Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dcputationer som denna hofwa blifwir citerade. ^Nar Hvglofl. Ridderffoptt oÄ) Adela ej spnes komma öfwerens om någondera af detza, sär jag hemställa om icke den ffyndesammafte utwägen att komma till fluk med saken more den, att genom lottning afgöra hvilkendera bör äga pris vriketen.
Nej, och manza Made pä en gang.
Lecl-^röm, sticol): om ej utwägen genom sriwrllig anteckning stoll äga rum, arden andra formliga den, att wa! ster önrer hela Ständet: ty Eiectorerne äro ej och hofwa alwrig warit bestämde t!l! annat än att »välja Ledamöter till Ulstott.
Grefwe cls !» Oue-tis : wen cik wal sörrätlat af hela Ständer mäste Åstadkomma en oändes lig tids utdrägt.
Friherre c^6orlltom.
Dek mätte förmodeligerr wara den som äftundas, när den kortaste utwägen genom anteckning asfläs.
Grefwe von I^rttmgsd.Lnscn, ^lkeockt, tills styrkte förslaget, att Ständst mätte wäija, sä alk i6 utgjordes af hwarje clost Friherre collsrkröw; nägon clotz fördelning äge wi icke.
Friherre Lise! von kloilstein:
De! syNes mig rätt obehagligt att Ridderstapet och Adeln kan sä länge uppehålla sig wld en sak of sä unga betydenhet som den förewakande, men en fvreni. g att Ridd. sch Ad.
Prst. 5 B. flip 45 - Z94 Den y Ianuarli. filppa warring lärer wara omöjlig, hwarsvre, när wl werkllgcn hafwe wigtiga mäl olt nu företaga, jag skulle tillstyrka alt denna wotrring uppstjöteS till i aston.
Friherre l^gnnmlwim: tzZ Herr Grefwe Oo IL Osräie nämnt akt den Deputation tom I74Z emottag den däwarande Kron-Prinsen sammansattes genom wal, får jag med Högloft Ridderstapet och Adelns goda minne stäga Herr Greswen, om Herr Greswen känner, antingen detta wal of EIcctorerne eller af hela Ständer förrättades Grefwe la Laröia swaradc sig ej derom äga någon kunskap.
Friherre kolenlisne, 8ckisn'ng, kemnade den upplysning, att läsom Ständerne wld Kron-Prlnsens ankomst wore ätstiijde, war den Deputation som emotlog Hans Kongl.
Höghet of dem qwarlemnod.
Likasä hade det stedt nar nuwarande En» ke.
Drottningen 1768 till Swerige inkom och emottogs.
Friherre 8t»el von k^loMein.
Som det i Hufwud soken kan wara likgiltigt huru
Deputationen utfcs, är det witzerlioen wiotlgast att snart fä en decision: men dä till detta andamäl en »votering ej lärer kunna undwlkas, fär jag hos Herr Grefwe» vä) Landtmarstolken anhälia, att wi mätte lä ivoterings- proposliron, men wolrringen e) förr än i aston anställas.
Herr Greswen och» Landrmarftkalkett hem» statdr om icke Ridderstapet och Adeln skulle wilja förena.sig i det af Grefwe von i^mmgsksolen si»r - Den y Januari,.
Z95 gjorda förslag att genom wal öfwer hela Ständer utse Deputationen.
Friherre csNertlröm frägade, huru dä skulle förhällas l fall nägra af dem s^m dtuwll walde, funné sig befogad alt afsäga sig.
Alt anställa nytt wal skulle leda till mycken tidsutdrägt.
Herr Landcmarfkalken, proponerade i anledning af denna anmärkning, att t sall nägra af de walda assade sig, hans rum mätte sä fyllas genom anteckning hos Riddarhus Finalen.
Upplästes en isrän Hans Erellence Herr StatsMinistern till Herr Landtmarskatken ankommen fä lydande skrifwelse.
StatsMinistern för Utrikes Hkenderne har den äran att läka Herr Grefwen och Landtmarbalken weta, alt enligt sednast inlupne rapporter f. b- Konungen med dest
Hus uti fullkomlig wälmäga aniändt till Perth den 25 sistledne; säiedes endast ester -4 timmars resa.
Stark sjögäng hindrade likwäl alt genast kunna gä fram till Stralsund.
Der skedde debarqueringen lyckligen ben 28.
Ester fä dagars wistande ä den orren fortsättrö resan lill Schweitz.
Fregatten och de kwänne öfrige skeppen äro redan tillbaka uti Carlscrona.
Stock - Z96 Den y Januaris.
Stockholm den 8 Januarii i8lo Högwäst borne Herr Greswens och Landtmcrffalkcns ödmzuke tjenare « I.L58 von Ln^esLröin.
Utdrag of prokocoliet hällit hos Riksens Höglofl.
Ständers Bewillmngs Ulikott wid Riksdagen l Stockholm den 8 Januaril i8ro.
S D- Såsom swar uppä den till R-ksens Höglofl.
Ständer af Bewillmngs- samt Allmänna BefwäkS-ocl) O'conomie-Uiffotten gjorde hemställning, under den 27 de nästlebne
December, huru och i hwad ordning Respectiwe Ständens aflätne anmärkningar öfwer Ukssottens Betänkande rörande Bränwins-drämungen och Bewillningen derföre, borde till handläggning företagas, hade Höglofl.
N-dLerffapct 06) Adeln genom Prolocolls-Utdrag ak
Len 28 i samma mänad förklarat flg icke finna nägon gällande ättledning att frängä defi fö^ut härutinnan till de bada förente Utskotten meddelle ätereremifi; hwaremoc de z:ne öfrige Respectnve SkänLen fattat det bestut, akt dä förestående ärende af allmänna Beswärs och OeconomleUtikottet redan 2we gänger wor, handteradt, sä tillhörde den änNu äterstäende åtgärden deraf blott BewillningvUtffottet, fom ej mer an en gäng förut i ämnet flg yttrat.
Och som ester uppläsande och öfwerwägande ös förr berörde Prvt cslltUtdragS innehall, Högloft.
Ridderssapet och AdelnS harwarande Ledamöter ansag» sig icke tlUständigc att i afwikeife frän desi Den y Januari!. g 97 desi Respeckiwe Ständs förestrift inga i nägvn befattning af osman vmförmälte pöromäi, annorledes an under Bewillnmgs- jamt Allmänna Beswärö06) OecouvmieUrstortens gemenlamma ötwerläggnmg; men hwilken ta beskaffade ätgärd ater emot de z:ne andra Ständens widlagne förfatkning icke kunde äga rum; ollrsä fant Ulstottet sig härom böra hos Högloft Ridderstam och Adeln göra anmälan och wördlammast öfwerlemna , huru härmed förfaras mä; och skulle sädant genom ProtocollöUtbrag genast expedieras, Dr supra.
Dx prokocollo D. 6.
INAMLN.
Herr Grefwen och) Landtman ffalken:
I anledning af detta nu uvvlästa ProtvcolleUtdrag för jag ftäga huru Nidderstapet och Adeln anser den deri föredragna laken.
Altcrnariwet synes mig wara att antingen Ridderstam och Adeln ät-rtoge den gjorda äterremitzen » afseende pä ben ä) cono, mista delen af Bränwinsbrännrngö-fräsan, eller äiade det förenade Utstorlet att densamma upptaga och sitt utlätande öswer anmärkningarne asgifwa. Grefwe De la Oaiclis: det förenade Utstoktet har hast mäler under sin beredning, och med sint betänkande decöswer till Riksens Ständer inkommit.
I anledning af detta Betänkande hafwa b ne Ständ afgjvrt ben Oeconomiska delen, men aterremltkrradl till BewillmngsUtstottet hwao som rörde särret att utgöra bewruningen.
Allmänna BelwärS' och OeconomieUtstorrer, till hwtiker wälet lörut waritäterremltteradt harrs ulltrodt sig att Detsamma ärer upptaga, Vä Regerlngö-jormen werkeligen icke tyde!lM bestämmer, vm äterrem.itzer Mira ?YZ Dett 9 Jamrant. mera än en gäng kunna aga rum.
I ettsädank fulernäs stick, tror jag tor min del, det icke wara Rldderstapet och Adelns räll, att of Milotte: fordra jakeus ytterligare upptagande, sedan den as z
Ständ är algjord, och sär Lenore tillstyrka der mätte Rldderjkapct och Adeln, älertaga sin äterremist, och afgöra fåken.
Friherre Le-re-l von l^ollliein: som Allmänna Bcswärs- och OeconomieUtskollek yttrat att det more mot Regerjngs-sormen, om det skulle befatta sig med den gjorda ätcrrenusien, sär jag hemställa huruwida ett Utskott kon underwlsa sina principaler, salom wore de af dem tagna steg att anfe som en olaglighet.
Grefwe Oe Is Oarclie utbad sig fä erindra att Mjkvttct allenast hemställt kill Ridderskopet och Adeln huru dek borde förhålla sia nar tre Ständ redan afgjort ftagan.
För sin egen del -trodde Herr Grefven Let wara nödigt att först afgöra den Occonomiffa delen of denna fräga, innan Be« willnlngsUkstokket lämpeligen kunde derwid lägga den älgärd fom wederbör, emedan Bewillningens förestående lill en hufwudsakelig del berodde af den -Lttconomiska inrättningens deffoffenhet, mm önskade derwid om Rldderjkopct och Adeln sä lör godt funne läcktes göra något afseende ä hwad de förenade Utstotten t detta ämne föreslagit.
Friherre 8t.wf von I^oIIllein: degna sak mä föreställas huru som häldst, upstär t alla foll en twist, hwod afseende bör göras pä'äkerrennsten, sedan z Ständ törut afgjordt ett mäl.
Denna frä« ga ar Lonstituttonel, och bör derföre, ester min 'anka, remitteras till CvlistitutionSttlssottek.
Den 9 Janna ni. Z99 Herr 8ilve^8!olpe, (lusigt ^f-ighgm:
A hus, wudsaLen fär jag till atta delar instämma med Herr Grefwe l)e i» Onixiis, sa nemligen, alt lag kror hela saken wara hulpcn, om Ridderskapet och Adeln beflnker, alk utan aiseende pä den gjorda ärer-remis> sen, upptaga titt afgörande den Orconomiffa delen af mä!et.
Jag lämnar derhän huruwida der är afgjordt etter ej, att ett StändS älerrrmitz dör upp, tagas, sedan g
Ständ fattak sine bestut öfwer det först afgifna betänkandet.
Jag fäster mig allenast dcrwid, att om Utskottet i sölje af de hos Ridder» ffapet och Adeln gjorda anmärkningar skulle omarbeta sitt en gäng öfwer detta ämne afgifna Betänkande, skulle ofelbart hända, akt när der ankomme till de andra Sanden, dche fwarade art de redan öfwer fåken stadgat sina beslut, och Nidderskapet och Adrin komme att wentilera öfwer ett helt annät Betänkande, än det som warit grunden för de andra Ständens beslut.
Derföre om någon enhet j beslut skall blifwa möjlig, anhätter jag att Ulskvtleks förra Betänkande till afgörande äter mätte upplagas.
Herr Grefwen och Landrmai skalken gjorde derefter proposiilon, akt den Oeconomiska delen af Betänkandet rörande Bränwins-brännlngen mätte till definitnvt afgörande, utan afseende vä den gjvrda äterremisten, ärer upptagas.
Herr Lilveesiolps, (lnst,-»k anhöll, ott i följe af Nidderskapet och Adelns nu fattade bestut fä erindra, ali sedan Ridderskap?! och Adeln en gäng förut äterremitterat Utskottets Betänkande, hade hwar och en beredt sig pä ott erhälla ett nvtt vch omarbrtadt Betänkande, och således lälit det . 402 Den 9 Januari!. förra falla fia ur minnet.
Han förestå- derföreatt en lid mätte uppgmvas nar detta mäl kitt af* görande kunde iörekomma, och emedlertid det gamla Betänkandet, femte de derwid gjorda anmärk* »ingar mätte biiswa liggunde pä bordel.
Uppå derom af Herr Greswen och Landlmarskaiken gjord proposition, klej detta Herr Lilve^olxes förflag bifallit.
LagUtstotkets den 21 December pa bordet lagda Betänkande »angående .Förklaring öfwer r §. i 7 Caplii.
NärregängsBalken om Inteckningar - Anmältes och infördes en Deputation strän det Högwördige PresteSländet antörd af Herr Doctvrn och Biskopen m. m.
Friherre borner, hwllken tillkännaaaf, att BresteStandet bestutat utse 24 Ledamöter tili den Deputation, som l följe of Konungens Nådiga proposition kommer ott till Hans Kongl.
Höghet KronPrinsen öfwerlemna Wai-acten och deh försäkran emottaga- PrestrStändet hade äiwen bestutat att inbjuda sina Medständee till deltagande i den förklaring att den Ber willntng som nu stadgas, skulle anses som en extra Bewillning, taga sin begynnelse isrän detta äts början, och t 5 3r fortfara.
Deputationen utbeledlaaades pä vfliqt sätt, hwarefter fortsattes med bet företagne vfweriäggningSämnet.
Friherre ^»nnerksim hade tnlemnat ett D>cta* meri, hwilket upplästes, sä lydande:
Mrd Den 9 Januari!. 4SL W>d LagUtssottelS i sräaa warande Betänkans de om Zntcck.urigar lär jag Mande anmärka: i:o Att nar en Intecknings ansökning weder» börliaen med bestämd uppgift cst Fordrans belopp och Fastigheten, Manni Inteckning dcgäres, bits» w!t jemte Sknlde.brefwet t Rätten ingifwm samt der offentligen uppläst och inprolocolleradt, akt dä, säger jag, Inteckning werkligen stedt, lär wara o» bestridljgt, hälst en F-stighetö och fordrans inpro» kocollcrande elier tnstriffing i Protocollet, är alldeles detsamma sam deras lNkecknande deri.
Ock.ä lär härom ingea stridighet wara.; men wäl om wer» kan as detta intecknande när Concnrs sig yppar, innan ben af Domaren lill Gäldenärs hörande om Inteckningen utsatta dag inträffar.
För min det anser jag
Lagens mening wara att sastän denna dag ej jnsgllit, och fastän följaktligen Domaren ej warit i tillfälle att emettan Intecknings'sökanden och Gäldenären Utlåtande webdckg eller Intecknings» bewls a Skulde-brefwet teckna, bör dock den stedda Inteckningen medföra bad- förmånsrätt i hän» delse af Concurs, och Pant-rätt t händelse
Gäldenär skulle den intecknade Fastigheten emedlertid för» sälja.
Tv samtlige Boraenärerne träda ju, tvid inträffad Ceffon t Gäidwärens, likasom wid dödsfall arfwingar i den aflednes ställe, och kunna jäs lebes ä utsatt dag höras, och gora de päminnelftr som Gäldenär sjelf, om han rj cederot eller döbt, göra kunnat.
Härtill kommer att n och ic> §. §. i Capitlet HandelöBalken annorlunda uttvda, ej skulle kunna förenäs med r L. 7 Capitlet RatregängeBalkeNi Sa synes ock Lagutskottet ,hgfwa sörstädt sist» Rröd.
Hch Ad.
Pkoe. 5 O. tlä.W 45 » 402 Den 9 Januaris. nämnde
Lagens ninn dock lom sädant intages endast af premitzerna i betänkandet, men st-utfallen e; rnnehäiler annat an en repetition af Lagens egna ord, torde finnas nödigt, att nytzrramnde slutsats, om den stall dlifwa en grunoiäagoing tor Riksens Ständers bestut, mätte tydligare uliryckas och iklädas egenstap af werklig förklaring. 2:0
Af nytz anförde grundsats, att Bvrgenärerne träda t Cchionantens ställe, stulle kunna dragas den följd, som stulle
Borgenärerne döra ä den utsatta dagen höras »vid den Domstol där Inteckningen är fokt, men ej tvid den, der Concurscn ar anhängig.
Dek torde fäledes wara nödigt, att Utskottet äfwen härölwer fia yttrade pä det alt förklaringen mätte bdfwa fullständig. z 0
Dä nu vmtaste förklaring torde kunna anses enlig med den nu Kallande Lagens mening, är ock all fräga derifrån stistd om samma Lags godhet eiler behof of förbättring, emedan när Lag förkiaras blott bör undersökas hwad Lagstiftaren tänkt, men ej hwad han bordt tänka.
Men annot är att förklara befintelig
Lag, annot äter att qifwa sörskog tili ny eller förändrad Lag: i hwilket senare f^lt det äiwer, är tillätit att undersöka huru Lagstiftaren bordt stadga, och enligt d t begrepp man sig härom gör bestämma ven nya Lagen.
Efter mitt begrepp ar Utskottets tillstyrkande om Jmeckmngs owerksamhet att medföra förmonsrätt inom zv dagar, ett förslag ti'l ny Loa, och denna Lagförandiing anser iaq nyttig, emedan ben stulle medföra den werkan alt en ochrmögen Gäl . de - Den 9 Januarii.
40Z denär ej med kika lätthet som hittills, skulle kunna, dels betacka gamma! skuld med NV, dels med en eller annan Borgenär colludera pä de öfrigeS bekostnad.
Men fastän en sädan Lag wore goo, och det äfwen är att ömka, att den förut warit stadgad, synes mig Lagstiftaren ej pä sadan grund wara turchoriserad, att da han stillar en sadan
Lag grfwa den namn af förk-armg, när den förra Lagen nägot ftdant stadgande icke innehållit eiler ens äsyftat. z Momentet i tz.
Eoncurs stadgan, som ä Gäldenärs sida anser
Let för ett oredeligt förhällcmde och undansnillande, när han innom go dagar före Eessionen uppsätellgen gynnar en eller annan Borgenär med pant eller betalning, kan icke anses myrhälla den mening, akt en Borgenär, som ulan kännedom af den andres smek och nära förestäende Cession fädt betalning eller pant, borde äterbära betalningen ellet förlora sin panträtt.
Har j g häruti rätt sä skulle hitttls en Domare dömc orätt, vm kan utan annot skä!, än att betalnmoen elfte inteckningen stedt innom dagar för Ecssionen, hade förklarat betalningen eller i!Ueckmagen för vgilde.
Skulle nu en Domare gmom sadan tolkning eller tillämpning as detta Lagens rum hcmdlat origtigt, sä blir det ester mitt begrepp lika orikugt, cf Lagstiftaren att gifwa en Lag om sadan tillämpning namn af Förklaring.
Men har wal hittills sedt flera ryz Logar eller werkeliga
Lag förändringar, unker namn af förklaringar, men sädont är ert mchbruk som bör afläggas, emedan en Förklaring, som anses innehälla den äldre Lagens rätta mmmg, är till följe häs - 4S4 Den 5 Januari». häraf retroactif, hwilket ej händer eller sbör hända, vm den nya Lagkn ulkourmr undrr sill rälta namn.
Jag öiskade derföre alt Lagutskottet mätte anmodas att gifwa elt nytt Förslag, deru t del tom ör en förklaring af^Eariki. i § RälkegängoBa!- ken blefwe sk> jt t rän det som skulle innebära ert riilagg ntt de» förra Lagen, och som icke borde sä namn af Förklaring 40
Det torde ock böra anmärkas, att de i Beta kander ivreslagne zo dagar borde räknas fran silia Trngkdogea pä Landet, tor alt ej rubba den nu gä tande Lag-prmctp, enligt hwitten elt Ting, i osseenLe pä inteckningars sörmohnerält anses iikg med en dag, 5:0 Inteckning her sälön, att Förpantning en dubbel werkan, n milan, ' r:o emot köpare as ponten, hwilken atlkld mäste lör Gälden answora; 2 0 emot Med-bdrgenärer, i thy akt J meckningS.haiws sramtör dem ager förmånsrätt sä långt pantén täcker, Pä de grunder som anförde äro, morr det som sagt är, nyttigt, vm hädanefter Inteckning ej medförde twMOnörätt, när Cesstonen innom dagar j träffade, Men deremot skutte ock löga lietta, vm GLttenärfN kunde, genom Egendomens försättande innom nämnde ud göra den skedda wiecktt'"g n kraftlös.
Ock ä har'Utskottet icke sädant förest -grt-
M n titt förekommande af orätt Utlämning, wld Kyan händese, torde het ej wara onyttigt , om till osman i sräga worande nya Lag n!« kades, ert hwad i offende pa Eoncursrr och Medhoraenärer säturda skulle stadgas, ej finge gölla till limmer, för dem stin Eg ndomen, efter deri sökt >nuckning, imlsm ftig tid köpt esler chrst genom La - Den 5 Januarir.
405 ga fäng af Gäldenär förwärswat, hwilkas stadighet akt för deri mttcknode Gälden anlwara borde bkiswa oförändrad, sä snart BuL tnrecknlng stedt förrän köpe-sshandlmg.
Jag.hemställer stuteligen om ei Berankaodet aksvljt af detzr Anmärlningar kunde Nii' La^Utstoltet älerremmeras.
Herr kshronba^, uppläste följande af Herr LcrgeiMalci, Lric ^obrm författade dictaMLN:
Uti 7 Capitl- I §.
RättegängrBalken lemnäs en fullständig förestrisl om hwad wid ansökning om Jntecknlnq är akt iakttaga och huru den sedermera stall dewrljas.
Der bjudcs att w,d sadan anlöklnng stal! witz dag föreläggas Gäidcnär-.n till förklarings afgliwande 06) dcröst h-m da kännes wld stulden elier icke kommer med swar in och Borgenär wisar att Gäldmäcen är om s mma begär n kungjord, warde Jnteck ung last och galle frän den dag den i Rätten söktes.
Delta stadgande tyckes nog lösligt deruttnnan ott wld dea lörelogde dagenS u gäng fär Inteckningen den reirvoctirra werkan om nägra hinder för d>tz bewiiljande ej mört.
Undersökning om huruwida sadane t- trassat tiäkommcr Domstolen cch Resultatet tyckes sä mycket mera böra bero pä dth prö.nmg, som, där;st man ej förblandar begreppen om söka och erhålla, flere händelser kunna inträffa, dä, esker Allmänna Lagens och Kongl Concurs-stadgans söcestrlfl r, Inteckning dels icke kunde bewnjaS dels blefwe onyttig, sädane arv, om ForLrmgs-ägaren försummade att i hufwudstrtst förete sikt erhäilna skuldebref.
Om Galdenären icke ägde den Egendom hMltz intecknande söktes, VM Galdenären dlifwit 406 Den y Januari/.
Död elier d^tz fattigdom atla ant kunnra Och ssul, le nu en sökt, men rcke innan Galdenarens Cession tillkom eller nägvn af de ardre uppräknade händelser inträff, dr, bewiljad inteckning, medföra förmånsrätt, pä fält Högloft, LagUrffoittt törestaAlt more sädant, efter min tanka, stridande emot liytznämnde stadgande, och söt utsatte säfideö en Lagförändrlng, icke «n Lag-förklaring.
För att ändra en Lag, mäste man wara sörtvistad om ändamälets förfelande med ben samma, och innan antagandet af nägon no, bör man finna den nytta derigenom skulle beredas.
Dä pä satt här ostvan finnes, jag ansett Lag Utskottets ichstag, torde mlg llHätaS alt således sä göra en jinnörefte emellan fördeiarne af Lagens stadgande och LagUifkottets Betänkande.
Härwid kan jag ej uudaä att finna det den söktstagne förklaringen skulle asti för mycket lätta omsorgen för en oprioritcrad, och om Gäldenärens snara obestånd kunnig fordringsägare, gifwa Galdenären mera widsträckt fält att gynna rrifir Borgenärer och äfwen lrägon gävg lämna en redlig Fordringsägare den säkerhet, lvm en Mistig
Borgenär skulle finna utwäg att de s sör alltid, dels för ttägon lid betaga honom.
Men dä alla de Fordringsägare hwilka arv det utan annan säkerhet än förtroende til!
Länkagarens förmögenhet och redlighet, synas wara likaberättigade alt utbekomma sine g>orde försträckningor, tror jag det icke förenas hwarken dermed eller med det A lmänna förtroendet som bör wara medborgare emella», och ät hwilket man, i närwarande tid, dä alla möjliga och förr okända försök uppfinnas
Den 9 IanuariL. 427 «f illistig
Gäldenärer att förswaga delstmma tyer kes giswa ali möjliZ styrka.
Hwarje försök art erhälla säkerhet för en 0- inlecknad fordran innebär ett msttroende till Gäidenären, och när en Borgenär pä fädant sätt säker att framför MedBorgenärer forest sin rätt, tyckes deras fordra, utt denna öfwerstyttiiing bl.nd prioriterade icke fker genom en blott inlaga tili nägon Rätt, utan akt afwakta den till förklarings afgifwande utsatte dagens utgäng.
Fordringsägaren skulle derigenom att han agde närmare kännedom om Gäldenärens affmer, kanffe af honom derom fielf underrättades, winna en förmän sorn för hanS Med-creditorrr wore omöjlig, fä länge anledning tili mihtroende saknades, men hwilken för grannar och i synnerhet i Städer där Mallige omständigheter kunde bertili föranleda och tillfällen sä ofta gjfwas att inlemna ansökning om Inteckning wvce af högsta wigt.
Dä jag säledes finner de mänga bedrägerier som kunde uppkomma genom Lag-förklaringens antagande och deraf uppkommande wada för Borgenärer, men rcke anser en Intecknings sökande pä minsta sätt lidande om den säkerhet gar för honom förlorad, lvm han pä förr omnämnt sätt fakt anledning söka, och ägt tillfälle anskaffa innan penninaarneö utlänande, sä wäaar jag ödmjukast tillstyrka att LagUrffottets Betänkande ansebt som en Lagförändcmg äswen mätte asfläs.
Jag har arstedt och ons-r ben i fräga warande § tydlig, men dä LagUEottet uppoiiwlt att ben stoll olsta tolkas, och, lydrlighet i Lagens uttryck är» af högsta wigt pä del elihrk t Setz tillämpning m - 408 Den 9 Januarkt. mä winnås, sä lvresiär fag ödmjukast ott hos Kongl. Majit och Rikets Ständer > underdånighet on« hälla om sädan Förklaring öfwer 7 Eapitlet i §.
RätteqängsBalken att iökt Inteckning ej medförcr förmånsrätt frän Ansökmugs-dagen förrän den är t Laga ordning bewujad. L. 6.
Lsrgen8LköIst.
Ester uppläsningen häraf conformerade stg
Herr till olla delar med hwcrd Herr Lerger>8clinlä hade yttrat.
A"wäldes och infördes en Deputation ifrän det Hrderwärda BondeSrändek, anivcd af Riksdagsmannen isrän Upland c.ric f,, 8-Mn , hwilkeN tillkännogaf, att Bor-deSläudtt till den stora Dexutotlon som dör uppwakta Hans Kongl. Höghet KronPrnifen, beflutat att Utse 24 Ledamöter.
Deputationen afträdde, utbeledsagad efter tvaulighere-r.
Herr l^orclenslolps, ^ncler8, uppläste ett
Dictamen, fä lydande:
Uti ett fran LaaUtstottet hitkommit och den 2t December här uppläst Betänkande, rörande JnIkckmnaar, sörefläs, uvpä förut nämde stä!, att sökt Jnlecknina ej stall m?dföra näoon förmånsrätt, om den icke iökes ^0 dagar löre Gäldenarens EetzionS anföknina.
Mig torde förlätas arr joo fruktår detta bäde förswäror för den behöiwanve art bekomma erforderliga län, och förringar LängifwareS rättighet att »ä iäkerbet uri fast egendom pä Landet, dre endast Domstolen sammankommer
L äz gängee VM Den 9 Ianirarik.
409 ow äret och wid hwilka efter gamla Författningar endast dä Inteckningar stall sök^S och kan bekommas, hwilken Jiteckningö stränghet redan warit hinderlig för Landlmanncn och lärer hädanefter än mer betaga honom alla ukwägar att kunna Minera nägra Laire summor förr än Inteckningen wid det Ordinarie Tinget är bewi^jad; deremot i StäLerne wedcrbö'ande
Domitoiar 2 ä Z gängrk t hwarje w-cka äro tillsammans samt fvrutnämde Zntecknlngs anmälan dä kan göras.
I mm tanka, bidrager del till ben allmänna Ccedikens bered Me och förkofran 06) sälebes ti! en ärligt länkande
Ga denärs bästa, om Lagstiftaren idker att genom mmsta omwägar och ulan tidö utdrägt bereda en Längiswares säkerhet samt stadgar sadane Författningar att ej intrigen 06) en läg egennytta sär tillfälle ot! befordra egne fördelar uppä äldre Fordringsägares bekostnad samt inga Understes möjliga.