Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har der ‘möt trott , att inan i Concourstillståndet kunnat, i sammanhang dermed j föreslå åtgärder, som, i förening med Lagens kraf, blifvit mera gagnande både för Fordringsägare och Gäidenärer, i synnerhet om man måste antaga , att en uppoffring af allmänna Med. 1 måste i sådant ändamål ske, och ej detta ändamål hade viden Proclama, Actieägare, Fordringsägare och Statems Ombud, kunnat in* gå i öfverläggningar om Statens biträde, i ordentlig väg erbjudas, de Fordringsägare, sorn hellre i öfverenskommelser åstundade ingå , än afvagta Concoursens utgång emot öfvsrlåtelse af deras Fordi ings-anspråk , och om , i motsatt förhållande till hvad nu är föreslagit , man användt Statens eller Banquens förskotter, icke directe till förmon för Fordringsägare, utan till underlättande af säkrare Gäldenärers inbetalningar till Disconterne, men icke sådana osäkra, som man i alla fall måste öfver» lemna åt deras oblida öde , tror jag, att genom denna utväg, och då man således varit i tillfälle att erbjuda Fordringsägare fördelaktig gare betalningsvilkor, emot förbindelse afen lindrigare behandling , i afseende på Gäldenälerne, att det -å kallade farliga Concours-tillståndet blifvit mindre farligt för dessa Disconternes Debitorer, och haft mindre menlig inflytelse på Fenninge-rörelsen i allmänhet» än verkställigheten af hvad Utskotten föreslagit.
Det förekommer mig} som användandet
Dm 17 Martti, /. m. af samma Summor i denna ordning icke skub le möta större svårigheter i verkställigheten , och likväl bereda samma ändamål under en Lag, enlig Disconternes behandling, och hvarigenom man äfven förekommit det orättvisa omdöme, hvarmed man sannolikt skall af Fordringsägare mötas , att nemligen, oaktadt all dem tillagd förmon, de torde yttra, att man underkastat dem tvångslagar till deras förlust, samt att Disconternes Concours-tillstånd skulle hafva dem en större fördel beredt , i hvilken omständighet likväl all vederläggning, grundad på behörig beräkning, vore omöjlig.
Vid nu varande förhållanden, då tidpuncten icke är förhanden för en ordentlig Myntreglering , med hvilken den vidt omfattande Statshushållningsplan bör stå i sammanhang, som för framtiden åtminstone är att önskaj och då Sedelmyntets successiva förbättring icke bör beredas i annan väg än den naturliga, genom ökad Production och öfvervigt i Handel, anser jag RörelseCapitalet i det närmaste böra blifva oförändradt till nästa Riksdag, och då under medgifvande att
Discontrörelsen i det hela bör småningom inskränkas , jag likväl an^ ser ganska vådligt , att i sådant afseende nu genast vidtaga så brådstörtande anstalter, sota Utskotten föreskrifva, föreslår jag, att såsom Correctiv emot den synbara inskränkning i RörelseCapitalet, Betänkandet framställer, Banco-'
Discontrörelsen utvidgas till nästa Riksdag till beredande af Låneflyttning för säkre Låntaga-! re ifrån nu varande FilialDiscoilter af de tillgångar, som BancoUtskottet ansett sig kunna §o jben 17 Martn , f. för Fordringsägares förnöjande medgifva , och i öfverensstämmelse med de tillgångar BancoUtskottet i öfrigt finner kunna till temporaira biträden användas, hvilka blott för tillfäll let och vid brytningen af Disconternas allmänna upplösning nU påkallas, af allmänna Penhinge-förlägénheten att användas i deri väg j hvarifrån de sedermera, under en ordentligare sakernas ordning, till angelägnare föremål böra återföras.
Sluteligéri och hvad angår DisconterneS på Banquen till inlösen ställda Assignatiöner hvilka jag anser vara i ett annat förhållande, än äf Disconterna utgifna Treprocerits Obligationer, och i anseende till hvilka, jag Önskat för^aRmanna Grediten , att Inlösen aldrig blifvit afbruten , hellst deras Credit med mindre betydligt understöd ofelbart blifvit' underhållen , och hvarigenom det blifvit förekommit4 som nu inträffat, att de mindre bemedlade med Rabatt dem sig afhändt så ehuru de nu icke äro i samma händer, sörn vid Discönferries inträffade obestånd, anser jag dem likväl böra af Staten eller Banquen genast inlösas till deras fulla belopp, i afseende derpå atf de ärö1 stäilda på Banquen till inlösen, icke lamhat
Irinehafvarne någon Ränta , samt i synnerhet derföre att de innehafvas af den ringare Allmänheten , och detta omdöme om Ässignatiönerne är enahanda, antingen Utskottens Bétäri» kande godkänries , eller örn Disconterna blifvit försatta i Concours tillstånd , då i sednare fallet j3g skulle ansett Staten eller Banquen, t)er,i 17 Martn, /. m. Söm Assignationerne inlöst,, berättigad till li; ka andel i tillgångarne efter Assignationernes belopp , men hvaremot Banquens företrädesrätt till betalning för sina i Disconterne ägande Fordringar, icke bordt medgifvas.
Jag anhåller vördsammeligen , att detta Anförande må Betänkandet till Utskotten få åt. följa.
Hett af Dar eilif Isaac , uppläste följande:
I anledning af Riksens Ständers Stats- tich BancoUtskotts Betänkande, rörande DiscontVerkens utredning, grundad på Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om allmänna Penninge-röreisen och Myntvärdets upprätthållande m. m. får jag härmedelst den äran, till ytterligare utveckling af mitt förr i samma ämne afgifna vördsamma Memorial, ödmjukast föreslå : i:ö Riksens Ständers Banque bibehåller sin Discont och såsom hädanefter elen enda i Riket, ökas dess utlåningar efter behofvet.
Ban quen lemnär årligen sina bestämda förskotter till SpannmålsDirectionen och till Göthtt Canal.
Banquen inköper årligen ett visst qvantum Silfver, hvarmed småningom ökas desg SiifverFond till framtida Realisation, och med de öfriga Banquens inkomster öjkas synnerligast UppodiingsLånen. 32 Den 17 Martil , /. itu Banquens Sedelstock minskas således leka känbart tor Näringarne ; men igenom en årligen, ehuru litet ökad SilfverFond, skulle Banquens Credit och Sedelvärde beständigt tilltaga.
Ingen BancoSedel utgifves tills vidare på mindre än 50 R:dr. 2:0 Riksens Ständers RiksgaldsContoir öfvertager FilialDisconternas alla Tillgångar och Skulder. Banquens Creditiv till RiksgäldsContoiret upphör, men RiksgäldsContoiret får till Hypotheque för sin Sedelstock Kronans Dömai* ner, Hemman, Allmänningar och RecognitionsSkogar, samt inväxlar fran utsatt dag under 5 år allt DiscontPapper, till fullt belopp af Capital och Ränta.
Igenom ett sådant Riksens Ständers beslut återvinna dessa Disconters Assignationer och TreprocentsSedlar genast gångbarhet, och skulle de senare icke presenteras till inlösen förrän mot slutet af denna tid.
Härigenom skulle äfven RiksgäldsContoirets Sedlar , i sitt nuvarande förhållande till Banco, säkert bibehålla sitt värde, då de mottogos i KronoUtskylderne, då Landets närvarande RörelseCapital icke ökas, och då RiksgäldsContoiret allena utgifter nödvändiga SmåSedlar 3 men hvar och en upplyst finnes
Den 17 Martti, /. m. 33 för Handeln, Fabriquerne och Jordbruket, för* delarne af «tt tillräckligt RörelseCapital och tvärtom olycksföljderna af något Sedel-indragningsSysteme, hellst nu, då vår Handel hotas med undergång , då våra Fabriquanter sakna förlag, och då Jordbruket samt all Production skulle förfalla snarare, än om ingen möjlighet till förkofran, i följd af sista Ständers Författa ningar, visat sig. 3:0 Kronans Domainer, Hemman, Allmän, ningar och RecognitionsSkogar beräknas till ett så högst betydligt värde, att Riksens Stan. der, såsom ett af de vigtigaste Mål, måtte be^ sluta, att all denna Kronans , till största delen hittills vårdslösade och föga kända Egendom af Jord och Skog m. m., skall genast genom Landshöfdingarnes försorg vid högsta Vitesförbud och angifvares ensak , fredas från all åverkan och så skyndsamt möjligt blir, Geometriska Chartor med nogaste beskrifningar öfver hvarje Lägenhet författas och inlemnas, hvarefter således successivt dessa Lägenheter å öppne
Auctioner till den högstbjudande försäljas på det sätt : Att Köpeskillingen utsättes till slutlig Liqvid på flere års tid, och att en viss bestämd SkatteRänta för hvart
Tunneland efter dess beskaffenhet må förblifva en evär-\ delig Kronans årlig inkomst.
Igenom föreslagna FörsäljningsCapital är att förmoda , det icke allenast
DiscontPapperen fullt kunna inlösas, utan förlust för det En-' Ridd. 0.
Ad, Prot, IV. B. II.
Afd. 5, 6. 34 Den 17 Martti, f. ml skilta och Allmänna, utan äfven att den Inrikes Gälden dermed kan betalas , och att således , sedan vår Allernådigsfe Konung behagat liqvidera Rikets utländska Skuld, Kronan kan blifva alldeles skuldfri ; och torde ännu ett betydligt öfverskott af FörsäljningsMedel uppkomma, som fordrade Banquens Ökade utlåningar för att hålla RörelseCapitalet i jemnvigt.
Igenom den föreslagna SkatteRäntan , ehu. fu billig, skulle Kronans Intrader så betydligen ökas, att hela Bevillningen kunde försvinna.
Hvar och en finnér fördelarne af jordens bruk under fullkomlig Äganderätt, och huru Rikets tillväxt i Production och Folknummer tinder tiden kan beredas.
1 sammanhang härmed bör: 4:0 All Näringsfrihet utvidgas, Umgälderne å våra EXportArticlar i det möjligaste minskas och af Utlänningen hädanefter köpta, bär byggda Skepp, njuta i våra Hamnar lika rättigheter, som Svenska; hvarigenom ProduCtionen , Exporthandeln och Skeppsbyggerier-i ne snart skulle utsträckas.
Tullen för Exporten bör blifva blotta ReCögnition och Kongl. Majrt bestämma Myntsorten och afgifterne på Importen, till fyllnad i Statsanslaget för Tullen, samt taga Militaira Författningar mot Lureadrägeriet.
Men igenom Rikets tilltagande styrka kan äfven Tullen för»
Den 17 Martn, /. m. 35 minskas och alla Författningar mot Luxe och Lurendrägeri blifva mindre nödvändiga. 5-‘o Kongl. Maj:t bor äfven, efter behag, till kustförsvaret Och Riksgagneliga företag fj använda öfVerskottsmedlen af Kiönans ganska betydliga Intrader, hvilka endast genom ett bibehållit Rörelse-Capital kunna oafkortade ingå och gifva vår Allernådigste Konung råd att fortsätta ali sin välgörenhet för ett Rike , hvars vidsträckta Odlingsfält och Natur.1 förmåner begagnade, återgifva beständigt Ökade medel till Folkets sjelfbestånd, välmåga och sällhet.
Endast genom en obetydligt kostsam rensning af Norrlands Elfvar att göra dem flottbara, skulle icke allenast Stockholm derifrån erhålla sitt Vedbehof, utan äfven Riket flere ExportArticlar.
Endast genom ett ökadt korn af Utsädets gröda skulle Riket vinna öfverskott af Spannmål.
Endast genom ett lamb och en kalf mer pålagde vid hvart hemman, efter en förbättrad Ladugårdsskötsel , skulle Rikets behof af Ull och alla slags Victualier kunna fyllas; men den minsta förkofran hindras af ostadigheten i Författningarne vid våra täta Riksdagar, där olika interessen sällan kunna förenas tili Landets väl.
Herr Flach, Carl Erict anförde skrifteligen; Då nu ändteligen, efter nära 4 månaders Arbete, Riksens Ständers Stats- och BamcoUtskott framlägga ett Förslag, af hvarc följder Svenska Folket väntat en lycklig förändring ■36
Den 17 Martti, f. tn. i de Financiella förhållanden, hvaraf det varit nedtryckt i oro och bekymmer, kan jag af nämn, de Förslag ej se något hopp för denna Nationens väntan:
Vid afgörandet af denna fråga, böra besluten i min tanka stödja sig vid den Grundsats, att med möjlighetens omfattning förena de stridiga Jnteressen, som vid ämnen af denna beskaffenhet alltid uppkomma j men för att hinna detta sköna mai, på hvars bana Nationen följer sina Representanter med bekymmersamma blickar, lätom oss antaga den hufvudregeln, att rättvisan vederfares Individuer, och att vi hafva allmänt väl tillföremål:
Utskottet synes mig ej hafva antagit denna Lära, då dess Förslag, nu framlagdt för Riksens Ständer, innefattar en kränkning i äganderätten, hvarigenom Fordringsägare hos
Disconterne skulle förlora mera, än om de, med beräknande af de uppgifne tillgångar, gjorde sina anspråk gällande under Lagens skygd.
Den principe i Utskottets Liqvidationsgrund, att all beräkning af upplupen ränta skulle försvinna, huru orättvist drabbar ej den innehafvarne af Fordringsbevis med flere års eller några veckors upplupen
Ränta?
Är ej denna Ränta en fordran lika så påtagelig, som sjelfva Capitalet ? och bör änd-; teligen hazarden bestämma större förlust för den ena Medborgaren, än för den andra?
Jag kan i denna min åsigt af Utskottets Betänkande ej annat än förklara mitt ogillande deraf, och yrka 3 procent Sedlarnes garantie innom 5 år med Ränta, hvarigenom deras värde upp* rätthålles och de utan Agiotering förås till Den 17 Martil, /. m. 37 den i Disconten skuldsatte, där de ovilkorligen böra emottagas för att qvitta gäld emot gäld.
Hvad nu sjelfva utredningen beträffar, så bör den, enligt min tanka, verkställas på stallet, där Disconterne förut varit etablerade, och af sådana Personer, hvilka oklanderligt haft Styrelsen af dessa Verk sig anförtrodd, och under denna tid, såsom boende i orterne, förvärfvat sig den kännedom af Personer, som hufvudsakligen skall bestämma Utredningens åtgärder; nödig
Controll bör och kan regleras vid de reglementariska Föreskrifterna.
Med det understöd, som, enligt Utskottets Förslag, skulle utgå från RiksgäldsContoiret, tror jag att
Di conterne skulle bäst reda sig sjelfva och derigenom minsta rubbningen uppkomma ; åtminstone visar Götheborgs
Discont en säkerhet i detta fall; den har alltid infriat sina Assignationer, Innehafvarne af dess Obligationer förvissade om 6 procents
Ränta ifrån förfallodagen.
Detta Verk har vid Octroyens början insatt 480,000 lod Silfver i Banquen, som efter nuvarande Silfvervärde utgör 450,000, men hvarföre erhållits blott 200,000 R:dr i Sedlar; billigheten torde således äfven fordra att detta Verk understödjes med åtminstone 200,000 R:dr ytterligare Creditiv på Banquen; hvarföre
Directionen med sin erkända säkerhet ansvarar att innom 5 år med 3 procents Ränta återbetala.
I Utskottets Förslag, att leda alla Låne^ 38 Den 17 Martii, f. m. tillgångar från Provincerne till Hufvudstaden igenfinnes den Statshushållnings lära, som alltför länge varit ridande, att göra Svenska Folket helt och hållit beroende ^1 denna punct :
Hvilka följder äro ej att förutse af ett sådant Riksens Ständers beslut, hvarigenom innom några få år flere millioner skulle från vissa Provinser, där de förut varit circulerande, aflägs-' nas eller rättare sagdt alldeles försvinna?
Ager icke Svenska Folket af Hufvudstadens läge en tillräcklig börda i de redan öfverdrifna SkatterHes ditförande, utan att alla de penningetill^ gängar, hvilka Näringarne påkalla för att uthärda en beskattning, som fått sin grund i ett ökadt, men ej minskadt RörelseCapital, äfven skola dit öfverflyttas?
Skola alla Financiella och Oeconomiska förhållanden i Sverige bestämmas af Stockholms interesse och den lilla Cirkel, hvars Radie endast utsträckes lo å 12 mil från denna punct, så hopas öfver den öfriga delen af Landet olyckor på olyckor, och den nya Dynastie, vid hvilken Svenska Folket fästar sin kärlek och sina förhoppningar, skulle sluteligen, genom våra felaktiga beslut, kunna komma att regera öfver ett olyckligt Folk.
Jag tror att Riksens Ständer böra noga berak-] na sina beslut så att ej deras verkningar undergräfva det stora föremål, hvarföre vi nu åro samlade, och på denna grund anhåller jag om Återremiss af Utskottets Betänkande.
Herr Zelow, Christer, uppläste följande:
Aldrig har någon Riksdagskallelse blif.
Den 17 Martil, f. tili 39 vit med mera glädje emottagen än denna, ty alla gjorde sig det säkra och glada hopp, att den svåra och af allt mäst tryckande, nemligen Penninge-bristen, skulle åtminstone minskas.
Men om Utskottens Förslag hlifver anta» git, så kommer den snarare att ansenligen o* kas, derigenom att de så kallade 3 procents
Sedlar hvarken blifva inlösta eller kunna med dess lilla värde blifva gångbara.
Jag behof, ver ej vidröra den allmänt kända sanning, att ingenting så ruinerar ett lands, industrie, som brist på RörelseCapital.
Och tvärtom att penningar befordrar production.
Det är inga andra, sorn vinna på bristen, än Procentare, sora kunna prässa sig till fördubblad eller ännu högre Ränta och sluteligen få underslå sig Egendomar till J af värdet.
Alla önska och tala om att Crediten bör vårdas, men huru kan det låta para sig tillsammans medUtskot. tens Förslag för Götha Canal ?
Ett verk gilladt af både Konung och Ständer mottager penningar från alla håll den ena dagen emot 3 Procents ränta.
Den andra säges genom Magtspråk: de betalas ej förrän efter g år och under tiden ingen Ränta.
Och det som är starkast, på det dessa Sedlar, som äro på god tro mottagne, skola blifva af så mycket mindre värde, skulle, tvärt ernet Sveriges Grundlag, ej skuld till samma Verk dermed betalas utan ansenlig rabatte; hvilket jag knappast kan inse Lagbundna Ständer äga rät - 4® Dm 17 Martil, j. m. tighet göra en sådan Lex in Casu, så mycket mindre, sorn Götha Canal äger full tilgång, hvilket säkert af vår högst ovanligt snillrike och rättvise Konung ej skulle blifva sanctioneradt.
Götha CanalDisconts
Direction tror jag ej har, lika sorn uti Malmö, utan tillräckelig säkerhet lemnat till Privata stora Summor.
Den brist där uppstår är använd till Ca; nalArbetet, som är både af Konung och Stän-' der gilladt; huru kunna då tvenne så olika Verk lika behandlas t
Jag har hört flera yttra, att den förlust på 3 procents
Sedlar endast drabbar den förmögne; men har man då mera rätt plundra deri, än den mindre?
Han b talar större Contribution för att vara lika så väl skyddad för plundring, som andra.
Dessutom är det ganska många som negotierat en Summa, hvilken innom ganska kort tid bort utbetalas, och hellre än på den lott dem var öfrigt, bara insatt dem *uti ett så allmänt och aucroriseradt Verk, för att begagna den lilla Räntan, jag känner bland andra en, som efter många svårigheter fick på dess Egendom i September låna 10,000 R:dr Banco, som han icke kunde begagna till annan Skuld- betalande förr än i October Månads «lut , Och för att under tiden förlora mindre af Räntan , insatte han dem för TreprocenfsSedlar , hvilka med lika förmån kunde användas till utbetalningen , då det icke är billigt att hatt derigenom plundras.
Min önskan vore derföre, att Banquen antingen så gerna straxt inlöste alla Trepröi Den 17 Martil, /. m. 41 eentsSedlar eller åtminstone på de 5 åren derföre betalte den föreskrifna Räntan , samt att de både vid omsättningar och Läns betaland* för fullt antogos.
Ridderskapet och Adeln har dessutom förut redan beslutit, att sådana Sedlar skola vid både omsättningar och inbetalningar för fullt emottagas.
De kunna nu förmodligen ej vara sig olika Hvad Götheborgs Discont angår, som alltid varit så ganska väl manierad, tyckes intet vara billigare , än om den emot fullkomlig och bepröfvad säkerhet, samt billig Ränta fick låna en Summa, till dess deras utestående
Lån knnde, utan att alldeles ruinera Låntagarena, inflyta.
Dessutom torde det vara högst angeläget uti en så stor Han-i delsstad, som Götheborg, någon Discontlnrätt-: ning finnes, så mycket m.‘>a, sorn vi nu kunna göra oss den glada förhoppning, att det indrägtiga och rika Sillfisket skall återkomma till våra stränder, hvilken rörelse erfordrar mera Contant än någon annan , så vida dea skall fullkomligen drifvas , och ej hela vinsten stadna uti utländska förskjutna Comptoir# händer.
Herr Zelow anhöll att Stats- och Banco» Utskottens Betänkande måtte återremitteras.
Grefve von Lantingshausen, Albrecht, an-, förde skrifteligen:
Vid den vigtiga fråga, sorn nu är ämnet för Högloflige Ridderskapets och Adelns öfr verläggoing, och öfver hvilken de sammal - 42 Den 17 Martil, f. m. satta Stats- och BancoUtskotten nu ändtlige» meddelat sitt Utlåtande, utbeder jag mig att i största korthet få yttra några erinringar.
Att uti Betänkandet intet afseende blifvit gjordt uppå de serskilta yttranden af åtskilige Ledamöter uti det sammansatta Utskottet, kan jag icke förena med mitt, torhan* da felaktiga omdöme om Götha Canals samt FilialDisconternes utredning.
De , Betänkandet åtföljande, serskilta tankar , påkalla likväl, enligt min åsigt, all uppmärksamhet.
De in. nehålla till det mesta enahanda Resultater, men gro, i anseende till bevisnings-grunderne, j vissa delar mer eller mindre vidsträckt ut-- förde, dock alla syftande till ett och samma mål billighet och rättvisa så väl emot Dis con^ernes Borgenärer, som
Debitorer, samt emot Disconternes Directioner.
Att uti Betänkandet rättvisa i anseende till Götha CanalBolags Discor.tDirection icke blifvit iakttagen , då den fordran af i,io@,ooo R:dr, som denna
Discont äger uti CanalVerket, för till CanalByggnaden gjorda förskotter, icke blifvit såsom behållning upptagen , derom vittna Friherrarne Cederströms och Wirséns Anmärkningar.
Hade uti UtredningsFörslaget af Götha CanalBolags
Discont nämnde fordran blifvit ansedd för hvad den är, nemligen en till* gång, skulle räkningen hafva slagit ut på helt annat sätt, än med brist af 526,608 R:dr, och Directionen af denna
Discont vunnit i Allmänhetens omdöme den rättvisa, att redligt hafv* uppfyllt sin pligt.
Den 17 Mar lii, /. m. 43 Utskottet har vidare uti sitt Betänkande föreslagit att all beräkning al upplupen och vidaie upplöpande Ränta , sä väl å Treprocents^ Reverser, sorn de på AfskrifnihgsRäkningen emoitagne Lån, skulle försvinna.
Emot detta Lw qvidations-sätt hafva alla Utskottens Ledamöter, som vid Betänkandet bifogat sina serskilta yttranden, enstämmigt förklarat sig, och förenar jag mig så mycket hellre med nämn** de UtskottsLedamöters tanka, som det med Lag och billighet är enligt, att den, som öfveitager Tillgångarne, äfven svarar för Skulderna} Räntan anser jag likväl icke böra beräknas till längre tid, än till den , då Disconterne upphörde att betala.
Jag delar med många den öfvertygelsen , att vårt PenningeVerks oreda härleder sig huf^ vudsakligen ifrån ett, genom Disconterne, alltför vidt extenderadt LåningsSystemé, men det är en allmänt erkänd sanning, att då detta Sy* sterne en gång blifvit vidtagit, största försig-i tighet fordras att återföra detsamma innom ber höriga gränsor.
De menligaste följder för Näringarne och för mångå Enskiltas välfärd skulle snart visa sig, om ingen annan tillgång till Lånebiträden funnes, än BancoDisconten i Stockholm.
Jag hemställer i anledning häraf, om icke det blefve nödigt, att för Götheborgs Handelsrörelse, samt för den södra delen af Rikets Innebyg^ gare, tvänne utgreningar af BancoDisconten, om jag så får kalla dem, eller LåneContoir un* 44 Den 11 Martil, f. m. der Batiquens styrelse, samt med bibehållande af samma local, sorn Disconterne innehaft, blefve inrättade, dock med ett inskränkt, af Riksens Ständer faststäldt RörelseCapital.
Den vinst, sorn tillföile Basquen, då den ensam bestridde
Discont-rörelsen , skulle förmodligen blifva mera än tillräcklig att betacka de förluster, sorn genom några af
DiscontDebitorer^ nes obestånd möjligtvis skulle kunna uppstå.
Friherre Rudbeck, Alexander 9 uppläste följande :
Länge har jag afhört många yttrade tankar, rörande den trågan:
Bor Banquen öfvertaga och genast inlösa Disconlérnes utelöpande Sedlar , eller böra dessa Berk behandlas såsom enskilte Concourser ?
Men då Höglofli. ge Banco- och StatsUtskotten icke synas hafva besvarat denna fråga på ett sätt , som är fullt tillfredsställande; utbr der jag mig la vördsamligen framställa de åsigter, jag funnit vid ett samvetsgrant och oväldigt bedömmande af detta grannlaga och vigtiga ämne.
Men innan jag går att undersöka Hoglofl.
Utskottens Förslag, må det tillåtas mig fästa Högloflig® Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid följande frågor: ”Ar dessa
Discön”ters fall en vanlig Concours, med hvilken ”hvarken Regering eller Riksens Ständer sig ”befattat?
har allmänna förtroendet till dessa ”Penningeverk någonsin kunnat stiga till en *’sådan böjd, om éj Nationen velat eller trott Den 17 Martil, f. m. 45 ”att både Regering och Ständer tagit en så nä”ra del i dessa Penningeverks bestånd, fortfarande och förvaltning?
Är en Nations förtroende till sin Regering och sin Representation ”af ingen vigt och inga påföljder?
Och om det”ta förtroende är vigtigt, vöre det icke vådligt ”att störa det och gäcka Nationens förhopp, ”ningar ?”
Så länge ingen mägtar med skäl bevisa motsatsen, tyckes nu varande innehaf; vare af dessa Disconters Sedlar böra hållas ska. deslöse.
Man invänder:
Riksens Ständer hafva aldrig garanterat dessa Sedlar} men om så vört-, fordrar ej National-äran, allmänna Crediten och redlige Medborgares välfärd att de inlösas?
Hvad äro Riksens Ständer annat än Na* tionens Fullmägtige, skyldige att verkställa Nationens önskan?