Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde huruvida Ridderskapet och Adeln an-f såg de vid Allmänna Besvärs- och Oeconomie-!
Memorial gjorde anmärkningar, hindra detsammas antagande, samt på sådan grund behagade nämnde Memorial, jemte anmårkningarne till Utskottet återremittera.
I anledning hvaraf Herr Grefven och handtMarskalken gjorde proposition till bifall af Utskottets ifrågavarande Memorial, hvilken propo. sition med Ja besvarades.
Den 12 Februarii. 441 Upplåstes och lades på bordet: 1) ConstitutionsUtskottets den 7 dennes af-i låtne Memorial, angående tryckning af en uppgift på de hvilande förslag, till ändring i Grundlagarne, som vid denna Riksdag till afgörande förekomma. 2) BancoUtskottets Memorial, af den 4:de dennes, angående Revision af Banco-DiscontYerket, under nu påstående Riksdag. 5) BondeStåndets ProtocollsUtdrag, af den 21 sistlidne Januarii, angående tillsättande af BondeStåndets Canzli-betjening.
Lagerheim, :.L,'; ' - *42 Den 12 Februarii, Onsdagen den 12 Februarii, Plenum klockan 5 eftermiddagen.
Justerades PleniProtocollet, för den 6 dennes.
Herr af Ekenjtam, Israel:
En tillfällighet hindrade mig i förmiddags att öfvervara Ridderskapets och Adelns Plenum och deltaga i discussionerne öfver Friherre Skjöldebrands motion, rörande deportation af lifstidsfångar, hvilken motion då blef till Lagutskottet remitterad.
Må det derföre nu tillåtas mig, att i samma ämne göra ett förslag, sorn ej lärer behöfva annorlunda motiveras, ån genom en enkel framställning af de fördelar, hvilka genom detsammas antagande skola tilivågabringas.
Herr af Ekenftam upplåste derefter följande:
(Se Bilagan N;o i.) Ladeä på bordet.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 5 dennes afgifne, och följande dagen på bordet lagde, Memorial, angående den till Riksdags-kost - Den 12 Febr uar i i.
443 nadernes bestridande vid innevarande Riksdag erforderlige tillgång; och blef samma Memorial uppå gjord proposition af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Vid förnyad föredragning af nedannåmnde Memorial, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att uppå derom af Herr Grefven och Landt Marskalken framställde sårskilte propositioner, remittera Till StatsUtskottet; Herrar Hallenborgs, Carl Johan, och Rothliebs, Axel, den 6 dennes på bordet lagde, Memorial, angående Allmänna Magazins-Directionen. 2) Herr Wulfraths, Carl Gustaf, den 10 dennes förmiddagen på bordet lagde, Memorial, augående anslag å Stat för en ProvincialLäkara inom norra delen al Halland.
Till Stats- och Bevillnings Utskotten: Herr Montgommeries, Fabian, den 8 dennes på bordet lagde, Memorial, angående rättighets erhållande, att med spannmål utgöra en del Krono-utskylder.
Till BancoUtskottet:
Herr Hjertås, Johan Gustaf, den 6 dennes 444 Den 12 Februarii, på bordet lagde, Memorial, angående publicitet af Bankens angelägenheter.
Till Lagutskottet:
Herr von Strokircks, Joban Herman, den * 10 dennes förmiddagen på bordet lagde tvånne Memorial, dels angående ändring af 25 Cap. 5 §. Rättegångs-Baiken, samt dels om Rådmäns och Kåmnerers befrielse från allt delias gande i ansvar för försummelse vid Domböckers och Lagfarts- med flere Protocollers och Ransakningars insändande till OfverRätterne.
Till Allmänna Besvärsi och EkonomieTJtskottet’.
Herr Montgommeries, Gustaf, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, angående anläggande af en väg emellan OfverTorneå och Kengis.
Hvarjemte Ridderskapet och Adeln, uppå Herrar Hallenborgs, Rothliebs, Hjertås, Montgommeries, Gustaf och Fabian, samt von Strokircks, derom gjorde begäran, tillåt att deras Memorial fingo med de öfrige RiksStånden cornmuniceras.
Föredrogs å nyo Friherre Falkenbergs, Carl Axel, den 6 dennes på bordet lagde, Memorial, angående åtskiilige medel till lättad afsättning af landtmanna produeter.
Grefve Bosse, Arvid: Sedan Ridderska - Den i2 Februarii, 445 pet och Adeln beslutat att ett Särskildt Utskott skall organiseras, för att dels undersöka orsakerna till den förlägenhet i penninge-rörelse och näringar, hvaröfver klagan hörts, dels föreslå medel till denna förlägenhets afhjelpande, och detta Utskott, enligt de förefallne debatterna, ej lärer kunna undgå att yttra sig öfver det ämne, Friherre
Falkenbergs memorial innehåller; hemställer jag till Högloflige Ridderskapet och Adeln om ej samma Memorial kunde få hvila på bordet, intill dess sig visat huruvida de öfrige RiksStånden äfven anse tillsättandet af ett så beskaffadt Särskildt Utskott nödigt, i hvilket fall Memorialet torde böra dit remitteras- Jag känner ganska vål, att remiss af Memorialet nu bör ske, på sått 4y §.
Riksdagsordningen föreskrifver; men det synes mig, sorn om man funnit nödigt besluta afvikelser från den vanliga ordningen för Riksdags-årendernas behandling; och i händelse jag icke misstagit mig i delta mitt omdöme, lärer man äfven satt sig i nödvändighet, att för verkställigheten af samma beslut, stifta Lagar för tillfället.
Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus, förenade sig med Grefve Posse deruti, att Fri. herre Falkenbergs Memorial kunde tills vidare hvila på bordet.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Enligt Lagen måste motionerna nu till Utskott remitteras.
Skulle ett Särskildt Utskott tillsättas, och man önskar, att de ämnen sorn motionerna innehålla, måste af detta Särskilta 446 Den 12 Februarii.
Utskott behandlas, så låter det likafullt göra sig.
Tvenne Utskott kunna sammanträda genom
Deputerade och öfverenskomma om ämnenas behandling.
Så skedde vid 1815 års Riksdag, emellan det Särskilta och OeconomieUtskotten.
Då frågan nu uppstått, huruvida detta till remittering företagna mål, skulle kunna ytterligare blifva på bordet liggande, får jdg erinra, att Grundlagar, ne derföre ej tyckas lägga något hinder.
I RiksdagsOrdningens 4g §. heter det nemJ ligen: ”Uppstår fråga om eller heart remitteras bör, kan denna fråga blott för den Pleni-dagen läggas på bordet • men i nästa Plenum skall beslut ovågerligen fattas ” Emedan således detta mål ej förr ån nu till remittering förekommit, men fråga nu uppstått, hvart remitteras bör; synes ftågan härom otvifvelaktigt kunna till nästa Plenum hvila.
Och att så förfara, synes så mycket lämpligare, som det emel. lertid torde hinna afgöras, huruvida Särskilta Utskottet kommer att äga rum.
Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att då de öfrige RiksStånden ännu icke fattat deras beslut om förordnande af ett Särskildt Utskott, och dptta Utskotts tillvarelse således ej eller ännu vöre bestämdt gifven, ansåg Herr Grefven och Landt-Marskalken någon remiss till ett Utskott, som ännu icke funnes, ej heller skäligen kunna komma i fråga, och Den 12 Februarii. att följaktligen det af Herr Cederschjöld åberopade moment i 4g §. af Riksdagsordningen icke vore till förevarande händelse lämpeligt; i anledning hvaraf och då Friherre Falkenbergs förevarande Memorial, enligt i. momentet i sistnämnde §. nu borde till vederbörligt Utskott förvisas, Herr Grefven och* Landt-Marskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade samma Memorial till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet remittera.
Föredrogs å nyo Herr Berghmans, Ambrosius Magnus, den 6 dennes på bordet lagde Memorial, om afskaffande af den i Disconterne bruklige öfverränta m. m.
Vid sista Riksdag ingaf jag till Högloflige Ridderskapets och Adelns Protocoll ett Anförande uti förevarande ämne, angående den så kallade straffräntan af 12 procent, sorn Disconten tager af en fattig låntagare, den der icke på förfallodagen kan betala ett der erhållit lån; och jag förenar mig nu så mycket hellre med den af Herr Berghman härutinnan gjorde motion, sorn jag ofta haft tillfälle erfara, att mångå fattiga gäldenärer blifvit förstörde genom denna öfverdrifna ränta, som derföre tyckes böra upphöra.
Jag torde nu få uppläsa mitt ofvannämnda 448 Den 12 Februarii, Anförande, under anhållan, att detsamma sederJ mera kunde få åtfölja Herr Berghmans Memorial till vederbörligt Utskott.
Härefter uppläste Herr aj Malmborg följande :
Herr Grefven och La n dt Ma r skalk en föreslog, att så val Herr Berghmans ifrågavarande Memorial, som Herr af Malmborgs, i anledning deraf, afgifne yttranden måtte till BancoUtskottet remitteras- hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo Herr Heijkenskjölds, Ludvid Detloff, den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, angående instruction för BevillningsUtskottet, att med fästadt afseende å landets förmåga och näringarnes tillstånd uppgifva den summa Utskottet efter noggrann pröfning ansåg kunna såsom bevillning årligen utgöras af Riket intill nästkommande Riksdag.
Herr Heijkenskjöld, Ludvig
En värd Talare har i ett föregående Plenum yttrat, ait hail gillat den princip i Statshushållningen jag i mitt Anförande vågat framställa, att
Stats-utgifterne och behofven borde rättas efter tillgångarne att fylla dem, så framt denna åsigt vöre enlig med Constitutionen.
Efter min tanka stödjer den sig på bq och 62 §. §•
Rege-; rings - Den 12 Februariis 44g ritlgs-Formen, och derifrån har jag hämtat sjelfva idéen.
Det såges vål i 5g §.
RegeringsFormen: ”att hvad utöfver Statsverkets ordinarie inkomjier tar/vas genom bevillningar, bor fyllas" och i 3o §.
"Stats Utskottet dligger att utröna, pröfva och föreslå det, sorn till Stats- och RiksgäldsVerkets behof erfordras, sedan nödige indragningar och besparingar blifvit iakttagne och sluteligen uppgifva huru mycket genom bevillning bör utgöras; men desse föreskrifter kunna icke upphäfva b<] §. Regerings-Formen: ”Svenska Folkets urgamla rått att sig beskatta, utöfvas af Riksens Ständer allena vid allmän Riksdag; och de förklaras tydligen genom 62 §.
RegeringsFormen, så lydande: ”Sedan Stats Verkets behof blifvit af StatsUtskottet uppgifne och af Riksens Ständer pröfvade, ankommer det på Riksens Ständer, att en deremot svarande bevillning sig åtaga,” m m.
Härunder förvar ras Riksens Ständers rättighet att pröfva, om de uppgifne StatsVerkets behof åro nödige eller icke, äfvensom Riksens Ständers frihet, att åtaga sig bevillning eller icke.
Hvad Riksens Ständer pröfva att StatsVerket tarfvar utöfver Statsinkomsterne, blir ett behof, en Statsbriji, och denna brist ankommer det på Riksens Stån. der att fylla genom bevillning Riksens Ständer tillhör, att tillse det Statsbristen och den bevillning de vilja sig åtaga balancera hvarandra, och det är denna af Lagstiftaren åsyftade jemnvigt emellan Stats-bristen och den bevillning
Riket förmår utgöra, jag velat göra Ridd. 0* Ad, Pn>t, l, B. 29.; 45o Den 12 Februarii. gällande, då jag yrkaf, att man först borde beräkna tillgångarne och derefter lämpa Statsutgifterne.
Då 65 §.
RegeringsFormen stadgar: ”att för oförutsedde händelser tvenne särskilte tillräckliga summor böra afsättas och anslås, den ena att vara tillgänglig för Rikets försvar, eller andra högst vigtiga och angelägna föremål, den andra att ur Riksens Ständers Bank af Konungen lyftas vid infallande krig,” synes mig
Lagstiftaren härmed velat tillkännagifva, att under vanliga forhållanden i ett fredligt tillftånd, borde någon afvikelse från den princip som ligger till grund för 62 jjj. RegeringsFormen icke äga rum.
Jag har för öfrigt genom de reflexioner mitt
Anförande innehåller öfver ärenderne, såsom de hittills blifvit behandlade i Stats- och BevillningsUtskotten endast velat motivera den proposition jag nu vördsamt får föreslå:
Att BevillningsUtskottet måtte anmodas till Riksens Ständer uppgifva och föreslå en summa, hvilken Utskottet, med fastadt afseende å Landets förmåga och näringarnes tillstånd, anser kunna såsom Bevillning af Riket årligen utgöras intill nästkommande Riksdag.
Så vidt jag kunnat fatta den siste värde Talarens motion, innefattar den endast fråga om den ord. ning uti hvilken beskattningen efter hans tanka bör utföras, och enligt hvilken början bör göras med en beräkning öfver Folkets förmåga att utgöra bevillning, hvarefter StatsYerkets behof komme att inskränkas.
Jag skulle äfven gilla denna method, om den calcul BevillningsUt - Deri i2 FelrUarti, 45t skottet skulle uppgöra, kunde äga ali den tillförlitlighet, som för ändamålet erfordras; men detta betviflar jag
Det är gifvet, att hvarje Stat har vissa behof af så väsendtlig egenskap, att om de ej uppfyllas, Staten saknar det nödvändiga att drifva den stora machinens gång.
När Regeringen uppgifvit dessa behof, bora de granskas af National-Representationen, hvars rättighet det visserligen ar, att då den anser mera sparsamhet böra och kunna iakttagas, derom göra framställningar till Regeringen t som säkerligen å dem fästar det afseende de förtjena.
Äro åter Statens verkliga behof en gång erkända, får ej vidare någon fråga uppstå om summans beviljande till fyllande af desse behof, så vida Staten skall äga bestånd
På sådan grund och då något ändamål icke vinnes genom antagande af den method Herr Heijkenskjöld föreslagit, tror jag, att den förr etablerade praxis i afseende på sättet att bestämma bevillningen, är den lämpligaste; och fjag anhåller ödmjukast att dessa mina anmärkningar må få åtfölja ärendet, i händelse det till något Utskott blifver remitteradt.
Herr Rosenblad, Bernhar di I det Plenum då Herr Heijkensköld väckte sin nu ifrågavarande motion, tog jag mig frihet söka visa hans deri innehållna förslags stridighet mot principerne; jag tror nu att sjelfva de § §. af Grundlagen Herr Heijkenskjöld uppläst, ådagalägga detta Förslags Grundlags-stridighet. 62 §.
RegeringsFormen innehåller: ”Sedan" och således ej förr än StatsVerkets behof blifvit af Statsutskott et uppgifna och af Riksens Ständer, 452 Den 12 Februari i, pröfvade, ankommer det pd Riksens Stander att en deremot svarande bevillning sig dtaga.
Detta stadgande står i ingen motsägelse med och minskar på intet sätt den Svenska Folket i 57 §.
Regerings-Formen försäkrade och urgamla rätt, att sig genom sina Ständer allena vid allmän Riksdag beskatta.
De i 65 §, RegeringsFormen nämnde bägge summor, eller creditiver, äro afsatte för sådane oförutsedde utgifter, som ingalunda ibland de af StatsUtskot— tet uppgifne StatsYerkets behof kunna upptagas, och således ej eller tillhöra dem, till hvih kas betäckande BevillningsUtskottet föreslår den nödige Bevillningssumman.
Friherre Ejörnjijerna, Magnus:
En värd Ledamot, Herr Heijkenskjöld, bar väckt motion derom, att BevillningsUtskottet först skulle anmodas uppgifva landets resourcer, innan StatsUtskottet uppgör Stålens behof, och att de sednare skulle rättas efter de förra.
A id delta förslag får jag den äran göra en anmärkning, att nemligen förslaget är rakt stridande mot 58 och 62 §. § RegeringsFormen, Saken kan således icke annorlunda än såsom Grundlagsfråga behandlas.
Den får derföre icke väckas in Pleno, och enda sättet för Herr Heijkenskjöld att, om han så önskar, bringa detta förslag i behörig form å bana, är, att dermed vända sig till ConstitutionsUtskottet.
Herr Nordenankar, Gujtafi Bevillningsutskottets åtgärder äro i 5i §.
Riksdagsordningen bestämdt utstakade, och bestå deruti:
Dea i 2 Februarii. 453 5) Att opåmint vid hvarje
Riksdag upp_ gifva de allmänna grunderne för den blifvande Bevillningens fördelning, och 2) Att, sedan Bevillningssunnnans belopp blifvit fastställdt, författa förslag till Bevillningens utgörande.
Det vöre således en nyhet, att, på sätt Herr Heijkenskjöld föreslagit, förut uppgöra en calcul, till hvilken Grundlagen icke gifver någon anledning.
Jag förenar mig derföre med den mening Friherre Björnstjerna yttrat, att förslaget är en Grundlagsfråga och flör endast såsom sådan behandlas.
Grefve Lowenhjelm förenade sig äfven med Friherre Björnstjerna.
Flem Heijkenskjöld:
Jag har blott hegart att BevillningsUtskottet skulle anmodas upplysningsvis meddela utlåtande, huru stor summa Utskottet kunde anse Riket vara i stånd att årligen såsom Bevillning utgöra.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus•
Vid första afhörandet af Herr Heijkenskjölds motion, förekom den mig stridande mot gällande föreskrifter.
Sådan den nu blifvit fram_ ställd, synes den mig berättigad att blifva tagen i öfvervägande.
Fråga kan naturligtvis icke blifva om att bestämma en summa, utöfver hvilken StatsUtskottet vid Statens reglering, ej må gå; utan blott att på förhand uppgifva hvilka tillgångar, efter anställd pröfning af näringarnes. beskaffenhet, skulle kunna vara att påräkna Den ia Februarii, StatsUtskottet kunde då, om det funne den icke motsvara behofvet lill nästa Riksdag, bereda tillgång till en del af behofvet genom funderade lån.
Så går det till i England, der Ministern i och med detsamma han anmäler hvad Staten behöfver, också uppger de källor, hvarifrån behofvet skall fyllas.
Jag medger att det blir svårt för BevillningsUtskottet att uppgöra sådana bei’äkningar, men försöket må val ändå kunna göras.
Af detta skäl tillstyrker jag remiss.
Den siste värde
Ta3 laren har sjelf medgifvit opålitligheten af den calcul, Bevillnings-Utskottet, i händelse Herr Heijkenskjölds motion bifölls, skulle komma att uppgöra, och samma Talare har äfven påstått, att någon nytta genom en sådan calcul skulle tillvägahringas.
Ehuru jag för min del icke kan inse, hvaruti denna nytta egentligen skall bestå, vill jag dock ej bestrida möjligheten deraf.
När Bevillnings-Utskottet får veta den summa, sorn till Statens behof erfordras, kan Utskottet ju uppgöra den calcule man begär; men jag ser icke något skäl hvarföre man på förhand skulle ålägga Utskottet ett arbete, hvaraf fördelen medgifves. vara ganska problematisk
Och då härtill kommer, att ett sådant förfarande vöre stridande emot både RiksdagsQrdningens föreskrift och etablerad praxis, anser jag mig så mycket hellre böra afstyrka bifall till den väckte motione».
Den 12 Februarii, 455 Herr Cederfchjöld, Pehr Gustaf'.
Jag vill ej neka, att det ju skulle vara nyttigt, om BevillningsUtskottet kunde anmodas att uppgifva, huru stora Bevillningsbördor det trodde landet kunna bära: men jag inser ingen möjlighet, att, enligt våra nu gällande Grundlagar, gifva detta Utskott ett dylikt uppdrag.
Bevillnings-Utskottet tillkommer nemligen, ingenting annat, än blott att fördela den erforderliga Bevillningssumman.
Det tillhör StatsUtshottet att denna summa föreslå, och Riksens Ständer sjelfva att den fastställa.
Det åsyftade ändamålet skall således i alla fall vinnas, blott StatsUtskottet följer, såsom jag förmodar, den grundsats, att ej föreslå några utgifter till blott nyttiga ändamål, förr än de rent af nödvändiga behofven blifvit betäckte.
Till dessa sednare måste tillgångar ovilkorligen utfinnas: men deremot lära så val StatsUtskottet som Riksens Ständer ej underlåta, att vid beviljandet af bidrag till de förra, eller de blott nyttiga ändamålen sorgfälligt rådfråga landets förmåga att bevillnings-summan utgöra.
Herr Nordenanckar, Gustaf: Ridderska pet och Adeln har redan beslutat tillsättandet af ett Särskildt Utskott, hvars åliggande skulle blifva att undersöka orsakerna till den klagan som hörts öfver förlägenhet i penninge-rörelse och näringar Skulle man nu åter antaga,' att BcvillningsUtskottet ägde en så fullständig kännedom om Landets tillstånd, att Utskottet kunde afgifva den calcul, som nu vill af det samma äskas; så bekänner jag öppenhjertigt, att jag 456
Den 12 Februarii, för min fiel icke kan inse, hvartill ett Särskilt Utskott skall komma att tjena.
Nor denankar har anfört, huru som det enligt i morn. af 5i § Riksdagsordningen åligger BevillningsUtskottet att opåmint uppgifva de allmänna grunderne för den blifvande Bevillningens fördelning, och att, sedan Bevillningssumman blifvit bestämd, med tillämpning af dessa grunder författa förslag till Bevillnings-Förordning, Det sednare momentet i samma § stadgar huru med summans bestämmande förfaras skall, i fall något
Stånd skulle vilja undandraga sig deltagande i bevillningen.
Det Förstärkta StatsUtskottet skall då bestämma den summa som genom bevillning till Statsutgifternas bestridande måste utgöras; förändring i denna, i Lagen stadgade form lärer icke genom enskildt motion i Ståndet väckt, kunna i någon måtto till— vägabringas.
Jag anser derföre ej möjligt, att Herr Heijkenskjölds motion kan remitteras till Bevillning:,-Utskottet såsom Ridderskapets och Adelns beslut, utan endast såsom hans enskilta motion.
Herr Rofenblad; Jag instämmer visserligen i den här yttrade tanka, att det vore må hända öqskeligt, att samma Utskott eller Autoritet ägde att föreslå både bestämmandet af Statsutgifterne och fördelandet af de derföre nödige pålagor; men då detta ej är den väg våra Grundlagar utstaka, kan jag ej frångå min Öfvertygelse, att den af Herr Heijkenskjöld i dess motion föreslagne gång utaf saken, är rakt Den 12 Februarii.
457 stridande mot hvad densammas natur och våra Grundlagar föreskrifva.
Beträffande hvad Herr Heijkenskjöld i dag föreslagit, nemligen att Bevillnings - Utskottet blott upplysningsvis skulle uppgifva1] den beskattnings-summa, det ansåg Nationen kunna bära; så i händelse detta Utskott skulle, hvilket jag knappast förmodar, äga säkrare källom än Ståndens öfrige Medlemmar, för grundandet af sitt omdöme i detta hänseende, ser jag icke något hinder hvarföre ej Utskottets Ledamöter individuelt kunna inom sina Stånd meddela deras sakkännedom, när det af StatsUtskottet uppgjorde Stats-förslag kommer under Ståndens pröfning.
Herr Grefven och LandtMar skalken för. klarade, att som, enligt 62 §.
BegeringsFormen och 31 §.
Riksdagsordningen, StatsVerkets behof först borde af StatsUtskottet vara uppgifne och af Riksens Ständer pröfvade, samt Bevillningssummans belopp af Riksens Ständer fastställ dt, innan BevillningsUtskottet ägde författa förslag till Bevillningens utgörande ; alltså och då Hr Heijkenskjölds först väckte motion åsyftade att till BevillningsUtskottet öfverflytta den enligt Grundlagen StatsUtskottet tillhörande åtgärd, att föreslå Bevillningssumman, ansåg Herr Grefven och Landt-Marskalken berörde motion, såsom icke öfverensstämmande med GrundLagens föreskrift, ej eller kunna af Ridderskapet och Adeln erhålla någon handläggning; men enär Hr Heijkenskjöld genom den närmare förklaring och Utveckling han nyss framställdt af sin första motion, endast, efter hvad Herr LandtMarskal - 458 Den 12 Februarii, ken trott sig fatta, syntes önska, att Bevillningsutskottet måtte upplysningsvis sig utlåta, huru stor summa Utskottet, med afseende å Landets förmåga och näringarnes tillstånd, ansåg i allmänhet kunna såsom bevillning årligen af Riket utgöras, hemställde Herr LandtMarskalken, om icke denna Herr Heijkenskjölds sednare framställning, hvilken vöre att betrakta såsom en ny motion, finge hvila på bordet till nästa Plenum.
Å nyo föredrogs Friherre Cederströms, Jacob, den io dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående en allmän näringsfrihet.
Herr Hammarskjöld, Lorenzo y anförde skrifteligen; (Se Bilagan N;o 3.)
Herr Hammarskjöld anhöll, att dess Anfö - rande måtte få åtfölja Friherre Cederströms Memorial till vederbörligt Utskott Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, att så väl Friherre Cederströms ofvannämnde Memorial, som Herr Hammarskjölds Anförande, måtte till Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomiseUtskotten remitteras, af_ Den 12 Februarii, 459 vensom, att Friherre Cederströms Memorial kunde, på sätt han begärt, med de öfrige Riks. Stånden communiceras.
Föredrogs å nyo Grefve De la Gardies, Jacob, den 10 dennes förmiddagen, på bordet lagde, Memorial, angående understöd för Skånska Stenkolsverket.
Herr af Uhr, Carl David, uppläste följande ; (Se Bilagan N:o 4.) Herr af Uhr anhöll, att dess Anförande måtte få åtfölja Grefve De la Gardies Memorial till vederbörligt Utskott.
De la Gardie, Jacob; Uti Herr af Uhrs nu uppläste yttrande, har jag lika igenkänt den sak- och localkännedom af Grufvan, och det nit för ändamålets vinnande, hvarom den värde talaren alltid förvärfvat sig ett lika allmänt som rättvist vitsord.
En del af de anmärkningar Herr af Uhr nu gjort, hade likväl kanske kunnat undvikas, derest han nogare granskat de uti mitt anförande åberopade och vid acten bifogade Bilagor.
Det var törhända ett fel af mig, att jag ej uppläste dem; men jag ville icke missbruka Ridderskapets och Adelns Den 12 Februarii. tålamod, och de finnas, som jag nyss hade den äran nämna bifogade vid acten, der de äro att tillgå, för hvem som deraf önskar taga kännedom.
I afseende på hvad Herr af