Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tillsättandet af nämnde befattningar, på sätt nu till - Den 20 December. 533 vägagår, komme blott att onödigtvis belasta pensions- och allmänna indragnings-staterne.
Att regements- och korps-chefer innehafva förtroende-embeten, hvarifrån de af Konungen kunna skiljas, dock i öfverensstämmelse med 35:te §:n R. F., d. v. s. när rikets tjenst det lordrar; detta känner jag likaväl som Utsk:t, — men lör ett dylikt skiljande Irån tjensten erfordras skäl, som departements-chefen eger pröfva i enlighet med 38:de §:n R. F.
Häraf kan således icke hemtas anledning till förklarad obehöflighet af hvad jag föreslagit, som alser besparing och rikets sannskyldiga nytta, utan att behöfva tillgripa det konungsliga entlednings-prerogativet.
Att en major eller öfverste-löjtnant förordnas att tillsvidare föra regements-befälet med chefs magt och myndighet, kan jag icke inse skulle föranleda hvad Utsk:t påstått, eller att »en stor del lägre grader endast på tillförordnande skulle kunna tillsättas.»
Det är icke längesedan som Uplands regemente kommenderades af en med chefs magt och myndighet utrustad major på stat, och detta en lång tid.
Icke föranledde detta att de lägre graderna vid detta regemente blefvo tillsatte endast på tillsvidare förordnande.
Huru många gardes-kaptener blifva icke förordnade att bestrida majors tjenst; icke blir deraf följden att kaptener o. s. v. tdlsättas på tillsvidare förordnande.
J)å Utsk:t inom sig icke saknar ledamöter, som äro militärer, bland dem ordföranden, så hade icke ett dylikt skäl bort kunna framkastas.
Det enda, jag förbisåg i min motion, för att uppnå hvad som afses, var yrkandet, att alla befattningar inom samma vapen, hvarå fulimagter utlärdas, borde tillsvidare utnämnas endast till graden, utan att bestämma regementet eller korpsen, hvarvid tjenst skulle förrättas.
Hvad militär-befälhafvare-iristitutionen angår, såsom den nu är beskaffad, så är känd sak så godt som bevittnad.
Och i följd deraf anser jag obehöfligt anföra några skäl för hvad jag löreslagit.
Jag vill blott fästa uppmärksamheten på nämnde institutions menliga påföljd, då regements-chefen, på hvars ansvar regementets tjenstbarhet ensamt hvilar, ofta ser sina belördrings-förslager omintetgjorda genom militär-befälhafvarens inverkan.
Att militär-befälhafvare-institutionen är att anse som en dyr pensions-inrättning, vill jag äfven med ett i ögonen fallande exempel bevisa.
Vi ega en komité, tillsatt för att ordna vårt landtlörsvar.
Finnes likväl ibland ledamöterne, icke ens såsom ordförande, någon af våra på stat varande generaler?
Nej — troligen af något skäl, som icke talar för deras tjenstbarhet.
I hvarje annat land, som eger generaler inom sin armée, vågar jag påstå, att ett sådant förhållande icke skulle inträffat.
Hos oss deremot är ordförandeskapet i nämnde komité uppdraget åt en civil myndighet — Ofverståthållaren i Stockholml Jag anför dock icke detta såsom något klander mot denne person.
Jag känner honom sedan lång tid tillbaka, och erkänner med största beredvillighet och sann öfvertygelse, att han är en utmärkt personlighet.
534 Den 20 December.
Selinn jas i det föregående sökt och, som jag förmodar, lyckats ådagalägga, att mitt i början af detta anförande gjorda påslående, det Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utslcts sätt att behandla min motion gifvit anledning till både förundran och klander, »var välgrundad!», så får jag, under åberopande af hvad jag redan yttrat med hänseende till för handen varande, af vår ståndsrepresentation föranledda omständigheter, förklara, att jag icke ämnar, på grund af de belysningar och uppgifter, som af mig här blifvit lemnade, belasta R. o. Ad:s protokoll med nå got yrkande, hvarken om gillande, afslag eller återremiss af det föredragna Utsk:s-Betänk:t, utan får R. o. Ad. deröfver besluta, som det för godt synes, dock med förbehållen rätt för mig, att, med hänseende till det blifvande beslutet, vidtaga hvad mig grundlagsenlig! tillkommer.
Jag ber endast att till hvad som förekommit få tillägga: att ett sädeskorn må vara aldrig så kärnfullt, aldrig så fröbart, så erfordras alltid tid för att det skall skjuta brodd.
Ar väderleken gynnsam och jordmånen god, sker broddsätfningen fortare än i motsatt fall.
Idéer och yttrade åsigter äro äfven att anse såsom utsädeskorn, och såsom sådane betraktar jag äfven mina förslag och åtgöranden till landtförsvarets ändamålsenliga organisation, hvilka hafva utgjort föremålet för min verksamhet under de kraftfullaste åren af min mannaålder.
Ehuru missgynnande omständigheter hafva fördriijt deras broddsättning, har denna likväl nu inträffat, och är jag fast öfvertvgad, att under de förändrade förhållanden, som måste vara att snart förvänta, så skola broddarne ofördröjligen förvandlas till strån med, till ett älskadt fosterlands lycka och sjelfbestånd, fruktbärande ax.
Under afhörandet utaf slutet af Hr Stjernsvärds yttrande har jag börjat draga i betänk., huruvida icke ett stillatigande å min sida varit det lämpligaste förfaringsättet och rätta svaromålet; men då jag redan dessförinnan begärt ordet, vili jag likväl yttra några ord med anledning af åtskilliga utaf de anmärkningar, som nu blifvit mot Utsk:ts förslag i ämnet framstälda.
Dervid skall jag bjuda till att hålla mig vid saken, samt att icke öfverskrida de gränser, som jag anser all grannlagenhet fordra.
Att motionären icke sjelf gillar Utsk:ts Betänk., är ett förhållande, som ingalunda förvånar mig.
Detta ogillande har nemligen en temligen naturlig förklaringsgrund i författare-egenkärleken, som vanligen, då den blifvit sårad, icke med nog klar och oförvillad blick bedömmer egna förslag.
Hvar och en annan person, som behagar genomläsa motionen och vill opartiskt bedömma densamma, skall dock, — jag vågar hysa den förhoppningen, — omfatta den åsigt i frågan, hvartill Utsk:t kommit.
Frågan gäller här icke att afgöra, huruvida Hr Stjernsvärds vid 1847 och 1850 årens riksdagar afgifna förslag till förän - Den 20 December.
535 drud organisation af landlförsvaret kunna vara nyttiga och tillämpliga på Svenska förhållanden.
Hvad sorn här utgör föremål lör R. o. Ad:s öfverläggning, är motionärens hemställan, att R.
M. öfverlemna de af motionären vid nämnde riksdagar afgifna förslag till förändrad organisation af landtförsvaret. med nriderd. anhållan, att den för detta försvars ordnande af K.
M. förordnade komité måtte anbefallas att, i hvarje ämne för sig, granska såväl berörde förslag, som de mer omfattande förslag till förändring eller tillökning i landtlörsvarel, hvilka vid innevjde riksdag inotn de olika Riks-Stånden blifva väckta, samt till K.
M. inkomma med fullständiga yttranden deröfver, för att R.
St:r vid nästa riksdag, i sammanhang med komiténs eget Retänk., delgifvas.
Huruvida det skulle vara skäl att, ifall R.
St:r gillade de grunder, som äro uttryckta uti något af förev:de förslag till arméens organisation, öfverlemna ett sådant förslag till K. M., med lind. anhållan, att komitén måtte anbefallas granska detsamma och utlåta sig deröfver, derom vill jag icke yttra mig; men hvad man kan antaga som ganska säkert är, att ett dylikt förfaringssätt i väsendtlig mån skulle försena komiterades arbete.
Men nu äro dessa grunder långt ifrån godkända af R.
Hvad skulle, vid sådant förhållande, följden blifva deraf, att de i ämnet under riksdagens lopp väckta förslag till komitén öfverlemnades?
Jo, att komitén måste granska och utlåta sig öfver förslag, hvilka kanske hvarken komiténs ledamöter eller någon annan menniska gillade.
Man har talat om kostnadsbesparing, såsom en följd af motionens tillämpning.
Att en slik åtgärd skulle lända till någon besparing för staten, kan man väl icke rimligen föreställa sig; ty, på sätt jag redan förut sökt ådagalägga, skulle antagligen den enda följden häraf blifva ett försenande af komiténs arbeten.
Min öfvertygelse är således, att Utsk:t haft all skälig anledning att tillvägagå på sätt nu skett; och tillstyrker jag alltså bifall till den uti l:sta punkten gjorda hemställan.
Annn mer skäl synes mig lörefinnas till afstyrkande af den andra delen utaf Hr Stjernsvärds nu omhandlade motion.
Ett bifall till densamma skulle nemi. vara ett åsidosättande eller förnekande af all militärisk ordning.
Jag vill derföre icke bestrida, att tillfällen gifvas, då statens intressen få gå framför den enskildes.
Statens tjenare böra underkasta sig uppoffringar, då ett högre mål, — det allmännas bästa, — sådant fordrar; detta är en sanning, som jag för ingen del vill bestrida; men hvad jag ovilkorligen mäste bestrida, är att man, utan att vinna detta högre mål, åsidosätter de billiga fordringar hvar och en statens tjenare bar på framtida bergning af staten, isynnerhet som ett rättvist aktgifvande på dessa fordringar står uti den fullkomligaste öfverensstämmelse med statens eget intresse.
536 Den 20 December.
Huru skulle det tillgå att tillsvidare förordna chefsplatser genom uppfattning gradvis?
Örn detta skulle ega ruin med den äldsta inom hvarje grad, finnes något skäl att antaga, det statens fördel genom en slik åtgärd skulle beredas?
Skall åter denna uppflytt ning verkställas utom tur, hemställer sig, huruvida sådant skäligen bör låta kunna sig verkställas, utan att man gifver futlmagt åt den som sålunda tillförordnas.
Vid dessa förhållanden anser äfven jag mig ega fullgiltig anledning att afstyrka allt afseende jemväl å den sednare delen af motionen.
Afven jag för min de! instämmer uti den siste talarens yrkande på bifall till Utsk:ts förslag, enär jag anser de uti förevarande, af Hr Stjernsvärd väckte motion föreslagna åtgärder vara både öfverflödiga och opraktiska.
Motionären har lagt mycken vigt deruppå, att hans förslag, för detsammas fullständiga granskning, skulle nu öfverlemnas åt den komité, sorn, enligt motionärens egna ord, hade genom sin ställning ansvar för hvad den yttrade.
Enligt min åsigt har dock den värde talaren allt för mycket begränsat detta ansvar.
Af en komité, sådan som den nu lör landtförsvarets angelägenheter tillsatta, har man nemi. ovilkorlig rätt att fordra kännedom om — och till följd derutaf äfven pröfning af—hvarje vigtigare tanke och förslag, som rörande dessa angelägenheter blifvit uttalad eller framlagd.
Härutaf följer äfven, att komitén måste bära ansvar icke allenast för hvad den yttrar och föreslår, utan äfven för hvad af vigt den uraktlåter att uppmärksamma; så ock att, jemte framläggande och utveckling af de skäl, på hvilka komitén stöder sina algifvande förslag, äfven måste framhållas de fel och brister, som anses vidlåda andra, desamma motsatta, eller derifrån afvikande, äfvensom de olägenheter, som af dessas antagande skulle uppstå.
Att, vid en sådan uppfattning, de af Hr Stjernsvärd vid slika tillfällen afgifna förslag icke kunna komma att förbises, är gifvet, ehuru granskningen af desamma torde sko under annan form, än han nu begärt, och som, utan att sakna den fullständighet, som för frågornas belysning är nödvändig, för komitén blifver mindre tidsödande.
Då Hr Stjernsvärd så mycket åberopat sig deruppå att hans åsigter tillförene tillvunnit sig bifall och understöd af Borgareocli Bonde-St:n, torde jag slutligen få fästa hans uppmärksamhet å den sig företeende omständighet, att ingen reservant inom Utsk:t, vid frågans nuvarande stadium, uppträdt för att yrka bifall till denna hans motion i ämnet.
Månne icke såsom en naturlig förklaring af denna skenbara motstridighet kan få antagas att, sedan numera en komité för frågornas utredning blifvit tillsatt, olvannämnde 2:ne
Stånd insett att ett nytt stadium inträdt, som gjorde lämpligt att tills vidare åtminstone ej något ytterliga vidgöra.
Jag afstyrker bifall till Hr Stjernsvärds motion.
Den 20 Decemoer. 537 Frih. af Schmidt, Georg:
De bägge föregående talarne hafva i sak besvarat
Hr Stjernsvärds anförande.
Anledningen till mitt uppträdande i denna fråga är derföre nu endast att vederlägga den af motionären mot Ekon.-Utsk:t framkastade beskyllning, att samma Utsk. icke rätt förfarit mot honom, genom att behandla denna fråga, innan densamma blifvit tryckt och utdelad till de respektive Riks-St:ns medlemmar; och då ordföranden i Ekon.-Utsk:t icke f. n. här är tillstädes, har jag å hans vägnar velat förklara, det ärendena inom nämnde Utsk. företagas till pröfning i den ordning de till Utsk:t inkommit; samt att man således icke utan mannamån kunnat lägga Hr Stjernsvärds motion å sido till framtida behandling.
Örn man icke inom Utsk:t tillämpat nu af mig angifna system för målens behandling, utan afvaktat tiden för motionens tryckning, så skulle ej, på sätt af nummerföljden å Utsk:ts Betänk:n sig företer, redan 17 Betanien hafva till Stånden inkommit.
Riksdagarna skulle deremot, uti den del, som på Ekon.- Utsk:t beror, kunna komma att genom ett motsatt förfaringssätt väsendtligen fördröjas; och Utsk:t kan icke annat än anse för sin pligt att i början af riksdagen afsluta de ärenden, som då kunna utarbetas, på det att dessa ärenden icke sedermera måtte vara, som man säger, i vägen för de öfriga vidlyftiga och ofta ganska vigtiga mål, som framdeles under riksdagens lopp från de andra Utsk:n till Riks-St:n inkomma.
På dessa skäl anser jag att Utsk:t äfven till formen fullkomligt rigtigt behandlat denna fråga.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed afslutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder ej algifvits något annat bestämdt yrkande än å bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, blef propos. derå framställd och med ja besvarad.
Utsk:ts afstyrkan af allt afseende å motionens sednare del.
Jag har redan i mitt förra anförande fullständigt uttalat mina åsigter i ämnet; och vill derföre ej göra mig skyldig till en tavtologi, genom att återupprepa de skäl för mitt förslag, hvilka af mig vid början af denna debatt blifvit framställda; meri anser mig dock ej kunna uraktlåta att till besvarande upptaga några af de anmärkningar, som af föregående talare blifvit anförda.
Hr af Klint har såsom olämpligt bedömt mitt förev:de förslag, att komitérade skulle granska såväl min motion i ämnet sorn de öfrige vid detta riksmöte i enahanda rigtning, särskildt af Hrr Blanche och Ridderstad, afgifva motioner.
Efter mitt förmenande erfordra jemväl sistnämnde motioner en den skyndsammaste handläggning; — men det skulle dock vara mest välbetänkt, om man, oaktadt nvssberörde förhållande och de syrnpathier, nämnde motioner ega, hänskjöt desammas pröfning till komiterade och, för det fall de värde motionärerna under tiden 538 Den 20 December. eftersporde, huru med omhandlade frågor avancerade, till svar meddelade, att de finge afbida den tid, då komiterade hunnit i behörig ordning behandla och pröfva dessa ärenden.
En sådan åtgärd skulle åtminstone jag, för min del, finna fullkomligt rättsenlig.
Samma talare har vidare klandrat mitt förslag ang:de t. v. förordnanden.
Det är icke längre sedan än igår som jag läste ett Betänk, af Ekon.-Utsk:t ang:de Smålands Imsar-regementes afsittning, hvilket synes mig temligen tydligt ådagalägga, hurusom en dylig åtgärd torde vid åtskilliga fall vara särdeles af hehofvet påkallad.
Af Smålands husar-regementes och grenadier-bataljons sammanslagning blir nemligen indragningen af en chefsplats en ovilkorlig följd.
Då Hr af Klint i långvariga tider varit tjensteman i kommando-expedition, har det sannerligen icke kunnat annat än förvåna mig att han velat försvara Utsk:ts påstående, att tillsättandet t. v. af chefsplatserna skulle fordra tillsättande t. v. jemväl af lägre grader.
Huru ofta är icke t. ex. chefen under längre tider borta; och emellertid sköter närmaste man tjensten.
— Hr af Klints egen tjenst vid regementet har sålunda i långliga tider blifvit bestridd.
Hr af Klint har sagt, att motivet till mitt uppträdande med begäran att få mina förslag granskade, torde få sökas i författare-egenkärlek.
Som svar får jag nämna, att det är alltid något alt kunna uppträda såsom författare, — något, som icke ligger mig till melin.
Mig vetterligen har Hr af Klint aldrig gjort det.
Den kärlek, som dikterar dess uppträdande, är således af annan natur, men jag lemnar analysen deraf åtsido. Gr. af Ugglas har yttrat, att komitén ©tvifvelaktigt, i följd af dess uppdrag, kommer att taga del utaf och behandla ifrågav:de förslag.
Dervid torde jag dock få erinra, att flera af de utaf mig omhandlade ämnen, t. ex. angrde arméens befordringslagar, icke ingå uti de till samma komité, i följd af nämnde förut tilldelade uppdrag, hörande ärenden.
I öfrigt och då man här ordat derom och velat framkasta, att mitt förslag i ämnet för sin förra framgång endast haft att tacka de sympathier derför, som yttrat sig hos Borgare- och Bonde-St:n, har jag ansett mig skyldig tillbakavisa ett dylikt påstående genom erinran derom, att här å detta rum, bland andra, Gr.
Anckarsvärd, samt Generalen Gr. Löwenhjelm m. fl., hvilka uti andra fall omfattade de mest diametralt motsatta åsigter, yttrat sig för förslaget; och ansågo detsamma förtjent af en närmare granskning.
(Se R. o. Ad:s protokoller vid 1850 års riksdag).
Jag har endast velat säga några få ord med ani. af Hr Stjernsvärds sednaste yttrande, att det icke skulle vara en nödvändig följd af chefsplatsernas förestående genom tillförordnad, att sålunda äfven inom lägre grader måste fortgå.
539 Hetta kan visserligen ej behöfvas, för så framt man kan ålägga en person att sköta på en gång två tjenster; men ett sådant åläggande tror jag svårligen kan försiggå, med mindre än att den tillförordnade sjelf så för godt finner.
Vidare må anmärkas, att, för den händelse något förslag i ämnet framlades af komilén oell detsamma af Regeringen till principen godkändes, samt om, i sammanhang med nämnde förslag, frågan om indragning af en del platser skulle anmälas såsom verkställbar, intet hinder möter för Regeringen att, utan afvaktande af Ständernas yttrande i frågan, vidtaga erforderliga förberedande åtgärder.
Till ett bevis uppå icke allenast att sålunda kan tillgå, utan ock tillgår, får jag åberopa förhållandet med Krigs-Collegium och dess styrelse, i afseende hvarå ett beslut ad interim blifvit af Regeringen fattadt utan afvaktan af samma Collegii i fråga varande omorganisation.
Med dylika exempel för ögonen skulle jag finna det vara mindre välbetänkt att vidtaga den af Hr Stjernsvärd nu yrkade åtgärd; — och detta så mycket mer, som merberörde förslags genomförande onekligen i vissa delar skulle medföra verkliga olägenheter.
Jag yrkar bifall till Utskds förslag.
Hr Stjernsvärd: Utaf Gr. af Ugglas’ senaste yttrande finner jag mig uppkallad att tillägga några ord i ämnet, hvilka jag dock skall söka att i största korthet affatla.
Antingen har jag i detta fall icke förstått den värde talaren, eller ock har samme ledamot icke uppfattat min mening i denna del af frågan; och i hvilkendera händelsen som helst, torde en förklaring af hvad jag förut anfört, nu vara af nöden.
Beinälde Gr. har sagt, att genom bifall till mitt förev:de förslag i afs. å tills vidare tillsättande af embeten, skulle den olägenheten kunna uppkomma, att en person måste innehafva två tjenster; men.
Mina Hrr! en person, som blir förordnad att sköta en högre tjenst, upphör ju på samma gång att bestrida den lägre.
Icke sköter den person iöjtnantstjenst, som blir befordrad till kapten i reg:tet?
Om t. ex., på sätt här är i fråga, äldste majoren skulle med chefs magt och myndighet sköta regementet, så må man ihågkomma att det vid de indelta reg:tena finnes 3 majorer, af hvilka ganska väl, utan ringaste olägenhet för tjensten, Uste majoren kan tillförordnas att föra regementsbefälet, utan att derföre en kapten behöfver förordnas att tjenstgöra såsom major.
Tillsvidare-förordnanden för kaptener och löjtnanter torde sålunda bär hvarken vara ifrågaställa eller behöfiiga, i händelse Uste majoren skulle uppdragas föra regements-be fälet med chefs magt och myndighet.
Ofverläggningen förklarades härefter slutad och Utsk:ts yttrande blef, uppå framställd propos., af R. o, Ad. bifallet. 540 Den 20 December.
På grund af hvad jag redan i mitt första yttrande anfört ang:de reserverande af min grundlagsenliga rätt alt erhålla samma mitt yttrande Med-Stånden kommuniceradt, får jag, med nedläggande af min reservation mot R. o. Ad:s nu fattade beslut, anhålla, att samma min reservation, jemte förberörde yttrande, måtte på ofvan angilna sätt de öfrige Stånden meddelas, sedan jag till Riddarh.-Sekreteraren inlemnat det i Grundlagen uti berörde hänseende föreskrifne antal exemplar.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan Hr Stjernsvärd till kansliet afiemnat det föreskrifna antalet exemplar af sitt ifrågav:de anförande, skulle detsamma, såsom Hr Stjernsvärds reservation emot R. o. Ad:s nyss fattade beslut, de öfriga Riks-Stånden delgifvas.
Föredrogs ånyo Allm. Resv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 13:deoch 17:de d:s bordlagde Betänk.
N:o 9, i ani. af vackt motion (N:o 190) om åtgärders vidtagande till beredande af sysselsättning och arbetsförtjenst åt manskapet vid de värfvade trupperne.
Hr von Paykull, Lars
Det torde vara en temligen känd sak, som åtminstone icke kan bestridas af dem, som tjenstgöra vid de värfvade regementena, att oordningar der ofta förekomma bland manskapet.
I följd deraf skulle det väl ock vara särdeles önskvärdt, att i berörde förhållande kunna åstadkomma någon väsendtlig förändring; och jag kan icke föreställa mig annat, än att hvar och en, som har att göra med detta manskap, måste, i likhet med mig, önska att vinna samma mål.
Sjelf har jag under loppet af flera år tjenstgjort å orter, der värfvade regementen varit förlagde, eller å sådan korps, och vid alla dessa garnisons-orter funnit behöfligheten af några genomgripande åtgärder i detta hänseende vara särdeles i ögonen fallande.
De åtgärder, som i detta fall kunna ifrågasättas, äro, dels att uppfostra de värfvade soldaterna till exercisvanda soldater, korporaler och underofficerare samt sedermera utplantera dem på den indelta arméen; dels ock att förbehålla vissa lägre civila befattningar, som skulle kunna skötas af äldre uttjenta soldater, åt dem, som vid reg:tena utmärkt sig för duglighet och ordentlighet, fastän de icke passat till befäl; dels slutligen att vid alla tillfällen, då soldaterna äro lediga från sin direkta tjenstgöring, använda dem såsom arbetare.
Visserligen anser jag att en hastigare omsättning vid dessa regementen skulle, för befrämjande af de värfvade soldaternas bästa, vara särdeles nyttig; men hvad som i lörstberörde fall lägger ett väsendtligt hinder i vägen är, att det säkert skulle visa sig vara en tor svårighet att kunna förmå rust- och rothållare att såsom indelta soldater eller korporaler i sin tjenst mottaga sådana karlar, sorn förut tjent vid ett värfvadt regemente.
Anledningen härtill är otvifvelaktigt den, att andan och sedligheten Den 20 December.
541 hos gemenskapen vid de värfvade reg:tena verkligen icke är sådan, som man skulle kunna hafva skäl att önska.
Till åtskilliga lägre civila tjenster, såsom vaktmästare-platser m. il. dylika befattningar, skulle detta manskap icke vara särdeles lämpligt; ty så länge man icke är i tillfälle att gifva soldaterna en jemn sysselsättning, kan man icke heller vänta, att de efter afskedstagandet skulle vara passande att bestrida sådana tjenster, der största ordning och punktlighet erfordras, och så länge soldaterna icke äro vana vid ständigt arbete, kan man icke hoppas, att de efter erhållet afsked i en hast skola öfvergifva sina gamla vanor: att förnöta en eller annan dag i lättja och sysslolöshet.
J)å dessutom det ordentligaste och bästa manskapet befordras till under-officerare och derigenom får sin utkomst; så kan man icke på dessa befordringar till civila platser bygga några förhoppningar till förbättrande af manskapets nuv:de ställning.
För öfrigt tilldelar man sådana civila befattningar företrädesvis åt personer, hvilka, så att säga, ifrån början äro vana vid denna tjenstgöring.
Det gifves dock tider, då sjelfva den militäriska tjenstgöringen icke lägger några hinder i vägen för soldaterna att förskaffa sig enskild arbetsförtjenst.
De få då gå ut och söka sig arbete och förtjenst, hvar de kunna sådan erhålla.
Somliga tider är denria förtjenst ganska god, andra åter mycket dålig.
1 betraktande häraf har jag kommit till den åsigt, att det enda lämpliga sätt, som finnes att åstadkomma en väsendtlig förbättring uti nuv:de för dessa soldater ogynnsamma förhållanden, är att söka förskaffa dem en ständig och jemn sysselsättning.