Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får deremot erinra, hurusom det bandt, att blott en enda person ropat nej och, då han begärt votering, vunnit den; men äfven utan denna utsigt skulle det kunna hända, att det alltid funnes någon, som af ett eller annat tillfälligt skäl begärde votering, hvarigenom tiden för de öfriga Stånden äfven förspilldes, enär R. o. Ad. för en votering behöfver dubbelt så lång tid som de andra Stånden.
Man yttrar vidare, att
Stånden skulle vänja sig att vara tillsammans.
Delta yttrande innebär önskan att få en gemensam nationalförening.
Troil har redan anmärkt, att man ej fullkomligt kan akta sig för öfverraskning, så länge man ej äger Representationen afdelad i arne kamrar.
Jag tror, att så länge ett Stånd ej pröfvar, hvad ett annat gjort, skall man förgäfves använda sådana palliativer, sorn bär föreslås; ty endast då kan öfverilning förekommas, nälden ena kammaren granskar den andras förhandlingar.
Man säger sig vilja sammanföra Representationen på ett rum för att undvika den splittring i åsigter, som föranledt till så olika beslut.
Jag tror ej, att så skulle hända, om Utsk:n fullgöra sin skyldighet att upptaga alla yttranden vid en återremiss; ty sällan händer, att något nytt, som ej förut är nämndt, säges i Stånden, när ett Utskrs ardra betänk. öfver samma fråga skall afgöras.
Jag hemställer altså till H. R. o.
Ad att såsom sin gemensamma tanka förklara, det Constit.Utskts förslag i 5:te punkten af Utskrs memor.
K:o 4i skulle motverka riksdagarnas förkortande.
Den siste värde talaren har, i sitt varma nit att motsätta sig alla reformer i representationssättet, slagit sig på den tactik att säga: detta är förut profvadt och afgjordt.
Hvar och en lärer likväl lätt finna, att R. o. Ad:s föregående voteringar ogillade något helt annat; ty då gingo förslagen ut på att bringa alla fyra Stånden till lika antal, att votera per capita och dylikt.
Nu är åter frågan, att
Stånden skulle sammanträda på ett rum.
Men jag vill öfvergå lill några speciella anmärkntr.
Man bar sagt i afseende på mitt yttrande om obehöfiigheten att utskrifva talares yttranden, att när då förslag inkomme från Utsk:n, dessa skulle säga, att yttrandena voro så och så, men Herr den och den skulle uppstiga och säga, att det var deremot så och så.
Derpå får jag svara, att jag ej vet, •V Den 27 October f. m. 355 hvartill det skulle tjena att då upptaga Herr den och dens yttrande; ty nu upptagas de just derföre, att alla Stånden ej hört, livad Herr den och den sagt.
Vidare: alt utsk:sledamöterna kunde blifva förbryllade.
Detta kunde visst handa; men jag hemställer, 0111 detta är mindre att befara vid uppläsning nu af de särskilda yttrandena.
Denna uppläsning lomme ej i fråga ef er mitt förslag, och det kan arithmetiskt bevisas, att deraf en tidsvinst skulle uppkomma , jemnt motsvarande samtliga slåndsplena.
Att samme värde ledamot funnit Frih.
Cederström så väl hafva utvecklat möjligheten af öfverraskning, bevisar, att han ej hört, hvad jag yttrat, eller ock alt han ej emottager någon vederläggning; ty någon öfverraskning kan val ej komma i fråga, då ett betänk, flera dagar före dess föredragande är kändt och tryckt utdeladt.
Vidare: att alltid någon funnes, som begärde votering, då Stånden finge springa hem, hvar lill sitt, för att votera.
Detta bevisar äfven, att den värde talaren ej hört mitt förslag, som innehåller, att voteringar skulle ståndsvis för sig gå i först inträffande Ståndsplenum.
Slutligen får jag svara Frih. Boye, som trott den monarkiska principen löpa fara genom Ståndens sammanträdande på ett rum, alt förhållandet blefve enahanda som nu, enär rösterna räknades ståndsvis, och en frågas afgörande berodde på pluraliteten af stånd.
Jag kan icke fälla någon annan anledning att bestrida detta förslag, än begäret att bestrida allt, som har en skymt af reform, på det R.
St. ej må få den vanan att yrka reformer.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum Lomme att fortsättas i eftermiddag kl. 6.
Jag anhåller, att R. o. Åd:s föregående beslut i de ämnen, Hr v. Hartmansdorff omtalat, må uppläsas.
Ridd.Secret. uppläste utur prot. för d. 16 dennes f. m. de deruti, i anledn. af Constit.Utsk:s mern or.
N:o 35, framställda, men af R. o. Ad. afslagna förslag till gemensamma tankar i frågan om Nationalrepresentationen.
Efter uppläsning af R. o. Ad:s beslut lärer såval
Ståndet som Hr v. Hartmansdorff sjelf vara öfvertygade, att fråga ej förut varit om samma förslag som nu.
De förra förslagen gingo ut på att få 2:ne kamrar och röstning per capita.
Om ingendera delen är bär fråga, utan endast om arbetsordningen.
I följd häraf lärer R. o. Ad. finna, att hvad Frih.
Boye yttrat, förfaller.
Med Hr v. Troil instämmer jag ang:de den betydliga tidsbesparing, som genom Ståndens sammanträdande och fattande af förberedande beslut samfäldt skulle uppkomma; men jag kan dock icke, för tidsbesparingens skull, gå så långt, att ej discussionérna skulle behöfva utskrifvas vid återremisser, ty äfven förutsatt, att de skulle utskrifvas, skulle arenderna ändå gå be - 356
Den a7 O eloi)cr f. ra. tydligt fortare genom desammas afgörande på ett ruin, än på fyra.
Erfarenheten har visat, att Ståndets talrikhet icke verkar på discussionernas längd.
Här hafva ofta endast i5 till 16 personer varit uppe, och discussionerna ändock blifvit
Utdragna till långt in på nätterna; och det skulle väl blifva en besparing att få endast en discussion i stället för fyra, sålunda jemnt en emot nu, då man debatterar på fyra kamrar om samma sak.
Häraf blefve äfven den följd, att discussionerna blefve mera öfvertänkta och grundligare, emedan ingenting mera leder lill vidlyftiga discussioner, än att betrakta öfverläggniogarna som en conversatjon.
Hvad Hr v. Hartmansdorff yttrat mot principen af förslaget, reducerar sig till del obehagliga för det ena eller andra Ståndet att höra discussioner i vissa ömtåliga ämnen.
För min del tror jag tideA vara inne att bortnöta alla ömtåliga interesse!).
Emedlertid var det ganska naivt af en det gamla representationssättets försvarare att medgifva, att det önnes in teressen, som ej tåla en allmän discussion.
Hvad argumentet kan galla, öfverlemna!- jag till hvar och en att bedöma, som önskar, att
Representationen må närma sig det mål att representera det allmänna interesse!.
Lika med Hr v, Troil kan jag ej inse vådan af öfverraskning.
Det är nemi. påtagligen utredt, att sedan målen blifvit handlagda i Utsk., kunna de bordläggas flera gånger, hvarförutan Utskms betänkta tryckta utdelas; och då dessutom ej mer än en perd sons begäran om votering hindrade målens afgörande samfäldt, begriper jag i sanning ej, huru någon öfverraskning rimligen kan befaras.
På dessa skäl finner jag Hr v.
Troila förslag vara en väl grundad reform.
Ståndet gifvit akt på hvad som blifvit af Hr Ridd.secret. uppläst, torde det hafva funnit, att fråga om gemensam öfverläggning och beslut emellan de fyra RiksSttn blifvit framställda af fyra särskilda talare.
Visserligen befunnos deribland andra tillägg, såsom lika antal ledamöter af hvarje Ständ, införande af tvenne kamrar m. m. Frih.
Boyes förslag om gemensam öfverläggning innebär äfven, att åldern för en riksdagsman borde vara minst 35 år.
Det är visserligen sanct, att alla dessa förslag voro af vidsträcktare omfång än detta; men deremot torde ingen kunna neka, att ju icke denna fråga ingått deri.
Efter denna allmänna erinran om förhållandet skulle jag upptaga några af de anmärkntr, som blifvit gjorda.
Man har -agt, att det skulle gå fortare med målens afgörande inom Utskta , så framt man sluppe att der uppläsa debatterna inom Stånden.
Denna uppläsning bör gå vida fortare än debatten, ty i väl beställda Utsk, göres ett sammandrag af hvad sorn blifvit yttradt inom Stånden; man classificerar anmärkningarna vid hvarje särskild punkt, och Den 27 October f. in. 35j Utsktn uppehållas icke längre, än sorn behöfves för att inhemta anmärkningarnas väsendtliga innehåll.
Man säger, att öfverraskning ej är möjlig, då Utsktns betänkjn och förslag äro tryckta och utdelade.
Detta kunde sägas med skäl, om ej det gåfves exempel, att fem särskilda talare framkommit med lika mångå nya förslag, såsom nyligen i grundlagsfrågor Fiih. Rantzou, Gr.
Frölich, Hr Lefren ni. fl.
Men utom faran för detta slags öfverraskning finnes en annan, då Stånden på ett rum äro samlade nemi. att hänföras af utmärkta talare att fatta skadliga beslut.
Sådant låter sig ej göra så lätt, då Stånden äro skilj— de på särskilda kamrar och öfverlägga hvart för sig.
Man liar yttrat, att just till ytterligare förekommande af allt förhastande skulle votering öfver ett ämne försiggå i näst inträffande ståndsplenum; men jag frågar: om vid Ståndens samfälda öfverläggning någon ledamot af Adeln begärde votering vid sammanträdets böljan, skulle då de öfriga Stånden gå svsslolösa emedlertid, eller fortsätta öfverläggningen på egen hand.
Antagom, att Stånden åtskiljdes för att hvart på sitt rum votera, så skulle endast sådant låta sig göra, då det vore fråga om rent bifall eller alsing å ett betänk, i sin helhet; men 0111 det hände, att el t betänk, företoges punktvis, t. ex. statsregleringen, och Adeln begärde votering i första punkten, PresteSt, öfver den 2:dra, o, s. v., så skiljdes de andra Stånden åt, medan ett voterade.
Stånden vid de första voteringarna antoge olika grunder för sina beslut, t, ex. utvexlingsgrunden i realisationsfrågan, så att om 128, i32, i34 eller 136 sk, antoges af hvarje Stånd för sig, så vore en derpå grundad gemensam öfverläggning i det följande omöjlig.
Bevisar ej detta, atL förslaget icke är verkställbart?
Man har fästat sig vid mitt yttrande om det obehagliga i en gemensam öfverläggning i afseende på särskilda ståndsinteressen.
Jag har ej åberopat detta i annat ändamål, än att visa, det Talmännen behöfde för hvarje gång inhemta sina Stånds tankar, rörtde gemensam öfverläggning, och att det lomme på ett ut, om man då antoge TJlskrs förslag.
Ömtåliga förhållanden och interessen tillhöra ej blott Stånden, ulan hvarje enskild, som utan tvifvel har någon angelägenhet, hvilken lian ej ville lemna till föremål för andras öfverläggningar.
Man påstår, att när Ltsk:n fått höra de gjorda anmärkningarna i massa, behöfver man blott säga, att någon sagt det och det; men det kunde hända, att någon då sade, det ingen yttrat det och det, Till förekommande af dylika invändningar är det nödigt, att dis— cussionerna skriftligen afgå till Utsk:n. Jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, icke later oss votera öfver en sak, sorn Utsk. ej framställt, utan blott öfver Utskts förslag, samt att Ståndet måtte såsom sin gemensamma tanka förklara , att detsamma icke är antagligt. 358 Dan 37 Octobcr f. m.
Ilr Dalman: Om Hr v.
Hartmansdorff haft rätt deri, att denna fråga redan förut vore afgjord derföre, att fråga om gemensam öfverläggning förut ingått i de förslag, sorn varit å bane till ändringar i representationssättet, skulle Hr Gr. o. Landtm, ju icke, sedan Gr.
Fröliclis förslag, som tillika involverade gemensam öfverläggning och Iva kamrar, blifvit afslaget, omedelbart derefter hafva kunnat framställa proposln å Frih. Boyes eller Hr v. Troils förslag i enahanda syflning; men lika litet som Hr Gr. o.
Landtm, kunde förvägra dessa Herrar att få hvar sin mening framställd, och lika litet sorn Hr v. Hartmansdorff kunde veta, om Frih.
Boyes förslag förkastades derföre, att åldern för representationsrätt framflyttades lill 35 år, eller att Gr.
Frölichs ogillades för omröstningen per capita, lika litet kan Hr v. Hartmansdorff veta, om det skedde för den föreslagna gemensamma öfver lägg ning en.
Jag har ej hört någon, utom Hr v. Hartmansdorff, motsätta sig gemensam öfverläggning, utan man fästade sig blott vid de framställda särskilda förslagen, så vidt de åsyftade representationssättets förändring, hvarom nu icke är fråga.
Således lärer Hr v.
Hartmansdorff med all sin förmåga ej kunna öfvertyga R. o. Ad., att denna fråga är afgjord.
Man har upprepat, att öfverraskning kunde ske vid framställande af andia förslag till beslut, än dem Utsktn uppgjort; men Hr v. Troil liar ju icke föreslagit gemensam öfverläggning oell beslut i sådana full, utan endast i afseende å sådana förslag, sorn Utsktn uppgjort och hvilka vore genom trycket kungjorda.
Således har Hr v. Hartmansdorff häruti misstagit sig om meningen, i och hvarmed äfven förfallerj, hvad han sagt om talare, som kunde hänföra Stånden; ty hänförelsen kunde blott verka till återremiss eller bifall till ett betänk., sora förut vore till sitt innehåll bekant, och detta kan väl ej kallas för hänförelse.
De många svårigheter, Hr v. Hartmansdorff framställt i afseende på voteringar, äro blott skenbara.
Det är visst sannt, att vi nu ej äga en tjenlig local; men med en tjenlig local, bestående af en större säl och fyra särskilda kamrar, skulle voteringarna kunna ske på stället, så snart öfverläggningen blifvit förklarad slutad.
Jag skiljer mig från Hr
Dalman deruti, att jag ej anser utskrifning af discussionerna nödvändig.
Det är visst sannt, att sifferuppgifter och dylikt kunna tillböra en discussion; men i sådant fall är det hvar ledamot obetaget att sjelf inlemna till Utsk:n sådana promeroorier.
Att deremot skicka i afskrift allt, som både hör och icke bör till ämnet kan jag ej inse behöfvas, när ledamöterna sjelfva åhöra anmärkningarna, och derigenom skulle stor besparing vinnas i tid och kostnader.
En värd ledamot Hr v. Hartmansdorff har trott, att uppläsningen i Utskm går fortare, än discussionerna i Stunden, ty i välbeställda Utsk., Den 37 October f. m. 35g säger lian, läser man ej de särskilda yttrandena, utan man later TJtsk:s cancelli classificera anmärkningarna.
Jag vill ej bestrida, att så kan hafva tillgått i något Utsk,, men kan ej medgifva, att det är ett väl bestäldt, utan ett illa bestäldt Utsk., som ej fullgör sin skyldighet att taga kännedom om hvad R.
St. yttra.
Skulle man åsidosätta grundlagarnas nuvar. bud härutinnan, så komme man visst lätt till målet; men i annat foll är mitt förslag bättre.
Hvad Hr v. Hartmansdorff anfört i afseende på svårigheterna vid voteringar, äger detta sin Oriktighet, om fråga vore, att Stånden alltid skulle sammanträda.
Sådan är ej min mening.
Jag har uppgifvit sådana fall, då man med fördel kunde samlas, nemi. då betänk:n första gången föredragas, eller då mål skola remitteras och då blott, när fråga är att i en klump bifalla eller återremittera.
Någon sönderslitning kan således ej komma i fråga, ej heller någon öfverraskning af nya förslag; sådant kan endast uppstå, då de föredragas andra gången, och då anser jag, att Stånden böra besluta hvart för sig.
IJr von Hartmansdorff:
Jag skall ej yttra många ord; men jag hemställer, om man ej motsäger sig sjelf, då man påstår del ej vara farligt att bifalla ett utskJsbetänk.
Det är ju med andra ord att påstå, det Utsk:n ej kunna framkomma med farliga förslag.
Huru många bevis på motsatsen hafva vi ej sett under denna riksdag.
En ledamot har sagt, att vi nu ej hafva en tjenlig local för dessa gemensamma öfverläggningar.
Skola vi då för detta ändamål bygga nytt hus med en sa! och 4 kamrar?
eller åtminstone med 3, i händelse Adeln, såsom talrikast, finge sitta qvar i det gemensamma rummet.
Men om de öfriga Stånden ej ville alltid lemna samlingsrummet, utan R. o. Ad. äfven skulle i sin ordning marchera ut, så fordrades ännu ett lika stort rum som Riddarhussalen för att inrymma 4 siler 5oo personer.
Man har sagt, att af remisserna icke annat skulle utskrifvas, än hvad som hörde till saken.
Jag frågar då, hvem skulle göra denna urskillning?
Kanske skulle, såsom under de s. k. frihetstiderna, en UrskillningsDeputation nedsättas för detta ändamål.
Man har medgifvit, att förslaget ej går an, då fråga vore om ett måls slutliga afgörande, och således ej vid beslutet om statsregleringen, utan att sådana sammanträden endast skulle hållas för remisser och återremisser.
Jag svarar, att dertill minst af allt behöfvas gemensamma öfverläggningar, på skäl, som jag redan anfört.
Som jag ej hort andra förslag till gemensam tanka framställas än Hr v. Troils och mitt, i hvilket förra Hr
Dalman instämt, anhåller jag, att dessa förslag må sättas mot hvarandra och vi derom få votera, ifall så behöfves.
Dalman: I anledn. af Hr v. Hartmansdorffs yttrande ber jag få upplysa, det jag ej sagt, att Riddarhuset 3(io Den 27 October f. m. slilille blifva samlingsplatsen; jag bär blott velat bemöta de af Hr v.
HartmansdorfF framkastade många svårigheterna.
Men den saken är 1111 icke föremål för öfverläggning; mitt yttrande syftade emedlertid på den tid, då man kunde hoppas på en ständig gemensamhet i R.
St:s öfverläggning»!'.
Detta hörer likväl, som sagdt är, nu ej hit, då, efter Hr v. Troils förslag, de gemensamma öfverläggningarna skulle inskränkas till frågan om remisser och åtérrernisser, ianledn. af hvilka nu så mycket onödigtvis talas och skrifves hos hvarje Stånd för sig. jag hoppas således, att R. o. Ad. icke tager ad notam, hvad Hr v. HartmansdorfF förespeglat, att Ståndet skulle blifva Utkördt ur Riddarhussalen och dylikt, helst R.
St, redan på Riddarholmen hafva ett annat hus, som för ändamålet torde kunna begagnas.
Jag befarar, att jag ej har förmåga att nog klart kunna Uttrycka mig för att kunna blifva förstådd af Hr v. Hartmansdorff.
Han har frågat, hvem som skulle bedöma, hvad som borde och icke borde Utskrifvas.
Jag har aldrig talat om hvad som borde utskrifvas, utan tvärtom att ingenting behöfde Utskrifvas, utan hvar och en äga rättighet att till TJtsk. aflemna promemorier.
Således har aldrig jag vackt fråga om någon UrskillningsDeputation.
Vidare har han sagt, att jag numera börjar inse, att gemensam öfverläggning ej är lämplig, t. ex. vid statsregleringen.
Jag har deremot sagt, att vid remiss af alla sådana betänktn, som alltid återremitteras, såsom betänk, om statsregleringen eller bevillningen och dylika, skulle gemensam öfverläggning äga rum; men att jag någonsin sagt, att sammanträden skola äga runi, då statsregleringen andra gången förekommer, bestrider jag, och Hr v. HartmansdorfF måtte sannerligen sakna förmåga att vederlägga, hvad jag sagt, då han städse framkommer med vederläggning af hvad jag icke sagt.
Hvad åter beträffar frågan, huruvida Hr Gr. o. Landtm, skulle kunna göra propos. på mitt förslag derföre, att frågor om gemensamma öfverläggningar förut skall hafva förekommit i en föregående fråga, så har Hr Gr. o. Landtm, redan facliskt vederlagt denna invändning genom föredragningar af denna punkt; ty den skulle icke kunnat föredragas till öfverläggning, om beslut derom icke finge fattas.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då flera anmärkningar emot CJtskts förslag blifvit gjorda, nemi. af Hrr Hjerta, V. Troil och v. Hartmansdorff, ansåg H.
Ex. målet ej på annat sätt kunna företagas, än i likhet med hvad vid flera föregående tillfällen skett, att nemi. hvar och en af dem särskildt framställdes, till utrönande, om R. o. Ad. behagade förklara någon af dem utgöra Ståndets gemensamma tanka.
I anledn. häraf lät II.
Ex. nu först uppläsa Hr Hjertås förslag, sd lydande: ' ”Stån - Den 27 October f. m. 36i ”Stånden kunna dock, efter Talmannens öfverenskom ”melse, på eLl rum till gemensam öfverläggning sammanträda neli jemväl besluta, då icke votering begäres, hvilken ”då bör ske ståndsvis.
Vid gemensamt sammanträde före ”Landtmarskalk ordet.
Skulle ett Stånd tarfva . . .” H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara detta förslag utgöra Ståndets gemensamma tanka.
Iiopades nej.
Upplästes Hr v. Troils förslag, så lydande: ”Ståndens plena böra på samma tid hållas.
Stånden vare dock medgilvet, när de samfäldt pröfva det nödigt, att på ett rum till gemensam öfverläggning sammanträda, likväl utan rättighet att der besluta annat än remis”ser, återremisser eller bifall till Utsk:ns förslag, och före ”vid slikt sammanträde Landtmarskalk ordet.
Begäres der”vid inom ett eller flera Stånd votering, verkställes den”samma i först inträffande särskilda ståndsplena inom de ”Stånd, der voteringen blifvit begärd.
Skulle ett Stand 'tarfva ... • H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade förklara delta förslag utgöra Ståndets gemensamma tanka.
Hr von Hartmansdorff hemställde, om icke, då ingen annan anmärkn. numera återstode att pröfva, än Hr v. Hartmansdorffs, den kunde blifva contrapropostn. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att sådant icke gerna kunde gå an, emedan de, hvilka möjligen önskade, att-Utsk:s förslag måtte oförändradt blifva hvilande till nästa riksdag, ej ägde tillfälle att få sin mening uttryckt.
Upplästes till justering och godkändes följande votensproposm:
Den, som förklarar såsom R. o. Ad.‘s gemensamma tanka, i anleda, af 5:te punkten i Constit.Ulsk:s memor.
Jfto 4i j alt 46 § Riksd.Ordn. bör erhålla följande lydelse:
Ståndens plena böra ... på samma tid hållas.
Standen vare dock medgifvet, när de samfäldt pröfva det nödigt, att på ett rum till gemensam öfverläggning sammanträda, likväl utan rättighet att der besluta annat än remisser, återremisser eller bifall till Utskms förslag, och före vid slikt sammanträde Landtmarskalk ordet.
Begäres dervid inom ett eller flera Stånd votering, verkställes densamma i först inträffande särskilda ståndsplena inom de Stånd, t5 H. 46 3Ga Den 27 October f. m. der voteringen blifvit begärd.
Skulle ett Stånd tarfva . . . voterar ja; den det ej vill, voterar n ej; Vinner nej, anses R. o. Ad. ej förklara ofvannämnda förslag som sin gemensamma tanka.
Nej — 45. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 3 e. m.
Måndagen den 27 October 1834- Plenum kl. 6 e. nr.
Justerades 1 prot.-utdr. för denna dag f. m.
Fortsattes pröfningen af Constit.Utskrs memor.
N:o 4i med åtskilliga grundlagsändringsförslag, åsyftande riksdagsförhandlingarnas ordentligare och skyndsammare gång.
Fortsättning af 5:te punkten.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara, att Utskrs förslag i denna punkt skulle motverka riksdagarnas förkortande.
Hr von Hartmansdorff, Au g., begärde votering.
Upplästes till justering och godkändes följande voterrspropostn:
Den, som förklarar såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka den anmärkn., att Constit.Utskrs förslag i 5:te punkten af Utsk:s memor.
N:o 4t skulle motverka riksdagarnas förkortande, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, förklarar R. o. Ad. ofvannämnda anmärkn. icke vara Ståndets gemensamma tanka.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 25.
Den 37 October e. m. 303 6:te och 7:de punkterna.
Utsk:s förslag godkändes till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F. 8:de punkten.
Detta förslag synes vara en efterapning af hvad som äger rum i England, alt man nemi. skall säga på förhand: nu kommer jag med något märkvärdigt; gifven nu akt, gode Herrar!
Jag kan för mia del icke linna, att detta förslag är, enligt hvad grundlagen förutsätter såsom vilkor för ett grutidlagsändringsförslag , högst nödigt och nyttigt.
Vi hafva sett, att vid våra riksdagar inkomma flera motioner, än Utsk:n hinna att väl bereda och Stånden att väl afgöra.
Hvarföre man då skall gifva dessa motioner en högtidlig form, som blott medför tidspillan, kan jag icke inse.
Jag underställer derföre R. o. Ad:s bepröfvande, 0111 icke R. o. Ad. såsom dess gemensamma tanka härvid ville förklara, att Ståndet anser detta förslag onödigt.
Det är nogsamt bekant, att under motionstiden motioner väckas i samma ämnen icke allenast inom de särskilda Stånden, utan äfven af flera ledamöter inom samma Stånd.
Det är för att förekomma denna mångfald af motioner i samma ämnen, som Utsk. föreslagit den ifrågavar. utvägen, att hvar och en kunde få veta hvilka motioner vore i fråga att väckas, på det att de, som tänkte på samma sak, kunde conferera med dem, som anmält sig till motions väckande, och öfverenskomma om en gemensam motion, derigenom följaktligen motionernas antal skulle förminskas.
Dessutom innehåller detta förslag en annan vigtig omständighet, den nemi., att motionerna åtminstone i hufvudpunkterna skola innehålla förslag till det beslut, sora åsyftas.
Nu göras vanligen motioner, som blott innehålla lösa raisonnementer, af hvilka det ej sällan står att ens finna, hvad som åstundas.
Jag tror derföre, att ifrågavar. grundlagsförslag är ganska vigtigt och angeläget.
Hvar och en vet, att alla de motioner, som göras och remitteras, komma till de öfriga Ståndens kännedom genom prot.-utdr., som afgifvas från det ena Ståndet till det andra, innehållande, att då och då remitterades till det och det TTtsk. en motion af den eller den om den eller den saken.