Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banken till halfva beloppet inom April månads slut är i835 och återstoden inom samma års slut.
För dem, som kunde anse en sådan sedelemjssion i någon den ringaste mån farlig, torde jag få anföra; 1:0 att rörelsens behof af mynt, som nu hos oss ute-, slutande består i sedlar, bestämmes af dess mer eller mindre liflighet (då allmänna utbytet behöfver större eller mindre penningebelopp); ptt således under ett hämmadt omlopp större summa rprclsemedej eller penningar behöfves, än upder ett lifligt; att örn nuvarande stagnation skulle upphöra, och således rörelsen ej behöfva den ökade sedelstocken, de nya sedlarna ej komma att Utgå och i alja fall ingå, §å fort behofvet upphört; 2:0 atf ingen bank, ej ens den varsammaste enskilda, dragit i betänk, att under sådana conjuqoturer (då cirqulatiopen behöfver nya sedlar) öka sin discontering på kort tid (och sådan är den nu ifrågasätta utlåningen); den Engelska banken har, sorn nian vet, (1825) inom 3 veckor pkat sin sedelstock med 5o proc. (bär äro omkring i|proc. i fråga); 3:o att Banken alltsedan början af år 1831 genom in-, ställda silfveruppköp m. m. indragit sin sedelstock, en minskning, som under inqeyar. första halfår utgjort omkring en million r:dr b:eo; 4:0 ptt
Bankens silfverfond är så rikligen försedd, att icke den aflägsnaste farhåga finnes, att den inom den tid, då detta förskott skall vara till fullo ersatt, kan nedsjunka till någondera af de i 2:drn och io:de punkterna af It.
St:s. beslut i aqledn. af BanpoUtskts betänk.
N;o 16 alsedda förhållande ; 5:o att Banken, enligt samma beslut, är numera berättigad att för hvad förekommande fall som helst begagna gip, credit Under hopp, atf H. Utsk. icke anser R.
St:s Bank, un - Den a5 September. eler ett realisationstilIstånd, för ett overksamt medel för rörelsen och näringarna, anhåller jas Om skyndsam remiss till H.
BancoUtsk.
Remitterades till BdrtcoUtsk.
Hr Rosenblad, Bernh., hade ytterligare inlemnat följande:
För att i någon mårt gora den dyrbara tryckningen af Ståndets prot. nyttig och i öfverensstämmelse med hvad som icke endast äger ram i flera utländska länder (i Frankrike utdelas till hvar ledamot af kamrarna gratis I excmpl. af Moniteuren, som innehåller alla tal Stenographiskt tioggrannt, och i England den massa af handlingar, som tryckas för begge Husen), utan äfven, om jag ej irrar mig inom ett annat af våra RiksSt. vid detta riksmöte, får jag vördsamt föreslå: att till R. o. Ad:s närvar, ledamöter måtte utdelas Ståndets prot. för föregående och innevar. riksdagar, i den mån de färdigtryckas, sedart ett visst antal exemplar blifvit afsatla såväl för allmänheten som för archivet, de sednare till begagnande af framtida tJtsk.
Undefteckn.
I anledn. af Hr Rosenblads nu Upplästa motion, ior:de utdelning af denna riksdags prot., i den mån de hinna tryckas, anser jag mig skyldig fästa uppmärksamheten på ett förhållande med dessa prot.
De delar af prot:n, hvilka redan äro tryckta, hafva, i enlighet med R.
St:s vid denna riksdag fattade beslut, i Ridd.cäncelliet blifvit sålda till de ledamöter af Ståndet, hvilka Önskat att köpa dem.
Om rtu en utdelning skall ske, torde det blifva nödvändigt, att någon föreskrift meddelas, huru förhållas skall med de exemplar, sorn redan blifvit sålda, och om icke någon återbetalning för dessa exemplar, hvilken dock icke blir lätt att verkställa, bör ske, då billigheten tyckes fordra, att alla Ståndets ledamöter få åtnjuta samma rätt.
Hr von Hartmansdorff: Aug.t
Under det jag af sjukdom varit hindrad att deltaga i Ståndets öfverläggning gar, har R. o. Ad. fattat ett beslut, som för den allmänna upplysningen är högst menligt.
Jag uppträder således för att dels reservera mig emot detta beslut och dels Uppgifva orsaken, hvarföre jag ej kunnat motverka dess fattande.
R, o. Ad. samt PresteSt. hade i attledn. af en i PresteSt Väckt motion beslutat att till resestipendier för lärare och vetenskapsidkare anslå en summa af 5,333-J- r:dr.
Detta beslut fattades af R. o. Ad., utan att någon invändning deremot gjordes.
Den i3 dennes, då jag var sjuk och hvarken visste, Den »5 S c p t e m b e r. att ett sådant mål skulle hår förekomma eller kunde mig' inställa, har R. o. Ad. på.inbjudning af StatsUtsk., sorn ej hade tillstyrkt detta anslag, frånträdt sitt förra beslut utan någon föregående öfverläggning, som dertill föfanledt.
Sådant har förmodligen kommit deraf, att ingen af de ledamöter, som pläga vara upplysningens målsmän på delta runi, varit tillstädes, eller att saken undfallit deras uppmärksamhet.
Jag hade hoppats, att om R. o. Ad. vidblifvit sitt första beslut, hade anslaget äfven blifvit beviljadt, emedan förstärkta StatsUtsk. medgifvit anslaget åt universiteten, och samina ledamöter, sOul för den allmänna odlingens skull beviljat detta, hade förmodligen på samma grund beviljat det nu ifråga var.
Jag kan ej annat än pä det högsta beklaga, att nu för 5 års tid en sådan utväg att förskaffa lofvande ynglingar utbildning genom resor i främmande länder blifvit afskuren.
Jag utber mig blott att till prot. få antecknadt, att äfven jag af andra göromål varit hindrad att deltaga i R. o. Ad:s öfverläggningar, såväl då det af Hr v. Hartmansdorff omnämnda mål förevar, som under nästan hela innevar. månad.
Företogs till pröfning RancoUtsk:s d. i5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 38 öfver det på grund af 3 art. i afd„ 4 § i i83o års bancorrgh mente upprättade och till Utsk. öfverlemnade förslag till Departemental-indelningen af Bancoverket samt redovisnings- och tjenstgöringsordningen inom detta verk.
Sedan nuvar.
BancoUtsk., med en inom vår Representation mindre vanlig skyndsamhet, drift och sakkännedom, handlagt frågorna om silfverutvexlingen och Bankens framtida rörelse, tyckes Utsk:s nit för behandlingen af öfriga TJtsk. tillhörande vigtiga ärendCr hafva på ett märkbart sätt afsvalnat.
Samma Utsk., som inom 3:ne månader efter riksdagens början afgaf sina vidlyftiga och förtjenstfulla betänka, rör:de silfverutvexlingen, det föreslagna nya myntsystemet och grunderna för Bankens rörelse, har först efter 8 månaders förlopp hunnit till RiksSt:n inkomma med det nu föredragna utlåt, öfver en del af det före riksdagen uppgjorda och fullständigt förberedda förslaget till förändrad organisation af Bancoverket.
Orsi .serna till den långsamma behandling, såväl denna som åtskilliga andra på BancoUtsk:s ännu icke afgifna utlåt:n beroende vigtiga frågor inom Utsk. rönt, äro för mig visserligen okända, och jag kan väl således icke bedöma desammas större eller mindre giltighet; men jag kan vid detta tillfälle icke underlåta att uttrycka den Den a5 September. den farhåga, jag hyser, att, vid riksdagens kanske icke aflägsna slut, dessa beklagligtvis alltför länge uppskjutna frågor mäste helt och hållet lemnäs åt sitt öde.
De redan under secretessens tid anade bristfälligheterna och felaktigheterna Uti Bankens nuvar. organisation hafva, efter hemlighetsslöjans borttagande, blifvit på ett obestridligt sätt ådagalagda, särdeles genom den numera bortgångne utmärkte Ulan, hvars outtröttliga bemödanden för ordnandet äf våra penningeförhållanden hufvudsakligen bidragit till införandet af den nya ordning deruti, sorn vi nu Uhdtl igert inom få dagar kunna emotse.
Det är också endast några det s. k. egentliga bancointeressets adepter, som ännu strida för fortfarandet af en organisation, hvilken äi-det qvarstående resultatet af iooo:tals särskilda, för Bankens rörelse mer eller mindre hinderliga och efter nuvar. förhållanden föga lämpade föreskrifter, nästan allesammans utfärdade under en orubblig tro på sanningen af den offentligen yttrade sats, att ”secr et essen är Bankens anima.”
Redan vid flera föregående riksdagar hafva R.
Öppet uttalat sin af hvar och en, som tagit den ringaste kännedom om Bankens förvaltningssätt, troligen delade
Öfvertygelse om angelägenheten af en förändring uti detta verks nuvar. organisation, hvars beskaffenhet
Ur sådan, att, på sätt BancoUtsk. nti jemväl vitsordat, snart sagdt oöfvervinneliga hinder möta för erhållandet af en skyndsam öfversigt af Bankens ställning.
Men det ur icke blott i anseende till denna obestridliga ofullkomlighet och mångfaldiga andra bristfälligheter
Uti denna organisation, som en förändring deraf är af högsta behof påkallad.
En reorganisation af BancöVerket är äfven uti ett annat hänseende af särdeles stor vigt, ej mindre för detta verk än för det allmänna.
Svenska Banken innehar visserligen icke någon utmärkt plats bland Europas bancoinrättningar, hvarken i anseende till betydligheten af dess rörelsecapital eller i följd af fördelaktigheten och ändamålsenligheten af dess administratioOssätt.
I ett afseende tillkommer likvisst troligen första rummet blahd alla kända Banker R.
St:s Bank; ty den Öfverträffar förmodligen dem alla genom dyrheten af densammas förvaltning i förhållande till dess rörelse.
Enligt BancofuIImägtiges vid innevar. riksdag afgifna berättelse hafva Bankens förvaltningskostnader under åren t83o, 183 r och t83a Uppgått till ett sammanräknadt belopp af ej mindre
Un ygo,4g4 r:dr g sk. 4 r:st. b:co, och således per medium under dessa 3:he år öfverstigit 203,ooo r:dr årligen.
Deremot har Bankens behållna, dels till silfverfondens förstärkande använda och dels till Riksg.cönt. öfverlemnade räntevinst under samma år utgjort i,i3o,36i r:dr 33 sk. y r:st. b:co, eller i medeltal för hvarje år nära 3yy,ooo r:dr.
Då nu åter Bankens räntebärande fordringar under ifrågavar. period vanligen uppgått i3 II, 3i Den 25 September. till ett belopp af omkring i8-£ millioner r:dr, Bankens fordran af Riksg cont. häruti likväl icke inberäknad, visar det sig, att Bankens behållna räntevinst af dessa utlånade medel icke öfverstigit i proc., oaktadt det räntebelopp, som större delen af Bankens låntagare måste lill densamma erlägga, i allmänhet utgör 5 proc., utom stadgad öfverränta.
Jag har ansett mig böra särskildt fästa uppmärksamheten på detta förhållande, emedan jag finner det vara en oeftergiflig pligt för R.
St. att icke längre tillsluta ögonen för användandet af de, snart sagdt, oerhörda summor, som förvaltningen af deras Bank kostar.
Det är i allt fall ett verkligt karaktersdrag hos Svenska folkets nuvar. representanter, väl värdt att anmärkas, att under det man låtit höra högljudda klagomål öfver bristande sparsamhetsanda hos Regeringen derför, att vid verkställigheten af åtskilliga, genom förändrade förhållanden, nödvändiga reorganisationer af en del allmänna embetsverk
Regeringen icke „afsett några iooo r:drs ökad utgift för statsverket, man synes fästa föga vigt vid den på Representationen ensamt beroende förändringen af en organisation, genom hvars bristfällighet och oriktighet milliontals r:dr under decennier blifvit och blifva utan den ringaste nytta för det allmänna bortkastade.
Uti det betänk., som nu är för R, o. Ad. föredraget, har BancoUtsk. meddelat hufvudsakliga innehållet af den föreslagna nya organisationen af 2.‘ne Bankens afdelniugar, nemi.
Cassa-afdelningen och Sedeleont.; äfvensom Utsk. tilikännagifvit, att, enligt det utarbetade organisationsförslaget, Bancoverket skall bestå af icke mindre än io sådana afdelningar och contor.
Det lär således vara endast en ringa del af detta förslag, hvarom R.
St. genom nu förevar, betänk, fått tillfälle taga kännedom.
Ett på denna del grundadt omdöme om hela organisationsförslaget torde derföre kanhända i något hänseende vara mindre rättvist.
Men då den representant, som icke är ledamot hvarken af BancoUtsk. eller af Bancostyrelsen, måste åtnöja sig med de upplysningar rör:de detta ämne, hvilka Utsk. behagat meddela, torde det finnas ursägtligt, i fall han skulle göra sig skyldig till något misstag vid bedömandet af förhållanden, derom han icke kunnat förvärfva sig all den kännedom, som han önskat.
Vid uppgörandet af det nu ifrågavar. förslaget till den länge af beliofvet högt påkallade reformen inom
Bancoverket synes man i allmänhet hafva alltför litet kunnat skilja sig ifrån derstädes hitintills rådande förhållanden.
Delta tyckes hafva varit orsaken, hvarföre man med vissa modificationer bibehållit det inom Bancoverket nu gällande controlleringsoch arbetsfördelningssystem, — ett system, som, oaktadt sin uti några hänseenden ägande fullständighet, i sjelfva verket är för mycket inveckladt och förenadt med alltför mycken omgång vid ärendernas handläggning, för att vara Den 25 September. ändamålsenligt och för Bankens rörelse fördelaktigt.
Det hade varit särdeles önskligt, att de af Bankens tjenstemän, som erhållit det vigtiga uppdraget att utarbeta detta organisationsförslag, jemväl tagit någon kännedom om åtskilliga utländska bankers förvaltningssätt och uti dem antagna arbetsmethoder.
Den vid dessa bancoinrättningar vunna erfarenhet torde i många hänseenden hafva leronat en lika så tillförlitlig ledning vid Svenska Bankens reorganiserande, som bekantskapen med den inom denna Bank iakttagna sekelsgamla praxis.
Det är också endast såsom en följd af de åsigter, hvilka under en mångårig tjenstgöring inom detta verk gjort sig gällande, jag kan förklara anledningen till dessa mångfaldiga, småaktiga och kostsamma controller, hvilka i förslaget äro föreskrifna, men hvilkas nytta och nödvändighet torde vara högst problematisk.
Jag betviflar åtminstone högligen, att den nytta, som flera af dessa controller vid ett eller annat mera sällsynt fall möjligen kunna komma att medföra, skall motsvara den betydliga tillökning i förvaltningskostnaden, hvartill desamma föranleda; men deremot är jag fullt öfvertygad, alt den enkelhet, skyndsamhet och enhet, som utgör ett bland de liufvudsakligaste vilkoren för en bancoförvaltnings ändamålsenlighet, icke kan till vägabringas under ett så vidlyftigt controlleringssystem snål det, hvilket ligger till grund för organisationen af B.. St:s Bank.
Endast för Cassa-afdelningen och Sedelcontoret erfordras också i anseende till oftaberörde controller, enligt organisntionsförslaget, utom vaktbetjeningen , en tjenstemannaskara af 4° personer, — ett antal, som t. o. m. sjelfva BancoTJtsk. tyckes hafva funnit något ansenligt.
Likaledes skall, såsom man berättat mig, hela det nuvar. antalet af 21 commissarier, hvilkas aflöning ensam uppgår till nära 35,000 r:dr, komma att, enligt samma förslag, oförminskadt bibehållas.
Beträffande särskildt den för cassa-commissarien uppgjorda instruetion, hvars många föreskrifter knappast kunnat utmärkas med hela vårt alphabet, torde äfven densamma, oaktadt dess omständlighet, dock vid en närmare granskning gifva anledning till anmärkning; men jag anser det olämpligt att upptaga R. o. Ad:s tid med någon sådan granskning af denna vidlyftiga instruetion.
Granskningen och plöjningen af arbetsordningar för Bankens tjenstemän samt bestämmandet af antalet utaf columner och contor i Bankens räkenskaper synes mig i sanning icke utgöra sådana föremål , hvarmed R.
St. böra sysselsätta sig.
Pr o t o c o 11, hållna hos Högloflige Ridderskap^ och Adeln3 vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823.
Andra Afdelningen* STOCKHOLM, tryckte hos Samuel Rumstedt, 1824- / ... ' \ , . \ t 4 Tisdagen den 16 December.
Vid förnyad föredragning af Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 7 dennes under N:o afto algifne, samt den ro derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i afseende på jdunkning i fråga om upphörande af Landshöfdingarnes domsrätt i Enskiftes-mål; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af Utskottens Jemnknings-förslag, instämma uti det af Wällöf!. Borgare-Ståndet vid stadgandet i 3:dje punctcn gjorde tillägg.
Föredrogs å nyo och bifölls BevillningsLag- samt Allmänna Besvärs- ocb OeconomieUtskotteiis den 2 dennes under N:o' 66 afgifne, samt den 10 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af yrkade ändringar i den nu gällande Seglations-Ordningen.
Då nu å nyo föredrogs Constitutions-Utskottets den x 1 dennes under N:o 82 aflåtne, 4 Den 16
Decemberl samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, rörande sättet för sluteliga behandlingen af frågan om Allmänna Brandförsäkrings-Verkets Lånerätt i Banqven; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till Stats- och Banco-Utskotten remitteras.
Vid förnyad föredragning af Constitulions-Utskottets den 11 dennes under N:o 83 aflåtne samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte förslag lill ett tillägg i 56. §.
Regeringsformen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att det af Constitutions-Utskottet i nyssnämnde
Memorial nu framställde förnyade förslag till berörde tillägg, till den behandling 56. §.
Föredrogs å nyo Förstärkta Stats-Utskottets den 11 dennes under N:o 664 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i fråga om Pensions anslående åt Rikets Ständers förre JustitueOmbudsman, Herr Friherre L. A. Mannerheim; och skulle samma Memorial till Statsutskottet öfverlemnas.
Deri 16 December.
Vid förnyad föredragning af Förstärkta Stats-Utskoltets den ii dennes under N:o 665 aflåtne, samt don i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i fråga om inlösen af f. d.
Filial-
Disconterues ännu utelöpande Skuld-förbindelser; fann Ridderskapet och Adeln att samma Memorial borde till Stats- och Banco-Utskotten öfverlemnas.
Föredrogs å nyo och bifölls Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeeonomie-Utskottens den i3 dennes under N:o 666 afgifne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeidte Betänkande, rörande dels nedsättning, dels upphörande af den för innomskärs seglande fartyg, bestämda Lots- och Båk-afgift.
Vid förnyad föredragning af Bevillningsutskottets den i5 dennes under N:o -jo aflåtne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, angående de, i frågan om Bränvinsbrännings-afgifts utgörande af de vid Fabriker nyttjade pannor öfver go kannors rymd, Riks-Stånden emellan yppade skiljaktiga meningar; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under förblifvande vid dess i detta ämne för\'
. t fattade beslut, samt med godkännande af de utaf Utskottet föreslagne Voterings-Propo - 6 1Den 16 December. sitioner, öfverlemna berörde fråga till Förstärkta Siats-Utskottets afgörande.
Föredrogs å nyo och lades till Handlingarne, Bevillnings-Utskottets den i5 dennes under N:o 71 aflåtne, och samina dag på bordet lagde, Memorial, med öfversigt af den Allmänna Bevillningen.
'Företogs till pröfning Constitutions-Utskottets den 11 dennes under N:o 81 aflåtne, samt den i5 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte förslag, i anledning af de uli Serskildta Utskottets Betänkande, örn StyrelseVerkens Reglering, förekommande Grundlagsfrågor.
Jag får vördsamt underställa Herr Grefven och Landt-Marskalken samt Ridderskapet och Adeln, om ej Protocolls-Utdraget öfver Ståndets förra beslut i dessa ämnen kunde få föredragas tillika med de Redactions- förslag, som Constitutions-Utskottet sedermera afgifvit, äfvensom huruvida målet ej måtte få punktevis afgöras?
Och blef Herr von Härtmansdorffs berörde hemställan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Den i6 December i ?
Regeringsfor men. §• 5.
Denna §:s redaction beror på Ridderskapets och Adelns beslut öfver den följande §:n angående Ministrarne; hvarföre jag anhåller, att pröfningen deraf måtte företagas i sammanhang med pröfningen af nästföljande §.
I anledning häraf upplästes §. 6.
Ridderskapet och Adeln inhemtar häraf, att ConstitutionsUtskottet ej funnit skäl förändra §. till enlighet med Ridderskapets och Adelns beslut, att det skulle finnas en Minister för Laiultförsvarets och en för Sjö-försvarets ärender.
Jag tillstyrker alltså, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt förra beslut, och frågan följagteligen liänskjutas till afgörande genom Nämnd.
Constitutions-Utskottet har visserligen gjort afseende på den återremiss Utskottet erhållit, så väl från Ridderskapet och Adeln, som Borgare-Ståndet, och just på denna grund föreslagit, alt saken måtte i Förstärkt Constilutions-Ulskott afgöras.
Till följe deraf är §. så redigerad, att orden: en för Landtförs v arets och en för Sjöförsvarets ärender, kunna insättas.
Jag anser således ingenting vid denna punct vara 8 Den 16 December! att anmärka, och tillstyrker för öfrigt, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid det förra Beslutet.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln under förblifvande vid dess, rörande 5 och 6 §. §.
Regeringsformen, förut fattade heslut, att en Krigs-Minister horde finnas för Landt-försvarets och en annan för Sjö-försvarets ärenden, och att, i sammanhang dermed, Stats-Rådets Ledamöters collectiva antal horde ökas från i3 till i4, samt med godkännande af den utaf Constitutions-Utskottet i afseende derå föreslagne Yoterings-proposition, behagade öfverlemna denna fråga till Förstärkt Constitutiöns-Utskotts afgörande.
Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade den af Constitutions-Utskottet i öfrigt föreslagne redaction utaf 6 §. i Regeringsformen, till den behandling 56 §.
Regeringsformen föreskrifvcr godkänna.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde serskildte propositioner j fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, tili den behandling 56 §.
Regeringsformen föreskrifver, godkänna de af Constitutions-Utskottet
Den 16 December. 9 föreslagne redaclioner utaf 8, 10, 26 och 27 §. §.
Regeringsformen. §. 28.
ConstitutionsUtskottet har icke funnit skäl att införa Föredragande i Commando-mål hland dem, som höra bekänna sig till den rena Evangeliska Läran.
När Commendanter i Fästningar icke få vara af annan Religion, tror jag det icke heller kunna tillåtas den, som commenderar Commendanterna.
Jag tillstyrker således, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt förra heslut.
Under öfverläggningen härom i Constitutions-Utskottet, insåg väl Utskottet, hvad Herr von Hartmansdorff nu yttrat, men ansåg saken icke af särdeles vigt.
Då dessutom, i enlighet med Serskildta Utskottets Betänkande, som nu mera är bifallet, det är ganska troligt, att föredragningen af Commandomål kommer att sammanslås med föredragningen af Krigsärenderna, skulle detta endast lägga hinder i vägen för ett sådant sammanslående.
Dessutom är det ej otänkbart, att Konungen, vid något tillfälle, kunde till denna Post behöfva en utländsk man af Catholsk Religion.
Jag tillstyrker derföre bifall af Utskottets förslag.
Af ett skal alldeles motsatt det af den siste värde Talaren anförda, kommer jag till samma resultat. 10 Den 16 December.
Yigtén för Statens Embetsman af bestämd religicus öfvertygelse äfven i dess minutieusare beståndsdelar, har hos mig stadgat den mening, att inga lagar böra finnas, som kunna bos medborgare och Embetsman föranleda en Politisk Trosbekännelse, olik bjertats, och derigenom öppna vägen för en dubbelhet och falskhet i handlingssätt, för hvilken man i verldsliga förhållanden skulle känna mindre betänkligheter, sedan man redan i samvetets dyrbaraste angelägenhet tillåtit sig det.
Jag tror tvertom, att då för hvarje bekännare af Christna Läran är öppet, att utan hinder för sin medborgeliga verksamhet bekänna, hvad hans hjerta och tro bjuda, så skall Staten bäst kunna vinna de stora ändamålen, Samvetsgranna Embetsman^ Christelig förening och enighet emellan medborgaretinder Ömsesidig aktning för, och helgd af hvarandras religieusa öfvertygelse.
Då en krigare sjelf har trott, att Konungen kunde komma att behöfva en Föredragande i Commandomål af främmande Troslära, så torde det icke tillhöra mig att bestrida, ehuru jag bctvillar, det.
Men ingalunda kan jag medgifva det vara likgiltigt, af hvad religion man är, eller förmoda, att en sådan tanka skulle af Högloft.
Ridderskapet och Adeln antagas, såsom skäl för det beslut man vill tillvägabringa.
Jag förnyar således min anhållan om Ridderskapets och Adelns för blifvande vid sin redan i detta afseende yttrade mening.
Den 16 December i 11 Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Jag erkänner vigten af den siste värde Talarens anmärkning, och tror, att den Man, hvilken skall vara Ständerna ansvarig för sina rådslag inför Konungen, ieke blott bör vara af den Evangeliska Läran, hvilket ändock icke torde vara så högst nödvändigt; utan att han fast iner ovillkorligen måste vara infödd Svensk.