Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bonde Ständet har trodt det wara owärdigt Swensta National-caracteren at i nägon inhemsk angelägenhet underkasta sig främmands Magters deltagande eller föreskrifter:
Och Ständet har widare hufwudsakeligen fästat sig wid den säkra förtröstan det alltid ägt til sin Konungs omsorg för Rikets bästa och Folkets wäl.
Hwarje punct uti Konungens Nädiga Proposition har Bonde Ständet funnit innebära et säkert bewis pä denna lyckliga omwärdnad.
Föröfrigt äger Bonde - Ständet innom sig siere Medlemmar, hwilka säfom Ombud för Allmogen nära Rikets Westra gräns kjelfwe warit i tilfälle at lära känna den Furstes dygder som Kongl. Maj.t til Thronföljare i Räder behagat förestå.
Uti desi önskningar för denne wigtiga saks framgäng bär alltsä Bonde-Ständet blifwit genom Kongl. Maj.ts Nädiga Proposition förekommit.
Desie gällande skäl hafwa stadgat BondeStändets enhälliga Beslut, at nu genast til Swea Rikes Kron Prins wäija Prins c»ki8i-iaf Schleswig Hollstein Sonderburg Augustenburg: Och Bonde - Ständet skyndar at genom detta'Protokolls Utdrag derom wordsamt 422 Den 26Julik. och wänligen underrätta sine respective MedStänder.
Lx krotocollo 8. U. 1rä§Lräk.
Utdrag af Protokollet, hällit hos Bonde-Ständet den i4Julli 1309. S. D. Uppå derom wäckt fräga af Natts kellsson frän Dalarne, instämde Bonde-Ständet enhälligt uti det förklarande, at Bonde-Ständets mening med den reservation som blifwit gjord uti Ständets Protokolls-Utdrag för den L? sistlidne Junii, rörande ConstiLutionens underskrift, warit den, at samma underskrift icke mätte anses hinderlig för jämnkningen af Privilegierne, samt at Ständets i detta ämne gjorde förbehäll, mätte i Riksdags - beflutet inflyta, hwilket säledes skulle säsom tillägg til ofwannämde Protokolls Utdrag, genom Utdrag af detta Protokoll wördsamt och wänligen de respective Med-Ständen tilkännagifwas.
Ut supra Ux krotocollo 8. L.
IräZarcUi.
Utdrag af Protokollet, stället hos Bonde-Ständet den 15 Julii 1309. S. D.
Bonde-Ständet biföll enhälligt, at Lfwcr hosfogade af Riksdagsmännen hostan NaZnns Wessing och sokn jonnsson ingifne twänne Memorialer skulle Banko Utskottets utlätande infordras ; äfwensom Ständet ansäg ämnet wara af den wigt, at Memorialerne jämte detta Stän - Den 26 Julli. 425 Ständets bestut borde de respective Med-Ständen genom Protokolls Utdrag wördsaint och manligen communiceraö.
Ux krotocollc» L. L. 1'rugärclb.
Afflrist. Ingifwlt til Bonde - Ständct d. Z Julli 1809. Wördsamt Memorial!
Sedan Sweriges Rikes Jordbrukare icke mindre, än de öfrige Ständen, nu mera äro för Banquen answarige, spnes icke wara obilligt eller orättwist, utan snarare för Fäderneslandet en wälgärning, at Jordbrukare, bwars ägendom more rätt sä wäl säkerhet för Banquen, som stängjern och andre Metaller fick til sine äg endo mars odling och förbättrande stäende län ur Banquen mot b procent, sä beräknade, at räntan beräknades til 4 högst 4L procent och2^ij afgick pä Capiialet.
Det more just wid närwaraude tidepunct, dä allmänheten ä ena sidan börjat fä ähäga för f örbättringar och upodlingar, men ä andra sidan denna ähäga af medellösheten gwäfwes och afffräckes af drpg ränta ät nägra fä ockrare, sorn kanffe more färdige igenfordra sitt Capital, dä det nedgräfwit i jorden ännu ej hunnit gifwaoNägon frukt.
TillstädjandeL af sädane stäende län, sä länge panten förbätrades, och som af sig sjelfwe förswunno, ffulls wara det enda kraftiga medel at uphjelpa Jordbrukare utur deras wanmagt.
Jag dristar der - 426 Derr 26 Jfulir. färe utbedja mig Ständets bifall, at Lenna begäran af Ständets Banko ^ Deputerade mätte provomeras.
Joban VVe8sinZ.
Frän Siende och Tuhundrade Härader i Westmanland.
Likheten med Originalet, intpgar Lx Okllcio L. L.
IräZZrckb.
Ingifwit til Bonde-Ständet d. 15 Julli 180S. -ödmjukaste Memorial!
Dä man hoppas det snart stall blifwa en allmänt antagen och i nationella Lfwertygelsen rotfästad sanning, at jordbruket är den enda och sanna grundwal för Rikets styrka, anseende och sjelfständighet, sinn innom sitt skote ej saknar en ividsträckt och odlingsbar Jord.
Innom Sweriges gränsor finnes mänga hundrade, tusende tunneland, ja ofantelige rymder, hwaraf en del är bewuxen nied oduglig stog, stenbunden eller mattensjuk, eller betäckt med mosta, och ännu en större del bestäende af kjärr och wattusjuka mässor.
Sädane nu odugliste jordarter kunde i män af dest art och godhet göras fruktbärande; men härti! fordras stark rygg, styfwa armar och tälamod, samt förlag för den mindre formogne
Dock flitige landtmannen, emot en nedsatt lag och billig ränta, samt en pä flere är ställd af, betalningstid, och sä länge en sädan tilgäng saknas, Den 26 Juiri. 427 nas, ser det ut som Nationen wille wänta sig winst af sin egen jords wanffjötsel och desi innehafwares wanmagt.
När man undantager landtbruket, finnes wäl näppeligen någon Näring, som ej blifwit biträdd och upmuntrad genom Privilegier eller understöd af penningar och räntor.
De fleste hafwa erhällit deras fördelar pä landtbrukets och allmänhetens bekostnad.
Mi en tid dä
Banken och Riksens Ständers penningcwerk, emot 2 L 3 prooerst kunnat understödja Manufaktur - Diskonten och Lombardrörelscn med flere hundrade tusende Rd. samt Len för Bergsbrukens hjelp och upkomst inrättande
Discont ätnjutit af penningewerken mänga fördelar, har Landtmanens flit och desi nu 0- nytti.a liggande jord, liksom glömd blifwit lemnad ät sig sjelf, och ingen sä beskaffad pennigehjelp kunnat erhällas, hwarmed rotypen, spettet, spaden och mäsigräfftan med werksamhet kunnat blifwa fortsatt 'af den flitige men mindre förmögne jordbrukaren för hwars hjelpemedel jag wägar följande föreflä: 1:0) At Banquen lemnar en Fond af minst 3oo,ooo Rd. för en nedsatt ränta 3 procent som ärligen borde betalas, samt capitalet stäldt fran 6 til 10 ärs betalning, hwaraf emot säkerhet blefwo bewiljade län för ny upodling af ffogbewuren, wattenljuk samt stenbunden mark frän 106 til Loo Rd. för hwarje Tunneland, och för kjärr och masiar för 5o til 100 Rd. per Tunneland, samt för hwarje famn ftengärdesgärd minst L4 §., hwarefter trädplanteringarne ä de orter. hwar - 423 Dm 26 Julik. hwarest den förödande flygsanden är rädande, to.de 2:0) Bestämmandet af odlingskostnaden borde af twänne eller flere i orten för landtbruk kände, kunnige, owäldige och tilförlitelige män bestämmas, hwilkas förrättning och kostnadsförflag ffulle af Domaren i orten pätecknas, samt den länsökandes fasta ägendom för den bestämda summan blifwa intecknad, hwarefter län kunde erhallas, och borde Jordbruks-Disconten njuta förmäns rätt framför alla förut i ägerwomen bewiljade inteckningar, häldst densamma genom den nya odlingen erhölle et förbättradt wärde.
Z:o) Länen mäste blifwa anwände til ny upvdling efter dest bestämde ändamäl, wid päföljd at uti annat fall mäste de inbetalas med en förhöjd ränta af 6 procent. 4w) Jnga län borde bewiljas ä den privilegierade jorden lvm har natur af Säteri, Räoch Rörs samt Insockne hemman, men wäl det fräl e sorn i näqon män bidrager til rustning och för warswerkets underhällande. tzw) Angäende sä wäl terminerne til desie läns betalande efter 6 och innom 10 ärs förlopp, sorn i allt öfrigt, (om bifall härutinnan winnes) borde en fullständig Jnstruction bestämmas.
Dock tyckes at förwaltningen häraf kunde af RiksDisconten blifwa werkstäld, säfom et göromäl bwilket singe närmaste gemenffap med detta werks innehafwande befattning.
Af nägorlunda sädan beskaffenhet mäste de län blifwa organiserade om Allmogen ffulle deraf - Den 26 Julli. 42g af hafira någon fördel, för at af steril och oduglig mark winna en förökad production.
Mätte upmärksamheten en dag rigtas mot wära ödemarker, wära glest bebodda upodlade och wanffjötte fält, hwarifrän alla andra Näringar iförökadmon, kande hemta sitt understöd, kraft och lif.
Stockholm den 12 Iulii 1809. ^obn ^olinsson.
Enligheten med Originalet, intygar Lx ONcio Utdrag af Protokollet, hällit hos Bonde - Ständet den is Julii 1809. S. D. Föredrogos följande fyra Mems-- rialer Ödmjukt Memorial!
Ingen redlig Swensk Patriot lärer finnas, som ej med nägvn känsla af fasa afhört kallelfen til Riksmöten, särdeles i sednare ärhundradet.
Eftersökom i häfderne, och der finnes at ingen Riksdag blifwit hällen, som ej påfört
Rikets inbyggare i mer och mindre man härda bördor och beskattningar.
Konungar hafwa wid hwarje
Riksmöte med ömhet och wältalighet föreställtsine trogne undersåtare - 43o Den 26 Julik. re Rikets behof, och af dem äskat medel til behofwens fyllnad.
Den goda Nationen har alltid warit färdig at upoffra yttersta stärfwen för at wisa sin fosterlandskänsla och undersätliga tilgifwenhet med et alltid förenadt hopp at medelst dest upoffringar återföra en stadgad ordning och säkerhet uti Rikets finander, til beredande af sållare tider för sig, barn och efterkommande.
I ordets högsta bemärkelse war denna princips gällande wid Riksdagen i Norrköping är 1800, större upoffringar lära idäl alldrig frän Nationen utgätt, och mer bedragen lärer knappast häfdetecknaren kunna wisa at Nationen nägonfin blifwit.
En Bewillnings-Förordning, fanste ej nog tydeligen ffrifwen har undergätt de besynnerligaste förklaringar och anmärkningar, det förskär sig, alltid til ffattdragarens förlust, nog längt gängit med handhafwanoet af en bestattningslag, da den liksom nekat den fattige uslingen rum pä jorden.
Den goda men. niffo-wännen har kl straff för ömandet af likars nöd, da han af barmhertighet lemnat en sadan plats pä fina ägor, mäst utan skonsmål betala hwad frän armodets usta hydda ej kunnat utgå.
Efter sädan härd behandling, och dä wi likwäl äro förde til den punct pä mistLdets wida fält, som wisar ost de grufligaste mälningar för framtiden, och den som har barn och älskade efterkommande lärer wid betraktelsen häraf ingalunda kunna finnas känslolös.
Högtärade Mebröder! ingen af
Eder lärer finnas, som ej känner allmänna misttankan pä
4Zr pä redligheten af förwaltningen af Le ofantlige medel som dels af land och städer utgätt, dels Kronans öfrige tilgängar frän andre werk, som alttid med påökning blifwit uttagne.
Wismar, som kostat sä mycket Swcnstt blod at förwärfwa, är säldt för penningar; en stor del Kronohemman sälde til Skatte, och det säges atén Rikets Vundsförwandt lemnat ofanteliga summor i subsidie-medel, utom alle andre Kronans inkomster, som under talrika rubriker frän undersätarne utgätt.
I betragtande häraf fordra wäre af bördor tryckte hemmawarande
Medbroder af ost med högsta ffäl all möjelig upmärksamhet: de fräga med all naturlig rätt och billighet, huru länge stola wi föra wära mödors frugter uti den hemliga afgrunden utan redo och räkning för hwart de tagit wägen eller hwartil detanwändt blifwit.
Lätom ost derföre söka urskulda ost för efterlätenhet uti wäre pligter, som wi owillkorligen hafwe at upfplla, och lätom ost ej längre upstjuta med afgörandet af frägan om redogörelsen för alla publike medel sorn influtit uti Kronans Casta sedan är 1800, och jag hoppas at med tilfredsställelse fä erfara af de redlige Herrar och män, som haft förwaltningen om hand, at de stola med förnöjelse se den dag inträffa, dä de inför Nationen fä framlägga dest specifika redogörelse, och sämedelst afstudda de misttankar och den stugga en uteblifwen eller med twäng aftrugad redogör - 432 Den 26 Julri. else medför; och för at göra detta sä mycket mera beqwäuit och möjligt i utöfningen, wägar jag föreflä at Stats-Utstottet mätte blifwa förstärkt med 4 L 6 Ledamäter af hwarje Ständ, de der fä sig updragit at uti en särstild
Division detze redogörelser infordra och gransta , och at, i händelse nägvn ting anmärkningswärdt ffulle förefinnas, sädant til hwarje Ständs Plena insända.
Jag anhäller wördsammast at detta mätte i Protokollet blifwa intagit, och om det hedras med högtärade Medbröders bifall, det mätte blifwa de öfrige Hög - och Respective MedStänden communiceradt, och om nägon, emot förmodan, har nägot häremot at inwända, desi namn i Protokollet mätte tecknadt warda.
Stockholm den iz Julii 1309. ^nclers ^0Lckim880n Frän östergöthland.
Härmed förenar sig ^ncl.
Danielson.
Frän Elfsborg Län. stÖN8 I4il880N.
Frän östergöthland, ^ÖN8 l8Nc880N.
Krän östergöthland. kynäs ^0N880N Frän Södermanland. 8nnci8ten.
Frän Jönköpings Län.
I^ar8 vilsson.
Frän wrebro
Län och Grimstens Harad. OI. k. Den 26Iu!kr. 435 OI. k §!iäre. Lric ?ekirsSon.
Frätt Orebro Lätt.
Lörje k»kän88ori.
Larl ^n6er880n.
Lric källlsen, Lric 3ven8son.
Frän Södermanland.
I4an8 ^riäsr880n.
Larl so!rLN880n.
U. Lric88on.
Frän Orebro och Törbo Härader.
Dä Bonde-Ständet med sine öfrige Respective Med-Ständcr pä detta Riks-möte wisat sig äga en omtanka bäde wärdig et samfund af samlade Patrioter och nödwändig för et styckadt och förstört Fosterland, kan jag ej underläta at til Ständets upmärksamhet öfwerlemna följande högst wigtiga ämne.
Jag hemställer om icke Stats-Utstottet, för at i hela sin widd hinna gransta och öfwerss allt anmärkningswärdt, borde förstärkas med flere Ledamöter och utgöra flere Departements.
Jag twiflar alldeles icke pä Loft.
Utskottets upmärksamhet wid allt; och de tid efter annan inkomne Memorialer upmana äfwen til den nogaste granskning; men jag inser äfwen i följd af sakernas widd och til tidens förkortande, som för ost alla är dprbar, at allt omöjligen kan medhinnas, och ^rtaf förhastande stä wi alltid pä lika osäkerhet som förut.
Jag Ändra Bandet N:s 55, 56. 424 Den 25 IulLi.
Jag häller före at ej allenast wär allernädigsie Konungs ära fordrar, utan äfwen at den Lil desi biträde förordnade
Regeringens trygghet kräfwer för framtiden all möjelig noggranhet, , Rikets »välfärd förent med nära Medbröders lugn fordrar det: cn upmärksam samtid och en owäldig efterwcrld begär af osi at i alla Hand, lingar wisa den strängaste rättwisa.
Ständers upsägclse af tro och lydno emot förre Konungen är grundad pä allmänt kunnige och starka ffäl, men dä det är lika allmänt kunnigt, at förre Konungen ej möjligen, i synnerhet i finance-wägen, kunde sträcka sin ätgärd til alla grenar, utan mäste ägt Ministrar som med råd och wid »verkställigheten berdt biträda, anser jag nödrvändigt, at desias räd och gjorde biträde af Riksens Ständers Utskott ock borde granskas »ned största noggranhct och orväld.
Dä desias bemödande at förekomma den rväda osi öfwerkommit, sä wida sorn man förmodar det »varit redligt och vförwitligt, kan ställas i sin fulla dag inför allmänheten, sorn i annat fall misitänkcr mannamon, och desiförutan i hemlighet lätt styrkes i den Lfwertygelsen at »nan handlat mindre rättwist, dä man nred förbigäcnde af en dylik redofordran, blott welat kasta skulden pä en enda.
Jag anser som en pligt at de redlige Herrarne af Ministeren och penninge-förwaltningen, sjelfwe härigenom npmanas at framlägga sina Handlingar och dermed inför hela publiken - Dsn 26 Julik. 433 liken wisa at de helt och häcckt warit utan stuld, hwarförutan ock hela Publicum ej kan wara tilfredsställdt.
Min RiksdagsmannajstyldigheL fordrar af wig at prka detta.
Enskilte medborgares lidande under den förslutne tiden hwars klagomål högljudt kommit i allmänhetens händer, öfwer sä wäl enskild förföljelse, som allmänna Medlens förwaltning, tala intet at stillatigande förbigäs.
Herr Öfwer-Directeuren 6reve8wölliLN8 uplysningar och Herr Grotzcuren sokn 14:618 sä kallade Species facti läses af alla, och om detta är ogrundadt och utan -bewis, wore det en orattwisa om dyliks äklagelser singe fortfara at kasta skugga, sä mörk och stygg, pä Rikets högste Ämbetsmän; men det blefwe ock för Riksens Högloft.
Ständer lika wädligt, jag wägar säga owärdigt, at icke ä de klagandes sida lemna behörig upmärkfamhet, för at gifwa de Lagar de kjelfwe stiftat den helgd de bjuda til hägn och förfwar för hwarje Medborgare och allmän säkerhet.
Det är i detta sakens stick, som jag hemställer om icke Riksens Högloft.
Ständer borde remittera detta til Stats-ULstottets granskning, och efter Loft.
Utskottets utlätands häröfwer, samfält hos Konungen i undcrdänighet anhälla om, at en Riks-Rätt blefwe förordnad, som undersökte bwad som redan är upgifwit, med lemnadt tilständ och upmaning för alla at inkomma med uplpsningar, som i nägor mätto tjenade i dylika ämnen, at fä utredt hufwudkällorne til Rikets iräkade willerwalla i xenningewägenoch 436
Den 26 föranledande bertil, at hwarje Medborgare som lidit, mätte njuta lagligt hägn och uprättelse.
Om allt som kommit til allmänhetens kunskap ffulle i stillhet förbigäs, myre det et oförläteligt fel emot enskildt och allmän säkerhet, och wi förtjente wära hemmanwarandes starkaste förebräelser som pä nära häll sett och hört hwad de pä afständ erfarit; och det lidande och förtryck, som igenom ökade pälagor dem drabbar, ffulle öka den owilja de redan med skäl hysa, dä just dcsta hittils lågt grunden til det enda, som plägat dem, hwaröfwer de suckat; och som de i denna stund hafwa warit dem bibringade frän flere häll, kunde, som jag säkert förmodar ffer, alla missbruken uptäckas eller ätminstone de fleste, wore oändeligen mycket wunnit och man ffulle igenom kraftig utöfning af Lagarnes skygd för den lidande och deras stränghet emot förbrytare, hos nationen finna en ömhet och beredwillighet äterlifwad, som nu warit snart nära at slockna, och sammandrägt ffulle lifwa allt.
Min Riksdagsmans pligt, Nationens ära och säkerhet, wördnaden för Lagarne och mine hemmawarande Medbröders wälfärd, alla desta stora och wigtiga motiver fordra af mig, at yrka detta; mitt stillatigande blefwe en stän. dig förebräelse, och graswen stall ej kunna dölja för efterwerlden den billiga förebräelse, mitt minne förtjente, om jag uraktlätit at tala san. ning, dä det warit min högsta och heligaste skyldighet. k.
Oxelberg L:son. Word - Den 26 Iulii. 43?
Nedan för detta har bäve skriftligen och muntligen inom märt Ständ den frägan warit wäckt at yrka specifik redowisning öfwer allmänna medel af de Herrar och Män, som sedan 1800 är6
Riksdag närmast omgifwit förre Konungen IV person, hwilke ägt denne Konungs förtroende och ofta en dermed ossiljagtig upbörd.
Wi undertecknade hafwa hittils ätnöjt ofi med den af wär wärde Taleman, som ock
Secreterare» meddelte underrättelsen, at en sädan fräga redan hos Hög. loft.
Ridderstapct och Adeln wore ä bane, och förmodades at den ofördröjligen stolle blifwa med Bonde-Ständet communicerad; men til dato hafwa wi dock förgäfwes afwaktat et sädant Högloft.
Ridderstapets och Adelns meddelande, och anse ofi säledes pligtige sä af egen böjelse, at ratt mä wara rätt och at ingen bör frikallas bland hwarken högre eller lägre wisa redo för sitt Fögderi, och i förening med den uttryckliga anmaning wi cmottagit af wära hemmawarande skattdragande bröder, sär wi härigenom anhälla, at en Deputation af Ständet genast mätte fä afgä til Rikets första Ständ med ödmjuk begäran, fä del af de anföranden som til wär kunskap kommit, blifwit inlemna, de i Högloft.
Ridderstapets och Adelns Plenum, sä af Herr Lieutenanten kallman som af Hägwälborne Herr Baron, öfwersten och Riddaren Hjerta, samt det widgörande härä detta Ständ behagat taga.
Wr 458 Den 26 Hulik.
Wi äro sä mycket säkrare förwisiade om Ständets bifall för denna wär rättsinniga ön. ffan, som wi icke allenast deri igenkänne den otwungna enighet i besluten, hwilken i synnerhet wid detta Riksmöte ibland osi är rädande, utan äfwen sedan en sädan laglig redowisning öfwer förwaltningen är lagd i sin fulla dag, wi dä fä tillfälle pä en gäng gifwa sä ät ben lidande, hwilken som sädan kräfwer, genom redan utkomne ströffrifter, upprättelse, wär wördnadsfulla högaktning, som ät dem, som tilläfwentyrs för egennyttiga afsigtcr bortflösat desie medel, eller illistigt sörslätt begagna och rikta sig af ett blindt förtroende, det förakt han derigenom gjort sig förtjent.
Stockholm den 11 Iulii 1809.
Lrlc Lrn8o.
Lrlc ?er880n och sona8 Larson, Olok Lersson frän Erebrv Län, Lrlanll sonsson frän Gö» theboras Län, Illakan Lebrsson, 8veil ttarsson ifrän Jonköpings Län; ^nciers lellsson och Olok Olsson frän Carlstads Län; Larl Laltrarsson och san billsson lllnitln frän Södermanland; söns man88on frän Westerbotten; joban LorsLÖN ifrän Norbergs Bergslag; Lric Ericsson fran samma Län; viol Oloson i Siggesta i W estmanland; son söransson frän^land; Lekr ^nller88on frän Gestriksland; Olok Lrsson frän Norra Helsingeland; bills billsson frän Tjust, Calmare Län och Södra Möre; Letter Danielsson, Israel Dansson, Dito LenZt Lricsson frän Skaraborgs Län; sonås Däbansson, Dansklans - Den 26 Julik.
4A9 son fran Arebro Län; Olo5 b,llr88on frän Erlands Norra Mot; ibai8 Maisson, son!l8 !>Iil8- LON, Larl ^ncjerL80n alla frän Södernranland. ^!iflei8 ?ettei88on frän Asiergöthland; !>iil880n i Stockholnis Län; ^nllei-8 rXb1gvi8t i Elfsborgs Län; oioi Kub- frän Gottlands Län; Lven l>iil880li frän Skäne. Wördsamt Memorial
För at winna än mera upplysning om Rikets allmänna medels förwaltning, sä torde det wara nödwändigt at de högre Tjenstemän, som någon del af omnämnde medel antingen i penningar, waror eller nägot annat, af hwad namn det wara mä, under sin förwaltning eller om händer haft, wid detta nu infallande Riksmöte hwar för sig tnkomma med rigtiga redogörelser, hwilket jag icke förmodar, at någon af dem skulle anse detta säsom för sig beswärligt. ej eller til nägon lang tids utdrägt, alldenstund wid en redig förwaltning bör finnas en flutad räkning för hwarje ärs flut, hwilket sistnämnde räkningar äfwen borde med, följa, hwilken redogörelse bör innebegripas ifrän 1800 ärs Riksdag til närwarande tid.
Detta torde wara ett ibland de nödwändigaste göromäl, isynnerhet och i fall nägon tilltrodde sig under denna tids infallande swäraste och ömaste händelser wara sä beskyddad, att af nägon annan ögonffenligen omöjligen kunna utrönas - 440 Der, 26 Julik. rönas, skulle likwäl genom uppwisade redogörelser til det närmaste blifwa uppdagad.
Kric ^n6ers80n.
i Erimbp frän Swartsjö Län.
Och Besiöt Bonde-Ständet at de§e Memorialer skulle til Stats-Utskottets handläggning remitteras, samt de öfrige Riks-Ständen genom Protokolls-Utdrag underrättas sä wäl om deras innehall, som Ståndets nu widtagne Beslut.
Lx krotocollo 8. L. IräAärclkl.
I anledning af detta sista Protokolls-Utdrag och de deri intagne Handlingar pttrade Kg Herr triman, Otto ?reclric, at dä han deraf funnit, at ifrän Bonde-Ständet blifwit önstad en fullständig underrättelse om den sakens behandling, hwarom han hade wäckt fråga, önskade han, at allt hwad derom hos Ridderssapet och Adeln förefallit mätte i hela dest widd Bonde-Ständet meddelas.
Friherre iverta, conformerade' sig med Herr kalman i denna begäran.
Herr Grefwen och Landtmarstalken frägade om Högloft'.
Ridderffapet och Adeln tillät at de ffriftiga Memorialer och Dictamina, som Den 26 Juiri. 44r som i detta ämne blefwo inlemnade, mätte med de andra Ständen genom deras författares Lgen ätgärd, blifwa communicerade.
LtLel von kronstein. doriitL I^urtviA, trodde at det wvre rättast a; med Protokolls-Utdraget desta Dictamina skulle följa.
Friherre Uosenbane, LcberinA, och Grefwe nvlörner, ( ari LteilLn, erindrade at sadant more stridande mot den hittills manliga prazis Herr Grefwen och Landtmarstalkcn instämde häri, och dä Friherre Le-ret widare inwände, det han trodde Riksdags - Ordningen tilläta en sädan communication, swarade Herr Grefwen och L andtm arsta! ken: at sädant ej genom Riksdags-Ordningen hittils wore medgifwet, och at om det genom den tilkommande ställe tillätas, kunde man dock ännu icke derefter rätta sig.
Ridderstapet och Adeln stadnade wid det beslut Herr Grefwen och Landtmarstalken ofwanföre hade förestagit.
Up, 442 Den 26 Juln Uplästes följande:
Utdrag af Protokollet, bället uti Riksens Högloft.
Ständers Statsutskott i Stockholm den Julli 1809. S. D. Under läsningen af de wid Revisionerne af Riksgälds-Werket hällne Protokoll har Högloft.
Utskottet förekommit, hurusom, til följe af de är i?9Z til Riksgälds-Werketö öfverseende församlade Revisorers meddelte föreffrift, en mänad före hwarje instundande Revision, uppä Fullmägtigcs föranstaltande genom anftag uti samtelige under Riksgälds - Werket lydande