Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ansökningar, de öfrige af ofvanbemälte Personer, af hvilka Gapitainen Coijet nu mera skall aflidit, hvadan frågan, så vidt den honom rörer, förfaller, genom K.
M:ts serskildte Nåd.
Skrifvelser till K.
StatsContoiret, blifvit en lika förmån tillagde. 388 Stats-U skottets
Som merbemälte personer icke äga -någre Löneförmåner på Stat och de för dem förekommande serdeles ömande omständigheter af ålder och sjuklighet samt torftighet och oförmögenhet att annorledes förskaffa sig nödigt lifsuppehälle, af de remitterade Handlingarne vitsordas, har Utskottet funnit sig böra till R.
St:rs bifall vördsamt hemställa: att Lieutenanterne H. H.
Dullietz och J. F. DuRietz samt Capitainen, Frih. B. von Liewen måga, såsom Pension, tilläggas det belopp af i5o R:dr årligen, som hvardera å Högsts.
Konung Gustaf III.-s HofStat åtnjutit, att å denna Stat uppföras med tillhopa 45o.
I sammanhang härmed får Utskottet afgifva utlåtande öfver ett från H. R. o. A. till Utskottet remitterat Memorial .af Hr Grönhagen, Gustaf, deri han yrkat att åtminstone ifrån vårtiden 1796, då han till StabsFendrik vid f. d.
LifRegementets värfvade InfanterieBataillon befordrades och en Underofficers
Lön af 5o R:dr R:gs af honora tillträddes och till år i8i5 då ett ExpectanceArfvode af i5o R:dr B:co såsom Lönlös Officer honom tillädes, af Allm.
In dr.Statens Besparingar eller annan Fond undfå ersättning för den, honom ohördan, innehållne PageLönen, den han enligt Högsts.
Konung Gustaf III» Testamente förment sig hafva bordt för hela den förflutna tiden tillgodokomma samt äfven fortfarande böra åtnjuta, serdeles som han så i fred som krig troget tjenat Konung och Fosterland, samt Nationens Representanter lära anse för en glädje och helig pligt att fullgöra Högstbemälte Konungs bestämdt uttryckta vilja, under förmodan til - Betänkanden, N:o iÖ2. 38g lika, att det skulle vara under Nationens värdighet, att på en oskyldig medborgares bekostnad bereda Staten en så obetydlig fördel sorn den hvarom denua fråga handlar.
Utskottet har inhemtat, att K. M:t, uppå Herr Majoren Grönhagens underd.
Ansökning, under d. ig Sept. 1827 i Nåder förklarat honom berättigad , att sin förlorade ofvanomförmälte Page-Lön åter uppbära, enär han sitt nu innehafvande Expeclance-Arfvode eller annan på Stat erhållen större Löneinkomst frånträder; och sorn Motionären således kommit i åtnjutande af ett belopp, som motsvarar den af honom fordom innehafde Page-Lön, hvars erhållande för en förfluten tid, strider emot Författningarnes bestämda föreskrift, i afseende på fordringars utbekommande bos StatsVerket; så anser Utskottet sig icke kunna tillstyrka bifall å hvad Motionären sålunda framställt. 16:0
Uti en till K. M:t ingifven Skrift, har ÖfversteLieutenanten Tornerhjelms dotter, Eleonora Tornerhjelm i underd. anhållit, att, såsom beständigt sjuk och sysselsatt att vårda en 70-årig nästan blind Fader, få uppbära den Pension af 2Öo R:dr, som R.
St:r tillagt bennes nu mera aflidna moder, men hvaraf dea sistnämnda endast trenne år varit i åtnjutande; och har K. M:t under d. i3 sisth Febr. i Nåder öfverlemnat berörde Pensions-Ansökning till Utskottet för det afseende och den åtgärd densamma kan anses förtjena.
Som, med afseende å frami. Riks-Rådet m. ni.
Grefve Lilljencrantz’s stora förljenster mot Staten, R, St:r vid 1823 års Riksdag funnit skäligt, att tilldela 3go Stats- Utskottets dess dotter, Friherrinnan Maria Charlotta Tornerhjelm en årlig Pension af i5o R:dr; lära It. H. St.T äfven nu af samma anledning anse skäligt, att, med behjertande af härvid förekommande omständigheter, samma förmån må på RiksRådet m. m.
Grefve Lilijencrantz’s Dotterdotter, förbemälta Fröken Tornerhjelm öfverflyttas och Utskottet får derföre vördsamt föreslå: att en Pension af i5o R:dr årligen å Allm.
IndragningsStaten uppföres, att af Fröken Tornerhjelm åtnjutas, så länge hon befinnes deraf i behof. 17:0
Uti en till K. M:t ingifven Ansökning, har f. d. LandsKamereraren, Assessoren C. M. Wahlström i underd. andragit, att han, vid 68 lefnadsår, deraf nära 4^ år blifvit tillbragte i Kronans tjenst, saknade både allmänt understöd och ringaste egen förmögenhet, sedan den af honom förut sökte Pension blifvit afslagen; bönfallande Wahlström, att K. M:t, med Nådigt afseende å de för Sökanden förekommande serskildte ömande omständigheter såsom ålder, sjuklighet och nöd samt den längre tid han i de honom anförtrodde tjenstebefattningar gagnat Staten, täcktes till R.
St:r öfverlemna, om icke honom kunde förunnas, att blifva å Allm.
Indr.Staten uppförd till åtnjutande af Pension, såsom afskedad KronoFogde samt att, intill dess en sådan förmån kunde honom tillgodokomma, Nådigst tilldelas något understöd af de på Stat anslagne extra Medel; och har K. M:t, med förklarande, att K. M:t icke funnit Wahlströms underdånigst gjorde anhållan om serskildt understöd kunna i Nåder bifallas, under den Betänkandcn, N:o t5j, 3qf elen 6 nästl.
Mars till Utskottet låtit remittera lians underd.
Ansökning om att blifva uppförd till Pension å Allm.
IndragningsStaten; hvarjemte Utskottet erhållit del af Wahlströms i ämnet förut gjorde underd.
Ansökningar jemte vederbörande Verks deröfver afgifne Yttranden.
Utskottet har tagit kännedom af de detta Mål rörande Handlingar, af hvilka inhemtats, att då Wahlström år 1818 hegärde afsked ifrån sin då innehafvande KronoFogde-Beställning i Ölands Norra Fögderi af Galmare Län, anhöll han afven i tinderd. om Pension af den Fond, som, enligt K. Kung. d. 29 Junii 1798, var anslagen för Embets- och Tjenstemän, som, innan de uppnått 70 års ålder, voro, för sjuklighet och oförmögenhet att med tjensteutöfningen vidare fortfara, nödsakade att taga afsked utur K.
M:ts och Kronans tjenst, men att K. M:t, efter StatsContoirets hörande, enär Wahlström icke med behörig Läkare-Attest styrkt sin sjukdom vara af den beskaffenhet, som Högstberörde Författning fordrade och föreskref, icke fann honom vara till någon Pension af samma Fond berättigad; att vidare Wahlström året derefter, eller i Junii månad 1819, blef förordnad till LandsKamererare vid den då inrättade provisoriska Länsstyrelsen på Öland med ett årligt Arfvode af 75 T:r Sptml, som utgick af Öfverskotterne å StatsVerkets Inkomster, ibland hvilka den för utmarkernes på Öland fördelning Statsverket tillfallne Arrende-Spannemål inflöt, hvaraf LänsStyrelsens
Aflöning skulle utgå, intill dess den 2 B. 2 H. 28 ’ 3ga Stats-Utskottets vid kommande Riksdag kunde föras på Stat; samt att, enär derefter, såsom en följd af R.
St:rs beslut vid j823 års Riksdag, att några Medel på Stat icke anslogos, Provisoriska Länsstyrelsen på Öland upphörde, Wahlström under tiden i October månad i8a3 sökt afsked ifrån berörde LandsKamererare-befattning , hvarvid han jemväl i underd. anhöll, att, i anseende till ett honom åkommet armbrott, undfå Pension af den för sjuklige Embetsman anslagne Fond, men hvartill, efter det K.
M:ts och Rikets StatsContoir, uti afgifvet underd.
Utlåtande, samma anhållan afstyrkt, på den grund, att den anslagne Fonden hvarken vore beräknad för eller ens tålde utsträckning till andre, än ständige med ordinarie Löner på Stat försedde Tjenstemän, K.
M:t icke eller fann skäl, att lemna Nådigt bifall.
Då, utaf hvad sålunda förekommit, R.
H. St:r lära finna, att Wahlström, såsom f. d. afskedad KronoFogde icke är till någon Pension berättigad; och, hvad angår hans LandsKamererare-tjenst, den icke varit på ordinarie Stat, utan utgjort endast ett Förordnande tills vidare, som redan, genom K.
M:ts och R.
Sttrs beslut med år 1824 upphört, och för hvilken tillfälliga befattning någon Pension, med stöd afFörfattningarne, honom icke tillkommer, kan Utskottet icke tillstyrka, att Wahlström må till Pension å Allm.
Indr.Staten uppföras. 18:0
Uti ett till Högh R. o. A. ingifvet samt till Utskottet remitteradt Anförande har Hr Grefve Brahe, Magnus, hemställt, att en tillökning af 5ooo R:dr Betan linndén, N:o i52.
3g3 måtte beviljas uti den af R.
St:r år 1815 anslagne Summa af 10,000 R:dr årligen, såsom Fond till Expeetance-Arfvoden för Officerare, hvilka under 1813 och 1814 årens krig varit i effectiv tjenst samt ej njöto Lön på Stat, genom hvilken tillökning tillfälle skulle beredas ej mindre för omkring 120 lönlöse till storsta delen behöfvande och med Hustrur och Barni de mest bedröfliga omständigheter försatte Officerare, att erhålla understöd, än ock för de inom Capitainesoch Subaltern-Graderne varande Officerare, som nu innehafva Arfvoden, att deri vinna någon förhöjning.
M:ts vid i8i5 års Riksdag aflåtne Nåd.
Proposition anslogo R. då församlade St:r en Fond af 10,000 R:dr årligen, såsom Expectance-Löner för lönlöse Officerare, hvilka bevistat sednaste Krig.
StatsContoiret af d. 23 Jan. 1816 fördeltes samma Expectance-Löner sålunda, att
Öfverstar tillädes 5oo R:dr, ÖfversteLieutenanter 3oo R:dr, Majorer aooRrdr, Gapitainer i5o R:dr samt Subaltern-Officerare 100 R.:dr hvardera, på det sätt likväl, att, i anseende till det stora antalet af lönlöse Officerare i Subaltern-graderne, desse Officerare till en början och intill dess genom skeende afgång och de lönlöses förflyttande på Stat, tillgång kunde vinnas, erhöllo 5o R:dr, sedermera 66|
R:dr samt ändteligen det för dem hvardera bestämda beloppet af /oo R:dr och hvaraf de redan från 1818 års början varit i åtnjutande.
Då, genom inträffande afgång eller skeende inflyttning å ordinarie Stat af Officerare, som nu inne - 3g4 St ats-TJtskottets Lafva Expectance-Arfvoden, tillfälle bör kunna beredas att, utan Statens ytterligare betungande, efter Land förse de lönlöse Officerare med Expectance-Arfvoden, som dertill finnas berättigade, Lar Utskottet icke kunnat till R.
St:rs bifall understödja Hr Grefve Brahes förrberörde hemställan. 19:0 Högl. R. o. A. har lill Utskottet remitterat ett Anförande af Hr Silfverhjelm, Carl Adam, af innehåll: att sedan, under i8i3års Fälttåg i Tyskland, derstädes organiserades för Svensk räkning Regementet Royal Svedois , som året derefter åtföljde Svenska Arme'en mot Norrige, under vilkor, att framgent förunnas samma fördelar och rättigheter som hvarje annan Svensk Corps, dervid Befälets Constitutorialer utbyttes mot formenlige Fullmagier och Lönevilkoren determinerades i likhet med dem sora existerade vid Konungens Eget Värfvade Reg:te, hvarigenom indi vi— dernes säkerhet för framtida bergning tycktes fullkomligen tryggad; var vid Regementets upplösning år i8i5, Förste Majoren Öfverste-Lieutenanten Carl de Mottoni, en bland de 4 Officerare dervid, som, afsägande sig alla medborgerliga rättigheter inom eget Fädernesland, qvarstannade i Sverige, och derjemte den ende af dem, som utan ersättning eller eget förvållande, oförmodadt blef beröfvad den honom garanterade och af honom redan tillträdda
Lön, af den anledning att ingen Fond för detta ändamål var att tillgå, sedan KrigsFonden, hvaraf den förut utgått, hade upphört.
Öfv.Lieut. de Mottoni hade väl af K.
M:t blifvit tillagd ett ExpectanceArfvode af 200 R:drB:co; Beta likanden, N:o i52.
3g5 rnen då han hitkommit på garantier, hvars helgd han hvarken borde eller kunde misskänna, och under beräkning af hvilkas fortfarande han försakat de fördelar, som å annan ort stodo honom till huds, samt nu befunne sig med Famille i ett främmande land, i hvars leder han stridt och i hvars tjenst han ännu qvarstode, i saknad af bergning utan all annan inkomst än ett högst otillräckligt på obestämd tid ineddeladt Arfvode; hemställer Hr Silfverhjelm, att åt Öfv.Lieut. de Mottoni måtte, med afseende å dessa förhållanden, anslås en ersättning 'för hvad han förlorat, att framgent honom tillfalla och dessutom godtgöras skillnaden mellan det ExpectanceArfvode han uppburit och den ordinarie
Lön som sedan d. i April i8i5 skall blifvit honom förhållen.
Af Handlingar, som Motionären enl. gjordt förbehåll, till Utskottet aflemnat, samt de upplysningar, Utskottet i detta ämne sig förskaffat, har Utskottet inhemtat, att, efter det IL M:t Konungen den 2 Jan. 1814, såsom dåvarande KronPrins, constituerat Capitainen Carl de Mottoni att förestå en Förste Majors beställning vid Regementet Royal Svedois, K. M:t medelst öppen Fullmakt af d. 12 Julii samma år i Nåder förordnat honom, att vid nämnde Reg:te vara Förste Major, med tour ifrån dess erhållne Constitutorials dato samt åtnjutande af de Löneförmåner som framdeles kommo att bestämmas, och hvilka sedermera, enligt Nådiga Ordres, gifne HögQvarterct Strömstad d. 1 Aug. iö 14> bestämdes i likhet med hvad en 3g6 Stats-Utskottets
Officerare af samina grad vid Konungens Eget Värfvade Reg:te innehade.
I anledning häraf inkom nu mera Öfv.Lieut. de Mottoni med underd.
Ansökning om tillgodonjutande af den honom sålunda tillagde
Lön; vid pröfning hvaraf K. M:t under d. 26 Nov. sistnämnde år i Nåder förklarade, att som, enligt StatsContoirets tillkännagivande, utväg saknades att af StatsVerkets Medel tilldela de Mottoni den af honom sökte Lönen, K.
M:t till den gjorde underd. anhållan icke kunde lemna Nådigt bifall; men ville K.
M:t deremot i Nåder tillåta, att Sökanden vid blifvande ledighet på ExpectanceStaten för Lönlöse Officerare, sora bevistat sista kriget, skulle till MajorsArfvode derå få uppföras; och har ett sådant Arfvode af 200
R:dr årligen, hvilket för Sökanden å ExpectanceStaten ännu finnes uppfördt, af honom åtnjutits från och med år 1816, hvilken underd.
Ansökning under loppet af år 1828 blifvit förnyad, hvarå K.
M:t i Nåder resolverat; att K.
M:t icke funnit skäl att till densamma lemna Nådigt bifall.
Då härvid förekommer, att Öfv.Lieut. de Mottoni erhållit K. M:ts Fullmakt å den beställning, som han, i anseende till upplösning af det Regemente, hvarvid han tjenstgjort, måst jemte inneliafvande
Lön frånträda, och vanligt varit, att då Corpser blifvit reducerade eller Tjenster indragne, de som enligt Fullmakter innehaft Beställningar med Löner, fått samma Löner intill afgång eller befordran bibehålla, har, i betraktande så häraf som å det serskildta förhållande som med Öfv.Lieut. de Mottoni inträffar, att han öf - Betänkanden, N:o 1S2. 397 vergifvit eget Fädernesland, för att i Rikets tjenst ingå och här, efter att hafva tjenstgjort så vidt honom påfordrats, äfven qvarstannat under förmodan, att oafbrutit bibehålla de Löneförmåner hvarå han undfått försäkran, men endast en kort tid uppburit, Utskottet ansett sig böra hos R.
St:r vördsamt böra föreslå: att Öfv.Lieut. de Mottoni, dock utan retroactiv beräkning, må intill dess han erhåller motsvarande eller högre Lön å Stat, uppföras å Allm.
Indr.-Sta ten till åtnjutande årligen af 400- oberäknadt det ExpeetanceArfvode han å samma Stat innehafver. 20:0 Högv.
PrästeStåndet har till Utskottet remitterat en af Hr DomProsten Heurlin gjord motion, att, då ej mindre den Inhyseshjonen i Kronobergs
Län, för utgörandet af ett dagsverke hvardera, antingen in natura eller i penningar, till Kronobergs, Landshöfdingen på Lön anslagne, Kungsgård, i 1823 års BevillningsFörordning, 4 Art. 3 J. 7 mom., beviljade befrielse från Mantalspenningar och CapitationsAfgift, än ock K.
M:ts, ang:de samma Löneförmons användande från och med år i835 till otillräcklige LandshöfdingeLöners förbättrande, den 2 April 1828 meddelade Nåd.
Beslut handlade om endast sådane Inhyseshjon som erlägga Mantalspenningar eller Bevillning efter 1 Art., och hvilka af nämnde dagsverks-skyldighet nu mera icke hade någon olägenhet, enär de genom afdrag på Debetsedeln derföre njöto full ersättning; hvaremot de Inhyses- och Backstuguhjon in nu berör - 398 Sia ts-Ut skottets de Län, sotn i anseende till deras ålder, bräcklighet och fattigdom Voro och äfven borde vara från alla afgifter lill Staten befriade, ännu, på grund af K.
Resolutionen oéb förklaringen på Allmogens Besvär den 4 Mars 1774, jemte K.
Brefvet den 3 December lHiCs och K, KammarCollegii derpå grundade Circulairebref den 2 Febr.
x813, fortforo att en sådan dagsverksskyldighet vidkännas, derföre, att de vid sista Riksdag i då förehafde fråga om ofvannämnde dagsverken blifvit förbisedde; men desse sednare, utan undantag oförmögne såväl att in natura utgöra ett laggildt dagsverke, som att derföre prestera lösen, i lörsta rummet tarfvade befrielse ifrån detta obilliga och för deras vederlikar i andre
Län främmande åliggande; R.
St:r alltså måtte om afskalfandet deraf besluta, samt tillägga Landshöfdingen ersättning af Statsverket för den minskning i inkomst som deraf uppkomme; hvarmedelst, förutan det mindre afseende sorn på denna för StatsVerket på kort tid orsakade utgift borde hafvas, i jemförelse med den härigenom beredda fördel för Länets torftigaste Inhyseshjon, hvilka dertill voro berättigade af större skäl, än de som blifvit förunnade en lika beskaffad befrielse och icke saknade all förmåga till afgiftens erläggande, jemväl skulle försvinna de flere, af svårigheten för en rättvis debitering, nu ifrågavarande fattige emellan till dagsverksskyldighetens utgörande, uppkommande misstag och olägenheter.
Tilläggande Motionären, att det Häradsskrifvaren och Kronofogden hittills tillskyndade serskildta besvär vid anteckningen och liqviden för ofvan först Betänkanden, N:o i52.
399 omnämnde dagsverksskyldige äfvenledes k mide undanrödjas, om denna löneförmon för
Landshöfdingen en gång för alla bestämdes efter medeltal för de 10 sistförflutna åren och straxt utginge af StatsVerkets medel, hvilken åtgärd i alla fall torde blifva nödig, när dagsverkspenningarne komino att användas till löneförbättringar å andra Landshöfdingar.
StatsContoirets angrde ifrågavarande dagsverken till K.
M:t afgifne underd. utlåtande af d. 16 Jan. 1828, har Utskottet inhemta!, att för de intill samma år sisfföi flutne 10 åren hafva nämnde dagsverken i medeltal uppgått till 4762 för året, deraf in natura blifvit utgjorde 3y4 oc^ med penningar 4*388, hvilka sednares lösningspris, förslagsvis beräknadt till 16 sk. för hvarje dagsverke, hestigit sig till 1,462 R:dr 3a sk.
Och befinnes af RiksIIufvudBöckerne, att den mantalsskrifne Inhyseshjon i stället heviljade Bevillning s afkortning uppgått för år 1826 till 379 R:dr 5 sk. 4 rest, samt för år 1826 till 525 R:dr 10 sk. 8 rist.
Utskottet, som, lika med Motionären, finnér olämpfigheten af en sådan Löneinkomst sorn förevarande dagsverksskyldighet, hvilken, okänd i Rikets alla öfrige Län, äfven inom Kronobergs
Län nu mera endast utgöres af torftige, ålderstegne och bräcklige personer, hvilka ej åtnjuta någon förmån, motsvarande den bevillnings afkortning, som komma de Inhyseshjon till godo, hvilka erlägga Mantalspenningar och Bevillning efter usta Artikeln, får, af desse jemte de flere skäl motionen innehåller och här ofvan blifvit anförde till R. II.
St:rs bifall vördsamt öfverlemna, 4oo Stats -U tskotlets att samma dagsverksskyldighet till Kronobergs
Kungsgård må, såsom lill sin beskaffenhet obillig, belt och hållit upphöra samt Landshöfdingen i Kronobergs Län, som, enligt K. Mits Högstberörde Nåd.
Förordnande af d. 2 April 1S28, äger att till i835 års slut uppbära förmånen af dagsverksskyldigheten, emedlertid af StatsVerket erhålla årlig ersättning för det belopp, hvartill Lösen derför efter medeltal af de sistförflutne åren vederbörligen kan finnas uppgå; och uppföres å denna Stat en samma Losen motsvarande ersättning, förslagsvis till
R:dr i5oo. kommande, i händelse bifall härtill lemnäs, äfvenledes förrberörde Bevillnings-afkortning för Mantalsskrifne Inhyseshjon att ej vidare äga rum. 21:0
Uti ett till Utskottet remitteradt Memorial har hos Vällofl. BorgareStåndet Herr E. J. Westman, under anförande, att 1000 R:dr B:co af LandshöfdingeLönen i WesterNorrlands
Län, efter det de till denna Lön anslagne Räntor hunnit till Penningar förvandlas, skola ovilkorligen och sist i Maji månad hvarje år till K.
StatsContoiret ingå, för att sedan, såsom Pension eller Gratification öfverlemnas till en f. d. Landshöfding uti Linköpings
Län, men en sådan disposition, som i många år fortgått, ej synes vara förenlig med den rätt hvarje Embetsman äger, att fullt ut få tillgodonjuta den Lön som på Stat är honom anslagen och Pensioner eller Gratificationer deremot böra utgå af sådane
Medel som till slikt ändamål äro att tillgå, och aldraminst på detta sätt förminska tredje mans lätt; föreslår Motionären dels, att nämnde Pension Betänkan den, Nio i52. 4° t eller Gratification af iooo Rldr Eleo hädanefter må få öfverflyttas och utgå af Allm.
IndragningsStaten, j)å det LandshöfdingeLönen måtte få orubbad uppbäras af den som tjensten är anförtrodd samt dels, att ersättning beviljas åt den eller dem, som genom en slik disposition varit i mistning af sin lagliga rätt.
Vid pröfning häraf bar Utskottet inhemtat, att K.
Mit, under d. 29 April 1817, i anseende till de vigtiga tjenster Herr GeneralLieutenanten m m.
Grefve J. A.
Gronstedt under Kriget i Finland bevisat och såsom en ersättning för hvad han genom mistning af sine i Finland innehafde Embeten verkeligen förlorat i årlig inkomst, 'Nådigst förunnat honom, att i sin återstående lifstid få såsom Pension åtnjuta bland annat 1000 Rldr Blco årligen af den Landshöfdingen i VesterNorrlands
Län anslagne
Lön; och som häraf finnes att detta afdrag vidtagit förrän nuvarande Landshöfding derstädes till samma Embete utnämndes samt han, i likhet med sin Företrädare, under vilkor af en sålunda skeende afkortning erhållit den merbemälte beställning åtföljande
Lön, har Utskottet ansett den af Hr Westman i detta ämne väckte Motion böra förfalla.
2210 Af de anledningar som Utskottets denna dag vid dess Förslag till reglering af RiksStatens Första Hufvud-Titel bifogade Utlåtande Nio 126 innehåller, upptages nu varande Ståthållaren på Stockholms Slott Hr Friherre Fr.
Klingspor, så länge befattningen med inseendet af arbetet vid K.' Slottet med tillhörande Byggnader af honom besörjes, till personelt åtnjutande årligen af . . 800. ^02 Stats-Utskottets 23:o Jemlikt "Utskottets under d. 19 sistl.
Januarii .afgifne och af It.
H. St:r bifallne Utlåtande K;o 38, kommer den Förste Kammar-Musicus B.
Crusell tiU lagde Pension af 600 R:dr årligen att uppföras på Allm.
IndragningsStaten, och utgå från den tid Crusell Jemr.ar sin nu innehafvande befattning och Lön ■vid K.
HofCapellet, hvilken Pension efter hans frånfälle äfven tillfaller hans nuvarande hustru, derest hon honom öfverlefver, dock att i den händelse irinandess något understöd eller anslag för K.
Theatrarne i Hufvudstaden af Statens Medel beviljas, merberörde Pension deribland inbegripa» och från IndragningsStaten afföres; hvilket till framtida rättelse Utskottet ansett här böra anteknas.
Ehuru, enligt 1828 års RiksStat, för detta år endast ett odisponeradt Penningebelopp å Allm.
IudragningsStaten, af 19,554: 12. 8. förefanns, af det anslag sora 1823 års R.
St:r anviste, har dock genom inträffad större afgång under 1828 och innevarande år, det förhållande uppkommit, att, oaktadt de af Utskottet föreslagne tillökningar, uppgående tillsammans till 25,844: 14. 10., något högre anslag på det hela icke är erforderligt, utan anses kunna bestämmas till Penningar '.
.270,000. — - Indelta Räntor, förvandlade . . i5,4i5: 7. g. Tionde-Spanmåls Värde 18: 29. 3.
Spanmål in natura, dito .... 665. — - Tills. 286,098: 37. - eller 2795 R:dr 18 sk. mindre än vid 1828 års Statsreglering anslogs; och består förminskningen uti Betänlanden, N.‘o i5a. 4° 3 Penningar 599: i3. 6.
Indella Räntor, förvandlade 1614* 41* 91 Tionde-Spanrnåls värde 334: 10. g. Spanmul in natura dito 2.47- — - R:dr 2795: 18.
- Den 18 April 182.9.
Reservat i oner: vid 4: de Pune t en, ang.-de Anslaget för Juris Doctorerne Collin och Schlyter.
Af Herr Doctor Rönbeck, som ansåg, att, på sätt K.
M:t i Wäder föreslagit, nämnde Anslag bör till Allm.
IndragningsStaten öfverföras. 5 :te Funden, ang.-de ersättning till Bergmästaren Jacobsson.
Af Herr Friherre Palmstjerna:
Jag reserverar mig mot hvarje beslut att på IndragningsStaten till särskilt Löne-ersättning uppföra personer, hvilka fortfarande innehafva deras ordinarie tjenst på Stat; således nu äfven mot uppförandet på IndragningsStaten af ifrågavarande ersättning till Bergmästaren Jacobsson 5o R:dr; hvilket anslag också innebär den egenheten, att R.
St:r skulle medgifva, det Staten vore pligtig ersätta Domare den genom Rättegångars minskade antal uppkommande skilnad uti deras inkomsters belopp.
Häruti instämde Herr CommerceRådet Santesson.
H.te Punden, ang'.de Bankens fordran för dess Förskott till liqviden med f. d. Kongl.
Famillen.