Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Samma rättighet hafwa följande Konungar nköfwar, äswen sedan en witz sä kallad Stat blifwii till deras hos. hällning anordnad.
I 1720 ars Rcgeriiigk-form finnes intet spär till inskränkning af denna rättighet, icke heller finner jag nägot i 1772 ars Regeringsform, som sill -enna frägoö afgörande kan lämpas; hwaremol den fä kallade säkerheis-acttn as är 1789 dertill nog tndcligcn föranleder.
— Redan är 1782 hade den IIl:dje under åberopandet af Konunga»Valken, förklarat alla perpctueila arrenden för olagliga, och det med sa mycket större Ml, som arrenden pä obestämd, hwilket will sä - io84 Den 16 December. säga ewärdelig lid, onekligen är det samma som Konunga-Balken kallar ininga och abalienera.
— Om d.
Ha stcrgs arrenden, dc mä gstwas af Konung eller Stånden, eller bägge samfält, där gälia, att hwad orätt är fäagir, bör lagligen äkergä.
De prrpeniclla arrendens äkerfaende anser jag derföre böra wara mom all fräga.
Dock synes billigheten fordra akt der-S innehafware förunnas wisa är innan Egendomen aslrädes.
Beträffande ater de arrenden som äro pä bestämd, ware sig längre eller korwre lid, lärer dcc egenteligen wara deste som nu komma under pröfning.
Hw - »vid jag för min del är af den konka, att om Swen, ges Konungar ägt, eller åtminstone trott sig äga, rättighet att förwalta Kungsgärdar; VIN widare, i stöd af Konungens Resolutioner, Kongl.
Collegium utfärdat behörige comracrer; om innehafwarne häraf, »inder det de föreställt sig äga en laglig bcflrtnings-rätt pä bestämd lid, hafwa, med Konungens eller KammarCollegii tilläkclsc, emot wista sig betingade förmå, ner, efter tidernas skick öswerlätil sin rätt till andra personer; och om likwäl alt detta, oaktadt, rubbning skulle ske urr deste arrenden, sa kan intet allmänna säkerheten anses wara bibehållen, sa mycket mindre som under förändrade tider ett försämradr myntwärde är det som i synnerhet gjort förlusten för Staten kännbar.
— Pä samma grund kunde mycket annat af enahanda helkafsenhet sättas i fräga och stukelige» skulle man ej weka, hwar man kommer art st rmia.
I g kan intet sinna Konunga Balkens stadgande w ra här lämpeligt, ty genom mindre winst af en egendom, än den kunde och borde giswa, ka» jag icke inse att sjelswa Egendomen efter KonungmBalkenS lydelse n i skås eller adalie»mas.
Om Konung och Ständer söcul häruti hofwa - Den 16 December. iO8; » wa gjort någon ändring, tillkommer det icke mig akt deröfwer giswa omdöme.
Jag yrkar allenast helgden af allmänna säkerheten, den jag anser dyrbarare och större än den winning som
Staten genom en bättre hushällning med de 8 ifrägawarandc KungSgardar cilfkyndas.
Det är denna 66e8 publica som wi mera nu än någonsin tillförne hafwa af nöden.
Det är den som ffall upprätthålla och trygga wart sörswagaöe Samhälle.
Dä bommar nu äro sette för mitzhushällning med Kronans domainer för det ullkommande, kunna icke desie haswa retroaktiv werkan pä der fram, farna.
För min del kan jag destomindre tillstyrka upphäfwandet af desie arrende-contcacter, derest de icke efter anstälde undersökningar befinnas ä innehafwarueS sida brutne, som jag anser mine händer wara bundne af Regerings Formens 77 H. hwilken rmryckeliaen stadgar, akt -c personer, som efter hittills gällande författningar, sadane Lronans rillhörtgbettr nu innehufwa eller nyttja ma njuta laglig rätt vera tili godo.
Det yttersta jag skulle wäga hemställa, wore, om innehafwarne af säoane arrende-contracrer pä jlked, de föreställningar och i afseende pa cu sörändradr mynkwäcde, fjeltwilligt bcqwämade sig,tlt, i stället för penningar g,iwa näaot wist i ipannemäi, sw wande emot det utsäde, som wid egendomen finnes.
I öfrigt är jag as den tanka, att hädanefter, fa ofta KunqLgärdar blifwa ledige, böra de pä faw som Kongl. Förordningen af den 17 December 1799 förmar, cch med de wilkor som Stars UtsikottelS betänkande närmare bestämmer, lik den niäsiojuvande pä Z2 är bsrrtarren. deras.
Herr IV86
Den r6 December.
Herr Professoren Doctor l-sg elinasson yttrade:
Da Riksens Högloft.
Sränders Stats» Utskott nu Eall börja pröfning!, af Kungsgärdarnes, Kungs-Ladugärdarnes samt flere Kronan tillhörige Lägenheters nu »varande sörwaltning, anser jag för min del nödigt, att förut stadga sadane preliminära grundreglor som instämma med Vesta Domainers primitiva iuttur, dermed eniiga Lagar och nationens rätt, och som kunna lämna RlkstnS Höglofl.
Ständer anledning, «kk, till följc af 77 tz. uti lZoy ärs Rrgeringösorm, föreErjfwa de grunder, hware rec förwalkningen af veste Kronans Egendomar rättas och fullföljas bör.
D ste egendomars upphof och primitiva afsigt under Vngvo och VlaAnns ^acluliis, haswa bägge gjort dera frän Kronan elier Riket ffiljaktiga, och den förste mig kääde
Lag härom finnes i gamla Lands Lagen, 2 C-p.
Konung-a-Baiken, som bjuder Konungen, ait ej, lill inEränkning i Efterträdarens höga rätt, längre än under sin lifstid derom disponera.
Huruledes denna dispositionsrätt sedermera alföljr regeringssättets art, sä ark den blifwit ulöfwad antingen as Konungen eller Riksens Ständer, eller bägge gemensamt isynnerhet uplöses a> r7Z9 ärs Stars-Berednings till Konungen stäidte Utlåtande af den 20 Marlit, ett Utlärande, svin till stil, knnEaper och owäld borde med Konungens dera cn!ne sw !r blifwa genom trycket kändt, kil! nplysninq för Nationen och heber för venna sä SwenjPa och höidikttungswarda Comikö.
Synnerligen utmärka fig^ epoguerna för hushällninge» med deste Nationernas tillhörigheter 1723, 1748, i?66 och 1769, dä uppmärksamhet, »it, stränghet och efkergiswenhet mcr och mindre förändrat och aslostat hwarandra.
Följderna häraf och Kro - Der» 16 Deceinben. 1287 Krsnanö högst bclydeliga, jag will ej säga förwanan, de, förluster äro framlagde Uti 175,0 ärs förenämde SkaiS,Berednings Uklälande.
— Nu uppstär således fräga om Nationen, eller som är detsamma, dest Representanter, Riksens Högloft, Ständer äga rätt och magt att ändra, rätts och revocera Kronans primitiva rätt.
Konunga-Balkens äberopade 2 Capitel, Statslärans allmänna grundsats salus publica, suprsma lex clio, och RegeringSiFormens 77 K. beswarar denna fräga med tillägg af den nya: om och hwilken modisicakion mä med beständ as Kronans urgamla och nuwo.rande innehaswares af Kroiio-Iägeiihelenie ffäliga rätt tilstyrkas?
Utan att inga i en swär och benig pröfning af den owilkoriiga 66er puNiea som de stdne.re torde ä> beropa, anmärker jag blott au Kronan eller Nrket har haft och har äswen en kanffe mer cwilkorlig rätt till en stclcs publica 01» stna egendomars förmänljga förmattning.
Jag är säker are dispositions waglen, hwarest den ma ligga, lärer anse sig för Nationens för» myndare, hwilken ej förena med sitt hjerta och upplysning, att lala wanhäfda pupillens egendomar.
Efter »»in kansse misttagna kanka synes mig den j 1766 lagua, icke heller totalt 176 ) uphäfna, lamt i Kongl. Majit Nåd, hwariill 1799 ars Staks-Beredning underdel, 27 April samma ar i hufwndsaken gillade princip böra och innehafware i allnwnhet af ofwannämde Kronans egen» domar 1:0
Antingen haswa ujulir eller fä njuta sine comracter till godo i zo är, dock sa akt de förra mä fa en billig tillökning af A är; 2:0
Men ffuile brott enior contractet wara bcwisligr, hwarom wederbörljge
Syner böra forderligast anställas, böra dc för Upsag, de anses och isran egendomen Liljas; gw Emedlertid böra de, som erlägga penningar i arrende, fullgöra det ro88 Den i6 Dccemb r. j spannemal, sidan den ursäsiade contante sun-man blif, rvik esler wänlig princip reducera lili cn wihk runntal, som bä löss ester arliga markegäiigr,!; ^.:o
Som besia slags egendomar äro frän Kronan oskiljaktiga, böra äfwen alla fkatlcköp, kill följe af dea i 1766 arv författning sagde princip, uphäswas.och köpe fkiilrn gen aterdekalas; ägande likwäl innchafwaren al egendomen gagga i 1; «r 06) den ester föregången Syn kill Kronan ätitlem» na; 5:0
Skulle någre af desi muional-gods eller lägenheter wara urplätne, som as Riker och d-r allmänna hast eller haswa cn bewislig och allmänt känd förtjenst och sig tili medborgares tacksamhet berättigade a,ort, »nä till Riksens Högloff.
Ständers egen pröfning hemställas, om och pä huru laugtjd desse pstrjokcr ina sine innchaswande fördelar gagna, och 6:v
Pä det »ödman» drghekcn att änteligen med yttersta upmärksa mhet warder Rikets rätt ma blifwa sa mycket mer uppenbar, önskade jag en ulräkning matte upprättas pä de förluster Kronan mäst widkännas, Ämiustone fran 1769, jont öndrade 1766 ars författning kill närwarande lid, för alt deraf stura til! den betydeliga rättelse och reduclion, hwilka förr eller sednare med sa mycket större rätlwisa mäste ske, som har är srägan VM rättigheter, hwil» ka frän hedenhös legat i Nationens magt och räd, och hwilkas rättade handhaswande torde rendera Riket mer än andre indragningar som medföra ändringar i priivilegier och Rikers gamla organisationer of embeten, embttömanna corpfer och inrättningar.
Desie äro de rankar som jag uran minsta anpräk pä omitzraglighel sär underställa denna afdelning af Högiosi. Skats-Utskottet, som deni mä pröswa och antingen ogilla eller ock förbättra »Utvidga och fruglhara göra. tki»rIin§S8on.
Herr Den i6 December. rog Herr Prosten Doctor k^IK förenade stg med Herr Vidöppen Doctor kingLouius.
Herr Hrc: l, isrsrn von 8Lliu Irenbeim anförde: Sedan Högloft.
Utskottets afdelning, för Stars-Wcrketö öswerscende och inkomsternas beräkning behagat asgifwa en grundelig och uplysqnde berättelse om samtclige Kungs Ladugärdars beskaffenhet och upläielse wilkor, sä tillstyrkes att alla de Kungsgårdar och Krono-Lägenheter, som icke genom Riksens Högloft.
Ständers egen åtgärd eller ej efter de i Kongl. Vrefmcii af den Z!
Oktober 1766 och as den 17 De, ccmber 1799 utstakade grunder blifwit genom ossen» telig auction till den mästbjndande pä Zc> ärs tid^ för, arrendcrade, borde efter föregången laga Upsägning till Kongl. M sttt och Kronan äter asträdas.
Såsom skäl till sadant tillstyrkande anförcs den i Konunga-Bal, kcns 2 Cap. ännu gällande stadga, att den efterträdande Konungen ägde att äterraga den af Företrädare» borrtgifne Kronans egendom eller den tiden sa kallade Upsala (öde, hälst icke sedermera någon enskild diS» positions,rätt af Kronans domainer blifwit til! Swerige- Konungar npdragen.
De genom Konuugamagten» enskildta förordnande uplätne eller förarrendsrade
Kronans egendomar medförde utomdess en sa känbar för, lust att af 152^ mantal blott erhölios ärligen i spanne» mäl q§l Tunnor ^ k:pr. och i behållen penninge-af« kastning R d Specie 2190: 2Z. ri. dä deremot de ester 1799 ärs grunder utarrenderade allenast 45L mantal gifwit R:dr Specie 16,494: Z.
ro. efter r8v8 ars markegång.
Ehuru betydeliga drste anbrague skäl förefalla, sy, Fjerde Bandet psl ck 70. 129Q Den i6 December. fyneö dock käss publica framför ali böra helia hällas och efter Regeringsformens 77 tz. - de innehaswaude Kronogvds-sörpaktare fä njura aU lagllg rätr till godo.
Nägra innehafware synes hasma erhållit deps benädningar för wärkeljgen gjorde rjepster ull Konas. Majtt och Riket, och andre hofwa pä aod tro tilhgndlat. sig sädane fdrpaktningar ur andra och tredje hand, samt deruppå anwändt sörlagökostnader.
Före den sked» da-Regements förändringen hade ingen salt den ännu ledande Konungens fulla dispositions rätt i fräga; skäligt syneS dock wara att wid nuwarande ställning, stäcka alla wid sädane uplätelser föröswade misibruk.
Af dem art anser jag wara att de fläste penningerän» tor bkifwit obehörigt evalucrade och kunna nu ej bättre wilkor och förhällanden pretcnderas än wid sjelfwa uplätelstns period.
Således borde hwarje daler Sunt, i de äldre och med lika förmåner prolongerabe arrén, den aldraminst med a 6 h. Banco, eller kanske rättare i spanmal efter den lidens valeur och markegång er» sättaS j sä ock bär all jordeboks och mantals ränta godtgöras efter det nuwarande eller löpande ärers markegång, samt Krono dags-wcrken efter samma ordning ersättas, som knapt till ^ dels wärdet bliswit beräknade.
Dä all pcnningeränta godtgjordrs i spannemäl ester det årets wärde
När första arrende-coritractet Ut, ^ färdades, sä föröktev Kronans inkomst dymedelst mär» keligen, och Arrendatorerne borde wid denna deras precai, re ställning icke föra en billig klagan wid -e af Riksens Ständer för detta bewiljade arrenden, men som sedan af Konungen sörutan skedd offenrelig auction blifwit prolonguerade, har icke heller Höglofl.
Utskottet färestagil nägon rubbning as de ingängne arrenden.
Detta mitt Dictamen till prorocvllet anhäller jag son fonffzon s:ä-i Bl kitt ge förenade sist med Herr c?- i-uc-o Pmron korkot m.cd' H-.:r Pislopp-!, Hseldk Hg 8rzc!ivi, Herr Baron tzch Ordföranden yttrade: akt ka frami wsrc om ari -handla rärlw-st och villigt enick sine m-cdii«ermistor, q-äfw>S för en sadan he>ndi-.:>q i»,.- nen säkrare nisiksftbck, ä:: ren att för ätta sig sjelf i deras deläg.nhct, wi? 'illävpuingcn h-ras t>il r-cr.w ira», »e ämne. ku ure Herr B'.ro»-och Ordsöxandfi, icke undgå ali yttra
Pen raula alside hwilka af en Korning a,.tingen genom arrend?
oller kädebervisnjng kill »viljande ewonagit Kungsgärdar, äfwen som de, hwilka sederm-cra ur andra eller tredje hand köpt cksikuuu usrätkcii lili dksie kä nu-.hel r, twiswclsntn, trott te.t
Kougnvi-n ägt rätt tils veras ös' wcrtarayce.
Nli en sä-aji öfwcrlyqelse reede si re af dche personer hasw.i upsa !e uhällandet w-d- r till dem uslärne ege--, do;» ar l p.iqk crr>Z och deras h--la framrida ipäisärd, som n.. d verns s,-lsiaqna b erst skalle gä förlorad.
H.rr Baron för-ställde tsiiik.-, crr innan man fordr r ef enskilda personer en offer o» denna de» tydlighet dvrde Nian ha iwa err . stort 7vä! an winna.
För sin del alside Herr B ion och Ördföra-u-den sig alt medwärkande till eustuoav förderf och olyckor.
He rr O rd en g - B isk o pve» Dock ö >- Xr arg j si Herr ^rekiskern von 8'et,ul/.er>si,.o i il 1 -sörön tide sig hermi med Herr Baro» och.Ordform, -n, Dea förstnämnde under de fördchal! som Hekr g-Higrcrn
Uti förenämnde desi anförande yllrat. »VAL Den i6 December.
Rätteligen transsnmeradk betygar. kröäslius.
Transsumt af Protocollet, hällit uti Riksens Högloft.
Ständers Stats-Utskott den zi October 1829. S. D. Dä den öfwerlä qgning som den 24 bennet förehades men da upsköts, angäendc sätter lill Kungs- och Kungs-Lädugärdarneö förmånligaste anwändande wid nu svarande arrendens uphörande, nu äter till fortsättning företogs, upläste ej mindre Herr ^rclrietern von 8ckulLsnkeirn än Herr
Directeuren §ve6en8ljsrns de anföranden, hwilka uti förstnämnde dags-Protokoll finnas intagne, hwarester af Herr Kammarherren^Grefwe bjärner uplästes ett sä lydande anförande:
"Sedan det är afgjordt, hwilka Kungsgärdar kunna disponeras, blir fragan om de grunder som för hushållningen med KungSgärdarne böra antagas, ett nytt och wigkigt ämne för öswerläggningarne.
— Derwid tror jag bör kom» ma endast och hufwudsakeligen i öswcrwägande Samhällets fordran i afseende pä
Dest näcwärande och framtida fördelar samt möjeligheken, att pä det fullkomligaste upfylla wilkoren för denna fordran.
Jag kan wid detta tilfälle icke föreställa mig annat än att all jord inom ett Samhälle är ämnad att af enskilde medborgare begagnas.
Om i den lid dä myntwärde more föga gängborr, man welat försäkra ät Regeringen^n tillgäng in natura för Dest oumgän - Den r 6 December. rozz gcligaste behof och derföre anslagit för Hofhållning^ wista egendomar, har «n mera ett sädant systeme med liver,>as förändrade ckick uphört, och erfarenheten har wikmar, arr jord under Regeringens enskilda wärd, blir intet aunar än en Utwäg kill nädebewisningctr emot en» ffilde i stället för en tilgäng för Staten.
Erfarenheten har tillika wittna» att denna jord, som ofta ombytt ägare bliswir illa ovlad, att
Samhället således förlorat ej allenast genom en mindre tillgäng i Staks.Catzan, me» ocksä genom en mindre waru-production i det he» la, än hwad som enligt sakens natur borde bliftva förhållandet.
- För alt hjelpa detta har man widtagit
Ut« wägen med arrenden som tämligen högt updrifne och satta pä längre tid, tycks ä ena sidan försäkra State» om den möjliga högsta afkastning och ä den andra arrén» datorn om en möjelig ersättning i längden.
Sä snart man antager art Samhällets förhållande till Kronojorden bör blifwa annar.
Dest sörhällande till jord i allmänhet och man will och förmodar alt Staten skall draga winning af enskildes odlingar och tidernas förändrade waruwärden, dä blir onekeligcn den utwäg af arrenden, som genom auction bliswit updrifne och pä längre tid bestämde den förmänligaste och enda som Staten kan widtaga för att draga fördel af sin jord; men om man en gäng lär att erkänna, att en enskilds smä winningS-Uträk, »ingar ej pasta för ett Samhälle, att Dest styrka och wälständ ej är annat än det sammansatta resultatet af Hwarje enskilds wälmäga, dä lärer man ocksä erkänna, att jordbrukarens ägande rätt Utgör i längden Statens styrka och högsta fördel.
Man säger alt
Krono»jordens försäljande till beständig ägande rätt är en inkräktning pä efterkomma», demas rättigheter, en minstning af deras tillgängar, als Ocr: -r6 Oec^nb.-r. att ca, .7 och s..7!. r ,.1aN>, ffadar tch:av- ? / o 7), .-07: !!! i.st-7. ?ch ! :7 ;o!d bttr.
k r-U^l - 7..'! 7 .7.) ch70.-.. :7-::;l7 i.','! 7s.'.ttv70jar0rtt, os kt! ! ^ v ' :wch7v !.)-.! 0.-7--U w: .->".- k.',, beq >a»a den, af -.
7- ^-7 pa !.'77;''7 ^ > - , ! si7'c>' sorchl gas, sa :> j-> > r- or. desi r st bäst kunna d« stvaras.
Gr c.-, hc- hnttsts -c.s tornNö-r.-» os sin grönstjard h,7. ili^obisin' i dil sicka »n simad drn js'ol:k siaiw«. y7! -'vi, -ä!u > !vv 77:i d 'na jord w r skak!!»'-) '->:: cnbctt .'ckjsM; upkur,-!!.
I rnr.-t as Sta« trns rrä-7-,i har således än-iu K sno >-.'r. e-i urgje-kr någon ea-utckig lvstnad sdr.Dst; behof.
Fordom rrvdde man att niltt n,era kiln e deras<,-hälsas Ln hstmrckil oen w-r !>-..cckagd och man o k sm; Starens minst -estr nri städj I >-.-i-d si-.varie nytt arie::ch och saraittM idc, d-rchre alt arrende std^-. c wara korrr och in^ränkl t Hl högst 12 ä '.5 ar.
— Nu mera har ,"stn mäst erkänna -uc bade för utte-.,- och rntVilda vvuod drnvid lorttnst, och >!!..» har r-ln'w!t b.':änkr att jie-lom arrendets ur-arinvm.we .pä aucusn af-ra sig stadc-iISK lär den längre strrende.tid M..N 'b närdans bättre häfd f.wn sia b or.: fönfla. 2 bada iast-u stak likwäi Grate st intet jör sta ä>z>-r-7e rätt.
D ' a ' io:d>st. kttnde-gi wa i afta. stain q, »v^x och bordt bi::ma. nial-stock '!, !o.
Arrende torns Est», och roqr - leristar si t 'aestnr m-d dck;' arrende» ssrbehoit sig att io«n o!r-st aöro unda-ttag tran dan allmästna prine ripe!! och nyttja Kur.qsaard.-.rne lill åmu n för nädechciv, -iu g:r.
Pä detta tätt harma en stor del af Kro« no Lä renh.ker, dals os Kounng dels al Sränder, d«IS as i»äda-gemensamt bli-wir borrrarrenLerade uran auction och doros afkastiljiig som va anckion biirwir, del har ännu cj stigit hagre än kiii omkring 16,200 R:d.
Hwad Dnr 16 December. »095 Hw >d Staten hittills haft af Kronegodsen är således obcryoligt, och den tillgäng ds presenterat, har mera btstarc i inbillningen, än i werkligheten.
Deras kai, dä således dragas den siursaitS, akt jemsörelscwis karr Skaten inge:,ling förlora genom deras nplätande under skatte köp.
— Men säger man en felaktig hushållning bewisar inrec för framliden och den är 1799 widkagne auction och arrcnve,methoden försäkrar Staten örn stora fördclar för framtiden.
Jag nekar icke att den ju tyckes loswa arr Staken skall framdeles kunna begagna de - förbättringar en Arrendator gjort med en egendom, ykt ben ju aswcn förutsätter alt arrendet skall drifwas till största nwjellga höjd, men jag frägar om desta är» de fördelar för hwilka Staten i synnerhet bör hcstwa afse» ende, om denna method, med den tilläggning sftskottetS Beredning föcestagtt, att arrenderas skulle delas i mindre delar, lärer werkställa sig?
Enligt detta auckions sätk> har der hittills oftast warit lycksökare, som i hopp om bergning, åtminstone för cu lid, updrifwit arrende,summan öfwer billigheten, och sedan de ett eller annat ar af Kungsgården utsugit alt hwad som stigas kunde, hafwa de för oförmögenhet att betala mäst upsägaS och Staten har derwid förlorat bade igenom nödwandigheten af ett nytt arrendes afsiutande och igenom den ffada som blifwit Kungsgården tillfogad.
Sä länge denna method fortfar, blir det oumgängeligt, att Staten pä hwarje Kungsgärd brbehälier sine hittills hafde inventarier, för att wik» inträffande ledighet kunna pä något sätt förestå gärdenS bruk.
Detze inventarier utgöra således äswen ett förlags, capital som bör komma i beräkning.
Skulle nu cgendomarne delas uti mindre hemman pä hwad sätt flkola besia inventarier fördelas, hwem stkall answar» för eller ätoga sig byggnadsksstnaden för de nybyggen som stkola anläggas?
Blir det icke der stagan om förlag eller - >096 Deli i 6 December. ler ersättningskostnad, och i bäda fallen beräkningar att göra som blifwa swära att med wederbörljg noggrann, het och rällwisa bestämma.
' Skulle nu aker egendommarna bibehällaS i sikt närwarande odelade stiek, blifwa de aldrig cn ntwäg för sä iikäuga mennistors underhäll som dä de moro styckade.
Arrendatorn af en stor lägenhet drifwen till ett högt arrendepris, blir merrendclS en torftig disponent af en stor egendom, och om de dagswärks styldigheter stulle uphöra, som ofta warit enda wilkoret för en sadan egendoms brus kande mäste antingen arrende-summan i wida större proportion nedsattas, eller också egendomen delas.
Wid alt delta npkommer owisiheter och förluster för det Allmänna, och en »vidsträckt Embetsman»» befattning, son» gör mycket omwägar »nen bringar i det hela föga nytta.
Lätom ost deremot betrakta hwad som är och bör wara Statens förhällande till iord och jordbrukare i allmänhet och wj stola finna om icke detta i sin enkelhet ger mera bestämda resnlkat-r.
Samhället är intet annat än en sammansättning af enstilda; hwad hwar och en af dem winner, är en winst för bet he, la, och wid Statens behof fä de alla efter förmögen, het lämna biträde.
Sädant är Statens förhållande lill den enstilde i allmänhet, sädant bör det äfwen wara i anseende till den som brukar Kronojorden.
Sta, ten är Utur ständ att sjelf begagna sin sä kallade jord, hwarföre stall dä ägande rätten af densamma mera wara ogagnad ä» of all annan.
Man säger, att Sta, ten igenom rättigheten, att wid hwarje ombyte af Ar, rendator höja arrendet och draga fördel af den förres förbättringar begagnar sin ägande rätt; men är detta det sätt, pä hwilkct Staten bör draga fördel deraf?
Har icke det Allmänna mera fördel af ett ökadt antal wäl, mä - Den i6 December.
1097 mäendc och jordägande hemmans brukare än af en mer eller mindre betydelig förhöjning i en arrcndesumma och bl»r icke i förra f llet nitid wägen öpen, alt, i mohn af förmögenhet ä den ,na sidan och af Statens behof ä den andra, begära och erhålla nya biträde».
Jag kan således ej annat sinna än att jordbrukarens ägande rätt utgör i längden den största winning för det Allwänna, Likwäl kror jag akt nagra undantag härmid böra och kunna äga rum.
Äm en jord är genom sitt läge bredwid en flod derigenom af ett sa högt wärde, att blotta nyttjande rätten kan bringa den till högsta odling, att ofta den jord man grille ansett för obrukbar, blir genom nedlagd möda och kostnad af werkUgl warde, dä tror jag ej art Slaten i sädant fall bör afstä sin ägande rätt.
Sedan enjkilde emot lindrigt arrende för sitt nöje gjort sädane förbättringar, mä Staten, ätminstone tvid afträde, deraf draga fördel, och defls anläggningar som merendels blifwit gjorde mera för nöjet än nyttan kunna icke eller wid fragan om biträde till det Allmänna, som en förmögenhet skattläggas Slswensä tror jag undantag bör äga rum för de Krono angar som äro nara belägna stader.
De kunna bcqwämligen indelas i mindre lotter, och det kan ges den Borgare i en småstad, som altför wäl kan betala arrendets lika med hwar och en annan, och som ända kunde wara dermed wäl betjent, men som genom fragan om köpeskilling skulle finna sig derifrån utesluten Att k sädane fall försälja ägande rätten är i min tänka arr minska antalet af medtäflare wid Krouojordens begagnande och att beröfwa de mindre »välmående en tillgäng som kunnat tjena dem till understöd.
Fragan om wilkoren för Krouojordens ffattläqg- / »ing och försäljning blir en annan omständighet som med 1098 Den r6 December. med klokhet utförd, kan ännu widare förekomma Starens forester, men den omfattar också sä mycket de.« miller att jag ivarligen skulle linnia försöka, an för dek närw rand: inga i nägon frillständig nnveckllng d?rcs.