Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ankom och infördes en v--put-rtion ifrän det hederwärda Bonde-Ständet, anförd af Riksdagsmannen ifrän Westmanland v^88ini;, som anmälte, at Borrde - Ständet bestutit anmoda Lrrnco-Utikottet at meddetsnaraste sammanträda, för at med det första kanna aflemna utlätanderörande möjligbeten af en försträckning ät Kronan.
Likaledes tilkännagafs, at Bonde Ständet bifallit tilförordnande af et Bewillninqsoch et Stats Utskott, bestäende för Ståndets del det förra af 12 och det sednare af 6 Ledamöter., O edukation en afträdde. ^n8terLäes Ickotocollet för dtN 15 bennes.
Friherre U08enliLne. 8cberin^, äterkom med den til de andra Ständen afsände vepnrarionen, och sedan han för sin beskickning redoZjort, ÄtskiljdeS Ridderstapet och Adeln kl. z til 5.
In käem krotvcolli 6.
Lilver8to1^>s.
Fredagen den 19 Maj. ?ienum klockan 1 om middagen.
Herr karon och Landtmarssalken tikkännagaf, at Friherre Liitverscdöiä, dlii8, inlem - rytz
Den 19 Maj. lemnat et strifteligt tillägg til sin förledne gårdag gjorda mociou, hwilket rm uplästes, sä lydande:
Det största bewis pä Högloft.
Ridderstapets och Adelns utmärkta beredwillighet at lätta Hans Kongl. Höghet
Riksföreständarens omsorger och sätta honom i belägenhet at med fult kraft antaga sig Rikets förswar, är wisierligen den hastighet, hwarmed Ständer, utan afseende pä nödiga tormainLtsi-, och utan at i ögonblicket betänka bankens säkerhet, bewiljade utbetalningen ur Lankan af Riksdaler 2,000,000 LLnco.
Men sedan wi aflagt detta prof af patriorisins och ren wilja at för Fäderneslandet göra alla 'möjliga upoffringar, bör jag, som bertil gifwit anledning, ej underläta at leda Ridderstapets Dch Adelns upmärksamhet pä medlen, huru - -«nKs»8 säkerhet äfwen mä wara stpdvav.
Jag föreftär derföre som et tillägg til min i gär gjorda proposition, at Ridderstapet och Adeln mätte älägga öanco Utskottet, at genast föreftä sädana n^potegue, hwarigenom -tnkens ersättning för denna summa kan blifwa försäkrad, och chärä anhäller jag om Herr l^ron och Landtmarstalkens proposition.
Grefwe Xlörner, L^rl 6Lkciel.
Det af Friherre >illv6rsc!,öi6 nu fcresiagna tillägg an-, ser jag för min del af bogsta uodwändighet.
Af nit för Rikets förswar och bcständ fattade Högloft.
Ridderskapet och Adeln i gar et gansta snart beftut
Derigenom kullkastades en förut genom Författningarna stad råd wäg at inhemta nplysningar om rankens förmana at lemna ästade biträden: och Riksens Ständer hafwa al - Den 19 Maj. 17? lid förr i sadana frägor gätt til wäga genom commnnicgtion med Lgnco Utskottet.
Ridderskapet och Adeln har genom sit gärdagsbeflut sjelf betagit sig medlet til besia föregående uplysningar; men de möjligen betänkliga följderna deraf kunna afhjelpas genom Friherre Lilcver-.
Lcbjöiäs nu gjorda förslag, hwarä jag för min del önskar Högloft.
Ridderffapets och Adelns bifall, jemte stadgande, at N3,nco Utskottet mätte yttra sig, huru mycket ögn^uen redan hittils r försträckningar til Kronan utbetalt.
Hwad för öfrigt angäc nöjaktiga O/yornell för de nu tilgörande försträckningar, mäste ögnco-Utstottet hafwa sivärt at deröfwer sig genast yttra, hwarföre Utskottet torde fä genast ingä i utbetalning, och om sedermera öswerlägga med Stats-comoirel, emedan utbetalningen annars torde blifwa längsammare än Rikets närvara» de omständigheter det kräfwa.
Grefwe Os Ig. 6grclie, facod, instämdb med Grefwe körner i frägan om nödwättdigheten af Friherre LUkversLstjöläg tillägg, merz hemställde derjemte, at dä frägan more om försträckning afen sä betydlig summa, Riksens Ständer hos Hans Kongl. Höghet Riksföreståndaren skulle anhälla, det denna Summa mätte allenast til de för Rikets förswar för det närvarande nödige anstalter anwändas, och nägon betalning af redan ädragen gäld icke deraf hämtas, emedan^ oaktadt summans betydlighet, han fruktade, at densamma, föga tilräcklig til fyllande af de nu mest nödwändiga behof, skulle blifwa aldeles o« tilräcklig til gäldande af de gamla.
L3 Herr 173 Den 19 Maj.
Herr von Lcbuitxenlleim, Davi cl, yttrade sig, det et redan tagit beflut icke kunde ändras, men ansäge likwäl de deruti nyttjade orden kunna mildras.
Ridderffapet och Adeln hade ansett < de§a twä millioner Rldr til Rikets förswar o undgängeligen behöfwas; sä mpcket af beslutet ! ansag han för sin del wara orubbeligt; men l trodde tillika, at anco
Utskottet skulle kunna ä- l läggas inkomma med utlåtande om medlen och säkerheten för utgörandet af denna summa.
Herr Laron och Landtmarskalken gjorde proposition pä de af Friherre 8iltverschi61c1 och Grefwe la Oarclis föreslagne tillägg, hwilka Biföllos.
I anledning häraf infördes desia tillägg k det krotocoils Utdrag för förledne gärdaq, sorn redan war färdigt til juswrin^, och hwilket jemte desia tillägg nu upläsies och godkändes, ff'landes likwäl und,ä äatum för denna dag.
Det lyder som följer: ^ Utdrag af ?rotocolUt hällit i Högloflige Ridderskapets och Adelns Llenum den 19 Maj 1L09.
S. D. I anseende til Rikets nuwarande högsi trängande behof, beflöt Ridoerffapet och Adeln: 1:0
För denna gäng utan Lanco-Utskottetshörande, dock att sädant ej mätte tjena tit pro. fuäicat för framtida tilfällen, dä Langens biträde kunde synas af nöden, at LanLv-Utskottet skulle Den 19 Maj. 179 skulle underrättas, odet Stats-werket bör, sä fort ste kan, med twä millioner Riksdaler ancomynt understödjas, i anledning hwaraf Utskottet skulle äga at stpndcsamt inkomma med berättelse huru snart utbetalningen af berörde summa kan taga sin början; samt deruti äfwen förcstä sädana björkell, hwgrigenom ankeus ersättning för denna summa kan blifwa försäkrad; 2 0 At Stats-Lontolreh mä updragas at med första söka uptaga privata län mot sex xrocencs ränta och Riksens Ständers garantis för betalningen, samt försäkran at de§a län aldrig stola med nägon afgift til Kongl. Maj:t och Kronan belastas; äfwensom 3:o
At under samma garantis och försäkran mä begripas de under nuwarande krig gjorde cone n försträckningar, för hwilka Längifwarne undfätt Stats-Lontoirets Obligationer med 6 procents ärlig ränta; 4:o At hos Hans Kongl. Höghet Hertigen Riksföreståndaren underdånig anhällan mä göras, det den nu bewiljade försträckning af Riksens Ständers rank, mä allenast til de för Rikets förswar för det närwarande nödige anstalter anwändas, och någon betalning af redan ädragen gäld icke deraf hämtas, Uti hwilka beslut de öfrige respective Ständen skulle genom Utdrag af rrotocolist wänligen inbjudas at med Ridderstapet och Adeln sig förena, dlt supra.
In kaern NrotoeoUl 6.
Lil ver stolpe.
Herr IM Den 19 Mas.
Herr Laron och Landtmarffalken anmälte sig hafwa frän Hans Kongl. Höghet
Riksföreständaren undfätt följande communicaticm, med befallning at lata densamma för Ridderffapet och Adeln upläfg: Dä Jag emottog Riksstyrelsen, såsom tills widare Riksföreständare, fann Jag Rikets första bcbof wara fred, hwartil förberedelser genast widtogos, samt at Rikets gränfor emedlertid icke lemnades utan försmak eller sädaneförswars-anstaltcr försummades, som dest srälsning undan fördärf oundgängeligen fordrade.
Jag saknade penningar samt alla andra ntwägar bertil, än at anlita Nationen om län och Lanken om förffott, bägge delarna algodtgöras af Riksens til detta Riksmöte dä redan sammankallade Ständer, som til et sä beskast fädt, för Rikets uprätthällande och bögst trängande öebof oumbärligt förffott icke kunde undgä at utse crforderlige medel.
Lanco-Fullmägtiges swar af den 2! pä min ffrifwelse af den 26 sistledne Mars wisar, at Lanken understödt nied den efter nogaste calcul äskade summan 200,000 R:dr iweckan, men icke annorlunda, än af Rikskvisconi-Werket i wänlig föreffrifwen vi8contform, och emot förbindelser, ställde til Riks-Oi8cone-werket eller Orclr?s, hwarigenom för deste län och den länetid hwart och et af dem blifwit äffadt och meddeldt, ej blott ser procent8 intere88L mäste betalas, utan dubbel ränta erläggas för den tid, som öfwerskjuter länens.förfallodagar, om de ej in termi»o inlösas.
Den 19 Maj. 181 Jag har betygat Lanea - Fullmägtrge mit wälbehag öfwer deras beredwillighet at bista Mig och Riket pä et sätt, som de ansett närmast öfverensstämma med de dem gifna föreffrifter; men Riksens Ständers Lanco-Utskott lärer nog» samt finna, huru tryckande det will blifva, at för desie Länkens försträckningar betala sep xrocen»8 lnteresse, hwilket dock lärer wara oundwikligt r anseende til Disconb-Ls° lewen tst och xriväw personers deltagande i winsten af denna inrättning, sä wida desie län, som ifrån och med den 2Z i denne mänad begynna at förfalla til inlösen, ej warda flyttade pä Läne-Lanco> räkning, med wilker som i afseende pä föremålet af länen, kunna wara lämpelige.
Jag updrager derföre Herr Landtmarffalken samt Talemännen för de öfrige Riks-Ständen, at til »Lnco-Utffottet öfwerlemna denna mitt framställning och tillika tilkännagifwa, at Rikets än fortfarande krigstilständ, som nu fordrar at Rikets i ordning ställde Skärgärds-Flotta samt en de! af Orlogsflottan genast utlöpa til kusternas beskydd, och at Landt-^rmLen förstärkes, särdeles emot en fiende, som söker at framtränga i Rikets norra provinser, icke kan umbära det - understöd LanK-n meddelar, utan at blottställa Riket för de wädligaste följder.
Enär omständigheterna medgifwa tilförordnande af et sädant Riksens Ständers Utskott, med hwilket Jag i de§a ämnen kan afhandla, är Jag sinnad at til Riksens Ständers synnerliga omtanka öfverlemna at ersätta desia förskotter, för hwilka Lancken emedlertid erhällik »ämilNLtrationens af Tullwerket förbindelse, ak 182 Den 19 Maj. med halfwa Tull-inkomsten afbordas: äfwensom de län, hwilka i anledning af Kungörelsen den so Marlit influtit och nu utgöra 980,000 R:dr sa wäl som x>Ltrioti8k.L gäfwor til et belopp af omkring 9000 R:dr äro til Langens ersättning eller sädant anwändande, som iöfwerlägg. ning med Riksens ständer tjenligast pröfwas, uti Läne-öLncjueu insatte.
Stockholms Slott den 10 Maj 1M9, Äppä gjord proposition bifölls, at Hans Kongl. Höghet
Riksföreständarens ffrifwelse ffulle med öanco-Utflottet communicsrLS.
Herr ^VingsrlZ, Larl kreäric erhöll ordet, enligt sitt i gärdagens kiennm gjorde förbehäll och upläste til t?rotoLoliLt följande; Wördsamt Memorial!
I en tidpunct, dä det ensidiga af hwarje Ständs intöresss bör wika för betraktelsen af det allmänneligen nyttiga, men likwäl alla sinnen sorgfälligt böra sämjas til enhet, torde en djupt gäende förändring af Stats-författningen hwarken wara at tilräda eller kunna werkställas.
En sädan är ännu icke förberedd genom politisk uplysning, och en nära til äespotism urartad Monarkisk styrelse har ät mängden gifwit wanan at fästa hägen wid fäfängans ffenbarheter mera, än wid Fäderneslandets redbara fördelar; man wänte sig icke at detta höga patristiffa sinnet för upoffringar pä en gäng ffall uppenbara - Den 19 Maj.
133 bara sig — Samhällen äro likwäl i detta, som i andra afseenden lika med enskilda, at hwad den sä kallade lyckan icke kan, kan nöden förbättra.
Förtrycket har sammanpräsiat tänkesät och intere85en, och olyckans gemensamhet har af Fyra Ständ, hwilka än stridde, än iakttogo den mitztänksamma stridshwilan efter en afmattande kämpning, bildat et folk.
Förändring fran enwälde til lagbunden frihet war den lösen de rättsinnade under hand gäfwo hwarandra, velden lyckliga oblodiga Styrelse-förändringen har ät denna allmänna wilja lemnat utfart at fritt yttra sig.
Hos den eftersinnande, som icke med häpen undran endast fördröjdes wid ögnablickets glädje, har med förefattsen at söka ändring pä samma gäng upstätt betraktelsen af sättet för denna.
At ej med fäkunnighetens tiltag at i werket ställa fantomer, förspilla et tilfälle, som mähända i tidens följd aldrig äter sig företer, har han stadgat sin öfwertygelse at detta sätt wore snarare en jemkning än en förstörelse af det förefundna, et bibehällande af oskadliqa förmer med tilsats af förbättrade andra, häldre än en oförmodande nybyggnad.
Men äro wäl de grönför skarpt tecknade intil hwilka denna förändring kan gä? har man icke af öfwerdrifwen farhäga för mycket inskränkt den werkningskrets, hwilken man trott allmänna opinionen upläta? jag är med hwar» je annan moäerationens män innerst öfwertygad, at Swensta Folkets representation ej i detta tilfälle kan pä en gäng bildas til den bästa, hopgjutninaen af Ständen til et enda lagstiftande Samfund, eller deras fördelning til twänne, som efter, mrd Engelsk noggranbet utstakade - 134 Den 17 Maj^ stakade rättigheter och skyldigheter motwägds hvarandra, men jag hyser den tanke, at en förändring inom wipa Ständ genom ökning och minskning af rex>l'L8-ML!itLrnL8 amal, hwarken af Ständen kjelfwe eller den allmänt rädande vfwertogelsen ffulle motarbetas.
Jag wägar underställa et försök.
Det Första Ständet skulle genom en restueei-Lä psr80nai w.nna i styrka hwad det förlorade i talrikhet, om endast besutne Adelsmän ägde sate och stämma pä Riddarhuset.
Den öfriga delen afRidderjkapet och Adeln bibehöll, såsom Tjenst^ och bonoräl Adeln alla de med Statens wäl förenliga pr-r0ALtiver och di8tiumion?r, forn äro offiljaktige frän et monarkiskt styrelsesätt, och hwilka, grundade i häfd och wana, icke längre wäcka förtrytsamhet. Wid Adelns anteckning i Riksdagens början borde således det Laput remilia:, sorn denna gäng skulle företräda Ätten, förete et lagligen fulltygadt vocumem, som bewittnade, at han war ägare af Åtminstone Et helt Hemman, af hwad natur som hälst; äfwensom hwarje Fullmägtig borde ie^icimc-ra sin rättighet genom et dylikt.
En större Egendom gaf icke framför en mindre, hwilken/enare den förstfödde inom samma gren, eller Attemannen §f en prioriterad gren innehade, företräde til at wara Lapm.
Dä en gäng rättigheter til
Säte och stämma pä Riddarhuset war gifwen ät den, som förenade älders rätt med besittning af jord, sörblef den i hans och hans Oe8cend6nt6r8 ägo, sä länge ej jordgodset föryttrades och ej stägten blef obesuten, r hwilket fall den öfwergick til den närmaste jordägande Slägtinge.
Hade til nästa Riksdag nägon af en äldre Slägtgren kom - Den 19 Maj.
18g kommit i besittning af jordgods- återflyttades rättigheten til denne.
Genom detta ordnande skulle icke allenast winnås den fördel, sorn ensam borde wara tilräcklig at den afgöra, ar endast de, hwrlkas wal äi liiN-cjt fStent.dr med Stattns, wore jhagstiftare, Utan äfwen de Nyttor, dem wi blott angifwa, beredas: at det stötande af företrädesrätt, uteslutande tillhörig förstfödsel eller Slägtgrenens anclennew, förmildrades genom möjligheten at en yngre
Slägting kunde komma i besittning af Riddarhus-rätt framför en äldre; at det första ätandet upmanades at bemöda sig om inciuscrie och hushållning, hwarigenom jord förwärfwades, och med den en rättwrS utmärkning säsom Fäderneslandets Lagstiftare, framför misihushällaren, som förspillt sin besittning; at den röstägande Adeln, säsom besutten, blef 0- beroende af Regeringen och Desi b^neHcsr; ak genom en nyttig brytning emellan Tjenstemänrrens och jordägarens fördel, det för Lagstiftningen icke sällan farliga forhällandet af Lagstiftarens och Lagffipallens förening i en person til en stor del förebyggdes, dä endast Jordägande Adlige Tjenstemän ägde
Säte och Stämma pä Riddarhuset.
Til werkställighct tala ä ena sidan den ädles beredwillighet at frättträda en brukets rättighet, dä denna upoffring fordras af en bättre sakernas ordning, ä den andra hos den, som ej höjer sig til denna bcwekelsegrund, besinniugeN, at för enskild nytta Sweriges Riksdag icke'är, icke kan blifwa hwad den warit.
Ofta har den önskan yttrat sig, at reprs» LenMtionLn i de Tre öfrige Ständett ändrades; 24 ulen 186 Den 19 Maj. iren man skiljer sig i Förslaget til denna förbättrande ändring.
En hufwudsaklig betraktelse är den, icke blott af ändringens riktighet, utan fastmer af desi antaglighet inom Ständen, bwilkas innehafwande rättigheter icke böra trädas för nära.
Et Ständ mäste säledes utgöras af dem som äro i en ungefärlig likställighet och gemensamhet af odling, anseende, inler^se, rättighetslagar, 0. s. w.
Det more säledes ma hända fruktlöst at föresiä, at Bonde-Ständet skulle uvtaqa ko88688ionTteu, Bruksägaren, Ständspersonen; at Prcste-Ständet ffulle förena sig med 0jvili8ten 0. s. w.; det är härpå jag gör et rättwist afseende, dä jag föreflär:
At Bonde-Standet, hwars utmärkningspättigbeter äro färre, repre8Lnter38 pä sätt som vfiigt är.
Desi dagligen bewittnade stigande uplpsninq berättigar det, at framgent förblifwa ct Ständ, utan inträng af tilsats, som med det samma blef mindre förenlige.
At Borgare-Ständct, hwars pe^onai är en ojämn sammansättning af bildade och i närings-kunskaper midt seende
Män frän de större Städerne, hwilka endast fylla sin bestämmelse af Stad, och af Livi1i8ter och Borgare frän Smästäderne, hwilka hwarken genom sit läge eller sin rörelse eller sina allmänna ärenden föranleda til sina innewänares utbildning, borde antaga inom sig för at försäkra Ständets wärde, kepre8entLNter af Ständspersoner i Staden, hwilka gemensamt med Borgaren bära flera Stadens bördor, af Bruksägare. ^-rbric-Inter och t 0§8S88i0NLt6r pä landet, " hwilka bereda ämnen för handeln och handtwerkerierna.
Desia Folk-Lianers intere58en Den 19 Maj?. 187 äro gemensamma och ömsesidiga med Borgarens, och samfält bilda desia föreflagne -.<-p,-e8>.n^uit-r af Borgare-Ständet just samma del af Nationen, som wäljer til Unoerhuset i England — Motstånd är icke sannolikt.
Af den tilfällighet, som efterhand tildanaL A,epi-e8?ntationen8 närwarande ffick, men hwarken aföfwerläggning eller föresats, har ur PresteStändet blifwit utesluten en r-lllss af Embetsmän, som med Prästerna äga gemensamma wilker af kunffaper, yrke, im?r-88L, befordringar m. m.
Offentlige Lärare wid n-t8,er och Skolor, af sjelfwa sit kall upmanade at i widd och djuphet af insigter öfwerträffa de sina likar, som til sysielsattning med egentlig lärdom och 8p2culalionsl- öfwer menniffails förhällande i stort, hafwa sa fa mellanstunder lemnade fran merlighetens reiiziLU8L bildande frän civili-ttiffa sysielsättningar, hwilka ärligen tilläggas deras befattning, och frän oeconomiffa äetUjer, som tilhöra dem säwm åkerbrukare — borde äga tillfälle at wid Riksmöten, genom sina kunffaper gagna, och för detta ändamäl förenas med Präste-StändeL»
I en tid dä man bemödar sig ak grundlägga -välfärd för konrina-cke äldrar, och uplysningen lagt i full dag sanningen af den rellexion, at utan personlig fficklighet, utan dygder och'eter är lagarnes förmur mot Samhällets inbrytande förstöring af otillförlirelig fasthet, fordrar klokhet och billighet lika, at pä samma gäng man gifwer til Samhällets liss-princip, upfostran 'en sorgfälligare wärdsamhet, man äfwen lemnade et rum 'ät desi Lrowärdigaste kännare 188 Den 19 Maj. och bedömmare at bära desta angelägenheter inför Lagstiftningen I denna rättighet at deltaga i Nationens allmänna ärender stulle äfwen at denna wigtiga, men oansedde eliass af medborgare beredas en upprättelse för de ringa pulkor öfwer hwilka de fleste af dem äga all befogenhet at klaga, och dem Regeringarne, mey widgaende pä en gang af sin egen sparsamhet och saknad af medel, lofwat at förbättra, n en bortflpt.at löftets wcrkställighet i en osedd f-antid; och sädan är i-K rrriiit n af det tänkesc tt en sorgfällig littergil- bildning ingiftver, at denna af ingen annan, än aktningens förde! ätsyljda rättighet ffnlle i den ädelsinnade Lärarens ögon gälla mera, än en willkors-förbättring i redbarheter, Präste-Ständct luvars nu?
warande nplnsning stall utplåna sjelfwa minnet af för detta störande ensidig heter i warg Statsförbättringar, omfattar sannolikt delta tilfalle at med sig förena förtjente likar til hwilka det i alla andra afseende», än Lagstiftningens förmånsrätt star i gemensamma förhällanden, Sättet för werkställiabeten 6f detta Förslag, til ökande af iwa Stånds personal är lika enkelt, som Förslaget — Ständspersoner i Stad röstade med Borgarne til Riksdagsman i män af sin afgäld til Staden: eller i de större Städerne walde sitt eget ombud.
Losscsslonaler och kabrillkunsr pä landet förenade sig om en Veputei-Lä frän hwarje Lagsaga, äfwensom Idkare af Bergshandtering om en frän hwarje Bergslag, Underwisningswerket i hwarje Stift skickade til Riksmötet en Fullmägtig, erns oberäknade, som hwardera ägde at corn. mittcrL en af sin Stat.
Men Den 19 Maj. 189
Men mä handa, oaktadt lindrighetcn af dcsta förbätirrngsmedel, skulle likwäl hinder läggas mot dcstas werkst, llighct; i synnerhet den förestagna »elion af Adelns antal motsägas, såsom ingrepp i priv-io^ier, och hwilket wow et trästande drag af lidar-rlicö, den uprättelse som förestagits Ståndspersoner, ofrälse Egendomssterrn och Bruksägaren anfts för mycket 0- betydlig rnct bwad deste äga rä t at fordra, och wid en pågående föräntring bör werkftällas.
Äfwen desta swarigheter öfwerwunna och rept-esr-iNLrion pä angifwit sätt ordnad, ägde denna rsp! escnitarion genom fyra Stand i sin byggnad icke nog grundlagd säkerhet för Nationens Lagstiftande Magt mot försök af en, sina widgnings-förilag, con8Lgcmnt förföljande Styrelse, som förstod, at genom tänkesättens söndring i de oberoende Standen och magiens eller wälgerningens inllytelse pä de Ständ, der et sädant inflytande icke more satt utom all möjlighet bereda plm alice för sina enskilda af stater eller wid paria vora göra sig uödwändig til knutens lösning.
En lofwande förhoppning, beredd af närwarande omständigheter, kommer likwäl icke
Statsmannen at glömma möjligheten af framgena rubbningar, genom öfwerwsgt af endera af de twänne krafter, som enligt sin natur äro ställda mot h waran dra, och i b marje wälbildad Stat, just genom en lika anwänd motwerkan och deraf ur-kommande jemnwigt, upräthälla Statens beständ At pä en gäng fullständigt gifwa at ägaren af grnnd-iräring och ( apital hwad han länge saknat, och framför anDra bör äga; bildom et femte Ständ af Städernas tjenstfrie Lapimlister, landets Egendoms herrar, rgo '
Den 19 Maj. herrar, kabrlkantsr och Bruksägare. Weman wid Ständslikar, esprit so corps, i wista samfund oförenlighet med främlingar stola kanske ställa sig i wägen för rssucrionsr eller insticktningar, alla stola likwäl öfwerensstämma, at den nämnda ciass af medborgare, hwilken utgör en sä aktninaswärd af Statens bildade medlemmar, som til ansenlig guoc bara desi tunga, är berättigad til rösträttighet wid afgörandet af Statens angelägenheter; alla stola med full insikt af denna Nationsdels befogenbet til anspråk, tilläta den alt bredwid de andra Ständen bilda et nytt oafhangiqt, och detta sä mycket haldre, som intet Ständs rättighet inom sig genom denna asjunctiou förnärmades.
Man stall ock winna genom bildandet af et afstilt
Ständ af oberoende medborgare, den afsigt som i synnerhet nu icke bör lemnäs ur syfte, dä omständigheter icke tilläta formandet af den bästa möjliga representation; at dä denna, af omständigheterna betingade represen^ tion genom 5 Ständ inom sig innebar fröet til sin egen uplösning, men genom denna, äfwen til uphofwet af en bättre, Swensta Folket i en niä hända icke sä aflägsen framtid skulle repre, sentera sig genom et enda lagstiftande Samfund, eller genom twänne hwarannan concroiwraulle.
Jag gifwer en wink af min förmodan, at de 3 Ständen, som wörö ägare af grund, skulle, genom sin enstämmighet och Medes m^joritet framför de Ständ, der et beroende är tänkbart, efter en uprepad erfarenhet af de senares oförmögenhet at motwäga de förra, förmä de senare at sammangjuta sig med de förra til et orda, som med rättwis eftergift för Regerin - Den 19 Maj.
191 gen säsom odelad werkställande magt stadgade sitt orubbliga bestånd af lagstiftande och ffelfbestaltande <öoi-p8, Pä detta sätt skulle i en tid dä politisk kunskap hunnit blifwa djupt och jepmt fördelad, det bästa iepi-68 nations sätt af uplysningen, gynnad af omständigheternas tryckning, sättas i werket.
Man möter mig sannolikt med et uttryck, som lrka ofta är den alt ädelt förslappande ill» wiljans, sorn moclerLuoriens spräk: at förändringar icke äga opinionen til sin fördel.
Jag instämmer, at en wett i-ttor-n, som icke blir willigt antagen, och icke är tilbörligt förberedd af uplysningen, icke betryggar sit sjelfbestånd, wore den äfwen i sig sjelf förträfflig; men detta gäller icke om wista delars jemkning, hwilken twärtom är önstad och förarbetad.