Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten icke alls hade hört Hr Rosenblads förslag, emedan Frih:ns yttrande alldeles icke stod i något samsammanhang med detta förslag, utan var bans yttrande föranledt af en discussion rör:de Frih:ns reservation.
Jag tror också, att ingen, mer än Hr Munck af Rosenschöld, fattade vid uppläsningen Hr Rosenblads aflemnude förslag eller motion, eller hvad namn man behagar deråt gifva.
Det är i denna omständighet jag vågar lägga den egentliga viglen vid upprifvandet af hvad som blifvit ett beslut.
Jag vill icke lägga så mycken vigt, som man gjort, vid de anmärkn:r man framställt mot Hr Frih. och Landtmts sätt att föredraga frågan innan betänk.
N:o 212 blifvit enl. R. o. Ad;s beslut föredraget, ty den frågan är för mig iqke alldeles klar, att något orätt i det fallet skett; men jag föreställer mig, att hvarken Hr Frih. o. Landtm, eller någon af Ståndet skulle vilja tillåta, att en uppenbar surprise äger rum i denna sak, ty det kan icke kallas att upprifva ett beslut, att förklara att en surprise icke är ett beslut.
Sedan Hr Rosenblads skrift!, anförande blifvit uppläst, är det visst sannt, att Hr Frih. o. Landtm, gjort propos. sådan, att den bort af oss afhöras, och jag kan ej undgå erkänna det fel, som ligger mig och andra ledamöter till last alt icke hafva åt proposm egnat fullkomlig uppmärksamhet; men jag vädjar till andan af gruudlagen och Ståndets rättskänsla, om det är möjligt att låta så tvinga sig af en surprise, alt man skall komma till en orimlighet.
Jag vågar anhålla om propos. på den framställning, huruvida Ståndet uppfattat
Hr Frih. och Landtmts propos., och huruvida det kan vara någon Ståndets ledamot, motionären sjelf inberäknad, emot, att det nu fattade beslutet anses som ogjordt.
Dea iä Augusti f. M. Gr. Horn:
Ehuru jag visserligen icke kan bestrida, att det sednare beslutet kan anses vara tillkommet genom en surprise, är det dock vådligt att antaga, att någon sådan surprise kan inträffa, då Ståndet ar samladt för att afgöra Statens angelägenheter.
Jag tillräkna!- mig som elt fel att jag låter surprinera mig; men jag tror icke, att det kan blifva ett motiv för upprifvandet af elt beslut, som är fattadl på grund af Hr Frill. o. Landtm:s propos.
Nu är det en annan fråga, huruvida den propostn skall på något sätt vara stridande mot grundlagens föreskrift; derom skulle jag också önska att få afgifva min tanke. 2 punkten i 49 §;n Riksd.Ordn. säger: ”Då saken från Utsk. återkommit, blifve den, efter första uppläsandet, liggande på bordet.
Den kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flere ledamöters förenade begäran, åter hvila; men då saken tredje gången förekommer, skall den till afgörande företagas.”
Frågan är nu, huruvida denna fråga verkligen förekommit: den är icke föredragen af Hr Frih. o. Landtm., utan det är ett nytt mål, nemi. att ytterligare uppskjuta föredragningen af den förut tvänne gånger bordlagda frågan.
Huruvida detta är st rict e lagligt eller icke, derom vågar jag icke hafva en juridisk öfvertygelse för närvar.
; men sådana, som jag nyss uppläste dem, gro orden i grundlagen.
— Den tredje frågan är, huruvida, efter Hr Ftyh. o. Landtin:s propos. och Ståndets beslut, detta beslut står i bestämd strid med det som förliden plenidag fattades eller icke.
Sedan jag hört uppläsas detta beslut, så finner jag icke afgjordt, att frågan just i dag skulle förekomma, utan först sedan R. o. Ad. pröfvat alla utgifts-titlarna.
Dervid åter kan uppstå den fråga, huruvida R. o. Ad. pröfvat eller icke pröfvat dessa utgiftstitlar.
Inom dessa titlar äro flera punkter uppskjutna af R. o. Ad., således finnes för den orsakens skull ett skäl att verkligen begära uppskof.
Nu begär jag att få hora huru det beslut är fattadt, hvarom Hr Frih. och Landtm., till följe af Hr Rosenblads förslag, framställde proposition. Undert.
R i d d. S e c r e t.:
Hr Rosenblads förslag lyder sålunda: ”Att R. o. Ad. måtte besluta att lill slutligt afgörande företaga StatsUtsk:s utlåCn Nös 52 och 212, ronde passevolance-afgiftens eftergifvande och ett motsvarande anslags uppförande på riksstaten, samt BondeStåndets i sammanhang dermed gjorda inbjudning, så snart R.
St:s beslut rörtde öfriga på ordin, riksstatens ulgifts-tillar förekommande poster blifvit definitivt bestämda.”
Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. på bifall å delta förslag, hvilket besvarades med ja.
Sedan jag nu fått höra propos:n och beslutet öfver Hr Rosenblads framställning, nödgas jag protestera 12 H. 10 7 4 Den i5 Augusti f. m. deremot, emedan något lie]t annat är det att företaga frågan, sedan It. o. Ad. pröfvat utgifls-tillarna, eller sedan Ständerne afgjort statsreglertn.
Hr Westfelt, Nils, förenade sig med Gr. Horn.
Hr B rå k e n h je I m , Pehr Reinh.:
Jag får i det yttersta bestrida, att det fattade beslutet tillkommit genom surprise.
Det kan icke så kallas, när en ledamot uppträder och högt, med Hr Rosenblads starka stämma, uppläser ett förslag, begär Hr Frih. o. Landtnäs propos derå, och, när en annan ledamot sedermera förklarar att han icke rätt fattat förslaget utan anhåller alt det åter måtte uppläsas, denna uppläsning för andra gången verkställes.
Jag hemställer om det derefter fattade beslutet kan sägas hafva tillkommit par surprise.
Hvad för öfrigt behandlingen af frågan beträffar, så förmenar jag, att de herrar, sorn anse den hafva varit oJnglig, derutinnan hafva orätt, såvida som frågan, sedan hon första gången var bordlagd, af Hr von Hartmansdorff redan för längre tid tillbaka begärdes blifva hvilande att icke föredragas
Ständerna förrän utgifterna under tredje hufvudtiteln voro pröfvade.
Vid andra föredragningen af densamma, blef detta R. o. Ad:s beslut modifieradt, och är det nu i dag för tredje gången, som beslutet blifvit ändradt.
Är nu den sisla ändringen olaglig, så var den första det också; men då Hr Frih. o. Landtm, låtit det gå, och ingen anmärkn. gjordes vid den första förändringen, så anser jag praejudicatet gifvet, och förbehåller mig min rätt öppen att anse frågan afgjord, och att Ståndet mätte vid sitt beslut förblifva.
Hvad lämpligheten af uppskofvet beträffar, så inser jag icke huru Ständerne med full visshet skola kunna afgöra passevolance-frågan, förrän utgifter och inkomster blifvit beslutade.
Jag anser således uppskofvet både lagligt och rimligt, åberopande mitt förbehåll alt beslutet må blifva beståndande.
Icke närvar, i det ögonblick då denna discussion började, har jag måhända icke uppfattat de anmärkntr, som blifvit gjorda mot det af mig föreslagna och af R. o. Ad. godkända beslut; men då jag funnit, att man framställt saken som vore den tillkommen par surprise, så får jag ådagalägga och visa, att detta yttrande är i sirid med sanningen och rätta förhållandet.
Jag anmälde mig i början af plenum hos Hr Frih. o. Landtm, att, före föredragningen af det på listan främst stående målet N:o 212 af StatsUtsk:s betänk:n, få ordet.
Sedan en föreg:de discussion blifvit slutad i anledn. af den reservation en värd ledamot, Frih.
Sprengtporten afgifvit, uppropades jag och framställde mitt förslag.
Hade jag dröjt dermed, till dess Utsk:s betänk.
N;o 212 blifvit föredraget Ståndet, då hade jag icke ägt rättighet att begära propos. å mitt för - Den i5 Augusti f. m. slag; jag dröjde således intill sista ögonblicket, som möjligen var mig öppet, för att göra gällande min rätt att framställa ett förslag till beslut.
Det kan således icke kallas surprise.
Den sorn ej passar på tillfället, då erinringar mot en framställning böra göras, får således skylla sig sjelf för sin uraktlåtenhet; och hvad mitt förslag särskildt angår, så uppläste jag detsamma, icke allenast sjelf med en så hög och ljudelig röst, som det var mig möjligt, utan för andra gången upplästes det sedermera af den cancelliet, hvars stämma är allmänt känd såsom särdeles stark, klar och tydlig, och derjemte för tredje gången af Hr Frih. o. Landtm, sjelf.
— Delta beslut måste således blifva beståndande.
— I afseende på olagligheten af min propos. får jag erinra, alt R. o.
Ad:.s föregrde beslut var alt uppskjuta afgörande! af passevolance-frågan till dess R. o. Ad. hade afgjort frågorna rörtde hufvudtitlarna, men ingalunda att R. o. Ad. då skulle företaga ämnet.
Nu har R. o. Ad. beslutat när denna föredragning ovilIkoi ligen skall ske; och då beslutet är i laglig ordning fattadt, lärer det icke, utan att tillintetgöra grundlagens stadgande, kunna förändras..
Jag anmälde mig egentligen i anseende dertill, att jag var från var. då det beslut fattades, som är föremål för reservationerna, — och i anseende dertill, att jag icke visste hvilka skäl Hr Rosenblad framlagt för sitt yrkande, och för att få afhöra dessa genom uppläsning af bans förslog.
Jag har hört detta förslag, men funnit att icke några skal der framställas, hvarföre han önskat, att frågan om passevolancen skall uppskjutas.
Jag har af Hr Bråkenhjelm hört hvad som för hans del skulle vara skälet dertill, nemi. att icke bevilja eftergift i de ordin, skatterna, förrän man finner huruvida de öfriga anslagen räcka till.
Mot skälet reserverar jag mig, så väl som möjligen derå grundade beslutet, hvaruti jag icke, i anseende till min frånvaro, deltagit..
Jag har redan förut förklarat, att jag anser dessa små bekymmer icke böra vägleda besluten.
Är folket icke klokt nog att vilja gifva statskroppen sin försörjning, så har folket deraf sjeift den största skadan.
Jag skulle tro, att de politiska, om än icke i allmänhet uttryckta, skäl, som ligga till grund för det beslut, hvaremot jag nu reserverar mig, icke äro riktiga; hvaremot jag finner ett annat vida vigtigare, nemi. att det beslut R. o. Ad. i dag i en formfråga fattat, kan lägga hinder i vägen för verkställigheten af hufvudsaken Frih. Cederström, Jacob:
I afseende på formen för den fråga, som nu utgör föremål för R. o. Ad:s discussion, hemtai- j.ig anledn. att för min del reservera mig mot beslutet, såsom stridande mot det beslut, som, på grund af Frih. Boyes framställning, H. Ex. Hr Gr.
Posses till Frih.
Den t5 Augusti f m.
Boye ställda förfrågan oell dennes derpå gifna förklaring, af R. o. Ad. i sista plenum fattades.
Genom den fullständiga deduetion Hr Bråkenhjelm meddelat, har det hos mig öfvergått till öfvertygelse, att denna fråga blifvit olika behandlad (vänne gånger förut, och att således R. o. Ad. nu för tredje gången ändrat sitt beslut.
Jag kunde deraf visserligen hemta anledn. och ett praejudicat att framställa en ny propos., att R. o. Ad., med frångående af sitt sednasle beslut, förklarade sig skola företaga frågan i nästa plenum ; men som deraf följden icke blef den jag önskade, får jag blott förena mig i Frih.
Cederslröms reservation och förklara, alt det förefaller mig förunderligt, att
Ståndet kunnat upprifva sitt förra beslut, som var att målet i dag skulle förekomma.
Det är tydligt, att R. o. Ad. har att välja mellan tvänne beslut i en och samma sak.
Den siste värde talaren gjorde ett misstag att tro, det R. o. Ad. beslutat att detta mål skulle i dag förekomma: så är icke förhållandet, utan att passevolancen skulle företagas och afgöras, sedan R. o.
Ad. pröfva t utgifts-titlarna, — icke definitivt afgjort, men pröfvat dem.
Det är i sanning ett beslut, som jag, efter mitt begrepp, icke vet hvartill det skall tjena; men det är likväl ett beslut, och i dag är ett annat dermed stridigt fattadt.
Mot laglösheten häruti är det jag protesterar , och skulle emot förmodan inträffa, att detta mål skulle, med Hr Frih. o. Landlm:s begifvande, kunna så länge uppskjutas, att 184.1 inginge innan beslut derom kunde fattas, då blir det nödvändigt alt väcka en speciel motion i afseende å passevolancens utgörande för 1840, till dess frågan blifvit afgjord.
Hr Lagerstråle, Gustaf Rudolph:
Utan att på något vis kunna förutsätta, att motionären å sin sida med det fattade beslutet afsett någon surprise, eller alt formen för frågans behandling beredt en sådan, kan man dock å andra sidan icke bestrida, att det nu fattade beslutet för de flesta af Husets medlemmar verkligen varit en surprise.
Vid delta förhållande skulle jag hemställa, om icke Hr Frih. o.
Landtm, ville inhemta Ståndets tanke, huruvida det är någon som bestrider att en ny propos. framställes på motionen, och att, om ingen vägrande röst förnimmes, det måtte stå Ståndet öppet att få höra en ny framställning å motionen.
Det är ganska tydligen ådagalagdt, att det beslut, som R. o. Ad. fattat i anledn. af Hr Rosenblads framställning, fullkomligen strider emot och upphäfver det beslut, som R. o. Ad. förut fattat; och detta så fullständigt, alt sjelfva den mening, som innefattas i Hr Rosenblads förslag, förut blifvit pröfvad och underkänd genom den förklaring
Ståndet meddelat i anledn. af Frih. Deri i5 Augusti f. m. 77 Boyes i sista plenum gjorda framställning om uppskof med passevolance-fiagans föredragning.
Del beslut 11. o. Ad. i dag fattat, måste antingen innefatta ett upphäfvande af det förra beslutet — och om R. o. Ad. kan upphäfva det ena, mätte Ståndet oek kunna upphäfva det andra beslutet -reller också en förklaring deröfver, och då följer otvunget, att orri R. o. Ad. kan förklara det ena beslutet, så kan R. o. Ad. också meddela en förklaring öfver det andra.
Jag får säga, att jag ej vet hvad R. o. Ad. beslutat och att en förklaring deröfver är nödvändig.
Är det Hr Rosenblads mening alt uppskjuta passevolance-frågans afgörande, intilldess att den sista punkten i statsreglerm blifvit af R. o. Ad. afgjord, så är det detsamma, som att uppskjuta den till den aldrasista vid riksdagen, och beslutet är då adaeqvat med afslag å frågan, och den har då blifvit afslagen utan någon slags pröfning.
Det är om Hr Roseublads mening, samt hvad han lagt till grund för R. o. Ad:s beslut, som jag önskar äga kännedom, emedan det är nödvändigt att veta hvad man beslutar.
Jag väntar en förklaring af Hr Rosenblad, önskande att han måtte ställa den så, att det s. k. fattade beslutet, hvarigenom ett föregrde beslut blifvit upphäft, icke måtte leda oss till hvad som är orimligt och overkställbar!.
Under åberopande af den ganska riktiga erinran, som Frih.
Cederström gjort ang:de min framställning i förra plenum, H.
Posses mig gjorda förfrågan och mitt derpå afgilna svar, får jag äfven anhålla att få i prof. anteckna min reservation mot det beslut, som i dag blifvit fattadt.
Oxenstjerna, Carl:
Jemte det jag förenar mig i Frih.
Cederslröms reservation i afseende å formen af detta ärendes behandling, får jag ytterligare tillägga såsom motiv lill min reservation i afseende å sjelfva saken, att då, enligt StatsUtsk:s utlåt.
N:o 52, tillstyrkes, ”att i rundt tal en summa af 176,000 r:dr ifrån och med nästa år uti riksstaten uppföres till bestridande af de kostnader, hvaruti passevolance-afgiften varit afsedd;” så mäste ett beslut, som innefattar uppskof till dess riksstaten vöre afgjord , helt och hållet afklippa möjligheten att kunna bifalla detta betänk., emedan, efter det alt riksstaten är definitivt reglerad, ingen förändring deruti kan ske, och således icke heller någon möjlighet mera finnes för R. o. Ad., vid frågans slutliga afgörande, öfrig, än att helt och hållet afslå betänkandet.
Ehvad utgång saken får, är jag skyldig upplysa, alt ett misstag insmugit sig i uppfattningen af de upplästa besluten, och på hvilket misstag jag för min del icke vill att ett nytt nu skall grundas.
Misstaget består deruti, att man anser det i dag fattade beslutet stå i ,8 Den i5 Augusti f. m. uppenbar sirid med det sorn förut fattats.
Det förra beslutet var att frågan om passevolancen sb lil le anstå, intilldess R. o. Ad. pröfvat hufvudtitlarna: det beslut, som i dag är fattadt, är icke motsägande det förra beslutet, emedan det icke innefattar, att så snart hufvudtitlarna äro pröfvade, skall della mål företagas, utan blott att sedan detta skett, skall detta ämne eller passevolance-frågan företagas till pröfning.
Det i dag fattade beslutet är således en ytterligare utsträckning i tiden, hvarförinnan frågan skall förekomma, — en utsträckning hvarför ordalagen eller uppstnllningssättet af förra uppskofs-beslutet, det jag icke biträdt eller öfvervarit, lemnal rum.
Den siste värde talaren bar så fullständigt utvecklat denna fråga, att det kan vara öfverflödigt för mig att tillägga, att det nu fattade beslutet icke står i strid med det föregående, ty i sådan händelse bade förslaget visserligen icke blifvit väckt, hvarförutan [dr Frih. o. Landtm, säkerligen icke derå meddelat proposition.
Det förra beslutet var, att passevolance-frågan skulle uppskjutas att till slutlig pröfning företagas tills efter en viss inträffad tidpunkt; det i dag fattade beslutet åter, är, att passevolance-frågan skall vid en bestämd tidpunkt företagas.
Efter mitt begrepp kunna ej dessa begge beslut sägas stå i strid med hvarandra.
I anledn. af Frih.
Sprengtporten till mig ställda uppmaning att förklara hvad mitt förslag innebär, så kunde det väl vara öfverflödigt att derpå gifva särskildt svar, emedan det är klart oell tydligt; men efter det enkom begäres , får jag upplysa, att det innebär, som det lyder, att R. o. Ad. ville företaga frågan om passevolancen så snart R.
Sl:s beslut rör:de öfriga på ordin, riksstatens utgifts-litlar förekommande poster blifvit definitivt bestämda.
De flesta af dithörande frågor lära redan inom hvarje särskildt
Stånd vara afgjorda, så alt uppskofvet med passevolance-frågans behandlande icke kommer att sträcka sig längre än till dess samman jemkning mellan Ståndens olika beslut rörtde de öfriga frågorna ägt rum, och dermed torde ej dröja särdeles länge.
Som enskilt) motionär är det mig vissn ligen likgiltigt, om Hr Frih. o Landtm, anser sig kunna ånyo framställa en ledan afgjord propos.; 0111 det berodde på min röst, skulle jag hafva ingenting deremot, men jag betviflar, att Hr Frih. o.
Landtm, kan låta ett redan fattadt beslut blifva föremål för en ny öfverläggning.
Prrejudicatet kunde blifva alltför stort, och torde medföra alltför vådliga missbruk.
Sedan det nu är upplyst, att det föreg:de beslutet icke varit ett beslut att blott uppskjuta från en dag till en annan, ulan ett beslut att företagandet »kul - D e n 15 Augusti f. m. 79 le ske, när någon viss sak passerat ; så anmälde jag mig egentligen för att visa, att detta beslut icke borde kunna uppskjutas likasom hvarje annat, som endast angick tiden.
Jag vill derföre numera conformera mig med Gr.
Horn. sedan jag anser alla distinctioner böra förfalla, och endast fästa mig vid Hr Rosenblads förklaring öfver ändamålet.
Utan att åberopa hans ord, äro de för min uppfattning sådana, att det beror af Hr Frill. o. Landin, att företaga delta ärende, när han finner den casus hafva inträffat, som ligger heskrifven i motionärens sista ord; och i denna uppfattning förklarar jag mig vänta att Ståndet får företaga passevolance-frågan, innan stalsreglerts-frågorna förekommit i förstärkta SlatsUtskottct.
Jag har förut förenat mig med en af reservanterna, Gr.
Frölich, mot beslutet.
Jag protesterar ytteiligare deremot, och finner en förökad anleda, dertill uti den omständighet, att, såvida beslutet skall blifva beståndande, det vore en alltför stor ovänlighet mot de öfiiga Stånden och isynnerhet mot det Stånd, som gjort inbjudning i ämnet, om f{. o. Ad. skulle uppskjuta denna sak, möjligtvis lill de sisla dagarna af riksdagen.
Jag anhåller att få förklara, att som jag anser det ingen ändring kan äga ruin i R. o. Ad:s nyss fattade beslut, att med passevolance-frågans afgörande skall anstå; så instämmer jag i den af Frih. Cederström, Jacob, mot detta beslut afgifna reservation. •
Dal man:
Jag har begärt ordet för att protestera emot den tydning, Hrr Rosenblad och Ribbing gjort af R. o. Ad:s, i anledn. af Frih. Boyes framställning, fattade beslut, att det nemi. icke skulle innefatta ett bestämdt beslut att afgöra målet på en viss lid, utan att man kunde uppskjuta afgörande! till hvilken tid som helst, endast man efter statsregleringen företoge frågan.
För min del kan jag omöjligen begripa , att ett beslut att vid ett visst tidsmoment företaga ett ärende, kan medgifva rättigheten att då företaga detsamma, blott för att än vidare uppskjuta det lills vidare.
För öfrigt får jag fästa uppmärksamheten vid skilnaden mellan ett R.
St:s beslut och beslut af RiksStånden.
Dessa sednare äro val i det närmaste fattade, så vidt de röra statsreglerm, men helt annat är det med R.
RiksStms beslut äro olika i många punkter, så fordras först sammanjemkningsförslag af StatsUtsk. och derefter votering i förstärkt StatsUtsk., innan R.
St. kunna sägas hafva fattat sitt beslut, och det lärer vara uppskofvet tills efter sistnämnda tid som utgör Hr Rosenblads mening.
Jag får likväl öppet förklara, att detta försök att hålla ett annat
Stånd i schack vid voteringarna i för - 8o Den i5 Augustt f. m stärkta StatsUlsk., genom att låta den ifrågavar. för detta
Stånd vigtiga saken vara in suspenso inom R. o. Ad., är, äfven i politiskt hänseende, särdeles illa beräknadt för sitt ändamål.
Sedan jag numera fått en närmare upplysning om det beslut, som i förra plenum fattades, så tillstår jag, att det förundrar mig, att denna fråga blifvit på dagens föredraga.lista uppförd; men då detta skett, har det förmodligen varit Hr Frih. o. Landtm:? afsigt att föredraga målet, då det, enligt grundlagens föreskrift ovillkorligen skulle i dag afgöras.
Det vore icke möjligt att längre uppskjuta denna frågas afgörande, om Hr Frih. o. Landtm, hade föredragit den, — det föreskrifves bestämdt i 4g §:n a mom.
Hade detta mål ej stått på föredragnings-listan, så hade det blifvit längre uppskjutet, och uppskjutas måste det i öfverensstämmelse med den af Frih.
Boye framställda af R. o. Ad. bifallna propos.
Nu har Hr Rosenblad förklarat, att hans afsigt icke kunde vara att på något sätt rubba Ståndets förlidne plenidag fattade beslut; — således förmodar jag att, så fort Hr Rosenblad finnér att hans motion strider mot R. o. Ad:s beslut, så är han den förste att återtaga densamma, och att, vid tillämpning af 56 §:n Riksd.Ordn., intet ärende vore lämpligare att nedlägga, än det Hr Rosenblad väckt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, ehuru flere ledamöter af R. o. Ad. ifrågasatt och anmodat honom alt framställa någon ny propos. i afseende på förevar, fråga, Ståndet torde finna, alt sådant skulle strida helt och hållet emot Hr Landtnäs åligganden, sådana som han måste dem enl. grundlagarnas ordalydelse uppfatta.
Då R. o. Ad., så talrikt samladt, som det var då propos. på Hr Rosenblads förslag framställdes, fattat ett beslut, och ingen af R. o. Ad:s ledamöter, då beslutet fattades, bestridt dess riktighet eller majoritetens då uttryckta mening, eller ansett majoriteten vara annan, än den Hr Landtm, förklarat sig hafva uppfattat att svaret innebure; torde R. o. Ad. finna, att det stridde emot Hr Landlm:s pligt att ånyo framställa en propos. i afseende på Hr Rosenblads förslag.
Detta förslag bade, sedan R. o. Ad. antagit det, blifvit ett rättesnöre för Hr Landtm, vid föredragningen af ärendet, då det ovillkorligen ålåge bouoin att följa Ståndets beslut i detta afseende och tillse, att ett redan fattat beslut icke finge upprifvas.
Hr Landtm, kunde icke, såsom R. o. Ad. naturligtvis måste finna, då han framställt propos. på Hr Rosenblads förslag, anse , att det stöde Den |5 Augusti f. tn. 81 stöde i så bestämd strid med R. o. Ad:s förut i denna fråga fattade beslut, att detta vore ett hinder för R. o. Ad. att i dag om förändring i tiden för föredragningen besluta.
Om Hr Landtm, i detta afseende misstagit sig, så torde det få skrifvas på ofullkomlighetens räkning, men han hade åtminstone handlat efter bestämd öfvertygelse, och hade haft den tillfredsställelsen att finna del flere ledamöter sett saken under samma synpunkt, som han, nemi. att målet varit uppskjutet, utan att någon bestämd lid för dess afgörande varit utsatt.
Det i dag fattade beslutet vore åter ett uppskofsbeslut, likväl med bestämmande af en tid, då uppskof ej vidare finge äga rum.
Boye, Fredr.; Såsom representant af detta Hus, och jemväl för det närvar, i egenskap af ordför. inom Ridd.- directrn, tager jag mig friheten till R. o. Ad:s besvarande göra tvänne frågor. R. o. Ad. har beslutat, att en eller tvänne referenter skola anlagas, och Ridd.Ulsk. har derom underrättat directionen med tillkännagivande: att en kungörelse i tidningarna borde derom underrätta sökande till denna befattning.
Uti den instruclion R. o. Ad. utfärdat till dess direction, är uttryckligen stadgadt: alt till Ridd.cancellister linder riksdagen endast får antagas adelsmän.