Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk:ts förslag är dessutom otydligt och ofullständigt, enär i slutmeningen står: »dock att, derest ett dylikt magasins rörelse minskas eller alldeles indrages, det derigenom erhållna kapital under behörig kotroll bibehålles, samt räntan deraf fortfarande användes till samma ändamål, hvartill afkastningen från magasinet hittills utgått»; men härvid förekommer, att om icke någon bestämmelse finnes rörande det ändamål hvartill räntan skall användas, så blir man icke mycket klokare derutaf att Utsk:t sagt att densamma skall användas till samma ändamål, som förut.
Jag kan således icke finna en sådan lag, som den här ifrågaställa, vara af nöden, men tror deremot att många olägenheter skulle till följd af densamma kunna uppkomma.
Såsom ett bevis på, hvilka personer, som möjligen kunde få dispositionsrätt öfver socken-magasinen, må jag nämna, att socknar finnas, der, vid uppgörandet af röstlängden för kommunal-stämman, den upptäckt blifvit, till sockenboernes öfverraskning, gjord, att hemmans-egarne, sorn förut haft pluralitet på sockenstämman, komma att befinna sig i minoriteten å kommunalstämman.
Således skulle rättigheten att förfoga öfver magasinet möjligen komma att tillfalla helt andra personer än dem, som till detsammas bildande bidragit.
Jag yrkar på dessa skäl afslag.
Ehuru tillhörande dem, som lörst handlagt denna fråga i Utsk:t, har jag dock der förklarat, att jag tillhörde minoriteten.
Flere af de skäl, som här blifvit framställda mot förslaget, yttrades äfven inom Utsk:ts afdelning; men i Utsk:ts plenum var det högst få, som förenade sig med mig.
Jag ansåg icke nödigt att reservera mig, då jag icke kunde hoppas att vinna min afsigt.
Jag anser motionen vara högst opåkallad, likasom obefogadt, att motionären uppträder som målsman för alla sockenmagasiner i riket.
De olika förhållanden, som i Sverige ega rum inom de särskilda länen, och hvilka kunna göra det lämpligt för några och mindre lämpligt för an - Den 11 Februari e. m. 365 dra att undvara sockenmagasiner, måste också medföra att det vore olämpligt att stifta en lag, som påpekade dessa magasiners upplösning öfver allt.
I de norra orterna finnas flere socknar, hvilkas magasiner blifvit bildade på det sätt, att när socknarne erhållit undsättnings-spanmål af staten, de dermed upprättat magasiner; och är jag öfvertygad om, att dessa församlingar icke vilja blifva af med sina magasiner, såsom mycket nyttiga i missväxtår, hvilket dock lätt kunde inträffa genom öfverröstning på kommunalstämman.
Jag anhåller om afslag å Utsk:ts Betänk.
Samma förhållande eger rum med detta Betänk., som med det föregående.
Enligt ankomna prot.-utdrag är det af 2 Stånd bifallet; att äfven det 3:dje Ståndet så gjort, kan jag upplysa.
Väl inseende tidens värde, skall jag således blott för ett ögonblick anhålla om R. o. Ad:s uppmärksamhet.
Sockenmagasinen voro möjligen nyttiga, när de för ungefär 100 år sedan inrättades; nu är deras tid förbi, jordbrukaren behöfver lyckligtvis ej längre anstalter, der han nödgas betala 25 proc. för hvad han lånar, och skulle, mot förmodan, dylikt procenteri någorstädes anses välgörande, lärer väl kommunalstämman der icke begära magasinets upphörande.
Må den som så önskar behålla dem, men må man äfven tillåta de socknar, hvilka ingen fördel deraf hafva, att göra sig af med inrättningar, som sällan torde anlitas och således endast förorsaka trassel och utgifter.
Det förefaller dessutom något besynnerligt, att när vi ändtligen fått en kommunal-lag, och hopp nu finnes, att landet en gång skall afskudda sig det slags förmynderskap, som läns-styrelserna förut utöfvat, man icke vill tillåta socknens fullmägtige att afgöra en dylik anti-kommunal-angelägenhet, utan fortfarande fordrar att man skall ingå till K. M:s Befh:de och ödmjukt anhålla om reglements-förändringar för sitt eget magasin.
Till stöd för en dylik orimlighet anföres att vid kommunalstämman kunna de, som ingen del hafva i magasinet, öfverrösta egarne; men en dylik händelse lärer val lå anses höra till de sällsyntaste undantagen.
Jag bar bär hört sägas att vissa sockenmagasiner skulle vara ställda på aktier.
Det är möjligt; men jag förmodar att dessa aktie-egare då äro boende inom socknen; ty eljest vore väl icke inrättningen ett sockenmagasin.
(Jtsk:t förordar dessutom ingalunda magasinernas förstörande, blott en förvandling af deras natura-tillgångar till penningar.
Befriade från all magasinerings-kostnad och förlust, kunde inrättningarne meddela kontanta lån mot laglig ränta.
Då spannemål numera lyckligtvis öfver allt i landet står att köpa, torde ett dylikt lån vara, för den behöfvande, långt fördelaktigare än de nuvarande ocker-anstalterne. 366 Den 11 Febrnsri e. m.
Jag tror således att Utsk:t ingalunda saknat skäl för sin hemställan, och anhåller derföre om bifall; för öfrigt förklarande att jag icke vidare i denna fråga skall upptaga R. o. Ad:s dyrbara tid.
Förvissad attR. o. Ad. redan stadgat sin öfvertygelse i denna fråga, skulle jag icke begagnat mig af min rätt att yttra mig, utan derifrån afstått, så framt ej den siste värde talaren tvingat mig att uppträda.
Skulle så vara, som han med en viss belåtenhet yttrat, att 3 Stånd redan bifallit Betänk:t, så tinner jag mig deraf uppmanad att till Utsk:t hemställa, att det för framtiden, vid algifvande af sina förslag, ville taga frågorna i något närmare betraktande, på det att rättsförhållanden icke måtte kränkas på det betänkliga sätt, som bär är i fråga.
Jag vill ingalunda bestrida, att sockenmagasinerna kunna, på sätt Gr.
Björnstjerna yttrat, förvaltas så att de blifva procenteri-inrättningar och sålunda öfverflödiga, men missbruk i detta hänseende kan och bör föranleda inrättningens upphäfvande, utan att likväl derifrån må hemtas anledning att på annan myndighet, än inrättningens egare, öfverlåta rätten att om dipositionen af deras egendom besluta.
För öfrigt och i hufvudsaken har jag mot detta, likasom mot många andra Betänk:n från Ekon.-Utsk:t, att anmärka, att det är alldeles onödigt.
Jag vill hoppas att Gr.
Björnstjerna icke har den erfarenheten, att K. M:s Beflude icke äro benägna att gå kommunernas önskningar till mötes i hvad på dem beror.
Visserligen ligger ännu en hake i författningen i så måtto, att den icke tydligen medgifver Iv.
M:s Befh:de rätt att på kommunens derom framställda önskan upphäfva magasinerna; men jag tror mig veta att saken dock så blifvit förstådd inom ett och annat län.
Jag skall icke länge upptaga tiden.
Het har sagts, att sockenmagasinerna vore en procentar-inrättning.
Jag medgifver, att de icke alltid blifvit väl administrerade; men om det också händt, att lån utgifvits derifrån mot 4 kappar på tunnan, så vet jag dock flere ställen, der dylika lån icke lemnäs mot högre ränta än 2 kappar på tunnan.
J)et är icke ovanligt, att en tunna råg på våren gäller 20 rdr och på hösten 15.
Det blir således vida mindre, som låntagaren får återbetala, än hvad han lånat.
Då jag sist hade ordet, yrkade jag återremiss; men sedan jag hört en ledamot af Ekon.-Utsk:t upplysa, att alla de anmärkningar, som har blifvit framställda emot Betänk:t, redan blifvit i L!tsk:t anförde, utan att sådant i ringaste mån inverkat på dess beslut; och sedan jag dessutom hört Utsk:ts ord - Den 11 Februari e. m. 367 förande icke heller fästa afseende vid dessa anmärkningar, utan lika käckt yrka bifall på samma Betänk., så återtager jag min anhållan om återremiss och begär i stället afslag.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt FIr Gr. och Ordföranden upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag å förev:de Betänk.; framställde Hr Gr. och Ordföranden först propos. på bifall till detsamma, hvartill svarades nej; och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med starka ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Såvida icke det är officielt kändt hvad de andra Stånden i denna fråga beslutat, så anhåller jag att en inbjudning måtte till dem aflåtas att förena sig i R. o. Ad:s nu fattade beslut.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att, enligt ankomna prot.-utdrag, Preste-St. bifallit ifrågav:de Betänk, med den ändring, att slutorden: »samt räntan deraf fortfarande användas till samma ändamål, hvartill afkastningen från magasinet hittills utgått,» utbyttes emot orden: »samt en tillräcklig del af den influtna räntan fortfarande användes till samma ändamål, hvartill afkastningen från magasinet ursprungligen varit bestämd;» samt Borgare-St. bifallit Betänk:t oförändrat; men att någon underrättelse om Bonde-St:s beslut i frågan ej ankommit.
Jag anhåller att få till Frih. Hermelin hemställa, att han måtte afstå från sin nu gjorda begäran, att en inbjudning måtte till de andra Stånden aflåtas att lorena sig med R. o. Ad. i dess nu fattade beslut.
Att göra en sådan inbjudning anser jag icke passande, ej heller med formen öfverensstämmande.
Stånd bifaller ett Betänk, med vissa förändringar, som icke i hufvudsaken göra någon ändring, då kan det låta sig göra.
Men då ett Stånd afslagit ett Betänk, och de andra bifallit detsamma, tror jag icke att det är öfver ensstämmande med grannlagenheten att söka förmå dem till att afstå från detta beslut.
En inbjudning från ett Stånd till de andra kan och hör ega rum, då det är fråga om redaktionsförändringar.
Men att vilja inbjuda ett eller flere Stånd att, när de bifallit ett Betänk.
, afslå detsamma, anser jag icke vara lämpligt.
Hermelins förslag.
Jag tror mig veta, att i Bonde-St. ganska lifliga sympathier finnas för den åsigt, som nu blifvit utta lad.
Men då man icke vet hvad detta Stånd i frågan beslutat, 368 Den 11 Febrnari e. m. torde det vara skäl att försöka, om man icke genom inbjudning kunde åstadkomma ett beslut, som står i öfverensstämmelse med det af R. o. Ad. nyss fattade.
Härefter framställdes propos. på bifall till Frih.
Hermelins förev:de förslag, men besvarades med starka och enhälliga nej; hvarefter Hr Gr. och Ordföranden förklarade proposm vara med nej besvarad.
Föredrogs ånyo oeh bifölls Allm.
Besv.- ooh Ekon.-Utsk:ts den 31 sisth Januari och 7 dennes bordlagde Betänk.
N:o 56, i ani. af väckt motion om lämpligare fördelning emellan socknar inom samma pastorat af den återvunna helgonskylden.
Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utsk:ts d. 4 och 7 dennes bordlagde Utlåtrn: N:o 42, i ani. af väckt motion om förklaring af författningarne, i fråga om vilkoren för hvpotheks-låns erhållande; och N:0 43, i ani. af väckta frågor om inlösen af åtskilliga s. k. riksgälds-sedlar, hvilka icke inom den bestämda preskriptionstiden blifvit till invexling företedda.
Föredrogs ånyo Stats-Utsk:ts den 4 och 7 dennes på bordet lagde Mern.
N:o 44, ang:de verkställande af undersökningar i ani. af väckt förslag om norra stambanans framdragande från trakten af Husby eller Odensala öfver Erikssund till Grans socken.
Det vare långt ifrån mig att vilja förhindra Stats-Utsk:t, att förskaffa sig alla de upplysningar, som äro nödvändiga för att kunna afgifva förslag om norra stambanans rigtning.
Men jag vill likväl fästa uppmärksamheten på, att de undersökningar, som här äro föreslagna, synas för det vanliga sunda omdömet, och om man någorlunda känner till trakten, icke gerna kunna leda till något önskvärdt resultat.
Tager man dertill i betraktande årstiden, och att man måste gå med sina undersökningar äfver tre olika vattendrag, så torde man lätteligen kunna inse svårigheten att i rättan tid medhinna arbetet.
Det är icke allenast en sträckning, utan två särskilda, som det här är fråga om att undersöka.
Vi veta äfven att, i afseende på norra stambanans sträckning, ganska många undersökningar äro gjorda, och att nu anställa ytterligare undersökningar synes mig vara temligen öfverflödigt.
Det är väl dessutom icke troligt, att, om denna väg verkligen kommit i fråga, icke de flerfaldiga jernvägs-komitéer, som varit nedsatta att. behandla denna fråga, skulle tagit densamma i betraktande.
Äfvenså i afseende på behandlingen hos K. M.
Under sådana Den 11 Februari e, m. 399 sådana förhållanden är min enskilda öfvertygelse den, att dessa undersökningar icke komma att leda till något resultat.
Att de deremot skola föranleda mycken tidsutdrägt ligger temligen klart för hvar och en opartisk betraktare.
Jag afstvrker bifall till Utsk:ts Betänk.
Inom Stats-Utsk:t, äfvensom inom deri afdelning, som först behandlat denna fråga, har jag varit af samma tanke som Frih.
Jag har derföre sökt bestrida denna undersökning, hufvudsakligen för att undvika det långa uppskof med jernvägsfrågans slutliga handläggning, som deraf blilver en följd.
Men då likväl frågan förekom i Utsk:ts plenum och flere ledamöter yttrade, att så väl den fordna sorn den nuv:de Chefen för statens jernvägs-byggnader förklarat, att denna undersökning kunde försiggå på två högst tre veckor, och då det tillika ansågs som bevis på en bestämd ovilja emot förslaget att icke medgifva en dylik undersökning, så vill jag ej drifva frågan till en votering.
Då dessutom beslutet blifvit fattadt på sätt, som man nu finner, så ville jag icke reservera mig, utan förenade mig med Utsk:ts öfrige ledamöter, under förhoppning, att när frågan en gång komme till R.
Stms behandling, den skulle kunna så hastigt sorn möjligt afgöras, genom ett bifall till Utsk:ts Betänk.
Derföre, Mina Hrr, oaktadt jag är emot sjelfva saken, måste jag dock uppmana eder alt bifalla förslaget.
Stor tidsutdrägt skulle nemi. kunna uppstå, om R.
St:r stannade i olika beslut.
Dessa undersökningar äro redan påbörjade och kunna icke upptaga lång tid.
Jag beklagar, att man kommit lill ett sådant beslut; men då så är, måste man, för att vinna tid, bifalla Betänkit.
Frih. von Iirajmer, Robert:
Vid sista riksdagen yttrade jag den förhoppningen, att vid denna riksdag anslag måtte beviljas till den norra stambanan, af hvilken en gren borde gå till Upsala.
Jag hade då skyldighet beträffande Upsala län, alt söka sammanjemka de stridiga lokal-intressena, och min öfvertygelse var då, att detta förslag vore det enda, som kunde åstadkomma en sådan sarnmanjemkning.
Jag var så mycket mera öfvertygad härom, som tvisten om vester eller öster om Sigtuna-fjärden skulle kunna föranleda dertill, att anslagen skulle komma att gå till andra ändamål, till stor skada för de norra länen.
Då fråga nu blott är att bevilja 3,000 rdr för att kunna vinna en så stor fördel som att kunna veta, luiru man slutligen bör använda millioner, så tror jag att Stats-Utsk:t gjort både rätt och välbetänkt, då det föreslagit denna undersökning.
Af dessa skäl och andra, som jag skulle kunna anföra, samt då för öfrigt 3 Stånd bifallit Utsk:ts Betänk., anhåller jag, att R. o. Ad. måtte fatta samma beslut. H. II. 24 370 Den 11 Februari e. m.
Jag anhåller att få veta, huruvida underrättelse ankommit från de öfriga Siånden rörande deras beslut i denna fråga.
Enskildt har jag mig bekant, att Presteoch Bonde-St:n bifallit Betänk:t; men huruvida Borgare-St. äfven gjort det, vet jag icke.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att någon underrättelse om de öfrige Riks-Ståndens beslut i förev:de ämne ej ankommit.
Jag vill inskränka mig till att undersöka, huruvida de lokala förhållandena skulle kunna lägga några svårigheter i vägen för den föreslagna undersökningen.
Jag tror då, att om man tager vägen direkt öfver Märsta, så skola många svårigheter uppstå, men några 1000 alnar längre ner möta inga sådana.
Den väg, som man då måste passera, är blott omkring 70 ä 80 alnar, med fast mark på båda sidor.
Der finnas också inga höga backar.
Tersmeden, som bott i granskapet, kan intyga att passagen öfver Örsundsbro är ganska smal.
Jag får således anhålla om bifall till Betänk:t, synnerligast då det är af vigt att hafva noggranna undersökningar, innan man kastar bort millioner på jernvägsanläggningar.
Så väl inom den Stats-Utsk:ts afdelning, som har sig ålagdt det förberedande arbetet med jernvägsanläggningarna, som inom Utsk:t, har jag varit af den åsigt, att en undersökning, sådan som Utsk:t nu föreslagit, bör ega rum, derföre att det eljest är omöjligt att samvetsgrannt pröfva de motioner, som blifvit till Utsk:t remitterade, rörande anläggande af jernvägar i den i fråga v:de rigtningen.
Jag trodde att det var så mycket angelägnare att icke inom Utsk:t undertrycka dessa önskningar, då vi veta, att frågan om norra stambanans sträckning utgör ett ganska stort och svårt stridsämne.
Lättast torde man derföre komma till lösning af frågan, i fall, när den en gång kommer till R.
St:r, Stats-Utsk:t icke förtjenar den förebråelsen, att det icke sökt alla de upplysningar, som kunnat erhållas.
Det hufvudsakliga skälet för Frih.
Tersmeden att afstyrka förslaget, har varit att han icke trott undersökningarne kunna i rätt tid medhinnas.
Enligt hvad jag har mig bekant, så komma dessa undersökningar att blifva fullbordade inom två till tre veckor, såvida icke svår väderlek eller andra ogynsamma omständigheter inträffa.
Jag hemställer huruvida tre veckor äro en tidervmd att fästa sig vid.
På dessa skäl och då mot Utsk:ts framställning i öfrigt inga andra anmärkningar blifvit gjorda än rörande tidsutdrägten, så vill jag icke längre uppehålla R. o. Ad:s tid, synnerligen som jag tror mig veta, att Betänk:t redan är af 3 Stånd bifallet.
Lika med en föreg:de talare, hyser jag visserligen den åsigten, att hvad resultat som den ifrågav:de un - Den 11 Februari e. m. 371 dersökningen kan komma att medföra, huru lyckligt det än må blifva, lära väl, nu som alltid, lokala intressen, så vidt de förmå, söka att göra sig gällande.
Men det kan väl icke utgöra skäl för mig, äfven om jag hade något intresse i saken, att motsätta mig en undersökning.
Det vore att i denna stund spänna hågen något för högt.
Här är endast fråga om att få utredt, på hvad sätt denna jernväg kan medföra största möjliga nytta och förena alla möjliga intressen.
Jag tror att det ifrågasatta sättet, att låta norra stambanan gå till en början till Odensala, skulle mera än mycket annat förena de stridiga intressena.
Jag har således i dessa få skäl full anledning att för närv:de tillstyrka bifall till Betänkd.
Man har talat om de olika vägarnes sträckning; men här är blott fråga om ett anslag af 3000 rdr för att anställa undersökningar rörande en viss väg.
Man har sagt, att, till följd af naturförhållanden, skulle en sådan undersökning vara svår.
Jeg känner saken och vet att jernvägen skulle komma att gå fram öfver en bit af Mälaren, som ligger i en sank äng, bakom hvilken befinnes en sandås.
Det torde vara svårt att framföra jernvägen deröfver, och jag tror derföre att det kunde vara skäl att bevilja det ifrågasatta anslaget, då man genom 3000 rdr kanske kunde bespara staten en eller annan million.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. och Ordföranden upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev:de Utlåt.; framställde Hr Gr. och Ordföranden propos. på bifall till detsamma och, då dertill svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Justerades ett prot.-utdrag ang:de Stats-Utsk:ts nu afgjorda Utlåtrn N:ris 42—44.
Föredrogos ånyo och biföllos sammansatta Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 4 och 7 dennes bordlagde Mern. och Betänkm: N:o 1, ang. arfvode åt dess Sekreterare; N:o 2, i ani. af väckta motioner om åtgärder för omläggning af allmänna landsvägen genom flera provinser i Norrland; och N:o 3, i ani. af väckt motion om åtgärder till förekommande af utvandring til! Amerika. 372 Den 11 Febrnari e. m.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Betänkm: N:o 4, i ani. af väckt motion om förändrad lagstiftning i fråga om forntida minnesmärkens fredande; N:o 5, i fråga om anläggande af en undervattens-telegrafledning mellan Skåne och Preussiska kusten; N:o 6, i ani. af väckt motion om särskild ersättning åt postbonde, då han nödgas på sin skjuts-station afbida postens expedierande.
Föredrogs och bifölls Banko-l!tsk:ts den 7 dennes på bordet lagde Utlåt.
N:o 23, öfver väckta motioner om förhöjd försträckning från riksbanken till Orebro läns filialbank samt filialbankerna i Carlshamn, Wisby och Borås.
Föredrogs och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Mern.
N:o 19, i ani. afåterremiss af Utsk:ts Betänk.
N:o 8 rörande K. M:s Nåd.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 7 dennes bordlagda Betänkm: N:o 20, i ani. af väckt motion om ett tillägg rörande inbördes testamente till 16 kap. 3:dje §:n Arfdabalken; N:o 21, i ani. af väckt motion om ett tillägg till lagstiftningen ang:de äktenskapsskillnad; och N:o 22, i ani. af väckt motion om införande af civil-äktenskapet.
Föredrogos och lades till handlingarne Lag-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Mern.:
N:o 23, i ani. af återremiss utaf Utskits Betänk.
N:o 17, rörande väckt motion om föreskrift derom, att arfskiften skola inom viss tid till domstol ingifvas; och N:o 24, i ani. af återremiss utaf Utskits Betänk.
N:o 18, öfver väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning m. m.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Betänkm: N:o 25, i ani. af väckt motion om ändring i lagens stadganden ang:de morgongåfva; Den 11 Februari e. m. 373 N:o 26, i ani. af väckt motion om förändring i lagens stadganden ang:de giftorätt i bo; och N:o 27, i ani. af väckta motioner om förändring i föreskrifterna ang:de nattvardens begående.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts den 7 dennes bordlagde Betänkm: N:o 64, i ani. af väckta motioner om ändring i nu gällande resereglemente m. m.; N:o 65, i ani. af väckt motion om förbud för faltigvärdsstyrelserna att utackordera fattiga barn genom entreprenadauktion; N:o 66, i ani. af väckta motioner ang:de ändringar och tilllägg i nu gällande stadganden om fattigvården i riket; N:o 67, i ani. af väckt motion om inrättande af ett öfverkonsistorium; och N:o 68, i ani. af väckt motion om ändring i K.
Förordningen d. 12 Januari 1855, ang:de Svenska jerneffekters stämpling.
Föredrogs och lades till handlingarne samma Utsk:s den 7 dennes bordlagde Mern.
N:o 69, i ani. af återremiss af Utsk:ts Betänk.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, samma Utsk:s den 7 dennes bordlagde Betänkm: N:o 70, i ani. af väckt motion i fråga om utfärdande af en författning ang:de försäljning af maltdrycker, kaffe och thé samt andra icke sprithaltiga drycker; och N:o 71, i ani. af väckta motioner i fråga om förändrade bestämmelser rörande mått och vigter samt justering deraf m. m.
Anmältes och bordlädes nedannämnde, från Utskm inkomne Utlåtm och Betänkm, nemi. från Banko-Utskottet:
N:o 24, i ani. af ett utaf Häradshöfdingen Th. Berger och Grosshandelsbolag^ Sv. Renström & komp. gjordt ackords-anbud; Sammansatta Lag- samt Allm.
Besv- och Ekon.-Utsk:t: N:o 2, i ani. af väckta motioner ang:de dels omarbetning af, dels ock ändringar i nu gällande legostadga; 374 Den 11 Februari e. m.
Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet:
N:o 57, i ani. af vackt motion om anställande af undersökning till utrönande deraf, huruvida dispositionsrätten till åtskilliga jordlotter på Gottland, hvilka förmodas vara kyrkornas tillhörighet, rätteligen tillkommer kyrkoherdarne eller icke; N:o 58, i ani. af väckt motion om skiljande af landshöfdinge- och militär-befälhafvare-embetena på Gottland; N:o 59, i ani. af väckta motioner ang:de dels enskilda bankers upphörande, dels vilkoren för ny oktroy, dels ock privatbanks-sedlars användbarhet i den allmänna uppbörden; N:o 60, i ani. af väckta motioner om biskops-embetens indragning; N:o 61, i ani. af väckt motion om utvidgad rätt för qvinna till anställning i sådan tjenstebefattning, som för henne är passande; N:o 62, i ani. af väckt motion i fråga om utsträckt fribrefsrätt för länsmän; N:o 63, i ani. af väckta motioner ang:de förändring i sättet för kronobrefbäringens utgörande; N:o 72, i ani. af väckt motion om vidtagande af åtgärder till hämmande af tiggeri; N:o 73, i ani. af väckt motion om revision af jordeboken; N:o 74, i ani. af väckt motion om förändrade bestämmelser i fråga om den till inre tullbevakningen börande personal; N:o 75, i ani. af väckt motion om förbud mot gesällvandring; N:o 76, i ani. af väckt motion om upplåtande på entreprenad till den minstbjudande, utaf tryckningen af allmänna författningar och kungörelser. R. o. Ad. åtskiljdes kl. i 10 e. m.