Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr ^lilmsn, Otto l^rellric:
Ehuru tåg till en börs jan bör ärkänna att jag ej med fullkomlig kännedom af Financcn kunnat följa de anstalter och beslut, som under denna Riksdag blifwir widtagne, tror jag likwäl, sedan jag hört Friherre l.iljenL,sntr'L anförande, att hwad han prkat är gansta wäl grundadt, och hwarom jag säledeS med honom förenar mig.
Den inwandning som blifwit gjord, att ett beslut häröfwcr redan stulle wara fattadt kan jag ej finna äga grund dä det ar upplyst, att frägla blifwit till Stats-Utstottet äterrcmittcrad, och det är jiist ökwer Utskottets sivar pä denna äterremist, som Rids derstapet och Adeln nu öfwcrläggcr.
Att Bancv-Sedel Stocken genom bewiljande af DiSconteringssrättcn stulle kkas, är en omöjlighet, sedan Banque» för des biträden till Diskonten utstakat en wist gräns, i följe hwaraf den förmänen som kesta sedlar i Diskonten stulle äga, egenteligen komme att bero af DircctiynenS fbrwattning.
Skulle äter sä wara, att beslut werkeligen är fattadt» som bestämdt fvrestrifwcr huru härwid bör förhällas, är het werkligen att beklaga, om z- St-indS bcflut stulle hins dra att hjelpa Crediten för ett fallande mynt.
— Friherre DNjcncr-mtr :
Pä intet sätt kan jag medgifwa, tstt det war förfrägningswis, som jag wäckt min motion.
Jag har yrkat att Ordalaget i expeditionen dm Hnhemstk rid», och A», prst.
Scke Land. »:Sr« rfd. r7:v is. 178 Den 6 Apkik.
L-änttl sä mäste ändras, att ingen misitydning mä kunna äga rum, och Beflutet, genom expeditions sättet blifwa en nullitet.
Det war Hans Excellence Ruutti, icke jag som begärde att saken stufle till Stats-Utstektcts tolkande remitteras.
Dä som nu, och a>u koni dä, pästod jag werksiällighet i likhet med betänkandets Esprit, och fattadt bcflut. Hwad Utstottck i förre, icke antagne Betänkande» sagt, om Anteckningstidcn, hörer wäl aldeles icke till sakck; Mcn dä Hw Grefwe lvlö,r.rr till styrka för stn mening sädant äbcropat, sär jag namna, att i det Project förleden Sommar aflcmnades, ansägs Antecknings, tiden böra wara korrt, emedan en högre ränta och bcwillningsfrihet för Länen dä war föreslagen.
Nu dä detja ar andradt ka» wal icke wara rimligt att ett försigtighetsmätt bibehälles, som hade rapport pä en nu uphörd ordsak.
Att anse s Procents Län pä 6 är wädcligarc, än dylika
Län pä 5 är, har jag lika litet kunnat, som det är mig möjeligt, begripa att ett flikt pästäcnde af nägon kan göras.
Elrcfwe ökörner, -^r>!;->si OLrsn.
Det nit Friherre I.i1jci>crsntr wisar för Banaucns beställd, är wisierligcn gansta berömligt, men jag tror, att hwar och en son, öfwerwarit Stats-Utstottets Hswerlaggningar, bör afwcn hos mig hafwa funnit samma önsta» och ett ej mindre kraftigt bemödande att maka — öfwer Banqucns beskärm; men just med afseende derpä, mäste man betänka, hwad som kan tjena att inrveckla desi fvrhällande, ej att detsamma utreda.
Nar de Obligationer Niksgalds-Contoiret för besia Län afgiswer sattas pä smä Summor mäste dö bliswa att anse lika som löpande sedlar; När de aro transportabla och man sch man emellan löpa med ränta, kunna de ej eller annat, om de winna full Credit och till ett be, kpdligt belopp utspridas, an werka förminstning i det Sedel, Den 6 April. t7y Sedelmynt» wärde, för hwiikct ingen ränta erläggesÄndamälel» att stärka Banqucns Credit, mot-ttbe-as säledcs i stället för att winnås
I samma män man betalar ränta för desta Sedlar ökas äfwen Statens Utgifter.
Jag tror, akt sä mäl dcn sarl,äga för Banquen som sä ofta röjes, som det sätt man förcflär att befästa dest säkerhet, hwarken är fullt grunda- eller roal kcraknadt. — Wärt Sedelmynt» warde beror nästan blott af omständigheter, emedan dest mindre gok-r ovinion endast afvesta omständigheter billigen kan härledas.
Skulle en god Conjunclur för Handeln inträffa, kunde man äfwen hoppas, att all farhäga för Myntets Wärde skulle förswinna.
Lin de waror som nu fylla wara wägar en gäng till Utlänningen afsättas, ingär med detsamma till Banque,, de Summor» som nu deruppä äro belänte.
Dä skulle man äfwen finna huru nyttigt och för Allmänna rörelsen nödwändigt det wore, att af den utelöpande Sedel-Stocken ej alltför wäldsamma indragningar gjordes.
Jag kan sälcdes oj LfwerlygaS alt Friherre l.ilj-ncrsnL's yrkande, kan wara lika nyttigt, som det är »välment.
När Statens skulder -i en wist faststäld ordning amorteras och det utelöpande Credit myntet succesivt indrages; är det okwifwelagtigt allt hwav man kan wänia.
I and-a Länder, har man sett Creditmynt rttgifwas , utan nägon fond och utan bc. stämda amortistements wikttor.
Äl wcn hos ost har en dylik utwäg ej längesedan igenom wära Nikögälds-Sedlar warit widtagcn- — De saknade bäve Hypothek och Amortistc, mcnts-Fvnd» och likwäl war det i mer än zme är som de under en gynnande Handels ställning och en klok förwallning bibehölls ett bestämdt fvrhällande, i anseende till Bancomyntet.
Jag nekar ej dcrfö-e att ju följderne under en förändrad ställning utwisade, att försöket war wägadt; eller jag tror det bör kunna bewittna att det är mänga andra omständigheter, än det srithmetista för, hällan» 180 Den 6 Äpril. hällandet utaf Sedclmyntct till den reela Fonden, son: kunna b i dragbar, bestämma bet förras warde; och jag tror det i synnerhet bör kunna stilla farhägorne för mört Sedelmynt, som har en bctydelig Fond och wid hwilket Proportion emellan denna Fond och det utelöpande Credit myntet förbättras ärligen genom betydliga inbetalningar.
Undertecknad: ölllsvcrstolpe, /tkrshrim.
Med lika mycken wcrkclig bcdröswelse 'om Friherre Clls-m-rAntr förnummit Stats-Utffotlcts ut ätande ! anledning af hans den 2 Marti! gjorda Motion, har också jag eston ben Lfwerflödiga oro, som yttras öfwer BanqucnS säkerhet.— När hwar och en utan swärighct kan göra sig sjelf reda för de yttre omständigheter, sam wid war Handels betydliga undcrwigt mäste werka en hög Cours, sa walsön: denna Coursens inflytande pa ett ScdelmpntS »värde i den stund, dest fulla gäldande med Silfwer, »vöre en af de osörlätliga därssape> , »nan kunde fä att förcbrä en Banco-Förwaltning, borde in.an ej wänta att främmande orsaker eller ätminstone mindre wigtiga, stnlle uppsökas till Mynters fall, än mindre att »radan af ert sädant fall, skulle okas af en osta yttrad enstan, son: endast föder mitzcrocndc hos dem som ej aga kännedom af saker^maS ställning.
Det ware att önsta, att åtminstone Riksens Ständer hyste fullt förtroende till sitt Banco-Utstott, stom med all möjlig öppenhjertighet under denna Riksdag ädagakagt grunderne för silk förfarande.
Utan art roja nägon hemlighet, kail jag förklara att detta Utstötts Protokoller kunna bestyrka, att ett ibland hufwudskälen, hwarföre Baneo-Utstottet ej trodde sig böra lagga hinder?
wägen för utbetalningen i Banquen af de sista summor^ soin till Statens behof äskades, ivar att Utskottet dcrige, nom trodde sig' kunna förekomma det -tt annat Sedel, ' ' " mynt
Den 6 Apri'. mynt till Vanco-Sedlurncö skala , flulle till ett betydligt belopp blifwa utelöpande.
Hwad frägan och beläningen af NikSgälds-Contoircts Obligationer i Disconten beträf» far, kan iag ej so nägon annan föreskrift med raltwifa kunna förenas, än den som gass i afseende^pä de Stats» Obligationer som till Levcrantcurerne komma att afgif» was, nemligen, att de Riksens Ständers Fullmägtige som aro Directeurer i DiScvnttn, äga, sä witt Regte» rncntct tilläter, att anse dem för goda Hypothck.
— För öfrigt är ocksä jag af den öfwcrtygclse, att detta mäl af Riksens Ständer är fullkomligen afgjordt, men dä jag hört en ward Ledamot deremot inwanda, att en sräga som blifwit äterrcmitterad ej kunde wara afgjord, fär jag under fullkomligt medgiswande af detta Axiom, liklmU upplysa» att ingen äterrcmisihär warit i fragg.' Zcrz kan genom Protocollet af den 2 Marö bestyrka, att friherre bll!^encrsnt2 i följe af en punkt i Finance-p^li-cn gjorde sin anmärkning.
Att dä densamma gick ut pa cn förklaring af Stats-UtffottctS mening, i ett till Riksens Ständers omprvfwandc understalldt förflag, och Friherre l^iljLncrantr! ej fann sig nöjd med den förklaring Stats» Utskottets närwarande Ledamöter afgäfwo, blef hans gjorda anmärkning pä Hans Excellonce Herr Grefwe Uuutbr begäran till Skats-Utskottct remitterad, men bcflutets gällande kraft aldrig satt i fräga.
Friherre Ollerström, ^»cob. Upplysningswis fär jag den äran tillkännagifwa, att i Disconten inga andra Sedlar eller Reverser enligt Reglementet äro Disconta» bla, än de, som inom 6 mänader äro förfallne.
Jag har ai^Uös icke misitagit mig rörande Friherre Uilsencrsntr', mening, men jag kan ej föreställa mig hwad som skulle äsyftas med ett beslut i detta afseende som ej innehölle nägon föreskrift.
I Disconten cmottagas alla Reverser för hwilka man har nägot förtroende, men det 182 Den 6 April. dctwore emot Reglementet, att befalla wista Obligationers antagande, halst sädane som ej inom Discont-tiden more sörsallne, hwarigcnom Discontcn kunde inledas i förlust Friherre Oggls, klnc Lonrsä.
Sedan sä wärd» Ledamöter, som Herr Dllckmsn, Friherre IlllsencrsntL och H.rr krini^-Molcl öfwer detta ämne sig yttrat» har lag,Hermid wisterligen ingenting att tillägga.
Jag sinner dett utsätta tiden till länens upptagande alltför korrtOm nian grill ändamälet, bör nian äswen wilja medlen, och jag conforme-ar mig således till alla delar med Fri, herre. Hil;ssxiLr?.M2.
Friherre 8l.^rr>;tsät.
Dsrz v/ilbelw.
Dä Riksens Stäter, beflutat, att inrikes län stola upptagas, böra de äknir.n wilia medlen att dem crhälla.
Det skulle mvcket läckra Längifware, om de berättigades, att i Discontcn Epothicera Oblimtionernc. Hwad Friherre LlellerstrSm ansört, atl Diskonten pä desta Obligationers emottagande kunde wara i fara att förlora, synes migognm, dadt emedan om länet ei wid författo-tidcn inbetalas, för detsamma tolf Procent mätte erläggas, och Discontcn för sjelfwa Capitalet i Hypothcket äger full säkerhet.
Friherre Illlsencrsnm Det beröm Herr Grefwe leornel- täcktes lämna mitt nit för Banquen, ffulle ännu mera smickra mig, om i stället för sä ifrig motsägelse jag finge röna nägon medwerkan.
Att Sanquens förhällande stall inwecklas derigenom att den undgär utbetalandet af !,r>oo,ooo är sivärt att rätt begripa.
Kanske är min fattningsgäfwa äfmen för ringa, att inse alla we kningar af det i Wägarne liggande Jernet, men sä mycken kännedom af Nakunn af Sede mynt, och det, sammas inflytande , tror jag mig äga, att jag wägar pä, siä, det inga Statspapper kunna undsä namn af mynt, förrän Den 6 April. 183 förrän Regeringen genom Författning stadgar, att de till wistt wärde stola i allmanna rörelsen cmottagas.
Ditintills äro de akt anse likasom andre Reverser, och kunna kika litet som de, uttränga eller stadcligen werka pa Statens hufwudmynt.
Twärtom aga de den förtjenst att utan wädeligc följder öka rörelse Capitalet, och böra således wara en tröst för dem som anse den igenom kriget utkomne Sedelmastan för omistclig, och dest indragande titan ersättning för stadelig.
Detta nit för Allmänheten fär jag i min tour berömma; men tror, att Allmänheten ätminstone icke lärer sakna de Sedlar, som ännu icke utkommit, och af denna natur aro dc ifrägawarande 4,000,000.
Citation af andra Länders alldeles fullkomlig!! Danquerotte Systemcr, bör ste till warming icke till efterföljd.
För öfrigt är mitt anförande icke cn blott wälmäning, iag menar wcrkeligen gansta illa mot sädan tydning af fattadt beslut, att det förwandlas till morsatscn af deras förmodan som detsamma gillade, Angående Discont - rättigheten itercrar jag att jag aldrig yrkat densamma med nägon rubbning af Discon» tens Lctroj, eller Directionens instruction.
I anledning af Friherre Leckerströmz anförande fär jag nämna, att d» flere sorter Actier, som i Niks-Discontcn belänas icke kunna kallas fvrfallne.
Jag bedrager mig, om icke Kongl. Riksgälds-Contoirets Obligationer, och äfwcn StatsContoiretS, ehuru icke sörfallnc, blefwo i Disconterue belänte.
Af Herr Grefwe anförande stulle man tro, att frägan nu wore att wisa onyttan och ffadligheten af inhämffa L^in, men frägan är helt annorlunda.
Gtats-Utstotttt har wisat nyttan och nödwändighc te» - Ven s April. ten af knhämste län, och Riksens Ständer har beflutit, att de böra och stola söka-.
Det ar pä hetta tillstyrkan, de som jag mig stöder.
Det ar detta tagna beslut- werk» ställande tom jag yrkar- Lin Herr Grefwe» »vid bettin, kandets ventilerande afgifmit sine nu framställde anfö. randen, hade dest wältalighet fanste wcrkat ett direct ålstäg, som jag skulle preferera, för der indireeta, som nu för mig är en »verkelig surprisc.
Friherre Lleclsr-Uröw, jscob.
Jag hade trott att ej ytterligare behöfwa trötta Högloft.
Ridderffapct och Adttn »ned Åberopande af Discont-Reglemcntct, men Fri. herre stjern,,tellin inwändning twingar mig dertill.
Den är sä mycket oriktigare som har icke är fräga om Läntagarcn utan endast om Hypvthckrt.
Skulle det hända att Läntagare» Icke betalade, nödgade- Difconten hälla sig till Hypothekct, och om an Hypothckct stulle i en fram» tid försäkra
Difconten att ej förlora Capitalet, fiadnar lstwäl densamma alltid i förlust af räntan ända till Hypothekets förfallotid. Hwad äter igen Acticr beträffa, är det gansta sant att de samma ehuru icke förfallna likmäl'i Difconten beläna-; men deremot stcr denna beläning aldrig till deras fulla belopp, utan endast titt det prälumtiya wärde, som de hafwa man och man emellan.
Elutcligen da Friherre l,.il»-norant2 yttrat, att de i fråga »varande Riksgälds-Contoirets Obligationer, ej stulle kunna öfwergä titt mynt, fär jag allenast anföra, alt denna förmodan tillräckeligen wederlaggcs af Götheborgs och Malmö Discontcrs tre Procent-Sedlar, hwilka till ett betydligt belopp löpa kring landet.
Grefwe öäSriier, -^llulpb 6är»n, Urkade A nyo att här icke kunde wara fräga, om att ändra ett redan fat, tadt beslut, utan endast om att ratt fatta begreppet der, a-f.
Han hade för sin del yrkat, att man stulle hälla sig Lill Den 6 April.
185 till ordalydelsen och trodde att -vid ett Mank förfärands ingen twetydighet kunde äga rum.
Han hade sjelf up» läst z:ne yttranden frän Stats Utskottet, hwilka alla in» stämde i samma resultat, och dä han säledes trodde ingen kunna neka att ju befluten worå tagne, kunde han aldrig frängä att det wid dem borde förblifwa.
Hwad han anfört om sjelfwa Län»systcmets inflytande och förhällande till Banquens och det Allmännas fördelar, trodde han wara grundadt i sakens natur, men hade icke till söremäl att motsäga nyttan och nödwändighcten af inländska
Läns uptagande, endast att wisa, den gräns som derwid bör iagt» tagas och att säledes det redan fattade beslutets bibchäl» lande isin fulla kraft wore enligt äfwen med det Allmännas werckeliga fördel.
Dä frägan om
Läns uptagande fö» rewar hade han understödt förflaget dertill, men det war >ust pä den grund, att de dermed förenade willtor skulle iagttagas och han kunde cj annat tro, än att när defla wörö klart uttryckta och utan förändring bifallna, utgjorde de äfwen en del af beslutet som i hela sitt sammanhang borde hällas i lika helgd.
Herr Grcfwen och Landt - Marskalken upläste ur Stats-Utskottcts belänkande följande mening: ''State-Utskottet sär i anledning häraf Högloft.
Riddcrssapet och Adely -vördsammeligen tillkännagifwa, att hwad angär de af Stats-Utstottct förcflagne samt af Riksens Högloft.
Stander bifallne o:ne sätt till Inrikes Läns uptagande, dels pä Annuitcter och dels pä Riksgälds-Con° toireis Obligationer, stälde pä 6 är, och med 5 procentärligt intcrefle, sä har uppä de skäl Utskottets förra Bc» tänkanden härom innehålla, Utskottet ansett besia
Län säsom warande af en särskild beskaffenhet böra inskränkas inom den antecknings-tid, som Utskottet föreslagit."
Herr Wrefwen och LandtmarstalkerU förestälde, att af desin ord tyd»- 186 Den 6 April. tydcligen syntes akt Stats-Utstottets förra Betänkande ware bifallit, hwsraf följde att i Ståndets redan fattade b-e» stut ingen förändring kunde göras.
Illlsencraritr:
Jag itererar, att de orsaker upkört, som i förra Betänkanden gäfwo anlcdnjng till den korr-ta Antecknings --terminen; hwilken nu mera endast i afseende pä 7 procents
Länen kan och bör bliswa gällande.
Zag pästär att ehuru ordalydelsen är mörk i Beiän» kandet om Länen, bör likwäl meningen deraf aldrig kun, na tolkas annorlunda än jag astar.
Sedan AnnuitctsLän äro bestrifne stär der, silke Län, och ingalunda bäg, ge Läne sorterne.
D-t wore bast att Betänkandet finge intagas och upläsaS.
Herr Grefwen och Landt - Marskalken, erinbräde, att det more pä det nu fvredragne Stats-Utstottcts Memorial som propositionen kunde göras och ej pä nägot annat.
Han frägade derföre om Ridderstapet och Adeln gillade Stats-Utstottcts i detta Memorial gjorda framställning.
Ropadcs ett starkt
Ja, men nägre Nej, dä fluteligea Friherre UlgZIs, Lric conrall, hördes begära Votering.
Grefwe thörner, ^.rlalpd Oörsn, Förestälde att Betänkandet onekligen blifwit bifallit, och anhöll att pä det de som derom twiflade skulle kunna öfwertygas, Protokolls »Utdraget derom mätte inhämtas och upläsas.
Herr Grefwen och Landt» Ma rskalk en anmärkte, att en Votering öfwer denna fräga endast skulle bidraga till en onödig möda, och borttaga tiden.
Friherre kllllfk-ncrLntr, anhöll att det fattade beslutet haröfwer mätte fä upläsas.
Han trodde för sin del att deraf Den 6 April. 187 deraf tydeligen skulle finnas det Statk-Utffottet föreslagit denna inskränkta tid endast för AnnuitetsrLänen.
Friherre lilggis, L,ic Loorsck, försäkrade att sä werkeligen worc.
Grefwe ^körver, ^ciolpb 6örsn, wille ej twista att Ilse genom uttydning »ian ffulle kunna gifwa Stats-Utffoltets
Ferflag som ligger till grund för Ständernes Beslut, en sädan mening, mell trotdc äfwcn det more billigt atr medgifwa Stats-Utffottct alt sjelf äga rvitsvld om sitt eget Betänkande.
Herr ?e!ntrscllöl-k:
Jag beder ödmjukeligen, att Högloft.
Ridderskapct och Adeln täckes killäta mig päkalla d si upmärksamhet pä betragtelser, af den efter all sannolikhet inträffande händelsen , att i fräga »varande Län, icke, inom den förcftagne Läne-tidrn, afö weckor, ärhä -es; Ett nu tillgörande owillko ligt stadgande, af nysinämde in» ffränkta tiden, ffulle ju da hindra NikSgälds - Contoiret, att fortfara, med Lanetö eompletterande och följaktligen ben, gcnoin samina Län päräknade högst angelägna pcnningcrcsouree, warda förfelad.
Med afseende hära sä wäl son»
L de öfrige af mig förut andragne ffäl kan jag altsä icke underläka, att härmed förnya min redan gjorda framställ» ning, vin rättelser eller förklaring, nti nu i fräga »varande uplänmgs-författning.
Men vin Högloft.
Ridderffapet och Adeln icke ffulle för godt finna, att, efter hwad jag yrkat, Läne-insättnings-tiden mä oafbrutit räcka, sä länge och intill desi full Summa erhällits, utan anser bäst wara, att först pä försök lämna hugade Längifware endast § wcckors tid, att sig derom anmäla; Sä wägar jag än widare i ödmjukhet hemställa, om icke, i den händelse nu omförmäldte Läne-Summa, inom sagde 6 »veckors tid bliswit tecknad, Niksgäldö» Eontoiret mä warda tillätit och 188 Den 6 April. vch updragit, att, eker till befinnande omstandigbetei', förlänga Länctiden.
Härförutan och i anledning af hwad som blstwit anfördt, angående af nägon yrkad
Discontcrings - rättigkgt, uppä Ziiksgälds-löontoirets Newcrser, pä ifräga warandc
Län, får jag aldrwörst instämma, r den lankan, akt ett sädant stadgande säkerligen ställe, i nägon nrähn blifwa bidragande till sramgäng, uti sjelfwa LäneNegvciarion.
Lich hwad i öfrigt denna sakangär, sä förekomina harwid rine frägor, nemligen sm och huru; det will säga, om det tillhörer Nässen- Stander att idrordna om cu dylik rättighet för Längifwarne?
Samt dernäst hurudane wilkor, wid Discontcringen ina blifwa?
I afseende pa den förra frägan, har wäl den betänkligheten ibliswn ripgifwcn, att, uti L^ikL-Discont inrättningen, jämwäl äro priwate Actie-ägare; Men, ester min tanka, bör ttt sädant sörhällande icke hindra, att innchafwarnc af osWannämndc Rcwcrfer, erhälla Diskonterings - rättighet Lerä, pä ett, nied Discont-Förfaktnmgarnc, öfwerensstämmande sätt; .Och tror ja.g mig säsom ett gällande prejudikat härutinnan, kunna åberopa, huru som Innehafwarne af förre Utrednings - Tommisiions Rcwerser, likmätigt Ständers beslut, singö beläna samma Rcwerser uti Riksgälds Contoircts Diseont-Werk, änskönt äswen uti denna inrättning more private Actie-ägare; widkommande äter belänings-willkoren, samt den dermed gemenskap ägande gjorra Anmärkningen, akt, w!d bristande inbetalning af ä förcnämde Rcwerser gjordt Discont-Lan, samtLäntagai-cns tillika inrräffande oförmögenhet,Discont-Werkct ffullc blifwa blottställd^ för förlust, sä wäl i afseende ä de pantsatte Ncwcrscrncs fleräriga förfallotid, som igenom skillnad n emellan Räntan ä Discont-Länct och ä dc hypothicerade Newerserne; Sä är en dylik befarad förlust lätteligen förekommen, derigenom akt, säsom dct med Utredning-'
Commibionins ofwaimämde Rewenser tillgick, icke hel« Den 6 April. 18S hela beloppet, af de nu - fräga warande Rewerserne, utgifwcs, utan Läm-Summan sa bestäinmes, att luid manquerad inlösen, ock, om Sifcont-Mcrket, dest rättighet likmätigt, nödgas gtnom Auction föryttra santea, hclaLäne-Sun-ma", med Ränta och anwändande iosinadcr, med säkerhet kan wara att pärärna.
Herr Grefwe» och Landt-M arskalkcn, erin drad , att hwad Herr krinte?clwl<l nu anfört icke hörde till amrut fcr Ridderffapcts och Slde'.ns närwarande öfwcrläggningar.
Grefwe l^snrncr, ^ckol^b 6»r3n.
Tet är med den största förundran H; nu hör yttras, att i ctt amne bworöfwer fliiksens
Ständer fattat ctt ordentligt be« stut, detta bcflut ffulle kunna andras.
Jag hemsta er om M'd ett sädant förfarande näg risin nägot bcflut stall kunna blifwa beståndande, hller Ständer komma till nägot wistt Resultat af sine öfrbcrläggningar.
Meningen af det nu i fräga warande beflutet har ej warit att ett Län af 4 millioner R:dr ffulle inom en tid af 6 weckor uptagas; den är blott att inom desta 6 weckor
Län fär emot» tagas till och ej utöfwer belopp af 4 millioner, i fall tillfälle dertill ffulle gifwas, hwilka Län efter 6 är böra äterbetalas; mcn jag förenar mig med Friherre l^iljencrLntr derom, alt sjclswa det Betänkande hwaröfwer beslutet blistwit fattadt, mäste blifwa uplast, dä deraf tillräckclig uplysning stall crhällas.
Herr kri'ntr,cbölck.- af Herr Grefwe KlöraerL nu gjorde anförande eller anmärkning, tror jag mig böra stuta att det undfallit Herr Gttftvxrrs upmärksamhet, pä hwad grund eller anledning, jag icke funnit betänkligt föreflä och ffrka nägon ändring eller förklaring, uti deri nu i sräga warande Länc-Författningen; Jag allt derföre, jemte äbe° 190 Den 6 April.
Sberopandc, af de, emot samma Författning, af mig sjöruda päminnelstr, an en gäng haswa äran uprcpa, att jag anser det wara Riksens Stander lika sä öppet och obe, taget att ändra och förklara desi, ! denna fräga, ännu oexpedierade beslut, som Riksens Ständer ansett sig aga rätt och frihet att andra deras, angående sä kallade Lervcranteurernes betalning, enhälliga beslut.
Illljencrsntr r
Jag kan omöjeligen mcdgifwa att ventilation är öfwer Stats-Utflottets swar.
Den mäste hofwa till föremäl, mitt anförande af ben 2 Mars; hwilkct icke kunnat företagas förr an detta swar ankommit- Icke eller kan jag bifalla att, efter bcflutct, Utskottet har ratt att kolka sin mening.
Ty det är naturligt, att Ständcts beflut, grundar sig pä den mening som Ständer fattat af ordasättct, sädant det ivar tvid Betänkandets pröfning.
Grefwe körner, ^6»Iph 6orsn, wille wädja till Protokollet af den r Mars, hwaraf tydligen flulle ses, att den Anmärkning Friherre liljencr-wt?. hade gjort, ej- föran, leddes af frägan rörande tiden till besia Läns uptagande, titan af en för detta beflut aldeles främmande ordsak, el, ler nägra ord, som om dem förekomma i StatS-Utstottets sista förslag öfwer Finance-planen.
Friherre Illlsencrsntx.
Jag har aldrig klandrat beslutet, jag kan ej nog ofta uprcpa det.
Min Anmärkning härledde sig af en aning, att uttrycket skulle kunna sä uttydas, som jag nu hör.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken, befallts att den delen af Protokollet för den 2 Mars som rörde denna ventilation skulle upläsas, hwilket äfwcn genast »verkställdes. - -- Herr Den 6 April. Herr DZirlmsn.
Som det nu uplästa Protocol» let wisar »itt Friherre lulsencraulr: ?
Motion warit af sadan beskaffenhet, akt den ej kunnat afqbras innan Utstvttct deröfwer hördes, kan jag ej finna, att Utstotlets afstyrkande af Friherre DiiseircrLiilLL ön» skan stalt kunna binda Ständers beslut.