Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. föreslagit 6 hemman att utgöra tillsammans en rote; sä kommer antalet af båtsmän att utgöra, icke 300, utan icke ens fullt 200.
För öfrigt finnes i K.
Äl:s propos. särskildt uttryckt, att dessa hemman skulle ständigt förblifva vakante emot erläggande af en viss nedsatt vacance-afgift.
Då nu de förenade Utsk:n tillstyrkt R.
St., att tillika pålägga dem utskrifningspenningar, som de före 1810 erlade; sä tror jag, att i detta hänseende Ulsk:n ej hafva förbisett, hvad Statens rättmätiga kraf kan fordra.
Hvad äter den orimligheten angår, att pålägga utskrifningspenningar på samma gång som extra rotering: har jag redan tagit mig friheten att fästa Frih.
Cederströms uppmärksamhet, likasom jag ber att nu äfven få fästa Hr v. Hartmansdorffs, derpå, atl K. M. 1 sin nåd. propos. till R.
St. framställt 2:ne alternativer: det ena, att bifalla ordinarie roteriugen, och det andra att bifalla, att extra rotering hädanefter bör dessa hemman påläggas, ”dä jemväl bör komma under öfvervägande, huruvida de förut vanliga utskrifningspenningarne skola i fredstid” ... ”för berörde hemman erläggas”.
Jag tror således för min del, att de sammansatta Ulsk:n i detta afseende ingalunda hafva förbisett hvad dem åligger; utan att detta tvertom hade i motsatt fall kunnat förebrås dem.
Emedlertid, då, som jag nyss tagit mig friheten nämna, Hr v.
Hartmansdorff visserligen har meddelat flera ganska värderika upplysningar, hvilka under frågans preliminära behandling i Utsk:n ej varit der kände: så vill jag för min del ej motsätta mig en återremiss.
Frågan är, som R. o. Ad. af discussionen torde hafva funnit, ganska invecklad, hufvudsakligen igenom det sätt hvarpå den blifvit behandlad, och derigenom att K.
M. sett saken frän en sida, och R.
St. sett den från en annan.
Jag anhåller att fä uttrycka en opinion, som måhända något afviker från dem, hvilka redan äro uttryckta.
Här är af Hr von Hartmansdorff uppläst ett stycke af 8 § af 1723 års adeliga pri vile - 218 Den 22 Juni c m. gier, hvaruti ingenting är nämndt om undantag för utsockne-frälset i Halland; men i § 10 af samma privilegier står: ”När Riksens i Lagen omförmälte Tarf förefalla, att någon Contribution mäste utgiöras, skall ej Adelns Landt-bönder och utsockne-Frälsehemman något påläggas, utan menige R. o. Acbns, som sjelfve Landtgods äga, goda ja och samtycke”.
Således har det åberopade beslutet af år 1721, om roteringen af ifrägavar. utsockne-frälsehemmanen i Halland, förfallit genom 10:de § af 1723 års privilegier; enär i denna § medgifves egarne af dessa hemman att säga ”ja” eller ”nej” lill hvad som af dem kunde fordras i afseende pä sä beskaffad fråga, som denna rotering.
Vid verkställande af båtsmans roteringen i Halland år 1726 förblef ock utsocknefrälset oroteradt.
Sedermera har, som äfven förut är nämndt, denmCfråga varit å bane nästan vid hvarje riksdag ända till 1756 dä R.
St. genom SecretaUtsk. den 25 Aug. afgäfvo en rind. skrifvelse, som förekommer i Rådets prötocoll af d. 7 Sept. 1756, ang:de det Halländska utsockne-frälsets befrielse ifrån rotering.
SecretaUtsk. förmäler derutinnan sig ”ej kunna tillstyrka, att till båtsmanshållets förstärkning låta Hallands utsocknes frälse, inroteras, utan anhåller und., att samma frälse malte, efter förra vanligheten, vid ulskrifningspenningars utgörande i st. f. rotering, för nu och framtiden bibehållas, samt Amiralitels-Coll, derom i nåder förständigas, så att delta förslag till Sjömilicens förstärkande, hädanefter uti dess afgifne riksdagsberättelscr må kunna uteslutas”.
Der lemnäs således frågan örn, huruvida dessa hemman voro till rotering skyldige eller icke, i det närmaste obestämd, och således beroende på de förbehåll, som i de adeliga privilegierna af 1723 § 10 äro gjorda.
Emellertid förlforo de stadgade utskrifningspenningarne att utgå, ända till dess att extra roteringsmanskapet utgick 1811 och 1812; hvarefter år 1813, då beVäringslagen under tiden var af II.
St. antagen och sålunda utskrifningen utgått de äcto, utskrifningspenningarne för dessa hemman bol de anses ers; tta genom beväringsskyldighetens åtagande.
Dessa inskrifningspenningar hade förut utgått håde från Halland och Skåne, hvilken sednare provins var i afseende pä utsockne-frälset i samma belägennet som Halland; hvarföre det torde vara upplysande att tillse — )ch jag anhåller att SlalsUtsk. vid den återremiss, jag förutser nätte tillse — huru det i afseende på Skåne förhåller sig härmed.
Jag kan för min del ej finna annat än att Hallands utsockne-frälse-hemman böra behandlas lika med dem, som i Skåne voro i alldeles enahanda belägenhet; men der skedde likväl ej rotering ulan egarnes samtycke; utan en öfverenskommelse uppgjordes med provinsens innevånare, som bekant är, hvarigenom de, i st. f. den extra rotering och den ordinarie rotering, som varit ömsevis ifrågasatta, åtogo sig en nedsatt beständig rotering.
Med Halland är i detta afseende ingen sådan öfverenskommelse eller kontrakt uppgjordt; hvarföre således den frågan står helt och hållet öppen, ej beroende på annat, än hvad de båda statsmakterna gå att besluta och anse böra ske eller kunna åläggas.
Hvad särskildt frågan om utskrifningspenningarnes fortfarande i Halland angår, är derom så bestämdt afgjordt, genom 1813 Den 22 Juni e. m. 21!) års K. bref, alt jag för min del åtminstone ej annat kan finna, än att den måste vara förfallen; och Utsk. torde, dä anmärknme blifva Utsk. meddelade, finna detsamma.
Fråganär således endast om, huruvida dessa hemman skola extra roteras, eller erhålla en ständig rotering.
Det här åberopade 11.
St:s beslut af 1823: att alla de hemman, som voro af skatte, krono och frälse natur, borde frän extra voteringen skiljas: det kan i min tanka ej angå dessa hemman i Halland; ty utsockne hemman äro icke i beslutet bestämdt nämnda, och i afseende pä de utsocknes hemman i Skåne, som ej deltogo i det kontrakt hvilket uppgjordes om den ständiga voteringen derstädes, har ej heller detta beslut af 1823 verkställts, ulan lära de ännu i dag vara extra-roterade.
Dä således de ulsockne-hemmanen i Skåne hade en obestridlig rätt, alt fä extrarotering, så borde väl de utsockne-hemmanen i Halland ej heller kunna bestridas, att äga samma rätt.
Utsk. torde taga en närmare kännedom om de af mig omnämda förhållandena med Skåne.
Då nu ämnet är föremål för så olika omdömen, som här yttrats; så behagade R. o. Ad. finna, alt det hör återremitteras, hvarom jag äfven anhåller.
Hr von Troil har anmärkt, hurusom de förenade Ulsk:n i öfverensstämmelse med den K. propos. beräknat endast penninge-utgift för de ifrågavar. utsockne-frälsehemmanen, och icke något båtsmanshåll in natura.
Men jag tror det just vara felet, att, då man behöfver sjöfolk, här taga penningar i st. f. manskap, under det män i öfrigt sökt drifva utskrifningen af sjöfolk längre än vederborde.
Jag har dessutom hört, att Ilalländningarne sjelfve skola hafva förklarat, att, om de komme att utgöra rotevacans-afgift med penningar till fulla beloppet eller omkring r»0 till 60 r:dr, på roten; så vore det för dem lindrigare att hälla karl.
Palmstjerna har anmärkt hvad sorn står om utsocknefrälsehemman i 10 § af de adeliga privilegierna.
Men der står ock menige R. o. Ad:s samtycke.
Dermed måtte väl menas att det är Ståndet öfverhufvud som deröfver beslutar, och hvarken Adeln i Halland eller i någon annan landsort.
När nu R. o. Ad. jemte de öfriga Stånden, beslutat den eftergift, att all oroterad jord skulle roteras: så är det ett sådant beslut, att hvarken de Halländska eller andra adelsmän i riket, kunna yrka, att de allena skola vara befriade från den roterings-lag, som i det öfriga riket gäller.
Om detta är sant, så förfaller också frågan om giltigheten af 1756 års K. bref.
Det kan icke vara heligare än de af 1809 års Reg.F. befästade privilegierna.
Men håda dessa fribref af 1723 och 1756 hafva förfallit derigenom, alt R. o. Ad. samtyckt till de öfriga Ståndens beslut om voteringen.
Hvad den Skånska roteringen beträffar, så önskar jag visserligen att Utsk:n deraf måtte hemta all möjlig och nödig upplysning, men det är ju oss alla bekant, att egarne af det ypperliga frälset i Skåne ansågo det för sig möjligen blifva allt för betungande, att 220 Den 22 J n n i e. m. vid inträffande krig på en gång uppsätta hela den extra roteringen, och att de derföre sjelfve åstundade utgöra ordinarie rotering.
Om de sedermera ångrat sig, så är det en annan sak, som icke förändrar den ifrågavar. ordinarie roteringens upphof.
Den angick i alla fall det ypperliga frälset, hvartill utsockne-hemmanen icke höra.
Palmstjerna säger, att det nu beror pä hvad statsmakterna gå att besluta.
Jag tror mig hafva visat att statsmakternas beslut längesedan äro fattade, och att det är endast tillämpningen deraf, som nu bör komma i fråga.
Här talas äfven om eftergift af allt hvad desse Halländske hemman för den förflutna tiden äro skyldige.
Någon eftergift måste man väl göra, emedan de ej under 26 år betala hvad de borde.
Men skulle eftergiften blifva så stor, att de för hela den tiden befriades, sä blefve det en allt för stor uppmuntran för andra skattdragande i Sverige, att vara så gensträfviga som möjligt i sina skyldigheters utgörande, emedan skattefrihet derpå kunde, för långa tider, vinnas.
Uppmuntran till sådant ofog synas mig R.
St., som skola anskaffa statens medel, aldraminst böra gifva.
Jag ber att ännu fä tillägga ett ord.
Det är att, om de H. Utsk:n behaga låta till sig hemta Kammarcolhi och Förvaltningens af Sjöärenderna und. utlåtrn i målet, så tror jag att deri skola finnas alla de upplysningar, som erfordras för att åt ärendet gifva den utredning och rigtning, som vederbör.
Jag har begärt ordet i anledn. af Frih.
Palmstjernas yttrande, att de Skånska utsockne-hemmanen icke blifvit älagde en ordinarie rotering.
Jag är med Frilen af annan tanke.
Jag får lof att förklara, att, då Skåningarne begärde, att få sin extra rotering permanent med förbehåll af i nedsättning deruti, och detta af Konung och Ständer bifölls,' så, då jemkningen skedde, funnos der några och 60 rotar (om jag rätt minnes), som sade: nej, vi vilja hafva vår extra rotering qvar; och dem ansågo sig hvarken K. M. eller R.
St. kunna ålägga ordinarie rotering.
Men desse voro säteri- och insockne-hemman, och alldeles ej utsocknefrälsehemman; ty desse sednare, som i början jemväl voro inblandade ibland de få, som hade protesterat, ingingo i ordinarie rotering och vakans-afgift i den mohn, som K. M. och R.
St. besluta, att all ordinarie roteringsskyldig jord skulle med ordinarie rotering beläggas.
Jag anhåller nu, efter som jag har ordet, att i denna fråga få tillägga några ord med hänsigt till den lag, som man i början af nuvar. statsskick har gjort, och som grundlägger legaliteten af hvad som är skedt i full öfverensstämmelse med 80 § Reg.F., och ej deremot som StatsUtsk. behagat säga.
Den är nemi. att igenfinna uti riksdagsbeslut af den 2 Maj 1810, deruti samtlige RiksSt:n förklarade sina medgifvanden att frånträda rättigheten att uteslutande besitta viss slags jord, alt uteslutande utgöra vissa slags onera etc. etc.
Från dessa concessioner kom man jemväl sedan till det beslut, att all oroterad jord skulle roteras, och således både säteri- och utsocknchemman och alla andra, som ej varit förut rote - Den 22 Juni e. m 221 rade.
Ifrån det första och till det sista af 1810 års riksdagsbeslut finnen J, mine Hrr! alt hvad som skett med Halländningarnes rotering, är lagligt och fullkomligt öfverensstämmande med 80 § Reg.F., och Utsk:n hafva ej granskat roteringsverket som sig hör, om de påstå, att der finnes en enda rote oriktigt roterad.
Palmstjerna har uppmanat Utsk:n att, om denna fråga å nyo komme under deras öfverläggning, fästa synnerlig uppmärksamhet på de Skånska förhållanderna.
Dessa hafva ock ej undgått Utsk:ns ledamöter, utan hafva de ifrån frågans första handläggning derå fästat sin uppmärksamhet ; och jag får för min del säga, att det är just det af Frih.
Cederström omnämda förhållandet, att åtskilliga frälse-hemmansegare i Skäne icke åtogo sig ordinarie rotering, då den ålades denna provins, som har i Utsk:ns tanka än mera invecklat frågan.
Skulle det vid förnyad granskning befinnas, alt ibland dem icke finnas några utsockne-frälsehemman, utan endast insockne; sä erkänner jag för min del, att det kan gifva en ytterligare ledning för Utsk:n att möjligen komma till ett annat resultat.
Palmstjerna har likaledes sagt, att frågan om utskrifningspenningarne borde, enligt Frih:ns åsigt, helt och hållet läggas åsido; att således utgående deraf ej vidare skulle komma i fråga, utan endast afgöras, huruvida dessa hemman skulle ordinarie roteras, eller böra förblifva vid extra roleringen.
I detta hänseende ber jag blott, att fä fästa uppmärksamheten på den omständigheten, att extra rotering i sjelfva verket är sä godt som ingen rotering.
Den utgör blott en skyldighet att i krigstid uppsätta karl, men i fredstid innebär den intet onus; så att, om man ville tillåta de Halländske utsockne-frälsehemmanen att fortfarande förblifva extra-roterade, så vore det i min tanke en högst orättvis behandling emot hela det öfriga landet.
Utsk:n hafva ansett sig gå en riktig medelväg, då de, i st. f. att ålägga dessa hemman ordinarie rotering, föreslagit att de skulle å nyo påläggas den skyldighet lill inskrifningspenningar, som af ålder varit deni pålagd, jemte den roteringsskyldighet i krigstid, som blifvit ett onus efter 1812.
Det är möjligt att Utsk:n i delta hänseende misstagit sig, och om R. o. Ad. återremitterar frågan, skall den visserligen å nyo komma under ett samvetsgrann! ompröfvande; men jag ber endast att få fästa uppmärksamheten derpå, att Utsk:n ingalunda ansett sig begå någon oformlighet, då de i detta hänseende tagit sin ledning från K.
M:s nåd. propos. och dä de ansett sig på detta sätt lättast kunna frambringa det önskade resultatet, emedan K.
Sig vilja bibehålla dessa rotar vakante, för att ej för hårdt betunga provinsen.
Hr v. Hartmansdorff har sagt, att Utsk:n borde tillstyrka, det de ifrågavar. rotarne, derest de genom R.
St:s beslut blifva med ordinarie rotering belagde, skulle in natura prestera båtsmän, och ej få betala vakans-afgift.
Jag ber likväl att få framställa, hura svårt det torde blifva för de förenade Utsk:n, att i fullkomlig strid med K.
M:s nåd. propos. göra ett sådant förslag.
Det enda, som 222 Den 22 Juni e. m.
Utsk:n i detta hänseende kunna i miu tanke göra, är att föreslå R.
St. att besluta för deras del — så vida roteringen blifver antagen — att de rotar, som hellre önska att prestera båtsmän in natura, än att betala vakans-afgift, måtte få erhålla tillåtelse dertill.
Men alt i uppenbar strid mot K. M:s nåd. propos., föreslå R.
St. alt roteringen skall utgå in natura, det anser jag för min del Ulskms pluralitet ej kunna göra.
Sedan öfverläggningen härmed ansets vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Land tm. om R. o. Ad. ansåge de emot Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulskms betänk.
N:o 23, gjorda anmärkningar föranleda till detsammas återremitterande.
Som angelägenheter af största vigt påkallar min närvaro i hemorten, och jag ej kan på förhand bestämma, huru snart jag härstädes kan åter infinna mig: nödgas jag afsäga mig min plats såsom ledamot af Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk. under vördsam anhållan, att likväl få varda vid min riksdagsm.-rätt bibehållen. R. o. Ad. biföll denna anhållan, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Eleclorer, att utse en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Frih. Rehbinder.
Ekon.Utsk:ns d. 17 och 21 dennes på bordet lagda Utlåt.
St. med öfverlemnande af roteringsverkeu för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen; Hr von Tr o il, Sam.
Gus t.
Då förevar, betänk, står i sammanhang med det af R. o. Ad. nyss återremitterade; hemställer jag vördsamt, att R. o. Ad. täcktes återremittera äfven detta. R. o. Ad, ansåg ifrågavar. utlåt, böra i sammanhang med Statssamt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms nyss behandlade betänk.
N:o 22, återremitteras.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 17 och 21 dennes på bordet lagda mern.
N:o 32, ang:de återlemnande af riksd.fullm.
Linds motion om verkställighet af 1810 års riksdagsbeslut, i afseende å krigsgärds utgörande af pastorer.
Ehuruväl jag visst inte har något att erinra emot en sådan motions behandlande af Utsk. tager jag mig likväl friheten att fästa uppmärksamheten derpå, att StatsUtsk:s utlät. af den 21 Maj 1812 innehåller, att den extra krigsgärd, som PresteSt. den 28 Juni 1809 åtog sig, förföll, enär PresteSt. åtog sig rotering under krigstid för den, ecclesiastik-Staten tillhörande oroterade boställsjorden; hvilket äfven synes af PresteShs protocoll af den 14 April 1810.
Den 22 Juni e. m. 223 Gr. Gyldenstolpe, Ant.
För den händelse R. o. Ad. skulle vara villrådig, hvart denna fråga bör remitteras, så får jag vördsamt föreslå att den mätte remitteras till Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk., dit en likartad fråga redan är remitterad.
Dä nu Hr Gr. o. Landtm., med tillkännagifvande, att genom frän BorgareSt. ankommet prot.utdr. vore upplyst, alt, på sätt Gr.
Gyldenstolpe omnämnt, en med den ifrågavar. alldeles likartad motion af Hr Kock blifvit remitterad till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. hemställde om R. o.
Ad. ansäge riksdagsfullm.
Tobias Linds af Bevilln.
Ulsk. återlemnade motion böra af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. behandlas, blef denna propos. med ja besvarad.
O Föredrogs Frih. Akerhjelms, Garl Axel, i gårdagens plenum väckta och på bordet lagda motion, ang:de nästa riksdags hållande i någon landsortstad.
Efter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. å denna motions remitterande lill Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., anmälde sig och yttrade Frih.
Jag bade väntat att någon annan af R. o. Ad:s ledamöter skulle beledsagat denna motion med något yttrande; men då ej så är, anhåller jag att derom få yttra några ord.
Jag skulle för min del ej hafva ogillat en sådan tanke, som den, hvilken i motionen är uttryckt, omn den ej hade blifvit framställd i den form, som nu skett.
Åkerhjelm har nemi. i sin motion uppgifvit, att de oroligheter, som passerat i Stockholm under förloppet af denna vinter, hafva gifvit anledn. till denna frågas väckande.
För min del kan jag ej anse, att dessa oroligheter hafva varit af den skarpa beskaffenhet, att de skulle afhållit någon riksdagsm. — och aldra mindst skulle jag väntat någon ledamot af lt. o. A. — ifrån alt yttra sig, och i fortsättningen af sina riksdagsförhandlingar verka, i öfverensstämmelse med sin öfvertygelse.
Jag kan ej för min del inse, att vi hafva haft några så svåra émeuter, än mindre uppror, att de kunna hänföras lill den § i RiksdagsOrdn.
, som bjuder all riksdagen må förflyttas ifrån hufvudstaden, dä pest, krig eller dylika omständigheter kunna sådant föranleda.
Jag tror i allt fall, att det ej för det af Frih.
Åkerhjelm åsyftade ändamålet varit lämpligt, att ens derom väcka fråga, och föreställer mig att, örn K.
M. skulle finna lämpligt att förflytta riksdagen till annan ort, det hade varit bättre, att frågan ej blifvit väckt från RiksStms sida; föreställande mig att, om R.
St. nu komma att afslå motionen (hvilket jag skulle önska och tro), så lägger sådant ett hinder i vägen för riksdagens framtida förflyttande till en annan ort, ehuru vi omöjligen bär vid denna riksdag kunna bedöma, hnruvida förhållandena vid 1850 års riksdag blifva sådana att de möjligen kunna föranleda riksdagens förflyttning till en landsortstad.
Det finnes i alla fall — och litet hvar känner det — så många giltiga anledmr hvarföre riksdagarne i allmänhet böra bållås i hufvudstaden, för upplysningars lättare vinnande, o. s. v.: att det visser - 224 Den 22 Juni e. m. ligen ej ulan högst vigtiga och giltiga skäl bör ifrågasättas ens, förlägga riksdagen till någon annan stad.
Jag har visserligen af dagens aftontidningar sett, att såväl * Paris, som i Berlin synnerligast, fråga blifvit väckt om deras riksförsamlingars förflyttande till annan ort än hufvudstaden ; men vi må väl också erkänna, att de orsaker, som föranledt frågan der, äro af mycket svårare beskaffenhet.
— Jag önskar alt intet sådant här måtte inträffa; och att vi ej måtte — leka med elden.
Knappt har under denna riksdag någon behöfligare och af omtänksamheten mera påkallad framställning förekommit, än den ifrågavar., äfven derföre att den gifver nationens ombud ett tillfälle, att låta genljuda öfver allt riket det rättsinniga och allvarligt lugna Svenska folkets odelade harm, mindre öfver vilseförda och viljelösa folkskockningar under sednaste beklagansvärda tilldragelser i hufvudstaden, än öfver de egentliga uppviglarne som, genom försåtliga artiklar nppgrumlat sinnena, retat, landsmän och söner af samma moderjord emot hvarandra och lossat utbrott, som ej kunna förnekas varit temligen alfvarsamma, af oförståndiga massors hat emot aktningsvärda personligheter, hvilka äfven af sitt riksdagsmanna-värf grundlagligen bordt vara värnade; som sjelfbehagligen och gillande drömt fée-sagor om medborgareblod och störtade konungathroner, om studenters och tryckpressens styrelser.
Dessa menniskors drift, att för egen vinning hålla allmänhetens sinnen i jemn feberspänning, bör göras oskadlig genom val af annan ort, der rättsförsamlingen i sansadt och enigt lugn kan öfverlägga om det gamla Sveriges dyrbaraste angelägenheter.
Jemte det jag sålunda förenar mig uti den framställning som blifvit gjord, och uti begäran om remiss deraf; tror jag emedlertid, att, då oförutsedda omständigheter af eldsvåda, missväxt i orten och mera dylikt, intill dess kunde göra valet tvifvelaktigt och förtidigt, ingenting i detta afseende af R.
St. nu kan föreslås, och att det närmare bestämmandet af ställe bör öfverlemnas åt Konungens vishet, i enlighet med hvad Grundlagen i öfrigt för sådant fall bjuder.
Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr von Hohenhausen, Mich. Silv., Exped.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 10, i anledn. af återremiss å skrifvelse-förslaget N:o 103.
Föredrogs, men lades på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., Frih.
Raab, Adam Christian, m. fl. ledamöter, ånyo på bordet Const.Utsk:s nedannämnde i gårdagens plenum bordlagde mern.
N:o 15. om ändring af 52 § Reg.F. och 24 § Riksd.Ordn., ang:de tillförordnandet af BondeSt:s secreterare: N:o 16, med förslag till förändringar i 53, 69, 70 och 71 §§ Den 22 Juni e. m. 225 §§ Reg.F. och 31 § Riksd.Ordn., ang:de åtskilliga BeVilln.Utskis åligganden; Nio 17, med förslag till förändringar uti 53 och 56 §§ Reg.F. och 33, 34, 49 och 51 §§ Riksd.Ordn., ang:de motioner; Nio 18, med förslag till ändring och tillägg i 36 och 43 §§ Riksd.Ordn., rörande sammansatta Utsk.; och Nio 19, med förslag till närmare bestämning, af tiden för motioners afgifvande.
Föredrogs StatsUlskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 210, med förslag till sammanjemkning eller voteringspropositioner, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till Stalsregleringen hörande frågor.
Detta mern. företogs punktvis till afgörande. lista punkten.
Utskis i denna punkt afgifna yttrande godkändes.
2:dra punkten. R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet fattade beslut samt godkände den i denna punkt föreslagna voter.propos. 3:dje punkten. R. o. Ad. godkände Utskis i denna punkt gjorde hemställan.
Den i denna punkt föreslagna voter.propos. godkändes. 5:te punkten.
Med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut godkände R. o. Ad. den i denna punkt föreslagna voter.propos. 6:te putikten. R. o. Ad. godkände det af Utsk. i denna punkt afgifna yttrande. 7:de punkten. R. o. Ad. fann denna punkt icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Föredrogs StatsUtskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
Nio 211, med förslag till sammanjemkning eller voterisproposin, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rörande ifrågaställde anslag lill fängelsebyggnader.
Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr von Hohenhausen, Mich.
Silv. begärde att detta mern. måtte ånyo läggas på bordet.
Jag hemställer till de ledamöter af R. o.
Ad., som begärt detta betänkts läggande på bordet, 6 H. 15 226 Den 22 Juni e. m. om de ej ville från denna sin begäran afstå.
Vi veta, att riksdagens längd beror i främsta rummet på statsregleringens fullbordande, och att denna är mycket beroende af förevar:de fråga; hvarföre det vore på det högsta önskvärdt, alt voteringen härom komme att ega rum i förstärkt StatsUtsk., så snart som möjligt.
Men om nu frågan bordlägges, så fördröjer det afgörandet i flera dagar, kvilka man derigenom förlorar.