Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag för min del kan ej annat finna an att dä Kongsgärdarne stä omedelbart under Riksens Ständer mätte det tillkomma Seats-Ui skottek, att om allt hwad derom angär, undersöka och pröfwa. Grefwe Dolma.
Jag har aldeles icke något inlresie i denna sak, jag wägar försäkra Högloft.
Ridderstapet och Adeln derom, aldeles icke något intretze, men jag kan ej underläta att deltaga för andras rakning som arv lidande: och dä bör jag säga att jag tycker, som jag icke annat kan finna, än att Friherre 8tael har fullkomligen rätt.
I anledning af hwad den warde Ledamoten Friherre 8taol yttrat får jag den äran anmärka det Riksens Ständers rättighet ar att pröfwa grunder och principer för Kongsgärdarnes disposition och förwaltning men att inga i pröfning vm Enskiltas rättigheter, kan aldrig tillkomma Riksens Ständer. 77 §.
Regerings-Formen stadgaratt Kongsgärdarne stola förwaltas ester de grunder Riksens Stander derom förestrifwa, dock att de personer och menigheter» som efter hittills gällande Författningar sädane Kronans tillhörigheter nn innehafwa eller nyttja, mä njura laglig rätt derä till godo m. m.
Häruti tillerkanneö Riksens Stander att stad - r4i4 Den 27 Februarii. stadga grunder, att stadga Författningar i afseende pä Kronogodsens disposition och förwaltning, och sadan bör deras rättighet wara; men utöfningen af desse grunder, tillämpningen af desse Författningar, bör tillkomma »verkställande och Domare-magterna: och all pröfning om deras åtgärder härutinnan hafna Riksens S änder gellon; 90 H. Regerings - Formen sig sielfwa wiSligen förmenar.
Stael von kkollstein.
Frägan är har om en Kronans stuld, om ett Kronans inbrott, i privat mans rättighet.
Kronan har ej mera rät-- tighet lill byggnaden pä Johanninberg alsi Kapare» i Sjön har till det gods han med wald lillwällar sig: och hwem annan kan i detta sall afhjelpa den orättwisa som stedt, an Riksens Sländer som ensamme aga att bestämma Kronans rätt öfwer KongSgärdarne.
Herr Illman.
StatS-Utstotlet har aldeles icke kunnat anse sig såsom
Domare och således ej kunna pröfwa kunckilka FamillenS anspråk: en sadan rättighet tillkommer icke detsamma.
Jag kan således icke förena mig uti den af Friherre
Stael gjorda anhållan, atr denna fräga skulle hänförwisas lill Utskottets uptagande, utan tror alksä för min del att kunckälka Familjen icke har någon annan wäg att sölja än den som Rikets allmänna Lag lemnar alla rättsökande öppen.
Friherre Stael von blollstein.
Nej denna utwäg kan jag för min del ej i förewarande fall anse för den rätta.
Är 1762 stadgade
Riksens dä fria Ständer de wilkor, hwaruppä RikS-Radet kunck stut - Den 27 Zebruarii.
1415 skulle äga akt innehafwa Johannisberg.
Wille man saga att de gjorde olagligt, att de icke wörö berättigade akt derom stadga.
Jag för min del tror att pröfningen af allt hwad Kongsgärdarne angar mäste tillkomma Riksens Ständer.
Herr von klsusvvolkk.
Den warde Ledamoten Friherre Lisei synes mig wid detta tillfälle göra det misstag att sammanblanda den Lagstiftande magten med den Lagskipande.
Hvardera hofwa sina tydliga serstida rättigheter, grunderna, föreskrifterna, förfaitningarne mäste owilkorligen tillkomma den sedna» re att stadga; men deras tillämpning och pröfningen af enftiltas ersätlnings-twister kunna ingalunda hithöra: de mäste tillkomma den Lagskipande magien ensam.
Jrg sar alltsä i alla delar förena mig med hwad Heer Grefwe Ickörnar behagat y lra och anser säledes detta mäl icke kunna af Högloft.
Ridderjkapet och Adeln eller af Srats-Utstottet lill star» städande uptagas. Friherre Lise! von IkoIIlkein.
Men detta är en fordran i anledning af ett innehaft KongsgärdsArrende, hivilken kunckilks Familjen har gör anhängig.
Herr von käsunwolk.
Saken ar den samma antingen den ar Kongsgärbs sak eller annan den utgör i begge fallen ett enskildt twistemäl och mäste såsom i laglig wäg genom wederbörlig
Domstol behandlas. Zerr Grefwen och Landtniarffalken frågade, om Ridverstaper och Adeln anjage den nu wäckte > frä - 1416
Den 27 Abruarir. fcäga icke kunna upptagas och om Ridderstapet och Adeln bifölle hwad Stats-Utstoltet angående Iohan» niöbergs Kvngsgärd sig uilatit.
Ropades Ja» Widare uplästes Stats-Utstottets utlätande rörande Höijentorps Kongsgård sam! Grefwe Lronsteäts förut i dag till detta Protokoll vplästc yttrande.
Herr !>loräen6olpe.
För min del anser jag alt hwad Utskott i afseende pä byggnaden tillstyrkt i förra fallet mätte antagas, sä att Kammar.Collegium innan nasta Riksdag later hälla den proponerade syn, ty om den stall dröja till Ärrendec nätt sitt flut, sä, ehuru jag icke är eller will wara spåman, tror jag att Kronan stall göra en betydande förlust uu byggnader.
Grefwe körner uplyste att detta Arrende ehuru perpetuel!, hade tillkommit genom Konungs och Ständer gementsamr.
Herr Grefwe» och Landtmarfkalkeirproponerave, att enligt Stcits-Mffoneks tillstyrkande i desi första Betänkande innehafwarne af Arrendet ä Höijentorps
Kongsgärd mätte befrias ifrän den Sten» Husbyggnad, som enligt Arrende Contractek dem war alagt att uppföra, emot det all Arrende pä satt i8v7 ärs Kongl.
Resolution förestrifwer, efter 25 är uphör.
Den 27 Zebruarii. r4i?
Härefter afgingo Zerr Grefwen och Landtmarskalken och Riddersrapeis och Adeln klockan I kill plenum plenorum ä Rikssalen, hwarest af Hans Excellence Stats-Ministern för Vtrikes ärenderna uplästcs Kongl. Maj-.ts Nädiga Sanckivn i assende pä den af Riksens Ständer öfwerenscvmne Jnstrukion för deras Justiriae Ombudsman.
Riddekstapet och Adeln ätfkiljdes klockan 2 eftermiddagen.
In?iäem krotocoll! 6.
Lilverkolxs. ...
Tisdagen dm 27 Februarii. - Plenum kl. 4 Eftermiddagen. -- Ordförande Herr Grefwe ve la Laräie- Jacob. Företogs genast den i förmiddags plenum bestulne votering, hwilken flutadeS klockan H till 8 öm aftonen, dä rösterne befunnos hafwa urfallit sam följer; ...
Ja i4r.
Nej 38.
I i4l8 Den 27 Zebruarii.
I anledning hwarafHöglofl.
Ridderskape! och Adeln hade beflutit att i afseende pä de af Stats-Utjkoltet i 2:dra Clasten upförda Kongsgärdar, att ArrendeJnnehafware skulle tillätas begagna den äterstäende Contracts-tiden emot Arrendets erläggande i spannemäl, räknadt efter det ärets markegång dä penningeräntan bestämdes eller Arrende-rättigheten bewiljades.
Derefter fortfors med granskningen af StåtsUtskottets utlätanden rörande Kongsgardarne; och upläste Utstottets tillstyrkande af Landshöfdinge aflöningarne pä Gottland och Malmöhus Län hwarest Kongsgardarna Roma Kloster och Alnerup under Arrende.titel äro Lanvshöfdingarne uplälne, mätte warda reglerade utan sammanbindning med desie Kongsgärdar.
Grefwe koken, (Zuflak.
Utaf Stats-utskottets Betänkande sinner jag det wara i fräga, att draga in Alnerups Kungsgård, enär Landshöfdinge-Systlan i Vtalmö hlifwer ledig.
Säsom Innehafware anhäller jag likwäl att innan Tit. täger någon äkgärd med detta mål, fä uplysa förhällandet med nämde Kongsgärd, och till den ändan fä upläsa Konungens Bref af den Zs Martti 1778- Tranfumt af Kongl. Majus Nädiga Bref till Dest och Ruets Kammar - Collegium och S'ats - Contoir, om Lands- Slottsvch S julsfärds - Staterne, Daterad den zo Martti 1778- ------- Dä Skänska General-Gouverr nementet, som ensamt för denna provincen finnes pä 1696 ärs Stat, blef deladt emellan twänne Landshöfdingar fick
Len ena sitt säte i.Cristiansstad, men den Den 27 Zebruarii. 1419 den andra i Malmö; och oansedt begge Landshöfdingarne dä denna delning stedtze 1719 blefwo salle ttll lika lön, näml. till iZoo R:d.
S:M- hwardera, och Landshöfdingen i Christiansstad sedermera i anseende till myntets försämrande warde sätt denna Lön för. dubblad men andre izoa R:d. enligt hwad redan sagt ar, hwaremot Landshöfdingen i Malmö alldeles ingen förbättring ätnjutit; sä har dock Landshöfdinge Embetet i Malmö, ehuru allenast med half lön emot samma Embete i Christiandsstad, warit arstedt för bättre och förmänligare än det sistnämde.
Orsaken härtill bestar i Kongsgården Alnarup, belägen i Malmöhus Län, Bara Härad och Lemma Socken, som emot ett ganska lindrigt Arrende af allenast 369 D-r S:m warit nyttjad af Landshöfdingen i detta Län. Huruwida denna AlnarupsKongsgärd för ett sädant Arrende stall beständigt wara förenad med Landshöfdinge-Embetet i Malmö, har sä hos Rik» sens Stander som hos Osi flere resor warit under ventilation, men blef sist sä faststäldt, genom Wart Nädiga Bref af den 2 Markit 1769, att Landshöfdingen i detta Län borde, utan widare Indelning, läta sig nöja med Arrendet af Alnerup, samt derwid i stället för Indelt Lön, bibehällas, dock sä, att
Arrendet hädanefter skulle utgä efter den är 1767 Kungs» gärden öfwergängne nya skattläggning sig bestigande i Jordaboks-Ränta, Terminstatt och Salpetter-hjelp till 427 D:r iz Ore S:m, och art samma Arrende borde af Landshöfdinge Lönen ofraknas.
När nu en ny lönings-Skat för Landshöfdingen i Malmöhus skulle fastställas, hafwa Wi funnit billigt att härom sä i Nader förordna att Alnarui sKongsgärv wäl mä hädanefter wid La.ndshöfdinge Ein - i42s Den 27 Zebruarii.'
Embelet i Malmö förblifwa, men^ bör Landshöfdlw gen i stället för 427 Daler 13 Ore för indelt.
Lön beräknas till 602 Daler Silfwermynt och differan» cen i Lönen 902
Daler dito Mynt honom gvdkgöras i Contant med Z22 R:dr Specie; dock utan rättighet för nuwarande Landshöfdinge eller nägon hans Efterträdare, akt antingen begära eller undfå besia 302 R:dr äfwen indelte.
Men hwad nuwarande Landshöfdingen i Malmö Dlia^e Iliott,. angär, fä tilläte wi i Nader, att han i sin lifstid och sä länge han detta Höfdinge-Embete innehafver, mä ätnjura Alnerup emot förra arrendet 427 Daler 13 Ore Silfwermynt, samt fa differancen i Lönen 1272 Daler 19 Ore Silfwermynt betald med 357 R:dr 16 siw; men tvid hans befordran eller afgäng, förblifwer wid hwad Wi i ofwannämde mätte förordnat - - - - - p - - - - - Wi befalle Eder Gud Alsmägtig Nådeligen oc. 6 8 ^ ^ k.
I^encrantr» Rätteligen transsumeradt intygar L. Öttorber§.
Kammar-Collegij Actuaric» Häraf lärer Tit. finna, atl sedan Konung och Stander wid 1769 ärs Riksdag beflutat art Älne rup - Den 27 Zebruarii-' 1421 rup af Landshöfdingarne i Malmö under beständigt Arrende ställe innehafwas emok en ärlig Summa af 427 Daler iz öre Silfwermynt, har den 1778 blifwit pä Lönen indelt för 202 R:d., under förbehåll, art aldrig
Landshöfdingarna ägde rättighet söka indelning för de zoo R:d. forn nu i penningar bekommas.
En följd häraf lärer således blifwa, art imet Alnerup kan ifrån Landshöfdinge Lönen söndras, med mindre att
Landshöfdingen i stället erhäller indelt
Lön, huru der stall tillgå förstår jag intet, da Kronan i Skäne intet har nägra indelta rämor uran blott någon tionde som ätgär till brövlad för derwarande Garmzoner.
Jag tror derföre art bäsk more om den saken förblef i dek stick den nu ar, och Hemställer hos Tit huru wida någon widare ventilation i detta amne ar nödig.
Herr von klausvolfs, Lar! 6ustak keinsiolst.
Enahanda förhållande som den warda Ledamoten Herr Landshöfdingen Grefwe Kolen anfört cm Landshöfdingens Löningsfätt i Malmöhus
Lln företer sig och med det för Landshöfdingen pä Gottland; O>n jag rätt päminner mig ar pä
Stat anslagit i Lön för sistbemälte Landshöfdinge blott Femhundrade
Riksdaler utom någon sarstild fumma till hushyra i Wisbo; och hwar och cn inser tydeligen att med denna cberydeliga Lön en Landshöfdinge omöjeligt kan wara belåten om han stall lelwa »värdigt t tt Ständ och det wigliga Embete han bekläder.
Af sädan orsak har 0 h frän aldre lider nllbakas Kongsgärden Noma Kloster benämnd, bnfwit emot wiste wilkov Landshöfdingen ä Gottland pä
Lön anflagen, och ' §:te Band. s.dra Afd. 94- 1422 Dcn 27 Zebruaxil och detta är utan all tmifwel sä wäl genom Konungs Resolutioner som 'af Rrksens Stander långt söre derks stadfästadt; och i stöd af den sanna princip Rikets nu församlade Sländer under hela detta Riksmöte sölgt, tror jag der icke waraRiksensStändertillständigt att derutinnan gjöra någon ändring; hälst det projecr att indraga Kongsgården och gifwa Landshöfdingen wederlag medelst indelt
Lön icke torde a Golrland wara anwäntbart, emedan jag påminner mig med wisshet, art sedan för nägra är tillbakas f. d. Konungen i ömt betragrande af Landstakens knappa Löningswilkor ä Gottland meddelte den Resolution ) att Lands-Secrekeraren, Kammereraren och begge Fogdarne ffulle hädanefter hvardera njuta hälften af dest förut i penningar ansiagns
Lön indelt af Kronans Rämepersedlap, sädanr wackte mycken swärighek samt missnöje hos Allmogen i de Socknar, hwilka blefwo till Löningshemman anslagne.
Jag tillstyrker sälcdes att hwad Högloft.
StaksNkffottet rörande Noma Closters Kongsgård hemstält mä fastställas och Landshöfdingen ä Gottland hädanefter såsom hittills warda bibehållen wid Besittningen of denna Kongsgärd enrot de wilkor som förut Stadgade finnas.
Herr Lock, Lorsus läullvig, utom det jag instämmer i hwad de bägge warda Ledamö erne anfört utbeder jag mig ödmjukeligen fä anmärka, att hwad Konung och Ständer sammanstämmigt beslutat 1769 lärer wäl aldrig kunna undgå rubbning, och sär Mg således tillstyrka bifall ä Grefwe kolens yttrande.
Friherre klannerkenn- Högloft.
Ridderskapet och Adeln torde behaga Undra sig akt meningen ej är akt frän - Den 27 Kebruarik.
1423 fråntaga innehafwarne hwad de njuta; således böc Herr Grefwe Idolen anse sig sullkommeligen säker om sin bestitning.
Men wib Grefwe kolsns bortgång tror jag det bör anses såsom Konungens räll att pä annat satt reglera LandshösdingeLönen.
Ständerna böra aldrig kunna dermed befatta sig.
Friherre L-Iannsrkeim:
Jag har icke nämnt Ständerna.
Grefwe kolen.
Likwäl skulle jag tro att när Konung och Ständer beslutat, matte S änders medwärkan äfwen behöfwaS för att häfwa besiutet.
Grefwe hörnor, ^6olpk> (iiöran, Om StatZ-Utfkoltet ivid detta ämnes behandlande hade känt hwad Herr Grefwe kolen nu behagat anföra, tror jag ej att desi tillstyrkande hade blifwit sädant som det ar, m»n i alla fall sär jag den äran erindra dek Utskottet ej sagt att Alnerups Kongsgård skulle innehafwaren fräntagas.
Emedlertid torde ben propositionen nu wara den rätta att framställa, akt Ridderskapet och Aoeln ej anser sig nu kunna med denna fräga befatta sig. Zerr Grefwen och Ordföranden gjorde propost, tion t,ll bifall uppå iLta!s-U'skolietS tillstyrkande rörande Alnerup och Roma Kloster.
Nej och Is. Zerr 1424 Den 27 Lebruarii.
Herr Grefwen och Mrdföranden fragade deruppä om Ribderstapel och Addeln ansäge sig na kunna befatta sig med denna fräga.
Grefwe kolen ansäg. först böra afgöras, vm Stander kunna förändra hwad Konung och Ständer gemensamt stadga!. Zerr Grefwen' och Mrdföranden- Jag
Hade kroik att sedan Högloft.
Rldderstapet och Adeln med Nej beswarat min proposition em Ridderstapet och Adeln kunde dermed befatta sig, sä hade beslutet ulfallil efter Herr Grefwens önskan.
Friherre LoöLrllrömz ssscsb, Hwad Konung och Ständer gemensamt saststaidt ar lag intill desi detsamma af Konung och Stander ändras.
Dek som af dem är stadgat rörande Alnerups Kongsgård bör således för det närvarande, för innehafwafwaren blifwa beståndande.^ Zerr Grefwen och Mrdföranden- Jag menar akt Högloft.
Ridderstapet och Adeln uppå min proposition ansedt sig för det närwarande ej härmed kunna sig befatta.
Uplästes de af Skats-Utstottet föresiagne alte'- natiiper angående ledigblifwande Kongsgärdars framtida disposition, att desamma antingen i dimdre delar - Den 27 Zebruartt.
r4ZZ lar lill stakke försälja eller under Arrende pä öppen Auction urlaka', samt de wilkor, som i derks senare sall, ivid Arrendet borde fastas.
Herr Grefwe» och Ordföranden: Bifaller Högloft.
Ridderstapet och Adeln att de framdeles ledigblifwande Kongsgärdar mä styckas och lill Skatte försaljas.
Ropades Ja och' Nej Herr von LcttuItLenkiejm, O a vist.
Det masts med allmänna öfwertygelsen öfwerensstamma att den egendom bättre wardås som ar i sjelfägandes hander än den som leges af andra; och att följaktligen det mäste lända bade till enskildt och allmän förmän att Kongsgärdarne, ivid de betingade Arrende-arens förlopp, haldre pä ett förståndigt sätt upsalas till Salu an ytterligare förarrenderas.
En beständigt fortfarande stor Spannemäls-Skatl, med en ringare lösepenning, blifwer i längden wida förmänligare, an en större köpeskilling pä en gäng utbetald, wid en ringa förbehållen ranta.
Jag tillstyrker säledes att sedan en ledig mordén Kongsgärd btifwit behörigen refwad, fördels i mantal och noggrant bestriswen samt tid lemnad till besigtning, et hemman i sönder, sä wida möjligt ar utbjudes pä Auction till den mestbjudande Skacke-gifwaren uti ärlig Span. nemals-Ränta,- kommande den som erbjudit den hög. sia ärliga ränte-kappen, att för Sex ärs sadan statt erlagd efter äreks Markegäng, undfä ewärdetig besittningsrätt såsom Kongsgärds Skatte-man.
Män. ge idoge personer som ej äro bemedlade med pennin Lar - 1426
Den 27 Zebruarii Kar kuna dä ta,7a cm elt sädant Skatteköp, och Kronan stall winna en större röel inkomst an den någonsin haft eller genom Arrende wägen kunde winna.
Wid förpaklningar utsuges jorden, men förbättras sällan; och försämras den L synnerhet de sista arén genom twe-säden, ängs och hagars nyplöjning och vgödd igenläggning, Skogsurödning, och byggna.
Ders försämring, hwilket alt swärligen genom Oeconomista besigkningar och Hnsesyner kan afhjelpas. Hwar Kö are borde och wara obetagligt att sä inropa flere Mantal, derest i synnerhet större åbyggnader funnes eller stifren och afstängningar föga möjlige »vöre-
Det är blott igenom ett sä kraftigt afgörande beslut som alla misibruk kunna sörekommas och ett olyckligt träte-srö förtagas, hwaraft Riksens Ständer sä ofta blifwit oroade.
Födoämnen stola således i Riket ärligen tilltaga, och utan alt förbud införslen af utländsk Spanmäl, diwersie V-ctualiewaror, Lin och Hampa, af sig sjelf förswinna, samt Den enskifta wälmägan ärligen föröka Statens styrka.
Herr von Ittausvolkk, Larl 6ustak keink.
Jag snser del högst wigrigt, nödwändigt och nyttigt, att Kongsa-^rdar och Kronn-jordar warda statllagde samt ä öpne Auctioner frän Kongl. Majtt Kronan för ewärldeliga tider abalienerade och till enstrldle med full ägande rätt försålde, sä fort och i den ordning
De om samma Lägenheter uprätkade Arrende-Contracter till ända lupit.
Swerige efter ett fulländadt olyckligt Krig, hrvarwid äfwen en tredjedel af desi förut statt dra, gam - Den 27 ZebrnKni. 142? gande innebyggare blifwit fran Riket afsöndrade, bcfinnes ty warr, ui skulder sä sördjupadt, akt det warder föga trolig?, att de återstående lwä tredjedelar Imwwänare hwaraf flere genom samma olyckliga Krig bläs,vit sselwe utarmade, kunna i längre tider uthärda en sä dryg Bewistning, som oumgängeligen erfordras lill Statens behof till räntans godtgörande a Riks - Skulden och Amorkistements - Fond för samma Skuld eiler ärlig afbetalning derä.
Högst nödigt är det således, att alla utwägar nu npsölas, hwilka kunna leda till det Riksgagncliga ändamål ari lätta Nationens betryck, sa wida en allmän Ban, queroukke skall undwikas; och lUa öklost hushälla! det är af hwarje enstilot Postestionat, som blifwir sa fördjupad i Skulder akt ärliga inkomsten af dest
Egendomar icke validera emer den ränta han mäste utgifva till sina Borgenärer, u an akt sä fördjupa Skatten för sina Underhafwande att de warda utarmade och nödgade efter ett ester flere ars förlopp lemna Hemmanen öde, hwarigenom äfwen den säkra inkomst han förut kunnat päräkna förswinner; att han längre bibehäller alla sina Egendomar, och icke om förmänlige anbud göras försäljer en del af dem, för att dermed liqvidera sin Gäld och sedermera af de öfrige med sine underhafwande lefwa treiaczuilt och nögdt ; äfwen sä owiÄigt handladt synes det mig, att uti ett Rike, hwarest finnes andra utwägar till afbetalning af en äsamkad StatsSkuld, icke widraga deste utwägar utan i det längsta prästa hwarje Individ».
Näntorne, hwaraf största delen annammas af Utlänningar; fräta like Kräftan; wära medborgeliga krafter aftyna, och genom de dryga ärliga kemister af penningar utur Riket, ,428 Den 27 Zebruarii. ket, mäste nationella Crediten förringas och warder of wart
Mynt salia.
Men vin i fräga warande Lägenheter försäljas till Landets Barn, inflyta till Skats'Ca6an betydliga summor, soms, anwände till afbetalning ä Rikets Utländska Skulder, lemna såsom en winst för Staten alla de penninge - räntor, hwilka tillförene wandrat ur Riket, och Bewillningen som af Landets Jnnewänare dittills mäst utgöras , kan följaktligen i samma mohn nedsättas.
För en och annan torde det anses betänkligt, som jag vck redan hörk, att nu widtaga de yttersta utwägar af Rikets tillgångar, utan att lemna »agot deras till wära Efttrkommande i händelse de warda försatte i den äfwentyrliga belägenhet hw.nutinnan wi ty warr befinna ost.
Men enär sjukdomen är häftig mäste ock kraftiga botemedel widragas om lifwet stall bibehällas.
Jag tror ock wi böra anse wart al,kade Fädernesland wara sä pä branten af dest uplösning, akt sä wida det alltid kommer, såsom hwarje redlig Swenst önskar, att bibehälla ett rum bland Europas fi-llfberoende Stater, en dylik wada icke ar till förmodandes.
Och jag tror jemwäl, akt wära efterkommande stola wälfigna deras försäters st >ft om wi kunna sä reglera Statens affairer, att till ars ät dem lemnäs, icke wara bekymmer, utan en fullkomlig utsigt art kunna i anseende och wälmåga winna daglig förkofran.
En annan lika wasendtelig och ögonskenlig winst för Staten är ock den, att dä desie Krono-lägenheter warda till full ägo och besiktning upläten ät Landets Barn, stola ock samma Lägenheter, bättre an hittills stedt, bliswa wärdade och upodlade, emedan hwarje Den 27 Februari!. "29 Arrendator, med billig och ingalunda straffwärd omtanka. alr för sig och sin Famille af Contracret draga den högsta möjeliga fördel, söker att under de för hans besiktning bestämda fä är, af den under Arrende innehafwande Egendom utsuga all möjelig af. kastningökraft, ^huru Egendomen för framtiden deri» genom lider.
Äfiven som det ock bör förstena afseende att da, säsom jag för min del tillstyrker, Kongsgårdarne innan försäljning ster warda styckade, och hwarje del serstild försäld, sä mänga serstilde hushall upkoinma och hasiva sin bergning, som swarar emot awalel af de inropade Hemmans-delarne; hwitka hushall följaktligen deltaga med andre staltdragande till Bewillnina och öfrige onera, hwarmedelst således uppenbart jemwäl en lättnad u'i utstylder tillstyndas för alla Medborgare.
Men dä jag omnämt, att Kongsgärdarne och Kronans jordar böra styckaS, dels derföre att flere hushall kunna deraf hafwa bergning, dels af det talande stal att Staten mätte bekomma en större försäljnings-summa, emedan erfarenheten styrkt, att en egendom alltid betalas högre enär den i mista delar och icke ostyckad försäljes, efter mänge hafwa tillfälle och räd, att kunna inropa ett och annar Hemman, men fä aga numera tillgångar, att inlösa större Fastigheter; och ju flere Speculanter desto större täflan ledande till Säljarens winst; bör jag ock säga min tanke att styckningen icke siker till mindre än helt Hemman, pä del att hwarjeAbo mä wara besutten, och den oreda förekomma», som skulle blifwa en oundwikelig följd af en störes Egendoms fördelning i mänga smä parter.