Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
, endast bestämt rösti altigheten och nu ägde besluta om grunderna för afgifternas erläggande; så skulle jag för min del icke tro, att någon inconseqvens läge i detta, då troligen många ledamöter, lika med mig, icke kunnat föreställa sig, att, i samma stund de afslogo Hrr von Hohenhausens och Gripensledls förslag, all rättighet var afskuren ali yttra sig 0111 afgifternas erläggande; och nu skulle jag, ifall Hr Landtm, täckes göra afseende på denna framställning, vördsamt föreslå den slags grund för dessa afgifter, som jag tror mig veta att PresteSt. antagit, nemi. att alla afgifter, som på sockenstämma beslutas, utgå, såvida ej särskildt derom blifvit stadgadt, eller fi ivillig öfverenskommelse derom träffad efter de grunder, som om rösträtt i 6 §:n bestämdt är.
Gr. af Ugglas: Jag är Frih.
Cederström mycket förbunden för den upplysning, lian gaf oss, om hvad som passerade då jag för en stund var fränvar. under sista plenum, nemi. att Hr von Hohenhausens förslag innefattade bestämmande af afgifter lill just samma föremål, som i dag blifvit utsatta.
Det blef således i förra plenum afslaget, men R. o. Ad. har i dag, genom antagande af Hr von Ilartrnansdorffs förslag, bifallit samma sak.
Då således nu finnas 2:ne stridiga beslut, skulle jag anse det. vara bäst att fatta ett 3:dje beslut, som modifierade det beslut, som står i strid nied det sist fattade, och satte hela lagstiftningen i sammanhang.
Cederströms farhågor för de stora afgiflerna, hvarpå skulle följa omöjlighet att betala, samhällets upplösning etc., enligt hvad Frih:n förespeglat ; men det, hvarom jag är bestämdt säker, är, att gifves icke någon grund för afgifters erläggande, så upplöser sig communen, och då vore det bättre att icke uppgöra någon communal-lagstiftning, emedan man i sjelfva denna lagstiftning lade ett frö till dess upplösning.
Jag har ingenting emot [fr Lagergrens förslag och tror det innefatta detsamma sorn mitt.
Jag har förut nämnt hvarföre jag anser det vara en skilnad emellan de förut pröfvade och nu ifrågavar. förslagen, nemi. att nu föremålen, hvartill afgifterna må utgå, äro speciell bestämda, men deremot de förra förslagen ansågos så generella, att de föranledde farhågor för en öfverdrifven beskattning.
Om jag icke orätt fattar den nu ifråga - Dan 10 Mart f. tn. 167 var. discussionen, förekomma här 2 frågor på en gång.
Den ena är sjelfva formfrågan, huruvida det är R. o. Ad:s rättighet att besluta öfver Gr. af Ugglas’ förslag.
I detta afseende anser jag det vara tydligt, att vi böra afvakta i första rummet Hr Frih. o. Landtnäs yttrande, och sedermera hafva oss öppet enligt grundlagen alt yrka propos., i händelse vi anse den böra meddelas, men någon annan discussion öfver den frågan tror jag icke bör äga 111m.
Hvad sedan angår den andra frågan, eller sjelfva nyttan och lämpligheten att antaga Gr. af Ugglas’ förslag, ifall det kommer att framställas, tror jag att vi böra dröja med discussionen derom tills formfrågan är afgjord, och när denna discussion förekommer, anhåller jag ali blifva uppropad, för att vid detta tillfälle få redogöra för orsaken hvarföre jag i sista plenum instämde i Frih.
Cederströms åsigt ang:de uttagande af frågan 0111 nfgifterna ur 5 §:n.
Spens helt och hållet förekommen, och önskar att vi måtte fä llr Landtnäs bestämda yttrande i afseende på erhållande af proposition.
Ingen skulle hellre än jag Önska, det R. o. Ad. fattade ett beslut, någorlunda motsvarande det förslag, som Gr. nf Ugglas nu framställt.
Jag talade för Hr Gripenstedt* förslag, men då det afslogs, kao jag nu, då Hr Frih. o. Landtm, fästat uppmärksamheten pä öfverensstämmelsen emellan Hr Gripenstedts förkastade motion och Gr. af Ugglas’ nya förslag, ej tillstyrka det Högh Ståndet att genom en ny omröstning upphäfva hvad som en gång är beslutadt.
De värde ledamöter, som då dref vo saken till det slut den fick, få naturligtvis laga på sitt ansvar den utgång, hvartill vi kommit, men oss tillkommer icke nu att upprifva hvad som är afgjordt.
Då saken åter kommer till Ulsk:n, är det.val ganska säkert, att de ej lära underlåta att till R. o. Ad. inkomma med förfrågan hvarföre 5 §;n är borttagen, utan att något annat stadgande blifvit salt i stället.
Förmodligen få vi då en hemställan fi ån Utsk:n att luckan måtte fyllas.
Jag anhåller om Hr Landtints yttrande ang:de lagligheten af den propos., som är begärd, på det att vi må komma till slut med saken.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att skälen, hvarföre han ansåg Gr. af Ugglas’ och Hr Lagergrens förslag vara stridande emot de beslut, R. o. Ad. förut fattat, vore följande:
I sista plenum bade voterats, i 2tne hvarandra efterföljande voteringar, om (vänne propostr, som började sålunda: ”Sockenstämma må besluta afgifter för communala åligganden ;B dessa båda propos:r hade blifvit afslagna.
Dessa ord ”communala åligganden’’ kunde icke anses mera vidsträckta än livad R. o. Ad. nu genom beslut ansett böra höra till sockenstämmas handläggning, nemi. de mål, som röra församlingens gemensamma angelägenheter.
De pro. a68 Den 10 M ar s f. m. pos:r, som i sista plenum blifvit afslagna, bade afven innehållit, att vid afgifters uttaxering följes samma beräkningsgrund, sorn gäller för rösträttigheten.
Gr. af Ugglas bade nu föreslagit, alt afgifterna skulle beräknas att af hvarje röstberättigad församlingens ledamot utgå i mån af den rösträttighet han äger.
Hr Lagergrens förslag vore ungefärligen lika lydande; det vore nemi., alt alla afgifter, som på sockenstämma beslutas, utgå, såvida ej särskildt derom blifvit stadgadt eller frivillig öfverenskommelse derom träffad, efter de grunder, som om rösträtt i 6 §:n bestämdt är. E. o. Ad. behagade häraf finna, att dessa förslag vore alldeles desamma, som i föregtde plenum blifvit genom tvänne voteringar afslagna; Ståndet behagade äfven erinra sig, att, då dessa voteringar ägde rum, fråga icke varit om alt antaga eller förkasta 5 §:n af Utsktns förslag; ty den frågan hade redan blifvit förut genom votering afgjord.
Då äfvenväl samma mening, som nu blifvit framställd, redan då var yttrad i form af anmärka., så hade Utsk:ns förslog i 5 §:n blifvit genom votering förkastadt , äfvensom den mening, i afseende på afgifternas bestämmande, som under diseussionen blifvit framlagd.
Det hade nemi. varit Hrr von Hohenhausens och Gripenstedts förslag, sorn genom de tvänne vo.terrna och efter särskilda discussioner blefvo afslagna.
Således kunde Hr Landtm, för sin del icke finna, alt det med den ordning, som bör iakttagas vid R.o. Ad:s öfverläggningar, kunde vara förenligt, att åter i dag framställa till antagande ett förslag, som på detta sätt under föregtde plenum efter så moget bepröfvande blifvit afslaget.
Visserligen kunde Hr Landtm, icke undgå att inse de olägenheter, som skulle följa, om R. o. Ad. icke bestämde huru och på hvad sätt afgifterna skola vid sockenstämma beslutas; men denna olägenhet kunde likväl icke jemföras med den, som kunde uppstå, om R. o. Ad. ena dagen upphäfde beslut, Hvilka en föregtde dag blifvit fattade, hvarföre Hr Landtm, icke kunde anse, att det förslag, Gr. af Ugglas framställt, kunde af R. o. Ad. till pröfning upptagas i den form, det nu blifvit framstäldt.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. ansåg, att, på de skäl han nu framställt, Gr. af Ugglas’ och Hr Lagergrens förslag för det närvar, borde förfalla.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej. ii §:n.
Spens: Den nu förevar, frågan vidrör ett ämne, som efter min tanke är af aldra största vigt.
Jag anhåller att i detta afseende få upptaga R. o. Ad:s tid.
Sockenstämman, sådan den hittills varit, och sockenstämman, sådan man synes önska alt hafva den hädanefter, är ett bihang tillden Den 10 Mars f. m. administrativa myndigheten, ett surrogat för densamma i de mål, der den icke hinner med att styra, följaktligen ett medel att genomdrifva livad den icke tilltror sig att kunna direct bestämma, fb'i att icke komma i strid med stadgandet om skatt och tunga på Kronans undersåtare.
Sockenstämman, så snart en illimiterad besvärsrätt tillkommer hvar och en, samt besvären afdömmas af administrativ myndighet , mäste ovillkorligen leda derhän.
Det är på grund af denna åsigt, som min öfvertygelse alltid varit, att sockenstämmoinstitutionen i Sverige borde lemnäs i det närmaste sådan den är, till dess man med fullt allvar och i grundlagsväg företagit en revision af den stora frågan, huruvida det är tilli äckligt alt hafva en centralmyndighet, som beskattar under namn af R.
St., eller om en beskattning och en folkrepresentation i mindre kretsar bör äga rum eller icke.
Hvad som i detta afseende synes mig vara säkert, är, attén sådan institution i så små kretsar som sockenstämmans, och utan några andra mellankretsar, om den blefve så sjelfständig i sina beslut 0111 utgifter, att dessa beslut i alla händelser skulle godkännas eller corrigeras af den administrativa myndigheten, skulle vara alltför vådlig.
Ad. icke under annat villkor bör ingå på den af Utsk:n här föreslagna §, än att det hålles R. o. Ad. öppet, att, i händelse beslut fattas om länsnämnders införande, göra följande tillägg i §:n:
"Angår ingifvet besvär öfver sockenstämmobeslut en yrkad förhöjning i utgifter , då må domcapitlet eller Konungens Bef:h:de inhemta länsnämndens yttrande, och icke utan dess tillstyrkande medgifva en sådan förhöjning.”
Det blir sedermera en annan fråga att söka få länsnämnden så organiserad, att den möjligen kan innefatta någon controll emot den administrativa myndighetens makt; men att utan någon sådan controll, utan möjlighet att instituera ett sådant återhåll, bestämma en illimiterad besvärsrättighet och rättighet alt ändra sockenstämmas beslut, det får jag för min del protestera emot.
Uti 11 §:n anhåller jag att tå föreslå åtskilliga förändringar, nemi. att orden ”någon persons enskilda rätt” utgå, och i stället införas orden "ensamt någon person af församlingen;” alt orden på 3:dje raden, från och med "meddelas” till och med’’äs k ar,” utgå; att ordet "honora” på 4;de raden utgår, och i stället införas orden ’’i n n e fa 11 a n d e beslutet;” alt på y:de raden efter ordet ”afsa t tan de” införes ’'s å ock granskningen af och redovisningen för kyrkans medel;’’ samt att efter ordet ”tillstäldt” på i/{:de raden utgår hela meningen till punkten vid ordet ”meddelas.” §:n skulle då få följande lydelse : ”Nu är sockenstämmoprot. och beslut justeradt och underskrifvet, då skall beslutet med besvärshänvisning, som alltid bör åtfölja qästpåföljande
Sön- eller Den 10 Mars f. m. helgedag, då gudstjenst hålles, fran predikstolen uppläsas.
Angår det ensamt någon person af församlingen , då skall honom ofördröjligen utdrag af prof., innefattande beslutet, tillställas.
PROTOCOLL, > HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE MMDHSiaAlKSa ocii AHill VID Årén IS53—IS54.
Onsdagen den 25 Oktober 1854.
Plenum kl. 10 I. m.
Justerades 7 prot.-uldr. för den 21 dennes, samt p!eni-prot:l för den 14 sisil.
Cederström, Hud., upläste en så lydande motion:
Stms svar å K. M:s Nåd. framställning om ett tillökningsanslag för forlskijndande af afvillringsarbetena i Rikets tre nordligaste län synes ett förbiseende hafva ägt rum, hvarigenom äfventyras en betydlig minskning af detta för ett vigtigt ändamål afsedda och af R.
St. beviljade anslag.
Det är för att härutinnan bereda rättelse, söm jag, under åberopande af Riksd.- Ordn:s 5(5:te §, vördsamt anhåller att få till StatsUtsk. remitterad nedanstående utredning.
Förhållandet är i korthet följande. K. M., som förklarade sig anse det vara af synnerlig vigt för påskyndandet, af afviltriugsärendernas afslutande i Rikets nordligare län, alt personer, som ådagalagt nit och skicklighet vid dylika ärenders behandling, blefve för någon tid förordnade att, emot erhållande af lämplige arfvoden, hos K. M:s Beflude i Westernorrlands, samt Wester- och Norrbottens län, äfvensom hos Kammar-Koll :m, handlägga, såsom föredragande, der förekommande afviitringsmål, häri Nåder, på grund häraf och med afseende å angelägenheten alt för afvittringarnes skyndsammare bedrifvande i nämnde län flere afvittringslandtmätare antoges, äskat att, jemte bibehållande af nuvar:de äldre anslag, ett serskildt tillökningsanslag af 8,000 R:dr årligen måtte, folden tid nästa Statsreglering blefve gällande, beviljas till fortskyndande af afvitlringarne i de nordligaste Irenne länen.
Häröfver yttrade sig StatsUtsk. i dess Utlåt, M 71, punkten 14 sålunda: ”Enär, efter hvad kändt är, klagan länge varit förd öfver långsamhet vid afvittringsärendernes behandling och afslutande uti ifrågavar:de tre län, är det följaktligen af vigt att åtgärder vidtagas, hvarigenom mera skyndsamhet i detta afseende kan beredas.
Den 25 Oktober.
Af sådan anledn. har Utsk. ansett den begärda summan af 8,000 R:dr böra ställas till K.
M:s disposition att under 3-år utgå lill afvittringsärendernes fortskyndande i Vester-Norrlands, samtVesteroeh Norrbottens län ; men som ifrågakomne anslag icke är till de ständiga behofven lian förligt, bör detsamma, efter Ulskts tanke, bland de till extra Statsregleringen hörande utgifter ttpiagas, hvarföre Utsk. får hänvisa till det utlåt., som deröfver framdeles kommer att afgifvas.”
Orden läsas i hesagda Utlåt. pag. 14.
Detta yttrande blef af R.
St. lemnadt obestridt.
StatsUtsk. yttrade sedermera i Utlåt.
J\s 158, angtde extra Statsregleringen, under Sjette Hufvndtiteln, punkten 27, som återfinnes pag. 22 i besagde Ut låt tele: ”Under åberopande af 14:de punkten i Utsk:s Ullåt:de J\s 71 , angtde regleringen af utgifterna under RiksStatens Sjette llufvudtilel, får Utsk. hemställa, att till afvittringsärendernes fortskyndande i Vester-Norrlands, samt Vester- och Norrbottens län, en summa af 8,000 Rtdr må af K.
M. få disponeras och, i mån af behof, utgå under den tid nu skeende Statsreglering blifver gällande.”
Detta tillstyrkande bifölls af R.
Men härvid observerades icke, alt, ehuru K.
M. begärt 8,000 Rtdr årligen, och StatsUtsk. erkänt behofvet af den begärda summans beviljande, samt icke anfört någon omständighet till föranledande af nedsättning i detta belopp, hvarefter Utsk. i sitt sednare Utlät, endast åberopat sitt förra yttrande, inträffade olyckligtvis i det sednare Uilåttt, alt ordet årligen ej blef utsatt, hvilket, om vid föredragningen någons tipmäi ksamhet derå fästats, efter all sannolikhet icke förblifvit utan rättelse.
Man kan icke med skäl tillvita Exped.Utsk. någon afvikelse från dess skyldigheter, ty det har i detta ämne insändt sitt skrifvelseförslag, affatladt i öfverensstämmelse med det af R.
St. antagna Utlåta; men jag är fullt öfvertygad, att om Utsk:s upmärksamhet särskildt blifvit tagen i anspråk på ofvanstående förhållanden, så hade Utsk. ej undandragit sig att genom ett Mern. till StatsUtsk. eller ock till RiksSltn söka uplysning om rätta meningen af R.
St:rs beslut i detta ämne.
Emedlertid återstår alt inom StatsUtsk. npgöra och till R.
Sf. insända förslag till åtskilliga ännu ej bandlagde delar af RiksgrsKontrs Reghte, bland hvilka förekomma förbemälde afvittrings-anslag.
Af denna anledn. och då härutinnan synes sig yppa ett tillfälle att vinna en rättelse i upställningen, som skulle bereda full motsvarighet i verkligheten åt del bifallande svar å K.
M:s Nåd. framställning i ämnet, som R.
St. visserligen hafva åsyftat, anhåller jag att, på det delta verkligt angelägna och synnerligen för allmogen i de ifrågavartde länen efterlängtansvärda afvittringsafslutande mätte ernå den forlskyndade utgång, K. M. proponerat och R.
St. förmält sig likaledes önska, StatsUtsk. måtte till R.
Sf., i sammanhang med sitt förslag lill §§ i Riksg:s-Konl:s Reghte, insända ett uppå här omförmälda förhållanden grundad!. Mern., derutinnan hemställes, alt R.
St. ville, i enlighe1 med hvad (på sätt jag haft äran här söka utreda) R.
St. jemväl beafsigtigat, medgifva de begärda 8,000 R:drnes upfärande i egenskap af årligt anslag å RiksStatens Sjette Hufvudtilel bland anslagen å extra Statsregleringen.
Den 2 5 Oktober.
5 Hr von Hartmansdorff begärde denna motion på bordet.
.lag får tdl Hr von Hartmansdorff hem ställa, i hvad mån det ärende, jag haft äran andraga, har något sammanhang med hagan, ang:de Riksg:s-Kont:s Regbte och det arbete, sorn f. n. föregår på Riksg:s-afdeln:n.
Detta ärende innefattar nemi., hvad ej torde behöfva utförligare uprepas för dem, som behagat med någon upmärksamhet åhöra upläsandet af min inlaga, ingenting annat, än att ordalagen i de båda StatsUtsk:s Betänk:n, ang:de ord. och extra Statsregleringen, måtte förändras i öfverensstämmelse med K. M:s af R.
St. gillade Propos., ronde ett anslag af 8,000
R:dr tuko till K.
M:s disposition för afvittringarnes fortskyndande i de norra länen.
Ordet ”årligen”, som finnes i K. M:s Propos., felas nemi. i R.
St:rs beslut, oaktadt R.
St. vid sitt gillande af K. M:s Propos. icke anfört något skäl till nedsättning i beloppet.
Emedlertid skulle af denna felaktiga ordställning den slutsats kunna dragas, att nämnde belopp skulle under tiden för nästinstundande statsreglerings-period endast komma att utgå med en tredjedel årligen af 8,000 R:dr tuko, i st. f. all K.
M:s mening var, alt besagde summa skulle hvarje år utgå, hvilket R.
St. äfven å sin sida torde haft för afsigt att bevilja.
Skulle likväl nuvande ordställning bibehållas, upstode ostridigt en förlust för afvittringsverket i dess påräknade statsbidrag, hvadan skulle vållas tidsutdrägt för detta vigtiga ärendes hringande till ett af ifrågavar:de landsorter efterlängtad! slut; jag föreställer mig således, att Hr von Hartmansdorff, med sin kända nitälskan för landels förkofran, icke skall vilja fördröja frågans fullständiga afgörande, hvilken fördröjelse, i anseende till Riksdagens snart motsedda slut, lätteligen torde vara detsamma, som att förhindra ärendets framgång.
Jag vågar fastmera, och med hågkomst af de många tillfällen, då jag gått hans önskningar i sådana formfrågor till mötes, hoppas och förmoda, alt den värde ledamoten, af förtroende för mina upgifter och till bevis å den välvilja, som bör råda emellan ståndsbröder af redbara tänkesätt, täckes benäget afstå från sin begäran om bordläggning af delta ärende.
När jag förmärkte att Frih.
Ce derslröms motion var så lång, tillstår jag mig hafva deråt egnat mindre upmärksamhet, än vederborde; emedan jag ämnade begära henne på bordet.
Ar imedlertid icke frågan om något annat, än införandet af ett ord, som fattas, så har jag ingenting emot att hon genast till Ulsk. hänvisas, så framt Hr Gr. o. Landtm, anser det kunna ske.
Men deremot anhåller jag, innan denna åtgärd vidtages, få framställa de anmärkn:r, hvartill jag möjligen kan finna skäl.
Jag tror väl icke, att Riksdagens afslutande kan ske så hastigt, sora Frih.
Cederström förmenat, utan att det är god tid med upgörandet af Riksg:s-Konl:s reglemente.
Men jag vill likväl icke vara motionären i vägen i detta afseende, och får således afstå från den begäran jag framställt, underdel förbehåll jag dervid gjort.
6 Den 25 Oktober.
Ad. remiss af ifrågavar;de motion till StatsUtsk.
Sorn en motion af Hr von Hartmansdorff blifvit väckt om vissa förändringar i Riddarh.-Ordnm och denna motion blifvit till Riddarh.Utsk. remitterad, får jag i sammanhang dermed väcka motion om vissa tillägg och förändringar i ofvannämnde Riddarh.-Ordn., samt fördenskull vördsamt anhålla hos Hr Gr. o. Landtm., att en af Hrr Riddarh.-Kanslister mätte anmodas att upläsa min ifrågavartde motion, hvarefter densamma torde blifva till Riddarh.-Utsk. remitterad.
Den härvid af Hr Aminoff aflemnade motionen upläsles och var af följande innehåll: Sedan Böglofl. R. o. Ad. lill Riddarh.-Utsk. remitterat Hr von Hartmansdorff:! motion 0111 ändring i 20:de §:n Riddarh.-Ordnm, hvilken sålunda blifver föremål för Utsk:s granskning, så får jag härmed fästa Ulsk:s upmårksamhel på åtskilliga i samma Riddarh.- Ordn. nödiga och nyttiga förändringar och tillägg.
F. n. förefinnes icke något stadgande om val af Suppleanter till Ulskm, utan har så tillgått, att serskild motion i delta ämne blifvit vid Riksdagarnes början väckt.
Då nyttan och behöflighelen af desse Suppleanter numera är allmänt erkänd, vågar jag vördsamt föreslå, att i 19:de §:n Riddarh.-Ordningen föreskrifves, att Eleklorerne skola, på samma gång ledamöter lill Ulskm utses, välja ett för hvarje Utsk. serskildt bestämdt antal Suppleanter, hvilket antal, utsedt i förhållande till antalet af Ledamöter, jag öfverlemna!- åt Utsk. att närmare bestämma.
Jemte det i 23:dje §:n, efter orden: ”Den som blifvit vald till Ledamot af Utsk.”, tillägges ”eller Suppleant”, torde i samma § böra föreskrifvas, dels att, då ledighet för viss tid någon ledamot beviljas, Suppleant inträder i den permitterades, ställe och således att orden i nämnde § ”val till ny Ulsk:s-ledamot under ledighetstiden” utgå, dels all vid tillfällig frånvaro Suppleant icke må, utan efter vederbörlig kallelse, inlaga plats i Utsk.
Den i R. o. Ad:s Ordningsstadga föreskrifne påföljd för uteblifvande från Bänkmätinens, Elektorernes eller Utsk:s sammanträde torde böra i 24:de §:n Riddarh.-Ordnm intagas.
Sedan andra upropet vid voteringar numera blifvit afskaffadl, bör 31:sta §:n sålunda förändras, att ledamöterne, i stället att föra Prol. öfver dem, som icke rösta, blott anteckna huru många som afgifva röster.
Om remiss af denna min motion till Riddarh.-Utsk. anhålles.
Remitterades lill Riddarh.Utsk.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 18 och 21 dennes på bordet lagda Utlåt.
M 136, i följd af RiksStåndens beslut
Den 25 Oktober. 7 med anledn. af Belänk:t M 115, i fråga om Elementar-läroverken m. m.
Detta Uilåt. företogs punktvis till afgörande, hvarvid nedannämnde af Utsk. ånyo behandlade punkter af Betänk:t JVs 115 förekommo, nemi.:
A. Hr Te rsmeden, Nils:
Ehuru det beslut, som R. o. Ad. förra gången fattade, i sjelfva verket innebar en öfverflödsålgärd, får jag dock tillstyrka, att R. o. Ad. måtte vidblifva detta beslut, då ett annat Stånd deruti instämt.
Att deremot införa ordet ”gemen samt” näst före orden ”redan gillade grunder”, måste jag för min del ogilla, emedan R.
St. derigenom skulle önska, att den blifvande skolordningen skulle byggas på de grunder, som förut blifvit af R.
M. gemensamt fattade.
Nu kan det emellertid hända, att K.
M. redan fastställt grunder, öfver hvilka R.
St. icke yttrat sig, men väl fattat deremot stridande beslut; och om de nu tillägga ordet ”gemensamt”, så skulle man hafva hegardt, alt hvad som af K.
M. redan blifvit fastställd), skulle uphäfvas, en orimlighet, som är så mycket större, som R.
St. i detta fall icke hafva något att besluta, utan endast alt önska.
Jag hemställer fördenskull, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt en gång fattade beslut; ty om K. M. vill följa Ständernas önskningar, eller vidblifva de grunder, som redan blifvit fastställde, så står det honom alltid fritt.
Jag vill icke trötta R. o. Ad. med upläsandel af min reservation i denna punkt; men jag ber dock att korteligen få redogöra ,för skälen dertill.
Förhållandet var nemi. att R. o. Ad., samt BorgareSt., hade bifallit Utsk:s förslag i denna del, hvaremot PresteSt. beslutat, att orden : ”på de af K. M. och R.
St. redan gillade grunder” skulle uteslutas, och BondeSt. åter, sora till Utsk. återremitterat frågan, att ordet ”gemensamt” skulle näst före orden ”redan gillade grunder” i den underd. skrifvelsen inflyta.
För Utsk. återstod således ingenting annat än att, så framt ej dessa skiljaktiga beslut kunde sammanjemkas, vidblifva sitt förut fattade beslut och inbjuda BondeSt. att deruti instämma.
På afdelningen gick det dock så, alt man stod fast vid sitt förra beslut, ulan alt inbjuda BondeSt. att deruti instämma, hvilket dock, efter min öfvertygelse, varit det rätta.
I delta skick stod frågan, då hon kom till Utsk:s plenum, hvarest vid delta tillfälle åtskilliga ledamöter voro frånvarande, hvilket också förorsakade att Utsk. på en ledamots yrkande, hvaruti alla BondeSt:s ledamöter instämde, genom votering beslöt införandet af ordet ”gemensamt”
Detta innefattar dock, på sätt Hr Tersmeden yttrat, både en olämplighet och en förändring uti ett redan af trenne
Stånd fatladt beslut, och, för att bemantla ett dylikt förfarande, sade de, som önskade att få in ordet, att det endast innebar en redaktionsförändring.
Så är dock icke förhållandet, utan det innefattar en verklig förändring i sak; men om också icke detta skulle vara händelsen, vore det 8 Den 25 Oktober. ändock en olämplighet, då tre
Stånd redan fatlat ett öfverensstämmande beslut i frågan.