Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. vid bifallande af Strindlunds motion blott reserverar sig rättighet att tillsätta eli stadgande rör:de förbud emot gårdfarihandel, emedan jag anser att redaclionen i Ulslcs förslag icke uppfyller ändamålet.
I afseende å frågan om gårdfarihan del, är jag hufvudsakligen förekommen af Gr. florn.
Jag anser nemi, att den redaction, som linnes intagen i Frih.
Raabs reservation, har företrädet, och hemställer till Hr Lagerhjelm, 3U8 Den 1C Noveni ber f. ni. huruvida del kan vara skäl atl yrka ovillkorligt bibehållande af redactionen i Utsk:s förslag.
Pä det atl ieke milt forsla yrkande om ovillkorligt bifall lill Slrindlunds motion må vara ett binder för en enklare föredragning, så förenar jag mig helt och hållet i Gr.
Horns sista framställning, till hvars resultat jag förmodar att Hr Lagerhjelm också i sjelfva verket syftar.
Jag har ingenting emot alt, på sätt Gr.
Cronhjelm behagat framställa, den redaclion, som influtit i Frih.
Raabs reservation, må komma att uttrycka hvad man vill i afseende på gårdfarihandel.
Då första punkten i mitt förslag går ut på samma ändamål, som de öfriga talarne afsell, nemi. bifall till Slrindlunds motion och förkastande af Ulsk:ns betänk., så ser icke eller jag något hinder för den föreslagna propos., förbehållande mig blott att den andra punkten i mitt förslag sedermera må kunna blifva föremål för föredragning.
Jag har från början af dis cussionen begärt, atl, i närmaste öfverensstämmelse med Strindlunds motion, man skulle afslä betänk., men förbehålla sig rättighet att besluta öfver beskattningen.
Jag vill nemi. hafva beskattningen i samma proportion af all möjlig tillverkning, och jag anhåller att denna fråga mätte blifva fri och öppen, då den första afgöres.
I anledn. häraf yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att det icke undfallit honom, att Frih.
Cederström vid discussionens början yttrat den mening, alt beskattningen borde blifva fem proc. af tillverkningen, men att denna mening icke blifvit framställd såsom ett bestämdt förslag, utan Frih. yttrat, det han trodde frågan kunna äterlemnas lill Bevillu.Utsk. för afgifvande af utlät, öfver den af Frih. uppgilne heskattuingsgrund.
Derföre hade Ii.
Ex. icke upptagit detta yttrande såsom ett bestämdt förslag, men da nu Frih. yrkat, atl detsamma såsom sådant må komma under pröfning, finge II.
Ex. fästa uppmärksamheten derpå, att samma förslag omfattade beskalluingsfrägan i dess helhet med alla dertill hörande detaljer.
Vid sådant förhållande syntes öfverläggningsämnel vara älerfördt till sitt ursprung, nemi. frågan, huruvida Utsk:ns yttrande öfver Riksdagsm.
Strindlund.
? motion borde bifallas, hvilket yttrande ieke innehöll annat, än en hemställan, att något ovillkorligt afseende ä berörde motion icke må fästas.
Detta öfverensslämdé med Frih.
Cederströms mening och innefattade jemväl hvad Gr.
Cronhjelm påyrkat, hvaraf H. Ex. ansåge följa, att första propos. borde blifva framställd å bifall lill Ulsk:ns hemställan, såsom öfverensstämmande med Gr. Cronhjelms och Frih. Cederströins förslag.
Jag har lyckt mig fiuna, att vi auda Den 16 November f. m. 309 lill för några få ögonblick sedan voro på god väg ali få ärendet afgjordt.
Del har blifvit under discussionen uänindt, att en högre beskattning skulle
Scå att säga vända upp och ned på hela systemet.
Della har jag icke beslridt; jag har blott bestridt, att mitt förslag skulle åstadkomma en sådan verkan ; men såsom jag uppfattat Frih.
Cederströms förslag, så förefaller det mig tydligt, att derigenom skulle uppkomma ett sådant bouleversement af förhållandena, alt alltsammans derigenom blefve förändradt; och jag får på grund deraf till Frih.
Cederström hemställa, om ieke Frih. behagade instämma i den begäran jag gjort, .lag tror att del skulle vara bättre för oss håda, att pä detta sätt vinna något och få sluta discussionen, än alt nödgas genomgå betänk, puukt för punkt.
Cederström, Jaeob: Om R. o. Ad. bifaller första punkten af Utsk:s betänk. rör:de Strindlunds förslag, modifierade och derefter går att yttra sig öfver de detaljer, som kunna komma i fråga, sä torde dessa kunna blifva inskränkta till en enda, i läll Hrr:na förena sig med mig om att bestämma en viss proc. af tillverkningen, och att det åligger Utsk. att bestämma högsta möjliga tillverkningen för hvarje panna.
Dä blir saken slut.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det lian finge fästa Frih. Cederströms uppmärksamhet derpå, att Riksdagm.
Strindlunds motion innehöll följande förslag: ”alt nu gällande förordning ang:de villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin måtte intill nästa riksdag oförändrad bibehållas”, hvaraf loljde att, derest detta bifölles, någon förändrad beskattning sedermera ej kunde beslutas.
Jag skulle visserligen icke tillåta mig alt sä ofta taga Ståndets uppmärksamhet i anspråk, om det icke skedde för det vackra ändamål att komma lill ett snarare slut på denna redan alltför långa öfverläggning.
Jag hemställer till Frih.
Cederström, om man billigtvis kan begära, att Ståndet sä hastigt skulle kunna fatta sitt beslut i en alldeles ny fråga; och för den händelse att Frih.
Cederströms propos. skulle göra sig gällande i afseende på beskaltningsprincipen, så nödgas jag begära återremiss, med anledn. deraf, att jag anser denna fråga vara af så ingripande vigt för hela rörelsen, alt den fordrar den noggrannaste pröfning.
Jag har aldrig yrkat något ovillkorligt bifall till Strindlunds motion, utan har i det fallet varit af Utsk:s tanka, alt något ovillkorligt afseende icke derpå må fästas.
Jag vill bibehålla den gamla författningen med den rättelse i afseende på beskattningen, att i st. f. tariffer, hvilka tjena till intet annat än att utvisa bedrägliga förhållanden, Utsk. malte beräkna högsta möjliga tillverkningen af hvarje slags apparat, och derefter den proe., som skall åläggas hvarje redskap. 3)0
Den 16 November f. m.
Palmstjerna, Carl Ollo: I anledn. af Frih.
Ce derströms ykande, lager jag mig friheten hemställa till Hr Gr. o. Landtm, huruvida ieke Ilr Gr. o. Landtm, skulle finna för godt att göra propos. sålunda, att Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om EL o. Ad. gillar Strindlunds motion på följande sätt: att R. o. Ad. beslutar att nu gällande författning för bränvinsbränningen hör intill nästa riksdag bibehållas, med undantag af de förändringar
Ståndet i afseende på beskattningen kan finna lämpliga och med förbehåll för R. o.
Ad. att göra ett tillägg i afseende på gårdfarihandel.
Då komma vi frän det mesta af dessa punkter, oell det som återstår torde måhända genom en enda votering kunna slitas.
Vi skulle således pä della sätt ändå komma ett litet stycke fram uppför den backe, der vi nu stannat.
I anledn. häraf förklarade II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., att något hinder icke mötte för framställning af en sådan propos. , som Frih. Palmstjerna begärt, men att denna propos. egentligen icke innefattade något annat, än bifall till ötsk:ns hemställan i nu förevar, punkt, ty af bifall till samma propos. följde att R. o. Ad. komme att pröfva Utskms förslag i flere af de efterföljande punkterne, emedan 2, 3 och 4 punkterue endast iunehöllo frågor om beskattningen.
I afseende på föredragningen, hemstäl ler jag vördsamt, om Hr Gr. o. Landtm, icke täckes finna, alt propos. först kunde göras till bifall å Strindlunds motion, eller, om man hellre vill, bibehållande af 1841 års författning med den ändring, jsom Gr.
Cronhjelm yrkat i 43 §■
Då blefve den tanke uttryckt, hvarom de fleste, som här yttrat sig varit ense, och i händelse denna framställning med nej besvarades, blefve tillfälle för R. o. Ad. att yttra sig om de föreslagna förändringarne i beskattningen, hvilka jag för min del vördsamt afstvrker i anseende till den dermed förknippade återremissen till Ulsk:n. Gr. Cronhjelm:
Hvad jag ämnade anföra då jag an mälde mig, är jag hufvudsakligen förekommen af Hr Gr. o. Landtm.
Jag anser en sådan propos. som den begärda, vara i det närmaste detsamma som att pröfva hela betänk., och jag förmodar, att om en sådan propos. skulle göras, så blefve Utsk:ns betänk, i denna punkt bifallet.
Jag anhåller ännu en gång, att Frih.
Cederström ville förena sig i mitt yrkande.
Mig synes, alt Hr Lager hjelm har så enkelt framställt formen för föredragningen, att någon svårighet icke dermed möter.
Om propos. till bifall af första punkten i Utskms förslag framslälles, så besvaras den förmodligen med ja.
Om sedan propos. göres å de öfriga punkterna i betänk, sä svarar Ståndet nej.
Då hafva de andra förslagen rättighet att göra sig gällande, och ingens mening blir undertryckt.
Genom det sätt all föredraga, som den Den 16 November f. m. 311 siste värde talaren begärt, skulle jag tro, att i sjelfva verket den medelväg, som jag åsyftat, skulle blifva förqväfd.
Jag anhåller derföre, om det är möjligt, att Frih.
Cederström täcktes inse, att den grund Frih. vill lägga för beskattningen, är af beskaffenhet, att göra en tolai omhvälfning, och dessutom icke nu kan af hvar och en särskild ledamot pröfvas.
Landtm, yttrade, alt då hvarken Gr.
Cronhjelm eller Frih.
Cederström alstatt från sina förslag till förändring af heskaltningen, syntes intet annat sätt för pröfuingen återslå, än att helt enkelt hålla sig vid den förevar, punkten af Ulsk:ns betänk., hvilken icke innehöll annat än en hemställan alt något ovillkorligt afseende å Riksdags!».
Slrindlunds motion icke må fästas.
Ex. ämnade derföre framställa propos. på bifall till denna hemställan, och om votering om beslutet härutinnan hlefve yrkad, följde deraf alt contrapropos:n borde innefatta ovillkorligt bifall till oflanämnde motion.
Propos. å bifall till Bevilln,-, Lag- samt Allm. Resv.- o. Ekon.Ulsk:ns betänk.
N:o 1, i hvad det angick den i fråga om Riksdagm.
Slrindlunds motion gjorde hemställan, blef härefter af H. Ex. framställd.
Denna propos. besvarades med starka nej blandade med ja, i anledn. hvaraf II.
Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade afslå Utsk:ns förevar, betänk, samt besluta i öfverensstämmelse med Riksdagsm.
Slrindlunds motion, "alt nu gällande förordning ang:de tillverkning och försäljning af bränvin bör intill nästa riksdag oförändrad bibehållas.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter II.
Ex. förklarade, det han trott sig finna att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat den sednare propos.
Frih. Cederström, Jacob, begärde votering.
Upplästes lill justering och godkändes följande votcringspropos. :
Den som bifaller Bevilln.-, Lag- samt Allin. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ns betänk.
N:o 1, i hvad angår Ulsk:ns yttrande, rör:de Riksdagsm.
Nils Slrindlunds motion, voterar ja; den det ej vill, voterar ne.i; Vinner nej, afslås Utsk:ns betänk, samt beslutar R. o. Ad., i öfverensstämmelse med hvad i nämnde motion blifvit föreslaget, att. nu gällande förordning ang:de villkoren för tillverkning och försäljning af bränvin må intill nästa riksdag oförändrad bibehållas.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följ eija—17.
Nej—94. 312 Den 16 November e. m.
Enligt före voteringens början fa Undt beslut åtskildes II. R. o. Ad., sedan densamma blifvit slutad kl. ^ till 3 e. m.
Lördalen den 16 November 1844.
O Plenum kl. (i e. ni. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att under öfverläggningen i förmiddagens plenum, ang:de Bevilln.- Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Ulskms betänk.
N:o 1, Hr Gripenstedt, .loll. Aug., föreslagit, att, i händelse R. o. Ad. bifölle den af Riksdagsmannen Strindlund i ämnet väckta motion, R. o. Ad. måtte inbjuda de öfriga RiksSt:n att förena sig med R. o. Ad. i dess beslut, hvadan nu, sedan berörde motion blifvit af R. o. Ad. bifallen, delta Hr Gripenstedts förslag förekomme till pröfning.
Kanske täcktes II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., i händelse underrättelse derom blifvit det II.
Ståndet meddelad, gifva tillkänna, huruvida de öfrige Stånden redan fattat sina beslut i denna fråga.
Det är nemi. klart, alt om så skett, är en inbjudning till dera mindre nödig, då, i motsatt fall, en sådan möjligen skulle leda till enhet i besluten.
I anleda, häraf behagade II.
Ilr Gr. o. Landtm, tillkännagifva, att någon officiel underrättelse om ärendets afgörande i de öfriga Stånden ännu icke ankommit, men att rycktesvis vore kändt, alt Högvörd.
PresteSt. derom på förmiddagen fattat sitt beslut.
Propos. å bifall till lii- Gripenstedts förslag om inbjudning till Medstånden blef härefter framställd och med ja besvarad. 2:ne Prot.utdr., innehållande R. o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut, jemte det dertill nu beslutade tillägg, upplästes till justering och godkändes.
Då nu II.
Landtm, såsom föremål för öfverläggningen framställde den af Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., under förmiddagens plenum väckta motion, alt R.
St. matte till K.
M. ingå med en tind. skrifvelse, ang:de nödiga åtgärders vidtagande i afseende på tillverkning och försäljning af bränvin, anmälde och yttrade sig Frih. Den IG November e. m. 313 Frill.
Jag anhåller, i händelse del H.
Ståndet ieke skulle filina sig deraf besväradt, att H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, täcktes låta ännu en gång uppläsa sednare delen af mitt förslag, sådant del nu till Ståndets pröfning framlägges.
.lag får dock tillika på förhand förklara, att, för den händelse alt Hr Gr. o. Landtm, eller det H.
Ståndet skulle finna någon svårighet vid alt antaga förslaget, sådant det i dag af mig blifvit framsläldt, sä är jag för min del gerna beredd alt ingå pä de modificationer, hvilka kunde bidraga lill svårigheternas undauröd jamie; blott att, i bufvudsaken, förslaget vinnie det fl. Ståndets bifall.
Jag har för detta ändamål i förväg påtänkt några förändringar af detsamma, men skulle dock först önska veta, huru omdömet derom utfaller sådant det nu hefinnes, innan jag utbeder mig att af dessa förändringar fä lenina det H.
Ståndet del.
H. Ex. Or Gr. o.
Landtm, yttrade, del han, då Frih.
Palmstjerna önskat veta, om hans motion ansäges innefatta något stridande emot grundlagen, borde fästa Frih:s uppmärksamhet derpå, att hans motion åsyftade att åt K.
M. öfverlemna att jemka beskattningen, hvilket H. Ex. ausåge icke vara öfverensstämmande med grundlagens anda och mening; hemställande 11.
Ex. derföre, om icke Frih. funné lämpligt, att, såsom han sjelf nyss ifrågasatt, modifiera sin motion.
Om jag trott, alt något emot grundlagen stridande i det af mig framställda förslag förefiinnils, skulle jag visserligen icke hafva gjort det lill ämne för det HL Ståndets öfverläggning.
Då jag nu likväl hör att förhållandet anses vara sådant, och dä jag tillika håde förmodar och hör förmoda, att, i en så beskaffad fråga, del är Hr Gr. o. Landtm, som har rätt och jag sorn misstagit mig; sä anser jag mig icke kunna nu framställa en mot Hr Gr. o. Landtm, stridig tanka.
Emedlertid har jag försökt alt något jemka redactionen af mitt förslag, lill följande lydelse, som, med det H. Ståndets tillstånd, jag anhåller att få uppläsa. 2:o Alt RiksStm åt Konungen öfverlemna, att i hela denna fråga vidtaga de åtgärder, sorn pröfvas ändamålsenliga, intill dess K. M., efter anställd närmare undersökning af de grunder för beskattning af bränvinet, som, i andra länder försökta, skulle kunna i Sverige mer eller mindre användas, samt i synnerhet af förhållandet mellan rymden af mäskekaret och bränueriets afverkningsförmäga, täckes vid nästa riksdag lill R..
St. aflåta nåd. propus, om hvad härutinnan på deras beslut ankommer; anhållande R.
St. derhos i lind., att i de åtgärder, som dessförinnan kunde af K.
M. anbefallas, särskildt afseende mätte i nåder fästas ä förderfligheten af den gårdfarihandel med bränvin, som för närvarande öfverklagas.
På begäran af Frih.
Raab, Adam Christian, Lief denna motion lagd pä bordet. 40 314 Den 1(1 Novem ber e. m.
Anmäldes till föredragning BaneoUtsk:s d. 9 dennes f. ro, pä bordet lagda utlåt.
N:o 19, i anleda, af Fabrikören A. L.
Soldins ansökning om eftergift af upplupne straffräntor å 2:ne län i Bancodisconten.
Hr Rosenblad, Bern lian d: dag anhåller, att om prot.- uldr. frän de öfrige Ständen ankommit, huru della mät af dem blifvit afgjordt, innehållet deraf i sådant fall mätte godbelsfullt mig meddelas.
Underteckn. t. f. Ridd.secret. upplyste, att, enligt ankommet prot.uldr., Hedcrv.
BoudeSt. bifallit BaneoUtsk:s förevar, utlät., men att underrättelse om de öfrige RiksSlins beslut ännu ieke erhållits.
Ilr Rosenblad:
Jag befarar, ali den ifrågavar. personen, Fabrikören Soldin, blifvit något bardt behandlad, ehvad det varit hans egenskap af Jude eller den af ett mycket verksamt omhud för Svenska fabrikanter i Norrköping, som ådragit honom deras obenägenhet, hvilka mera gynna försäljning af klä de, inkommet på annan väg.
Förhållandet med denne Soldin är följande: för 15 eller 16 år sedan nödgades bäti cedera; baus ganska betydliga tillgångar blefvo dä satte under förvaltning af en person vid namn Hammarbom, men hvilken förskingrade dem och rymde till Hamburg, hvarest han slutligen dog.
Sedermera har bemälde
Soldin åter kommit sig upp, dels der igenom att bans hustru gjort ett arf, dels äfven derföre, alt han förvärfvat och gjort sig förtjent af Norrköpings fabrikörers stora förtroende, genom all både i Stockholm oell å marknader ombesörja försäljning af Svenska kläden.
Summan af de från Bancodisconten utgifne lån, hvaraf det ena varit upptaget af Soldin mot Fabrikören Hammarboms borgen, och det andra af bemälde Hammarbom, mot Soldins borgen, belöper sig till 3000 r:dr och har redan blifvit Bancodisconten godtgjord.
Vid IS4Ö års riksdag anhöll Fabrikören Soldin hos Rikets då församlade Ständers BaneoUtsk., att honom mätte beviljas eftergift af de å ofvannämnda båda län upplupna öfverräulor, hvilken ansökning dock af R.
St. dä biet' afslagen.
Soldin förband sig då, medelst en af honom sjelf och haus hustru utgifveu förbindelse, att hvarje halft år erlägga 400 r:dr b:co, tilt dess hela summan af de å lånen upplupne öfverräulor, till ett sammanräknadt belopp af 3,568 r:dr 35 sk. 9 r:st., blefve till fullo inbetald, och bär genom dessa inbetalningar af Soldin blifvit erlagd en summa af 1,200 r:dr.
Dä nu således Bancodisconten oförmodadt återfått icke allenast fulla capitalbeloppet 3,600 r:dr, utan äfven återfår till sista skarfven den fulla lagliga räntan derå, så tyckes det mig vara temligen hardt, att den ifrågavar. personen icke desto mindre nödgas betala straffränta för det ena länet.
Jag får med anleda, häraf vördsamt anhålla, det R. o.
Ad. täcktes bifalla den af Disconldireciioueii gjorda hemställan, att Soldin, med villkor att lian inom 2:ne månaders förlopp till Den 10 November e. m. 315 rulin inbetalar den återstående lagliga räntan, mätte få eftergift i livad den honom älaggda straffräntan beträffar.
Jag liar mig bekant, att Riksdagsfullmäktige från Norrköpings stad, äfvensom den ledamot af PresteSt., som är kyrkoherde i Norrköping, hafva mycket, förordat den ifrågavar. personen, och att de i Borgare- oell Prés te St: n gjort samma förslag.
Hr Bildt, Knut:
Såsom ledamot af BaucoUtsk. får jag äran upplysa, att Ulsk:s beslut i denna fråga ingalunda härrört af någon afundsjuka, äfvensom alt dervid icke kommit i betraktande den omständighet, att Fabrikören Soldin bekände sig lill Judiska läran, ulan har Utsk. hett enkelt ieke velat gå längre i eftergift vid denna riksdag, än som skett vid den föregede, dä, såsom det af betänk, synes, hans ansökning blef af B.
St. afslagen.
Dä man dessutom af den omständighet, att bemäldc Soldin för närvar, liar salubodar i Slockholm, Götheborg och Norrköping, ägde anleda, förmoda, att. han nu vore i bättre omständigheter stadd än vid förliden riksdag, och då Utsk. hittills följt den princip, att icke bevilja eftergift ät någon, sorn icke kunnat förete fattigdomsbevis, så har Utsk. deraf hemlat ytterligare skäl för detta sitt. tillstyrkande.
Jag yrkar således bifall lill Utsk:s betänk., och detta sä mycket hellre, som jag nu hör, att det af Hederv.
BondeSt. redan blifvit bifallet, äfvensom jag af tidningarue sett, att frågan i Högv.
PresteSt. erhållit enahanda utgång.
Upplysningsvis torde jag fä nämna, livad jag genom enskilda underrättelser tror mig veta, alt det ifrågavar. betänk, äfven blifvit af Vällofl. BorgareSt. bifallet.
Jag får dessutom hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, ali. betänk, här måtte, till den del Hr Landtm, finner för godt, blifva uppläst, samt alt jag derefter mätte få ordet.
Slutmeniugen i Utsk:s utlåt, blef i följd häraf nu uppläst, hvarefter Frih.
Palmstjerna tilläde:
Då, på sätt upplyst blifvit, de öfrige Stånden bifallit BancoUtsk:s nu förevar, utlåt., skulle jag tro icke något annat för R. o. Ad. återstå, än att äfven biträda deras beslut i ämnet.
Jag tillstyrker således antagandet deraf, samt önskar alt den 17-åriga öfverräntan mätte Banken väl bekomma.
Cederström, Jacob: Ehvad de öfrige Stånden beslutat, nödgas jag dock för min del instämma med Hr Rosenblad, samt bos del H.
Ståndet anhålla, det Fabrikören Soldin mätte frän den honom ålagda straffränta befrias.
Dä nemi.
BancoUtsk. sjelf erkänt, hurusom bemälde
Soldin råkat i förlägenhet genom en oredlig förvaltning af curatorn i concursen, så synes det mig icke vara skäl all den ifrågavar. straffräntan af honom utkräfves.
Hr Rosenblad:
Efter hvad jag trott mig finna, lemnade Ridd.secret. deu upplysning, att prot.uldr. endast från Hederv. 316
Den 16 November e. m. BondeSt. ankommit; men om äfven de öfrige Stånden skulle hafva bifallit betänk., så instämmer jag i hvad Frih.
Cederström nyss yttrat.
Hela skillnaden emellan mitt oell Ulsk:s förslag beslår deruti, alt jag yrkar, det eftergift i afseende på den Fabrikören Soldin ådömda straffränta mätte honom å båda länen beviljas, dä Utsk. deremot inskränkt sitt tillstyrkande lill blott det ena.
Jag upprepar ännu en gång, att då Bancodiseonten till sista skillingen erhållit hvad densamma i laglig ränta tillkom, så synes det vara hårdi att ändock vilja utkräfva en 17 års proc.-ränta af den. hvars egna medel blifvit, genom lagens åtgärd sä att säga, förskingrade.
A det af Hammarbom emot Soldins borgen upptagne län har Utsk. 1111 likasom vid föreg:de riksdag tillstyrkt afskrifning.
Delta Utsk:s tillstyrkande innehåller således precist detsamma, som vid förliden riksdag af Utsk. blef föreslaget, men som dä icke blef af R.
St. bifallet.
Hvad mig beträffar, så och enär den laga rätten en gång är gifven för hvad Banken hör taga, skall del vara högst talande skäl, för alt jag skall tillstyrka en åtgärd, hvarigenom Banken skulle komma i mistning af hvad densamma med rätta tillkommer.
Jag har sålunda så mycket hellre bi trädt del af pluraliteten inom Utsk. faltade beslut, enär samma princip der gjort sig gällande, att nemi. då eftergift skulle beviljas af lagliga förbindelser till Banken, hvilka personer sig iklädt, så borde alltid såsom ett hufvudvillkor dervid afses, att den ifrågavar. personen skulle vara ut blottad och sålunda i största behof af en dylik eftergift; men då nu detta icke varit förhållandet, enligt de upplysningar som blifvit Utsk. meddelade, och hvilka sä myckel mindre varit af den beskaffenhet, som Hr Rosenblad trott, emedan just från samma häll yrkandet ä afskrifning var sorn starkast, sä har Utsk:s pluralitet, som sagdt är, stannat vid hvad betänk, nu innehåller och hvartill jag nu vördsamt yrkar bifall.
Den lag, som stadgar dessa straffräntor, skulle jag önska vara borta, ty för mig äro dylika räntor något högst motbjudande.
Måhända min erfarenhet, ej såsom låntagare, men såsom executor, hvarvid jag kommit i tillfälle att se de summor, hvartill straffräntorna ofta uppgå för ett enda län, kommit mig att något ömmare behjerta de stackars menniskors belägenhet, hvilka råkat i händerna på dessa låneaustalter.
Jag tillstyrker således, alt den af Hr Rosenblad gjorda begäran må blifva af Ståndet gillad, äfvensom jag i följd deraf afstyrker Ulsk:s betänk., med det tillägg, att jag önskar, det afskrifning må äga rum vid alla de fall, dä straffränta blifvit ådömd.
För min del får jag säga, att det i bufvud saken gör ingenting hvad det II.
Ståndet än beslutar, då de öfriga Stånden redan fattat sina beslut i ämnet; men jag tror Den 16 November e. m. 317 det vara både orätt såsom prejmlicat och för Bancodiscontens egen rörelse menligt, om denna straffränta borttages.
Man har här så mycket talat emot dessa räntor, att man deraf skulle hemia anledn. att tro, det den största obillighet lage lill grond för desamma; men jag får dervid anmärka, att desse s. k. straffräntor äro fastställda för de oordentlige och alldeles icke för de ordentlige låntagarne; således torde de mot dem anförda skäl möjligen äfven försvinna.