Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förklarade visserligen, att jag ansåg att det med ärendenas gäng under denna riksdag icke gerna kunde stå tillsammans, att Utsk. sjelf! skulle utsätta liderna för dess sammanträden, och att sådant hade ex usu devolverat på ordföranden; men deraf följde icke, att jag någonsin ansåg, att icke Utsk., när det ville besluta om samroanträdestiden skulle äga en sådan rättighet, hvarföre också, när Utsk. fann att det ville sjelft bestämma liden för sitt sammanträde, och när Frih.
Rehbinder ansåg sig böra göra propos. derom, jag hade äran till besagde Frih. öfverlemna klubban, och se! han gjorde propos. och lät äfven utfärda anslag till sammanträde på e. m. , och saken gick ganska riktigt för sig.
Deraf torde följa, att en ordförande väl kan med sitt Utskts samtycke utsätta sammanträden, hvarom grundlagen icke ansett sig behöfva lemna någon föreskrift, emedan det säger sig sjelft hvad som i delta fall bör ske; men grundlagens tystnad i detta fall äfvensom flera riksdagars praxis kunna icke borttaga den på sundt förnuft och grundlagens anda stödda gilltiga meningen, att majoriteterna, så väl inom Stånden, som inom Utskrn, äga att bestämma Ståndets eller TJtskrs handlingssätt, och att ledamölerne inom dessa majoriteter icke äga något annat rättesnöre för sitt handlingssätt än grundlagen.
Detta tror jag kan tjena till en liten upplysning derom, huruvida, sedan Gr.
Horn såsom ordförande sökt göra alla möjliga hinder, StatsUtsk. kunnat gå med en anmälan till R.
St., och har jag icke fattat med visshet, huruvida Grefven icke äfven lagt hinder i vägen för Utsk. att göra anslag till sammanträde.
Hvad jag anfört loide emedlertid vara en liten upplysning om hurudan praxis förut vid denna riksdag i dylika frågor varit, och jag öfverlemnar då åt dem, som vilja tillämpa praxis, att tillse, huruvida icke förhållandet varit, att Utskrn sjelfva ägt rättighet att bestämma sina sammanträden, äfven om denna lätt vanligen varit utöfvad af ordföranden.
Då jag nu har ordet, så kan jag icke underlåta att äfven lemna ett syar lili Hr Printzensköld, som ansett det a3u
Den 14 Jani f. m. vara sfi alldeles likgilltigt, om eassakistan står till höger eller till venster på Riddarholmen.
Jng får till svar derå nämna, alt jag icke tror, alt detta är så likgilltigt, utan anser det vata ganska nödvändigt, att de, som fylin eassakistan, också få säga hvarest den hör stå.
Det är denna öfvertygelse, som är grunden för min förmening, att R.
St. vid en blifvande riksdag böra se sig bättre om, än alt låta en sådan fråga, som denna, vara den sisla.
St. fyllt eassakistan, så kan det hända, att de gerna vilja veta hvar den kommer alt stå, och delta liar jag till svar på Hr Printzenskölds yttrande trott mig böra anföra.
Hr Frih. o, Landtm, yttrade, alt han, i anledn. af den utsträckning discussionen tagit, linge erinra R. o. Ad, derom, att den fråga, hvartill StatsUtskis nu föredragna mein. gifvit anleda., endast vore eli Utsk:s beslut, att anslag skulle utfärdas till sammanträde af förstärkt StatsUtsk.
Mern. innehölle ingenting ang:de ett Utskrs eller dess ordförandes företrädesvis ägande rätt att utfärda anslag, ej heller någonting om sjelfva hufvudsaken, huruvida vissa medel borde ingå till Riksg.cont. eller icke, eller huruvida någon ändring i hittills gällande föreskrifter borde äga rum eller icke, utan innehölle mern. eri hell enkel anmälan 0111 det beslut StatsUtsk. fattat angide den votering StatsUtsk. ansett böra äga rum inom förstärkt StatsUtsk., och vore således detta det enda ämne, sorn kommit under öfverläggning.
Det var äfven samma ämne, hvarom PresteSljs inbjudning hand-» lade.
Jag ämnade just lill Gr.
Frölich framställa den erinran, som Iir Frih. o. Landtm, nu gjort, att mern. alldeles icke handlar om försumliga ordföranders åtgärder och Utsk:s rättighet att bestämma tiderna för sina sammanträden, utan frågan angar här StatsUtskis beslut att sammanträda i förstärkt Utsk., för att votera i frågor der propos:ua blifvit ogillade.
Dessa frågor böra icke skäligen kunna sammanblandas, och jag instämmer i begäran om propos. på bifall tili PresteStis inbjudning.
Atskillige värde talare hafva yrkat, att R. o. Ad. i denna fråga måtte instämma i PresteSt:s beslut.
Detta beslut innefattar ett tillkännagifvande, ett förständigande eller ett tilfrättavisande för StatsUtsk., derföre att Utsk. skall hafva grundlagsvidrigt förfarit; men desse värde talare hafva icke åberopat någon grundlags-^, som berättigar RiksSt:u att meddela Utsk:n sådana förständigande!!.
Jag skulle tro, att då man omtvista!- den frågan, huruvida grundlagen medgifver RiksjSt:n någon sådan rättighet, så borde man likväl i alla händelser icke anse sig kunna utöfva en sådan rättighet vid detta tillfälle, då Utsk. handlat i öfverensstämmelse med de anvisningar, som innefattas uti prot.uldr, ifrån tvänue Riks - Den 14 Juni f. m.
St<; ty R. o. Ad. torde finna, alt om Utsk. af sadan anledn. liar får elt förständigande, så måste detta förständigande sträckas ändock längre, än som måhända varit R. o. Ad:s mening.
Jag tror således, att det är lämpligare att lägga denna fråga till handlingarna, eller om R. o, Ad. skulle vil-* ja ingå i fiågan, så vore det måhända det rikligaste att Jemna sina deputerade föreskrifter om huru R. o. Ad. anser, att de höra handla vid föreslående votering.
På det sältet har ett annat Stånd tillvägagålt, ty då RondeSt.s deputerade i förstärkta StatsUtslu Ville undandraga sig att Votera, men sammanträde för voleringefis verkställande likväl anslogs* så gaf llondeSt. sina deputerade föreskrift hulu de borde handla och, för att vara alldeles säkert om beslutets Utförande, så enrolerade sig hela Ståndet såsom suppleanter.
Jag ansel’ denna åtgärd vara så mycket riktigare, som jag icke kan annat än medgifva den an marku., sorn Gr.
Horn framställt, nemi. att det förstärkta StatsUtsk, ipso facto icke finnes förr, än RiksStm för hvarje särskildt fall valt sina deputerade till Ut>k:s förstärkning.
Deraf följer i min tanke äfven, att Oaktadt R< o.
Ad., ulan beräkning af möjligheten att elt sådant dilemma, som detta, skulle uppstå, har gifvit sina ledamöter i StatsUtsk. rättighet att lösta öfver alla förekommande frågor, så måste R, o. Ad. likväl anse sig berältigadt att förklara, huruvida dess deputerade äfven i denna fråga må rösta eller icke.
Detta kan naturligtvis icke sträckas längre, än till de extra ordinarie ledamöterna af det förstärkta StatsUtsk.; ty hvad de ordinarie beträffar, så måste de vid denna fråga hafva rättighet att följa sin egen öfvertygelse.
Jag tror att denna form för ärendets behandling vöre den värdigaste, och jag hemställer lill Hr Frih. o. Landtm, samt Ståndet, om icke den borde föredragas framför hvad som blifvit yrkadt, eller att gifva StatsUtsk. en föreställning för elt grundlagsvidrigt förfarande, hvilket måhända Ilar vore att gå nog långt, då man likväl måste medgifva, att här finnas skäl på båda sidor, och om saken undergår en noggrann pröfning, så torde det ligga för mycken bestämdhet uti det prot.uldr., hvarigenom SlatsUtsIcs förfarande i denna fråga skulle komma att förklaras för grundlagsvidrigt.
Horn; Den siste värde talaren har gjort den rättvisa anmärknln, att R... o.
Ad. visserligen skulle orätt förfara, om R. o.
Ad., utan att framlägga något skäl, skulle tilltala StatsUtsk. i så allvarsamma termer, som PresteSt. föreslagit.
Jag skall då bjuda till att gifva elt skäl, som jag trodde att den värde talaren icke skulle hafva förglömt och hvilket är ganska fullständigt.
Milt skäl är hemtadt ifrån inbjudningen af IJondeSt., emedan detta Stånd , på samma gång som det förständigat StatsUtsk. alt verkställa votering, likväl inbjudit de öfriga Stånden alt förena sig med det - 232 Den i4 Juni f. ra. samma om delta förständigande till StatsUtsk.
Jag tror således, att då detta tyckes bevisa, det BondeSt. icke anselt sig utan de öfriga Ståndens medverkan vara berättigadt att ålägga StatsUtsk. voteringens verkställande, — man hade bort säga förstärkta StatsUtsk., sorn enligt Reg.Fms 6g § är ett särskildt Utsk., — så bar StatsUtsk. vida öfverskridit hvad BondeSt. åsvflat, då Slats-Utsk. tilltrott sig alt endast på tvänne Stånds förständigande iakttaga hvad BondeSt. begärt, innan Utsk. inbemlal de (vanne öfriga Ståndens yttranden öfver BondeStts inbjudning.
Jag Irodde atl SialsUtsk. åtminstone bade bot t afvakta ett af de tvänne öfriga Ståndens förständigande, innan det inbjudit förstärkta StatsUtsk. alt företaga denna votering.
Det är detta förbiseende, icke allenast af hvad jag tror hafva ålegat StatsUlsk.
, utan äfven af grannlagenbeten i BondeStts sätt alt gå lill väga i detta fall, sorn jag tror böra läggas StatsUtsk. till last, oell detta är i min tanke för R. o. Ad. ett hufvudsaklig! skäl att i samma termer, som PresteSt., underkänna Stats0tskts tillgrepp i detta fall, att vilja besluta med R.
St:s rätt der StatsUtsk. alldeles icke äger en sådan beslutande rätt.
Sprengtporten har framställt ett tvifvel, huruvida RiksStm äga någon rättighet ali tillrättavisa ett Utsk., som sig grundlagsvidrigt förhållit, oell har ansett att ett sådant tillrättavisande åtminstone icke bort aga rum vid detta tillfälle, då tvänne Stånd uppmanat Utsk. att göra hvad det gjort.
Sprengtporten skulle önska, att Stånden i lindrigare termer behandlat frågan, är helt naturligt, och kan icke förundra R. o. Ad., då Frihtn har åtagit sig att framställa den propos., sorn grundat beslutet.
Frihtn har väl reserverat sig emot beslutet, men likväl varit den häfstång, genom hvilken denna lagstridighet kommit i rörelse, och den, hvilken helt och hållet vållat delta trassel; ty sedan de 2tne Stånden, R. o.
Ad. och PresteSt., hade vägrat att antaga BondeSt:? inbjudning, så följde det af sig sjelft, att någon åtgärd icke kunde äga rum i StatsUtsk., så framt icke StatsUtsk. velat försöka det lilla tilltaget, alt på sidan om R.
St. komma lill votering i frågan.
Då nu saken här måste vara densamma, som i hvarje fall, der ett Utsk. olagligen sig förhållit, d. v. s. om ett RiksSt. remitterar till ett Utsk. en fråga, hvilken, i stället för att der upptagas, på sätt grundlagen föreskrifver, af Utsk. helt annorlunda behandlas, så är det klart, att RiksStm äga rättighet att ogilia Utskts förfarande, att tillrättavisa Utsk. och att förklara, att detsamma grundlagsvidrigt sig förhållit.
Något annat är här icke fråga om, och jag fortsätter således mitt yrkande af bifall till PresleStts inbjudning.
Mitt yttrande måste icke Lafva blifvit rikligt uppfattat af Gr.
Jag har icke uppträdt för att försvara åtgärden, utan endast för att fästa uppmärksamheten derpå, att det, åtminstone i min tanke, icke finnes något grundlagsbud, som berättigar RiksStm att gifva deras Utsk. föreställningar.
Det är blott på denna omständighet, som jag fästat R. o. Ad:s uppmärksamhet.
Hvad åter angår den anmärkn., som Frih.
Cederström behagat framställa emot min tillfälliga egenskap af ordförande i R.
Sits förstärkta StatsUtsk. vid ifrågavarande tilldragelse, så utber jag mig till en början alt få fästa hans uppmärksamhet på, att ehuru jag visserligen icke hyser någon den ringaste obenägenhet att inom detta
Hus vid hvarje tillfälle uppträda och försvara mina åtgärder, så är likväl Frih.
Cederström icke på något sätt berättigad alt i något afseende bedömma mitt tillgörande inom Utsk., och ehuru jag ansett ett sådant förfarande, som StatsUtsk. nu beslutat, vara grundlagsvidrigt, så har det likväl berott belt och hållet på mitt individuella omdöme, att bestämma mitt handlingssätt i detta fall, och då har jag icke ansett mig äga någon rättighet att förhindra Utsk. att få en propos. framställd, som redan var beslutad.
Detta har föranledt mig att framställa densamma, och i motsatt fall hade förhållandet äfven blifvit enahanda; ty 0111 denna propos. icke hade blifvit framställd af mig, så hade den blifvit gjord af någon annan ibland StatsUtsk:s närvarande ledamöter.
Jag får således fästa Frih. Cederströms uppmärksamhet derpå, att jag anser mig i denna fråga hafva fullkomligen grundlagsenlig! förfarit, och om ett dylikt fall ännu en gång skulle inträffa, så tror jag mig böra handla på samma sätt som nu.
Det var vanligt vid början af riksdagen, då vi fattade våra första beslut, alt, så ofta som R. o. Ad:s beslut, lika med PresteSt:s, stridde emot de andra tvänne Ståndens, och man här yrkade, att man, enligt grundlagarna förfarit, så var man straxt färdig ifrån den mogatta sidan med det påståendet, att R. o. Ad. ville uppträda såsom censor öfver de öfriga Ståndens handlingar.
Symptomer deraf hafva nu visat sig uti Frih.
Sprengtporten nästföregående tal, då han icke otydligt lät oss förstå, att om R. o. Ad. skulle instämma i PresteSCs beslut, så vore det att anse såsom ett intrång på de andra Ståndens rätt, emedan det involverade ett slags klander eller tillrättavisning äfven för de öfriga 2:ne Stånden.
Jag har velat relevera denna sak, derföre att den så ofta blifvit begagnad, för att imponera på Ståndet, derigenom att man framställt denna sats, som i sig sjelf är ganska obehörig, och leder derhän, att man snart icke kan yttra en tanke, stridande emot hvad andra Stånd beslutat, utan att genast anses såsom censor 26 H. 3o j 234 Den 14 J un i f, m, deröfver.
Granskningen af sådana förhållanden, som nu visat sig inom StatsUtsk., tillhör hvarje enskild ledamot inom Stånden, och hvarje Stånd betraktadt såsom en individ för sig; men Gr.
Horn har genom sitt upplysande anförande visat, alt StatsUtsk. ej iakttagit den grannlagenhet, hvarmed BondeSlts inbjudning tydligen visar, att det varit detta Stånds afsigt att tillvägagå, och att den bristande hofsamheten i StatsUtskts förfarande helt och hållet stridde deremot, då nemi.
BondeSt. inbjudit R. o. Ad. samt PresteSt. att med förstnämnda Stånd -förena sig, och derigenom visat, att Ståndet ej ansett någon åtgärd inom Utsk. kunna vidtagas, så framt icke alla RiksSt. derom förenade sig.
Jag vill blott hafva anmärkt detta, för att åtminstone visa, att det finnes flere ledamöter än Gr.
Horn, som lemnat uppmärksamhet åt denna omständighet, hvilken hvälfver ifrån R. o. Ad. och PresteSt. hvarje förebråelse, att man här, genom detta beslut, skulle uppträda såsom censor öfver de andra Ståndens handlingssätt.
Med atiledn. af Gr.
Horns och den siste värde talarens häntydning derpå, att StatsUtsk. innan de öfriga Stånden yttrat sig öfver BondeStts inbjudning, likväl skyndat att besluta om voterings anställande i förstärkta Utsk., får jag för min del tillkännagifva, att, så vidt jag påminner mig, beslöts, alt intet afgörande skulle komma i fråga i sjelfva saken, förrän Utsk. inväntat prot.utdr. ifrån de öfriga Stånden, rör.de deras beslut om BondeSt:s inbjudning, och att Utsk. således icke fattat något beslut, förrän dessa prot.utdr. blifvit för Utsk. föredragna.
Horn sist hade ordet och tillis ä n n a ga f de skäl, på grund hvaraf han ansett att StatsUtsk. grundlagsvidrigt förfarit, så väntade jag verkligen att Frih.
Sprengtporten skulle besvara detta yttrande.
Orsaken hvarför han icke gjort det, lärer egentligen hafva varit den, alt det icke behöfdes något svar derpå, och den siste värde ledamoten har upplyst huru denna fråga inom Utsk. egentligen blifvit betraktad.
Då det nu lider till slutet af riksdagen, och det således kan vara godt, att i afseende på hvad som tilldragit sig under hela riksdagen gifva tillkänna sin opinion, så kan jag icke underlåta att anhålla att få till prot. antecknadt, att det nu för mig synes klart, att dessa inbjudningar leda till intet annat, än att man blir bedragen.
Jag föreställer mig, att BondeSt., då det aflät sin inbjudning, förutsatte först och främst, att StatsUtsk. skulle genom denna anmälan endast begagna sin lagliga rätt och fullgöra en ovillkorlig skyldighet, och att de andra Stånden skulle få ett tillfälle att, på grund af denna inbjudning, äfven rätta sitt förfarande; men, mine herrar! iubjudningarne öro vanligen icke annat än lomma complimenter.
En talare vid förra riksdagen, hvilken nu är död, och som hade sin plats på denna Den 14 J u n i f. m. a35 bänk, berättade en gång att mandarinerna i China så länge fortsätta alt göra hvarandra complimenter, till dess alt af 2:ne den ene stupar.
Jag fruktar, att så ufven skall gå med dessa inbjudningar, och jag har endast begärt ordet för att anmärka detta, ifall det kan tillvinna sig någon uppmärksamhet.
Ad. behagade antaga den af PresteSt. gjorda inbjudning, med läggande till handlingarna af StatsUtskrs mera.
N:o 5go.
Dä Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna, att ja öfverröstat nej, begärde Hr Munck af Rosenschöld votering.
Sedan Hr Munck af Rosenschöld uppgifvit hvad lian äskade att contra-propostn måtte innehålla, upplästes till justering och godkändes följande votens-proposition:
Den, som antager PresteShs nu föredragna inbjudning, med läggande till handlingarna af StalsUtskts mern.
N:o 5go, voterar ja; den det ej vill, voterar ne'; Vinner nej, afslår R. o. Ad.
PresteSt:s inbjudning och finner StatsUtskis meni. icke erfordra annan åtgärd, än alt läggas till handlingarna.
Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, sora följer: Ja — 77.
Nej — 3a.
Hr Munck af Rosenschöld reserverade sig emot det fattade beslutet.
Hr Westfelt yttrade, det han ansåg sig pligtig gifva tillkänna, att han icke deltagit i voteringen och ville hafva det i prot. antecknadt.
Vid förnyad föredragning af Const.Utskls den 12 dennes på bordet lagda mern.
N;o 124, ang:de utgången af inom förstärkta Consl.Utsk. anställda voteringar, fann R. o. Ad. samma mern. icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s den 12 dennes på bordet lagda mern.
N:o 125, med anledn. af åtskilliga, efter afgifvandet af Const.Utsk:s mern.
N:o 119, liviiande hlifna förslag till grundlagsändring.
Detta betänk, innehåller den fortsättning af Consl.Utsk:*, af Gr.
Anckarsvärd förut omnämnda förlag, hvarigenom Const.Utsk. velat Den 14 Juni f. m. gifva en instruction för nästkommande Ständer oin den ordning, i hvilken grundlagsändringsförslagen höra vid nästa riksdag till pröfning och afgörande förekomma.
När nu R. o. Ad. ogillat början till denna instruction, så lärer det falla af sig sjelft, att äfven fortsättningen ogillas, hvarom jag begär Hr Frih. o.
Jag medgifver att conceqvensen fordrar, det R. o. Ad. afslår förevarande betänk., när R. o. Ad. icke fann nödigt, alt det föregående betänk., hvarmed detta hörde tillsammans, skulle komma under nästkommande Ständers pröfning, och jag åtnöjer mig således att reservera mig emot dessa båda beslut. R. o. Ad. ansåg detta mern. innefatta ett ämne, hvaraf Ståndet icke ansåg sig kunna ingå i pröfning på afgifvet förslag af Const.Utsk., och afslog således Utsk:s gjorda framställningar.
Ånyo föredrogos och lades lill handlingarna StatsUtsk:s den 12 dennes på-bordet lagda memorialer: N:o 588, angrde verkställd omröstning, i anledn. af R i k s— Stms skiljaktiga beslut, i afseende på det till en styrelse för allmänna arbeten ifrågasatta anslag; N:o 58g, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, i fråga om skyldighet för Bruksidkaren Gyzanders sterbhusdelägare alt erlägga ränta å skuld till statsverket, i följd af ingången uppböi dsborgen; N:o 5gi, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 578.
Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtsk:s den 12 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 5g3, i anledn, af erhållna återremisser å utlåt.
N:o 568; och mern.
N;o 5g4, med förslag lill några ytterligare reglementariska föreskrifter för Riksg.contts förvaltning.
Likaledes föredrogos ånyo och biföllos BancoUtsk:s den 12 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 202, i anledn. af förrättad revision af bancodiscontverkets räkenskaper och förvaltning för år 1840; och mern.
N:o ao3, anglde beviljande af gratificationer till baneodiscontverkets vaktmästare för deras besvär i följd af de genom Ulsk. verkställda revisioner af baneodiscontverkets räkenskaper för åren i83g och 1840, Vid förnyad föredragning af Exped.Utskrs den 12 dennes på bordel lagda mern.
N:o 55, ang;de vid riksdagens slut till handläggning af Utsk:s tjenstemannapersonal återstående arbeten, blef samma mern. af R. o. Ad. bifallet.
Den 14 Juni f. m. 237 Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskts förslag
Nro 407' till- E. St:s und. skrifvelse till K. M., angrde förnyad förordning rörtde grunderna och villkoren för hemmansklyfning, samt afsöndring af jord eller annan lägenhet från hemman.
Justerades 1 prot.utdr. för denna dag, angrde R. o. Ad:s i anledn. af StatsUtskrs mera.
Wto 5go och PresteStts inbjudning fattade beslut.
St.-s underd. skrifvelser till K. M., nemi.:
N:o 408, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss af handlingar rörtde anskaffande och inredning af annan tjenlig local för JH. K. H.
Kronprinsens stallstat; Wto 4°9» i anledn. af K.
Mrs nåd. remiss å Christinehamns stads äldstes underd. ansökning om eftergift af Kronans rätt till ett i nämnda stad fallet danaarf; Nro 410! ■ anledn. af K. M:s nåd. remiss af Bruksidkaren A. W.
Gyzanders enkas och sterbhusdelägares ansökning om befrielse från ådömd betalning af en ingången uppbördsborgen; Nro 4u, angrde statsanslag till fattigvården för manskap af värfvade armeen och flottan; N:o 412, rörde allmänna stadganden och anslag till folkundervisningens befrämjande, jemte åtföljande bilaga; Nro 4>3) om utfärdande af en kungörelse, angrde bankens på 10 och 14 skillingar kopparmynt gällande sedlar.
Nro 56 till R. o. Ad., i anledn. af erhållen återremiss å afgifvet förslag till en § i riksdagsbeslutet. R. o. Ad. godkände derefter Exped.Utskrs under
Nro 19 afgifna förslag till § i riksdagsbeslutet, angrde dagsverksskyldigheten till kungsgårdar och boställen.
Upplästes lill justering och godkändes Exped.Utskrs nedannämnda förslag till §§ i riksdagsbeslutet, nemi.:
Nro 54» om underd. skrifvelser i bancoärenden; N;o 55, angrde ytterligare granskning af förslaget till ny civil- och criminal-lag; Nro 56, angrde hvilande förslag till grundlagsförändringar, med afseende på national-representationens ombildning ; Nro 57, angrde hvilande förslag till grundlagsförändringar; - a38 Den i\
Juni f. m. N:o 58, om postmedlen. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. 4 e< m< lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Måndagen den i4 Juni 1841 - Plenum kl. S e. m.
Justerades prot.utdr. för denna dag f. m.
Justerades pleni-prot:n för den 3o sistl.
April. e. m., samt den 3 och 5 sistl.
Lades på bordet nedannämnda från Utskm inkomna mern. och utlåttn, nemi. frun ConstitutionsUtskottet:
N:o 126, i anledn. af återremiss å Const.Ulskrs mern.
N:o 119; StatsUtskottet: N:o 5g5, med anmälan om resultatet af exlra-stalsregleringen ; N:o 5g6, i anledn. af tvänne RiksSt:s återremisser å Utsk:s mern.
N:o 582, angtde arfvoden för riksdagskostnadernas utbetalning; N:o 597, i anledn. af anmärkntr emot Utskrs yttrande ang:de aflöning för RiksSt:ns notarier under en månad efter riksdagens slut. H. R. o.
Sen i5 Juni f. m. 239 Tisdagen den i5 Juni 1841.
Stts underd. skrifvelser till K. M., nemi.:
Wto 4(5, angtde en gratification till Secreteraren vid K.
Tabellcommissionen, Hofmarskalken Leyonmark; Wto 41 ang:de amanuenserna vid K.
Bibliotheket beviljad ersättning; N:o 417» angtde ett Ian af allmänna medel till Carlskrona stads pastorat.
Justerades pleni-prot. för den 8 sistl.
St:s underd. skrifvelser till K. M., nemi.: Wto 418, angtde utbetalande af begrafningshjelp efter aflidne Räntmästare
Alm; Wto 419» angtde den nya ordinarie soldatroteringen i Riket; Wto 420j angtde den tillökade ordinarie båtsmansroteringen inom en del Jan.
Likaledes upplästes till justering och godkändes Exped.- Utskts förslag Wto 5g till § i riksdagsbeslutet, angtde ordinarie slatsreglei ingen.
Justerades pleni-prot. för den 8 sisth Maj e. m.
Anmältes och emottogos 2tne Konungens Öfverstekammarjunkare Frih.
Fr. von Friesendorff och Frih. J. C. Adelsvärd, hvilka, å K.
Mts höga vägnar, bjödo R. o.
Ad. alt i morgon förmiddag kl. 11 infinna sig i Storkyrkan, för att afhöra riksdagspredikan, samt att, efter slutad gudstjenst, begifva sig till K.
Slottet, för att vara K.
M. följa k lige till rikssalen; hvarjemte Hrr Öfverstekammarjunkare likaledes, på K.
Mts höga vägnar, bjödo 5o af R. o. Adis ledamöter att spisa middag på K.
Slottet, efter på rikssalen slutad ceremoni.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på e. m. kl. 7. Den |5 Juni f. m.
Då nu ånyo föredrogs Const.Utskrs den i4 dennes på bordet lagda mern.
N:o 126, i anledn. af återremiss å Const.- TJtskts mern.
N:o 119, fann R. o.