Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det af Ulsk. här föreslagna sätt anser jag vara ganska lämpligt och far i det fallet erinra, ali England genom samma mede! i förra seklet uppdref sin span målsproduclion med den verkan, att landet inom några decen - 340 Den 20 Januari. niel* blef forsedt med denna nödvändighetsvara.
Jag tillstyrker således Utskrs förslag i denna del.
Hr Rosenblad bär ännu mera styrkt mig i den öfvertygelse jag bade äran förra gången framställa, då lian erinrat om, att det åtgår flera 2? ull till en aln groft kläde, än lill en aln fint.
Således är också klart, all flera ållaskillingar i drawback erhåltes för hvarje aln, och det blir således en större vinst att utföra väfnader i samma mån de äro grofva.
Detta är en omständighet, som torde förtjena afseende, och jag tillstyrker för min del, att om ett sådant exporlpremiuin kommer att bifallas, man åtminstone måtte tillika anbefalla en undersökning för hvarje fall om den elass, hvartill det exporterade klädet hörer, och att för de kläden, som äro tillverkade af grof ull, bestämmas 2 å 3 sk. och för fin 8 sk. U.
Då blefve denna drawback i öfverensstämmelse med den erlagda tullen, och jag tror icke, all fabrikanlernc i sådant fall kunde klaga, att man icke nog sett pä deras fördel.
Posse: Jag har visserligen icke mycken anledning hoppas, att min åsigt får framgång, då så många talare yttrat sig deremot.
Hr Mannerskantz har fullständigt utvecklat det skäl jag i mitt första yttrande anförde, men jag anser mig det oaktadt nödsakad alt ytterligare fästa uppmärksamheten på det orimliga i principen alt bevilja exportpremier för en vara, som icke tillverkas inom Riket, tillräcklig för landets behof; vi hafva en fullkomlig visshet, att en myckenhet kläden, isynnerhet af finare sorter, införas från utrikes orter.
Det skulle möjligen kunna blifva en industrigren, att exportera detta lullförsnillade kläde, för alt komma i åtnjutande af exportpremium, ty det är oftast ganska svårt att bestämma hvar klädet är lillverkadt.
Vore emedlertid frågan om exportpremier, så skulle jag se saken ur en annan synpunkt, men alt gifva det under namn af drawback, får jag helt och hållet afstyrka.
Då så olika åsigter blifvit under debatten yttrade, hemställer jag, om det icke vore lämpligast alt, till undvikande af en eller två voteringar, återremittera förslaget, hvarigenom man åtminstone vinner den fördelen, att kunna göra afseende på de olika bestämmelser, som de öfriga Stånden beslutat i denna fråga.
Raabs begäran om återremiss, så mycket mera, som jag anser de anmärkn:r, hvilka blifvit gjorda rör:de skillnaden emellan gröfre och finare kläden, fordra närmare utredning.
Uppå härefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. sig anse de emot Utsk:s förslag till bestämmande af drawback för ylle- och half-ylleväfnader gjorde anmärkn:r föranleda lill detsammas återremitterande, och återremitterades derjemte de i sammanhang med detta förslag tillstyrkte jemkningar uti 1 och 2 Den 20 Januari. 341 momcnlcrne af föreskrifterne om iakltagelserne för tillgodonjutandet af restilulionsförmånerne. 6:0.
Utsk:s förslag till förändring af §.
Jag vill visserligen icke nu improvisera cn förändring i stadgandet rörde föringen, men jag anser mig böra återupprepa, att jag förblifver vid de grundsatser, som jag vid förra riksdagen uttryckte, och som jag förut såsom ledamot af den s. k. sjöcomitéen uttryckt, nemi. att jag anser nuvarande sätt för föringens utgifvande helt och hållet onödigt och egentligen komma krogar och värdshus tillgodo, enär den utdelas åt manskapet, då de minst behöfva den, eller då de hemkomma från sina sjöresor.
Enligt min tanka hade föringeu i stället hort lemnäs lill sjömanshuset till fond för understöd åt gamla orkeslösa sjömän, eller deras enkor och omyndiga barn. R. o. Ad. biföll Utsk:s förslag. 7:o.
Ut sles förslag till ändring af 25 § 2 moni.
Bifölls. 8:0.
Utsk:s förslag i afseende pä den uti 3o § medgifna lindring i lull- samt handels- och sjöfart s-afgifter.
I allmänhet icke älskare af Ufverflödiga ord och icke eller af utländska, hemställer jag huruvida icke det af Utsk. begagnade ordet partialt kunde helt och hållet utgå, emedan jag förmodar, alt meningen derigenom förblifver densamma som förut.
Jag erkänner, att ordet partielt kan tydas olika, äfvensom alt det icke är något vackert Svenskt ord, men jag förmodar, alt Utsk. dermed afsell, att sådana indragningar kunde komma i fråga i reciprocitelsväg endast emot vissa länder.
Ehuru jag tror, alt detta ord skulle ulan synnerlig skada utgå, tror jag att det vore lämpligare om detsamma utbyttes emot något annat, t. ex. delvis, eller något dylikt, och hemställer om icke betänk, kunde i detta afseende ållerremilleras.
Blir frågan om alt återsända denna punkt till Utskottet, så vill jag icke sätta mig deremot.
Sannerligen jag hade föreställt mig, att ordet partialt skulle vara i den mening användt, som Hr Rosenblad förmodat, och ali det således skulle härleda sig från den på gamla chartor befintliga benämningen pars mundi.
Jag skulle för min del tro, alt icke något annat ord behöfves, men om meningarne i delta fall äro delade, så bar jag ingenting emot en återremiss.
Då denna punkt blifvit föremål för en särskild öfverläggning i afseende på redaclionen, så anhåller jag om Ståndets uppmärksamhet för den frå - 342 Den 20 Januari. ga, huruvida icke äfven de sista orden skulle Lehöfva undergå en förändring.
Der slår nemi.: ”om den Svenska handelns och sjöfartens intressen sådant skulle påkalla”.
Jag tror, att dessa ord borde fattas allmännare, t. ex. så: när K.
M. kan anse öfvervägande skäl till dylik förändring förefinnas.
Jag skulle icke hafva gjort denna anmärka., om icke återremiss blifvit begärd; ty in praxi torde det måhända komma på eli ut. R. o.
Ad. ansåg de emot della förslag gjorda anmärkntr föranleda lill dctsammas återremitterande.
Under öfverläggningen hos R. o. Ad. sistlidne Fredag, i afseende på tnllbestämmelscrna för ospecificerade handtverkeri- och manufactur-smiden af jern samt stålarbeten, beslöt R. o. Ad., sedan dessa artiklar blifvit åsatte tu 11- afgifter efter minimivärdc, att en särskild föreskrift borde i lulltaxe-underrätlelserna inflyta derom, alt prof af de i Eskilstuna vanligen förekommande jern- och stål-arbeten borde, tilt vägledning för omdömet, tillställas samtlige tullkammare i Riket.
Jag tillåter mig i anledn. häraf vördsamt hemställa, att under 27 § mätte fä inflyta ett sä lydande tillägg: ”Till närmare controll i afseende pä de värden, som godsägares förtuIluingsinlagor upptaga å inkommande manufactur- och bandtverkssmiden samt stålarbeten af de slag, sorn i tulltaxan ej äro specificerade, äfvensom tiljor af jern eller stål, skola prof, genom Vår Generaltullslyrelses försorg tillställas samtlige sjölullskamrar i Riket å sädane jernsmidesartiklar och stålarbelen, som i Eskilstuna tillverkas, jemte noggrann namuförteckning derå, med utsatta gångbara pris.” fl. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att under 7 § af tulltaxe-underrättelserne blefve inföedt ett tillägg af den lydelse Hr Fåhraeus nu föreslagit.
Ropades ja, Slutligen företogs lill pröfning och bifölls Bevilln.Utsk:s uti dess förevarande betänk, afgulna utlåt, i fråga om åtskilliga förbudsbeslämmelser, som med 1842 års slut upphört.
Ladcs på bordet nedannämnde från Utsk. inkomne betänk., mern. och utlåt., nemi. frän:
Lag- samt Allm. Besv.- o. E k o n.-U ts k : n: N:o 20, i anledn. af väckt motion om ändring af 2 cap. G § i K. M:s nåd. stadga ang.
Rikets hafs-, skär-, ström- och iasjöfiske, den 14 Nov. 17G6; N:o 21, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 1, ang:de väckt motion om förbud för beväringsskyldig att genom lega befria sig från krigstjenst; N:o 22, i anledn. af väckt motion om grufägares åliggande att deltaga i fattigvården; Den 20 Januari. 343 N:o 23, i anlcdn. af väckt motion om upphörande af lotshcmmans frihet från delägande i brobyggnads- ocn väghållningsbesväret; N:o *24, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 5, ang:de så väl K. M:s nåd. propos. lill R.
St. om ändring af 4, 5 och 6 §§ 24 cap.
Byggn.brn, som ock särskilda i detta ämne väckta motioner; Allm.
N:o 117, i anleda, af väckta motioner, ronde förändringar uti Rikets elementarläroverk; N:o 118, i anledn. af väckt fråga om anställande af flere lärare vid apologistskolorna; N:o 119, i anledn. af väckt motion om bildande af ett skolråd för hvarje lärdomsskola, samt inrättande af apologist- eller real- och söndagsskolor i städerna; N:o 120, i anledn. af väckt motion om indragning af bergsTogdetjenslerua; N:o 121, i anlcdn. af väckt motion om uppbäfvande af alla hittills gällande sladganden, som ansetts lägga hinder i vägen för adelsman att söka tjenstebefattningar i städerna; N:o 122, i anledn. af väckt motion om ändring i de genom K. förordn. d. 7
Maj 1842 stadgade villkor för behörigheten att föra befäl å Svenskt handelsfartyg; N:o 123, i anledn. af erhållen återremiss af betänk.
Nio 28; samt N:o 124, i anledn. af väckt motion om tillsättande vid gymnasierna af särskilda leetorer för naturalhistorien, m. m.
Som jag förnummit, alt R. o.
Ad. tillförene under detta plenum har fattat det beslut, att protocollen ang:de tulltaxan icke skola uppsättas, så anhåller jag att nu få nämna, alt jag icke dervid varit närvarande, och alt jag mot samma beslut mig reserverar.
Mina skäl derföre äro i korthet, alt jag anser, att åtskilliga uppgifter i afseende på några af dessa artiklar tillhöra de märkvärdigaste företeelser under denna riksdag.
Om jag varit närvar, vid del beslut, som R. o. Ad. fattat, skulle jag derifrån velat undantaga discussionen om dessa artiklar.
Här hafva t. ex. blifvit gjorda uppgifter, hvilka ganska betydligt inverkat på Ståndets beslut, och dessa beslut torde nu för framtiden framstå oförklarliga.
Sådana uppgifter voro t. ex. beräkningen af tullen på kardullsgarn, hvarvid man har gjort den uppgiften, att den utrikes ifrån inkomne ullen förlorar icke mindre än 40 proc., då den tvättas.
Jag hade trott, alt sådana saker bort qvarstå i prot., på det alt närmare upplysningar och undersökningar i följd deraf lill en annan gång hade kunnat vinnas.
Likaså har del förhållit sig med en 344 Den 20 Januari. del af discussioncrna ang:de glas och jernmanufaclurvaror, äfvensom caife.
Jag hade således velat undantaga dessa artiklar, och anhåller nu att få reservera mig emot deras borttagande.
Då jag gjorde åtskil liga uppgifter i afseende på ålgången af ull, då den förvandlas till garn och kardullsgarn, anhåller jag till prot. få nämna, att jag icke uppgifvit 40 proc. minskning vid sådan ullens förvandling.
En vär talare, Hr Hjerta, har reserverat sig emot 11. o. Ad:s heslut, att låta Cancelliet utskrifva endast vissa delar af det vid behandlingen af tullfrågan förde prot.; samme talare har anfört, att för honom och flere andra vore det af vigt att få taga närmare kännedom om de skäl, hvilka ligga till grund för R. o. Ad:s beslut, särdeles hvad artiklarne klädmakaregarn, glas samt stål- och jernarbeten beträffa; talaren tilläde, att då frågan aug:de tull på klädmakaregarn förevar till öfverläggning, uppgaf en ledamot, att vid lillverkniugen af nämnde garnsort inträffade en förlust af råämnet eller ullen, uppgående till ungefärligen 40 proc.
Då Hr Hjerta tyckes hafva fästat uppmärksamhet härvid, och då jag är i tillfälle att derom lemna några upplysningar, anser jag mig skyldig att dem aflemna.
I anledn. af ett af mig förut gifvet yttrande, anhåller jag vördsamt att få återkalla i R. o. Ad:s minne, alt jag omnämnde tvenne hufvudsakliga omständigheter, som, jemte andra, inverka på åtgången och kostnaden af det vid garnspånaden nödige råämnet; dessa omständigheter äro först och framt sorteringen, och vidare fabrikslvältningen.
Det är allmänt bekant, att fabrikanten köper vanligen ull osorterad — vidare att den mäste sorteras.
Nu kan ej lill så beskaffad! ullgarn, som Utsk. antagit eller garn af 2 r:dr b:co värde per £t, all ull begagnas.
Den slröblandade halsullen, den tvinnade och svaga bukullen samt den grofva ben- och svansullen måste afskiljas och särskildt till sämre fabrikater användas.
Häraf uppslår en ej ringa förlust af flere proc. utaf ullens värde, ty den bättre ullen fördyras i den mån som den sämre säljes för ett pris, som understiger den för ullen primitivt utlagda betalningen.
Dernäst kommer fabrikslvättniugeu i betraktande.
Den sker i varmt valten, med tillsats af lösande ämnen; den pä fåret sker i kallt.
Till klädmakaregarn användes medellin ull, som är mest besvärad af ett oljakligt fett.
Men det är ej nog härmed; vid ett par andra tillfällen kommer äfven förluster i fråga.
Ull kan ej genast användas; den skall, som det heter, mogna; den kallare årstiden är den bäst passande för fabrikslvältningen.
Här uppstår en förlust i ränta pä förlaget; ull förlorar i vigt under somuiarmänadernc.
Se här åter en förlust.
All ull är uppblandad med främmande ämnen, såsom lemningar af hö, halm m. m.
Allt sådant måste afskiljas på passande machiuer.
Här inträffar också förlust.
Jag har nu ulredt alt förlust inträffar på Den 20 Januari. 345 på flere salt, och anser mig icke tillstiindigt att gå vidare uti svaromål uppå den gjorda anmärkningen.
II. R. o. Ad. åtskildes kl. j till 12 om aftonen.
In fidem protocolli, allbert Manck. . . . v } * ■ Onsdagen den 22 Januari 1845.
Justerades 2:ne prot.utdrag, det ena af d. 11, 14, 15, 17, 18 oell 20 dennes och det andra af sistuämnde dag.
Justerades plcniprot. för d. 8 dennes f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han och de öfriga Ståndens Talmän, i den förmodan alt RiksSl:n, innan D. D. M. M. Konungens och Drottningens afresa till Norrige, önskade aflägga deras und. afskedsuppvaktniug, hade i gårdagens Talmansconference öfverenskominit, att hvar och en inom sitt Stånd hemställa, huruvida RiksShn hehagade åt Talmannen uppdraga, ali hos K.
M. framställa en sådan önskan och i und. anhålla, att K.
M. täcktes utsätta en dag, då RikSttn kunde få uppvakta D. D. M. M.; hvadan II.
Ex. nu finge hemställa, om R. o.
Ad. behagade lemna honom ett sådant uppdrag.
Med tillkännagifvande, att BorgareSt. redan i går hade utsett ledamöter af förstärkt BancoUtsk., och att i anledn. deraf emellan II.
Landtm, samt Talmännen i Presteoch BondeSt:n blifvit öfverenskommet att föreslå, det val af ledamöter uti nämnda förstärkta Utsk. måtte la förrättas nästkommande Fredag, hemställde II. Ex., om R. o. Ad. behagade utsätta tiden för denna valförrättning till nästa Fredag kl. 9 f. m.
Ex. gjord ytterligare hemställan, biföll R. o. Ad., alt vid samma tillfälle skulle, utom de 21 ordinarie ledamöterne, väljas 9 suppleanter, likasom vid sednaste G II. 44 316
Den 22 Januari !. m. riksdag skelt, samt att således hvarje vallista borde innehålla 30 namn.
Föredrogs ånyo Bcvilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:ns d. 14 och 21 sisth Dec. på bordet lagda betänk.
N:o 2, i auledn., af Hrr K. A. Almgrens och Jon.
Bobergs motioner, ang:de inskränkning af tiden för utländske handelsexpediters eller s. k. probenreuters vistande i Riket m. m.
Jag kan ej instämma i det resultat, hvartill Utsk. kommit; men om det förhåller sig sorn jag här hört sägas, ali de öfrige Stånden godkänt och bifallit detta utlåt., sä torde någon discussion eller öfverläggning på detta delta ruin icke leda till någon förändring deruti, hvarföre jag endast anhåller, att Hr Ridd.secret. ville upplysa huruvida någon bestämd underrättelse om de öfrige Ståndens beslut bit anländt.
Underl, t. f. R i d d. s e c re t. lillkännagaf i anledn. häraf, alt ifrågftvar. betänk., enligt ankomne prot.utdrag, blifvit bifallet af samtlige de öfriga RiksStm.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ns betänk.
Företogs lill pröfning Bcvilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:us d. 14 och 21 sisth Dec. på bordet lagda betänk.
N:o 3, i anledn. af väckta motioner om ändringar i tullförfattningarne.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge delta betänk, böra punktvis föredragas, hvarvid Gr. Lagerbjelke, Gustaf, begärde ordet, och anförde :
De sammansatta Utsk:n hafva, vid betraktande af detta ämne, så mycket sett på målet, att de alldeles förglömt att tänka på, huruvida icke de medel, som dertill blifvit föreslagne, vore dyrare än den vinning, som genom målets uppnående kunde ernås.
Eli bifall till detta Utsk:ns förslag skulle medgifva lullljeustemannen rättighet att slöra husfriden och den personliga friheten, intränga i enskilda boningar, Uppehålla den resande pä obestämd tid och afkläda honom; allt detta vid högst obetydliga vitén, i händelse intet förbudet gods anträffades, och allt detta utan att ändamålet ändock kan vinnas.
Alla länders erfarenhet visar sådant, och Sverige är ett af de land, som, i anseende till sina långsträckta kuster och mångfaldige skärgårdar, har mer än andra svårt att kunna värna sig mot lurendrejeriet.
Man har äfven förbisett, alt ett villkor för ali god lagstiftning är i allmänhet att icke sätta den enskilda vinsten i strid med lagarna, synnerligast vid sådana tillfällen, dä det allmänna tänkesättet anser lagöfverlrädelsen icke vara i och genom gerningens egen natur ett brott.
Det utbildar sig då, som man öfverallt ser i våra, D en 22 Januari f. m. 347 som i andra länders gränseorler, der prohibitivsystemet råder, ett demoralisationssystem, att förakta lagstiftningen i allmänhet; och det enda sältet alt verksamt hämma det onda, som genom lurendrejeriet uppkommer, det är att borttaga den vinst, sorn lurendrejaren skördar på sitt yrke.
Jag vågar derföre hemställa, om icke, i stället för dessa nu föreslagna förändringar, hvilka icke skulle leda till ändamålet, utan endast verka ondt, Ständerne skulle vilja ingå lill Konungen med en skrifvelse af följande innehåll.
Lagerbjelke uppläste derefter följande:
Enär, efter hvad erfarenheten nogsamt visat, en högst betydlig oloflig varuinförscl till Riket äger rum, dels genom lurendrejning, dels genom tullförsnillning, hafva R.
St. tagit delta ärende i noggrant öfvervägande och dervid funnit, att de ang:de tullbevakningen gällande stadgar och författningar väl i flere delar torde tarfva jemkning och förbättring, men att orsaken till ifrågavar. betänkliga förhållande till en väsendtlig del jemväl bör sökas deruti, att de uti tulltaxan förekommande förhud och höga tuIlafgifler göra den olofliga varuinförselu så lönande, alt, genom conliscationer uppkomne förluster, idkeligen ersättas och öfvervägas genom den vinst, som skördas vid de tillfällen, dä den olofliga införseln lyckas, och hvilka tillfällen äfven en fullkomligare tullbevakning icke torde kunna hindra att någon gäng inträffa.
PA grund häraf fä R.
St. hos E. K. M. i und. anhålla, att E. K. M. täcktes för Rikets näst församlade Ständer, genom aflåten nådig propos., föreslå, så väl de förändringar uti nu gällande stadgar och författningar ang:de tullbevakningen, hvilka E. K.
M. finnér vara af behofvet påkallade, som ock ett sådant utbyte af förbud mot införseltull, samt desse sednares i allmänhet jemkande oeh reglerande till det belopp att, jemte iakttagande af nödigt afseende å öfrige med införseltullen afsedde ändamål, tullafgifterne icke utsättas högre, än att den laglydige medborgaren genom dem icke ålägges större kostnader, än sorn den olofliga varuinförseln, med dervid åtföljande premieafgift för ålagande af risk för conliscalion, medför.
Cederström, Jacobi Jag anhåller att få veta, om prot.utdr. ankommit från de öfrige Stånden, huru de behandlat detta betänk, och hvilka beslut bos hvardera af dem blifvit lättade, hvarefter jag torde få ordet.
I anleda, häraf upplyste underl, t. f. R i d d. s e c r e t., att prat.utdrag ankommit, som visade, alt, vid pröfuingen af förevar, betänk., PresteSt. bifallit detsamma, och RorgareSl. l:o afslagit dels tillstyrkandet pag. 8, att R.
ÄJ. i und. anhålla om de förändringar uti K. förordn. d. 22 Dec. 1841, till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor, som uti bifogadt förslag äro upptagna, dels dessa i berörde förslag intagna förändringar uti författningens 34, 35, 38, och 39§§; 2:o US Den 22 Januari f. m. lågt till handlingarne yttrandet, pag. 8, att Hrr Sundlers och Palanders i ämnet väckte motioner må förfalla; 3:o godkänt Utsk:ns utlåt. pag. 8 och 9, i afseende på väckta frågor om förändringar uti gällande förpassningssladga och seglationsordning; samt 4:o låtit förblifva vid yttrandet pag 10, i afseende på Hr Paul Bergs framställning, att Iransito-rätligheter måtte tillerkännas alla stapelstäder i Riket; äfvensom alt frän BondeSl. prot.Utdr. i ämnet ännu icke ankommit, meu enligt enskilde underrättelser, Utsk:ns betänk, hos sistnämnde Stånd vore bifallet.
Frih. Cederström, Jacob: 1 afseende på de bestäm melser här föreslås, så i det ena som andra fallet, åberopar jag den af Gr.
Mörner, C. G., vid detta betänk, fogade reservation, hvaruti lian anser, att ingendera af dessa förslag till förändrade stadganden i förordningen emot oloflig in- och utförsel af varor äro i öfverensstämmelse med hvad man hade rättighet att fordra, och anhåller att dessutom särskildt få yttra några ord.
Om R. o. Ad. skulle, lika med BorgareSt., afslå det lagförslag, som nu inkommit, och låta bero vid hvad 1841 års författning i detta hänseende stadgar, och som redan då icke var särdeles öfverensstämmande med hvad man i Sverige nu, på grund af Reg.]*’, har rättighet alt påräkna som skydd för hus- och hemfrid, så kan möjligen, genom remiss på Gr.
Lagerbjelkes uppgjorda framställning, rättelse vinnas i hvad nyssnämnde författning i ämnet stadgar; men jag begär att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet pä detta ämne i sin helhet, på dess verkningar inom samhället, så väl i afseende på moralen, sorn begreppet hvad med frihet menas, enligt Svensk grundlag, och vill då börja med att för Ståndet uppläsa ett K. förbud mot husvisilalioner af d. 10 Juli 177Ö- Konung Guslaf lil skrifver sålunda: ”Vi Gustaf 8Cc.
Gore veterlig!
: alt, sedan vi af inlupne berättelser förnummit, det inom en kort tid flere husvisitaliouer uti Vår K.
Residensstad Sloekhlom blifvit anställde, hafva Vi i nåder varit omtänkte, huru de författningar, som derom stadga, och hvilka, innan den lyckeligen skedde regementsförändringen, uppå R.
Sl:s und. tillstyrkande blifvit vidtagne, numera skulle kunna förändras, eller alldeles inställas.
Vi håfve dervid å ena sidan funnit, att fruktan för slika husvisitationer väl kunnat afhålla handlande att förse sina bodar och magasiner med utrikes varor, och att det skadliga lurendrejeriet derigenom till någon del kunnat förhindras: men sorn Vi å andra sidan nogsamt inse, huru mycket vära trogna undersåtares hemfrid vid sådana tillfällen lider, och att ingen ting kan mera vara stridande emot grunden till nuvarande regeringssätt, som är frihet och säkerhet; så äre
Vi oek i nåder föranlätne att härmed bjuda och befalla, det hädanefter inga husvisitationer uti hus och bodar någorstädes uti Vårt Rike måge anställas eller tillåtas, oell anhefalle nu
Vårt och Rikets Kammarcoll., alt tullbetjeningen derom förständiga.
Att tillika härvid förekomma det missbruk någre illa sinnade och olydige undersåtare af denna Vår K. nåd
Den 22 Januari f. ni. 349 gora skulle genom en friare handel med utrikes varor, äro Vi i nåder betänkte att laga de emot lurendrejerier utfärdade förordningar under närmare pröfning, samt igenom en sträng tullbevakning och flere anstalter förhindra införsel af utländska förbudna tillverkningar; oell gore Vi oss äfven det säkra hopp, att begärelsen dertill lärer i samma mun aftaga, som de inhemske i Vårt särdeles nådiga nöje uppbringas till godhet och fullkomlighet.
Det alle, som vederbör,” etc. R. o. Ad. torde icke förgäta, att i 1772 års Reg.F. finnes ingen § fullt motsvarande den 10 § i 1809 års grundlag.
Denna sistnämnde innefattar orden: ”Konungen hör rätt och sanning styrka och befordra, vrångvis» och orätt hindra och förbjuda, ingen förderfva eller förderfva låta, till lif, ära, personlig frihet och välfärd, utan lian lagligen förvunnen och dömd är, och ingen afhända eller afhända låta något gods, löst eller fast, ulan ransakning och dom, i den ordning
Sveriges lag och laga stadgar föreskrifva; ingens fred i dess hus störa eller störa låta,’'"' etc.