Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarföre må icke insättnings-kassören få göra utbetalningar och öfverkorsningar med annorlunda färgadt bläck för att gifva ledning åt bokföraren, eller hvarföre må man åcke heldre låta förrättningarne gå på samma sätt som förut, hvarigenom det skedde lättare, fortare och med större säkerhet?
Nu då flera kassörer finnas, kan man hjelpa sig ur förlägenheten vid en kassörs insjuknande.
Detta tillgår så, alt en kassa för dagen stänges, men de öfriga kassörerna, som då få mera att göra, biträdas deremot af den sjukes kassaskrifvare.
Finnas blott 2 kassörer och den ene sjuknar, huru skall man då bete sig?
Skall man förordna en kassör för tillfället: så måste han ställa borgen, ty eljest kunna medel honom icke anförtros.
Alltså mäste man hafva reservkassörer, försedde med borgen.
Jag anser följaktligen detta förslag vara mindre tillfredsställande både för allmänheten och Bankens säkerhet, än det, som Banko Fullmage hafva upgjort.
När man i hvilken rigtning som helst vill göra genomgripande förändringar och reorganisationer, så synes mig första vilkoret för en så beskaffad åtgärd vara, att man skall tänka sig möjligheten att verkställa den och alt man skall tillse om deu lokal, der organisationen skall lill— vägabringas, är dertill användbar eller icke.
Det vill således synas mig som, när det Högh BankoUtsk. med Bankens reorganisation hufvudsakligen åsyftat beqvämlighet för den trafikerande allmänheten, Utsk. i främsta rummet bordt såsom ett conditio sina qva non tillse, att en tjenlig lokal för organisationens tillvägabringande varit att tillgå.
Men huru har Utsk. i detta fall gått till väga?
Det är af Hr von Hartmansdorff temljgen klart och tydligen ådagalagdt.
Det är märkvärdigt nog att se, hurusom Utsk. bestämdt erkänt, att någon för allmänhetens beqvämlighet lämplig reorganisation är overkställbar, med bibehållande af den lokal för Bankens verksamhet, som nu finnes, men likväl, säger Utsk., skall man försöka med det man har, för att komma till det åsyftade målet.
Erfarenheten har likväl under fordna tider ådagalagt, att, när man vill reorganisera, men dertill icke eger erforderliga reqvisita, om jag så får säga, blifver det vanligen en desorganisation, i st. f. en organisation.
Enl. min åsigt blifver detta fallet, om Utsk:s förslag bifalles.
Jag vill för ett ögonblick fästa mig vid kassarörelsen.
Såsom sjelf temligen ofta besökande Banken, i ändamål att derstä - 234 Den 14 Oktober e. m. des göra insättningar, liar jag erfarit den stora fördel, man nu eger deraf, att alla kassorna äro belägna i jordvåningen.
När nian nu inkommer i Expeditions-kassorna, beliöfver man icke, hvilket dock blir händelsen efter antagande af Utskts förslag, efterfråga, hvilken af dessa kassor äro lill för emottagande eller uttagande af penningar, utan man vänder sig till någon af de fyra kassorna, der man ser att det minsta antalet trafikerande finnes.
Jag blifver derigenom icke uppehållen längre tid, än som fordras för tjenstemän nen att expediera de personer, hvilka före mig finnas vid hvarje kassa.
Det mäste vara en fördel, som bör vinna ett stort afseende.
Efter Utskts förslag skall man, i st. f. att gå in i jordvåningen, hvarest dessa 4 Expeditions-kassor finnas, vandra 3 trappor upp, och der skall man då finna 3 kassor, men af dessa kassor skola likväl endast två vara insältningskassor och den 3:dje en utbelalnings-kassa.
Erfarenheten har visat, att både inbetalningar och utbetalningar i Banken dagligen variera serdeles mycket.
Den ena dagen inträffar, att ett högst betydligt antal personer infinna sig i och för insättningars verk-» ställande, men att åter den andra dagen ganska få der finnas i samma ändamål, men i stället ankommer ett ungefärligen lika antal för alt vexla, eller att uttaga penningar pä grund af anvisningar.
Om nu den ordning skulle blifva gällande, sorn Utsk. föreslagit, blifver naturliga följden den, att den ena dagen hafva expedilions-kassörerne snart sagdt intet att göra, under det att den andra de blifva med göromål .så Öfverhopade, alt allmänheten, långt ifrån att, såsom Utsk. åsyftat, hafva någon beqvämlighet af förändringen, tvertom blifver deraf i högsta måtto ge* nerad.
Att tillvägabringa en förändring, som har sådana följder, dek tror jag icke hafva varit Utsk:s mening, men dessa följder blifver likväl sådana, och just i den omständigheten finnes ett af de vigtigaste skälen för att icke antaga förändringen.
I detta Betänk, är mycket ordadt om inrättandet af en serskild kassör för Banko-diskonten, hvarigenom man velat minska de nuvände Expeditions-kassornas antal från 4 till 3, och detta är ett ytterligare bevis derpå, att Utsk. icke med tillbörlig noggrannhet öfvervägt alla de i saken ingripande omständigheter.
Det kan icke vara Utskts ledamöter obekant, att
Banko-diskontens verksamhet inträffar synnerligast vissa dagar i veckan, att insättningar för de lån, hvilka skola antingen omsättas eller till fullo inbetalas, vanligen ske de 2 första dagarne i hvarje vecka, för att omsättnings-handlingarne eller också de lånedokumenter, hvars belopp blifvit till fullo i n bet ahl t, skola återfås vid slutet af veckan, och att jemväl de lån, som utgå från Banko-diskonten eller Handels- och Närings-diskonten, utassigneras, till och med nu, vissa dagar i veckan.
Jag känner icke om serskildta dagar äro härtill bestämda för de serskildte
Diskonlerue, men det vet jag, att utbetalningarne derifrån ske Thorsdagen i hvarje vecka, så vida penningar finnas inne.
Häraf följer, att, om en serskild kassa inrättas för Banko-diskonten, den tjensteman, som förestår denna kassa, skall få så mycket ali göra vissa dagar i veckan, t. ex. Den 14 Oktober e. m 235 Thorsdagarne, att han knappast kan medhinna alt expediera alla de af Banko-diskonten utfärdade assignalioner och svårligen alla de insättningar, sorn ske för Banko-diskonten samt Handels- och Närings-diskontens räkning, hvaremot, sedan dessa dagar äro förflutna, denne tjensteman har nästan intet att göra.
Ar det på detta sätt man skall organisera, så beklagar jag det.
Sådan som ordningen nu är, och då äfven de medel, som insättas för Banko-diskontens räkning, ingå i de större Expeditions-kassorna, har man den fördel deraf, att dessa kassor kunna lika väl den ena som den andra dagen anlitas, och, allt eftersom göromålen der äro mer eller mindre trägna, den ena eller andra kassan anlitas, hvarigenom den trafikerande allmänheten på det bästa och lämpligaste sätt betjenas.
Ensamt denna omständighet ådagalägger, sorn mig synes, alldeles ojäfaktigt, att detta förslag till ombildning af vexlings- och insättnings-rörelsen i Banken är helt och hållet förfeladt.
Otvifvelaktig,t är det emedlertid, att, om en ny lokal för Banken skall kunna erhållas, flere nuvar:de olägenheter skulle kunna afhjelpas, ty det är ostridigt, att det vore en ganska stor beqvämlighet för allmänheten, om, efter gjorda insättningar i Expeditions-kassorna och der erhållet bevis derpå, man genast kunde i ett runi på samma botten få aflemna elen erhållna expeditionen i utbyte mot den, som depositions-afdelmn skall utlemna; men när nu detta icke låter sig göra med mindre, än att man anskaffar ett nytt hus för Banken, och den af Utsk. föreslagna förändring af nuvande Bankohuset, långt ifrån att förminska, tvertom skall öka olägenheterna för de trafikerande, hemställer jag, om det kan vara välbetänkt att vidtaga en sådan förändring.
Orsaken till de klagomål, som försports öfver nuvande inrättningar i Banken och den långsamhet i expeditionen, som nu eger rum, härleder sig hufvudsakligen derifrån, att man i deposilions-afdelmn följt den praxis, att expeditionerna, som derifrån skola utgå, icke ullemnas förr än efter en viss tid, sedan vederbörande handlingar dit ankommit från de trafikerande.
- Detta har möjligen ledt dertill, att vederbörande tjenstemän inom depositions-afdelnm icke alltid med vederbörlig skyndsamhet verkställt den expedition, dem ålegat, sä att de trafikerande kunnat så fort som möjligt erhålla sina expeditioner; men derföre att något fog till klagan kunnat förefinnas, skall man väl icke gå ända derhän, att man tillåter sig att omintetgöra den nuvande ordningen, under föreställning, att erhålla en bättre, helst då en noggrannare undersökning om förhållandet och jemförelse emellan hvad som är och hvad som skall blifva, gifver till det sednare ett högst ofördelaktigt utslag.
Vill man det goda ändamålet, Utsk. åsyftar, så synes mig, att man, för att komma dertill, bordt afvakta tiden, nemi. den tid, då Banken förvärfvat sig en ny lokal, så inrättad, att det blir möjligt, att der inrymma alla de tjenstemän, hvilka äro nödiga för Banko-rörelsen, så •"vidt den afser vexlingen, depositions- och Iåne-afdeln:ne, och, då detta skett, böra de förändringar vidtagas, som, med afseende på lo - 236 Den 14 Oktober e ni. kalens beskaffenhet, kunna vara mest lämpliga och ändamålsenliga.
Att verkställa reorganisationen enl.
Utsk:s förslag, föranleder en kostnad, som, sedan organisationen väl är verkställd, ofelbart kommer att visa sig ändamålslös, men Banken har emedlertid fått- vidkännas utgifter, hvilka kunnat långt bättre användas.
De felaktigheter, som låda vid expeditioner inom Banken, kunna på annan väg afhjelpas, men jag har icke hört någon med fog klaga deröfver, att hvarken låne-afdeln:n, depositions- eller vexel-afdelmne hafva i någon mån så förfarit, att den, som velat hafva en skyndsam expedition, icke kunnat få densamma; äfvensom jag är öfvertygad derom, att Ofver-Styrelsen, om den erhåller kännedom derom, att rörelsen icke går med vederbörlig skyndsamhet, icke underlåter att vidtaga åtgärder, för att afhjelpa alla befogade klagomål.
F. n. inskränker jag mig endast till dessa anmärkmr, hvilka torde vara tillräckliga, för att ådagalägga att det sätt, hvarpå BankoUtsk. velat afhjelpa de nuvande olagenheterne vid depositions- och kassa-rörelsen i Banken, ingalunda är ändamålsenligt.
Att döma af den siste talarens yttrande, skulle den, som icke hade närmare reda på föihållandet, kunna tro, att Utsk:s förslag endast är ett hugskott, bygdt på losan sand.
För att gifva R. o. Ad. en ledning vid bedömandet af tillkomsten utaf detta förslag, torde jag få upläsa 29:de §:n af nu gällande Banko-Reglemente, sålydande: ”Fullmäktige berättigas, att åt 3:ue personer updraga utarbetandet af förslag till en sä beskaffad organisation af Banko-verket samt reglering af dess tjenstemanna-personal, att, jemte åstadkommande af större enkelhet i förvaltningen och räkenskapefne, all möjlig besparing i verkets förvaltningskostnader på det hela samt ökad beqvämlighet för allmänheten må, utan åsidosättande af nödiga kontroller, kunna beredas; börande förslaget i fullständigt skick till Fullmäktige aflemnas före slutet af år 1852; hvarefter detsamma, i händelse af Fullmäktiges godkännande, får tills vidare bringas till verkställighet, under vilkor likväl, att Bankens nuvande aflönings-stat icke må öfverskridas.”
I anledn. af denna § utsågo Fullmtge 3 personer, nemi. en bland sig och 2 Kommissarier, för utarbetande af förslag.
Jag förmodar, att, då Fullmige vidtogo denna åtgärd, de utsågo de bästa personer, de hade att tillgå.
Dessa personer hafva sedermera utarbetat ett förslag till förändrad organisation, hvilket förslag blifvit i vissa delar af Under-Styrelsen och äfven af Fullm:ge underkändt, i andra delar åter godkändt.
Till Utsk:s behandling öfverlemnades så väl Komiterades förslag, som UnderStyrelsens yttrande deröfver.
Utsk. hade således endast att afgifva yttrande öfver detta förslag, och Utsk. har tillstyrkt, hvad Utsk. ansett leda till ändamålet.
Detta är marchen af saken och en förklaring öfver Betänk:s tillkomst.
De båda föreg:de talarne hafva hufvudsakligen sagt, att
Banken borde inrymmas i ett enda hus, der all rörelse kunde be - Den 14 Oktober e. m.
237 drifvas i en lokal på nedra botten, oell att förr än Banken får ett sådant lins, blifva alla försök till förändrad organisation fåfänga och leda icke till det resultat, raan önskar.
Jag instämmer fullkomligt med dessa
Hrr deruti, att det vore bättre, om man kunde .få en ny lokal, och att man eljest icke kan i sin helhet reorganisera Banken eiler få den så inrättad, alt den uppfyller hvad man kan fordra af en Bank, och det gläder mig hjertligt, att de värde talarne äro i denna fråga så radikala, att de vilja taga steget så fullt ut.
Likväl när förhållandet är sådant, och om än R.
St:r, hvilket numera icke är möjligt, sedan frågan om inköpandet af ett nytt hus blifvit af 2 Stånd afslagen och sålunda förfallit, vid denna Riksdag ännu kunde besluta om upbyggandet af ett nytt Bankohus, skulle jag vara af den tanken, alt, med afseende på den långa tid, som åtgår, innan ett sådant hus kan blifva färdigt, det är skäl att i del gamla Bankolnisel vidtaga de förbättringar, man kan göra, för att under de mindre gynsamma förhållanden åstadkomma det albira bästa.
Hr von Hartmansdorff har ganska riktigt redogjort för stället, hvarest de olika kassorna äro placerade, äfvensom för det sätt, hvarpå rörelsen der bedrifves.
De deruti föreslagne förändringarne beslå hufvudsakligast i sammanförande af expeditionskassorna och depositions-afdelnm.
Båda dessa afdeln:r hafva mest att göra med hvarandra.
Alla insättningar, som ske på räkningar, göras i expeditions-kassorna, och sedan de äro verkställde samt antecknade af specialföraren, aflemnar man attesten till depositions-afdelnm, och, sedan denna operation är verkställd, får man sednare på dagen återkomma, för att uttaga expeditionen.
För min del har jag ansett bäst vara, om denna operation kunde ske på ett ställe, och att det vore till beqvämlighet för allmänheten, att, för hvarje expedition, slippa springa 2 trappor upp, 2 å 3 serskildta gånger, och i stället utfå expeditionen på en gång.
Derföre har Utsk. tillstyrkt bifall till Komiterades förslag, i fråga om inredandet af ett sä stort rum, att hela rörelsen der kunde bedrifvas.
Bäst hade naturligtvis varit, om man kunnat få denna lokal på nedra botten, men, som det är af vigt, att denna lokal är ljus och hög, och dessa båda fördelar, huru man än ville ställa till, icke kunde erhållas å nedra botten, ansåg man det vara bättre, att underkasta sig den olägenhet, som alltid upstår derigenom, att man måste gå 2 trappor upp.
Bättre det, än alt få en mörk lokal, när alla dessa olika expeditioner skola granskas, och just för detta ändamål är det angeläget, att rummet, der delta sker, är fullkomligt ljust.
Nu är meningen, att depositions-afdelnms nuvar:de rum skulle dertill användas; men då måste några väggar nedslås och en lanternin på taket anbringas, jemte fenster på tre sidor, hvarigenom tillräcklig dager skulle erhållas, och kostnaden härför är beräknad till 30,000 R:dr.
Genom en sådan åtgärd får man, som sagdt är, dessa båda afdelmr, som hafva mycken beröring med hvarandra, inom samma rum, och alla de expeditioner, som gå emellan Bankens tjenstemän, utfärdade under allmänhetens ögon.
Onekligen 238 Den 14 Oktober e. ta. bidrager delta att Underlätta kontrollerna.
Att alla de personer, som handhafva dessa saker*, finnas på ett. rum, och att de finnas inför allmänhetens ögon, deri ligger, enl. min åsigt, en mycket större kontroll, ån i en hop andra minutiösa föreskrifter, hvaraf många lätteligen nog kunna kringgås, Hr von Hartmansdorff har fästat upmärksamheten derpå, att det vore beqvämligare nu, då man har alla kassorna på en botten.
Jag hemställer likväl, hvari den stora beqvämligheten ligger, när dessa 4 expeditions- och vexlings-kassor hafva med hvarandra ganska betydligt alt skaffa, hvaremot expedilions-kassorna hafva en nästan ständig beröring med depositions-afdelntn, emedan alla expeditioner från dem gä till depositions-afdelmn.
Det är således af vigt, att expeditions-kassorna och depositionsafdelmn blifva placerade tillsammans, och om detta kunnat ske jemväl med läne-afdelmn, hade det varit väl; men detta lät sig icke göra, ^och att, emot vidtagandet af en förbättring, anföra det skäl, att man icke tagit steget fullt ut, att man icke har gjort reorganisationen så fullständig, som den borde vara, då materiella hinder ligga emot ett sådant förslag, det har i sanning mycket sken af att säga sig vilja en förbättring, men i verkligheten icke vilja hafva den, då den erbjudes.
Hr von Hartmansdorff nämnde, att
Ulsk. med sin reorganisation hade bordt vända sig emot Bankens hus.
Just detta har Ulsk. gjort.
Utsk. har föreslagit betydliga förändringar i detta hus, för att komma till det resultat, Komiterade föreslagit.
Samme talare har äfven gjort anmärkn. emot Utsk:s förslag, i fråga om diskont-kassören.
Jag tror, att det är ännu för tidigt att behandla den frågan, innan R. o. Ad. ännu fått kännedom om hvad Utsk. tänker att, i afseende på denne kassör, föreslå.
I det hänseendet är intet annat sagdl, än att, om en diskont-kassör antages, blir personalen så och så, men i händelse icke serskild diskont-kassör skulle antagas, blir personalen så och så.
Detta är det enda, som i detta Betänk, säges, och således torde det vara för tidigt att yttra sig om diskont-kassören.
Likväl kan jag icke underlåta, att, i anledn. af ett yttrande af Hr Printzensköld om denne diskont-kassör och de anmärkn:r, han framställt mot Utsk:s undersökningar, (i sammanhang hvarmed han sade, att diskont-kassörens göromål skulle den ena dagen blifva ganska betydliga och den andra nästan inga, hvarföre Hr Printzensköld ansåg förslaget olämpligt), anhålla att få uplysa Hr Printzensköld, att BankoUtsk. har föreslagit en förändring, genom hvars antagande denne kassörs göromål blifva jemnare.
Samme talare har äfven sagt, att, hvad Under-Styrelsen äfven anmärkt, kassa-chefen får svårt att hålla tillsyn öfver de olika kassorna, enär expeditions-kassorna blifva 2 trappor upp och vexlings-kassorna på nedra bolten.
Förhållandet är, som i Betänk, är anfördt, att kassa-chefen behöfver icke och har icke eller någon jemn tillsyn öfver hvarje kassa.
Kassa-chefens plats är f. n. i expeditions-kassorna, och der står han och der skall han komma att stå.
Det är visserligen sannt, att, om Utsk:s förslag antages, kassa-chefen, för att komma ned
Den 14 Oktober e. m. 239 I vexlings-kassorna, måste gå 2 trappor ned, men huru ofta behöfver han gå till vexlings-kassorna?
Så att de anmärkmr, som 1 detta afseende blifvit gjorde, icke skäligen kunna förhindra antagandet af Utsk:s förslag.
Hr von Hartmansdorff tyckes till och med bestrida, att det af Ulsk. föreslagna sammanförandet af de båda afdelmne, skulle leda till någon lättnad för allmänheten.
Det förstår jag i sanning icke.
Det är väl temligen gifvet, att, om jag har en expedition i Banken, det är lättare för mig att fä den utfärdad under min dervaro, om det än skulle dröja 7 å 8 minuter, än om jag för samma ändamål skall gå till Banken 2 gånger med längre mellanrum, och just det förra skulle blifva händelsen, om Utsk:s förslag antoges.
I afseende på det stränga skiljandet emellan utbetalningsoch inbetalnings-kassörernes göromål, hvilket Komiterade föreslagit, har
Utsk, ansett sig böra frångå detsamma och medgifvil, alt utbetalnings-kassören skulle få emottaga inbetalningar, och derigenom skall, enl. min åsigt, en stor del af de anmärkmr, Under-Styrelsen mot Komiterades förslag framställt, komma att förfalla.
När den lokal, som här är föreslagen såsom gemensam för de båda afdelmne, kommer att en längre tid på dagen hållas öppen, är det" äfven troligt, att tilloppet af trafikerande på en gång icke blir serdeles stort, utan kommer att fördelas på olika tider.
Dessutom visar sig, om man beräknar dem, som dagligen besöka Banken i och för insättningar och tillagningar, alt de utgöra icke mera än 2 ä 300 personer dagligen, och deraf ser man, att den befarade trängseln icke bör komma att ega rum.
Hr von Hartmansdorff har fästat upmärksamheten derpå, att, under det förändringen skall införas, det blir svårt att fä lokal för depositions-afdelmn.
Likväl har han sjelf upgifvit, hvar den lämpligen kan beredas, nemi. 4 trappor upp i Bankohuset uti Fullmäktiges ntivartde rum.
Det är visserligen sannt, att allmänheten får gå en trappa till, men sådana olägenheter komma väl alltid alt inträffa, när en sådan reparation pä ett dylikt hus eger rum, så att man under 4en tiden icke kan bereda allmänheten alla de fördelar, som hon under vanliga förhållanden eger.
Jag anhåller, på grund af alla dessa skäl, om bifall till förslaget.
Tersmeden har omnämnt tillkomsten af det förslag, Utsk. tillstyrkt.
Detta förslag, som afser en förening af depositions- och kassa-afdelmne, är upgjordl i och för allmänhetens beqvämlighet.
Jag vill icke bestrida, att ju icke allmänheten derigenom blifver bättre betjenad, men jag tror äfven, att sådant kan ske, om det förslag, som Fullmäktige, i motsats tili Komiterade, framställt, antages.
Fördelen af Fullmäktiges förslag består deri, att den serskilda byggnad eller förändring af Bankens hus, som Komiterade tillstyrkt, helt och hållet undvikes.
Den beräknade kostnaden härför upgar till 30,000 R:dr b:ko.
Jag anser således, att då man icke kan positivt bestämma, huruvida Utsk:s förslag bereder allmänheten en större beqvämlighet än det, som Fullmäktige afgifvit, man bör antaga Fullmäktiges förslag intill nästa Riksdag, 5>40 Den 14 Oktober e. m. och derigenom vinna en erfarenhet, huruvida de nu af allmänhetén öfverklagade olägenheter dymedelst kunna afhjelpas, utan att nu brådstörtadt antago Ulsk:s förslag, hvilket föranleder Banken en utgift af 30,000 R:dr.
Belin nes vid nästa Riksdag, att detta Fullmäktiges förslag bereder allmänheten nödig beqvämlighet, så har man derigenom besparat Banken denna utgift.
Visar deremot förslaget ett motsatt resultat, kan det då vara lid nog att anvisa 30,000 B:dr för allmänhetens beqvämlighet.
Hvad beträffar säkerheten för Banken och möjligheten af göromålens gång, klandrar jag ingalunda Romiterades, af Utsk. tillstyrkta förslag.
Jag tror, att det ganska väl kan verkställas, och jag skall icke hafva något emot alt antaga Utsk:s förslag, om dermed icke vore förknippad den betydliga utgiften af 30,000 R:dr, som jag tror icke vara behöflig, för att bereda allmänheten nödig beqvämlighet.
Af detta skäl anser jag, att Ulsk:s förslag vid denna Riksdag icke bör antagäs, men deremot Fullmäktiges, hvarmed man besparar sig nämnde utgift till nästa Riksdag; och då haiman tillfälle att gifva ut den, då man ser, att sådant bestämdt erfordras.
Jag förenar mig således med Hr von Hartmansdorff derutinnan, att Utsk:s förslag, i fråga om kassa- och depositionsafdelnines förening, icke må antagas och således icke heller den förändring af Bankens hus, som deraf skulle blifva en följd.
Tersmedens anmärkn. emot mig, att jag skall för tidigt hafva inlåtit mig i yttrande* om organisationen af Banko-diskontens verksamhet, så vidt denna organisation afser den kassör, som derstädes skall finnas, tillåter jag mig att möta med deli kontra-anmärkn., att BankoUtsk. måhända för tidigt inkommit med nu ifrågävande Utlåt., då Utsk. icke derjemte framställt förslag, ronde kassaförvaltningen eller in- och utbetalningarne inom Banko-diskonten, enär denna afdeln. jemväl utgör en integrerande del af Bankoverket, och hvilken afdeln. således, hvad kassagöromålen beträffar, ovilkorligen står i direkt sammanhang med Bankoverkets verksamhet i denna del; och när Utsk. i detta sitt Utlåt, omtalar, hvad det ämnar att tillstyrka, rör:de diskontverket, tror jag icke, att jag förlupit mig, då jag yttrat mig om hvad Utsk. ämnar föreslå, i afseende på Banko-diskonten.
För denna min åsigt hemtar jag så mycket mera stöd, som Utsk. sagt, att en serskild kassör skall tillsättas för diskontens räkning, och Utsk. derjemte grundat sitt förslag om indragning af en kassör för depositions- och kassa-afdeln:ne just på detta förhållande.
Det hade varit önskligt, att R.
Staaf BankoUtsk. fått veta, hvarmed det ämnar sysselsätta denne nya kassör, och man hade deraf då kunnat bedöma, huruvida detta förslag, framstäldt i sin helhet, varit lämpligt eller icke; men när så icke är förhållandet, må det ursäktas mig, om jag anser mig icke böra obetingadt antaga ett på detta sätt till R.
St:r motionsvis framstäldt förslag.
Tersmedens yttrande till mig personligen, ang:de den afsigt, jag kan ega med att vara radikal, i af - Den 14 Oktober e. ro. 241 i afseende på detta förslag, så är detta den vanliga jargonen, sora begagnas emot personer, som motsätta sig allt för häftiga omstörtningar af det bestående.