maji e. m. gade tillåta, att öfverläggningen finge till eftermiddagens Plenum uppskjutas.
Thorsdagen den 21 Maji 1829.
Plenum klockan half lill 6 Eftermiddagen.
Fortsattes den i förmiddagens Plenum Började pröfning af StatsUtskottets den rG sistlidne April under N:o i32 afgifne, och den 7 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, angående regleringen af utgifterne under RiksStatens Tredje IIufvudTitel.
Grefve Puke, Johan Carl:
Jag anser mig skyldig anföra några ord i anledning af hvad StatsUtskottet i delta Utlåtande yttrat om Kongl. Majlis
LifGarde till häst.
Utskottet har afstyrkt den för Befälet äskade lönetillökning, emedan underhållet af denna corps, i förhållande till dess storlek, syng£ Utskottet redan vara nog dyrt, och Den 21 Maji f. m. i63 Utskottet fcimodar, att, genom någon minskning i Befälets personal, tillgång kan beredas för de qvarblifvandes löneförbättring.
Jag tror mig kunna med tillräcklig sakkännedom och säkerhet förklara, att någon vidare indragning af Befäl vid detta Regemente ej kan ega runi, än den af fem Underofficerare, såsom Kongl.
Maj:t föreslagit, och Utskottet tillstyrkt, hälst tjenstgöringen är högst trägen, och afgången på manskap så stark, att Recrutérnes exercerande fordrar allt det Befäl, som finnes.
Att Regementet kostar betydligt, kan jag väl ej bestrida; men någon öfverdrifven kostnad synes det mig icke vara, då anskaffning och underhåll (icke allenast födan, utan kläder, hästmundering m. m.) af 456 personer med 477 hästar, inberäknade flere hästar för hvarje Officer, hittills årligen ej uppgått lill mer än 33o å 34o R:dr B:co för karl och häst.
Om det af Kongl. Majit proponerade förhöjda anslag för detta Regemente beviljades, skulle hvarje person med häst, Befälet inberäknadt, kosta högst 36o R:dr B:co om året; och jag hemställer, om väl detta är så dyrt i Hufvudstaden.
Jag kan ej bedöma, huru mycket det på landet kostar att underhålla häst och dräng; men det vet jag, att sådant icke kan ske i Hufvudstaden för sistnämnde summa, alldraminst när jag beräknar den summa, som årligen måste afläggas eller hopsparas för att köpa en 11* i64 Den ii Maji e. m. ny häst, när den raan har, dör, eller hlir för gammal.
Utskottet har tillstyrkt några afdrag äfven på de lönebelopp Kongl. Maj:t för Regementets Underbefäl föreslagit; men då desse äro obetydliga, vill jag ej uppehålla mig dervid, ehuru jag anser Underbefälet vara så illa aflönadt och hafva så sträng tjenstgöring, att all den löneförhöjning, som det kan få, är fullkomligt förtjent.
Jemte det jag för öfrigt får fästa Utskottets uppmärksamhet på, att all den tillökning i anslag Kongl.
Maj:t i Dess Nådiga Proposition föreslagit för LifGardet till Häst, icke är för mycket tilltagen, utan skäligen bör beviljas, anhåller jag att detta mitt anförande måtte få åtfölja återremissen af ifrågavarande Utlåtande till Utskottet.
Herr Hjerta, Gustaf Adolf, uppläste följande:
Uti hvad Herr Grefve Brahe och Herr Friherre Stjerncrona rörande ifrågavarande Utlåtande yttrat, får jag till alla delar mig förena, med tillägg, att örn med lönereglering menas, att Officerare af lika grad skola hafva något nära samma utkomst, så tror jag, lika med hvad Herr Friherre Palmstjerna uti sin Reservation vid berörde Utlåtande yttrat, att lika penninge-inkomst ej dervid får tagas såsom enda grund, utan alt localförhållanden äfven måste afses.
— Detta gäller i synnerhet för Cavalleriet, der den nödvändiga, men dyrbara, artikeln hä - Den ai Maji e. m. i65 star, sS i afseende 5 remontering, som syUnerligast födan, i olika orter medför högst olika kostnad.
Härå anhåller jag få nämna blott ett exempel, nemligen, att då, enligt de underrättelser jag erhållit, en Officer i Skåne kan få en häst till föda inaccorderad hela året för j5 å 80 R:dr, så nödgas Officerare i trakterne af Hufvudstaden derföre betala 20 R:dr i månaden eller 240
R:dr för året, och jag frågar då, örn med lika löneinkomst dessa båda Officerare kunna anses hafva lika utkomst.
Jag anhåller derföre vördsamt, alt om, såsom jag förmodar, ifrågavarande Utlåtande blifver återremitteradt, Utskottet måtte vid det af mig nu anförda missförhållande fästa nödigt afseende.
Det borde visserligen vara ett företal, men jag skall ej dermed Uppehålla, ulan endast fråga, hvar skall allt detta tagas?
Hvarefter Herr Rosenqvist uppläste följande:
GeneralitetsStaten:
De enorma summor, hvilka Utskottet utan något uppgifvit skäl, och utan alt på minsta sätt visa nyttan eller nödvändigheten deraf, föreslagit såsom löner på denna Stat, nemligen 16,000 R:dr åt 2:ne FältMarskalkar; 36,ooo R:dr åt sex FördelningsGeneraler; i35oo R:dr åt en Cavallerilnspec - i66
Den 21 Maij e. m. teur, en GeneralFälttygmästare och en FortificationsGeneral; i3,5oo R:dr åt tre andra Generaler; och 4600 R:dr åt desse Generalers Adjutanter; afstyrker jag helt och hållet, så mycket hellre, som dessa Herrars tjenstgöring i fredstid, då Svenska Armeen icke garnizonerar, är så godt som ingen, hvarföre ock deras nu innehafvande löner böra anses ganska tillräckliga.
— Jag beklagar, om någon speculant på FältMarskalks-tjensterna missräknat sig, men det kan ju ersättas genom Hoftjenster.
Utskottet har väl frikostigt projecterat den respectabla summan af 100 R:dr åt hvardera af sex FördelningsLäkare, men då jag icke kan finna annat, än att ett sådant förslag måtte vara uppstäldt blott som en contrast mot de modesta Generals-lönerna, så bör jag derom endast yttra, att då förslaget i det bela torde förkastas, lärer detsamma äfven i berörde detaille dela samma öde.
Gener al-^djutants-Expeditionen:
Denna Expedition har Utskottet ansett böra idkeligen lönas.
Jag deremot tror, att, om göromålen, på sätt en värd Ledamot af Ridderskapet och Adeln anmärkt, anförtros åt innehafvare af någon af de bättre RegementsChefs-lönerne, så kunna io.ooo R:dr B:co om året derigenom besparas, och då denna summa icke bör föraktas, förmodar jag, att Utskottets förslag ogillas.
Den 21 Maji e. na. 167 Öfver-Commendants-Expeditionen i Stockholm: Denna Expedition, såsom äfven i de sednare oskyldiga tiderna tillkommen, anser jag så mycket mindre behöflig, som jag rätt väl minnes, då hvarken Öfver- eller UnderCommendant fants i Stockholm, utan samma tjenstebefatlningar bestriddes af GeneralAdjutanten och en af Majorerne vid Gardet, hvilka derföre icke betungade StatsCassan.
Garnisonen var dock den tiden större, än den nu är.
Under loppet af flydda tider bar garnisonstjensten gått sin jemna gång efter den gamla ordningen, och som inga synbara förmåner försports deraf, att den nya Expeditionen dragit årliga summor ur StatsCassan, inser jag icke, hvarföre den skalL bibehållas.
Åtminstone är det icke skäl, att öka Statsutgiflerne för berörde Inrättning.
Artilleri-Staben:
Utskottet bar ansett, att till arfvoden* ved och ljus, samt skrifmaterialier och extra utgifter, bör anslås 1000 R:dr mera än förut.
Hvartill behöfvas mera extra utgifter nu, än förut?
Hvad skrifves mera nu, än förut?
Utskottet tyckes älska det system, alt allt, hvad som begäres, bör bifallas.
Detta lärer dock icke bära sig i fortsättningen, och jag afstyrker allt afseende på sådane skäl. i68 Den a; Maji e. m. Commendants-Stciten :
Här har Utskottet ej eller varit sig olikt, ty Utskottet har projecterat för denna Slät 3o4o R:dr B:co mera, än förut.
Men då intet skäl härtill blifvit uppgifvit, så är ock intet skäl att bifalla förslaget.
Krigs- Academien :
Af intet annat skäl, än att den till denna Militärskola an slag ne Statssumma 29,680
Rrdr 6 sk. 7 r:st. med derunder beräknade 1 i46 tunnor spannemål icke velat räcka till, har Utskottet ansett sig böra tillstyrka .en tillökning af 6319 Rrdr 41 sk* 9 rrst.
Då Rikets Ständer vid hvarje Riksdag bestämma anslagssummor, under de nuvarande 10 HufvudTitlar, och dervid upptages hvad hvarje Stat, Corps, Verk och Inrättning eger att för sitt behof disponera, är anslaget alltid grundadt på sådane förslag och calculer, att summan skall räcka till, och att den äfven verk eli gen gör det, derpå äro de på dessa HufvudTitlar blifvande öfverskott ett talande bevis.
Om derföre förvaltningen på ett eller annat ställe icke är bättre, än att brist uppstår, då mera användes, än hvartill man har rättighet, så bör undersökning och ansvar derpå följa; men icke bör en sådan tilltagsenhet autorisera till en större anslagssumma, för att kunna dermed göra en ännu större misshushållning.
Hvartill skola eljest vissa be - Den 21 Maji e. m. 169 slämda anslag tjena?
Och hvad båtar det, att Rikets Ständer dermed befatta sig?
Handlingarne visa, att vid Krigs Akademien åtgått: år 1824 R:dr 4>8oo; år 1825 R:dr 4,5oo; år 1826 R:dr 7,249: 11. 9.;-år 1827 R:dr 9,108: 2. 9.; år 1828 R:dr 8,790: 43. 9., mera än anslaget medgifvit.
Är väl sådant försvarligt?
Och hade icke sådane arrangementer bordt vidtagas, att sparsamhet och deraf blifvande tillgång varit en följd?
Jag afstyrker alltså all ytterligare påökning för KrigsAcademien, och yrkar i det stället att Inrättningen må ställas på den fot, att den förut beviljade summan må kunna räcka till.
Lif Gardet till häst:
I stället för de af Utskottet tillstyrkte ökade utgifter, föreslår jag, att de måge minskas, hvilket utan synnerlig afsaknad kan gå för sig, om en Esquadron indrages, sedan en dylik i stället från Norrige tillkommit; och skulle denna Lifvakt ökas till 2 Esquadroner, dem
Brödrafolket icke lärer undandraga sig att underhålla, kunde en ännu större inskränkning af det kostsamma HästGardet ega rum.
Svea och Andra LifGarderne :
Äfven vid dem synes en inskränkning af ett Compagnie vid hvardera kunna gå för sig.
Och som derigenom beredes tillgång till de öfriges bättre lönande, utan 170 Den 21 Maji c. m. n9got betungande för StatsVerket, lärer Kgl. Maj:t, om underdånig anhållan derom af Rikets Ständer göres, i Nåder dertill lemna bifall.
Artilleriet:
Allt hvad Utskottet i anseende till detta berömda Vapen föreslagit och tillstyrkt, lärer så mycket hellre böra bifallas, som Sveriges försvar till betydlig del beror derpå, att vårt Artilleri är i respectabelt stånd.
Anslaget till oförutsedde Militär-behof 5o,ooo R:dr lära icke böra beviljas, enär hvarje behof är under sin . serskilda Titel upptaget och beräknadt.
Indelnings - Verket:
Allt hvad derom är proponeradt och tillstyrkt anser jag böra afslås, på den grund, att intet motsvarande kunnat anvisas, och det för öfrigt synes vara obestridligt, att en förändring deruti skulle leda till ökade utgifter för StatsVerket.
Jag delar fullkomligt de åsigter i detta ämne, som Herr von Heynne i sin reservation vid Utskottets Utlåtande tillkännagifvit, och anser en årlig penningetillökning inom hvarje Regemente åt dem, som ega de knappaste indelningarlie, böra ega rum.
Återremiss af Utskottets Utlåtande yrkas, och torde mina anmärkningar få åtfölja.
Den 21 Maji e. m.
Gref ve Hornj Claes Fredrik:
Jag uppträder härstädes denna gång med förlägenhet, för att yttra grundsatser, som visserligen af många inom detta Hus ogillas.
Det är ock möjligt, att mina tänkesätt i detta ämne ännu skola sakna stöd äfven utom Representationen; men jag tror, att en Representant icke bör frukta att underkasta sig en sådan ogillande opinion, sorn är en följd af saknad utbildning i begreppen.
Jag erkänner att min öfvertygelse är, att vårt föråldrade och förstörda Indelningsverk icke kan upplappas och förbättras, samt numera motsvara det ändamål, för hvilket det inrättades, emedan det icke kan stå tillsammans med nyare tiders fordringar.
Yäl medgifver jag, att våra trupper äro förträffligt hällne, och tvifvelsutan skola i farans stund uppfylla allt hvad man af dem kan fordra; men jag trorj likväl, att
Landets försvar kan på ett bättre och lättare sätt åstadkommas, än genom en stående Amme, som här, i proportion till folkmängden, är den största något Rike eger, men i alla fall högst otillräcklig för Landets försvar, hvilket måste hufvudsakligen grundas på Nationalbeväring, så vida man ej helt och hållet vill öfvergå till sjö-försvar.
Någon har härstädes yttrat, att Indelningsverket är af sådan vigt och helgd för Nationen, att ej någon ärlig
Svensk kan önska denna inrättnings afskaffande.
Jag är, detta oaktadt, af den lanka, alt Indelningsverket bör upphöra.
Den 21 Maji e. m. och jag fruktar ej derföre nyssnämnde oblida omdöme; ty jag är van att blifva omildt bedömd.
Kanske skulle denna inrättning ännu några år kunna motsvara tidens kraf, om det vore möjligt att återföra den till dess första hufvudgrunder; men dertill fordras helt annan anda och andra grundsatser hos Krigs-departementet, än den närvarande planlösa Ministeren visat sig hysa.
Kanske är det dock orätt att säga Ministéren; ty de till Försvarsverket hörande ärenden bero hos oss på flere serskilda Auctoriteter, som handla utan plan, och motverka hvarandra.
Det är ej mindre än 5 sådane, som med olika åtgärder korssa hvarandra, utan synbar ri-gtning till något system, hvarken för Sjö- eller Landtförsvaret.
Underså beskaffad förvaltning anser jag det vara obetänkt, att nu, till bestridande af de fordrade anslagen, tillgripa alla de resourser, som kunna finnas, så att man vid utbrott af ett krig ej har något annat att förlita sig på, än den flärdfulla ytan af en stående Annee.
Man har ansett det vara nödvändigt, att-bihehålla ett serskildt Generalitet för vår Aimee.
Blott detta visar, huru mycket man afvikit från Indelningsverkets grunder.
F.n Talare före mig har i detta afseende erinrat, att då Konung Carl X.I:te upprättade indeldta Armeen, insåg han, att en sådan * Landtmilitär fordrade i hvarje province en liögste Befälhafvare, och det blef en Öfverste för hvarje Begemente.
Då man nu vill Den ai Maji e. ra. i73 skapa högre befäl öfver Öfversten, så är liela grunden för Indelningsverket försvunnen; tillsynen på manskapet och Rotarne Försämrad; och Olficerarne i saknad af den punkt, kring hvilken de förut concentrerade sig, nemligen:
Öfversten för Regementet.
Nu har en sällan föga heder eller skam af Regementets duglighet eller dålighet, emedan allt hvilar på Brigad- och DivisionsGeneralen.
Man har erinrat, att Carl XI:!e äfven inrättade ett Generalitet.
Jag vet det väl; men då var det olika förhållande, att en större del trupper ännu voro värfvade, och att Sverige på andra sidan Östersjön hade flere provincer, som invecklade Riket i beständiga krig; alltså borde Armeen vara organiserad på en ständig krigsfot.
Nu måtte deremot en Generalstab utan trupper vara bos oss alldeles öfverflödig i fredstid, helst jag förmodar, att stora Lustläger hädanefter ej komma att ega rum, emedan en hvar inser, att sådane ej äro förenliga med Landets sanna nytta och militäriska behof, samt ekonomiska fördelar.
Jag skulle tro, att Inspectörernes eller DivisionsGeneralernes befattningar och göromål, hvilkas nytta och nödvändighet jag ej bestrider, utan olägenhet kunna af Kongl. Maj:t uppdragas åt Öfverstar, hvilka, i följd af deras practiska tjenste-utöfning, förvärfvat större skicklighet och förmåga alt bedömma truppens hållning, än Generalspersoner, som ej hafva något direct befäl öfver någon Corps. Må 174 Den 21 Maji e. m. det tillåtas mig, att i Herrar Militärers minne återföra de förträffliga inspectioner, sora förrättades, innan serskilda InspectionsGeneraler existeade.
Få sådane förrättningar i sednare tider torde kunna jemföras med dem, som en Öfverste vid ett CavalleriRegemente förut verkställde.
Jag afstyrker derföre allt anslag till Generalslöner; men anser likväl General-Fälttygmästaren och FortificationsGeneralen böra uppföras på Stat, såsom hittills.
Tillökning i IngenieurCorpsens
Stat är föreslagen; jag tror man gör nog i detta fall, om man blott beviljar det ti 1 lök ta anslaget för Conducteuren.
En serskild
AdjutantsStat anser jag öfverflödig, och jag tror det vara nyttigare, att Officerare ur Armeen commenderas till tjenstgöring såsom sådane StabsOfficerare, för att öfvas i dessa göromål; hvarföre jag också afstyrker allt anslag till en serskild AdjutantsStab.
Utskottet har ej upplyst, hvarföre en serskild ArtilleriStab skulle hehöfvas, och jag inser ej dess absoluta nödvändighet.
Icke eller inser jag behofvet af en Commendant i Haparanda och en i Grisslehamn, emedan på obefästade platser en CommenderingsChef är tillräcklig.
Om anslaget för KrigsAcademien gör jag samma anmärkning, som Herr Anckarswärd, att nemligen det är något besynnerligt, att utgifterne derstädes stigit, under det varuvärdet fallit; och jag tror förhållandet härmed böra utredas, innan tillökning i ansia - Den 11 Maji e. m. i75 get beviljas.
Hvad Armeens lönereglering angar, finner jag dervid så stora svårigheter möta, att jag anser det vara alldeles omöjligt att tillvägabringa någon generel lönereglering för hela Armeen.
Om någon sådan skall kunna ske, måste den verkställas inom hvarje Regemente serskildt, på det sätt, att man så mycket som möjligt atergifver de gamla lönerne äfven åt RegementsCheferne, och att 3:dje Bataljonens Befäl indrages.
Beväringsmanskapets korta exercis kan utan svårighet verkställas af de 2 återstående Bataljonernes Befäl, enligt hvad äfven flere nitiske och skicklige Officerare sagt mig, helst Beväringsynglingarne skola med lätthet lära sig exercisen, i mångå delar till och med lättare, än de gamle trupperne.
Jag har förut sagt, att om ändamålet med Beväringen skall kunna vinnas, bör den gamla stammen af Armeen uppdrifvas lill den fullkomligaste färdighet.
Derföre bör man kullslå så stor del deraf, alt återstoden kan öfvas till den fullkomlighet, att hvarje karl kan blifva en Instructör.
Det är icke jag, som är af den tanka Herr Grefve Brahe ogillat, nemligen att mannamodet hos Nationen vore tillräckligt för Landets försvar.
Modet är en alltför liten egenskap hos en Öfverbefälhafvare eller Befälhafvare i allmänhet, och gagnar till intet, om icke dermed förenas skicklighet; men jag tviflar ej att, om blott Befälet är skickligt, tappre soldater aldrig felas; derom 176 Den ai Maji e. rn. vittnar alla tiders och Länders Krigshistoria.
Men manskapet har ej mod, utan förlitande på Befälets duglighet.