Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men om det är en rättighet alldeles uteslutande för den som begär votering, att dictera contra-propos., så anhåller jag, att Hr Landtm, måtte anse mig också såsom den der begärt votering, och då anhåller jag att voterls-propos. må blifva den, att den som bifaller återremiss, voterar ja, och den som vill hafva afslag, voterar nej.
Då äro alla meningar, äfven Hr von Hartmansdorff;, respecterade.
Det har blifvit satt i fråga, hvar före jag begärt votering, vid framställningen af propos. till återremiss.
Det skall jag uppriktigt tillstå härrörer deraf, att jag velat afböja propos. till afslag, som eljest kommit alt blifva ja-propos., och det var detta jag ville förekomma.
Efter detta uppriktiga förklarande af den sista talaren, tror jag likväl icke att ändamålet med hans försök kan vinnas, då vi på detta rum icke äro vana att se någons mening undertryckt, och afslag å betänk, äfven är en af de under discussionen framställda meningar.
Jag är således öfvertygad om alt
Hr Landtm., ostörd af det rop på votering, som förekommit, skall i tredje rummet framställa propos. på afslag, äfvensom jag är öfvertygad, att i denna, likasom i andra frågor, utgången blir den, att om man ej kommer öfverens om contra-propos., först votering derom måste äga rum och sedan votering om bufvudfrågan, så att vi hafva 2:ne voteringar alt emotse.
Jag tior icke att man genom den snabba framställningen af sin mening, hvaruti jag äfven skulle anse ligga någon taktik, kan vinna något ändamål, som är stridande mot den grundsats, hvilken alltid bör vara gällande, att hvar och en skall hafva lika rätt att få sin mening pröfvad.
Efter denna anmärkn. tager jag mig likväl friheten anhålla att de herrar, sora varit intresserade för den ena eller andra meningen, ville förena sig derom, att vi måtte få betänk, återremitteradt.
Hr Lefren: Att Hr Cederschjöld, som är så van att vara vår ledare i grundlagstolkning jemte Frih.
Jacob Cederström, som nu är borta, skall, då han talat för bifall, vilja hafva bifall på betänk, till contra-propos., ehuru lagen är tydlig, att det skall blifva ja-propos., förefaller besynnerligt, och att för det andra, sedan Hr Landtm., derföre att han ej tyckt den första propostn vara bifallen, öfvergått till en annan propos, Hr Cederschjöld begär votering och kommer fram med den grundsatsen, som visserligen äger sin riktighet, men hos rätter man, att den som begärt Den a September e. m.
IOI voteringen bör få dictera contra-propos., men hvilken grundsats nu, du hans mening kommer att utgöra ja-propos., skulle lemna samma person rättighet att dictera både ja- och contra-propo<.
, — det stöter litet på despotism; roen sådant är ej förenligt med Hr Cederschjölds karakter, ty han är en frihetens man, och kan således ej yrka despotismens grundsatser, utan måste vara conseqvent.
Men för att icke complicera saken, vill jag, ehuru jag önskade återremiss, afstå från mitt yrkande derpå, för att vi må kunna slippa att votera om contra-proposition.
För att, enl. den siste värde ta larens uppmaning, ådagalägga min conseqvens, vill jag här anmäla min protest emot hvarje propos. till afslag på ett betänk., som för första gången från Utsk. inkommit, emedan jag anser sådant vara stridande emot meuingen af 56 §:n Reg.-F:n. Hr Ribbing, Bengt:
En fråga af den vigt som den na, tycker jag man icke bör undandraga dess fullständiga behandling.
Jag har visserligen varit en af dem, som önskat att betänk, måtte afslås; men då så många begärt ålerreroiss, föreslår jag att de, som hafva talat lika med mig i ämnet, måtte afstå från sin begäran om votering och låta återremissen gå sin vanliga gång.
En af mina motståndare har velat finna manöver i önskningarna om afslag.
Jag borde kanske hysa en sådan misstanke i följd deraf, att man nu önskar uppskof med saken.
Kanske afbidar man alt få höra, huru de 3 öfriga Stånden gjort, under förhoppning att deras beslut skall föranleda R. o. Ad. att låta sin mening falla och gå in på Utsk:s betänk.
Jag har visserligen intet emot att strida ännu en gång, det må vara den 5:te eller 6:te, för samma sak; men mig synes, att, då vi hafva så många ärenden oafgjorda, det icke är skäl för R. o. Ad. alt ånyo använda en för- eller eftermiddag på samma sak, hvilken nu troligen är så utvecklad, att vi, när den nästa gång skulle förekomma, ej hade annat att göra, än att säga om detsamma.
Meningarne uro utan tvifvel å begge sidor så bestämda , att de ej lära komma att rubbas medelst omsägningar.
Jag hemställer derföre till det IJ.
Ståndet, om det ej vore bättre att nu afgöra betänk., och att, om vi ej komma öfverens om contra-propos., få votera deröfver.
Frih, Cederström, Thure:
Jag kan verkligen icke undertrycka min förundran, att i ett ämne af så vidt omfattande beskaffenhet, som detta, så många värde talare velat sätta sig emot återremiss.
Väl har jag af en värd ledamot här midtemot hört sägas, att man ej borde återremittera detta ärende, derföre att så många ärenden äro oafgjorda; men da man dagligen ser, att betänktn återremitte - 10 J Den a September e. ra. las älven af lumpen och vinga beskaffenhet, så finnér jag det alltför litet eonseqvent, att man i ett amne, som åtminstone i lagstiftningsväg är af den största vigt, sora vid denna riksdag blifvit tagel under Ständernes pröfning, icke vill bifalla återremiss.
Jag får lika med Hr Cederschjöld förklara, att jag så uppfattat meningen af 56 §:n Reg F:n, att när anmärkn:r göras emot ett betänk., då det första gången förekommer, så bör, enär det ej får antagas med förändringar eller tillsatser, återremiss äga rum så snart anmärkntne äro befogade.
Jag tror derföre och kan ej underlåta att anmärka, att, då skäl af rättvisa blifvit på vår sida förebragta, vår rätt icke finge göra sig gällande, om den motsatta sidan skulle tillåta sig att, om jag får så uttrycka mig, per fas et nefas skaffa sin mening fram, då de nu yrkat afslag; hvarföre jag också kommer till det resultat, att de herrar, som motsatt sig återremiss, göra rättast deruti, att de afstå frun ett sådant yrkande.
Sedan jag haft äran lill prot. anmäla mig såsom begärande votering, får jag nu i fullföljd deraf vördsamt anhålla, att vi måtte få skrida till voteringen, och tror jag för min del, underställande det likväl
Landtmts upplystare pröfning, att propos. på ja bör blifva återremiss, och på nej deremot afslag.
Då förstår jag icke, att här någon mening blir undertryckt, emedan då den propos., som först gjordes, besvarades med nej.
Jag anhåller äfven att vi måtte få skrida till votering.
Då R. o. Ad. vid sista riksdagen medelst afslag afgjorde betänk, i detta ämne, första gången det var före; så tiar man deruti bästa beviset på möjligheten och grundlagsenligheten af ett sådant afslag, och det vore eonseqvent att nu förfara på samma sätt; hvarföre jag för min del yrkar propos. på afslag å betänkandet.
Hr Cederschjöld har åberopat 56 §:n Reg.F:o och säger att der är bestämdt gifvet, att om anroärkn:r äro gjorda, skall målet återremitteras, ifall man icke vill bifalla betänkandet.
Orden likväl, hvilka vi äro skyldige att lyda, helst de äro klara, öro af följande lydelse: ”Utsk:ns förslag skola först i Ståndens plena framställas till ”antagande eller förkastande;” och derefter förekommer, att om anmärkn:r äro gjorda af sadan beskaffenhet, att betänk, icke kan antagas, så må det kunna återremitteras; men icke står det, att, om några lumpna eller lapris anmärkntr göras emot detaljerna uti ett betänk., återremiss skall äga rum, oaktadt majoritetens tanke kan vara emot hela den princip, som ligger lill grund för förslaget.
Hvad som är förbjudet första gången ett betänk, förekommer, är att antaga det med förändringar eller afvikelser från betänkts innehåll; men alt förkasta det helt och hållet, har under alla de riks - Den a September e. m. io3 dagar, vid hvilka jag varit med, varit en vanlig praxis, och det har ingen satt sig emot förr än Hr Cederschjöld.
Hr Ribbing, bengt:
Jag får vördsamt anhålla att Hr Frih. o. Landtm ville vara god och göra propos. till återremiss om igen, då jag tyckt mig tinna att för en stund sedan Hr Landtm, icke kunde fatta, huru den besvarades.
Kanhända att, om denna propos. göres om igen, icke någon röst för votering skall komma alt höras, om Hr Landtm, tinner ja eller bifall till återremiss vara öfvervägande.
Jag ser icke, att denna tvist kan slutas på annat sätt, än att vi måste votera om contra-propos.
Den första propos., som Hr Landtm, framställde, var till bifall å betänk.
Den måste således blifva ja-propos., och följaktligen måste genom votering afgöras antingen återremiss eller afslag skall blifva contra-propos.
I händelse vid denna votering återremiss vinner, så förmodar jag, att de fleste af R. o. Ad:s medlemmar i den andra voteringen skola biträda den mening, att betänk, bör återremitteras.
Detta är, såsom mig synes, det kortaste sättet att komma ifrån saken, och vi hafva redan nu så lunge disputerat om propos. att vi kunnat hafva en votering undangjord.
Emedlertid, efter jag nu fått ordet, får jag taga mig fi iheten yttra, att jag för min del fullkomligen instämmer i den åsigt af saken, som Hr von Troil på ett både upplysande och vältaligt sätt utvecklat; och i anledn. af Hr Lefreös erinran, att de anmärkn.T, som här blifvit gjorda, blott varit lumpna anmärkn:r, får jag till den värda talaren hemställa, om lian dermed menat sina egna anmäl kn:r elier dem, som af andra ledamöter blifvit framställda.
Hr Frih. o. Landtm, afbröt Hr
Dalman och hemställde, om icke han nu inginge i pröfning af sjelfva ämnet; då R. o. Ad. likväl redan förklarat öfverläggningen fulländad, borde discussionen nu hålla sig inom frågan, rör:de voter:s-propos:nas uppställning.
Jag medger visserligen att jag i så målto ingick i pröfningen af sjelfva ämnet, som jag förenade mig med Hr von Troil; men det återstående af mitt anförande var ett svar på hvad Hr Lefre'n yttrat i fråga om propos., och angick således icke saken.
Jag är uppkallad af den siste talarens tillvitelse.
Han har tillagt mig att hafva sagt något, som jag absolut icke sagt.
Det vore ett generelt förbehåll att göra, alt man måtte blifva rätt refererad.
Jag har icke talat om beskaffenheten af de anmärkntr, som blifvit gjorda i delta mål, utan jag har talat om Reg.F:ns 56 §:s anda och esprit, och då har jag sagt, att om några lumpna anmärkn:r göras, de icke böra föranleda återremiss.
Det mål, som nu är före, har jag dervid icke talat om.
Detta borde Hr Den i September c. m.
Dalman hafva förstått, och att göra ett anfall emot en person i ett alldeles oträngdl mål, i det man orätt refererar andras omdömen, är ett förfarande, som alldeles icke är passande.
Det är blott i afseende på for men, som jag nu vill yttra mig och emot det inkast som den siste talaren för en stund sedan gjorde, nemi. att 56 §:n Reg.Fjn icke skulle lägga hinder i vägen för ett från Utsk. första gången inkommet memorials förkastande genast.
Jag skall derföre nu utbedja mig att få uppläsa §:ns ord.
De äro visserligen ofta lästa och äfven ofta tillämpade i motsatt anda, än jag anser den rätta; men från början af vår nuvar. frihetstid, då lagstiftarne sjeifve lefde, gällde hos dem och andra den meningen, att betänk, ej kunde förkastas, då det första gången var före.
Här står nemi.: ”Utsk:ns för”slag skola först i Ståndens plena framställas till antagande ”eller förkastande utan förändringar eller tillsatser.”
Det är ganska sannt, att här talas om förkastande; men vi skola snart se hvad det är för ett förkastande som menas. §:n innehåller vidare: ”Göras dervid i Ståndens plena sådana ”anmärk:r, sorn hindra antagandet, erhålle Utsk. del af des”sa aumärkn:r för att derefter förslagen ytterligare granska ”och jemka.”
Jag vill hemställa tili mina motståndare, om de icke anse de anmärkntr, som de hafva gjort, vara af den beskaffenhet, att de hindra antagandet.
Slutligen förekommer: ”När ett sålunda bered t förslag till Stånden ålerkorn"mer, då åge de makt, att detsamma oförhindradt eller med ”förändringar antaga eller ock alldeles förkasta.”
Detta förkastande är något helt annat, än det preliminära förkastande, som förut var omnämudt.
Det är på denna grund jag stödjer min vördsamma protest mot hvarje propos. till afslng på detta eller något annat betänk., som för första gången från Utsk. inkommer.
Slutsatsen af Hr Ceder schjölds framställning lärer vara den, att då ett betänk, första gången förekommer, så kan man bifalla eller ock förkasta det, om man utan anmärkn:r begär propos. på afslag.
Men skulle man hafva den oskickligheten, att uppgifva skälen för sitt afslag, genom någon anmärkn., så kan man icke förkasta betänkandet.
Jag hoppas att Hr Cederschjöld ej skall tro mig bedömma honom annorlunda, än hela Ståndet känner honom, d. v. s. såsom en aktningsvärd man; men han må förlåta mig, att jag tror honom denna gången hafva icke blott sophisterat utan äfven förgått sig emot sunda förnuftet.
Det står ju enligt hans egen uppläsning i de första raderna af grundlags-§:n, att RiksSt:n äga rättighet att bifalla eller Den a September e. m. eller förkasta, och först derefter förekommer fråga om återremiss.
M väl! innan återremissen kommer i fråga, så har ju lagen gifvit mig rättighet att förkasta.
Huru vill då Hr Cederschjöld vrida bort denna rättighet ?
En värd talare liar erinrat, att, enl. bokstafvén, skulle ett betänk, kunna förkastas, om ingen anmärkn. dervid vore gjord.
Jag vill anhålla att R. o. Ad. måtte uppskjuta att tillämpa den lagen, intilldess sinnesstämningen inom detta
Hus kan blifva sådan, att man vill förkasta ett betänk, ulan något skäl dertill.
Men derförinnan åtminstone skall jag anhålla att grundlagens bokstaf må få blifva gällande, och det är ej annat jag nu velat; och då här en mätlgd anmärknrr blifvit gjorda, som hindra antagandet, så måste också, efter grundlagens bokstaf, betänk, återremitteras. Hr Ribbing Arvid:
Jag tror att om vi tala längre om 56 §:n, så blir discussioneti alldeles för lärd, och jag anhåller derföre, ätt Hr Ländtm. måtte framställa proposition.
Hr Frih. o. Landtm, begärde att få fråga Hr Cederschjöld, om han yrkat votering vid den af Hr Landtm, framställda propos. om återremiss, och om han ansåge, att R o. Ad:s svål- på denna propos. bort vara ja.
Det är mig likgiltigt hvilkendera äf propos:na ställes i ja- eller hej-propds.; blott alternativerna blifva bifall och återremiss. ijet är visserligen oegentligt att hafva återremiss till ja-propos. och bifall till nejpropos.
; men jag tycker mig minnas, att jag flera gånger sett den praxis liär hafva varit följd under riksdagarna, att man förfarit liksom i julleken: när jag ber dig släppa, så skall du hålla, och tvertom.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt Hr Cederschjöld likväl torde finna det icke kunna tillkomma den som begär Votering att bestämma båda propostnä; den som begär votering, tillkommer det att uppgifva hvilken hans mening är, för att få den i propostn intagen, och R. o. Ad:s öfrige ledamöter tillkommer det att bestämma hvilken den andra proposln skall blifva; och hemställde Hr Landtm, nu till Hr Cederschjöld ytterligare hvilken _mening han ansåge böra blifva ja-propos. vid voteringen.
Jag har visserligen anmält mig, men måhända bör Hr Cederschjöld först svära på Hr Landtnäs framställning.
Hr C e d e r sc li jö I d :
Jag var icke lycklig nog att riktigt fatta meningen af hvad Hr Landtm, framställde, men jag förnyar hvad jag förut sagt, att det är mig likgiltigt hvad sorn blir ja- eller nej-propos., blott voter:n kommer att väga emellan bifall och återremiss. 13 H. i4 Den a Seplemher e. m.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han tagit sig friheten förklara, alt Hr Cederschjöld ägde att i voler:s-|>ropos:n få införd den ena af meningarna, men icke håda, samt att Hr Landtm, anhållit få veta hvilkendera af meningarna Hr Cederschjöld ansåge böra blifva den gällande, och således den, som han ansåg vara sådan, att han önskade den med ja besvarad af R. o. Ad., och hemställde om det vore proposrn till återremiss, som han önskade bifallen.
Jag vill för detta tillfälle öfvertaga Hr Cederschjölds begäran om votering, på det sätt, att jag för min del yrkar att bifall må blifva ja-proposilion.
Det är också min mening, att japropos. må blifva bifall, oeh nej-propos. återremiss.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då han icke voié af den mening om grundlagens ordalydelse, att propos. på afslag icke kunde göras, Hr Cederschjöld torde finna, att hvarken Hr Cederschjöld eller Hr Landtm, kunde dictera voler:s-propos:n på det sättet att ja-propos:n blefve bifall och nej-proposin återremiss, då många ledamöter begärt pröpos. på afslag, och det således icke kunde föiekonunas, att den äfven finge göra sig gällande i den mån R. o. Ad. delar den.
Derföre vöre det nödvändigt, innan förslag till conlra-propos. framställdes till R. o.
Ad., att först afgöra hvilken mening, som borde blifva ja-pröpos., eller vore den, hvaröfver votering är begärd.
Jag har icke förmärkt under hela discus* sionen, alt någon hufvudsaklig anmärkn. förekommit, som haft för afsigt att föranleda återremiss, utom den jag sjelf gjort, hvilken afsåg, att man skulle taga i öfvervägande om icke den lika arfsrätten endast skulle komma att gälla för barn af de hjonelag, söm ingås efter lagförändringen.
För resten har jag hört alla yrka antingen afslag eller bifall.
Jag anmärker detta, med erinran att jag afstått från min begäran om återremiss, derföre att jag vill bespara R. o. Ad. att i denna fråga votera aine gånger.
Hr Frih. o Landtm, yttrade, att sorn Hr Lefren, hvilken begärt återremiss, afstått från denna mening, och Hr Landtm, funnit, att tvänne andre ledamöter, som förut yrkat återremiss, öfvergått till afslag, R. o. Ad. borde finna att, till följe af Riksd.Ordn:s föreskrift, som ålade Hr Landtm, att framställa propoSIna i öfverensstämmelse med de meningar, som under discussionen blifvit yttrade, men tillika att tillse det icke votering lomme ätt äga rum öfver någon propos.
, som icke blifvit begärd, och sedan numera, om Landtm, icke misstoge sig, endast tvänne meningar återstode, hvilka sökt göra sig gällande, nemi. bifall och afslag å betänk.; återremiss icke mera borde komma i fråga att i voterrs* Den a September e. m. proposln inflyta, såsom icke mera af någon utaf R. o. Adis ledamöter yrkad.
Jag var bland dem, som tillstyrkte återremiss, och jag liar ingalunda afstått från mitt yrkande i denna del, cliuru jag visserligen gillande grunder, på hvilka betänk, är bygdt, och äfven framdeles kommer alt göra det.
Det är likväl i formen en anmärkn., hvilken var gjord redan innan jag uppsteg, som jag ej kan underkänna, nemi. alt de begge förslagen om arfsrätten och istadarätten icke borde vara så förenade, att icke Ståndet agde frihet atl behandla dem olika eller kunde antaga det ena, oaktadt det andra blefve afslagel.
Dessutom har jag hört en annan ledamot såsom skäl för återremiss uppgifva, att han ansåg hela lagens stadgande om morgongåfva böra utgå.
Jag har icke heller hört honom återtaga sitt yrkande.
Jag skulle således tro, att Hr Landtm, icke kan undgå att framställa propos. på återremiss, och alt det numera ej kan vägras att få denna propos. på ena sidan i voteringen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att hans minne i sådant fall förmodligen felat, emedan han icke erinrat sig annat, än alt Hr von Troil; första yrkande varit propos. lill bifall å betänk.; mep då det varit på återremiss, insåge llr Landtm, fullkomligen, alt propos. på återremiss, som blifvit begärd, äfven borde ingå i voteringen.
Den borde då blifva ja-propps., hvartill fråga nu vore att bestämma contra-propos., och vjlle Hr Landtm, nu framställa förslag till denna contra-proposition.
Jag har nu ingenting lnpfvudsakligt att tillägga, sedan Hr Landtm- afgifvit sitt sista förklarande.
Jag får dock vördsamt påminna, att det var jag, som hufvudsakligen började med att begära återremiss, och att jag framställde efter min tanke många hufvudsakliga anmärkntr mot betänk., såsom att morgongåfvan icke blifvit borttagen rn. m.
Men jag anhåller att, om man icke kan komma öfverens om contra-propos., s|et må tillåtas att votera om densamma.
Sedan Hr Landtm, nu förklarat, att ja-propos. skalf blifva återremiss, $å har jag ingenting dereippt; men i händelse contra-propos. eljest skulle blifva afslag och icke bifall, får jag anhålla, att vi i sadant fall måtte få votera om contra-propos., hvilket jcke kan förvägra;.
Mig synes det vara en särdeles marquant afvikelse från den vanliga ordningen, atl icke bifall till betänk. blir ja-propos., när votering är begärd öfver denna proposition.
För min enskilda del har jag begärt, att bifall mätte blifva ja-propos., och då Hr Landtm, icke förklarat huru Hr Landtm, uppfattat R. o.
Ad:s svar på de särskilda propos:r till bifall och återremiss, som af Hr Landtm, blit - Den a September e. tn. vit framställda, så skulle jag tro, att en hvars af R. o. Ad. rätt vore, att begära iakttagande af den vanliga ordningen, nemi. den att betänk, framställes först lill bifall, och att sedermera voteras, för alt afgöra huruvida återremiss eller afstag skall blifva contra-propos.
Jag kan således icke undgå att yrka, det bifall må blifva ja-propos., emedan det förefaller särdeles oformligt, att återremiss skulle blifva japropos.
, och ilian sedan skulle votera om huruvida bilall eller afslag borde blifva contra-proposition.
Landtm, erinrade, i anledn. af Hr Dalmans yttrande, att Hr Landtm, först framställt propos tili bifall å betänk., hvilken propos. blifvit med ja och nej besvarad, utan att Hr Landtm, kunnat göra för sig klart h v i!— ketdera ropet varit öfvervägande.
Derefter hade Hr Landtm, framställt propos. till återremiss, och dervid begärdes votering, och torde R. o.
Ad. finna, att det icke berodde af Hr Landtm, att upphäfva detta förhållande; han hade sökt undvika ntt få propos. till återremiss i ja-propo;:p; men R. o. Ad. torde finna, att då flere ledamöter nu begärt, att denna propos. mätte blifva den, som lompe under beslut, och votering deröfver blifvit begärd, ej annat återstode än att bestämma hvad sorn borde blifva contra-propos., antingen bifall eller afslag.
Hr Landtm, ville nu derom framställa propos., först rör:de afslag och derefter om bifall; hemställande således nu, om R. o. Ad. ansåg, att vid den blifvande voteringen contra-propostn borde blifva till afslag å betänk.
Då Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det lian trott sig finna nej vara öfvervägande, begärde Hr Lagerhjelm votering.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, då nu votering sk olle komma alt anställas röride hvilkendera meningen, antingen afslag eller bifall, borde komma att utgöra conlra-propos vid voteringen i hufvudsaken., om R. o. Ad. skulle tillåta, att voterts-proposrn finge så omvändas, att bifallsconlra-propostn blefve ja-propos. och afslags-contra-propostn nej-proposition.
Det (inf mött så många svårigheter att få propos. denna afton, och när vi undtligeii komma dertill, så uro bifall, afslag och återremiss så kämpande med hvarannan, att jag verkligen anser lämpligast, det vi förena oss om återremiss, för att på en förmiddag få en annan gång pröfva saken.
Jag kan alldeles jcke för min beqvämlighet uppoffra min öfvertygelse.
Jag begär att få min mening fram.
Jag begär, att den propos. till afslag å betänk., som
Den i September e. m. 109 jag yrkal, icke matte blifva undertryckt, såsom den siste talu rens mening synes vara, -förunderligt nog, sedan lian talat för alldeles samina mening, sorn den jag yttrat.
Upplästes lill justering och godkändes följande voterlsproposition :
Den som vid den blifvande voteringen rör:de LagUlskls betänk
Nio gg anser, att contra-proposln bör blifva lill bifall å betänk., voterar js 1 den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o Ad., att vid den blifvande voteringen contra-proposln bör blifva till afslag å betänkandet.
Eller voteringens slut, befunuos rösterna hafva utfallit, sorn följer: Ja — 13.
I anleda, häraf upplästes till justering och godkändes följande voterls-proposition:
Den sorn anser de vid LagUlskls betänk.
N:o gg gjorda anmärku:r föranleda dess återremitterande, voterar ia» den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R, o.
N:o i>g.
Efter voteringens slut, befunuos rosterna hafva utfallit, solli följer: Ja — 1?.
Ead.es inorialer, bctuiikln och ullatti!, nemi. från Co n stil utionsUts kottet: N:o 2g, i anleda, af tre Stånds återremisser på niet}), N:o 11 , ang:de riksdagars återkomst hvart tredje ar; N:o 3o, i anledn. af återremjsserna på mern.
Nio 14, röride tiden för riksdags fortfarande; N:o 31, ang:de erhållen återremiss af Utskls mein.