Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nej - -- -- -- -- - 112; I anledning hvaraf Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade Ridderskapet och Adeln hafva beslutit, att 28 §.
R.egeringsFörmeii skulle, i hvad ofvanberördé förslag; anginge, blifvä vid ain förra lydeR se oförändrad.
Genast före Voteringen badé följande 4 ProtocollsUtdrag blifvit justerade:
Utdrag af FrotoCollet,hållet i Högloft Ridderskapets och Adelns Plenum den 2 Juli 1815. S. D. Föredrogs ett ifrån ConstitutionsUtskottet ingifvet Memorial rörande Ut^ Den 2Juli-.
3* skottets förrättade granskning af Riksens Ständers JustitiaeQmbndsmans sedan sista Riksdag förda diarier.
Ridderskapet och Adeln inhämtade deraf med tillfredsställelse, så val Utskottets utlåtande öfver bentält© Enlbétsmans förvaltning; af detta vig O o tiga Kall, sorn dess anmälan rörande Embetets vigt och nytta, och beslöt till alla delar godkänna hvad ConstitutionsUtskottet salunda anmält.
Ut Supra. S. D. Vid justeringen af ExpeditipnsUtskottets förslag till underdånig skrifvelse till Kongl. Majit.-, angående utvidgad handels- och seglationsfrihet för invånarne i Skäne och Blekinge, anmärktes/ att ehuru denna skrifvelse vöre enlig med Riksens Ständers beslut, syntes den dock ofullständig i det afseende, att ehuru i praemissferna varit yrkadt, att denna seglationsfrihet skulle sträcka sig både till Trävarors utförande ifrån Blekinge till Skåne, och Spannmåls från Skåne till Blekingen , sjelfva beslutet blott innefattade det första förslaget.
Ridderskapet och Adeln, som fann billigheten fordra antagahdet a£ det sednare tillägget * gaf dertill sitt bifall, och beslöt att inbjuda de öfriga respectiva Standen, alt deri instämma, hvarefter ExpeditionsUtskottet skulle anmodas, att det* samma i den underdåniga skrifvelsen införa.
Ut Supra. 52 Dén CL Juli, S, D. I anledning af en för några Plenidagar sedan, vid justeringen af Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl, Majit rötande Lösen för ProtocollsUtdrag i nedlagda och förfallna mål, samt rörande Bouppteckningars uppvisande, gjorda anmärkning, i följe hvaraf Ridderskapet och Adeln ej kunnat godkänna expeditionen , beslöt Ridderskapet och Adeln att samma anmärkning med de öfriga respectiva Stånden comtnunicera, under vänlig inbjudning, att de till det deri föreslagna tillägg mätte lemna sitt bifall, och Expeditionsutskott tet derefter anmodas att detsamma i Expeditionen införa.
Ut Supra. S. D. Beslöts, att BevillningsUtskottets betänkande rörande grunderna för fördel■ningen af Beviliningen skulle lill trycket befordras, för att i RiksStänden utdelas, och kostnaden dertill af Rjksdagskostnadsmedlen bestridas: i hvilket beslut de öfriga respectiva Stånden skulle vänligen inbjudas att instämma.
Anmältes och emottogs på öfligt sätt Konungens Hoj canzler, Herr Friherre af Wetterstedt, som å Hans Maj:ts vägnar till Ridderskapet och Adeln ofverlemnade en Fropo - V. Den*.2 Juli. _ 35 Proposition, rörande, ett tillse^ i allmänna Taagens stadgande i ty Otp. 6 §. -liandelsBaiken, hvarefter Herr KofCanzleren utbeledsagades.
Företogs till afgörande1 StatsUtsköttet» 'den 23 juni pff boidet Isgde Betänkande, angående tillökning i de Kongliga och'Furstliga Hofvens StatsSummor, att ifrån nästa års början beräknas.
Herr Iliam, Fehr! jag anhåller få göra en liten anmärkning, utan begäran otn återremiss ; tvärtom hemställer jag om bi* fall.
När för några dagar fråga Förevar Ö C w om Löneförhöjning för Landshöfdingen i Christianstad, hörde, j sg att StatsUtsköttet tillstyrkt dess beräknande från detta fits början.
Jag vet icke, hvarföre ej .likaså skett nu med förhöjningen af Kongl. Majlis StatsSumma.
Förmodligen är det blott en missskrifning, och jag anhåller om proposition till förändring härutaf.
Friherre Cederström, Jacob: StatsUt skötteis Ordförande har på Riksens Ständers anmodan underrättat sig öm de Höga O O Kongl. Personernas behof.
Det är således sannolikt, att StatsUtsköttet haft behöriga uppgifter till ledning för silt tillRidd. o. Ad.
Fröt. ' 5 6.
I Den 2 Juli• styrkande.
Det Hedervärda BondfeStåndet bar, som vi i dag hört, tili delta tillstyrkande gjort den tilläggning , att förhöjning gen borde taga sin, början med ingången, af innevarande ar.
Sådant är icke något beslut, som kunde äga kraft ; det är emot de i Grundlagen föreskrifna former, så snart Betänkandet ej varit äterförvisadt och återkommit, i hvilket fall antagandet kan ske med tillsatser och förändringar.
Föröfrigt tror jag för min del, att Höglofh Ridderskapet och Adeln kan utan Svårighet bifalla Betänkandet. finns Excéllence Herr Grefven ' och £, andt
Marskalken gjorde proposition till antagande af Betänkandet, hvilken med Ja besvarades Idkaledes föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets samma dag på bordet lagde Memorial, om StatsSumma för Hans Kongl. Höghet ArfPrinsen Oscar, i händelse Hans Kongl. Höghet skulle innan nästa Riksdag sig förmäla.
Daviel, hade inlemnät ett så lydande yttrande, som upplästes.
Då Herr Baron och Stats-Secreterarert Wirsén uti dess i sista Plenum afgifna an Den 2 Juli 35 märkningar emöt Ordförandens i Särskildta Utskottet Herr Grefve Schwerin enskild.a, äfvensom] emot Utskottets under den 17 Juni meddeldta Betänkande, angående den ofverklagåde förlägenheten i Allmänna Börelso» , och om medlen till dess afl } 'pande , j mte förslag till inskränkning af fiämmanVarors införsel och förbrukning , fästat Högloll.
Ridder: kapets oeli Adelns uppmärksamhet vid de samma Betänkande åtföljande Tabeller, anhåller jag att dervid få lemna följande upplysning.
Herr Baron och Stats-Secreteraren yttrar: ’’Till ett bevis, huru lätt Tabeller kunna ''förvilla, må jag hänvisa till Tab. XV, ”yttrandet bilagd.
"Af rubriken på denna Tabell skulle ”man snart nog sluta, att den innehåller . ”uppgift på hvad Götheborg importerat och ”exporterat åren 1815 och 1814» inen quan"titeterne af exporterna öfvertyga snart otn "motsatsen.
Utan att påstå, det
Tabellen är ''origtig, ty jag känner ej, om icke der’med' tilläfventyrs kan förstås exporten af "förtullade varor, ehuru detta ej öfverens”stämmer med de uppgifter, jag varit i tillfälle att erhålla, må man åtmir.dstone våga "säga, att den är otydlig. s« Dtn 2 Juli. l8l0 Expoi ten fran Götheborg aron 18 ’’och 1814 har verkligen utgjort:
''Caffe icke 22,5512 sklp. utan 9.668,660 sklp. ’ 'Rätt Socker icke 115,858 sklp. utan 8,614,159 sklp.
Tobaksblad icke £0,225 sklp. ulan 5>5'| i> | t1 sklp.
T’Rumm icke 50: 52 åm, utan 8,090,21 ani. ”Vin icke 55 Sm. nian 8,885 åm. ’’o. s. v. i alla artiklar af Nederlagsgods”.
Hvad rubriken pä ifrågavarande Tabell angar, får jag äran anmärka, att densamma till alla delar instämmer med hvad rubriken å de från General-Sjötulls-RevisionsContoiret, under den 51 sisth Maj, i detta ämne meddelte uppgifter innehålla, der orden för hvarje särskild artikel lyda: Uppgift, som visar, huru mycket (Caffe ro. ro.) från Utrikes Orter inkommit, samt h rad deraf blifvit exporteradt, äfvensom hvad Tullinkomsten derföre utgjort åren. 1815 och i8i4'
Men, att denna Tabell icke åsyftar Nederlagsrörelsen, utan blott förtullade Varor, utvisar följande mening i sjelfva Betänkandet p. 22, der orden lyda.
Hura Förhållandet i denna del (nemi.
Nederlagsrörelsen , hvarom här talas), un - der de sistförflutna tvänne åren befunnits, derom saknar väl Utskottet officiella underrättelser, men att äfven under nämnde tid vära utgifter till andra Nationer blifvit sträckte, vida öfver vår förmåga, derom lemrar den mer och mer uppjagade VexelCoursen tillförlitelig upplysning.
Utskottet har sedermera, under d. 22 Juni, då-Betänkandet redan till Ständerna var inlemnadt, ifrån samma Contoir erhållit specifica uppgifter, under rubrik:
Förteckning öfver de på Nederlagen inkomna och derifrån utgångna Varor, åren 1815 och 1814; hvilka för nedanstående artiklar, och
För hvardera året särskildt, lemna följande resultat, nemi.
Ar 1815 inkommit — Utgått Caffe 6,842,989 sklp. - 7,765,231 sklp.
Rått Socker 10,157,113sklp. — 6,i97,4oosklp. Tobaksblad och Stjelk. 946,706 sklp. — 1,798,901 sklp.
Rumin 17,478 åm. — 6,952 åm.
Vin 14,884 åm.— 6,160 åm.
År 1814 Caffe 5,158,125 sklp. — 4,998,691 sklp.
Rätt Socker 4,520,806 sklp. — 5,807,815 sklp.
Tobaksblad och Stjelk. 2,697,902 sklp. — 619,175 sklp.
Rumm 6,760 åm. — i,955 åm.
Vin 7,285 åm.
— 49° åm*
Och slutar sig sistnämnde årets uppgift nied följande Anmärkning.
Sorn Götheborgs.
Sjö-TuIU-Kammare ännu icke insändt 1.8.1 4 Srs Nederlags-Jonsas lev, bär naaon uppgift på de under loppet af samma ar derstädes pä Nederlagen upplagda, och derifrån exporterade.
Varor icke kunnat uppgöras \ af t ärlan t skäl har man ansett sig böra i stället upptaga de ar 1812 till Götheborg inkomna och derifrån exporterade Nederlagsvaror, i följd hvaraf ofvan specificerade bestå dels af Götheborgs Nederlag för år 1812, dels ock af de öfriga Städernas för år 1814; men till vinnande af upplysning, huru mycket af de uti denna förteckning upptagna Yaror tillböra 1812 års Nederlag i Götheborg, medfölja, härjemte tvänne särskilda förteckningar, sorn endast upplaga sistberörde Varor.
Inkommande och utgående Nederlags» recognitionen, för ofvan specificerade Varor, utgjorde år 1812 i Götheborg Rd. 25,259:. 9 sk. 111-. 1814 i de öfriga Städerna _ lyd. 8,152: b -- 7 r.
Tillsajnmang Rd. 51,591:. 15 sk. 6 r".
För ar 1814 öfver hela Riket Rd. 60,678: 4-sk- 2 r.
Dessa sistnämnde förteckningar, daterade d. 25 sisll.
Juni , utvisa, den ena , att, utom andra Varor, i Götheborg på Nederlag blifvit upplagde, nr 1812, Caffe 4,742,418 sklp.
Ratt Socker 5t9^9>°5^ sklp.
Dan 2 Juli. 35 Tobaksblad och Stjelk. .2,69-,902 sk:p. Rumm 4>^24z flm* yin Lb,625 åm. samt. den andra, att, under loppet af året, från Nederlagen i Götheborg blifvit exporterade Varor, hvilka af samma års upplag och föregående årens behållningar blifvit ritt agne.
Gafle 4»525,425 sklp.
Rått Socker 5,429,925 sklp.
Tobaksblad 594,608 sklp.
Rumm 426 ani.
Yin 483 åm, Ehuru mycken skiljaktighet således, uppstår imellan dessa uppgifter och hvad, Herr Baron och Stats-Secretergren Wirsén här ofvan anfört , rörande Exporten från Götheborg åren 1815 och 1814 , och utan att fi r öfrigt inga i någon pröfning, huru så olika förhållanden, ifrån ett och samma Verk, uti ett Och samma ämne, kunnat med-* delas, har Utskottet trott sig böra lemna Riksens Högloft.
Ständer de upplysningar i ämnet, sorn Utskottet varit i tillfälle erhålla, och får jag derjemte hos Eders Excellence, Herr Grefven och Landt-Marskalken, samt Ridderskapet och Adeln, framföra Särskildta Utskottets önskan, att detta mitt vördsamma anförande med de öfriga Respectiva Stånden matte få communiceras. 4o Den 5, Juli.
Friherre Wirsen, Gustaf Fredric : T anledning. a£ hvad Herr af Uhr nu lili Högloft.- Ridderskupet och Adeln framställt, torde mig tillåtas erinra örn hvad jag uti den ifråga varande Noten infört, nemligen: utun att påslå, al t den om nämnda Tabellen ~KV. är ovigtig, må man utmindstene våga säga, att den är otydlig.
Jag nppellerar till hvars och ens eget omdöme, sorn liiser denna Tabell , och finnér dess Rubrik Sadan.:
Af de år 1815 och 1814 importerade och expoyterade varor, hav Götheborg importerat exporterat (följer de utsatta quantiteter) _ om deraf kan dragas någon annan slutsats, än att man. dermed haft afseende på Götheborgs handel i allmänhet.
Jag hänvisar i öfrigt till’ Herr Ordförandens yttrande, pag. 22', der Tabellen XV. åberopas vid fråga om handel i allmänhet och äfven om Nederlagshandeln.
Huru lätt äro således misstag möjliga lios dem, sorn, utan någon närmare sakkännedom, vili ja af sjelfva Tabellen draga en slutsats i ämnet.
Att de icke kunde missleda mig, som hält tillfälle att närmare följa dessa ärender, var ganska naturligt.
Jag har ock tydligt medgifvit, huru jag ansett förhållandet, och linner nu detta af Herr af Uhrs anförande bekraftadt. jag har icke ens tillåtit mig tvifla derpå , att Utskottets uppgift grundade sig på erhållna Extract; iuen det var blott ett
Den 2, Juli, 4* fullständigare utmärkande, sorn saknades, och som efter min tanka borde äga rum, nemligen , att här endast var fråga om export af förtidlade utländska varor, som i sjelfva verket är något extraordinairt; tyman betalar vanligen icke confiscationsafgift för varor, dem man åter ämnar exportera, i synnerhet då man har öppet tillfälle att låta dem förblifva på Nederlag, tills exporten sker.
Hvad åter angår frågan om den ytterligare skiljaktigheten mellan de quantiteter Nederlagsgods, jag uppgifver såsom exporterade frän Götheborg, åren 1815 och 1814 > och dem, soln Herr af Uhr nu omnämner i stöd af SjöTulls-Contoirets sednare Extract ; så tror jag, att denna skiljaktighet förklaras af den anmärkning jag nu tillika hortUppläsas, att nemligen., då 1814 års NederlagsJournaler icke ännu från Götheborg inkommit , Contoiret i stället uppgifvit förhållandet för åren 18x2 och 1813.
Men 1812 års handelsrörelse kunde icke vara lika med 1814 års.
<För 1813 har jag likaledes erhållit: uppgiften af General SjöTullsContoiret, och den är alldeles enlig med hvad Herr af Uhr redan anfort; men då jag erfor, att sådan uppgift för 1814 icke kunde meddelas, fann jag i alla fall den för 1812 olämpelig, hvaremot jag af en härvarande RiksdagsFullmägtig från Gö - /(£ Den S Juli. theborgs Starl erhöll ett exemplar af Götheborgs Allehanda N:ö 23 för Fredagen, den 24 Februari 1815. hvaraf inhämtas den upplysning om forhållandet för ar 1814» som, tiilaggdt Extr »• tet för är 1813, lemnar de resultat jag uppgifvit, _ och med. verkliga för hållande t instämma.
Uppå gjord proposition biföll Hö glo fl. Ridderskapet olch Adeln , alt Herr af Ultrs och Friiierre Wirsen* yttranden skulv .le fä nied de olriga Ständen commuuiceras, Herr SprdHencreutz , Arviel , begärde att ierr at
Uhr mätte anmodas att iäfa trycka sitt i dag upplasta anförande, hvilket bifölls. gen:
Herr Spaldencreutz anförde skrifteli - Sedan Högloflige Ridderskapet och A. deln redan fattat det beslut, att Bevillningsutskottets
Betänkande skall pä allmän bekostnad till trycket befordras, och samma Betänkande innehåller nägra vederläggningar af den motsatta princip för Bevillning, som Stallmästaren von Törne i sitt till Utskottet inlemnade förslag antagit, och hvarmed jag mig förenat; sä nödgas
Den ft Juli. jag hos- Högloilige Ridderskapet och Adeln anhålla om dess bifall, att pia min och några andra patrioters enskilda bekostnad få. trycka, ej allenast Herr Stallmästaren von Törnes Betänkande och Förslag, utan ock alla de Memorial och munteliga discussiojier, sorn inom Utskottet blifvit vexlade i frågan om Bevillnings-principen, och hvilka utgöra en stor del af Bevillningsutskottets Protocoll.
Genom denna åtgärd hoppas jag, allmänheten skall upplysas om det rätta och sanna, och Riksens Ständers beslut i ämnet fattas med den rättvisa, sakens vigt påkallar och våra medborgare af oss hafva räLt att fordra.
Herr Silfversparre, Aron Isak , hade. inlemnat ett anförande till Protocoliet, så lydande:
Att genom förbud och reglementariska föreskrifter söka befordringsmedel för produetionen och lättnad i allmänna rörelsen, ar detsamma, som att till botemedel villja använda det häftigaste, mest dödande gift. O ö Rroductionens, äfvensom den ^allmänna rörelsens, lifsprincip är Frihet.
Alla tvångsmedel paralysera i mer eller mindre grad den Physiska eller Intellectueila, styrkan, 44 Den 2 Juli. oftast båda.
En förmynderskaps-manie har ej sällan bernägtigat sig de maktägande autoritetcrna i -ärskilda Stater och ofta, fast icke alltid, af ren välmening tillvägabragt Författningar, hvilkas anda synes hämtad, antingen utur reglorna f r någon Munkorden, eller ur någon Statsphilosophs mest misantropisk;! drömmar, båda återförande slägtet till Barbariets gräns, eller åtmin ds tone bägge misskännande fördelarna af en högre eultur ecb större civilisation, som, oaktadt aila utrop emi manlighet, nationalanda etc. etc. etc.
, ej låta förena sig med sådana uthåliande försakelser i Samfundslifvet, hvilka' hos oss nu mera endast medföra begrepp om
Vildar eller lill det högsta om Medeltiden, dit jag förmodar , att åtmiridstone icke någon tänkande, äfven af de ifrigaste Förbuds-försvararne, skulle v i 11- ja återföra oss.
Nyssnämnde ädla begrepp och känslor hafva ej upphört derföre, att de visa sig i en skepnad, passande efter tidens odling.
Öfvertygelse åstadkommer nu samma verkningar, sorn förr härledde sig blött från fördomar.
Bevis på ögonblickliga försakelser och en varm enthusiasm företer vårt tidehvarf kan hända mer än något annat; men icke låter man mera fjättra sig af Munkartade föreskrifter och lefnadsreglor för lifstiden.
Hvarje autoritets försök i sådan afsigt skall ej blifva annat än förnyade bevis på dess oförmåga Deu 2 Juli.
45 samt på dess misskännande af tidens anda och fordringar, som ingalunda mer tillåta några förmynderliga Inquisitions-manoeu.» vrer att intränga sig uti individuella förhållanden.
Exempel vet ka sällan i Politiken, der man alltid tror sig klokare än sina föregångare, tilldess man faller just' pä samma sätt.
Man skulle eljest kunna anföra mänga varna;.de händelser , ibland andra deni af år 17C5, då galenskapen genom förbud, regi or 6ch tvångsmedel ville- uträtta, hvad som endast genom en utvidgad näringsfrihet och genom en stadgad föresats hos de magtägande, att icke inmänga sig uti individuella förhållanden, stod att vinnas, försänkte en mängd individuer i uselhet, bragte alla administrationens delar i villervalla och var säkerligen en af de mest bidragande orsaker till den Statshvälfning, som några år sednare icke inskränktes att endast hämma sjelfsvåldet utan beredde frihetens förlust.
Om exempel gällde, borde val icke några flera behöfvas.
Lättheten att utfärda förbud och det lockande af föreställningen att kunna imponera och befalla äro förledande att intrassla de magtägande af alla slag uti utomordentliga hinny iida re-sy stemer, äfven vid ceconomiska anstalter, i stället^ att ernå ändamålet genom en utvidgad näringsfrihet och genom det högsta möjliga oberoende 46 Den 2 Juli. af martens mellankomst uti individuella förhållandem
Dessa förmyndare tagä ändå aldrig rätt på sina Pupiller, om de vilja öfverträda föreskrifterna', och bältre är då att lemna några individuel- åt det öde, dé sjelfva bestämma sig, än att tillstänga mängdens verkningsförmåga och kraftyttring-* som är och blir den enda sanna källa till statens välstånd.
Del sä kallade modets inllytelse förmå inga lagar, ingen’ magt att afhälla: ett mägtigare bud, det af de sä kallade convenancerna i samhällslefnäden, gör sig alltid väg på något hall, om det ock skulle lyckas för något ögonblick dolja vanmagteu att hejda deras välde.
Ingalunda såsom magtägånde rhen val såsom r*- n exempélgifvande, formår Styrelsen att åt vissa samhälisconvenancer gifva småningom en förändrad rigtning; men nied Föi bud och Reglementen u,t'rättas föga, åtmindstone ej något nyttigt.
Den mest imponerande
Regering i vårt tidehvarf liar ju endast visat sin oförmåga i detta afseende, och det midt under ett verkligt nationalkrig , sådant som dä existerade mellan England, och Frankrike, rnr i detta land, oaktadt de Strängaste förhud, oaktadt en hel bär al Tullheljeiiter, Colontaivaror funnOS öfver aili och allmänt brukades, äfven af dem sorn närmast omgåfvo Thronen och eljest utgjorde de förnäma sällskapskretsarna } så att iNapoleöil sjelf Såg s.ig slutligen Den 2 Juli. 47 nödsakad att gifva efter och genom Licencer tillåta införseln, för att: åtmindstone draga någon fördel af opinionens oemotståndliga magt.
Bland andra olyckliga följder af sådana förbud är vanart alt med liknöjdhet anse lagbrott, sorn hoa de mägtigare merendels, bli tva opålalte, då deremot den fattigare förbrytaren bringas i uselhet, och för alt hjelpa det orimliga x sådana förbud, har mart tillgripit den ännu orimligare utvägen , att genom straffens stränghet suppleera hvad medvetandet säger fattas i förbrytelsens brottslighet och opinionens omdöme.
Allt straff, sorn är hårdare än jemt svarande mot den stämpel af brottslighet, den allmänna opinionen åsatt förbrytelsen, innefattar egenskapen af förföljelse och är högst förderfligt bade i moraliskt och physiskt afseende.
Exempel fattas ^cke: man läse blott och jemföre med händelserna i vårt Land hi^orien om Bränvinet, Eurendrägeriet och OfverflodsFörbudet.
Vöre begreppet om förbudsbrott, utan afseende på gemingeri, vöre nesliga straff ensamt tillräckliga att motivera allmänhetens öfvertygelse, så skulle vi väl hu i alla classer se brännmärkta med förakt och uteslutna ur sällskapskretsarna personer, som likväl finnas der på det fördelaktigaste sätt einottagne, under <1 et att missödet, sorn efter dessa Författningar träffat mindre bemedhide eller ansedda individuel bragt mångå slägter till tiggarestafveii. 48 Den 2 Juli.
Iivari man kallar öfverflödsförbud , tjenar sällan till något annat, än att uppstegra de förbud»* varornas pris och att undandraga Staten den Tuli inkomst, sorn den eljest bort tillfalla.
Tillräckligt verksamma iiinder för införseln på en nagr* hundrade mils sjökust lata ej. ens tänka sig utan med förutsättande af en kostnad, som vida öfverstiger Statens förmåga.
Med förbrukningen har man sett och vet , huru det tillgår: de dyrbara varorna nyttjas oförsynt och opåtaldt; de obetydliga upp* snappas stundom och deras lika obetydligt ansedde ägare göras olycklige.
Detta kan ej förekomm vs, så länge mängden af menniskor f<>; blifva hvad de äro och alltid varit, hänförde af deras passioner och, 2tipindstone da gerningen i och för sig sjelf till sin natur icke innefattar något brott, lagbrytare, så ofta tillfälle dertill gifves.
Tlyad förbud ej forma, skall kan hända en inbördes öfverenskommelse, en al lurin, kraftig viilja kunna åstadkomma; men huru skall denna uppväckas och äga bestånd i ett tidehvarf, som under öfvergången från fördomarna till finare tänkesätt icke otillbörligen caracteriseras för egoismens och lättsinnighetens.
Man nödgas väl således behandla närvarande generation efter hvad den är, icke efter hvad man skulle önska densamma vara.
Må hända , en bättre uppfostran kan gifva bättre utsigten för fram - Den 2 Juli. 48 framtiden’; men det hör ej hit.
I alla fall är väl detta ämne ett af de mindst betänkliga ; och dessutom torde vid nogare eftersinnande förbrukningen af utländska varor i vissa fall vara mindre skadlig än den synes vid förstå påseendet; ty så snart varorna kunna fås till samina godhet och lika pris inom landet, upphör införseln af sig sjelf.
Uppmuntringar utan Skråtvång, i förening med en öppen väg, leornad åt industrien, böra härtill bidraga; men emedlertid kan det väl ej nekas, att om jag betalar en äfven utländsk vara lindrigare än. eh inländsk, och jag använder behållningen till odling af min jord, tillfaller Staten ■derigenom en vinst, sorn ftUndradefallt ersätter den utgångna penningens värde genom den såmedelst förökade productioIien.
Låt mig t. e» köpa en utländsk vara för ioo R:d.
, som af inländsk tillverkning kostade 150, och sedan använda dessa 50 R:d. till uppodlande af ett pär tunnland jord; 'mtottie icke productionen ojemförligt ersätter denna så kallade nätionalföthist ?
Härvid invänder man , ätt en oinskränkt näringsfrihet, sorn naturligtvis äfven i det mesta skulle sträcka sig till handelsrelationer, kunde motverka landets odling genom bristande afsättning å dess egna pröducter, dä de utländska erhållas till lindrigare pris; men under nära ett hälft århundrade har den friare Spannmålshandeln ej gifvit nåMidcl. o. Ad.
Mrot. 7. 8. 5° Den 2 Juli. gon skalig anledning till klagomål : saken är väl ock ännu densamma; men bciägenhe-' ten för ögonblicket låter visserligen afven i detta fall känna flera svårigheter, som likväl utan principens störande bina athjeipas.
Vart dimat, vår erfarenhet böra i allt fall råda oss att icke utestänga införseln af jifsförnödénheter och göra dessa till ett monopoliilm i Jordägarnes händer på be» kostnad af den större mängden , som ingen jord ,äger ; det är likväl icke berg och backar, åkrar och ängar, sorn skola representeras, regeras och skyddas, utan det är hela massan af innevånare, och för det helas skull bör den till det sammas val närmast bidragande delen.
Jordbrukaren, särskildt skyddas, samt njuta behörigt afseende: och detta sker förmodeligen bäst g>enom höjning och sänkning af tullen, icke genom den äfventyrliga utvägen af absoluta förbud emot fri handel in- och utrikes med de första nödvändighets-varorna, lifsn>edlen; dock med undantag af de ifrån rudimaterien förädlade efFecter såsom SädesBränvir» m. m. hvilka kunna och böra till införsel förbjudas.