Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kan det då vara rätt, att när man höjer skatten för alla slags näringar, hvilka hafva någon gemenskap med bränvinslillverkningen, låta distilleringen qvarstå med den nuvar:de låga skatten.
Jag skulle anse det såsom en inkonseqvens.
Det är enl. min åsigt rättvist att förhöja skatten, dock så, att den icke öfverstiger 4 sk. b:ko per kanna, och då distilleringen ökar varans värde 3 eller 4 gånger, anser jag denna skatt icke för hög.
Jag anhåller om bifall till Hr Braunerhjelms förslag.
Jag skulle inlåta mig i alltför stor vidlyftighet, om jag till vederläggning skulle uptaga alla Frih. 20* 308 Den 15 Juli f. ni.
Raabs anmärkn:r mot mitt förslag.
Jag skall således inskränka mig till de hufvndsakligasle, till antalet 2:ne, nemi. beskattningen och begränsningen af pannerymden.
Hvad nu angår beskattningen, har Frih:n ansett den böra vara så låg som möjligt derföre, att det i sanitärt och ekonomiskt hänseende vore bättre att få en renad och god vara, som kunde blifva föremål för export.
I fråga om det första hyser jag mina betänkligheter, ty oaktadt redan nu skatten är högst ringa, finnas högst få egentliga distillerings-apparater och äfven med den af Frilen föreslagna låga skatt tror jag, att de icke komma hädanefter att inrättas i den skala Utsk. föreslagit.
Jemföra vi dessutom priserne på distilleradl och rått bränvin, så förhålla de sig såsom 1 lill 3.
Det är således föga troligt, att någon af den lägre klassen förtär det dislillerade bränvinet, och den verkan i sanitärt hänseende Frilnn föreställt sig är alltså endast en illusion.
Hvad exporten beträffar, kan jag icke öfvertyga mig, att Sverige någonsin blir ett så sädesproducerande land, att det kan till lägre pris försälja distiileradt bränvin, än hvartill det kan köpas i Danmark och Preussen.
Så länge råämnena inom dessa länder 8ro mindre dyra än hos oss, måste bränvinet inom Sverige vara dyrare, hvaraf följer, att någon export icke kan komma i fråga.
Jag öfvergår nu till Frihtns andra anmärkn. ronde pannerymden.
Den jag föreslagit anser jag både billig och nödvändig.
Hillig derföre, att man beröfvat landtmannen rättigheten alt distillera bränvin under andra tider, än den för bränvins tillverkning tillåtna, och mot samma skatt som för bränvins-tillverkningen.
Skulle man nu införa en annan beskattning för städerne, så vore det ju en orättvisa alt icke lemna landet en lika förmån.
Hitintills har det varit en hvar lofgifvet, att begagna en dislilleringspanna om 5 eller 6 kannors rymd, men denna rättighet skall numera uphöra.
Det blir alltså en ytterligare orättvisa emot landet, att stadga en serskild lägre beskattning för städerne.
Frih:n har jemväl sagt, att skatten icke skulle kunna beräknas till 4 sk. kannan.
Uplysningsvis får jag meddela Frihtn, att mina beräkningar grundas icke pä hugskott, utan på upgifter, lemnade af män i facket.
En distillator här i staden vid namn
Titz har sagt mig, att han under 3 eller 4 timmar med en 20 kannors panna afverkar 3 gånger pannans rymd.
Jag tror således, alt beräkningen häller streck.
Beträffande frågan om inskränkning af pannans form, tror jag, att den är oundviklig, då skatten beräknas efter redskapens afverkningsförmåga.
Skulle redskapens form icke vara bestämd, så vet jag i sanning icke huru skatten skall kunna beräknas.
Att emedlertid distillering med den redskap jag föreslagit är möjlig, visas bäst dermed, att då någon dist il lerat på landet, har det alltid skett med enkel redskap.
Om likväl någon finnér sig förhindrad att till distillering begagna sammansatt redskap, står det ju honom öppet att under 2 månader om året anmäla sig till bränvinsbränning i fabrik och han kan dä inrätta sin redskap, huru han behagar i i och för dislilleringen.
Jag tror således, att del finnes en Den 15 Juli f. m. 309 möjlighet lemnad att till distillering använda den mest tjeuliga redskap och mot en ganska ringa afgift.
Jag finnér intet skäl, hvarföre jag skulle medgifva någon ändring i mitt förslag, ulan anhåller om bifall till detsamma: Gr.
Mörner, Axel: Ehuru jag inom det Serskildta Utsk:t deltagit i öfverläggningarna om ifrågavande Betänk., har jag likväl icke kunnat godkänna detsamma, ulan reserverat mig deremot, och det torde då ursägtas mig, att jag nu söker närmare redogöra för de skäl, som ligga till grund för min reservation.
Jag har nemi. trott och tror ännu, att förmånligast vore, alt distillering icke, såsom Utsk. föreslagit, bör vara tillåten ä landet under den tid, då bränvinstillverkning i allmänhet är förbjuden, ulan att den i stället bör öfverlemnas åt städerne, såsom en dem, men icke landet, tillhörande näring, och vidare att den skall betraktas såsom hvarje annan fabriksnäring.
För att likväl förekomma missbruk har jag ansett nödigt, att man bestämde en viss gräns för den redskap, som i och för distilleringen tick användas, emedan jag befarar, alt missbruk eljest lätteligen kunde ske.
Derföre har jag i min reservation föreslagit, att redskapen borde inrättas i öfverensstämmelse med 6:te §:u, men för att icke utestänga begagnande af den här i landet hittills använda redskapen såsom t. ex. i Stockholm och Norrköping, ansåg jag, alt med serskildt tillstånd distillering med denna redskap borde tillåtas, emot den kontroll, sorn för hvarje serskildt fall kunde bestämmas.
Omständigheter häfva sedermera inträffat, hvilka föranledt mig, att nu icke begära propos. ä mitt förslag, utan förenatjag mig med Hr Braunerhjelm.
Visserligen erkänner jag, att det kan vara hardt, att, när man har en länge pröfvad och såsom god befunnen redskap, den skall bortkastas och sättas i skräpvrån, men sådant kan icke hjelpas med de omständigheter, som nu äro för handen.
Emot antagande af Hr Braunerhjelms förslag har Frih.
Raab hufvudsakligast anmärkt, att det vore olämpligt att bestämma redskapen för distillering sådan den i öde §:n finues uplagén, dervid Frilen bland annat vltrade, att ånga icke medelbarligen finge användas.
Häremot får jag erinra, att om distillering skall ske med änga medelbart, kan sådant verkställas på det sättet, all ångan föres antingen omkring eller i rör genom pannan.
Ledes hon i rör, huru lätt kunna icke dessa gå sönder i lödningen eller eljest vara söndriga, så att ångan inkommer i distillations-apparaten och lönbränning bedrifves i stället.
Äfven har Frilnn sagt, att då rören icke fä ledas i upåtgående rigtning, skulle detta förhindra distillationen.
Härvid är att märka, att intet hindrar, att haltröret göres något högt och sedan ledes i horisontel rigtning, helst de nu vanligen gå vertikalt nedåt.
Reklifikatious-apparat får visserligen icke anbringas, men då redskapens egare icke åsyftar att tillverka, utan distillera bränvin, ser jag icke hvad som hindrar honom att för delta ändamål begagna mäskvärmaren.
Hvem kan hindra honom att låta rören 31 0 Den 15 Juli f. in. glida ofvanpå mäskvänuaren, och i sådaut fall har lian sin apparat.
Jag anhåller oin bifall lill Hr Braunerhjelms förslag.
Frågan huruvida raan här i landet vill minska bränvinets skadlighet, genom befrämjande af distillering, eller ej, anser jag sannerligen af den vigt, alt jag måste yttra ännu några ord derom, men skall söka att fatta mig så kort som möjligt.
1 afseende pä redskapen må jag anmärka, att då man i föreskrifterna för tillverkningen i mindre brännerier iakttagit alla försigtighetsmått för att förekomma, det icke bränvinstillverkare skola kunna göra afrinningen stark, men meningen med distitleringen just är att åstadkomma den möjligast starka produkt, följer deraf att
Hr Braunerhjelms förslag om redskapens beskaffenhet innehåller raka motsatsen af hvad man bort föreskrifva, ty den redskap, sorn enl. hans förslag skulle för distillering fä användas, är just sådan, som den icke borde för ifrägavande ändamål vara.
Hr Braunerhjelm har sagt, att vi icke skulle kunna exportera bränvin, emedan Sverige icke vore ett sä sädesproducerande land, att vi skulle kunna undersälja våra grannländer.
Jag beder honom och de Hrr, hvilka hysa en sådan åsigt, erinra sig förhållandet de sista åren, och sednast det innevarande, att ■vi nemi. verkligen exportera spanmål.
Månne någon export kan ega rum, utan att man undersåker det land, till hvilket varan sändes?
Något annat vitnesbörd behöfves icke.
Afven är sagdt, att det vore en obillig fördel för städerue om de skulle få skattefritt utöfva distillering.
Jag vill icke taga i betraktande städernes större eller mindre fördel i förhållande till landet, utan hela samhällets fördel, som fordrar befrämjandet af en näring, genom hvilken en i sig sjelf skadlig vara blir betydligt mindre skadlig.
Blifva städerna ålagda en hög skatt för distilleringen, följer deraf att näringens produkt, det distillerade bränvinet, blir så mycket dyrare, följaktligen mindre konsumerad, än den skadligare finkeln.
Hr Brannerhjelm yttrade, att rättigheten att begagna en väl konstruerad redskap vore ingen betagen, då den, som bade en sådan, kunde anmäla sig lill bränvinsbränning under 2 månader.
För begagnandet af konstredskap skulle erläggas afgift af 100 till 333^ R:dr Inko om dagen, och hvilken distillator skulle komma ut med en sådan afgift?
Eller vore meningen att distillatorn skulle blifva bränvinstillverkare, för att få, efter Hr Braunerhjelms förslag, derjemte distillera 4 å 8 dagar?
Jag tror ej att distillering pä detta sätt befrämjas.
Slutligen och såsom eif vigtigt skäl, hvarföre distilleringen ej bör undertryckas, ber jag få erinra att icke obetydliga qvant i tet er. sprit, det vill säga distilleradt bränvin, åtgå till upspädande af arrak, kognak och rumm, hvarigenom vi numera icke behöfva införskrifva af dessa slag så mycket som annars vore fallet.
Den sprit, som för sådant ändamål användes, måste omdistilleras flere gånger för att blifva befriad från finkelolja.
Jag anhåller nu att fä upläsa §:n sådan som jag tror den bäst kunna upfylla sitt ändamål: ‘'Bränvinsdistillering må derjemte under tid, då bran - Dea 15 Juli f. tn. vinslillverkning icke är tillåten, nemi. från den 15 Dec. ena året till den 15 Okt. det nästföljande, kunna såsom serskild näring ulöfvas af den, som enl. l:a §:n må tillverka bränvin.
Ansökning om sådan dislilleringsrält göres hos K:s Befh:de med bifogande af bevis, som sökandens behörighet styrker, och upgift på stället, der näringen skall idkas”.
Jag erkänner, att i Utsk:s förslag icke är intagen föreskriften derom, att upgift på stället, der näringen bör idkas, skall afleranas.
Jag har derföre i mitt förslag intagit föreskrift derom.
I 56:te §:n bör man, efter min åsigt, inlägga föreskriften, att distillering på landet är ställd under upsigt af kontrollörer, och alt distillatorerna sjelfva skola bekosta deras arfvode.
För min del har jag önskat, att bränvinsdislillering må tillåtas och befrämjas, på det att rå varan måtte förädlas, och derigenom blifva dels mindre skadlig, dels användbar till techniska behof.
Jag har således med Frih.
Haab instämt deri, att bränvins-distillering bör fortfarande tillåtas bränvinsbrännare, men i fråga om sättet att förekomma missbruk, har jag mycket tvekat, huru jag borde inom Ctsk. rösta.
Jag hade önskat, i detta afseende, hafva ledning af Hr Braunerhjelm, men beklagligen var saken redan afgjord innan han till Utsk. återkom.
När nu frågan skall i Stånden afgöras, tror jag, att, om vi vilja förena oss med Preste- och Borgare-St:n, måste vi bifalla Hr Braunerhjelms förslag.
PresteSt. har redan antagit detsamma och jag tror mig veta, det BorgareSt. kommer att göra likaledes.
Jag tillstyrker derföre R. o. Ad. att jemväl gilla ifrågavar:de förslag, hvarigenom 3 Stånds sammanstämmande beslut erhålles.
Dä vi känna, att BondeSl. redan i går skiljt sig frän de andra i hufvudfrågan, lärer R. o. Ad. finna, huru nödigt det är att vara ense med de två öfriga Stånden.
Jag vill endast med två ord besvara Frih. Raabs anmärkt)., att fördelen af distillering under fyra dagar vore högst ringa och att derpå icke borde göras afseende.
Denna fördel är likväl så stor, att jag under dessa fyra dagar kan distillera allt det bränvin, jag under en månad tillverkat.
Skulle dislilleriogen blifva så begärlig, alt man anser sig böra anlägga serskild apparat, så betviflar jag icke, alt dessa bränvinsbrännare, som hafva rättighet, att göra sin redskap, huru de behaga, inrätta den för distillering af allt det bränvin de tillverka.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad samt de af Hr Braunerhjelm och Frih.
Raab afgifva förslag lill redaktion af 20:de §:n blifvit upläste, blef propos. till bifall å 20:de §:n af Utsk:s förslag framställd och besvarad med starka Nej. jemte några Ja; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla den af Hr Braunerhjelm föreslagna redaktion af ifrågavande §, samt, efter denna propos:s besvarande med starka
Ja, blandade med Nej, förklarade all han härvid funnit
Raab hegärde votering. 312 I) e n 15 Juli f. nt Uplästes till justering och godkändes följande votens-propos.:
Den som bifaller, att 20:de §:n af den blifvande Förordmn, ang:de vilkoreu för bränvins-tillverkning, erhåller följande lydelse r ”Bränvins-distillering må äfven under lid, då bränvins-tillverkning icke är tilläten, kunna i stad, såsom särskild näring, utöfvas med enkel redskap, sådan den i 6:te §:n (7:de) beskrifven är, af minst 21 kannors rymd, och mot afgifts erläggande efter samma grund, hvarefter afgiften för enkel redskaps begagnande vid bränvins-tillverkning i 44:de §:n (40:de) bestämd är”.
”Ansökan om sådan distilleringsrätt göres hos Magistraten, som, då tillstånd dertill meddelas, skall hos K:s Befh:de derom genast göra anmälan”; röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages för nämnde § följ:de redaktion: ”Bränvinsdistillering må derjemte under tiel, då bränvins-tillverkning icke är tillåten, nemi. från den 15:de Dec. ena året till den 15:de Okt. det påföljande, kunna såsom serskild näring utöfvas af den, sorn enl. l:sta §:n må tillverka bränvin.
Ansökning om sådan distilleringsrätt göres hos K:s Befh:de med bifogande af bevis, som sökandens behörighet styrker, och upgift på stället, der näringen skall idkas”.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 19.
Nej — 2.
Uppå härefter framställd propos. blef fortsättningen af förevar:de ärendes pröfning upskjuten till eftermiddagens plenum., Anmäldes och lades på bordel nedannämnde från Ulsk:n inkomne Utlåt:n, Betänk:n och Mern., nemi. från Stats-U.t skottet: N:o 168, i anledn. af väckt motion om bidrag af allmänna medel lill pensions-inrättningen för Svenska läkare, deras enkor och barn ; N:o 169, i anledn. af väckt motion om pension för aflidne Intendenten Theodor Sandströms enka och barn; N:o 170, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de pension för frami.
Landshöfd:n m. m. G. U. Nermans enka; N:o 171, i anledn. af vackt'molion om förhöjning af den ryttare och soldater af Wadstena krigsmanshus-kassa tillkommande pension; N:o 172, i anledn. at väckte motioner, ang:de förändrade grunder för pensionering af Justitise-Bad; Den 15 Juli e. m. 313 Allm.
Besvärs- o. Ekon.-Utskott et: N: 110, i anledn. af väckte motioner om inrättande af kommunal-nämnder; N:o lil, i anledn. af väckt motion om ändring i sättet för den s. k.
Landskyldens utgörande till Presterskapet inom Bohus län; Serskildta Utskottet: I\T:o 12, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk.
N:o 9, om inställande af bränvins-tillverkning under innevar:de års höstmånader, och om tillåtande, i dess ställe, af tillverkning under någon tid af nästkommande år.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ till 4 e. m.
Lördagen den 15 Juli 1854.
Justerades pleni-prot. för d. 1 sisth Maj.
Fortsattes pröfningen af Serskildta Utsk:s Mern.
N:o 11, i anledn. af återremiss af Utsk:s Betänk.
N:o 8, med förslag till förordn., ang:de vilkoren för bränvins tillverkning; hvarvid nu bland de till ersättande af 20:de §:n i förra förslaget tillstyrkte §§:r, förekom. § 21.
Hr Brannerhjelm, Ferdinand:
Till följd af 11. o. Ad:s på förmiddagen fattade beslut i afseende å 18:de, 19:de och 20:de §§:ne måste en förändring af nu föredragna 21:sta § vidtagas.
Det torde tillåtas mig att upläsa §:n, sådan den, enl. min tanke, bör komma att lyda: ”Den, som sålunda vunnit rättighet till distillering, skall, minst 14 dagar före hvarje gång han distillering företager, sådant hos K:s Reflude skriftligen anmäla och upgifva den tid, hvarunder, och det ställe, hvarest han vill distilleringen utöfva, äfvensom distillerings-redskapens rymd och beskaffenhet; bifoge ock i hufvudskrift eller bevittnad afskrift justerares mätningsbevis om redskapen”.
I detta mom. äro orden ”och det 314 Den 15 Juli e. ni. ställe hvarest” tillagda, hvaremot stadgandet örn upgifvandet af beskaffenheten utaf alla för distilleringen i öfrigt erforderliga kärl är uteslutet, emedan endqst sjelfva redskapen behöfva i och för beskattningens skull upgifvas.
De 2:dra och 3:dje mom. torde höra oförändrade bibehållas.
Frih. von Kraemer, Rob, Fredr.:
Jag instämmer till alla delar med Hr Braunerhjelm, men ber endast att få nämna, att Hr Braunerhjelm vid upläsningen förbigick orden: ”äfvensom rymden och beskaffenheten af distillerings-redskapen”, hvilka naturligtvis måste qvarstå.
De ord, jag skulle hafva förbigått, blefvo verkligen af mig uplästa, ehuru desamma möjligen undfallit Frih. von Kramer.
Under förmiddagens plenum tog jag mig friheten att under en stund taga R. o. Ad:ns tid i anspråk för att utveckla den åsigt, som ledt mig och Ulsk:s majoritet vid rådslagen om denna fråga.
Men sedan R. o. Ad. ogillat sjelfva den grundsats, hvarpå Utsk:s förslag i förevande hänseende är hygdt, och inslagit en helt annan, i intet annat land, mig veterligen, följd bana, samt äfven flera af Utsk:s ledamöter, hvilka förut delat min åsigt, ändrat tanke i saken, skulle jag fela i grannlagenhet mot R. o.
Ad., om jag hädanefter skulle söka i någon mån sönderrifva det system för bränvins-distillering, Hr Braunerhjelm framlagt, hvarföre det icke torde tillräknas mig att jag iakttager tystnad vid behandlingen af de §§:r, som med det antagna systemet stå i sammanhang.
Det är ganska möjligt, att jag ej till fullo hört Hr Braunerlijelms upläsning af den föreslagna redaktionen till 21:sta §:n, emot hvilken, då de ord, som undfallit mig, deri finnas intagna, jag ej har någon anmärkn. att göra.
Jag ber endast alt ännu en gång få upläsa det af mig afgifna förslag och anhåller, att R. o. Ad. behagade deråt skänka sin upmärksamhet, för den händelse att någon ändring eller rättelse vore af nöden.
Sedan denna upläsning försiggått, hlef, efter först till bifall å 2 Usta §:n af Utsk:s förslag framställd, men med Nej besvarad propos., Hr Braunerlijelms förslag till redaktion af denna 8 af R. o. Ad. bifallet.
Frih. von K tram er:
Så väl den 22:dra som den 23:dje §:n, hvilka nu i ordningen följa, böra utgå till följd af det be slut, R. o. Ad. på f. m. fattat, hvarföre dessa §§:rs upläsning icke torde behöfvas.
Uppå Hr Gr. o. Landtnäs i anledn. häraf framställda propos. , förklarade R. o. Ad. att någon upläsning af 22:dra och 23:dje §§:na icke erfordrades; hvarpå Hr Gr. o. Landtm., med förklarande att, då åtskilliga af de i dessa §§:r intagna stadganden voro oförenliga med R. o. Ad:ns på f. m. fattade beslut, propos.
Den 15 Juli é. m. 315 till bifall å dessa §§ icke kunde framställas, hemställde om R. o. Ad. ansåge samma §§ böra utur förordn:n utgå.
Härefter förekom och bifölls 24:de §:n af Utsk:s förslag till förorda.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, föredrog den upskjutna punkten af Utsk:s Mern., hvari Utsk. tillstyrkt bestämmande af arfvode för vid distillerings-verk anställd tillsyningsman, yttrade Frih. von Kraemer: Utsk:s yttrande i denna del af Betänk, motsvarar den 65:te §:n i författnings-förslaget, som handlar om lillsyningsmäunens tillsättande och aflöning; men som hela principen för distillerings-rättiglieten är kullkastad genom R. o. Ad:s beslut på f. m., att det icke får finnas serskildta distilleringsverk på landet, der tillsyningsmännens verksamhet hufvudsakligast skulle tagas i anspråk, får jag vördsamt föreslå, att hela nämnde 65:le § måtte från förfaltn:n uteslutas.
Jag skulle tro, att R. o. Ad. bäst kommer till rälta i denna fråga,' om i sammanhang med 05:te §:n jemväl den 66:te föredrages, hvilka med hvarandra hafva nära samband, enär den förra stadgar, alt tillsynings-män öfver distilleringsverk skall finnas, och den sednare handlar om deras aflöning.
Jag har intet emot, att de båda §§:na i ett sammanhang behandlas, ehuru jag trott, att det hörde till god ordning, att hvarje § serskildt föredrogs.
Jag tror, att del enklaste sättet att komma ifrån frågan om föredragningen, vore att afslå nu förevande punkt i Betänk.
Blifver R. o. Ad:s beslut sådant, så faller del af sig sjelft, alt 65:te och 6G:te §§:na i författnings-förslaget, som tillkommit just på grund af Utsk:s yttrande i denna punkt, förfalla.
Jag måtte hafva blifvit missförstådd deruti, att man trott, det jag endast talat om frågans formella behandling.
Min mening var, att 65:te §:n skulle föredragas i sammanhang med Utsk:s yttrande i denna punkt, som motsvarar den 06:te §:n, ty man kan väl icke behandla frågan om en tjenstemans aflöning, innan man behandlar frågan om tjensten skall finnas.
Derföre vore väl bäst, om båda §§:na på samma gång till afgörande företoges; instämmande jag för öfrigt i den åsigt, att de föreslagna tillsyningsmännen blifvit alldeles obehöflige genom det system för distilleringen, som R. o. Ad. redan antagit.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, härefter låtit upläsa 65:te och 66:te §§:ne af Utsk:s förslag till förordn., anförde Hr Braunerhjelm:
Sedan 20:de §:n fått den lydelse, R. o. Ad. på f. m. antagit, komma icke några dislilleringsverk med ångredskap att finnas, hvarken i stad eller på landet.
Dislille - 316
Den 15 Juli e. m. ringen kommer -att verkställas endast med enkel redskap, sorn skattar efter afverkningsförmågan och någon kontrollör behöfver således icke vaka öfver distilleringens bedrifvande.
Således försvinner behofvet af ifrågavar:de tillsyningsman, hvarföre de håda §§, som handla derom, böra ur författn:n utgå.
Uppå härefter framställd propos. afslogs förevar:de punkt af Utsk:s Mern. och fann R. o. Ad. 65:te och 66:te §§:na böra utur förordn:n utgå.
Vidare förekom Ulsk:s hemställan, ang:de 52:dra och 53:dje §§:na af Utsk:s förra förslag till förordn., och uplästes derjemte de deremot svarande nu föreslagne 58:de och 59:de §§:na.
Hr Hjärne: R. o.
Ad. har återremitterat 5S:te §:n i Ulsk:s första förslag, hufvudsakligen med anledn. deraf, att man fann föreskriften i 2:dra morn., ang:de böckernas förande och tillgänglighet för kontrollörerne, öfverflödig och olämplig.
Jag delade denna åsigt, men Utsi;, har icke funnit för godt att förändra §:n, hufvudsakligen derföre, att Utsk. ansåg anmärkn:n afse något mindre väsendtligt..
Sedan nu 2:ne Stånd bifallit Utsk:s förslag med den obetydliga förändring detsamma undergått, så anser jag mig med skäl kunna tillstyrka R. o. Ad. att godkänna §:n, så att de 2:iie MedSt:ns beslut i frågan genom R. o. Ad:s medverkan mätte blifva R.
St:rs. Att i en så obetydlig sak som denna vidblifva det förra beslutet, anser jag icke löna mödan, utan tillstyrker bifall lill den 5S:te §:n.
Ehuru äfven jag anser det vara öfverflödigt, att vid större bränneri föres en serskild anteckningsbok, så och då §:n redan är af 2:ne
Stånd bifallen och ingen skada genom stadgandet förorsakas, torde intet hinder möta §:ns godkännande.
Enahanda är förhållandet med den 59:de §:n, som äfven derföre bör bifallas.
Uppå härefter framställde propos:r biföll R. o.
Ad. förevar:de hemställan och förändrade förslag lill 58:de och 59:de §§:na.
Vidare förekom Utsk:s yttrande ang:de den återremitterade ö7:de §:n och uplästes derjemte den deremot svarande nu föreslagna 75:te §:n.
Hr Braunerhjelm: R. o. Ad. behagade finna, att denna 75:te § bör bifallas, endast med uteslutande af orden: ”eller öfverträdes förbud, som i 23:dje §:n gifvet är”, enär denna sistnämnde §, till följd af Ståndets föreg:de beslut, från författmn utgått.
Uppå härefter framställd propos. bifölls 75:te §:n med den af Hr Braunerhjelm föreslagna förändringen.
Sedermera förekommo och lades till handlingarne Utsk:s till andra RiksSt. gjorde hemställanden, ronde §§:na 38, 40 och 100 af förra förslaget, samt bifölls Utslcs förslag i fråga om slutunderrättelsen i nyssnämnde 40:de §.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm,, enär lill följd af de beslut, Den 15 Juli e. m. 317 11. o.