Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då vid sednaste riksdag beslut meddelades om inrättande af kassa-kreditivlörelse åt enskilde, afsågs att bereda tillfälle till lånc-understöd, mera användbara för handel, näringar och industri, än deh utlfinmgs-Töié\se, som genom allmänna 38 Banko-Utskottets Betänkande, A\o 24. samt handels- och näringsdiskonterne bedrifves; och då Banken hvarken kan eller bör utsträcka lane- och kreditiv-rörelsen på det hela, vore det önskvärdt att kunna till förmån för kassa-kreditiv-rörelsen, som med serdeles begärlighet omfattas, småningom förminska förlaget lill nämnde utlåning.
Framställning har ock uti en af hr prosten Berlin inom högv. preste-slåndet väckt motion blifvit gjord derom, att tillöka kassa-kreditiv-fonden, äfven om sådant skulle erfordra en motsvarande minskning af fonderna för någon af de andra lånegrenarne.
Men ehuru det vill synas, som skulle utlåningen på namn och reverser i allmänhet icke uppfylla sin bestämmelse, utan snarare locka till skuldsättning, der denna kunde undvaras, och ehuru, under sådana Förhållanden, vore lämpligast om denna rörelse, hvilken medfört stora förluster, småningom förminskades til! fördel för kassa-kreditiv-rörelsen, som, rätt begagnad, bör utgöra det bästa stöd för handel, näringar och industriella företag, torde, för närvarande, då vid samtlige
Diskont-kontoren brist på tillgängliga lånemedel befinnes, det icke vara tjenligt att vidtaga en dylik åtgärd.
Utskottet anser sig sålunda icke kunna föreslå någon annan Förändring i detta afseende, än att fondens fördelning på de serskilda
Diskont-kontoren något jemnkas, samt tillstyrker, att den föreskrift, som skall motsvara 206 § i reglementet, må lyda som följer: 44:o
Fonden för denna rörelse bestämmes till Åtta millioner r:dr, hvaraf tillhandahållas 5,000,000 r.dr för Banko-Diskont-verket i Stockholm till utlåning för Rikets samtliga provinser, med undantag af dem, som ega beiåningsrätt i Låne-kontoren, enligt hvad här nedan stadgas; 2,000,000 r:dr till Lånc-koutoret i Götheborg, för provinserna Westergöthland, Dahlsland, Bohus län och Halland samt 1,000,000 r:dr, allt banko, för Låne-kontoret i Malmö, till utlåning för provinserne Skåne och Blekinge; dock vare det fullmäktige förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna nämnde summor inom de serskilda
Diskont-verken annorlunda fördela.
Men för den händelse Rikets höglofl.
Ständer bifall®
Utskottets framställning om inrättande af ett Låne-koutor i Wisby, så och då Gottland tillhört Banko - Banko-Utskottets Betänkande, ti:o 24. 39
Diskontverkets i Stockholm distrikt, hvadan den för allmänna Diskont-utlåningen vid nämnde Lånc-kontor afsedda fond bör minska det Banko-Diskontverket tillkommande belopp, torde föreskriften i nästförestående punkt sålunda förändras; 45:0 att, jemte det den för nämnde
Diskont-verk bestämda summa af 5,000,000 r:dr utförcs till 4,900,000 ndr, näst före orden rdock vare detA> införes:
S100,000 r:dr för låne-kantoret i Wisby till utlåning pä Got/land'1.
Vid de, angående förevarande utlåning gifna bestämmelser, har någon annan förändring icke blifvit föreslagen, än att betalnings-terminen, nu sålunda bestämd, att upptaget lån får med -tedels afbetalning å primitiva kapitalet hvar 6;te månad liquideras, måtte utsträckas till 5 år, hvarigenom, enligt motionärens, riksdagsfullmäktigen Anders Olssons från Jemtlands län, förmenande, lånen skulle blifva fördelaktigare för jordbrukaren, hvilken ej kan halfårsvis realisera sina produkter
Om äfven det icke kan bestridas, att för den mindre jordbrukaren fördel bereddes genom omsättnings-terminernas utsträckning, förekommer likväl emot en dylik förändring så många och vigtiga skäl, anförda vid föregående riksdagar, att Utskottet, åberopande dessa, nödgas 40: o afstyrka den väckta motionen, samt hemställer att föreskrifterna i. reglementets 207, 208 och.
209 §§ må oförändrade bibehållas..
Utlåning- genom Handels- och Näring s-diskonterna., l:o^ Genom diskontering och utlåning.
Fonden härför är bestämd till 3,000,000 r:dr banko,, under iakttagande, i afseende på fördelningen, såsom allmän grund, att ungefärligen |:delar afses för hufvud-kontoret i Stockholm,. j:.del för låne-kontoret i Götheborg samt -J^rdel för lönekontoret i Malmö; fullmäktige likväl förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna dessa proportioner jemka och förändra. 40 Banko-V(skottets Betänkande, flko 24.
Med anledning af denna, fullmäktige lemnade rättighet, är fonden för närvarande sålunda fördelad, att Stockholms Handels- och Näringsdiskont innehar 1,950,000: — — Götheborgs låne-kontor 750,000: — — Malmö d:o 300,000: — — S:gr B:ko R:dr 3,000,000:
Direktionen öfver Götheborgs låne-kontor uti dess till Utskottet afgifne berättelse, som hr L.
Herg nian uti en inom Vällofl.
Borgare-ståndet väckt och till Utskottet remitterad motion, hafva föreslagit, att nämnde kontor måtte erhålla någon lämplig förhöjning uti den andel af fonden, som på låue-kontoret, jemlikt ofvanberörda fördelning, belöper; hvarförutan Direktionen öfver Malmö låne-kontor anhållit att fortfarande få bibehålla de 300,000 rdr, hvilka nu äro åt kontoret anvisade.
Att föreslå någon förhöjning i fonden på det liela anser Utskottet destomera olämpligt, som för lånsökaude, hvilka äro berättigade att anlita denna utlåniugs-rörelses tillgångar, tillfälle är beredt att jemväl erhålla kassa-kreditiv, samt Utskottet svårligen kan afse några för detta ändamål tillgängliga medel.
Hvad åter en förändrad reglering af fondens fördelning på de serskilda
Diskont-kontoren beträffar, så och enär baukofullmäktige, hvilka närmast äro i tillfälle bedöma, huruvida en sådan må anses vara af behof påkallad, äro berättigade att göra de jemkningar i samma fördelning, hvartill omständigheterna kunna föranleda, synes det, sannolikt snart öfvergående, anspråket på ökade tillgångar vid Götheborgs låne-kontor icke böra påkalla någon åtgärd å Rikets Ständers sida; hvadan Utskottet föreslår, 47:o att ofvanberörde i 210 § af reglementet intagne stadgande må förblifva oförändradt, för såvida icke Rikets Ständer godkänna förslaget om inrättande af låne-kontor i Wisby, i hvilket fall detta stadgande torde sålunda förändras: 48;o Banko-Utskottets Betänkande, N.o 24. 48: o 41 Fonden för diskontering och utlåning bestämmes till 3,C00,(ICO r:dr, hvaraf tillhandahållas 1,950,000 r:dr för hufvud-kontoret i Stockholm, 750,000 r:dr för låne-kontoret i Götheborg, 250,000 r:drför låne-kontoret i Malmö samt 50,000 r.dr allt banko för låne-kontoret i Wisby; fullmäktige likväl förbehållet att, efter sig företeende omständigheter, kunna dessa proportioner jemka och förändra.
Likaledes hemställer Utskottet att den, genom reglementets 211 §, Sparbankerna i riket förunnade rättighet, att, mot 3 procent ränta, insätta vissa till beloppet bestämda summor uti Handels- och Närings-diskonlerna, deruti förändring ej blifvit äskad, 49:o må fortfarande få begagnas på enahanda vilkor som hitintills.
Som den under vissa månader af året afbrulna kommunikationen med Gottland möjligen skulle kunna förhindra de adviseringar till Banken, hvilka, för vinnande af kontroll, ansetts nödiga då Sparbanks-krediliv lyftes samt då penningar af Sparbank insättas eller uttagas, så anser Utskottet det icke vara skäl, att, äfven om Gottland erhåller ett serskildt Låne-kontor, vidtaga någon förändring i nu gällande och till oförändradt bibehållande här ofvan hemställda föreskrifter, angående dels rättighet för Wisby Sparbank till erhållande af kreditiv i Banken, omförmäld j 189 § af reglementet, samt dels tillåtelse, enligt 211 § i samma reglemente, för nämnde Sparbank, att mot 3 procent ränta i Banken insätta högst 10/100 r:dr till utlåning genom Handels- och Närings-diskonten; hvilket Utskottet bordt för Rikets Ständer anmäla, på det att pröfningen af föreskrifterna i nyss åberopado §§ af reglementet icke må anses vara beroende af frågan om inrättande af Låne-kontor i Wisby.
Vilkoren för diskontering af inrikes vexlar innefattas uti reglementets 212 §.
I afseende på dessa vilkor har den förändring blifvit föicslagen af DirektioJHh. till R.
Prol. iS50 f 1S51. 6 Samt. 1 Afd.
S Hä/t. 6 42 Bankör Utikoltéts F, ef link andé, Pt:o 2 J. nen öfver Låne-kontoret i Götheborg, att räntan, nu utgörande fyra procent, måtto förhöjas till fern; likväl och som bestämmandet af denna lägre ränta haft sin härledning från den förhoppning, att derigenom befordra vexlars uppkomst, samt den uppoffring, Banken i detta fall får vidkännas, är obetydlig i jemförelse till den fördel, sorn för rörelsen i allmänhet skulle uppstå, i händelse vexlar mera allmänt begagnades, tror Utskottet det vara orätt, att genom räntans förhöjning möjligen försvaga det intresse för befordrandet af vexlars uppkomst, hvartill, åtminstone bland affärsmännen i Stockholm, spår förmärkts; och Utskottet anser fördenskull, att omförmälde framställning bör Jernnäs utan afseende.
Genom 2;dra morn. i samma §. är det åt fullmäktige öfverlemnadt, att, med iakttagande af de i Usta mom. stadgade grunder för diskontering af inrikes vexlar, till efterrättelse fastställa sådana jemkningar eller förändringar i detalj-föreskrifterne, angående samma diskontering, som kunna finnas behöfliga.
Denna föreskrift föranledde Rikets högloft.
Ständers sednast församlade revisorer att. fästa Banko-fullmäktiges uppmärksamhet derå,, att, enligt revisorernes förmodan,, diskontering af inrikes vexlar skulle icke obetydligt befrämjas, i händelse diskonterings-sökanden kunde befrias från åliggandet att personligen infinna
Sig i Banken för lyftning af låne-beloppet sainL vexei-öfverlåtelsen på Handels- och Närings-diskonten.
Imellertid och efter det vederbörande
Diskont-direktiöner, i ämnet hörda, erinrat, hurusom den nu gällande föreskriften, att “öfverlåtelse på Handels- och Narings-diskonten af vexel, hvarå diskontering sökes, icke skall ega rum förr än penningarne utfalla* afsåge ett högst nödigt betryggande mot vådorna af öfverlåtelsens besörjande genom orätt person, hvilket nu kontrollerades under vederbörande tjenstemans tillsyn, samt att, i fall innehafvare af vexel medgåfves, att före eller samtidigt med densammas inlemnande till diskont-verket eller låne-kontoret, vare sig att inlemnandet skett af honom sjelf eller ombud, öfverlåta vexeln på handelsoch närings-diSkonten, skulle,, om diskonteringen beviljades, valuta ändock icke konna utgifvas, hvarken till preseutanten eller hans ombud, utan serskildt qvitto och till det sednare icke utan fullmakt, samt om diskonteringen åter vägrades, utsigterne för vexelns egare förminskaSj att med framgång göra ett sådant för handels-rörelsen skapadt pappersmynt vidare löpande; hafva fullmäktige, med afseende härå och då Banko-X'tskollets Betänkande, tteo 2-V. 43 c!et enlig! deras tanke i allmänhet icke kunde vara nyttigt, att ofta göra ändringar uti de för en lånerörelse gällande föreskrifter, serdeles då fördelen af den ifrågasatta förändringen kunde vara tvifvelaktig, ansett sig icke böra, i anledning af revisorernes framställning, vidtaga någon åtgärd. * O 7 © © ©
Med hufvudsakligt afseende derå, alt, i händelse af bifall till revisorernes förslag, diskont-verken skulle, i de fäll, då vexel icke kan till diskontering antagas, komma att, förmedelst den derå tecknande öfverlåtelse, stadna i den en mellan-endossent åliggande b-etdnings-skyldighet, möjligen någon gång ledande till förlust för verket, finnér Utskottet sig böra hemställa, 50: o att revisorernes förslag må förfalla; samt att föreskrifterna i 212 angående vexel-diskontering, må fortfarande bibehållas.
Vid de uti reglementets 213 § intagna föreskrifter, angående hvad vid utlåning genom Handels- och Närings-diskonterna iakttagas bör, har någon förändring väl icke blifvit ifrågasatt, men den anmärkning förekommit, att en stor del af lånen begagnas såsom stående, hvarigenom ändamålet alt med tillfälliga låne-understöd bistå handel och näringar uti ganska väsendtlig mån skall förfelas.
Till förebyggande af det nu anmärkta förhållandet, innefattade äldre Bankoreglementen det .åliggande för
Direktionen, att noggrant tillse det lånen verkligen blefvo inbetaldte och ej genom omvägar af ett eller annat slag omsatte.
Då likväl denna föreskrift vid nya låns beviljande skall hafva föranledt ej mindre osäkerhet lör dem, som i allmänhet anlitade Handels- och Närings-diskonterna, utan äfven villrådighet hos vedorbörande
Direktioner, hvilka fått förvaltningen af omförmälde
Diskonter sig anförtrodd, och dervid lika sorgfälligt måste afse iakttagandet af gällande föreskrifter, som möjligaste grad af billighet och rättvisa mot den lånsökande, fick samma föreskrift utgå; och som Utskottet hyser den öfvertygelse, att ett vid hvarje fall fullt tillämpligt samt med de lånsökandes rättvisa fordringar och de genom
Diskonterna åsyftade fördelar förenligt stadgande icke lärer kunna meddelas, hemställer Utskottet, 44 Banko-Utskottets Betänkande, AVo 84.
51:6 att nu gällande bestämmelser för utlåning genom Handels- och Näringsdiskonterna fortfarande må tjena till efterrättelse.
De för kassa-kreditiv-rörelsen gällande föreskrifter upptagas i 214 § af Banko-reglementet.
Angående förhöjning i fonden för denna rörelse, hafva åtskilliga förslag blifvit framställda, nemligen: af
Direktionerne öfver låne-kontoren i Götheborg och Malmö; af hr prosten Berlin, samt af herrar Bergman och Billström uti serskilda till Utskottets behandling öfverlemnade motioner.
Såsom skäl för den äskade förhöjningen anföres hufvudsakligen, att den nu till 1,850,000 r:dr bönko bestämda fonden varit alldeles otillräcklig för tillfredsställande af sökaudernes billiga anspråk på dessa låue-understftd, hvilka i större mån gagna närings- och industri-idkaren, än den låne-rörelse, sorn i öfrigt genom Diskonterna bedrifvas.
Medgifvande riktigheten häraf, hyger Utskottet den åsigt, alt de för utlåning på namn och reverser med omsättniugsrätt samt för utlåning och diskontering genom Handels- och Nårings-diskonterna anvisade fonder borde afstå någon del för tillökning af kassa-kreditiv-rörelsen, men som berörda utlånings-fonder för närvarande äro otillräcklige, torde tiden nu ej vara inne för en dylik, till den lånsökande allmänhetens fördel ledande öfverflyttning.
I det föregående har Utskottet angifvit orsakerna hvarför någon förhöjning i låne- och kreditiv-rörelsen på det hela vid denna riksdag icke bör ifrågakomma; och det enda tillfälle till förstärkning af kassa-kreditiv-fonden, som sålunda sig erbjuder, lemnar den föreslagna indragningen af kreditivet till Stockholms Stads Drätsel-kommission å 50,000 r:dr, hvilket, i händelse af bifall till nämnde indragning, kunde i kaSsa-kreditiv-rörelsen användas.
Ett annat sätt för beredande af ökad tillgång till kassa-kreditiv uppgifves af herr prosten Berlin, som föreslår, att utöfver de fixerade beloppen för hvarje
Diskontverk må beviljas kreditiv, sålunda, att, om t. ex. fonden för ett Diskont-verk uppgår till 500,000 rdr, kreditiv derå beviljas till 600,000 rdr, stödjande hr prosten / Banlio-Uiskoltets Belänkande, A’:o 24.
45 della förslag på del kända förhållande, alt hela den medgifna kreditivsumman icke någonsin kan vara begagnad, och att följaktligen Banken icke bör äfventyra, att de beslämda beloppen öfverskridas.
Vid laga odet af en sådan åtgärd skulle visserligen leda till fördel både för allmänheten, som bereddes ett ökadt tillfälle för erhållande af Kassa-kreditiv, och för Banken, som derigenom kunde beräkna större ränte-inkomst å kreditiv-rörelsen; men emot detta förslag förekommer, att då den del af Bankens sedelstock, som icke motsvaras af metallisk valuta, är inskränkt inom ett maximum, hvilket icke får af Bankens styrelse öfverskridas, nämnde förändring förutsätter behofvet af ett serskildt kreditiv, anvisadt till nämnde styrelses disposition vid sådana möjligen förekommande fall, då kreditiven äro anlitade till högre belopp än fonden för desamma utgör samt att tillgång tili ett dylikt kreditiv nu saknas.
Vid detta förhållande och enär en flerårig erfarenhet torde erfordras för kännedomen angående den summa, hvarmed den bestämda fonden skulle kunna öfverskridas, anser Utskottet det ännu, då kreditiv-rörelsen egentligen blott under ett år eller det näslförflutna varit i gång, för tidigt, att besluta om en åtgärd, som kan leda till oredor i redovisningen, hvilka på förhand omöjligen kunna förutses.
Alt åter, såsom jemväl är vordet hemstäldt, till förstärkning af Kassa-krediliv-förlaget, använda, om äfven för kortare tid, obegagnade andelar af fonden för Publika pappers belåning, lärer icke kunna komma i fråga, i fall, såsom Utskottet förmodar, Rikets höglofl.
Ständer vidblifva det redan vid 1844—1845 årens riksdag fattade beslut, att någon annan försträckning
Lune-fonderne emellan ej böregarum, än beträffande förlagen till lån på guld och silfver samt jern, koppar, m. m. och på publika papper, hvilket sistnämnde förlag
Utskottet dessutom ansett böra nedsättas från 1,000,000 r:dr till 500.000 r:dr banko.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, tillstyrker Utskottet, att mom. 2 af 214 § må erhålla följande lydelse: 52: o Fonden för denna rörelse är bestämd till 1,900,000 r:dr, hvaraf 1,000,000 r:dr tillhandahållas Handels- och Närings-diskonten i Stockholm, 500,000 r:dr Låne-kontoret i Götheborg, samt 400,000 r:dr Låne-kontoret i 46 Banko-V Ukolteti Betänkande, A’:o 24.
Malmö; egande Fullmäktige dock att, efter sig företeende omständigheter, dessa belopp inom -de serskilda Diskont-verken förändra.
Skulle åter Låne-kontor komma att inrättas i Wisby; torde nästförest Sende punkt på det sätt böra förändras: 53:o
Att summan för Malmö Låne-kontor utföres till 350,GOO r:dr samt att efter orden “Låue-kontoret i Malmö4 införes: “50,000 r:dr Låne-kontorel i Wi$by.“
Enligt 3 momentet beviljas kreditiv på högst ett nr, räknadt från den dag kreditiv-rättighet blifvit föiunnad.
Denna föreskrift innefattar följaktligen icke något hiuder derför, att krediti<r kunna å flera serskilda dagar under året förfalla till- betalning; hvadan Banko-fullmäktige ock, på sätt de i 49 §. af berättelsen omförmäil, vidtagit den åtgärd, att om någon del af den åt hvarje diskont-kontor anvisade fond icke skulle upptagas å den första terminen för kreditivs beviljande, denna del må utgifvas qvaitalet näst derefter och begagnas jemväl ett år från nämnde tid.
Härigenom har val i någon man den klagan blifvit undanröjd, som från flera håll försports deröfver, att, till följd af kreditivens inbetalning å en enda dag under året, en skadlig inverkan å rörelsen uppkommer.
Dock enär denna åtgärd icke synts Utskottet tillfyllestgörande, emedan, så länge fonden icke är tillräcklig, det måste inträffa, att kreditiv-sökande, hvilka helst önskade, att från t. ex. den 1 Mars begagna kreditiv, nödgas att redan derförut förskaffa sig kreditiv-rätt, för att icke helt och hållet deraf gå förlustig, har utskottet trott sig böra anmoda fullmäktige föranstalta derom, att fonden varder på flera terminer under året fördelad samt att denna fördelning verkställes på ett sätt, hvarigenom medlen ej må för längre tid blifva ränte-Iösa.
Såsom inträdes-afgift skall, jemlikt samma moment, erläggas en half procent af kreditivets hela belopp, till följd hvaraf fullmäktige meddelat den föreskrift, alt ansöknings-handhngarne om kreditiv skola af nämnde afgift åtföljas.
Sednast f örsamlade revisorer för granskning af Banko-diskont-verkets räken - Banko-Utskvtlet» Selänkande, R:o 24. 47 skapcr hafva ansett, att kreditiv- eiler inträdes-afgiftcn bör betalas fnts’t efter det kreditiv blifvit bevi.jadt, samt hemställt om en härmed öfverensstämmande förklaring af nämnde föreskrift.
Då det för redovisningen af inträdes-afgifterna är af mera fördel, i händelse samma afgift, såsom na är stadgadt, åtföljer ansöknings-handliugarne, har Utskottet saknat anledning biträda denna af revisorerne gjorda framställning.
Rikets högloft.
Ständers sednast församlade
Revisorer hafva uti 76 § af berättelsen yttrat den åsigt, att det med Kassa-kreditiv-rörelsen afsedda ändamål bättre skulle befrämjas, om det medgåfves kreditiv-tagare att, jemväl mot egenhändigt skrifvet qvitto, verkställa uttag å beviljadt Kassa-kreditiv.
Enär likväl dylika qvittenser, serdeles om de blefvo i allmänna rörelsen gångbara, kunde, i likhet med löpande assignationer å Banko-räkning, föranleda hvarjehanda missbruk, sorn det icke vore möjligt att förekomma och kontrollera, samt användandet af egenhändigt skrifvet qvitto i stället för assignation,, vid uttag å kreditiv, icke synes komma att för Kreditiv-hafvaren medföra någon fördel eller lättnad, då skillnaden mellan dessa serskilda slags handlingar är så ringa, att den ena torde af honom kunna åstadkommas lika lätt, som den andra, hvaremot det ofelbart måste bidraga till ökad säkerhet för verket samt underlätta expeditionen om för lyftning å kreditiv endast ett slags papper begagnas, anser Utskottet, lika med Diskont-direktionerne och Banko-fullmäktige, att 6:te momentet icke bör undergå någon förändring.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, och som emot öfriga här ofvan icke vidrörda momenter af 214 § erinran ej förekommit, tillstyrker Utskottet, 54: tratt de i afseende på Kassa-kreditiv nu gällande föreskrifter, intagna i 214 §:s l:a samt 3 med 10 mom. må fortfarande gälla till efterrättelse. 48 Banko-Utskottets Betänkande, A:o 24.
Utskottet får slutligen framlägga en jemförelse mellan Lane- och Kreditivrörelsen, enligt nu gällande Banko-reglemente och det af Utskottet framställde reglerijigsförslag:
Enligt Banko- Enligt Utskottets Reglementet.
För lån på guld och silfver, jern, koppar m. fl. vågförda effekter samt tackjern 8,500,000: — Kreditiv till Hypotheks-förcningar — För lån på fast egendom 6,500.000: — till skiften och odlingar 80,000 Kreditiv till Rikets Ständers Riksgälds-kontor 1,000,000 D:o „
Kgl. Kommerce-kollegium, för ma nufakturernas och fabrikernas understöd 1,800,000: — — „ Jern-kontoret 600,000: — — „ Fahlu Bergslag samt Sparbankerne i riket 300,000: — — „ Stockholms Stads Drätsel-kommis sion 50,000: — Förlag till belåning af Publika Papper 1,000,000: — D:o „ utlåningen på namn och reverser med omsättnings-rätt 8,000,000: — — „ utlåning och diskoutering genom Han dels- och Närings-diskonlerna ....
3,000,000: — — „ kassa-kreditiv åt enskilde 1,850,000: — — förslag. 3.500.000 500,000 6.580.000 . 1,000,000: 1 600,000: 300,000: — 500,000: 8,000,(MW: 3,(MW,000: 1,900,000:
Summa 27,680,000: 27,680,000: — Stockholm den 24 Mars 1851.
Reser - Banko-Utskottets Betänkande, fö o 2ä. 49 Reservationer; Vid 9:de, iOide och lhte punkternål
Af hr P. J.
Lagergren i “Uti 9:de, 10:de och ll:te punkterna af förestående Betänkande är jag skiljaktig.
Utskottets förslag att ränte- och kapital-albetalningar å Bankens fastighetslån kunde få verkställas i orterne vid de vanliga] uppbörds-stämrnorna för krono-skatterna, anser jag för närvarande icke verkställbart, ej eller ledande till de dermed åsyftade ändamål, såvida Bankens säkerhet för dessa på 28 års inbetalning ställda lån skall, såsom tillbörligt är, i första rummet afses.
— Jag får nu anföra mina skäl för denna ifrån Utskottets tanka afvikande mening.
Amorterings-planeu skulle, efter förslaget, undergå den förändring, att låntagaren borde förbinda sig endast alt i 28 år betala sex procent å det utbekomna låne-kapitalet, utan serskild beräkning af ränta eller kapital-afdrag eller liqvid derom.
Men det måste vara ostridigt, att i denna årliga inbetalning af sex procent ingår så väl ränta som afbetalning å kapitalet.
Om fastighetsägaren råkar i konkurs eller egendomen säljes — huru skall då utrönas hvad sorn är verkliga återstående kapital-skuld till Banken?
Jag kan, för min del, icke inse, att den gamla amorteringsräkningen skall kunna utan stor olägenhet åsidosättas, helst i alla de fäll, der antingen genom konkurs eller genom försäljning eller till och med i arfskifte, egendomens gravation i kapital måste skiljas från den årliga betalningsskyldigheten, en uträkning å kapital-återstoden ej kan vägras.
Uppbörden af krono-utskylderne verkställes i Januari—Mars månader för det förlidna årets skatter.
Om afbetalningen å alla inom fögderiet varande Bankolån då får göras på en gång med uppbörden af krono-utskylderne, skall den känning i ortens penninge-cirkulation, hvilken äfven nu förspörjes vid uppbördstiden, blifva så mycket märkbarare, som medel till afbördande af ränte- och kapital-liqviden för årets Banko-lån samtidigt måste beredas och utgå ur rörelsen.