Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och EandtMarjkalken förklarade, att då, hvad Grefve von Rosen nyligen anfört, syntes angå andra momentet af den nästföljsnde 8;de puncten, ansåg Hans Excellence sig böra hemställa, om icke den nu förevarande 7--de puncten kunde af Ridderskapet och Adeln gillas.
Bifölls; g:de puncten var af följande innehåll:
JDen injhränkning uti de allmänna Edni operationer ne, forn anfes blifva en föl d af EilialDifconternes fucce&Jiva utredning, goutgöres och jernnäs, dels genom den af myntvärdets Jiadga befrämjade Jkuldernes öfver flyttning - Den 8 Junii c. m, 417 flyttning till enjkilde, dels genom f&rjlårkning af de färfkitda Nåringarnes Lån-fonder, dels derigenom, att i Difcontväg forblifver circulerande Bankens andel uti FilialDifconterne, beftående ej mindre
Utaf hvad forn blir behållet af deff redan ägande fordran för Crediliver ne, än af hvad forn till AJJignationernes inlöfande vidare Jkulle contant utgå; och Jinteligen i fynnerhet genom den tillgång på Lån, enjkilde emellan, font anfes blifva en följd deraf, att medlen icke vidare kunna, mot ränta, i Difconterne infattas.
GrUnderne för de i Götheborg och Malmö förblifVande
DifcontUtredningsContorens verkf amhet$ komma att, i fammanhang med öfrige Reglementarijka fiadganden, Rikets JHögloflige
Stånders afgörande underjtållas. Herr Påhlmani I anledning af hvad fot én kort stund sedan anfördes om ett ökadt låne-biträde för de örter* hvilka, se^an
Discontetrte upphört * skulle sakna tillgång till lån, anhåller jag få framställa några betänkligheter.
Mia öfvertygelse ar att om ock Riksens Ständer ägde att tillskapa nya sedlsrutan fond* skulle derigenom ingen hjelp tillskynda» de uti förlägenhet stadde, utan endast tidepuncten för deras fall uppskjutas.
De, hvilka icke blifva hulpne genom de anstalter, som på den öfrige delen af Nations bekostnad redan blifvit vidtagna» kunna i min tanka icke hjelpas; emedan d* Ridd, 0. Ad.
Prot. VII B, I Afd. 87* ♦ 418 &en t erhållne låne-bitråden måste förr eller sednare ändock, betalas, då meningen ej lärer vara att Staten skall göra några skänker.
Hvar och en, som upptagit Jån i Disconteo, var skyldigt att efter ett halft år inbetala summan; men enligt praxis blott en femtedel genom omsättning, och ou hafva Riksens Ständer beviljat 5 års tid för att liqvidera.
För dem som icke kunna det, och icke eller kunna anskaffa sådan säkerhet, att de derpå erhålla lån af enskilt man, bör Staten icke eller bereda låoe-tillgångar.
Det bör äfven blifva lättare att erhålla iån af enskilde, då de få en påtaglig vinst deraf att utlåna de medal mot 6 procent, som förut stodo i Disconterne mot 3.
De låne-bidrag, som nu blifvit af Riddtrskapet och Adeln fastställde, och hvilka, om de icke komma de orter, hvarest Disconterne varit inrättade, directe tillhanda, i alla fall öppna så väl för dem, som för hvar och en annan, tillfäll® att deraf komma i åtnjutande, ökft betydeligen Bankens låne-biträde, och jag inser ej, hurud«t skulle kunna derutöfver utsträckas.
Om UtredningsContoren i orferne, för att lätta omsättningar , med denna befattning äfven skulle förena den stt gifva ut nya lån, måste grunderne derföre uppgöras uti det af Utskotten lofvade Reglemente; men jsg k»n icke finn* denna förening nyttig, då ännu är i friskt minne de förra Discont-iarättningarne.
Förvaltningen af UtredningsContoren kommer troligen att uppdragas åt Corporationer, hvilka utgöra» af i orten boende personer, och de kunna lemna upplysning om de lån-sökandes säkerhet; &4n 8 Junii *, a*f men sjelfva utliningarne bora ska af Banco Disconten.
Om UtredningsContoren skulle äga att meddela nya lån, vore sådant detsamma, sorn att, sedan Riksens Ständer gjort betydliga uppoffringar, för att hjelpa den förlägenhet, Disconterne förorsakat, åter inrätta dylika.
Jag tillstyrker således bifall k Utskottens Betänkande, samt, om någon modification skall äga rum, att det må förblifva vid hvad Friherre Hjerta föreslagit; emedan jag tror det vara lika möjligt att lita en summa aoticipationsvie utgå till lån uti de ifrågavarande landsorten)*» om hufvudstyrelsen är i Stockholm» lorn ont dea är i Götheborg och Malmö.
Friherre Hjerta, Fredric', J#g anser icke ellar lämpeligt, att DiscontContOren bibehå lias, eller att den egenteliga Låne-summan ökes, utan hemställer endast, under åberopande af hvad jag förut anfört, att den brist uti Di - scantUtlåningsfonden, som uppkommer genom Disconternes indragning, må af Banken anticipstionsvis sättas i rörelse för att komma de orter till godo, der Disconterne varit inrättade.
Annorledes yrkar jag icke, att Disconterne skola fortfara.
Herr Flach, Carl Fredria är öfvtrtygad »tt personer, hvilka, ianseendetill förmögenhet, väl skulle kunöa hjelpas, icke blifva det för svårigheten att få cautionister.
Jag får på sådan grund hemställa, om icke Discontina kunde antaga annan säkerhet än ber - Den B Junit <*, ttt. gen, såsom sakre skuldsedlar och iaieekningaf.
Grefve von Rofenl Sedan alla åro efiié med Friherre Hjerta, lärer ämnet för discussionen endast vara, om utlåningarne skola ske i Stockholm eller i orterne af UtredningsCoritDren, Det år en betydlig skillnad emellan att presentera namn på några eller på 60 mils af-* stånd* Då Banken ändock måste hafva en Styrelse på stallet, och kan meddela densamma hvilken instruction som hälst; så kan jag ej föreställa mig, att någon förlust för Banken skulle uppstå, och nog vore
Styrelsen på stället bättre i tillfälle att inhämta säkerheten hos de lånsökandej än Discont-Directionen i Stockholm.
En vard Ledamot har yttrat, att minnet af de förra
Disoonternes förvaltning, borde afskräcka från dylika inrättningar.
Detta borde likväl icke gälla i afseende på Götheborgs Discont, hvars
Direction för sin förvaltning fått decharge.
Hvad sorn egenteligen vållat denna Disconts förlägenhet, var % procents-sedlarnes hvilka voro ställde på en månads uppsägningstid, då deremot Utlåningarne skedde på 6 månader, och hvarigenom medel till 3 procentgsedlarnes inlösande vid, anfordran kundd saknas, Når nu några medel emot 3 procent icke Vidare få uti DisconSerne insättas, är förhållandet helt annorlunda, och ingen svårighet möter dervid, rH utlåningarna kunna ske genom UtredniagsContorea.
Dm 8 Junii c. m. 4»i Jag får således förnya min förut gjorde anhållan, att en viss summa måtte beitämmas till lån i Landsorterne genom UtredningsContoren, i hvilket fall en demarcations-linia borde uppgöras emellan de orter, hvilka skulle äga att med 6ina lån-ansökningar vända sig till desse
DisconiContor, och de hvilka skulle om lån i BancoDisconten sig anmäla; då den summa som genom UtredningsContore» skulle utlånas kunde bestämma* åtminstone till samma belopp, sora Creditiverne för FilialDiscon* terne utgjorde, Jag har i min framställning icke nämnt; Götheborgs Stad, samt att den, oagtadt sitt naturliga läge föt' handel, ej kan blifva nå|oti stor Handelsstad, utan att en Discontlnrättning der gifves, och icke eller verkan deraf om dea med sina 16 å 17,000 Innevånare förvandlas till tärande i stället för närande, utan jag har förbigått allt detta, och blott talat om hvad billigheten för Proviocerne fordrade.
Efter de sammansatte
Utskottens plan blifver hela låne-rörelsen conctntrerad i Hufvudgtaden.
Det är icke ovanligt *tt man vid allmänna ärenders behandling ser psrsoner i stället för sak; men det vore märkligt, om man alltid skulle göra det» Hvad har väl Malmö
DiscontDirections brottslighet för gemenskap med de medborgares behof, sorn äro låntagare så väl i Malmö, sorn i ©frige FilialDisconterne?
Bör oviljan emot dea forss rättvisligen kunna sträcka sig till ds se - t>*n S Junii «. mi nate?
Jag tror det ej, och inser alltså BancoDiscontena Lånefond böra jemt fördelas emellan Stockholm, Götheborg och Malmö: ett annat beslut i ämnet, kan jag ej annat än ogilla och till Protocollct deremot anmäla ram reservation.
Dä, genom Riksén* Ständers beslut, min egenteliga befattning med Disconten upphör, anser jag mig så mycket hällre böra yttra mig, som jag torde äga någon sakkännedom af ämnet.
Att Disconten* operationer grunda sig endast på ganska korta låne-terminer, af högst 6 nu nader, är bekant; att förlägenheten för det närvarande är ganska stor, känna vi; äfvensom. att den hufvudsakligen uppkommit genom den stockning, som uti Disconterne förefallit.
Ingen kan sätta ifråga, att icke vidlyftigheten att få Tån är ojemförligt större, om det skall sökts på 5o å 60 mils afstånd, än om det på närmare afstånd kan finnas; naturligtvis är det eo ojemförlig lättnad, om den Landtman, som i Götheborg afsätter sina varor, der ock kaa ia lån, när han måste hafva det, i stället för t Stockholm, för honom vida sflägsntre och mera främmande.
På samma sätt är det öfverallt.
Handel och Rörelse i Götheborg behöfva understöd, ofta kunna de jtörsta vinster gå ur häoderne genom eo dags uppehåll, och jag hemställer då, huruvida ej en Låoe-inrättning bör vara i Götheborg, och en annan i Skåne, utom den i Stockholm; samt huruvida det är Dan 8 Junti e. m. 4»3 nyttigt genom afstlndet af den hjelp, hvilken •kulle kunna erhållas, öka den förlägenhet, eom redan stor nog, af förut nämnde orsaker, •ynes bli ännu känbarare genom en olycklig missväxt.
Då ingen kan neka det vara förmonligt, att all rörelse kringsprides i landet, så måste man äfven önska, att medlen derföre kringspridas.
År det nyttigt att Låne-inrättningar finna* i Stockholm, så äro de äfven nyttige på andra ställen; derföre om UtredningsContor skola organiseras på samma ställen, går det lätt att äfven med dem förrätta utlåningar; och jag påstår, att Bankens Realisation af sina fordringar derigenom mycket lättas.
Jag kan ej finna skäl, hvarföre man skulle sammandraga lånrörelsen lör hela Riket till en enda punct; lika litet kan jag erkänna, att för det en gång en enskilt inrättning brutit emot sina skyldigheter, man derföre skulle upphöra att öiverlemna vissa delar af allmänna åtgärder till dea enskilta Omvårdnaden, då för den allmänna ändå alltid nog omsorger återstå, och jag hemställer, om det ej just är ett grunddrag uti alla andra Constitutionella länder, att
Regeringen alltid öfverlemnar till enskilt omtanka, allt hvad man kan dit hänföra.
Sådana administrationer äro ej mindre bundne under Lagen, må bända mera!
Med ett annat förhållande skulle ju all erfarenhets lära för allmänheten falla bort, all kännedom residera inom en ganska liten krets af till Administrationen hörande Embetsman; huru skall då kännedom om Allmänna 4*4 Den 8 Junii c. m.
Årender spridas?
Ock kanske är det just der3 igenom, att uti Sverige sjelfva Bonden deltar i Lagstiftande makten, äfvensom i andra allmänna befattningar 5 sorn han stigit till den grad af odling, hvilken förundrar främlingar, För min del ser jag häruti största styrkan för Sveriges frihet och bestånd!
Jag kan alltså ej gå in på att man skall fråntaga den enskilte all befattning med Disconterne, eller allmän-* na ärender, efter jag anser detta rakt stridande emot ett fritt Regeringssätt, Jag får äfven nu, då här är fråga om grqn; deme för framtiden, hemställa, om icke, i likhet med hvad sorn är stadgadt för Södertelje CanalActier, och i enlighet med hittills gällande föreskrifter för Götha CanalDiscont, Gö^ tha CanalActier äfven hädanefter böra anse? såsom gällande hypothek, så väl under utredningen af denna Discont, vid omsättningar, sorn sedan till nya låns beviljande och omsättande derå.
På dessa skäl anhåller jag alltså om) proposition derå, icke allenast att UtredningsContoren i Götheborg och Malmö, (ett serskilt för hvarje Discont,) måtte få fortsätta utlåning game uti Discontväg, utan ock ett Götha Ca-- nalActier må få såsom pant för lån emot-! tagas.
Herr Påhlman; Nyttan eller skadlighet ten af Piscont-inrättningar är så tillräckeligen af Allmänna Opinion bedömd, att det är öfver-* flödigt att derom tvista, och jag vill såledea endast fästa prig vid ett och annat uttryck
Den 8 Junii e. m. 43S
Man har »nfört att det vore vådeligt att concentrera utlåningen inom Stockholm.
Jag kan deremot icke inse, hvad som gör Skåne och Götheborgs-trakten berättigade framför andra orter att hafva Disconter.
Den välgörande fördelen af dessa inrättningar har nu visat sig sedan de ramlat.
Redan 1815 hörde man ett allmänt rop om penningeförlägenhet, just i de orter, der Disconterne fuqnos? och samma värde Talare, sora nu föreslagit
DiscontContors inrättande i landsorteme, gjorde dä Riksens
Ständer uppmärksamme pä nödvändigheten af ytterligare Låne-biträden.
Man måste erindra pig, att, ehuru lånen ifrån BancoDisconten utgå här, meddelas de icke endast till Stockholms innevånare, utan till alla orter i Riket och till hvilken sorn helst, som kan ställa säkerhet.
Jag vet således ej något hinder för Innevånare i Skåne och Götheborg att äfven erhålla Lån i BancoDisconten, v Hvad Götheborg beträffar, så |r nu dess förmånliga handel och utomordentliga förtjensttr förbi? hade man den tiden hushållat, så hade man då kunnat inrätta «n egen Discont.
Sedan nu conjuncturen förändrat sig, vill raan att
Staten skall komma med undsättning; men man måste tillse, att det sker så, att det är förenligt med andre medborgares bästa.
Jag medger väl att Götheborgs
Discont varit så förvaltad att något åtal emot Directioneq icke ägt rum. utan att densamma för sin förvaltning erhållit decharge, och jag vill äfven medgifva att dess Direction, i jemförelse med de andre DiscontDirectionerne, förtjänat prce ®iutiu mea ett bevis jemväl på nämnde Of* 4*6 Den 8 Junti e. m. sconls menliga följdtr, är den äfven der inträffade förlägenhet, oagtadt den ypperligaste conjunctur.
Man har mycket talat om hvad sorn ägnar ett fritt folk och att man bör öfverlemna åt enskild åtgärd allt hvad man kan; men jag ön•kar endast att tillförlitlig controll må uppgifvas.
Man säger att Instructioner och Reglementen skola meddelas; men dåde öfverträda», svaras, att de icke varit nog tydliga, och att ingen lag vöre att dömma efter, samt fastän förhållandet af Riksens Ständer ogillas, utlofvas likafullt att, om man kommer i samma belägenhet, skall man handla på samma sätt.
Jag må äfven fråga om TullArrende Societeten® Styrelse var välgörande för det allmänna?
För min del anser jag det icke nyttigt »tt Statens angelägenheter öfverlemnss åt enskilda, och i synnerhet icke åt Köpmän, hvilkas medfödda interessea alltid äro i strid med Statens; och hvilket ej genom Reglementen kan förekomma*.
För öfrigt har jag redan medgifvit hvad Friherre Hjerta föreslagit, i afseende å en ytterligare summa för att komma ifrågavarande orter till hjelp; men jag tror att de likväl kunna hjelpas, om lånen sändas per posto, och om de, i stället för till UtredningsContoren, vända sig till den Styrelse öfver BancoDiscontVerket, Riksens Ständer sjelfve tillsätta och meddela föreskrifter.
Cederjiräm:
Det är gsnska sson* Ben 3 Junit ». m. 4V *tt jag vid sista Riksdagen yrkade, d«t Disconternes Credit skulle upprätthållas mtdelet creditivernes förökande, emedan hundrade tusendetals medborgares välfärd derpå berodd».
Jag har aldrig med liknöjdhet sett medborgares ofärd beredas; genom upprätthållandet af Disconternes credit, skördade Staten den stora nytta, att ingen rubbning i medborgares välstånd ägde rum, och de händelser, som sedermera inträffat, hvarigenom dessa penningeverks credit blifvit rubbad, hafva aldrig kunnat äga rum, om creditiven varit lika stora med den för rörelsen bestämda maximi-summan.
Jsg lemnar gerna åt dem som, utan afseende på medborgares väl eller ofärd, drifn» af enskilt egennytta eller personlighet, tillstyrka att hela Lånerörelsen skall concentreras i Stockholm; den usla tillfredsställelsen att tro sig hämna* den plågsamma känsla af afund, som medborgarea större välstånd i en annsn sakernas ordning förut hos dem väckt: men då Herr Påhlman yttrat sig öfver DiscontVerkens förvaltning och dervid sagt, att Götheborgs DiscontDirection, i jemförelse till de andra, förtjent prcemium, kan jag ej underlåta att förklara, det Herr Påhlman, sorn sjelf varit Revisor, hade bordt kunna se af Revisions-hindlingarne 1S16, att åtrkillige i räkenskapern» såsom dödade uppförde 3 procents
Reverser saknades tillensum* ma *f omkring 11,000 Riksdaler, och att Directionen icke erhöll decharge i afssende derpå; »tt räkenskaperne i intet afseende kunde jämföras med Götha CanalDisconts, och att ordöingco inom lörvaltningen i Götheborgs Di - 4*3 Dm 3 Junii e, m. scont, icke i någoo den minsta del kan jemfö» ras med den i CanalDisconten, hvilken kunde tjena till mönster för hvarje annat allmänt eller enskilt penningeVerk*
Då man bedömer personer, måste det ske fördomsfritt och med rättvisa, man bör ej då ställa redlige och nitiske män i bredd med brottslige, eller i hög grad slarfaktige, sl framt man icke rättvisligen 6kall blifva misstänkt för, att söka missleda allmänna omdömet; det är ej svårt för en talare inför en Folkförsamling att skaffa sig bifall igenom utrop och declamationer, sorn smickra mängden, men annan år den känsla en lugn pröfning, af hvad ets sådan talare sagt, väcker hos den kalla granskaren, och mig veterligen bedömdes aldrig, af en förnuftig man, en hel dass medborgare efter någras brott elller dygder.
Mine Herrar! skola nu hädanefter alla Dånsökande i Stockholm anmäla sig till lån?
äro de väl der af Förvaltningsverken kände?
Direktion lita på Commissionairers, recommendationer?
Eller är det icke fact bättre, att i Provincsrne LlneContor bibehållas och Discontrörelsefondön efter rättvisa grundeS dam emellan fördelas.
En värd Leda mot frågade nyss, hvad sam berättigar Malma och Götheborg att hafva serskildt© Discont*:
Jnrättningar; men jag tror att frågan bör Framställa. i omvändt förhållande, eller hvad som bör utesluta Malmö och Götheborg ifrån att ben o Junii e. fni aga dylika inrättningar.
Kär en viss summa är gifven, sorn ar ägnad åt desse Provincer, hvarföre kunna de då icke komma i åtnjutande deraf.
Det är en ostridig sanning* att
Lånedoeumenter ifrån orter på 40 å 60 mils afstånd icke kunna nog tillförlitligen granskas, och att denna granskning dessutom drager så ut på tiden* att Låntagaren emedlertid kan komma i förlägenhet.
Oaktadt jag hört* att EmbetsHiannen ir i Collissioa med Köpmannen, kan jag intyga att, då fråga varit
Om ansökningar ifrån Wermland, hvarest jag vistats 1 10 år* äfvensom ifrån Bohus Län Om lån uti Götheborgs Discont, har Directionen alltid frågat mig om jtg känt Låna-sökandens vederhäftighet; och pi min recommendation har icke någon förlust blifvit DiscontVerkettillskyndad.
Till både Malmö och Götheborgs
DiscöntDirectioners heder får jag äfven nämna, att sedan 1815, efter hvilken tid Lånerörelsen varit mert inskränkt, har handt* att jag för slägtingar och vänner sökt lån i nämnde
Discontcr, men sådant har par princip blifvit vägradt.
Friherre af Klinteberg, Wilhelm, förenade elg i hufvudsaken nied hvad Grefve von Rosen och Friherre Cederström anfört.
Grefve Mörner1: t min tanka har man kommit vida ifrån ämnet.
Här är ej fråga ont FilialDisconternes fortsättning, utan huruvida en del af den Lånesumma, hvarmed Banken sksll röra sig, bör utdelas genom serskildte af BancoStyrelsen tillsatte LåneContor, Då För - 43® Den 8 Junii t. m. valtarne af desse Cootor komma att sta under BancoStyrelsens inseende, och kunna af den samma af- och tillsättas, kan jag ej (inna, att de missbruk, som af FilialDisconterne begingos, nu böra komma i betragtande.
Här är endast fråga, om fördelning af utlåningen till landsorterna är nyttig, och på goda skäl tror jag det.
Af LåneContoren i orterne pröfva9 Låne-anaökningarne snarare, In genom brafväxling, hvilket sätt dessutom icke gifver anledning till den noggranna undersökning, som i orten lättare kan verkställas.
Om således säkerheten hos de
Lånsökande och den minsta möjliga kostnad vid finens erhållande, äro hufvudgakliga vilkor, aå är inrättandet af LåneContor i min tanka nyttigt; och skulle Friherre Hjertås Förslsg antagas, förenas derigenom da stridiga meningarne.
Hvad åter angår orsaken till den inträffade Panninge-förlägenheteo, är min öfvertygelse, att om den till en del uppkommit genom lättad Lånetillgång, lå har den ock blifvit förorsakad genom en ökad Sedelmassa, och deraf vållad mynt-försämring.
Alla tiders erfarenhet har visat, att när penningarne fallit i värde, har äfven peoningebrist uppstått.
Riksdag yttrade jag redan samma tanka, och jag klandrades då såsom StatsSecreterare, för det jag vågade finna orsaken till allmänna förlägenheten, i annat än Nederlaga-rörelse och Handels underbalance, hvaraf den förra nu upphört, och den senare genom vidtagne prohibitiva Författningar synes hafva bordt om möjligt förekommas.
Det onda har likväl darmed ej blifvit afhulpit, och Den 8 Juni i t. m.
43* penningebristen h«r snarare till- än aftagit, under det ttt vi, genom vårt förändrade handelssysteme, bidragit att hjelpa upp
Dannemark, som nu är i besittning af transito-rörelsen, och hvars mynt-representativer i lamma förhållande dageligen vinna i värde.
Det är derlöro märkvärdigt, huru vi handla i stridighet med vårt eget intresse.
Denna sommar kom ett fartyg ifrån America till Götheborg, tora ville der sälja sin laddning, för att köpa Jern.
Americaniren kunde ej finna köpare till sina varor, utan begaf sig till Köpenhamn, der fick han sälja dem ock köpte deremot Jern.
På sådant sätt hafva vi allt sedan år 1815 arbetat uppå att upphöja
Dannemark på vår egen bekostnad; och det är våra handlande och Bruksägare sjelfva, som härtill äro till en stor d«l orsaken.
Grefve De la Gardie, Jacob: Sedan jag anmält mig att tala, hafva Friherre Cederström och Grefve Mörner så fullständigt utvecklat i» frågavarande ämne, att föga är att tillägga.
Jag anser dock min pligt vara, att göra Ridderskapet och Adeln uppmärksam på olägenheten af utlåningar härifrån till aflägse orter* Huru kan man begära, att Directeurerne i BsncoDisconten kunna känna alla personer i orterne, och huru oiäkert är det icke att döma endast efter namnet.
I Malmö Discont äro en mängd Låntagare och Cuitionister, som ingen här känner.
Allmoden i landsorterna hafva åtminstone icke någon, som här känner dem, och då härtill kommer, att kost - 43* Den 8 Juni i t. m. naderna ökas genom Commissious-arfvode och postporto, hemställer jag, om det är billigt att flytta LåneContoren ifrån Malmö och Götheborg hit, för att ifrån denna Centralpunct meddela lån på 60 mils afstånd.
Skall man afskeda all betjening vid de förra DiscontVerken för att här antaga nya; och skall väl g. personers brottslighet vetka, att alla personer i en hel province må anses förlustiga allt förtroende.
Då Styrelsen ställes under inseende af ett Verk, som genom de grundet, hvarefter det blifvit styrt, i Sekler bibibehållit sig, anset jag för min del någon Osäkerhet icke vara att befaraS och det är på dessa skäl jag afven tillstyrker bifall till hvad Friherre Hjerta före-* slagit» Grefve i>on Platen:
Man h*f sagt att ali-» manna förlägenheten blifvit alstrad genom Di» ScOnterne, och ämnets vigt påkallar att ytter*1 ligare våga utsträcka denna vidlyftiga dis** cussion.
Jag får härvid påminna?
att den myc*i ket omtalte ganska sanna förlägenheten sträckt sig öfver hela verlden till alla länder! detta mätte väl ej våra Disconter vållat!
Min tanka år, att det var en gifven följd af det ombyte » alla förhållanden, som skulle blifva en följd af ett alldeles ovanligt hastigt ombyte från allmänt krigs- till allmänt freds-tillstånd, Hade krigstillståndet fortfarit, så hade Disconternö fortgått, och ingen förlägenhet märkts, om Malmö
Discont uppfyllt sina pligter.
Sannt är, att Discoateme i nuvarande ställning Visserligen bidragit Den g Junii c, ml 433 bidragit till förligenheten, derigenom att de för mycket utsträckt eina utlåningar till Jordbruk och Näringar, men ej kan detta päbördas
DiscontAdministrationerne.
Jag mins ganska väl, att flera voro af den tankan vid Riksdagen i8i5, att Discoöteroe, egentligen ämnsde för handeln och mindre för annan rörelse, borde så litet som möjligt utsträcka sina lån till Jordbruket, men mängden var då af annan tanka, och motsatte uttryckelige iöreskrifter blofvo gifne, men derföre vill jag ej påbörda de nu inträffade olyckor det vid sista Riksdag fattade beslutst; det är lätt efterst döraa.^
Jag förklarar för öfrigt, att det ej är afseende på en eller annan Stad, som gör att jag vill hafva
Discontrörelse der bibehållen; Städerne äro blott instrumenter för det land, sora omger dem, och hafva värde i mon af sin oytta som sådana.