Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets insände Förslag till Förord-; nanden för Friherre L. A.
Mannerheim att va-' ara Riksens Ständers Justitieombudsman och för CommerceRådet Olof Zenius att tillträda Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmansEmbete i vissa fall.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memoi rial och Betänkanden , nemligen : Från Constitutions Utskottet: 1:0
Af den 20 sistledne April, med ett föreslagit tillägg i 1. Morn. 29. §.
RiksdagsOrdningen. 2:0
Af den 24 nästledne April, med tillstyrkande af ändring uti 97. §.
RegeringsFormensamtöi. , 62., 63. och 65. §§•
Riksdagsordningen, i hvad angår föreskrifter om en Vo* teriagsbedels afläggande.
Fran Stats Utskottet:
Af den 24 sistlednö April: i.*o 1 anledning af de innom RiksStånden gjorde Anmärkningar vid Utskottets Betänkan, de, angående de uti Södermanland varande Jagbackar, vid hvilket Betänkande Utskottet hufvudsakligen, med undantag af några min-’ dre betydliga förändringar, förblifvit.
Ben 2 Maji, f. m. 5' 2.*o
I anledning af väckte Motioner, rö» rande Skånska Roteringen; hemställande StåtsUtskottet, att Riksens Ständer må i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj t täcktes, efter vederbörande Landshöfdingats hörande samt Kongl. Krigs-och KammarCollegiernes infordrade underdåniga Utlåtanden, utfärda ny instruction för Roteringens verkställande i Skånska Länen samt derefter i nåder anbefalla en ny undersökning och Roterings företagande derstädes. 3:0
Angående medlen till d
Majit i underdånighet öfverlemna att pröfva, huruvida någon tillgång af den i Stora Köpparbergs
Bergslag under namn af AfradsCassa samlade Fond må ernås, samt för öfrigt såsom lämpeligt och nödigt finnes, med användande af extra LicentFonden, låta till verkställighet befordra den föreslagne Bergverks Scholaeinrätt» ningen. 4:0
I anledning af Kongl. Majtts nådigt Remiss, angående HästeHemmans och Fördels-i räntornes utgörande vid Skånska CarabinierRegementetj hvilket mål Utskottet ioke funnit vara i det utredda skick, att Utskottet kunöat föreslå Riksens Ständer att för närvarande deruti vidtaga något beslut. 5‘.o
I anledning af Kongl. Maj:ts nådiga 6 Den 2 Maji, f. nt.
Proposition, angående Medel till de allmänna Scholae och LäioVerkens förbättring; för hvil* ket ändamål Utskottet tillstyrkt att 3292
Tun nor Spannmål måtte å Stat under Fjerde Huf. vudTiteln uppföras, att från nästa års början utgå.
Fran Stats och Lag Utskotten:
Af elen 17 sistlidne April: 1:0 Öfver det af Herr Berghman, Ambrosius Magnus, väckte
Förslag att mindre brottslige personer må, i stället för att intagas å Arbets- och Correctionslnrättningar, blifva använde till Sjömän på Rikets- Handelsflotta 5 å hvilket Förslag
Utskotten icke ansett sig kunna tillstyrka bifall. 2:0 Rörande väckte Motioner, dels om angelägenheten att emellan Riksdagame förekomma afgörandet af sådana Mål, hvilka tillhöra Riksens Ständers pröfning, och dels om förbuds utfärdande, att utan Riksens Ständers föregångne beslut, proponera någon Allmänhet utgifter: Anseende Utskotten både att något sådant förordnande, som den förra af dessa Motioner åsyftar, icke, såsom redan gifvit, kan erfordras, och jemväl att det sednare Förslaget, i den vidsträckta omfattning, hvartill det hänför, icke är till antagande lämpeligt.
Den 2 Maji, f. in: t Fran Stats- sajnt Allmänna Besvärs- och Oeconomice Utskotten:
Af den 26 sistlidne
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Pro3 position, angående serskilte anstalters vidtagande till förekommande af stegring i priset å det grofva brödet: föreslående Utskotten, att den undsättning, som hittills varit Stockholma Stad af Magazinslnrättningen förunnad, må vidare fortfara och med Maji månads ingång ökas med 2000 Tunnor Råg i månaden, ellet det partie, hvarmed Hagarne blifvit försträckte, efter hittills bestämdt pris å 8 R:dr Banco Tunnan oriad och 9 R
Af den 2 5 sistlidne April:
Öfver de innom RiksStånden gjorde anmärkningar vid Utskottens under den 3 Mars afgifne Betänkande, rörande utredningen af Götha CanalBolags- Malmö- och GötheborgsDisconter; varandes härvid bifogade flere Le; damöters särskildte tankar.
3 Den 2 Maji, /• «*•
Friherre Drufva, Thure:
Som jag.deri 23 sistledne April, då StatsUtskottets Utlåtande i ani. dmng af Kongl Maj:ts Nådiga Proposition Om StatsRegleringen. under åttonde HuvudTiteln hos Ridderskapet och Adeln lill pröfning förevar, Samt till Utsköt-et återremitterades, icke hade tillfälle vara härstädes närvarande, får jag utbedja mig Ridderskapets och Adelns tillåtelse, att nu iå vid berörde Utlåtande framställa några anmärkningar, hvilka sedermera torde få till StatsUtskottet afgå.
Härefter uppläste Friherre Drufva följande : Högloflige StatsUtskottet har uti sitt Uti låtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, om StatsRegleringen under åttonde HufvudTiteln, upptagit reparation uppå Westerås Slott, under allmänna Anslaget för publika Byggnader i Landsorterna, hvarigenom densamma möjligen skulle kunna längre tid uteblifva.
Fetta Slot, ett af de äldsta Byggnader 1 Fäderneslandet, blir snart en ruine, om icke hjelp mellankommer; bygdt i början af I4®ö talet, har flere Historiska märkvärdigheter, deribland den belägring
Danskar* ne där uthärdade, innan de fördrefvos af Konung Gustaf I. och innehåller, utom rum åt Landshöfdingen, LandsCatlcelliet, Conto:ret, Ränteriet, KronoMagazinet, Arrester och Fångi vaktmästarens boning, utom upplagsrum för Saltpeter samt Rustkamrar ra. m. och är ej Den 2 Maji 3 J. m. 9 Snera forfallit, än att hela Byggnaden från taket nedtill marken, så in- sorn utvändigt, kan, ftiag z nsrummen undantagne, iståndsättas nu förRrdr 12,310, 2g, Skilling Banco, efter förjeene sommar derå hallen Syn, som af Kongl, ÖfverlrstendentsEmbetet är till al o godkänd.
Med de ständigt stigande priser på Materialier och Arbets-löner biir denna Summa om ett e ler flere år otillräcklig, bcllst huset årligen försämras, och alla Embelsrummen, så väi som Arresterna, ärö i det närmaste nu o* tjenliga, utan en betydelig reparation, och upp* fylla icke sitt ändamål, hvarå må som Exempel anföras, att Landshöfdingens Sessionsrum, trångt, mörkt och otjenligt för större Folksamlingar, är tillika Archive för LandsCancelliet.
Att undvika en dryg kostnad med MagazinsVåningens inredande, som väl vore den rätta, har jag föreslagit att Landshöfdingen skall bibehålla den öfversta, ehuru 84 trappsteg i höjden , som med minsta kostnad kan iståndsättas.
Som Högloflige StatsUtskottets Utlåtande är återremitteradt, sorn jag med visso vet, af tvenne Riksstånd; så anhåller jag vördsamt, att denna min anmälan må till nämnde Utskott blifva remitterad, hvilket af anförda orsaker torde finna anledning, att till nämnde reparation af ÖverskottsMedlen göra nödigt anslag hellre än att i framtiden tillskynda Staten en mångfalldigt större kostnad.
Det måtte alltid blifva skäl, att vidmagthålla redan uppförda, t IO t) en 2 Mnji, /. m. nyttiga byggnader hellre än att låta dem förfalla, och uppföra nya, sorn troligen i sinom tid skola lä dela sina föregångares öde.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att Ordföranden i BancoUtskottet anmält, det en Ledamot i nämnde Utskott N:o 86c, Herr Gyllenkrook, Göran, Major, från Riksdagen alrest.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken anmodade Herrar Electorer att innan nästa Plenum utvälja en Ledamot i BancoUtskottet efter Herr Gyllenkrook.
Föredrogs å nyo ConstitutionsUtsko'tets den 16 sistlidne
April aflåtne samt den 23 i samma månad på bordet lagda Memorial, innefattande tillstyrkande af en förändrad.
Redac* tion af tredje puncten i 44 §.
Jag skulle visserligen ej haft någon ting att erindra vid den nu föreslagne Redactions-förändringen, så framt jag ej nyligen hade erfarit behofvet af «n närmare bestämning af tiden , hvarifrån de 8 dagar skola räknas, innom hvilka det ålig* Den 2 Maji, j. m. il ger Utskott att åierlemna ett mål , hvilket det ej tror sig kunna till handläggning upptaga.
Jag lår derföre ödmjukast hemställa, om ej nödigt skulle vara, att, elter orden alia dagar,’* tillägga: ”ejler deraf erhållen defP samt vörds mmast anhålla att Utskottets Memorial må med anmärkning varda återremitteradt.
Herr Fahlman, Otto Fredric:
Ehuru jag skulle tro. att, på sätt Herr Cederskjöld föreslagit , meningen ej kan vara annan, än den, att ett Utskot , sorn anser sig cj behörigt att afgifva Utlåtande öfver ett till detsamma rermtteradt
Mål, såsom till dess befattning ej hörande, bör återlemna samma
Mål innom åtta dagar efter deraf erhållen del, så har jag lik-, val ett annat skäl, som jag anser böra föranleda till Återremiss af Memorialet, nemligen att det ej är för ett Utskott möjligt, att på åtta dagar medhinna undersöka, om alla de
Mål, sorn dit blifvit remitterade, böra af Utskottet upptagas till pröfning, eller icke.
Så har till exempel under denna Riksdag en sådan mängd af Mål blifvit aflemnad till Statslltskottet, att det varit en absolut omöjlighet att på åtta dagars tid hinna genomläsa dem, än mindre att ingå i någon granskning af deras beskaffenhet.
På denna grund får jag hemställa, om icke, då förklaring i alla fall torde vara nödig i afseende på ett närmare bestämmande af den punct, hvarifrån tiden bör räknas, Utskottet tillika kunde anmodas, att, i stället för åtta dagar, utsätta fjorton dagar eller någon annan lämpelig 12 Den 2 Maji, f, m. tid, så att det må kunna blifva möjligt för Utskotten att efterkomma den föreskrift, som i denna del kan meddelas.
Herr Grefven och Landt Marskalken till - kännagaf, att de öfrige frenne RiksStånd^n, till den behandling 56. §.
RegeringsFormen stadgar, redan antagit den föreslagne nya Redactionen , samt hemställde, om icke, med afseende deiå, Herrar Cederskjöld och Påhlman behagade låta de gjorde anmärkningarne förfalla Herr Påhlman:
Jag anser för min del den af mig gjorde framställning af så ringa beiydenhet, att jag från vidare fullföljd der-t af afstår.
Äfven jag afstår från min anhållan om Återremiss, emedan jag anser an- . märkningen mindre väsendtelig, hellst jag vågar hoppas och är öfvertygad, att hvarje försök till misstydning af detta ställe i §. skulle • misslyckas.
Marskalken gjord Proposition , blef den af ConstitutionsUtskottet föreslagne nya Redaction af Ridderskapet och Adeln, till den kraft och verkan 56 §. i RegeringsFormen stadgar, bifallen.
Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets den 16 sistledne April aflåtne samt D en 2 Maji, f. m. 13 deri 23 i samma månad på bordet lagdej Memorial, innefattande Förslag till en förändrad Redaction af 61. §.
Regeringsformen, blef berörde Redaction, till den behandling 56. §.
Regeringsformen stadgar, af Ridderskapet och Adeln gillad.
Stafs- och Bevillningsutskottens den 20 sistledne
April afgiftie samt den 23 i samma månad på bordet lage de Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, angående befrielse från BränvinsBevillnings utgörande för åren 1&10, 1811 och 18 12, af personer å Landet,-som icke äga eller besitta Jord.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning; Under medgifvande af dét tvetydiga, som förekommer i förevarande Bevillningsfråga, likasom i flere andre sednare tiders stadganden , anser jag det Lagens Esprit, i förening med det billiga, bör tjena till vägledning dar föreskriften synes vara obestämd, och då fråga är om uttydning af en BeviliningsStadga, i afseende på den fattigare FolkClassen, bör den för dem minst betungande tolkning otvifvelagtigt antagas.
Då ' Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag föreskrefvo en peisonel BrännvinsBevillning af åtta skillinge för hvarje mantalsskrifven person på Landet, i sammanhang med andre förbindelser i afseende på rättighet till Biännvinstillverk* ning, synes det väl hafva varit meningen, e. 14 Den 2 Maji, f. m. hvad tolkning föreskriften nu kan erhålla, att denna Bevillning icke borde till andra lämpas, än dem, som voro i det förhållande, att de kunde Brännvins-tillverknings-rättighet begagna, och att således den fattigare FolkClassen , såsom Inhyses, Torpare, Arbetare och Soldater m m. icke med ifrågavarande utgift borde belastas; men då nu inträffar efterräkning för sådana personer på en gång för t ren ne år, blilver afgiften äfven så kännbar, som den varit oväntad, hvilket j3g, såsom Landtman, sjelf va-; rit i tillfälle erfara.
Vid sådant förhållande och utan att ingå i noggrannare pröfning af Författningarnes ordalydelse, får js-g'vördsammeiigen föreslå den medelväg, att alla fattigare och sådane, som icke äga känd, eller synbar förmögenhet och äro tili lindring i Be* villningen i 5.
Art. 4.
Morn. upptagne, såsom Torpare, Gerningsmän, Inhyseshjon, Brnksoch FabrquesArbetare på Landet, Arbetskarlar och Gemenskapen vid Indelta Arméen och Båtsmanshållet, med flere i enahanda förhållande, måtte befrias ifrån utgifvande af ifrågavarande Brännvins afgift för åren i 8 10, 1811 och 1812 af åtta Skillingar för hvarje år, samt äfven återfå hvad af samma anledning blifvit betalt och hos dem uttagit; men sorn någon ändring i Betänkandet nu icke lärer äga rum utan före. ången Återremiss af Betänkandet, så får jag vördsammeligen derom anhålla, samt att denne hemställan måtte detsamma få åtfölja.
Friherre Stael von Holstein, CorfitzLud~ vig, uppläste följandet Den 2 Maji, f m. 15
Uti detta ärende hafva sammansatta Utskotten gjort ett betydligt misstag , deruti att de grundat sitt Utlåtande på hälften af 25. §. i 1810 års Riksdagsbeslut.
Då det likväl beflnnes, att om man läser §. till slut, så åberopa Riksens Ständer deras till Konungen aflåtne underdåniga Skrifvelse af den 26 Aprilsamma åc till vidare efterrättelse.
Enär man nu jemförer denna Skrifvelse med innehållet af §:n, så finnes att Redactionen är alldeles origtig och i fullkomlig contradiction med rätta beslutet.
RiksdagsBeslutet är egenteligen ingen Lag, blott en Historisk berättelse om de Beslut Riksens Ständer tagit.
— Hvarje ärende, som hos Ständerne afgöres, skall hos Konungen i underdånighet anmälas samt om verkställigheten anhållas.
Konungen låter derpå Förordning härom utgå, efter denna skola Embetsmännen rätta sig och icke efter RiksdagsBeslutet, hvarom de knappast äro skyldige hafva någon kännedom.
Af detta origtiga begrepp, att RiksdagsBeslutet skulle äga större kraft , än Kongl. Förordningen, som dock är ordagrant lika med rätta beslutet, har nu den irring uppstått, att KammarRätten gjort efterräkning af BrännvinsBevillning för åren 18 ro, 1811 och 1812, såäom ej Consumtions,\fgift, då det af rubriquen synes , att det är för tillverkningen, den begagnas af på Landet boende personer, som icke äga Jord med Hemmantal, ell«r ock allsingen.
Ständernes beslut lyder, rförsta Mom. af 3. $. i Skrifvelsen af den 26.
April 1810:
Att alla Hemmans-ägare skola för BrännvinsBränningsRättigheten erlägga i Bevillning 2 R:dr på helt 16 Dm 2 Maji, /. m.
Hemman, antingen de bränna eller icke; vidare i femte Momentet, att Städerne, såsom motsvarande afgift häremot, skola betala åtta Skillingae å person, hvilket skall svara emot helt Hemman å Landet, antingen de begagna Brännvins-; Bränningsrättigheten eller icke ; deremot innehåller tredje Mom. att alla andra, som på Landet bo, och önska att bränna, skola i Bevillning, utom den för pannerymden, erlägga, de som hafva Jord, lika med Landet, men desom icke hafva Jord, lika med Städerne, åtta Skil* lingar för person, utan att det vilkoret är förelagdt, antingen de bränna eller icke.
Felet i Re; dactionen at RiksdagsBeslutet består således deruti, att berättelsen bordt innehålla, att Landet och Städerne blifvit älagde Bevillningen , antingen de velat bränna eller icke, men der. emot StåndsPersoner, med flere å Landet boende, derest de önskat och begagnat denna rättighet.
Nu deremot står detta vilkor, som endast gäller för de tvänne första, efteråt, sedan omnämnt blifvit, att de senare äfven fått tillåtelse bränna, om de sådant åstunda.
Häraf ser man angelägenheten af att va-; ra uppmärksam på de obetydligaste omständigheter då man tager sina beslut.
Dessa orden; "antingen de brtinna eller ickehafva vållat en oreda, som går till Tunnor guld, och att personer blifvit beskattade, utan att hafva åtnjutit någon förmån att skatta före, blott derigenom att de blifvit satte en rad längre ner i än deras rätta rum varit.
För att således icke göra Den 2 Maji, f. m. 17 göra den mäst påtagliga orättvisasorn syn. barligen härrörer af etc redactionsfel, anhåller jag om Återremiss, då jag icke tviflar att.
Utskotten vid närmare granskning ju finna skäl ändra detta deras Betänkande.
Stael von Holstein yttrade hart efter munteligen:
Härjemte får jag nämna, att då Utskotten åberopa till grund för Betänkandet, så väl RiksdagsBeslutet, sorn Förordningen af den 13 Junii iSto, hade man bordt antora dem in ex-r tenso, och icke stympat dem.
Om man genomläst Ständernas Beslut i detta ämne, hade man funnit, att StåndsPersoner, med flera 5.
Landet boende, samt Hyresman i Städerna, blott villkorligt erhöllo denna rättighet, nemligen om Jord- och Husägare lemnsde sin til* låtelse dertill, hvaraf synes, att det icke ankommit på deras eget behag att begagna Bränn} vinsbrännings-rättigheten.
Vidare hade det icke bordt undfalla uppmärksamheten, att, då Lägenheter å Landet, som haft Jord utan Hemmantal, bordt taxeras efter sin innehafvande jord, hvilket skett med alla dem, som nyttjat Brännvinsbrännings . rättigheten j så saknas all grund att taxera dem af Jordbrukare, som icke bränt, till 8 Sk. lika med Srädeme — Att Possessionaten som betalt 2 Rrdrs afgift för sin Egendom, likväl skola betala 8 Sk. för sig och Domestiquer, är ett Ridd. 0. Ad. Prat. VI, B. II.
Afd. 3,4. 18 Den 2 Maji, /. m. påtagligt misstag, ty Brännvinsbrännings • rättigheten har väl icke kunnat blifva utsträckt äfven till Tjenstefolk.
De af Kammar Rätten gjorde anmärkningar sakna all grund i Författningarne, hvarföre en ny behandling af ämnet påkallas, otn man vill undvika göra upp» penbar orättvisa, som klart uppdagas, om man jemnför Riksens Ständers Skrifvelse af dan 25 April 18IQ med RiksdagsBeslutet samma är.
Herr von Torne, Michael, anförde skriftligen :
I anledning af de gjorde anmärkningarne torde det tillåtas mig att vid detta tillfälle något närmare utreda de skäl, hvarpå jag grundat mitt afstyrkande, rörande sökt befrielse från BrännvinsBevillningens utgörande för åtskillige personer å Landet.
Vore frågan att föreslå en ny B'ännvins« Bevillning, skulle ingen hällre än jag instämma i de principer, hvilka bidraga till en lindring för Landtmannen, som han så väl behofver; men då ordaförståndet af en gifven
Lag blott skall förklaras, måste, enligt min öfvertygelse, alla andra skäl vika, än de, som hämtas från sjelfva Lagen, Jag kan ej annat finna, än att Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse, rörande BrännvinsBränningen, af dtn 13.
Julii 18I0, då dess 3. $ .3. Mom. jemnföres med samma §:s 5 Morn., sålunda bör förstås, att alla å Landet boende, hvilka ej Din 2 Maji, /. m. I» Innefattas under den personal, för hvilken Bevillning af Hemman, elier dermed jemnförlig fastighet erlägges, rnåste utgöra den ifrågavarande afgiften med åtta Skillingar af hvarje mantalsskrifven person, hellst denna utskyld är i Sin natur en ConsumtionsBevillning, alldeles skiljd från PannerymdsAfgiften, ehuru densam» ma icke förr än år 1812 erhöll denna benämning.
Till denna tanka föranledes jag icke blott af de åberopade ställen i förenämnde nådiga Kungörelse, utan derjemte af Riksdagsbeslutet den 2 Maji år 1810.
Då enligt RegeringsFormens 60. §.
BrännvinsBeviliningen är en ut» Skyld, den Ständerne sjelfve kunna efter om» ständigheterna öka, minska, eller helt Och hållit afskaffa, är det äfven i de på gemen- - samt samtycke grundade RiksdagsBesluten, sorn deras afsigt bör uppsökas. 2,5, §. i 1810 års RiksdagsBeslut stadgar: 5,I Städerna samt af ”SfåndsPersoner m. fl på Landet, som ej äga ”eller besitta Jord, utgöres denna Bevillning ”efter personalen, så att 12 mantalsskrifne personer anses lika med ett belt Hemman, och såw ”ledes betala åtta Skillingar hvardera; ko ninian”des denna Bevillning att utgå, antingen Bränn vins- rättigheten begagnas eller ej."
Med anledning af allt detta, har Kongl.
KammarRätten ansett den ifrågavarande BrännvinsBeviliningen böra utgå, hellst Kongl. Maj:t den 8.
Nov. 1815» genom nådiga Skrif velser till Dess och Rikets KammarCollegium samt 50 Den 2 Maji, f. tis.
KammarRätt, i anledning af samtelige KronoFogdarnes och HäradsSkrifvarnes i Örebro Län i en dylik fråga förde klagan, i nåder Sjelf gillat och fastställt KammarRättens Utslag.
När härtdl kommer, att å BrännvinsBevillningen blifvit en ganska betydlig brist, sorn ansenligt skulle förökas, om den redan titan klagan j 19 Län uppburne BrännvinsBevillningen af Kongl. Majit och Kronan skall återställas, hvilket till rättvisans jemna skipande blefve en följd, i fall eftergift lör de klagande beviljades; och Summan, hvarom är fråga, enligt andra RevisionsCcntoirets uppgift, uppgår ej till mindre än tio Tunnor guld, hvilken Summa, såsom en ny tyngd, kom‘me att fördelas på.
Landets Innevånare för att fylla Stats-bristcn, och således i alla fall, fast under en annan benämning, måste uttagas; så blir eftergiften äfven härigenom af en ganska betänklig beskaffenhet, hellst alla de Liqvider, hvilka då nödvändigt inträffade emellan Kro»oBetjeningen och hela FolkMassan, sannolikt skulle föranleda till missbruk och försnillningar.
Då Riksens Högloflige Ständer klart stadgat denna Lag, då Kongl. Majit i anledning deraf utfärdat sin nådiga Kungörelse och äfven sedermera i nåder förklarat Författningens mening i conformité med RiksdagsBeslutet, kan jag ej annat än ytterligare styrkas i förenämn. de tankar.
Helgden af Riksens Ständers Beslut, den säkerhet Nationen deri äger, allt Ben 2 Maji, f. m. 21 sammanstämmer att stadga min öfvertygelse, det Lagen icke bör nu annorlunda tolkas, än den förut af Konungen sjelf samt flere Auctoriteter blifvit förstådd och tillämpad
Jag får derföre ödmjukast tillstyrka bifall till Stats-, och Bevillningsutskottens Betänkande.
Då min mening som Representant endast af rättsgrunder bör motiveras, bör jag likväl förklara mig ej kunna vara deremot, om Konung och Ständer af välvilja skulle efterskänka förenämnde Summa, i fall icke nya allmänna bördor derigenom blifva nödvändiga till fyllande af de behof, som genom enskilta Skattdragandes underlåtenhet uppkommit.
Grefve Mörner, Carl Stellan: Konungens Nådiga Proposition till Riksens
Ständer i förevarande fråga är ett förnyadt vedermäle af Konungens rättvisa och Landsfaderliga omsorger för sina trogna Undersåtare.
Visserligen må det medgifvas, att för Statsverket skulle blifva något betungande, om de genom efterräkning påräknade inkomsterne försvinna, men ännu mera tungt faller utgiften för dem, som måste betala i följd af en mindre tydlighet i Författningen ; och synnerligast som afgiften drabbar endast de fattigare FolkClasserne af Rikets skattskyldige Innevånare.
För min del tror jag, att Stats- och BeviliningsUtskotten vid detta tillfälle något irrat sig, eller rättare sagdt, sett saker, från en mindre riktig synpunct.
Med Grefve Gyllenborgs anmärkningar mot Betänkandet forenar jag mig och således till följd af den skyldighet, jag anser mig, äga såsom Riksdags-; SS Den 2 Maji, f m. »nan . att bevaka frånvarande Medborgares rättigheter yrkar jag Återremis af Betänkandet med de dervid gjorde anmärkningar.
Herr Uggla, Goran Gustaf, uppläste föl-’ jande:
Jag afbryter ogerna den tystnad jag hittills iagttagit vid de örveriäggn ngar, sorn ej mindre i BeviliningsUtskottet serskildt, än i de iörenade Stats- och BevillningsUtskotten förevarit uti ett ämne, hvilket jag törut såsom Domare handl3gt ; men sedan lagligheten af den öfverkiagade åtgärden nu blifvit af flere värda Ledamöter satt i fråga, torde ett fortsatt stillatigande icke längre blifva pligt, Utan anser deremot för en tillfredsställelse, att inför detta upplysta
Stånd närmare utveckla de grunder, som vid detta Måls behandling blifvit följde.
Ibland dessa framställer sig främst Svea Rikes Ständers Beslut vid Allmänna Riksdagen i Stockholm den 2 Maji 1810, hvars 25. §. lyder som följer: ”Den af ”Oss för Brännvifis-tillverkningen serskildt å, 5tagna BeviliningsAfgift kommer att erläggas ”å Landet af hvarje helt Hemman med 2 R:dr ”och i förhållande dertill för större eller mindre Hemmansdelarj dock att ingen påföres ”mindre afgift än åtta Skillingar.
I Städernc ”samt af StåndsPersoner -med flere å Landet, ”sorn ej äga eller besitta Jord, utgöres denna ”Bevillning efter Personalen, så att 12 mantals”skrifne