Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag äger ingen sakkännedom i denna fråga; men att våra skeppsbyggerier icke måtte vara i särdeles stort flor eller rättare vära skeppsbyggmästares kunskaper ej särdeles stora, vågar jag sluta deraf, att man med slöra kostnader införskrifver skeppsbyggmästare från utrikes orter.
Ar i838 reste jag med diligencen från Skåne till Slockholm i sällskap med en Dansk skeppsbyggmästare, som var införskrifven till Luleå varf.
Han var myckel ung och nyss utexaminerad i Köpenhamn.
Ilan blef likväl införskrifven med ett löneaccord blott för ett år af 1,000 r:dr b:co, och tillika hade han resan till Stockholm ersatt med 200 r:dr.
Som accordet blott var på ett år, var det alt förmoda, att han ej qvarstannade sedan haus skicklighet blifvit känd, ulan att få måhända dubbel löneförhöjning.
Då vi med sådana kostnader måste införskrifva skeppsbyggmästare, anser jag att det vore mera än önskvärdt, 0111 sådana inrättningar kunde komma till stånd och att de kunde bildas inom Riket.
Jag vågar således tillstyrka bifall till Ulsktns utlåtande.
Då jag förenar mig jendel af de gjorda anmärkningarna och igenfinner mitt namn på två ställen bland reservanterna, skulle jag visserligen vara bland dem, som borde yrka återremiss; men då de yttranden, som bär blifvit fällda af personer, på hvilkas omdöme i dessa frågor naturligtvis ett stort afseende måste fästas, äro af den beskaffenhet, att jag befarar deras inflytelse i Lftsk:n, ifall betänk, skulle återremitteras, särdeles hos dem, som redan kan - Den 29 A u g u 11 i e. n;. 473 kanhända äro mindre benägne för elt anslag, instämmer jag ined Hr Oxehufvud i yrkandet alt belänk. mätte bifallas.
Jag har begärt oidet i anleda, af de yttrade farhågorna att en ålerremiss skulle kunna medföra att ärendet kunde förfalla, i händelse tvä Stånd skulle bifalla betänkandet.
Sådant innefattar ej annat än ett missförstånd om de former, som för ärendets behandling inom Stånden äger rum; ty det faller af sig sjelft, att när svar på återremissen från Utsk:n återkommer, har Ståndet, om än det ensamt återremitterat utlåt., fullkomligt tillfälle all bifalla detsamma och förena sig med de öfriga Stånden; men om del skulle inträffa, hvad som är att förmoda, att på grund af de flera reservationer, som finnas vid betänk., i andra Stånd äfven återremiss skulle äga rum, så kunde ett bifall här, föranledande dertill att icke nödiga rättelser uti utlåt, blefve gjorda, hvarigenom de ifrågavar. skolorna kunde blifva ändamålsenliga, måhända snarare förhindra än befordra ärendets framgång hos de öfriga Stånden.
Derföre förenar jag mig i begäran om återremiss.
Det är med anleda, af den farhåga Frih.
Cedirstiöm nu vltrade, att dessa skulor icke skulle blifva ändamålsenliga, som jag får fästa uppmärksamheten deruppå, alt det beror af Konungen att, när ej varfsägarne uppfylla sina förbindelser, förflytta eller upphäfva hela skolan.
Jag får äfven fästa it. o.
Ad:s uppmärksamhet derpå, att detta förslag står i fullkomlig harmoni med det förslag, som Reger:n framställt och Utsk:n tillstyrkt, att inrätta 5 navigalions-skolor; det tolde icke vara för mycket att hafva två skeppsbyggeri-skolor, då man liar 5 navigations-skolor.
Man har hufvudsakligt fästat sig dervid, att skolorna skulle vara beroende af enskilde personers förelag.
Förslaget i detta afseende grundar sig icke allenast på den åsigt, att det vore vid privata eller coopvaeidi-varf som kunskaperna bäst kunde irihemtas, utan äfven deruppå, att flera andra skolor uppstått genom privata förelag, hvilket äfven Hr von Hartmansdorff åberopat, då han nämnt förhållandet med Degeberg.
Jag bestrider återremiss, ehuru jag är antecknad såsom reservant, emedan jag är öfvertygad, att en återremiss tjenar lill intet, och att betänk, icke återkommer i något annat skick till R. o. Ad., än det blifvit aflemnadt, aldraminst i den riktning, som anmärkningarna här gifvit anledn. lill.
— Hr von Hartmansdorff har ansett att det borde bestämmas högre fordringar för inträde i dessa instituter.
Då del beror af Konungen att bestämma detaljerna, är Konungen oförhindrad att låta fördela skolan i classer, då de ynglingar, som först inhemtat erforderliga kunskaper, kunde få inträde i en högre dass, hvaremot i en lägre tillfälle vore att inhemta kunskaper för skeppstimmerman, som från yngre åren måla H. 60 B e 11 iiij A n g u i ii e. m. sle uppfostras lill yrkel, oell sorn måste inhemta ej allenast theoretiska utan äfven praktiska kunskaper.
— I afseende på de anmärkii:r, som blifvit gjorda rör:de Inrariies aflöning, anser jag dea förklaring, Hr Oxehufvud gifvit i ortele olikheten deruti, vara ganska riktig, och då den reservation, jag i Utsk:n afgifvit, endast angår en obetydlig detalj-fråga, får jag nu tillstyrka bifall till betänk.; tilläggande endast, all hvad underliållssumman för eleverna angar, dea blifvit bestämd till enahanda belopp sorn vid Degeberg.
Till de skäl jag förut anfört förbifall till betänk, får jag lägga, att det slutar med följande ord: "samt att K.
M. för öfrigt täcktes härutinnan meddela de föreskrifter och vidtaga de åtgärder, sorn K.
M. kan i nåder finna vara för sképpsbyggeri-skolornas framgång tjenligast.’’
Detta är val egentligen sagdt i afseende på direclionerna; men jag tror, att äfven delta förklarande till Konungen lemnar något utrymme att rätta de felaktigheter, sorn TJtsk:u, till följd af saknad detalj-kännedom, kunnat begå.
Jag har för öfrigt redan föi klarat hvarföre jag anhåller om bifall lill betänk., och hvad angar det sorn Frih.
Cederström andragit, att man borde vara lika säker om bifall, ifall detta betänk, återremitterades, torde detta böra öfveriemnas till Utslons ledamöter att bedomina; ty såvida Stånden göra afseende på hvad TJtsk:n kunna i sina bctänk:n anföra, kunde del hända, att, genom någon hufvudsaklig förändring i Utskms förslag efter tu återremiss, hela saken kunde komma att förfalla.
Min anmärkning emot antagandet af elever med så ringa kunskaper, åsyftar alt göra de anslagna medlen tillräckligare för ändamålet, än om man vid sådana inrättningar, sorn dessa, förspiller på elementarundervisning en tid, som tjenligare kunde användas vid skolan.
Min mening är icke att derigenom förekomma yrkets handläggning af eleverna.
Tvertom anser jag orsaken hvarföre vi hafva så dåliga landlbyggrnästare vara den, att de ej förstå att vara murare sjelfve; de göra vackra ritningar, men kunna ej lägga handen vid arbetet, hvadan det går dåligt.
Men deli större kunskapen hindrdr icke handlagets inöfning.
Hvar och en vet, att sedan en bergsskola inrättades i Fahlun, finnes det numera en eller annan bruksägare, sora temmeligen förstår huru stångjernet skall smidas, som känner handlaget och kan hafva det inflytande på sina underlydande smeder, sorn en kunnig byggmästare kan hafva på murare eller timmermän.
Men låter man det gå såsom med jernbruket) tillförene, att ägaren ingen:ing föistår af den egentliga handteiingen, så går det derefter.
Här har blifvit sagdt, att de gjorda erinringarna äro oväsetidtliga.
I lofmelt hänseende synes dock en vara väsendtlig, din nemi., att då Utsk:n föreslagit sätt och villkor för medlens begagnande, så blifva dessa, om Ständerne dem gilla, också de, hvarefter Den 29 Augusti c. m. 475 Konungen skull .invända medlen.
Då blifva de måhända ej heller så nyttiga för Riket sorn vederborde.
Tror man det varn så farligt alt göra en ålerremiss, att man hellre vill under feni år. eller till nästa riksdag, förspilla en del tillgångar, så kunde det luinda, att man, just för deras olämpliga begagnande, under tiden ej funne sig vid anslagets fortsättande, och att hela undervisnings-anstallen ginge under för det man haft för brådtom.
Man har sagt, att det vore Konungens rätt, att för öfrigt, såsom det heter, vidtaga åtgärder.
Det är godt, men orden ”föröfrigt’’ tillkännagifva att Konungen icke äger att göra någon ändring i det som ätbar reglementeradt, och det är just emot dessa reglementariska föreskrifter, som jag och andre ledamöter tagit oss friheten att göra anmärkningar.
Om Utsktn för deras del icke skulle finna för godt att göra någon förändring, så betyder det ingenting för detta Stånd, eller för de öfriga.
Sedan en ålerreroiss blifvit besluten och saken har återkommit, äro förändringar bos Stånden tillåtna, hvilket nu icke är händelsen.
Jag förnyar således mia anhållan om älerremiss.
Då jag lill detta betänk, bifogade en reservation, skedde det hufvudsakligen derföre alt jag icke ansåg Stats- och Ekon.Utsktn välbetänkt hafva förfarit, då de ingått i alltför mycket reglementerande af detta ämne.
Jag skulle i conseqvens deraf äfven böra yrka åter re iniss af delta betänk., och jag skulle otvifvelaktig! instämma i deras åsigt, som gjort ett sådant yrkande, om jag icke, lika med andra talare, befarade, i anledn. af de yttranden soot här blifvit fällda, att discussionen, återkommen med betänk, lill Utskottena, skulle föranleda inom dessa sammansatta Utsk. belt motsatta resultat emot hvad man väntade sig af denna ålerremiss, Jag beklagar att två män af yrket hafva varit af så stridiga åsigler i denna fråga, och ännu mera beklagar jag, att en värd talare trott sig kunna tillägga StatsUtsk. att hafva velat gynna vissa varhsägare.
Förhållandet är alldeles icke sådant, och jag skulle verkligen önska, att de förenade Stats- och Ekon.Utskrn undginge alt taga kännedom af denna anklagelse.
På denna grund instämmer jag med dem som yrkat bifall.
Jag skall blott utbedja mig att få fortsätta den mening
Hr von Hartmansdorff påbörjat.
Det står nemi. i betänk.: ”samt att K.
M. för öfrigt täcktes härutinnan meddela de föreskrifter och vidtaga de åtgärder, som K.
M. kan i nåder finna vara för skeppsbyggeri-skoloi - nas framgång tjenligast.”
Jag får för R. o. Ad. rättfärdiga mig.
Jag har aldrig yttrat, att Utsk:n eller någon af des* ledamöter kunnat hafva någon önskan att gynna vissa per - 4?
Den 29 Augusti e. m. söner; jag liar blott sagt, ali Het synes så, oell att följdrn af Utsklns framställning i en framtid möjligen kunde leda derhän att det skulle synas som 0111 Regeringen hade gjort det.
Man har sagt att RegerCn äger rättighet ali i denna fråga göra hvad den vill; men Utsktns betänk, har likväl föreskrifvit sådana villkor, att
Regertn icke kan göra det som är det rätta.
Man vill öfverlemna saken åt Regertn , men tillika läsa händerna på densamma.
Jag yrkar återremiss ; icke för det att jag vill neka bifall till bufvudsaken, men för det jag tror de särskilda bestämmelserna böra utgå; dock vill jag visst icke begära votering, ifall R. o. Ad. skulle bifalla betänkandet.
N:o g blef af R. o.
Jag anhåller vördsamt att få reservera mig emot fl. R. o. Ad:s beslut.
Jag anser alt Ulsk:n ingått i för många detaljer, och det derjemte på ett sådant sätt, att det blir omöjligt för Konungens rådgifvare att uppfylla dessa, utan att, om de vilja undvika Schylla, de falla i Carybdis.
Vid ett kommande riksmöte fruktar jag, att de ej kunna undgå klander och hoppas då alt betänkts detaljer skole exonerera dem.
Besvärs- och Ekon.- Utsktns den 22 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 10, i anledn. af väckta motioner om inrättandet af navigationsskolor.
Äfven detta betänk, har någon slägtskap med det förra.
På en enskild motionärs framställning hafva äfven Utsk:n gått tillväga med ett statsanslag, som är större än som jag tror skulle kunna begäras från Reger:n ; men då skolorna onekligen äro af stor nytta, och det goda, det må komma från hvem som helst, alltid är godt, vill jag ej dervid göra någon erinran; anslaget är i alla fall icke mera än 2 å 3,000 r:dr högre än det vore behöfjigt, hvarföre jag icke nu har annan anhållan än om bifall till betänkandet.
Hr von Hartmansdorff, A it g.:
Jag vill blott anmärka, hurusom Utsk:n afstyrkt det föreslagna anslaget till navigations-directeuren, emedan de ansett hans göromål ej vara af den maktpåliggande egenskap, att en embetsman med så betydlig lön skulle dertill erfordras.
Denna directeurs befattning hade skolat bestå deruti att resa omkring och examinera eleverna vid navigations-skolorna.
Jag deremot anser en sådan kringresande examinator vöre, om han funnes, den enda säkra borgen derföre att undervisningen riktigt meddelades, och att enhet infördes i elevernes examina.
Skälet hvarföre jag så tror, är, att t. ex. i ecclesiastik! af - De n 29 Augusti e. m. 477 seende ur föl hål landet med en examen, som medför befordringsiätt inom liela Riket, nemi. pastoral-examen, sådant, alt den är till sin vigt och sill värde olika i livart stift. 1 det nordligaste ur det så svårt att l'å högsta hetyget, alt för det närvar, det mig veterligen endast finnes Ivänne personer, som hafva det.
I det sydligaste stiftet ar det så vanligt alt hafva högsta betyget, att nästan alla academi®-och skolelärare hafva det.
Detta gör alt när man skall jemföra det ena stiftets prester med det andras elter deras examensbetyg, har man föga rättelse af betygen för denna gemensamma examen.
När man nn får flera navigations-skolor, och man ej har en gemensam examinator, kan man vara viss 0111, att samma examen betyder helt olika vid den ena skolan och den andra.
Följden blir också, att vid de skolor, der man slipper fram med de minsta kunskaperna, varda de mesta examina aflagdn.
Följaktligen får man det sämsta, som kan bekommas för de penningar, sorn af oss beviljas.
Vill man deremot vara säker på att för de penningar Staten använder få jemngoda producter, om icke de bästa, så skali man icke afslå frågan om en navigalions-directeur.
J ig hör vidare af den talare, som sednast yttrat sig, alt Utsktn anslagit några tusen r:dr mera än som behofves.
Jag deremot är öfvertygad, alt man slutligen finner sig hafva bort vidtaga den anstalt, sorn man nu förkastar, och kommer att ångra sig.
Min önskan vore återremiss; men om jag skall dömmn efter del föregående beslutet, så blir väl också detta betänk, bifallet.
Att Stats- oell Ekon.Utsktn föreslagit eli högre anslag an Konungen begärt, ur visserligen förhållandet; men jag anser deraf ingalunda vara bevisadt, att det anslag, sorn Ulsktn föreslagit, är högre än för ändamålet erfordras.
Med Hr von Hartmansdorff instämmer jag visserligen deruti, att det är alldeles nödvändigt att examina controlleras; men denna controll kari hur blifva densamma, som vid våra andra offentliga läroverk, att examen är offentlig.
Så föieställer jag mig, att förhållandet blir äfven vid dessa skolor; men särskilde kringresande examinalorer för att examinera vid gymnasierna I. ex hafva icke ansetts behöfliga, utan brukar det vara lärarne, soro, under tillsyn af en ephorus, förrätta examen.
Något särskildt ephorat för fem navigations-skolor hafva ej Utsk:n ansett behöflig!.
Dessa skolor stå under en särskild ministers befattning och äro icke af större omfattning, än alt lim kan egna sin speciella uppmärksamhet åt dessa skolor; och fordras det vid något tillfälle alt Regertn inhemtar närmare kännedom örn deras beskaffenhet, och den vill förskaffa sig visshet, att undervisningen vid den ena skolan går i bredd med undervisningen vid den andra, så saknas det visserligen icke personer, som
Den 39 Augusti e. m. äro competenle alt bedomina sådant oell kanna åtaga sig en sådan förrättning för tillfället.
Då dessa skolor kontina att ligga på ställen der gymnasier eller andra skolor gemensamt med dem äro föidagda, torde det ej heller vara omöjligt att intressera de lärare i mathematiken tn. m., sorn der äro anställde, alt vara närvar, för att tillse och bedomina huru examina förrättas.
Dessutom torde det icke böra förbises, att örn ett sådant ephorat fanns, men ulöfvades i en ensidig riktning, eller förvandlades lill en sinecur, det kunde blifva mera skadligt än gagneligt.
Af sådan anledn, hafva Utsktn icke ansett sig böra å stat uppföra delta anslag.
Ilr af Schmidt, Georg Lars:
I likhet med den reservation jag afgilvit i de sammansatta IJtsktn, får jag äran bär anföra, alt jag icke finner Utsk:ns fördelning af skolornas förläggande öfver
Riket vara riktig i så måtto, att de proponera Gefle stad för de norra delarna, då det ligger 8 städer norr om Gefle, hvilka alla hafva mer och mindre, och somliga ganska betydlig skeppsfart.
Således skulle jag anse skäligt oell billigt, att den skolan bltfve inrättad i Sundsvall i stället för i Gefle.
Då vore det ingen svårighet för eleverna; de hade alt välja emellan Stockholm och Sundsvall.
Man invänder till förmån för Gefle alt der äro stora varf och stor skeppsfart; men det är ej heller någon brist derpå i Sundsvall; icke långt derifrån ligger ett af de betydligare varfven i norra delen af Riket.
Örn skolan blir i Gefle, mäste man från somliga städer resa 1 qo mil för att komma till en sådan skola.
Jag anhåller således 0111 återremiss, med begäran att den ena skolan matte förläggas till Sundsvall.
Jag borde visserligen. instämma i Hr von HartmansdorfFs åsigter, då jag, såsom ledamot af den comité, som hade sig uppdraget att utarbeta det förslag, som till en stor del ligger till grund för Utsktns hemställan, föreslog just inrättandet af denna navigations-directeur ; men detta var på cn tid, då styrelsen var annorlunda organiserad än den nu är, och då navigalionsväsendet stod under lie collegier, eller under så mångå auctoriteter, att knappt några navigalions-lärare visste under hvilken han sorterade.
J\Tu är ej förhållandet sådant.
Äfven jag anser, lika med Frih.
Sprengtporten, det vara tillräckligt, att Ministern för Civil-departementet kan tillse alt dessa skolor blifva på det ändamålsenligaste sätt organiserade, och alt enhet i undervisningen samt examina, sorn är det första villkoret för en sådan inrättning, kan tillvägabringas ; synnerligast då, såsom det blifvit ganska riktigt sagiit i Utsktns betänk., "till navigations-direeteurens befattning såsom examinator bär i hufvudstaden ej borde komma ”att saknas tjenlig person, och hvad som hörde lill naviga”tions-dirseteuiens befattning i öfrigt lämpligen kunde tipp* D e ii 3Q Augusti c. m. !m "dragas åt förste läraren vid läroverket i Stockholm, emot "en årlig tillökning i lön af 5oo rtdr."
Således kan ju Ministern för Civil-depnrlrmentet beordra en lärare att livart tredje år göra en inspect imisresa och examinera vissa dislricter, samt tillförordna en annan lärare'att göra detsamma i de öfriga.
Ater angår hvad här af en värd talare blifvit anfördt angtde
In hofvet af en navigations-skola i norra delarna af Riket och olämpligheten att dertill föreslå Gefle i stället för Sundsvall, så her jag att fa fästa den värde talarens uppmärksamhet deruppå, att på mänga andra ställen i Riket kunde man åberopa, att navigalions-skolor skulle vara behöfliga; men att på en gång begära för mångo skolor, skulle leda till samma resultat, som del idkeligen ledi till sedan i8i3 års riksdag, alt man ej (inge några navigations-skolor; ömsom har man för långt utsträckt dem, ömsom har man på annat sätt så handlat, att intet resultat uppkommit.
Nu beror det på Ständerna att bifalla dessa fem skolor lill en början.
Skulle Konungen sanctionera denna Ständernes önskan, vinnes dock derigenom, att vi få fem normalskolor.
Komma dessa att motsvara de ändamål, som Ständerne afse; så är jag fullt öfver tygad, alt Sländerne icke skola vägra anslag för ytterligare fem skolor eller så många som behöfvas.
Det är äfven tydligt att Utsktn haft anleda, att föreslå Gefle framför Sundsvall, då Gefle har 8 skeppsvarf och fartyg lill omkring 8,000 läster, hvilket Sundsvall icke har.
Sundsvall bar visserligen eli stort skeppsvarf, niell en jemförelsevis med Gefle ganska inskränkt sjöfart, om man räknar antalet af anställde skeppsförare och styrmän, för hvilka dessa skolor egentligen bildas.
Jag skulle önska att man vid detta tillfälle ville inskränka sig till bifall å betänkandet.
Jag tror att dessa skolor skola bära den frukt, att vi sedan få åtminstone fem skolor till, hvilket vi troligen icke kunna få, om vi vid denna riksdag utsträcka våra fordringar längre än nu är föreslaget.
Sedan 1823 hafva vi gått så till väga, alt just det yrke, som fordrar den mångsidigaste bildning, är det, för hvilket ingen anstalt finnes der man kan vinna en ändamålsenlig eller rationel bildning.
Jag yrkar bifall lill betankandet.
Det har blifvit yttradt, alt någon kringresande examinator ej brukades här i Raket.
Det är just olyckan, ty derigenom har ej heller vederbörlig enhet vid examina i skolorna kunnat äga rum.
&en 87 J ugust i J-Zrn - 187 juller upphöra, och dg i förra händelsen inne-, yånarne jfr o i behof af biträde, skulle i den senare detta behof visserligen mångdubblas; men då ett ökadt anslag i sådant fall icke är att förmoda, finnes icke skäl att uppskjuta sakens afgörande; hvadan jag bestrider Herr Hjertås derom väckta framställning, oell anhåller, att anslaget må, nå sätt jag förut haft gran anföra, eå fort $ke kan, utgå.
Herr von Hohenhausen., Michael’, Af en Ledamot liar redan blifvit upplyst, huruvida eu väntan pä beslutet rörande
Gårdfari-handeln borde komma att uppskjuta beslutet om biträda pt Borås.
Konungen är ej förbunden att under Riksdagen yttra sig om opconomiska framställningar från Riksens Ständer, och det är ej eller Vanligt, att det dä sker, men Stats-anslagep måste ovilkorligen ske under Riksdagen, Enligt min öfvertygelse kan jag ej (ro, att afskaffändet gf Gårdfai ihandeln skulle kunna skada Staden Roråsks handel till den grad, at! ej säkerhet skulle funna vinnas för länet.
Staden lär väl icke ensamt underhållas eller bero af de coniin'Huitborgare, som kringresa, och hvilka, enligt hvad de täta beslagen visa, icke egenteligen handla med ortens egna produeter.
Det är genom egna fabriker, sorn Stadens välmåga haft sin uppkomst, och skulle den bero af någon författning, så är det snarare af Tullbetänkandet, rnen det är icke gemensamt antagit af de fyra Stånden, pcb jag förmodar det skall nå ett sådant resultat, att ej menliga löljder för våra fabriker deraf skola uppstå.
Jag förenar piig örn återremiss. pen Augusti /. m. och anhåller, att dessa anmärkningar måtte får åtfölja.
I anledning af hvad Herr Flach emot mig anfört, tror jag mig blott be-?
höfva nämna, att jag ej varit närvarande i Utskotten når beslutet fattades.
Utskottens protokoll kunna i öfrigt visa, att jag alltid talat emot låne-anstalter af ifrågavarande beskaffenhet, men jag har ansett öfverflödigt upptaga tiden med att skrifva långa reservationer, som ingenting Uträtta, utan begagnar hellre min rättighet, att uti Ståndets Plenum utveckla de skål, hvarå jag grundar min Öfvertygelse.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarjkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Stats- och EancoUtskottens ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskott ten återförvisa, Vid förnyad föredragning biföll Ridderska-r pet och Adeln Banco-Utskottets den 7 den-' nes under N:o 44 aflåtne, samt den 11 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående förhöjning uti en andre Kamereraren 1 LäncBanken från äldre tider tillagd gratifikation. företogs till pröfning
BanccdJtskottets dea Deri 27 Augusti f, ru. 8 dennes under N:o 45 afgifne, samt den i i derpå följde eftermiddagen på bordet lagdp, U4 låtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Memorial om prägling af så kallade JubelRiksdaler.
AugUfi-, Säkert, Som år i fråga, har redan af 5 Stånd blifvit afgjord.
Ehuru val nya omständigheter af Herr Bergstedt blifvit arimårkte, har Utskottet dock ej trott* sig böra afvika från sitt första Utlåtande. jag tillstyrker derföre, att Ridderskapet och Adeln måtte äfslå detsamma.
Resttltatet b lifver vål enahanda 5 men Ståndet har då icke antagit ett sämre förslag i stället för ett bättre, som Herr Bergstedts synes mig vara* Herr Peresvetoff Morath, Anders Wilhelm : Jag får Upplysa , att BancoUtskottet, vid frågan om besvärande af återremissen, vål tagit 1 betraktande det förslag, sorn hos Ridderskapet och Adeln blifvit gjordt, men då de tre öfrige Stånden redan fattat sitt beslut 1 ämnet, ansåg Utskottet sig ej kunna meddela föråndradt Ut-! låtande.
Herr Grefven och LandtMarjkalken hem-* Ställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla BancoUtskottets Utlåtande.
Hvarefter Herr Gre\ven och LandlMar* Jkalken gjorde proposition till afslag å berörde Dea i?
Augusti f. m, Utlåtande; hvilken proposition med Ja besVä» rudes.
Föredrogs å nyo Lag-Utskottets den Si sistlidne Julis under N:o r4o afgifne, samt elen I i dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i fråga om löftesmäns rättighet att uppsäga borgen.