Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vidare öfverlåtas till Vexel-Banquen aila sådarie Banquens fordringar, för hvilka Banquen eger rörlig elier orörlig pant, sedan likväl härifrån afgått en emot Banquens jLånskulder svarande summa. 5:0.
Banquens öfrige tillgångar, såsom Discont-fonden, Creditiven till Jern-Contoiret och Manufactur-Disconteh fCc. disponeras af Stats- och Banco-Utskottens Utlåtanden, ccxxvxr Rikets Ständer, såsom de för godt finna,"dock under förbehåll, att årliga revenuen hålles Vexel-Banquen tillhanda, så länge och intill desä utvexlingen af Silfver tagit sin början.
Deremot bör Vexel-Banquen bestrida alla omkostnader för Banco-Verkets underhåll. — C:o.
Allt Silfver och alla goda Vexlar, sorn erbjudas åt Vexel-Banquen, emottagas efter it8 sk. Cours. — 7:0.
Ifrån 1824 års början får BancoDisconten icke utgifva några nya Lån, pa längre tid än högst
Nio månader, i enlighet med hvad Financé-Committéen tillstyrkt. 8:0.
Creditiven för Jern-Contoiret och Manufactur-Disconten, äfven sorn det så kallade Stora Creditivet, ställas på Banco-Disconten. 9:0.
Fonden för Bancö-Discunten bestämmes till Fem Millioner, och större summa lärer ej komma att användas, när Lånen meddelas på högst
Nio månader, samt Lån-Capitalen följaktligen inom korrt tid öfverflyttas ur en liand i en annan. 10:0.
Hvad sorn öfverskjuter de för Discont-fonden afsatt© 5 Millioner, beräknas för de särskilde Anslag, som Rikets Ständer finna för godt fastställa. — 11:0.
Lån af Discontens Medel få ej ut'gifvas från något annat stäjle, än Banco - ecxxvm Stats- och Banco- Utskottens' Utlåtanden.
Disconten, der alla utgifter och intrader kunna controlleras med Assigtiatiouer och Insätt* nings-Attester. 12:0.
Behållna Bevenuen af Banco-Disconten, bör så snart deri genom ordentligt Bokslut blifvit utrönt, genom Assignation på Banco-Diseontens räkning i Vexel-Banquen, till Vexei-Banquen aflenjnas, — Desse äro mina alimätjna åsigter; Men då jag omöjligen kan vänta, att de skola tillvinna sig någon uppmärksamhet vid denna Riksdag, i synnerhet, som jag hvarken, tillstyrkt någon ytterligare utsjäppning eif.
Banco-sedlar, icke eller nya och utvidgade LffneInrättningar, har jag ansett så mycket mera öfverflödigt, alt bifoga någon utvecklad och fullständig plan, som en sådan ännu icke blifvit af Höglofl.
Utskotten uppgjord. •— Detta mitt anförande anhåller jag matte *. få åtfölja Betänkandet, som ifrån Höglofl.
Utskotten till Bikets Höglofl.
Ständer kommer att afgå.
Lika lydande med det af Herr.
Handelsmannen Jacob Lindstrom uppläste anförande, sorn kommer att åtfölja Statsoch Baneo-Utskottens .Betänkande
N;o ao, till Rikets Bländer* Betygar v Ex officio J.
S T O C K H O L M, Elm*ns och Glanberg* Tryckeri, 182S, Bc nr,o*Uts/iottcts Belänkanden, 8 ; Bil.
N:0
Det är med ledsnad jag nödgas skilja mig ifrån pluralitetens äsigter, framstälde i det Betänkande, sorn Högloft.
Stats- och BancoUtskotten nu till Rikets Högloft.
Ständer aflemna.
Jag har med liflig glädje skådat den goda vilja, det nit och den fosterlandskänsla, som under öfverläggningarna kämpat emot alla de svårigheter en Svensk Representant har att ■öfvervinna vid utarbetandet af en financiel Lagstiftning.
Jag har deremot, då jag betraktat anledningen till Representanternes arbeten, i denna del af samhällets angelägenheter och sättet, att deni utföra, med bekymmer trott mig finna, att orsaken till den ringa framgången allena bör tillskrifvas ett missförstånd om Regerings och Ständers pligter;och jag' behöfver då ej vidare redovisa, hvarföre jag vid detta tillfälle handlar ensam: fastän min öfvertygelse ej har blifvit pluralitetens, har den dock förbiifvit min; och en Representants öfvertygelse tillhör hans fädernesland, 79 g. i Regerings-Formenj öfverlemnar i Konungens hand, att låta slå mynt; samt förekommer förändring i Rikets mynt, utan Ständernes samtycke. 72 §. i Regerings-Formen försäkrar
Stähderne förval t nings - rätten öfver Banquen och gifver åt denna uteslutande rätt till utgifvande af Sedlar, som för mynt i Riket må erkännas.
Bihang till Riis. St. Prot, i3zs. rfcte SamJ.
N:o 19i S84 Banco.Utskottas Betänkanden. 16 §. i Regerings-Forrnen tryggar hvarje Svensk? mans lif, ära, frihet, välfärd och gods Den 6 Junii 180g, då Regerings-Formen antogs, befanns i Sverige all egendom och förmögenhet uppskattad i Riksdaler Specie, eller Riksdaler Banco, stäld att roed Riksdaler Specie inlösas, och hvilken inlösning då afven skedde.
Detta är nödigt att erinra, för att fatta, hvarföre
Lagstiftaren icke då behöfde göra andra föreskrifter än de nyssnämnde.
Rikets Ständer anviste 1809 och 1810 hela krigs-skulden på Banquen, li i ett belopp af a 3 till 14 millioner Banco-sedlar.
Vexlingen i Banquen inskränktes derföre till skiljemynt och upphörde snart alldeles, emedan sedel värdets fall gjorde den på samina gång orättvis och overkställbar.
Konungen hade likväl icke gifvit jernbref åt Banquen; egde ej en gång genom Grundlagen rätt, att för någon ett sådant utfärda; icke heller hade han sanctionerat något Ständers beslut, som berättigade Banquen, att inställa vexlingen.
En Instruction för Fullmägrige var den enda act, som anbefaldte denna inställelse; och Svenska folket, med sitt vanliga tålamod och förtroende till Auctoriteters ord, lito afvisa sig vid Baneo-luckan med ett: här vexlas icke mera; utan att fråga: med hvad rätt siter sädant?
Icke heller hade någon Lag.
Förklaring ändradt Handels - Balkens föreskrifter i g Capitlet.
Dornstolarne dömde hvarje fordrings-egare af Specie eller Banco, att emottaga Riksdaler i Sedel för Riksdaler Banco Utskottets Betiinkanden.
285 i Specie; och hvarföre?
Jo, för att pä Sedeln stod, att den med Specie vid uppvisandet inlöses; och att denna inlösning icke var lagligen upphäfd, icke tiil dess inställande
Dorristolarne officiell bekant.
Sorn Banquen icke heller emottog silfver ■efter annat värde in 48 skilling sedlar för en Riksdaler Specie, bibehölls skenet af ett förhållande, sorn likväl icke gälde för andra Svenske medborgare elier andra Svenska Inrättningar, än Academierna i Stockholm; och aldrig påtänkies, om ej vid extra utgifts anslagets begagnande.
Under allt detta vållade en ovanligt fördelaktig handels - ställning , att Svenska Nationen icke kände de olägenheter detta missförstånd skulle med sig föra.
Under jemt stigande varupris glömde närings-idkaren att hans contanta besparingar voro bländverk; kriget tryggade mängden af löntagande för dé hehof, sorn, följder af oredan, endast af få sådane kändes; de omyndige förstodo ej sitt lidande; enkornas klagan hördes ej; capitalernes egare, i detta land alltför få, alltid förblandade med ockraren, förmådde ej lyfta det täckelse, sorn tiden dragit öfver olaglighet och oord ni rtg.
Under denna handels • ställning hade ett allmänt credit-systérne ansenligen utvidgadt sig.
Det var förenadt med Ständernes Banque; och så fattade voro både Regering och Folk af penningflöden, att, mot 72 §:s föreskrift, utgåfvo Discont-Associationer sedelmynt, sorn i S 86 Bnnco-Utsiottets Betänkanden. uppbörd skulle emottagas; och Banque, Bolag, enskilde, alla utstälde förbindelser , lydande på Riksdaler Banco, sarri å(er lydde på Riksdaler Specie; under det att likväl ingen gaf och ingen tog Riksdaler Specie eller dess värde.
Handels-ställningens fördelaktighet upphörde med det krig, som föranledc den.
Bevil lningar och skatter, förhöjde i följd af mai— kegångs-beräkningen och myntvärdets fall; behöflige för uppfyllandet af ingångne förbindelser; möjlige under stigande varupris, blefvo alltmer tunga under återgången till förra tillståndet.
Alla Värden föllo, i följd af afsättuings-brist, Concourser och Utmätnings-Auctioner; men alla värden skulle likväl afgifva, icke samma andel, utan samma och till och med större summa, till Stats-byggnadens underhåll.
Den na Stats byggnad var fordom enkelt uppbygd, af ett kraftfullt, men fattigt fo k; hade dock en lång tid blifvit prägtigt påbyggd ge. nom Pålens och Tysklands plundrade Borgar och Kyrkor, Ostersjö-strändemes utlagor och utländska subsidier, under det att den gamla grunden vanvårdades.
Underhållet deraf måste således, då de stolta byggnadernes blifvit allena kastadt på Svenska folkets arbets kraft, på samma gång blifva tryckande, sorn åsynen af grundens förfall bidrog att göra det o'idligt.
Alla dessa sammanvcrkande omständigheter hafva förenat sig, att våldsamt omflytta de enskildes förmögenhet i landet , och striden för och emot deras förstörande kraft, har fört»nledt till begagnande af mångfaldiga sido vä - Benco-Utsiottets Bttänianåtn. 387 gar, både i samhälls - förhållanden och de enskildes, livi ka vilsefört det helas kraft, likasom nästan hvarje individs.
Under laglighet och olaglighet, under nödfalls-åtgärder och ovisshetens tvång, alltid under skakande förändringar, hafva Staten och medborgarne fortgått i rigtningar, afledande från det stora målet: allmänt väl.
Man har trott sig endast lyda nödvändighetens bud , då man hyllat oordningens mångfaldiga lagar.
Och det är allena Svenska naturen, som räddadt hvad ett konstladt, osammanhängande och missförstadt financeoch credit-systéme lernnat öfrigt att rädda.
Det kunde ej vara regeringen obekant, huru alla egendoms förhållanden inom landet under denna tid rubbades; icke heller, att det var åt henne, som grundlagen öfverlemnat liandhafvandet af det hufvudmynt, som 79 §• garanterat, såsom Svenska förmögenhetens måttstock, och förutan hvars användande sool värde-mätare, landet skulle blottställas för vådan af återgång i närings - flit, nationalkraft och bildning.
Men det credit-rnynt, som 72 §. gifver Ständerna rätt att genom Banquen utfärda, var icke skiljdt från hufvud-myntet de jure, fastän det var skiljdt de facto.
Ständernes åtgärder med deras Banque ansågos så helige af Regeringen, sorn förmodligen icke ännu vtd 1817 års slut anmärkt verkliga förhållandet dermed, att hon ansåg dem, men icsig tillhörigt, att nied myntväsendet taga befattning.
Min mening är icke att klandra det; *88 Banco-Utskottets
Betänkanclen. men som jag tror, att det är ett skadligt miss* tag, bör jag ej dölja det.
Vid det årets Riksdag lemnades väl till Rikets Ständer en nådig Ihop osirion, som visade, att Regeringen ville att oredan skulle hjelpas, men icke att hot) kände sin rätt, eiler ansåg sorn sin pligt, att fordra dess afhjelpan<!e.
Och man måste beklaga, att så litet gjordes för att göra den nådiga propositionen fattad, granskad och bifallen af Ständerne.
Emedlertid uppkom under den Riksdagen en process emellan Banquen och en enskild nian; som lagligen fordrade silfver för innehafvande Banquens sedlar.
Då befanns, att hela vexlings- inställelsen i Banquen icke var lagenlig.
Ständerne skyndade då att afhjelpa denna brist af lagligt skydd för Banquen, genom en underdånig anmälan, ”att Banquens vexling fortsatt instäides.
Konungen cormnu. nicerade Svenska Eolket denna Ständernas anmälan i en utfärdad nådig Kungörelse, titan att omnämna sitt nådiga bifall dertill.
Och således är ännu den Svenska medborgaren oviss, om Svensk lag, det är af Konung och Ständer gemensamt stiftad lag, skyddar Banquens rätt att neka uppfyllandet af dess skuldförbindelsers ordalydelse.
I sådant skick anser jag, att den första vigtiga åtgärden nu bör blifva: att trygga alla allmänna och enskildta förhållanden, samt försäkra alla ingångna förbindelser ; hvarföre jag föreslår: 1:0 Att Rikets Ständer hos Konungen un - Banco-Utskottets Betänkanden 189 Serdanigt begära dess nådiga sanction till den förklaring, atl Banco-sedelns närvarande silf. ver-värde bestämmes vara det, hvartill Banque» eger rätt och pligt, att densamma emot silfver in- och utvexla, vid den tid, som Riksens Ständer dertill utsätta. 2:0 Att Rikets Ständer, till befordrande af denna vexling^ snara förrättande, vidtaga sådane åtgärder, att Banquens reela fond förstärkes, sa att silfver-ut vexli ngen kan med säker, het verkställas, och att emedlertid silfver-invexlingert, enligt det faststälda värdet, genast förrättas. 3:0 Att Rikets Ständer hos Konungen anhålla, att Hans Maj:t täckes, till lättnad i penninge-väsendet, låta för nästkommande Rikets Ständer framlägga en nådig Proposition, om ändring i skrot och korn af Rikets mynt sålunda, att det med nu fastställde vexlingsvärde öfverensstämmer. 4:0 Att Rikets Ständer, fast beslutne, att, som en pligt inot kommande slägten, trygga alla penninge-förhållanden inom samhället, genom deras Banques urståndssättande att vidare genom en möjlig felaktig förvaltning skada desamma; men under erkännande af vigten och nödvändigheten, att denna Banque fortfarande bibehålies under deras egen garantie och vård, intill dess betydligare enskilda krafter förmå att bilda dylika inrättningar; vid denna Riksdag öfverlemna till ConstitutionsUtskottet att föreslå en sådan förändring i 7?
L Regerings-Bormen, att uppfyllandet af Vexel* 3 g o
Banco- Utskottets Be län) anden.
Banquens förbindelser icke lägstridigt kunna inställas; samt i yg Regerings-Forrnen så r att Regeringens i 16 §. föreskrifna pligt, att skydda medborgares gods, måtte blifva genom myntväsendets helgd kraftfullt uppfylld.
Dessa åtgärder finnas utförligare behandlade i Bilagorne Lit. A, B, C och D.
Sedan Rikets Ständer sålunda, så vidt pås dem kan ankomma, sökt uppfylla deras åliggande, att försäkra hvarje Svensk medborgare om fortfarande besittning af hvad han nu egerihvilket jag för ruin del anser vara det vigtigaste af allt, och hvarförutan hvarje bemödande, att genom närings och handels-frihet samt oeconomiska författningar befrämja Nationens välstånd, skall blifva fruktlöst; återstår, L financiel väg, att bereda enskilda creditens ålerställande, hvilken blifvit skakad i grundvalen genom Banco Credit Systemets felaktighet.
Dertill är vigtigase steget gjordt, genom mynt regleringen ;• men icke allt är dermed uträttadt! ofvergången till ett bättre creditskick måste ske sålunda 1:0 Att Banquens Credij-systerne, efter hand bringadt till likhet med det ens-k ild ta Credit-systemet innom landet, underhålles, för de nu i Banquen skyll dige; utvidgas, för de under öfvergång?
tiden af enskilde uppsagde; och, då en återstäld enskild Credit minskar behofvet af Banquens anlitande, återbringas till hvad med Banquens function, som vexel- oell deposit-Benque, kan vara förenligt.
UtsÅoltcls Betftnkartden.
Huru till detta ändamåls vinnande Banquen bör förvaltas anföres i Bilagan Lit. E. 2:0 Alt Lagstiftningen frir fastighets-,varuoch personliga eller Namn Crediten förbättras; så att säkerhet och ordning samfäldt bereda Capitalkraft åt näringarne och Näringslif åt Capitalerna.
Hvad hufvudsakeligen derföre borde göras , finnes, ehuru bristfälligt, anförde i Bilagan Llt. F.
Sluteligen åligger det Bikets Ständer att bestämma fortfarandet af de bidrag, som ärfordras för de allmänna arbeten, hvilka genom Bart quens medel förut blifvit bestridde, och de, som för enskildte orter eller inrättningar kunna komma i fråga, att af staten försträckas.
Delta anser jag bör ske i den anda, att hvarje tid bör hafva nog af sig sjelf, så vidt samhällets krafter det förmå och dess sjelfbestånd icke hotas ; hvarföre i Bilagan Lit.
G. finnes utredt, huru i min tanka denna del af Statens finance hör handhafvas.
Sedan jag sålunda framställt min öfvertygelse, söndrad från Hcgloflige Utskottens, återstår det mig till att öppet erkänna hvad jag, såsom deltagande i Utskottens arbeten, och utgående utur samma åsigt, som af Utskotten blifvit antagen, likväl ansett vara så vigtigt att ändra , att jag reserverat mig deremot.
Detta innefattas i Bilagan Lit. H. Bil.
A. Under en tid af fulla 13 ir, har Rikets 202 Banco Utskottets Betänkonden, Sanders Banque icke fullgjort siria förbindelser ‘•örn Vexel-Banque.
Under denna tid har allisa värdet af dess Credit-sedlär varit ganska ombytligt; men oagtadt förändringarna varit iler faildiga, och mer eller mindre våldsamma, ar sedel värdet likväl nu, ungefärligen detsarnma, som för n och 12 år tillbaka
Att genom detta os kra förhållande manga lidanden ådragits, under den tiden, enskilde och Samhället, kan lika litet bet viftas? sorn det.nu skulle vara i Rikets Ständers magt, att det rätta e ler godtgöra.
Men öfvertygade, att ett stadgadt redhart mynt är ett villkor för ett folks framgång i välstånd, kraft och bildning, samt att hvarje land som sett sig nödsakadt att tillgripa nödmynt, eller upphäfva grundvalen försitt Creditmynt: vexlingen, måste förr eller sednare tvingas, att till räddande af näringar?
seder och sjelfständighet återgå till den ordning, hvars nödvändighet årtusenden bevittnat; Iära| Rikets Ständer anse sig böra med all kraft bereda en möjlighet för deras Banque, att inlösa de Creditsedlar densamma utgifvit.
Om Rikets Ständer gå att derigenom bereda trygghet för hvarje idog och omtänksam medborgare, samt upphäfva den oordning, hvars oundvikliga följder äro vinglerier, brott, lättja och fattigdom; är den Norm, som antages till sedelvärdets bestämmande, afen väsendtelig inflytelse på alla värden.
Rikets Ständer lära därföre finna ; att denna 'No,rm allena kari och bör sökas i dei narva - Banco-Utskottets Betänkanden. rande förhållandet, och att nu varande.
Silfverpris inom Landet måste tagas till grund derföre..
Om det ej skedde, skulle den ena medborgaren vinna genom en annans förlust, enär alla deras ömsesidiga Iiqvider, Contracier och Credit-förhållanden nu, likasom i 13 är, grunda sig på Banco-sedeins värde.
Erkännandet af rättsprincipen, att Banquen med Specie, Riksdaler för Riksdaler, skulle inlösa sine 25 millioner sedlar, hvilket för Banquen vore möjligt om dess fsrdringar i silfver indrefvos , skulle blifva en olycksdiger orättvisa emot mängden af medborgare, som nu stå skuldförskrifna för 60 milioner intecknade, och troligen mångdubbelt ointecknade, skulder.
Likaså skulle hvarje förklarande af ett mindre silfvervärde för sedeln, än det hvartill den nu i enskildt handel ethålles, vara orättvist emot dem som ega dessa skuldförskrifningar.
Egendomsvärden, varupris och förlagskostnader skulle derigenom våldsamt rubbas, och en allmän villervalla upp. komma.
Detta värde antaget, bör en bestämd tidpunct utsätta» dä vexlingen i Banquen förrätta».
Helst boule den ske genast, till förekommande af all speculation med myntet; men då detta af så inånga icke ansetts kunna ske (ehuru jag för min del tror det möjligt) torde det vara bäst, att utsätta en tid ungefär 3 a 4 år härefter, då den ovillkorligen bör verkställas, och under hvilken tid, till förekommande af redan omnämnd speculation med myntet, ett {jögre utvexlingspris Sg4 Banco-Utskottets Betänkanaen'. bör stadgas, än det hvartill Silfver invexlingert under tiden förrättas.
Jag anser derföre, att Rikets Ständer böra hos Hans Maj:t Konungen underdånigst anmäla: att de anse nödigt att en offentelig Förklaring till Rikets Innebyggare afgifvis , att Banco - Sedelns, närvarande Silfver värde: 128 Skill ingar i BancoSedlar eller 4 R'dr Riksgälds-Sedlar för 1 Riksdaler Specie: blifver den grund hvarefter Banquen in- och utvexlar Sedlar och Silfver, ifrän den 1 Januari 1827; och att intilldess kommer Rikets Ständers Banque, att emottaga Silfver emot Sedlar efter ofvannumnde grund; men utlemnandet af Silfver endast att förrättas pä. det sätt, att det sker åren 1824 och 1825 efter 144 Skiliingar, och 1826 efter 136 Skillingar i Sedlar•
Genom denna åtgärd anser jag att Rikets Ständer återföra förtroende, så väl till sin Banque som Enskildte Medborgare emellan; och att en häftig uppsägning af enskildta Capitaler till Silfver ut tag ning i Banquen förekommes: hvaremot, i fall ingen utvexlingsgrund faststälfes, .Sedelvärdets osäkerhet möjligen kan vålla hela Finance - planens öfverändakastande.
Lin b. Af Tableauen N:o 3. vid Banquens redovisning, synes Banquens närvarandei|tillsfånd.
Af Tableauen Is:o 2. synes att Banquen förut vissa tider, med lika fond i förhållande till utelöpande Sedelmassan, underhållit vexlingen.
På denria grund tror jag alt vexlingen afven nu Banco-UtsÅöttets Belänhanätn.
495 skulle luta sig göra; i synnerhet om min icke införde Metalliskt mynt, utan endast i Banquen emottog och utleirinade omyntadt Silfver i bestämda afvägda qvantiteter.
Mine åsigler derom skola närmare utvecklas i Bilagan; I,it. I., men som jag märkt att de icke af många delas,' anser jag rnig här böra grunda mitt förslag om Banqueris beredande till liqvid, på införandet af Metalliskt mynt; fastän jag icke anser detta lika tjenligt.
Då i följe deraf Banquens fond måste förstärkas, för att förekomma all fruktan för vexlingens afbrytande, anser jag likväl
En million Riksdaler Specie vara allt hvad dertill behbfves; Jbelst ifall Silfver-inköp efter vexlingens början någon tid fortsättes; emedan Banquen derigenom egde så stor fond, som den någonsin förut haft.
Detta kunde tillvägabringa® på följande sätt: 1:0
Som Banquens nuvarande Elne-vinst, ■sedan kostnaderne afdragits, uppgår -till ungefär 700,000 R:dr Banco, skulle deraf lemnäs VexelBanquen till Silfver-inköp så mycket, att under loppet af de nästföljande 3:ne år 600,000 R.dr ■Specie i Silfver kunde inköpas. 2:o Ar 1826 skulle Vexel Banquen upptaga ett Lån i Silfver på 3 års uppsägning till ett belopp af 500,000 R:dr Specie; hvilket om så behöfdes, kunde contracteras på Amortisseanent i 10 år.
Banquen egde således ultimo
December 1826 6 millioner Riksdaler Specie, svarande emot 16 millioner Riksdaler Banco i Silfver. §om den då utelöpande Banco Sedelstocken icke 296 Banco-TJtskatttns Betänkande. borde vara större än nu, eller 25 millioner, lärer väl ingen anse vådligt att vexlingen begynner, äfven om Riksgälds-Sedelstocken skulle öka densamma till 28 och en half million; hvilket kunde förekom inas genom den åtgärd, sorn i Bilagan Rit.
K. finnes föreslagen.
För att göra Banquens ställning -vid nämnde tid åskådlig, synes Vexel - Banquens , sådan jag tror den borde organiseras, i Tabellen Nio 1., och Fåne - Banquens (hvars Functioner omtalas i Bilagan Rit. E.) framställes i Tabellen Nio 2.
Bil. Lit.
Utgående ur den åsigt, att, enligt 79 §.
Regerings-Formen , det tillkommer Konungen att handhafva alla angelägenheter beträffande
Rikets hufvud mynt , och endast är Rikets Ständer tillhörigt, att samtycka till eller afslå dess förändrande; samt erkännande nyttan för samhället i. det liela, och b varje med borgare särskildt deraf, att ett redbart mynt finnes till beraknings-grund för alla förbindelser, liqvider och af handlingar, så väl Staten och enskildte emellan, spm dessa inbördes; anser jag, att Rikets Ständer böra hos Hans Majit Konungen underdånigt antilda, att vid nästkommande Riksdag måtte nådigt framläggas en Kongl, Proposition, om förändrande af Rikets mynt till skrot och korn, salunda, att det med nu faststälde vexlingä värde öfverensstämmer.
Dervid borde Rikets Ständer fästa Konungens uppmärksamhet uppå den ännu i Ian - Banco Utskotten Betänkande*.
597 det bland menige man radande vana , att räkna i Riksgäldsmynt; samt det nu bestämda förhållandet af 4 Riksdaler Riksgälds - sedlar på En Riksdaler Specie.
Derutaf skulle den fördel kunna dragas, att vårt nu varande svåra och oviga silfvermynt förvandlades till ett lättare och handterligare, nära liknande Franska Franc-stycket; och att, om det till exempel, i likhet med ett äldre Svenskt mynt kallades Carolin , en sådan blefve lika med En Riksdaler Riksgälds-sedlar.
Ranquens nya sedlar kunde derefter andras; helst i alla fall, någon p rescriptions-tids bestämmande för de igamla
Råneo - sedlarne synes påkallas, för att kunna beräkna sedel - förstöringen och katina Hart quens verkliga ställning ; samt ändrade förmaier, till likhet med Engelska Råneo-Noten eller Norrska Specie-sedeln, synas vara tjenligare, än de nu varande.
D, Det kan ej undfalla Rikets Ständer, att ingen framgång i ett ordnadt Permingeverk är att förvänta, ont icke Rikets Ständer, fast beslutne, att trygga kommande slägten, genom ett kraftigt steg urståndsätta sig sjelfve att, genom en origtig förvaltning af Ranquen, förrycka de i Landet existerande naturliga Egendoms- och Credit-förhållanden.
Det kraftigaste medel dertill vore visserligen , att öfverlemna Ranquen till liqvid, och der. efter upplösa den; men Rikets Ständer lära nog - 5 98 Banco-Utskottets Betänianderi. samt finna, att i närvarande ställning detta slcnlle medföra stora olägenheter, så val för Staten, sorn för Enskilde Medborgare.