Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Bolaget har aldrig kunnat förutse det fall, som nu inträffat, att Rikets Stan - Den 26 Mars e. m. der, hvilka till och med 1828 anslagit byggnadsbiträde, och den 4 November sammankommit, icke skulle innan April månad hinna besluta om detsammas fortfarande.
Det har alltså endast kunnat öfverlemna åt sin Direction, att fullfölja arbetet, så framt ytterligare medel erhÖllos.
Men att blott för ett år låta det afstanna, om det sedan skall fullföljas, innebär en tanka, som en hvar genast lärer finna icke kunnat hos någon uppkomma förr, än man nu ser det förvånande af våra öfverläggningars svårigheter och tidsutdrägt.
Directionen måste låta arbetet för innevarande år afstanna, om ej det ifrågavarande förskottet erhålles innan den 20, högst den 24 April; ty uppköp och förberedande anstalter måste vara i ordning före truppernes ankomst, och då betydliga murningsarbeten äro i fråga, böra dessa trupper i tid ankomma, för att ej arbetet skall förlängas inpå vintern, då frost och köld hindra detsamma.
Men om ej Rikets Ständer eller Konungen bispringa 13olaget, kunna medel icke erhållas, och då uppkommer det förhållande jag nu vill beskrifva.
Den utgör 6,5oo R:dr.
160 enskilda arbe - Den 26 Mars e. ra. iSt tare, som nu ungefär kosta i5,ooo R:dr, äro i lagstadd tjenst; de kunna icke vräkas, och om äfven, genom särskilta öfverenskommelser, denna kostnad kunde förminskas till 10,000 R:dr, torde detta vara allt; äfvensom kostnaden för dragares underhåll icke skulle kunna förminskas till mindre än i5oo R:dr, enär de i alla fall behöfvas till de oundgängliga arbeten, hvilka jag nu vill uppgifva.
Dessa äro: sammanförandet af alla de gröfre machinerier, materialier och ställningar, hvilka för arbetet erfordras, och som vanligtvis, under vintern, äro lemnade ute i Schakterne, men hvilka, i sådant fall, måste införas och med. skjul eller betäckningar förses.
Kostnaden derföre antages till 4ooo R:dr. 2000 R:dr anser jag minst åtgå till sådana mindre arbeten och broar, reparationer m. m., som årligen ifrågakomma.
Den kan också blifva betald genom försäljning utaf ganska säljbara, men till arbetet eljest behöfliga effecter, hvaribland jern till 47,000 R;dr, åtskilliga persedlar af träd i5a Den 26 Ma rs e. m. till någre 1000, samt proviant till ungefär 7 å 8000 R:dr, och någre fartyg.
Jo, att, då dessa äldre, förut slitne eller begagnade, persedlar till underpris måste afyttras, skola desamma nästkommande år med nya ersättas, och kostnaden på det hela ökes alltså med ännu 20 å 3o,ooo R:dr.
De grunda sig på de förhållanden, hvilkas sannfärdighet jag kan för Eder intyga, till följd af en, för några veckor sedan afslutad, Revisionsförrättning; och mina beräkningar äro så läge, att jag vågar säga, att J börén räkna förlusten, genom inställandet af detta årets arbete, snarare till 100,000, än till 90,000 R:dr.
Man må vara mot Bolaget, mot Directionen, huru mycket man vill; man må taga för afsigt alt med allmänna medel, eller genom nytt Bolag fullfölja arbetet; saken blifver i alla fall den, att en National-misshushållning af 100,000 R:dr onekligen uppkommer.
Den 26 Mars e. m. i53 Hvad RiksgäldsContoiret angår, vågar jag påstå, att det ej är i så dåligt skick, som den värde RiksgäldsFullmägtigen uppgifvit.
Han liar fördöljt i sin sorgliga målning af dess Cassaräkning för dagen, att
RiksgäldsContoiret måste äga en tillgång uti de 3- procentslån, som Rikets Ständer år 1828 beslöto, och hvilkas upptagande åt RiksgäldsContoiret uppdrogs; visserligen med föreskrift att, till räntas besparande, begagna inflytande öfverskottsmedel till Obligationernes inlösen; men aldrig under annan förutsättning, än att sjelfva lånet skulle såsom ett Statens lån anses, om hvars afbetalning eller slutbetalning nu varande Ständer äga att besluta.
Denna tillgång bör minst vara 1,700,000 R:dr, och är så contant, att det visserligen icke behöfves mer än en annonce i Tidningarne och tvänne tjenstemän vid RiksgäldsContoirets lucka, för att, inom några dagar, äga alla de 900,000 R:dr, som till Götha Canal erfordras.
Så litet förfärlig gör jag åter uppställningen i RiksgäldsContoiret: en StatsSkulds-Bureau , den rikaste, som för det närvarande finnes på jorden.
En StatsUtskottsLedamot har dertill sjelf gifvit en så förträfflig anledning, då han påstått, att man borde bifalla detta Utlåtande, för det att bufvudfrågan inom 14 dagar kan i Utskotten förekomma; och det 154 Den 26 Mars e. m. således vore illa, om ej Utskotten sattes uti tillfälle att afhjelpa de förluster, hvilka genom deras nu gjorda tillstyrkande skola uppkomma.
Jag hoppas alt äfven dessförinnan kunna till trycket aflemna hvad jag eljest hade i dag ämnat anföra, och hvilket jag förmodar skall öfvertyga hvarje tänkande medborgare, att
Canalföretaget i framtiden kan komma att bära sig, samt åt stora delar af Riket bereda desamma förmåner, som TrollhätteCanalen redan heredt Wermland, hvarom jag, äfvensom om sjelfva möjligheten af en genom Canalen riktad transitohandel, skall söka framlägga bevis.
Om detta lyckas mig, hoppas jag, att vi skola håde lill allmän fördel och åtminstone till någon nytta för ettiBolag, som uppoffrat så betydliga medel, kunna i liufvudfrågan besluta.
Åtskillige yrkade på proposition.
Jag ämnar ej upptaga Ridderskapets och Adelns tid med alt inlåta mig uti någon undersökning af hufvudfrågan, huruvida Götha Canal kommer att medföra den påräknade nyttan, eller icke.
Emedlertid nödgas jag bekänna, att jag ej|begriper den prist på takt, som röjer sig uti de åtgärder, hvilka Directionen vidtagit, för att -genom Regeringen bringa detta ärende un - Den 26 Mars f. m. 155 der Rikets Ständers pröfning.
Man fordrar förskott på ett bidrag, hvarom man först framdeles skulle besluta, och erbjuder, såsom säkerhet för detta förskott, i fall det äskade bidraget ej kommer att biviljas, Canalens materiel och Proviant, som för mer än halfva beloppet af det äskade förskottet först skulle inköpas.
Den allmänna klagan, att gifna löften brutits; att man gäckar, snart sagdt roar sig åt Representationens ombud; att det återstående arbetet skall fullbordas endast för att leda till nya kostsamma företag, hvilka dels endast röra försvarsverket, dels stå uti en alltför aflägse beröring med Nationens Ekonomiska förhållanden, för att till sin medförande nytta kunna bedömas; denna klagan är för högljudd, att den ej här bör äga afseende.
Stråle föreslagit för medlens användande till behörigt ändamål, och detta ändamåls skyndsamma uppnående, synes mig dels för hårda för Bolaget, dels ej innebära tillräcklig säkerhet för Rikets Ständer, och slutligen äfven gå ut på att inleda Staten äfven lör framtiden uti Den 26 Mars e. m. närmare Förhållande till CanalBolaget, än som jag tror med Statens intresse låter sig förenäs.
Jag får i detta afseende föreslå: 1:0
Att de förenade Utskottens Utlåtande må varda återremitteradt, på det de må komma i tillfälle, att yttra sig öfver hufvud frågan, och derjemte uppgifva förslag till sådana garantier, som för Rikets Ständer äro tillfyllestgörande.
I detta sednare- afseende skulle jag föreslå: 2:0 Att Rikets Ständers Fullmägtige uti ^Banken och RiksgäldsContoiret må, i förening med ett lika antal Deputerade af CanalBolagets Actieägare, auctoriseras att genast utvälja en ny CanalDirection. 3:o Att hela återstående Canal-arbetet, med ledning af det nu utvisade kostnadsförslaget, af
Directionen efter eget godtfinnande fördelas uti minst 4> till kostnaden i det närmaste lika, arbetsposter. 4:o Att, vid påbörjandet af första arbetsposten, hela den dertill genom fördelningen bestämda summan af Directionen genast må lyftas. 5:o
Att den för nästföljande 2:dra, 3:dje och 4:£le arbetsposter anslagne summa endast i det fall får lyftas, att nästföregående post vid anställd besigtning befinnes vara enligt förslaget fullbordad.
Den a6 Mars e. m. 6:0
Att Rikets Ständers Fullmäktige må erhålla föreskrift, att i vidrigt fall inhibera utbetalningen intill nästa Riksdag, då Rikets Ständer derom vidare få afgöra. 7:0
Att om dessa anförda vilkor ej antagas, anse Rikets Ständer sig hafva afslagit det begärda anslaget till Canalens fullbordande. Hans Excellence Herr Grefve von Platenj Baltzar Bogislaus:
Ritningen är i58 Den 16 Mars e. m. deponerad i Trollhätte-CanalBolags Archie.
Samma Talare har äfven anfört, det jag skulle hafva yttrat, såsom exempel på transporternes betydlighet på Götha Canal, att derpå hittills blifvit transporterade i5oo Tunnor Spannmål.
— Vidare har han åberopat, såsom uppgift af mig, att under 5 år blott i5oo Sk© Jern blifvit forslade på Canalen.
Jjikväl uppgaf jag från 53 till och med iöpS
Sk© årligen vara förda. <— Likaledes har han yttrat, det jag skall hafva omnämnt, att transporten af Sill och Salt på Canalen, under hela den tid Canalen varit befaren, ej uppgått till mer än i3,ooo Tunnor.
Jag har dock sagt, att den utgjort från 5ooo till 13,ooo Tunnor om året.
Sannt är, att jag ansett, att ett Privilegium af Konung och Ständer i en Constitutionel Stat är ett Coutract, Den 26 Mars e. m. 1% om det ock heter Privilegium, hvaw Staten är den ena parten, och den sorn emottagit det är den andra, samt alt, när ett sådant Contract blifvit med lagliga former upprättadt, det icke kan af den ena parten godtyckligt brytas.
Med denna Öfvertygelse har jag uppträdt såsom Constitutionel man och hemställt, om man ej bör vara ömtålig om den satts, att Lagen bör vara den starkaste under Constitutionela förhållanden; ty afviker man derifrån, så får Constitutionen en dödlig stöt.
Efter den tiden framställdes ytterligare å Bolagets vägnar en Protest mot Contractets brytande på Statens sida; men denna ogillades af Konungen, och jag har nu ej mera att säga härom.
Skyldig att öppet lala i6o Den nQ Mars e. m. sanningen, målse jag erkänna, att liär, såsom alltid, den Constutionela mannen varit nödsakad att, när föreskrifter saknats, handla endast efter sin öfvertygelse, visserligen med förbehåll att underkasta sine handlingar Comrnittenternes pröfning, samt stå till ansvar derför och lemna sin plats, om de sådant fordra.
Detta offer kommer ej att falla mig tungt; och för att lätta desse Herrars besvär, som önska tillvägabringa ombyte af Styrelse öfver Canalen, får jag nu tillkännagifva, att redan för 5 månader sedan anmälte jag hos Directionen, att jag, så snart Riksdagen är öfverslånden, nedlägger min befattning såsom Di rectionens Ordförande.
Utan missnöje afträder jag, och skall till och med lemna Herrar Stråle, Bråkenhjelm och von Hartmansdorff mine röster vid val till nya Ledamöter i Styrelsen, så alt äfven all stridighet dervid må kunna undvikas.
Vidare är här sagd t, att man haft till lösen: först Götha Canal, sedan Fäderneslandet.
Milt samvete säger mig, att jag ej förtjent den; och jag önskar, att den värde Ledamoten, som framställt denna tillvitelse, måtte hafva lika godt medvetande af uppfyllda pligter mot Fäderneslandet, som jag.
Alltför väl vet jag hvad Fäderneslandet betyder; och för det hafva de Den 26 Mars e. m. de svåraste offer burits.
För öfrigt önskar jag man ej måtte förbise Götha Canal, Sfven en Fäderneslandets sak, Sluteligen har en värd Talare yttrat, det jag skall hafva sagt, att i förslaget öfver Hjelmare Slussverks byggnad icke någon missräkning ägt rum.
Jag har sagt, att sådane missräkningar inträffat vid alla Canalbyggnader och äfven vid Hjelmare-Canal, emedan den blifvit byggd efter samma principer, som Götha Canal.
Grefve von Rosett, Adolph:
Under loppet af discussionen bar jag hört ifrågasättas, huruvida det vore möjligt, alt, med begagnande af Ångbåtar såsom släpande kraft, tillryggalägga vägen mellan Götheborg och Östersjön på Canalen inom en tid af sex dygn.
Jag får i anledning häraf äran upplysa , att jag håller nu här i min hand en calcul, hvilken upptager, att tvenne fartyg, af 4° lästers drägtighet hvardera, kunna, med en ångbåt af endast 25 hästars kraft, släpas från Götheborg till Söderköping på endast 144 tirnmar, eller sex dygn, då af denna tid blifvit afsedde icke mindre än 4o timmar för väntning och uppehåll på olika ställen, till intagande af fraktgods och passagerare, och att likväl den erforderliga hastigheten icke varit upptagen högre 18 H. 11 i6i Den 26 Mars e. m. än till 3 i knop.
Denna calcul är icke tilltotad. efter godtyckliga uppgifter och beräkningar, såsom jag Gud nås sett dylika, då fråga varit om ångbåtar, utan grundar den sig på rigtig beräkning af fartygens storlek eller yta i vattnet, deraf uppkommande motstånd med den gifna hastigheten, samt den erforderliga kraften att öfvervinna detta motstånd.
Maj:ts och Kronans fartjrg, ömsom till Coopvaerdie, och till och med på främmande Örlogsman; dock har jag aldrig hört, alt något fartyg på den korta tiden af 70 å 80 timmar seglat från Stockholm till Götheborg.
Äfven bar jag i dag hort, att det skulle vara möjligt, alt ett fartyg, tungt lastadt med bräder och jern, på sex dygn seglat från Öregrund till Scherness, och ändå kryssat öfver Ålandshaf.
Huru detta varit möjligt kan jag aldrig inse; i fall det är en sanning, så är det åtminstone en skepparesanning, som vi sjömän kalla dem, och hvilka i tillförlitlighet äro att jemnföra ungefärligen med jagthistorier bland jägare.
Här är ock sagdt, att det skulle blifva svårt och förbundet med stor Den 26 Mars e. m. i63 kostnad, att anskaffa de erforderlige Ångfartygen för bogseringen på Canalen.
Jag tror tvärtom, att detta bekymmer på intet sätt kommer att besvära CanalBolaget; ty jag bär sjelf begynt organisationen af ett Bolag för tvenne sådane fartyg, och i förrgår såg jag ett bref från Norrköping till en af mine vänner, hvari man beder honom göra kostnadsförslag på ett Ångfartyg om 60 hästars kraft, att användas till boxering på Canalen.
Med glädje har jag sett denna första strimma af den nya morgonrodnad, hvilken jag hoppas snart skall uppgå på var industriella horizont.
Jag tror icke allenast att den blifver möjlig då; jag har gått längre; jag tror att den redan blifver möjlig i det tillstånd Canalen nu är, och har också uppgjort calcul Öfver möjligheten att, äfven med urlastning vid Wennberga och inlastning vid Söderköping', eller tvärtom, tillvägabringa denna transitohandel.
Dessa calculer äro meddelade en af mine vänner, en utländsk Köpman, hvilken öfver i5 år idkat handel mellan England och Ryssland; och jag har haft den tillfredsställelsen, att han gillat min plan, samt icke betviflat utföringens möjlighet.
Så snart jag hunnit få svar från Hull och andra ställen, dit jag skrifvit, för att erhålla n° i64 Den 26 Mars e. m. ytterligare upplysningar, skall jag ej underlåta att antingen på trycket allmängöra mina åsigter, eller ock härstädes inför Högloflige Ridderskapet och Adeln framlägga dem, så att en och hvar må kunna bedöma planens möjlighet.
Åt den Minister, som först upptäckte medlen att komma handeln och industrien att blomstra under kriget, ännu mer än under freden.
För öfrigt tror jag, att den patriotism, som lifvade Hertigen af Bridgewather, var just densamma, som den värda Talaren sagt lifvade CanalBolagets Actietecknare, nemligen förenandet af fäderneslandets interesse med utsigten till egen förmån; åtminstone berättigar utgången till detta omdöme, ty Hertigen af Bridgewather depenserade på Canalen 3oo,ooo £ Sterb, och erhåller nu i årlig inkomst 60,000 £
Den 26 Mars e. m. i65 Sterl., sedan alla kostnader äro afdragne.
Då emellertid den värde Talaren ansett England och Sverige icke kunna jemnföras, vill jag öfvergå till ett annat land, hvilket, af alla jag sett eller hör t omtalas, torde vara det, som har största likheten med Sverige, jag menar Skottland.
Då emedlertid Martial-lagen gällde, hjelpte icke detta motstånd, utan förändringarne blefvo gjorde.
Följden har också icke uteblifvit; ty då Glasgow 1707 räknade icke mer än 14.000 innevånare, räknade den redan 1807, 114,000, och har nu nära 200,000.
Då sedermera staden blef i behof af en hamn, emedan stora skepp icke kunde gå upp till Glasgow, föreslog man att anlägga den vid staden Dumbarton, hvars innevånare emedlertid la - 166 Den 26 Mars e. m. de sig deremot, emedan denna anläggning skulle förstöra freden i staden, och förorsaka stegring å lifsmedlen, samt på flere andra skäl.
Jag är äfven af dem som tro, att vi böra vårda och fullborda Götha Canal, derföre att den är årsbarn med vår frihet; visst icke derföre att jag tycker, att detta monument af huggen sten behöfves för 1809 års händelser (Historien har redan ristat dem i sine taflor, och jag och mine jemnärige förvara minnet deraf i våra hjertan, och skola troget öfverlemna detsamma till dem, som skola efterfölja oss); men förhållandet är, att då en Nation befinnar sig i en så critisk ställning som den Svenska 1809, då känner den sin egen kraft, då inser den hvad som verkligen i alla delar tillhördess lycka och nytta, och handlar derefter.
Så beslöts Götha Canal; och jag är öfvertygad, att man 1809 långt rättare bedömde och insåg dess nytta, än nu.
Öfyertygad derom, samt att intet kraftigare medel finnes för industriens upphjelpande än underlättade communicationer, måste jag också yrka Canalens fullbordande.
Jag skulle vilja, att desse män, hvilka år 1809 räddade Sverige, då de en gång, enligt naturens ordning, Den a6 Mars e. m. 167 Jemna detta rum, kunde säga:
Ständerne 1S09 hade icke ärft, utan förvärft sin öfvertygelse derom, att allt stort, ädelt, eller medförande allmän nytta, borde befordras.
Med Herr von Hartmansdorff instämmer jag deri, att jag icke kan finna laglig anledning till Utskottens upptagande af frågan om lån till Götha Canal, i stället för det af Konungen begärda förskott, och finner besynnerligt, »68 Den 26 Mars e. m. att då genom Konungens Nådiga Proposition af den 10 sistlidne
December blifvit tillkännagifvit, att det ifrågavarande förskottet bör skyndsamt beslutas, till förekommande af förluster, Utskotten först nu, i slutet af Mars, inkommit med utlåtande i ämnet, och det utan att frågan i sin helhet på samma gång blifvit framställd.
Det har blifvit yttradt af Talare härstädes, och finnes jemväl i Utskottens Utlåtande anfördt, att frågan örn anslag för Cana len ej förr borde komma under öfverläggning, än Statsregleringen blifvit af Rikets Ständer fastställd; men detta är så mycket oriktigare, som de medel, hvilka tili Canalen kunna anslås, icke böra tagas af dem, som tillhöra Statsregleringen, det vill säga, Statens ordinarie och extra ordinarie inkom-» ster, utan böra naturligtvis anskaffas genom upptagande af lån.
Jag är icke bland dem, som älska införandet af ett låne-system ; men till allmänna företag af stor framtida nytta är helt naturligt, att icke nutiden skall ensam besörja alla kostnaderne, och i sådant fall lärer det vara klart, att frågan alldeles oberoende af Statsregleringen kunnat och bordt af Utskotten behandlas.
Det har blifvit sagdt, att aktning för Ständers Beslut af CanalBolaget icke blifvit iakttagen, då det, ulan afseende å Rikets Ständers beslut vid i8a3 års Riksdag, vågat att å nyo anmäla sig till understöd för Canal-arbetets fullbordande.
Rikets Stan - Den 26 Mars e. na, 169 ders beslut vid 1823 års Riksdag, att det bidrag, som då till Canalens fullbordande beviljades, skulle vara det sista, var olagligt, Ständer vid en Riksdag äga ingen rätt besluta, att, vid en kommande Riksdag, då församlade Ständer, uti någon fråga icke rnå besluta.
Sådant är i rak strid emot bela vår lagstiftning; den bar, med ihågkomst att misstag äro möjliga, att lagstiftningen utgöres af menniskor, anvist den ordning, under hvilken frågor af hvad slags beskaffenhet som helst, vid hvarje nytt Riksmöte, må kunna, med fullkomligt oberoende af föregående Ständers beslut, upptagas och afgöras.
Vår Lagstiftning tillstäd— jer icke oföränderlighet af sjelfva Grundlagen, och så mycket mindre, af ett Ständers beslut i vanlig fråga.
Då det blifvit yltradt och jemväl styrkt, att det genom Hans Maj:t Konungens Nådiga Proposition begärde förskott till Canalarbetet måste, till förekommande af förluster, sist inom 3:ne veckor vara CanalDirectionen tillhanda kommet, får jag begära, att RiksdagsOrdningens och RiddarhusOrdningens föreskrifter, i afseende på tiden för inlemnandet af yttranden, må vid återrcmissen af detta Utlåtande blifva iakt - 170 Den 26 Mars e, m. tagne, samt Utskotten förständigade alt, sist inom 14 dagar, inkomma med förnyadt Utlåtande i anledning af återremissen, och du upptaga frågan i sin helhet, på det Rikets Ständer må komma, i tillfälle att med nödig skyndsamhet afgöra den.
Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: Sedan så många Talare redan yttrat sig i saken, önskade jag att icke behöfva onödigtvis upptaga Ridderskapets och Adelns tid, i synnerhet som jag icke ämnar yttra mig i sak, utan endast har att svara på några ord.
Men då desse ord, som jag i ett föregående Plenum här yttrat, af Friherre
Anckarsvärd blifvit åberopade till stöd för dess yrkande af bifall till Utskottens Utlåtande, tror jag mig böra förklara dessa ord, emedan de, efter mig åberopade, annars kunde skada sjelfva saken.
Öfver mitt omdöme om sjelfva hufvudfrågan och det speciella fall, som nu är egentligt föremål för öfverläggningen, kan ej 'tvifvelsmål uppstå, emedan jag, såsom Konungens Rådgifvare, tillstyrkt dem begge.
Men jag väntade icke, alt en lös mening, ryckt ur sitt sammanhang och dåvarande öfverläggning, skulle tillerkännas den serskilda äran, att anses såsom en ovilkorligt gällande mathematisk thes, användbar för alla fall; eller att de blygsamma stipen - Den 26 Mars e. m. dierne, som då voro i fråga, skulle komma i någon beröring med Götha Canal.
Men efter så skett, beklagar jag, att om Fri- ' herre Anckarsvärd och jag då voro ense så väl om prfemisserne som conclusionen, vi nu komma öfverens endast i praemisserne.
Jag tillstyrkte då bibehållande af stipendierne och afslag å RiddarhusUtskottets Memorial; nu deremot tillstyrker jag bifall å det begärda förskottet och återremiss af Stats- och BancoUtskottens Utlåtande; men tror ändå icke, alt någon motsägelse härvid äger rum, oaktadt den minnesvärda mening, som nu blifvit upprepad. j823 anslogo Rikets Ständer till Canalens fullbordande de medel, som CanalBolaget för detta ändamål begärde, emedan Rikets Ständer voro öfvertygade, att Canalen dermed skulle kunna färdigbyggas.
Händelser, som ligga utom gränsen för mitt bedömande, men hvilkas orsaker i dag här blifvit fullständigt utvecklade, hafva verkat, alt en blist uppstått och att, i följd deraf, nytt anslag erfordras.
Ordföranden i CanalDirectionen har derjemte begärt förskott af en mindre, summa, med förklaring att arbetet i annat -fall måste helt och hållet afstadna, hvarigenom Rikets
Ständer sattes ur tillfälle att med frihet bedöma hufvudfrågan, enär arbets-personalen under tiden skall blifva sprängd, och arbetet sedermera icke utan förökade kostnader kan börjas å nyo.
Då jag således nu tillstyrker återremiss, tror Den 26 Mars e. m. jag mig handla fullkomligt i enlighet med de åsigter Rikets Ständer yttrade 1823, då de beviljade bidrag.
Man svarar, att detta bidrag skulle, enligt Ständernes beslut, vara det sista.
Rikets Ständer skulle derigenom endast handla i öfverensstämmelse med sin pligt, att fritt sjelfve bedöma frågan, utan att lyssna, såsom Herr Stråle antydt, till hvad som säges utanföre.
Jag skulle snarare tro det vara Representantens skyldighet att lugnt pröfva och sjelfständigt besluta, samt att såmedelst gifva opinion åt folket, i stället för att taga sin ifrån detsamma.
Jag hade önskat att Utskotten uti sitt afgifne Utlåtande helt enkelt anmält, alt de ej i enlighet med den Kongl. Propositionen kunde behandla förskotts-frågan serskildt, utan i sammanhang med hufvudfrågan.
Ständerne snarare kommit i tillfälle att yttra sig, huruvida Den 26 Mars e. m. i73 de vilja lemna något ytterligare bidrag eller icke.
En återremiss hade då, som jag förmodar, varit en ofelbar följd af Utlåtandet, med föreläggande för Utskotten att, inom viss lid, inkomma med definitift yttrande i ämnet.
Ständerne äro, efter min åsigt, CanalBolaget ingenting skyldige; men när man äger rätt att säga ja eller nej till en framställd begäran, bör man låta petitionären vänta så kort som möjligt på det nej man ämnar honom.
Utskotten hafva föredragit att förklara, det de ansågo sig icke kunna afgifva något utlåtande, förrän Statsregieringen blifvit uppgjord.
Jag bekänner, att jag icke inser, hvad gemenskap
Statsregieringen har med frågan om biträde till Götha Canal.
Sådan den Kongl. Propositionen om StatsVerkels behof blifvit afgifven, är lätt att förutse, att StatsVerkets behof ej kunna fyllas på vanlig väg.