Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s afgörande, äro åter följande: 1:0 Ogtrojtidens längd, som är en financiel fråga och således i allt fall beror af K. M.; 2:0 bankprivilegiets uppvisande vid domstol, som är helt och hållet reglementariskt; 3:o bestämmande af bvad slags sedlar och invisningar må af banken utgifvas; 4:o förhållandet emellan utelöpande sedelstock och cassa eller actiebelopp; hvilket allt tillhör den financiella delen af ämnet; 5:o frågan om bankens skyldighet att till sina borgenärer betala 8 proc:s öfverränta från den dag, då en sedels inlösen blifvit vägrad, hvilken fråga jag anser böra alldeles förfalla; vidare 6:0 reglementet för bankens lånerörelse och utlåningstiden samt förbudet att drifva handel med varor och fastighet; 7:0 beloppet af aotiecapitalet; 8:0 actiens storlek, och 9:0 huruvida någon del af capitalet skall vara i allmänt förvar.
Alla dessa punkter eller Den i6 Mars f. m. dithörande §§ af Utskrns förslag innefatta omständigheter, som jag tror icke vara af civillags natur och således böra öfveriemnas till K.
M:s eget afgörande, helst en här företagen granskning af § för § sannolikt ej skulle leda till annat resultat, än att man slutligen uppgjort ett vidlyftigt och detailleradt förslag, som svårligen skulle kunna af Konungen i sin helhet antagas, men just derföre, att mandeli sammanblandat både de juridiska och financiella frågorna, skulle leda derhän, att hela saken förföll, såvida man icke vill ändock öfverlemna åt K.
M. att antaga eller förkasta, hvad han fann för godt, hvilket sätt att Jemna alltsammans till Konungens afgörande jag likväl ej skulle anse riktigt, enär jag tror, att de frågor, som äro föremål för civil lagstiftning, böra behandlas äf begge statsinagterna gemensamt, i den ordning grundlagen för sådana frågor bestämmer.
Den utaf den siste talaren yttrade åsigt, att R.
St. borde vid prÖfningen af nu förevar, ärende inskränka sig dertill att blott bestämma vissa lnifvudgrunder i afseende på den ifrågaställda lagen för enskilda banker, har föranledt vidlyftiga debatter äfven inom Utsk:n, särdeles vid besvarandet af återremisserna å Utskrns först afgifna betänk, i ämnet.
Majoriteten af Utsk:ns ledamöter har dock ansett sig böra uppgöra och till RiksSttn öfverlemna ett fullständigt lagförslag rör:de dessa banker.
De skäl, som härtill föranledt, hafva varit dels ofullständigheten i 1824 års författning och dels den tydning, man gifvit åt denna författning, enligt hvilken det blifvit tillåtit för 3:ne personer att bilda ett särskildt bankbolag och utgifva graverade sedlar eller s. k. depositionsbevis ända ned till 12 sk:s valör.
För egen del får jag derjemte förklara, att Statssecret:s för handels- och financeärenderna vid början af denna riksdag i motionsväg framställda förslag till privat banklag ytterligare öfvertygat mig om nödvändigheten för R.
St. att utarbeta och till K.
M:s sanction aflemna ett fullständigt lagförslag, uttryckande R.
St:s åsigler i detta vigtiga ämne.
De af Hr Statssecrettn godkända och föreslagna grunder för en sådan lag hafva nemi. synts mig så oriktiga och för allmänhetens säkerhet så äfventyrliga, att jag anser R, St, härigenom hafva erhållit en ökad anledn. att öppet uttala sina med Hr Statssecret:s stridiga åsigter äfven i de delar, som allenast äro af financiel eller reglementarisk beskaffenhet.
Sedan nu Banco- och LagXJtsktn omkring 4 månader hufvudsakligen varit sysselsatta med uppgörandet af det nu till RiksStm inkomna fullständiga Jagförslag, skulle det i-sanning ådagalägga en nog knapphändig behandling deraf, om RiksStm, utan att ingå uti någon speciel granskning af detsamma, endast utplockade några hufvudgrunder derur och lade det öfriga opröfvadt under bordet.
Olika begrepp om hvad som är rent juridiskt eller financielt uti en sådan lag som den nu i fråga var. torde 3Ö2 D e ti 16 Mars f. m. också söka att inom de särskilda RiksSt:n göra sig gällande.
Härigenom skulle således äfven en ny svårighet uppstå, för att komma tiil något slutligt resultat på den af Hr Stråle föreslagna väg.
För öfrigt anser jag Hr Stråles förslag vara af den beskaffenhet, att det icke kan förekomma till antagande, innan Utsk:n deröfver blifvit hörde, helst detta förslag går ut på en förändrad tolkning af 1824 års författning, hvarom frågan icke omedelbarligen kan af RiksSUn pröfvas och bifallas, utan bör såsom en särskild motion behandlas.
Då Utskm nu uppgjort ett lagförslag, hvars fullständighet i de flesta afseenden icke kan förnekas, ehuru jag icke till alla delar gillar detsamma, synes det deremot med den vanliga behandlingen af lagfrågor öfverensstämma, att R.
St., efter anställd omständlig granskning af förslaget, öfverlemna det till Konungen såsom en å R.
St:s sida antagen lag.
Till förekommande af mindre väsendtliga anmärkntr, hvilka dock möjligen kunde afhålla K.
M. från denna lags sanctionerande, torde derjemte R.
St., med afseende å behofvet af en dylik lag och tidens otillräcklighet för dess pröfning innan riksdagens slut, lämpligen kunna, särskildt för detta fall, tillerkänna K.
M. rättigheten att, utan R.
St:s vidare hörande, göra de ändringar i redactionen, sorn kunna finnas oundgängligen nödvändiga.
Men att, såsom Hr Stråle jemväl föreslagit, till K.
M. öfverlemna begge de uppgjorda förslagen, nemi. både Utsktns och reservanternas, finner jag deremot högst olämpligt, emedan K.
M. då skulle stadna i villrådighet, hvilketdera egentligen Uttryckte Representationens åsigter, helst dessa förslag i många delar äro af stridigt innehåll.
I afseende på den väckta frågan om sättet för målets föredragning anser jag det vara riktigast att först afgöra, hvilketdera af de begge uppgjorda förslagen bör läggas till grund för R. o. Ad:s pröfning, och att Ståndet derefter öfvergår till granskning af hvarje särskild §.
Dessförinnan torde det dock blifva nödvändigt, att propos. framställes för afgörandet eller uppskjutandet af Hr Stråles förslag.
För min del tillstyrker jag afsjag derå.
Jäg trodde sannerligen, att den enkla propos.
, jag begärt, skulle kunna besvaras med ja eller nej, utan att man behöfde inträda i discussion om liufvudsaken.
Jag klandrar emedlertid icke de sista talarne, men begär blott ånyo den propos., att 2 cap. af Utsktns förslag måtte först föredragas, och anhåller, att de värda talarne ville recapitulera sina nu afgifna yttranden, då vi komma till de ämnen, hvartill de rätteligen höra.
Sedan den af mig nu äskade propostn blifvit framställd, begär jag dock att ånyo få ordet, för att föreslå en ny preliminär propostn. H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, Gust.: K. M. har redan under riksdagen till R.
St. yttrat sin öfvertygelse om Den 16 M a r s f. m. a63 angelägenheten deraf, att, sedan vi numera fått ett fast mynt, R.
St. genom befrämjande af hypotlieksföreningar och privatbanker söka befordra mera liflighet i allm. rörelsen och näringarnas deraf beroende förkofran.
För sådant ändamål afgaf äfven K.
M. sin nåd. propos. om de tysta förmånsrätternas afskaffande, hvilken likväl af R.
St. icke blifvit bifallen.
Ett annat förslag att komma till målet är det, hvarpå Utsktn nu nedlagt mycken möda, och att opröfvadt öfverlemna detsamma till K.
M. anser jag orätt, icke derföre att jag fruktar den högre ansvarighet, som derigenom vid förslagets granskning skulle drabba Konungens rådgifvare, utan derföre alt, sedan Utsktns arbete blifvit gjordt, det är PiiksSttns både rättighet och pligt att pröfva detsamma ; Konungens höga rätt dock oförkränkt alt sedermera antaga eller förkasta.
Af aktning såväl för Utsktns ledamöter och deras nedlagda arbete, som för RiksSttns rätt att yttra sig öfver hvarje väckt fråga, tillstyrker jag således, att de uppgjorda lagförslagen här måtte undergå speciel granskning och sålunda blifva ett uttryck af R.
Stts opinion i detta vigtiga ämne.
Jag förenar mig med Hr Stuart och får blott, i anledn. af den propos.
Boye begärt, tillägga, att jag anser den alldeles olämplig, i cap. såväl i Utsktns förslag, som i det af Gr.
Frölich uppgjorda, handlar om de allm. grunderna för alla privatbank-inrättningar, och dessa böra väl först afgöras, innan man kommer till de särskilda slagen af sådana inrättningar, som afhandlas i 2 och 3 captru Jag tillstyrker således afslag å Frih.
Boyes project.
Mitt förslag härrör från verkligt nit för privatbankers uppkomst; ty jag befarar, att 0111 R.
M. med ett fullständigt uppgjordt lagförslag, skall det befinnas behaftadt med åtskilliga felaktigheter, som hindra dess antagande.
Det är derföre jag föreslagit, att man ej skulle befatta sig med detailfrågorua och en fullständigt uppgjord redaction, utan endast hälla sig till hufvudgrunderna.
Vill man derutöfver yttra sig äfven i de financiella frågorna om octrojtiden, om sedlarnas beskaffenhet och valör, 0111 actieteckningen m. m., så må man gerna göra det; men jag hemställer, 0111 det icke i sådant fall åtminstone är bäst att särskildt yttra sig i dessa frågor.
Det kan visserligen vara bra, om Konungen får veta R.
Stts tankar äfven i dessa ämnen, för att derå fästa det afseende, han finner för godt; men om man förenar allt i ett enda fullständigt lagförslag, befarar jag, att hinder skola mota för dess antagande i sin helhet, och att, då Konungen icke kan ändra ett sådant förslag, som äfven innefattar frågor af civillags natur, utan contrapropostn, hela saken på detta sätt skull komma att förfalla.
Af dessa skäl kan jag ej annat än vid - Den 18 Mars f, m. blifva den mening, att man nu endast bör besluta om bufvudgrunderna.
Då jag sjelf i egenskap afUtsk:sledamot deltagit i Öfverläggningarna inom Ulskm rör.*de detta ämne, och således kan bedöma, huru outtröttligt arbete blifvit på de uppgjorda förslagen nedlagdt, samt tillika det, att Utsk:n härvid betraktat saken från alla sidor, så att jag tror, att Utskrn kommit det rätta åtminstone temligen nära, förenar jag mig med H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt, att det skulle förefalla mig besynnerligt, om ett sådant arbete, som dock icke kan vara alldeles förkastligt, ej skill le komma under någon pröfning.
Ilvad beträffar Hr Stråles anmärka., att åtskilliga fel deri skola finnas, som sannolikt hindra dess antagande, så är just nu tillfälle för B. o. Ad. att granska och rätta dessa fel.
Jag tror dock, att man vid en sådan granskning skall finna, att Utsk:n, ehuru jag visserligen ej vill påstå, att dess arbete är fullkomligt, likväl noga öfvervägt alla olägenheter och inkast, som kunna göras, helst Utsktn ej saknat ledamöter, som med både outtröttlig och förträfflig talegåfva upptagit och besvarat alla gjorda anmärk n:r.
Jag instämmer med H. Ex. Hr Gr. af Wetterstedt örn nyttan af privatbankers uppkomst j jag får dock fästa uppmärksamheten derpå, att frågan om en lag för privatbanker ej är densamma som frågan om sättet att befordra sådana bankers uppkomst.
Vid 1828 års riksdag utarbetades en författning, som dock endast hade afseende på inrättnlr för upp- och utlåningsrörelses bedrifvande.
På grund deraf hafva likväl sedermera sedelbanker uppstått, hvilka således för närvar, stå utom all lag.
Redan i början af denna riksdag fann BancoUtsk. ett sådant förhållande förknippadt med störa olägenheter för allmänheten, och det undgick ej heller Utsk:s uppmärksamhet, att om sådana privatbanker fingo fortgå obundna såväl af lag som af reglementariska föreskrifter, kunde dean utvidga siu rörelse så långt, att en försämring i myntvärdet äfventyrades, och än indraga den så mycket, att våldsamma skakningar i allm. rörelsen derigenom kunde föranledas.
Man hörde derföre temligen allmänt medgifvas, att en lag för privata sedelbanker behöfdes, och dä jag ännu är af denna tanka, kan jag ej medgifva, att Ulsktns nu framlagda arbete skulle vara öfverflödigt, och att saken borde öfverlemnas till Konungen.
Jag inser väl den svårighet, som med våra former möter, att, sedan riksdagen är så långt framskriden, numera få en sådan lag antagen af begge Stats•magterna; dock anser jag frågan så vigtig, alt om än riksdagen för den orsaken skulle förlängas en månad, vore det väl värdt kostnaden och skulle äfven medföra den tillfreds— stal - Den 16 Mars f. m. 265 Ställelsen, att åtminstone något nyttigt blifvit gjordt.
Hvad frjr öfrigt angår sättet att vinna detta mål, torde jag få fästa uppmärksamheten derpå, att sedan R.
St. för sin del antagit lagförslaget, åtgår längsta tiden för dess granskning i Högsta Domstolen och Statsrådet.
Men då R. o. Ad. bland sig räknar nästan alla Statsrådets ledamöter och hälften af Högsta Domstolen, så, ehuru det kan synas förmätet af mig att till dessa
Hrr ställa en uppmaning, föranledes jag dock af frågans vigt lil) den hemställan, att dessa
Hrr ville här följa ifrågavar. lagförslag med den uppmärksamhet, att, då förslaget genomgått R.
Sits pröfning, det äfven kan sägas hafva undergått granskning i Högsta Domstolen och Statsrådet.
Så tillgår äfven i andra länder, att man genom ministrars deltagande i discussionerna kan på förhand säga, om ett förslag blir af Regeringen antaget eller förkastadt.
En annan preliminärfråga återstår dock ännu att afgöra.
Här finnas för närvar, trenne förslag, nemi. Utsk:ns, Gr.
Frölichs och Hr Stråles, hvadan det är nödigt, att R. o. Ad. bestämmer ettdera såsom grund för öfverläggningen.
Hvad Hr Stråles förslag angår, så lärer det icke hafva varit möjligt för husets ledamöter att följa det vid uppläsningen med sådan uppmärksamhet, att något definitivt omdöme derom nu kan fattas.
Jag anser också för min del oriktigt att lägga ett helt och hållet nytt förslag till grund för en börjande öfverläggning.
De andra hegge förslagen arn af de flesta förut kända, hvaremot Hr Stråles är okändt för alla.
Af de öfriga förslagen kan åter hvilketdera som helst läggas till grund för öfverläggningen, blott beslut derom fattas; och som jag, ehuru jag icke oinskränkt gillar någotdera, dock har färre anmärkntr emot Gr.
Frölichs, anhåller jag oin propos., att detta förslag må tagas till grund för öfverläggningen.
Boye väckta fråga, så afstyrker jag bifall lill det sätt för föredragningen, som han föreslagit, på den grund att jag gerna alltid iakttager att i hvarje sak börja med början.
Jag kan icke neka, att jäg för min del instämmer i Hr Stråles åsigt, att den erfarenhet, vi ännu äga i afseende på privatbanker, är alltför liten, för att vi skulle kunna hoppas att här förmå uppgöra en ändamålsenlig lag, som ingår i alia detailfrågor.
Jag ans ser således det rättaste vara att endast antaga sådana grundsatser, som befinnas oumbärliga för completterande af 1824 års lagstiftning, och att man för resten öfverlemna!' de uppgjorda förslagen , utan att fatta något beslut derom i detailfrågorna, till Konungen, för att tjena till ledning vid pröfning af hvarje förekommande fall, sedan någon större erfarenhet blifvit vunnen.
Vi hafva sett, huru saken nu blifvit behandlad i Utsk:n, och kunna deraf sluta till behand 20 H. 34 a66 D c n iC
M ars f. (n. Jingen deraf inom RiksStrn, Efter att frågan legat ett ar p3 lltskrns bord, bar ju t. o. m.
BancoUtsk:s ordförande i siri reservation beklagat, att de grundsatser, som han ansett såsom riktigast, så litet kunnat göra sig gällande inom Utsktn; och troligen skall förhållandet blifva enahanda inom lliksStrn, Men i hvilken händelse som helst kan jag icke godkänna Hr v. Troils förslag, hvilket, om jag ej fattade meningen orätt, åsyftade, att man skulle votera öfver det ena eller andra af de uppgjorda förslagen i massa eller slumpvis; ty om icke Hr Stråles mening bifalles, anhåller jag, att förslagen måtte genomgås punkt för punkt, och att vi dervid måtte få bölja med början eller i cap.
Jag tvifiar visserligen, att det blir ett godt opus; men hvar och en har då åtminstone haft tillfälle att göra sin mening gällande.
Det har ej för mig varit oväntad t att här höra den satsen drifvas, att R.
St. borde öfvergifva allt hopp att kunna tillvägabringa en Jag för privatbanker och endast hålla sig till vissa hufvudgrunder.
Jag anser likväl för min del satsen oriktig, och icke utan skål förvånar det mig, att först nu efter återremissen höra sådant ifrågasättas.
Måhända hade detta förslag, om det blifvit gjordt vid återremissen, kunnat förtjena något afseende; men numera anser jag oriktigt att fästa sig dervid och önskar, att de uppgjorda förslagen må komma under pröfning i sin helhet.
Då likväl här förekomma tvenne förslag, af hvilka jag anser minoritetens eller reservanternas lika vät som det af Utsk:n antagna kunna betraktas såsom majoritetens, såvida nemi. det så tillgått, att det sednare tillkommit genom antagande af en § i sender, utan att någon pröfning derefter ägt rum om förslagets antaglighet i sin helhet, till hvilken förmodan jag hemtar anledning af Hr Nordenanckars reservation, deri han beklagar, att majoriteten ej fått tillfälle att göra sina anmärkn:r vid minoritetens contra förslag,; så instämmer jag med Hr v.
Troil, att man först hör bestämma, hvilketdera förslaget skall läggas till grund för öfverläggningen, dervid jag för min del tillstyrker, att Gv*.
Frölichs förslag bestämmes såsom grund för öfverlägg ningen, samt anhåller om propos. derå.
Jlr Stråle:
Jag måtte hafva ifla uttryckt min mening, om någon fattat den sålunda, att Utsktns eller Gr.
Frölichs förslag skulle läggas helt och hållet å sido; ty något sådant har jag icke åsyftat.
Jag har endast velat, att man ur dessa förslag skulle uttaga de hufvudgrunder, som tillhöra den delen af ämnet, som är af civillags natur; och jag hemställer ännu ytterligare, om det icke i alla händelser är nödigt att bestämdt veta och för sig sjelf utreda, huru mycket af dessa förslag är ämne för civil lagstiftning, oell huru mycket^ innefattar financiella eller ceconomiska frågor^
Den ifl Mars f. m.
Relraktar man förslagen i sin helhet, så innefatta de nu fruger af begge slagen; och hvad som först måste utredas är således, huru mycket deraf utgör vilkor för lagförändring eller innebär verkliga lagfrågor.
Denna fråga skall nödvändigt förekomma vid förslagets granskning hos K. M., och jag hemställer, om det ej då är bättre att genast göra denna skillnad.
Vill inan derutöfver besluta äfven om de financiella frågorna, hellre än att öfverlemna förslagen utan någon opinionsyttring å R.
Sl:s sida i dessa delar, så alltför gerna, blott man derifrån skiljer de juridiska frågorna; ty ehvad R.
St. då, jemte ett lagförslag rörtde de hufvudö grunder, som äro af civillags natur, öfverlemna de uppgjorda förslagen i öfrigt opröfvade, eller efter företagen granskning deraf, så har K.
M. alla materialier gifna, för att kunna i grundlagsenlig ordning utfärda en författning i ämnet.
Men om man åter icke vill åtnöja sig härmed, utan nödvändigt vill ingå med ett i alla delar fullständigt utarbetadt lagförslag, så måste R.
St. äfven uppgöra redactionen, sorn så ofta blir felaktig och hindrar K. M. att antaga R.
St:s förslag.
En ledamot har begärt, att Högsta Domstolens och Statsrådets ledamöter här på stället måtte företaga en sådan granskning af ifrågavar. förslag, att någon vidare granskning hos K.
M. ej skulle behöfvas.
Jag hemställer dopk, huruvida sådant ens är möjligt.
Hvad Högsta
Domstolens ledamöter angår, ser jag utom mig ingen af dem Isar tillstädes, och detta rum utgör dessutom blott -j^del af Representationen, så att man i allt fall ej kan veta, huruvida förslaget, efter sammanjemnkn. af RiksSt:ns olika beslut, blir sådant, att det kan antagas utan föregående contrapropos. från K, M, Jag hemställer, om det icke t. o. m. ar troligt, att en sådan conlrapropos. blir nödvändig, hvilket dock skulle så förlänga frågans definitiva afgörande, att saken derigenom högst olyckligtvis skulle komma att förfalla.
Jag skall emedlertid icke vara envis i fullföljandet af ruin mening, men reserverar mig i afseende på utgången.
Hvad beträffar den väckta frågan, hvilketdera af de uppgjorda förslagen bör läggas till grund för den speciella granskning, hvari man tyckes -vilja ingå, så får jag fästa uppmärksamheten derpå, alt Utsktns förslag innehåller flera bestämmelser än Gr.
Frölichs, och att dessa således, om det sednare förslaget lages till grund för öfverläggningen, icke skulle komma under någon pröfning.
Jag skulle derföre tro det vara rättast, att taga Utskms förslag tilt grund för föredragningen och låta Gr.
Frölichs contraförslag komma under öfvervägande i form qf anmärkmr mot Utskms förslag.
Hr von Troil"
Till min värde medbroder i Bancostyrelsen , Hr Rosenblad, får jqg ställa den anhållan, att, då han vill vederlägga, hvad jag sagt, han måtte först efterhöra eller skaffa sig kännedom om hvad jag yttrat.
Hade han iaktta - a68 Den 16 Mars f. mi git dettn, innan han nu sednast yttrade sig, hade han icke behöft ingå i bevisning om olämpligheten af en summarisk votering öfver det ena eller andra af nu ifrågavar. förslag, hvilken ingen ifrågasatt eller yrkat.
Hr Stråle har rätt deruti, att detta hus blott utgör -Jöel af Representationen; men om det förslag, som här antages, befinnes vara det bästa och får bästa utsigten för sig att hastigt vinna Konungens sanction , kan R. o. Ad:s beslut lätt blifva hela Representationens.
Här finnas nu, som sagdt är, tre förslag, af hvilka Utskrns är det längsta och Hr Stråles det kortaste.
Stråles förslag afser också hufvudsakligen en större korthet; och då Gr.
Fröliehs förslag i detta afseende ligger närmare Hr Stråles eget än Utskrns, synes det, som han bort instämma med mig, att Gr.
Fröliehs förslag hellre än Utsk:ns tages till grund för öfverläggningen.
Jag instämmer väl med Hr Stråle, att privatbanklagen ej bör vara vidlyftigare, än ändamålet fordrar; men jag kan derföre icke med honom instämma, att intet fullständigt förslag bör uppgöras.
Deremot önskar jag, att, om vid företagen granskning af de uppgjorda förslagen något förekommer, som kan uteslutas, Hr Stråle ville derå fästa Ståndets uppmärksamhet, då jag gerna, för min del, skall gifva min röst för dess uteslutande.
Jag måste begära öfverseende, då jag nu för 3:dje gången ser mig nödsakad till den erinran, att denna öfverläggning utgått från min anhållan, att2cap. i Utsktns förslag måtte först föredragas, och jag gör denna erinran för alt ånyo begära propos. härå, dervid jag tillika får förklara, att jag skall åtnöjas med det svar, som Ståndet gifver, utan att yrka på votering.
Men derjemte anhåller jag att få yttra några ord öfver tvenne bär framslälIda meningar.
Några hafva begärt, att Gr.
Fröliehs förslag måtte tagas till grund för föredragningen.
Jag motsätter mig detta, såsom stridande mot allm. ordningen.
Vill någon uti någon speciel fråga hellre hålla sig till Gr.
Fröliehs förslag än till Utskrns, kan det ske, då frågan förekommer; men ordningen fordrar, att Utskrns förslag lägges till grund för öfverläggningen.
Den andra meningen är Hr Stråles, åt hvilken jag gifver rätt till en del; men som den innefattar en särskild fråga, hvilken står i sammanhang med den andra preliminärfrågan, som jag ämnar väcka, sedan den första blifvit afgjord, uppskjuter jag tills vidare att yttra mig mera derom.
Jag har ej varit närvar, från början af denna discussion; men jag har funnit, att dermed gått sorn med många andra, att man nemi. så fästat sig vid formen, att man lemnat saken.
Man har sagt, att den oeconomiska eller financiella delen af frågan borde frånskiljas och pröfningen nu sträckas blott till den juridiska delen deraf.
Den 16 Mars f. m. 269 Andra hafva åter trott det vara lämpligast att taga Gr.
Frölichs förslag till grund för öfverläggningen.
Hvad det förra förslaget vidkommer, så bestrider jag ej, att inånga frågor här influtit af oiconomisk beskaffenhet; men deraf drager jag ej den slutsatsen, att R. o. Ad. icke skulle befatta sig med dessa frågor.
Jag jemn för detta lagförslag med andra, som i nämnde hänseende äro af samma- beskaffenhet, såsom förordningarna ronde tullbevillningen och brännvinsbeskattningen.
Dessa blifva uppgjorda af R.
St. oell lemnäs till Konungen efter pröfning § för §, och Konungen är oförhindrad alt ändra det oeconomiska deri utan Ständernas vidare hörande; i lagfrågorna aflåtes deremot contrapropos., i fall någon ändring anses behöflig, och i beskattnrsfrågornå befordrar K. M. R.
Sits beslut till Verkställighet utan någon pröfning.
På samma sätt kan afven tillgå här, och något frånskiljande af de olika frågorna hehöfves således icke.
Hvad åter angår den andra frågan, alt taga Gr.