Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Visserligen vore det hvarje ledamots af R. o. Ad. rättighet att i anledn. af denna underrättelse föreslå de åtgärder, Ståndet kunde linna tjenliga alt vidtaga; men hvad lämpligheten af hela åtgärden i allmänhet anginge, behagade R. o. Ad. finna, att den, efter flera gånger förut förnyade öfverläggningar, blifvit beslutad och således väl icke kunde upphäfvas, utan måste verkställas i öfverensstämmelse med förut fattadt beslut, som innehöll, om Hr Landtm, ej oriktigt erinrade sig förhållandet, att pröfvas skulle, huruvida den åtgärd, som vidtoges, blefve ändamålsenlig eller icke, innan den komme att upphäfvas.
Hvad justeringen af referenternes sätt att uppfatta de af Riddarhusets talare afgifna yttranden anginge, torde R. o. Ad. finna, att icke annat kunde komma i fråga, än att 6^6 Den 3o September. referenternes uppfattning vore tillgänglig för dem af R. o. Ad:s ledamöter, som behagade att den genomse, innan den aflemnades till de lidningsredactioner, som skulle vilja deraf begagna sig, men att någon officiel egenskap icke kunde tillerkännas desse referenters uppfattning, samt att denna justering således icke kunde under någon synpunkt motsvara de justeringar, som bär i R. o. Ad;s sammankomster verkställas.
För min del ar jag mycket belåten med den förklaring, som Hr Frih. o. Landtm, gifvit oss; men jag tror, att då det likväl är just fördelaktigt, derigenom att det ger rättelse i det förhållande som Utsk. anmält, så anser jag utom all fråga, att Utsk. bör genom prot.utdr. få detta svar; ty annars förblifver frågan i det skick den är, nemi. att talarnes yttranden, då tiden är förbi för rättelser, äro att anse som justerade.
Så snart Utsk. framställt en sådan tanke ocb den beböft den förklaring
Landtm, gifvit oss, så är väl nödvändigt att Utsk. får sig densamma till efterrättelse meddelad, hvarföre jag anhåller om propos. att Ulskrs åtgärd må erhålla den rättelse, som ligger i Hr Frih. o. Landtnäs nyss afgifna förklarande, men hvilket skulle stanna inom oss, om ej Utsk. genom prot.utdr. deraf erhöll del, Gr.
Väl erkänner jag riktigheten af Hr Frih. o. Landtrms förklaring, att icke de ifråga var. utdragen af våra förhandlingar hafva officiel egenskap; men likväl ber jag att få fasta R. o. Ad:s uppmärksamhet på den halfofficiella egenskap de måste äga.
Då R. o. Ad, tillåter dessa oftanämnda referenter att inträda, för att här nedskrifva sina anteckningar vid notarieborden, låta dessa anteckningar sedermera, efter af R. o. Ad. fatladt beslut, justeras på vissa timmar ocb sedan desamma utgifva bland allmänheten; så följer också otvunget, att dessa uppgifter skola hafva vitsord, åtminstone i moraliskt hänseende.
Jag hemställer hvilket besynnerligt förhållande skall uppstå, i händelse någon justering af referenternes anteckningar skulle äga rum, om ett sådant yttrande fick publicitet, och det sedermera inträffade att samma yttrande undergick en hel annan justering inför prot,, hvarigenom dessa acter komme att stå i motsats till hvarandra, Jag hemställer, säger jag, hvilken karakter skola Riddarhusets förhandlingar inför allmänheten antaga, om sådana förhållanden skulle äga rum i afseende å ledamöternes yttranden härstädes.
Jag underkastar mig icke detta, synnerligast som jag icke äger tillfälle att deltaga i justeringsåtgärden, men allmänheten likväl skall tro, att de yttranden, som af referenterne uppsättas och i tidningarna i mitt namn reproduceras, äro af mig gillade.
Jag anser således hela åtgärden i högsta grad olämplig, och jag vet ej hvarföre R. o. Ad. icke kan besluta, att referenterne, om de nödvändigt skola finnas, må få sin plats på läktaren, der sadana platser* förut äro utsedda, för att ej inblandas vid Den 3o September. R. o.
Ad. vanliga protocoll.
Må desse referenter göra sina anteckningar särskildt för sig, bäst de behaga, må de beta. las derför efter man derom beslutat; men må R. o. Ad, akta sig att fatta beslut, som liar afseende på justeringen utaf de af desse referenter uppsatta utdrag af förhandlingarna; ty någon annan justering af de yttranden, som af vederbör, talare här afgifvas, får ej ske, än inför R. o.
Ad:s eget protocoll.
Jag ber alltså, att ingen annan åtgärd vidtages, än att Ridd.-directtn underrättas, att referenterne må taga plats, der den för lidnings-redactionerna finnes anvisad, och att referenterne efter eget godtfinnande må förfara med R. o. Ad:s debatter, utan att R. o. Ad. dermed tager annan befattning än att betala dem.
Det är härom jag anhåller om proposition.
Dr Cederstråle, Joh.
Casimir! 1 anledn. afFrih, Boyes yttrande ber jag få upplysa, att här är icke fråga om något förslag från Ridd.Utsk., utan endast en anmälan af Landtm, om den åtgärd, som Ridd.directrn till följe af R. o. Ad:s beslut vidtagit.
Att någon justering utaf de af referenterne uppsatta yttranden skulle äga rum, bär ingalunda varit meningen, ulan endast att anteckningarne på en bestämd tid skulle finnas tillgängliga till genomseende af vederbör. talare sora sådant önskade, innan de till lidningsredactionerna aflemnades, och hvilket ej kunde anses som en formlig justering.
Beträffande åter frågan om platsen, der referenterne skulle få sitta, så har i del prot utdr., som kommit directin tillhanda, det blifvit antydt, att desse referenter skulle vara att anse såsom tillhörande Riddarhusets cancelli, roed afseende så väl hvarpå man ej ansett att dem kunde anvisas plats pi läktaren ibland Öfriga tidningsreferenter, som ock alt derifrån vöre svårt att alltid höra hvad Sorn säges.
Sprengtporten, Jac. Wilh. förenade sig i det yttrande Gr.
Hr von Qvanten, Carl; Jag får äfven förena mig till alla delar med Gr.
Horn och tillägga, att om referenterne icke äga den kunskap och den skicklighet alt uppfatta R. o. Adis muntliga anföranden och återgifva dem i tidningarna, på ett sätt, att R. o. Ad. blir belåtet; så är nödigt att hela saken upphör, hvadan jag tillstyrker att antaga Gr.
Visserligen in stämmer jag i sjelfva saken med Gr.
Horn, men jag tror mig böra upplysa, att Ridd.Utsk. beslutat att referenterne skola anvisas plats nere i salen.
Detta beslut blef af R. o. Ad. gilladt, och prot.utdr. ankom till Ridd.Utsk. af den lydelse, att R. o. Ad. lät vid Utsk;s beslut bero.
Jag hemställer alltså, om fråga numera kan uppstå, att referenterne skola sitta på läktaren.
För öfrigt instämmer jag visserligen Cj8 * Den 3o September, med Gr.
Horn, oell har bestrid t den föreslagna åtgärden så väl inom R. o. Ad. som inom Utskottet.
Jag påminner mig ganska väl, att R. o. Ad. för en tili sedan beslöt att låta bero vid de åtgärder, som varit vidtagna; men dervid fastade jag det begrepp, alt R. o. Ad. icke ville med den frågan vidare befatta sig, utan låta bero vid den vidtagna åtgärden.
Hvilken var denna åtgärd?
Jo, att Ridd.Utsk. pä eget bevåg tagit ett beslut, som blifvit communiceradt med Ridd.directm, som mot beslutet protesterat.
Jag [fästade vigt vid directms protest och trodde att R. o. Ad. ville låta dervid bero, och att den saken icke skulle komma under R. o. Ad:s pröfning; men att R. o. Ad. skulle hafva gillat Ridd.Ulsk:S förfarande, det kan jag icke tro vara R. o. Ad:s mening.
Hr Thara:
Horns yttrande, hvari det förekom mig som skulle Grefven tro att jag deltagit i Ridd.Ulskts beslut, sorn jag får äran tillkännagifva, att jag ansett detsamma vara formstridigt och mig deremot reserverat.
Blott detta har jag velat namna.
Då Ståndet på Gr.
Frölichs förslag lät bero vid de åtgärder, som Ridd.Utsk. vidtagit, var förhållandet att Utsk. hade medelat åtdirect:n just de föreskrifter, hvilkas innehåll Hr Frih. o. Landtm, omförmält.
Enär Ridd.Utsk. hade gjort detta, utan att svara Ståndet annat än att Utsk., på grund af Ståndets remiss, gifvit Ridd.directm föreskrifter i ämnet, anmärkte jag, att innehållet af föreskriften väl vore riktig, men sättet hvarpå Utsk. förfarit varit oriktigt.
Då nu tvist derom uppstod, och Gr.
Frölich yrkade att låta bero vid hvad som skett, ingick jag derpå.
Så står frågan; följaktligen är Hr Frih. o. Landtnäs anmälan icke annat än en underrättelse om det förra beslutet.
Det enda nya, som dervid förekommit, är frågan om tiden, under hvilken yttrandena böra vara tillgängliga att genomses af vederbörande talare.
Den saken kan rättas, så att tiden utsattes till någon timme på e. m. i stället för på f. m.
Men hvad justeringen beträffar, så måste något misstag ligga i uttrycket, emedan den ej kan hafva inflytande på sjelfva frågan, utan må del bero på en livar alt genomse sina yttranden eller icke.
Jag kan icke se att någon ledamot deraf är bunden.
Jag skulle tro, att Ridd.directm har skä lig anledn. att af R. o. Ad. begära den uppmärksamhet, att directm åtminstone i lagenlig väg må få emottaga sina instruetioner af Ståndet.
I sådant fall tror jag, att R. o. Ad., emot gifven instruetion och emot den värdighet denna direction bör äga, icke i allmänhet skulle vilja åt Ridd.Utsk, uppdraga en sådan myndighet att kunna gifva befallningar åt denna direction.
Jag har ej kunnat tänka mig, att R. o, Ad, skulle hafva gillat något sådant eller haft detta till Den 3o September.
6/9 afsigt med det omförmäldta beslulet, utan jag trodde, att med beslutet blott vore menad! att låta bero vid åtgärden och lemna åt Ridd.directjn alt handla efter sin instruelion, och att icke underkasta sig en befallning lemnad från Utsk.
Jag tror således att directm icke bort ens ställa sig lill efterrättelse Ridd.Utsk:s instruelion, isynnerhet som R. o. Ad. icke gifvit Ridd.Utsk. minsta anledn. till detta beslut; ty jag vet, att då man begärde att referenterne skulle inrymmas plats inom skranket, så ville andre ledamöter deremot, att de skulle begagna läktaren ; således står frågan oafgjord och directm måste, om åtgärden skall bringas till verkställighet, hafva alt stödja sig på en annan auetoritet än hittills.
Jag måste derföre begära, att R. o. Ad. ville ogilla den åtgärd, som blifvit framställd till verkställighet.
Det är denna verkställighetsåtgärd, hvaremot jag reserverar mig, önskande att det måtte få bero vid de debatter, som inom detta obetydliga ämne redan ägt rum, på del ej tiden, som på vida bättre sätt kan användas, må onödigtvis förnötas.
S e c r e t.:
I anledn. af den uppkomna frågan om innehållet af Ridd.directts memorial till lt. o. Ad. får jag anmäla, att viet innehöll, att Ridd.Utsk. i anledn. af den remiss utaf Frih. Boyes, Fredr., framställning, som kommit Utsk. tillhanda, hade till directm meddelat nödiga föreskrifter.
Vid föredragningen af detta meraor., beslöt R. o. Ad. att vid Ridd.Utsk:s sålunda gjorda anmälan låta bero.
Gr. Frölich, David; Såvidt jag, efter min uppkomst i detta plenum, har kunnat uppfatta föremålet förfrågan, så lärer egentligen den bestå deruti, huruvida någon justering skall äga rum af referenternes uppfattning af R. o. Ad:s herrar ledamöters yttranden, samt huruvida denna justering skall äga rum dagen efter ett plenum.
För min del får jag förklara, att jag alldeles icke kan biträda den mening att någon justering skall äga rum af sådana yttranden ; ty om en sådan tilläts, skulle det blott föranleda till oändliga debatter derom.
Det tnå vara de antagne referenternes egen sak, att göra uppfattningen sådan, att den kan vara tillfredsställande, hvilket erfarenheten bäst kommer att utvisa; men att någon justering skall ske, och att, om den sker, den skall företagas dagen efter hvarje plenum, anser jag alldeles olämpligt. R. o. Ad. beslöt att låta bero vid den anmälan, som gjordes om remissen till Ridd.-directm; denna åtgärd innefattar ingenting annat, än att låta bero vid hvad sorn skett, och att icke göra något mera.
Det ligger just i orden ”låta bero” det begrepp, att man sig med saken ej vill vidare befatta.
Så skulle jag tillstyrka R. o. Ad. att anse beslutet och låta af referenters antagande blifva hvad det kan bli.
Då beslut fattades om an tagande för R. o. Ad.‘s egen räkning och på Ridddarhus - 68o Den 3o September.
CaSsans bekostnad af tvänne personer till att referera öfverläggningarna inom detta Stånd, var jag ej bär närvar., hvarföre jag anhåller att nu till prot. få nedlägga min allvarliga reservation emot samma beslut, som jag anser ändamålsJost, ehvad de särskildta yttrandena justeras eller icke, Blifva de ej af vederbör, talare justerade, men likväl införas i tidningarna, så kunna de vara alldeles orätt uppfattade och alltså uttrycka motsatsen af hvad talaren velat säga och sagt.
Jag anhåller ytterligare att få nedlägga min protest och reservation emot hela detta arrangement, som jag anser ändamålslöst och snarare ledande lill skada än gagn.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, i anledn. af den nuVar. disctlssionen, det hans yttrande vid dess början innehållit, att de anteckningar, som af referenterna göras i Ståndets plenum, skola andra dagen derefter emellan kl. g och 12 vara tillgängliga till justering i Ridd.-cancelliet.
Ståndet behagade deraf finna, att om än ordet "justering’’ måhända ej varit väl valdt, utan hort heta ''öfverseende,’’ visade likväl hela den öfriga delen af meningen, att någon verklig justering icke kunde vara satt i fråga, då den blott inneholle att anteckningarne vore tillgängliga till justering, hvilket i stället hort heta: ”tillgängliga till öfverseende'.” O111 Hr Landtm, rätt uppfattat Frih.
Horns mening, så hade den varit, att Ridd.-direct:n skulle underrättas derom, att R. o. Ad. icke kunde anse denna åtgärd vara annat än de enskilde talarnes öfverseende af sina vttranden, i den mån de kunna dertill äga tillfälle, och icke höra under någon synpunkt anses såsom en justering.
För öfrigt hade Ridd.Utskis under discussionen omnämnda anmälan till R. o. Ad. innehållit, att Utsk. meddelat direct:n, huru direcBn vid antagandet af dessa referenter hade att förfära, äfvensom yttrande angide den plats, som åt referenterne skulle anvisas.
Vid detta inemot', af Ridd.Utsk. hade R. o. Ad. förklarat sig låta bero; hvaraf följde, att R. o» Ad. för det närvar, gillat, att referenternes plats skulle vara nere i Riddarhussalen, Gr.
Jag hegärde verkligen återremiss af nu omtaldta llidd.Utsk:s betänk., emedan jag önskade att frågan skulle i formlig och laglig väg afgöras.
Detta bestreds emedan R. o. Ad. syntes trött vid denna frågas ytterligare behandling, samt önskade att låta hero vid hvad som vore vidgjordt.
Jag erkänner alt det var ett misstag af mig, då jag trodde att directm, med afseende på R. o. Adis verkliga fördel och hvarje ledamots rättighet, icke skulle tilltro sig att ingå i verkställighetsåtgärder, som icke voro gillade af R. o. Ad:s beslut, ty något formligt sådant har icke blifvit fattadt.
Jag önskar således, att R. o. Ad. för närvar., enär frågan endast rörer detta Stånd och heror af dess beslut, icke ville godkänna denna verkställighetsålgärd, förrän Ridd.- di - Den 3o September. direct:n fält tillfälle att nogare betänka sig på frågan och med billigt afseende på möjligheten deraf att åtgärden vore af en half-oflieiel egenskap föreslå, att den ej må äga rum på sätt sorn är i fråga.
Men om någon justering af referenternes uppsatser skall äga rum, så önskar jag att den måtte ske inför Hr Ridd.Secrettn, ty någon egenskap af granskad förhandling, utgången efter R. o. Ad:s beslut, måtte icke kunna tillerkännas desamma utan något certificat.
Vi utskts-ledamöter hafva icke tid att ingå i denna granskning, men för min del vill jag gerna öfverlåta åt Piidd.Secrettn justcringsrätten, ifall han är i tillfälle att densamma sig åtaga; i annat fall bestrider jag förslaget härom, och önskar att 11. o. Ad. måtte förklara, att beslut i afseende å någon granskningsåtgärd icke fattas, utan må det bero af referenterne att förfara med sina anteckningar huru de behaga, men att R. o. Ad. som Stånd icke med desamma tager någon befattning.
Jag beklagar, att jag ej kan vara af samma tanke som Gr. Horn.
Jag anser det vara nödvändigt att skilja frågorna åt, att veta hvad som är föremål för discussion eller icke.
Jag kan ej föreställa mig, att fråga kan blifva, eller någon discussion uppstå, huruvida referenter skola finnas eller icke, eller om den plats de må intaga, ty derom är redan beslutadt.
Orsaken hvarföre beslutet icke fick vanlig form, eller det vanliga uttrycket, att R. o. Ad. gillade den föredragna handlingen, låg deruti, att formerna för denna handling voro något krokiga, emedan, då man gillar det slut hvaruti vederbör, stannat, men icke gillar formen, det är då, som man låter bero; men att låta bero vid meningen af ett förslag, är ett beslut, som ej får rubbas eller brytas.
Likväl finnes i beslutet inryckt, att det är tills vidare, så att om herrarne eller någon enskild ledamot vill upprifva det, må det ske efter särskild motion, men först mäste detta beslut någon gång hafva gått i verkställighet, innan någon kan bedja att verkställigheten af detsamma skall tillintetgöras.
Detta lärer ej kunna jäfvas, sådan är åtminstone min uppfattning af saken, och således bör man låta bero vid det beslut, som blifvit framlagdt, att referenter skola finnas, och att de skola få plats här nere någorstädes i salen, kanske bäst vid notarie-borden, så att derom kan ej blifva fråga.
Nu är åter fråga om justering at dessa anteckningar, i afseende hvarå Gr.
Horn rätteligen anmärkt att ingen justering fåröga rum, hvarvid han dock begärt att den må ske inför Ridd.Secretrn.
Jag tillstår, att jag ej rätt känner huruvida Hr Pudd.Secret.-ns tid medgifver, att han kan åtaga sig densamma ; men om än så är, vore det olämpligt, emedan anteckningarne helt och hållet böra stå för referenternes egen i3 II. 86 68a Den 3o September. räkning, i hvilken mening jag ej kan tillåta, alt lingon modification göres ulan väckandet af motion i ämnet.
Således hoppas jag, att diseussionen nu matte inskränka sig till ämnet, som är, örn jag rätt fallat detsamma, blott en anmälan derom, att i och för verkställigheten af det fattade beslutet, kommer referenten att påföljande dag efter hvarje plenum visa hvad han sk lifv i t, man må nu kalla denna förevisning justering eller hvad man behagar.
Jag tror således, att vi med godt samvete kunna låta diseussionen förfalla, nb. 0111 denna anmälan icke innefattar något annat än en anmälan.
Jag har, sedan Gr.
Frölich yttrat sig, ingenting att anföra i sjelfva saken hvad beslutet angår, ulan förenar mig i allo med Hr Grefven.
Dock får jag göra den erinran, att 0111 något ändamål med tillhandahållandet af anteckningarna skall afses, så må det vara tillåtet att justera hvar och en sina yttranden, i händelse referenten skulle illa hafva uppfattat en talares mening; ty eljest vet jag ej hvartill tillhandahållandet skall tjena.
Jag ber om ursägt, att jag ånyo uppträ der, men jag önskar att R. o. Ad. icke fattar något beslut, sorn Ståndet kommer att ångra.
Jag begär derföre alt här måtte uppläsas del omtalade Ridd.Utskts beslut, hvilket Ridd.direcUn bort ställa sig lill efterrättelse.
Del är nödvändigt, att se hurudant det beslutet är, och om det är rätt förs låd t.
Ridd.direcims förevar, anmälan eller tillkännagifvande innefattar egentligen 2 frågor.
Den ena angår referenternes placerande och är, efter hvad jag kan förstå, redan godkänd, hvadan dervid ingenting är vidare att åtgöra.
Den andra är en ny fråga, huruvida det tillkännagiivandet bör officielt till Ståndet anmälas, att någon viss tid på dagen referenternes uppfattning af härvarande talares yttranden varder i cancelliet till genomseende tillgängliga.
De fleste talare, som yttrat sig, hafva funnit olämpligheten af detta tillkännagifvande; med dem instämmer jag, och hemställer att R. o. Ad. ville ogilla den sista delen af directms anmälan och blott godkänna den förslå.
Upplästes Ridd.Utsk:s prot.utdr. af den 22 Augusti, så lydande: Afskrift.
Utdrag af protocollet, hållet hos Högh RiddarhusUtskoltct den 22 Augusti 1840. S. D. Medelst beslut den 19 uti denna månad, som genom prot.utdr. den 21 dennes kommit Utsk. tillhanda, hade R. o. Ad. till Ridd.Utskts handläggning remitterat en af Frih. Roye, Fredr., ej mindre såsom ledamot af R. o. Den 3o September.
G83 Ad., ii o ilfven i egenskap af för det närvar, ordför. uti Ridd.directtn, hos Ståndet gjord hemställan, huruvida, — sedan R. o. Ad. beslutat att, för författandet af resumeer öfver Ståndets förhandlingar, hvilka resumeer i tidningarna borde införas, en eller tvänne referenter komme alt antagas, samt Ridd.Ulsk., vid meddelandet till direclionen af Ståndets nyssnämnda beslut, förklarat, att kungörelse, det sökande tilt ifrågakomna referentplatser agde alt hos direclionen inom viss tid sig anmäla, borde genom directionens försorg uti allm. tidningarna införas, — R. o. Ad. ansåg, alt enär den för direetionen utfärdade instruction uttryckligen stadgade, att till Ridd.cancellister endast adelsmän finge antagas, denna föreskrift jemväl borde iakttagas vid antagandet af ifråga var. referenter, äfvensom hvilken plats R. o.
Ad. behagade anvisa åt dessa referenter, antingen nere i Riddarhus-salen eller på läktaren.
Utsk., sorn fann lämpligast vara, att först i öfvervägande taga den uti Frih.
Boyes hemställan sednast förekommande fråga, eller om bestämmande af den plats, som åt de blifvande referenterna borde utses, ansåg, alt någon hemställan af Ridd.-directm i detta afseende, enligt Utsk:s förmenande, destornindre varit af behofvet påkallad, sorn uti den root Utskts förnyade«memorial, ang:de väckt fråga, 0111 tillvägabringande af ett lämpligt sätt för ett noggrannt refererande i tidningarna af R. o. Ad:s förhandlingar, utaf tvänne ledamöter afgifna reservation, hvilken R. o. Ad., med förkastande af Utskts betänk., hufvudsakligen antagit, finnes på flera ställen antydt, hvad äfven under discussionen inom Ståndet än vidare blifvit utveckladt, alt plats åt ifråga k om n a referenter, hvilka voro att anses såsom tillhörande Ståndets cancelli, borde anvisas nere uti Riddarhus-salen, helst jemväl anfördt blifvit, att en anledn. till det mindre noggranna refererandet uti tidningarna af Ståndets öfverläggningar, torde förefinnas uti svårigheten för tidningarnes referenter att, med plats på läktaren, kunna fullständigt uppfatta discussionen; i följd hvaraf Utsk,, hvilket det icke tillkomrae att i denna fråga lemna närmare föreskrift, men som för sin de! ansåg lämpligast att en tjenlig plats åt de blifvande referenterne anvisades nere uti Riddarhus-salen i liom skranket, öfverlemnade åt Ridd.direcltn att åt oftabemälde referenter utse den plats uti salen directlo, för ändamålets vinnande, funné lämpligast.
Boyes hemställan derom, huruvida ifrågakorone referenter borde vara af adlig börd eller icke, så enär, i öfverensstämmelse med hvad Utsk. ofvan anfört, bemälde referenter äro alt anse såsom ti!ihörande Ståndets cancelli, samt den för Ridd.direcltn och de vid
Riddarhuset anställde tjenstemän utfärdade instruction uti i3 §:n stadgade, bland annat, ”alt al la så väl ordinarie sorn extra-ordinarie tjenstemän vid Riddarhuset 684 Dea 3o September. skola vara af adligbörd eller ock ii I d s t e söner af de sedan år iBog adlade ätter,’’ fann Ulsk. detta stadgande lägga binder i vägen att till ifrågnkomna befattningar antagas andra personer, än de, sora antingen sjelfve äio adelsmän eller äldste söner af de sedan år 180g adlade ätter, hvarföre Ridd direct:ii skulle äga alt under iakttagande af nyssberörde stadgande, samt hvad ofvan åberopade i3 § af instruetionen vidare innehölle, till omförrnälda befattning antaga en eller tviinne af de conipetente sökande, directtn dertill funne mest lämplige; och skulle underrättelse om Utskts sålunda fattade beslut meddelas Ridd.directionen genom utdr. af protocollet, somt anmälan derom bos R. o. Ad. göras medelst vördsamt memorial.
In fidem W. Stråle.
Sedan jag gjort mig underrättad om, att tvänne referenter äro antagne, så bar jag ingenting vidare att tillägga; eljest bade jag ämnat föreslå att ajournera frågan.
Men för att icke betaga de der herrar referenter den rätt, som dem numera tillkommer alt få referera de tal, som bär hållas, så bar jag ingenting att säga.
Sedan R. o. Ad. numera baft tillfälle alt i minnet återföra innehållet af Ridd.Utsk:s förslag, så tror jag mig icke hafva begått något misstag, då jag ansett att ifrågavar. anteckningar utgå från vårt protocoll; ty det säges uttryckligen att desse referenter skola anses tillhöra Riddarhusets cancelli.
Om nu detta beroende vid den föreslagna åtgärden, skall så förstås som Gr.
Frölich yttrat, så liar R. o. Ad. beslutat alt öka sitt cancelli med tvänne referenter, och då tror jag, att mitt förslag, det Hr Ridd.- Secret:n må inspectera desse cancellistrrs göromål, är på sitt rätta ställe.