Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. skulle hafva det intresse för sakens vidare utveckling, som en af Hans rådgifvare vid frågans första behandling under denna riksdag har framställt.
Frågan om en comité' synes nu så till vida vara undanröjd som ConslUtsk. icke tillstyrkt densamma, och som den icke eller har specielt funnit någon försvarare.
Då emedlertid önskan derom kan ingå i någon ledamots votering, så mäste jag äfven i korthet upptaga hvad reservanten i den delen har yttrat.
Reservanten säger: ”samtyckte Konungen, så måste verkställigheten väl uppdragas, antingen åt hans Rådgifvare, eller åt en comité, emedan intet embetsverk, för sådane ärenders beredning finnes”.
Man vet visserligen, att det icke finnes något särskildt embetsverk, för att uppgöra förslag till representationsförändring; men comitccns arbete skuile visserligen icke ovillkorligen afse framställandet af ett sådant förslag.
Det kunde blott blifva utarbetande af alia de uppgiller, som för ett sådant förslag äro oundgängligen nödiga.
I sådant fall är Kammarrätten ett verk, som jag tror kunde lämpligen 630 Den 22 Maj. anmodas, i anseende till de handlingar, som der finnas förvarade, att meddela ifrågavarande upplysningar.
Derefter frågas: ”om saken öfverlemnas åt en comité', hvilka skola då blifva ledamöter deruti?” — Ja! det är verkligen en hufvudfråga, om hvilken man kan säga ”hine ilise lacrimse.” Vore man viss på den saken, så torde förslaget icke mota så mycket motstånd.
Emedlertid tänker man, att inom comitéen skulle uppträda lika mänga gynnare af den motsatta meningen, eller också skulle K.
M. gifvet förtroendet endast åt personer, som uttalat sig för en viss åsigt.
För min del skulle jag tro det sednare vara det rälta, så vidt den åsigten öfverenssläolmer med Regeringens; ty någonting är det väl skäl alt representationen får veta om hvad Regeringen i denna vigtiga fråga tänker.
Följden blir naturligtvis, ali de, som hafva en motsatt åsigt, fä bearbeta nationen på sitt sätt.
Hafva de rösträttighet vid riksdagen, så må de arbeta der för sin åsigt.
Reservanten har vidare ansett det vara en olägenhet, att man möjligen efter personerne i eomile'eu skulle kunna sluta till Regeringens tanka i ämnet; men den anser jag nu icke längre, åtminstone icke under ett kommande riksmöte, kunna döljas.
Reservanten fruktar vidare, alt ett förslag till representationsförändrings utarbetande af en sådan comité' och af Regeringen öfverlemnadt till R.
St. skulle kunna anses såsom Regeringens eget, och alt man derigenom blefve mera bunden vid dess granskning.
Jag kan för min del icke dela denna åsigt; så länge RiksStin, och en hvar af deras ledamöter, bibehålla sin fria yttranderätt, så lärer man icke vara inskränkt i granskningen af ett förslag derföre alt det kommer ifrån Regeringen.
Jag tror icke, att Hr von Hartmansdorff deruti finner ett hinder för att yttra sina tankar öfver förslaget.
Jag för min del, oaktadt den ställning jag bär vid Hofvet, skulle icke finna mig deraf hindrad, och tror icke alt någon af R. o. Adis ledamöter skulle tveka, att på ett värdigt sätt anmäla sina anmärkn:r emot ett sådant förslag, om de voro inom sig öfvertygade alt detsamma icke vore för fäderneslandet nyttigt.
Reservationen innehåller vidare åtskilliga upplysningar om det sätt, hvarpå förslaget tillkommit.
Det vittnar visserligen genom sin redaetion af sig sjelf om en sådan brådska, att man kunde se, att det tillkommit i hast, äfven om delta icke af reservanten blifvit upplyst, men detta anser jag likväl icke vara så hörande till saken, att det nu behöfver vidröras.
Jas: o
• inskränker mig salunda till anhållan om bifall till förslaget, med den förändring, att det icke måtte till K. M. afgå, i annan händelse än att icke något fullständigt representationsförslag blir hvilande, och med det tillägg, att R.
M. genom alt låta samla och till trycket befordra statistiska uppgifter och andra upplysningar, eller på sätt K. M., i öfrigt finnér lämpligt, ville till nästa riksdag bereda en ytterligare utveckling af denna vigliga fråga.
Den 22 SI aj. G37 Hr von Hohenhausen, Mich.
För beva rande af trygghet af lagars helgd inom detta land och åtnjutande af frihet inom alla dess grenar, så långt som lagen räcker, anser jag det vara af vigt alt lagens former så noga som möjligt iakttagas.
Jag tror ock, att det är representationen, som i forsta rummet bör gifva föredöme härtill.
Jag har förut tadlat och tadlar ännu dessa reservationer, som medfölja Const.- Utsk:s betänk.
De äro misstag, äro på sidan om grundlagen och kunna leda till manga äfventyr.
De hafva ledt lill det i min tanka olagliga grundlagsförslag, som vi nu hafva under öfverläggning.
Nu har emedlertid en reservation gjorts lill föremål för discussionen här.
Den slår i ett nyligen utdeldt betänk. införd, och del torde således vara behöflig!, att denna reservation blir uppläst.
För min del är jag af samma tanka nu som vid förra riksdagen, då jag ogillade de tre Ståndens beslut, att genom Const.Utsk. ingå till K.
M. och begära ett förslag lill en representationsförändring, bygdt på de grunder, som af R.
St:s majoritet vid den riksdagen hade blifvit ansedde för gilltiga.
Jag kan icke nu, hvad vändningar och blommeringar man vill gifva saken, annat än ogilla delta sätt att gå till väga, och yrka afslag derå; men anhåller om den omordade reservationens uppläsning.
I anleda, häraf upplästes Hr von Hartmansdorffs vid Const.- Ulsk:s före va ra de utlåt, fogade reservation.
Sedan min reservation blifvit uppläst efter Gr.
Hamiltons anmärkmr deremot; så skulle jag tro, att de sednare äro lill största delen vederlagda.
Jag vill dock taga mig friheten yttra något mera derom.
Hamilton har i den föreslagna framställningen yrkal en rättelse, hvilken är ganska riktig.
Men jag anser ingen framställning i detta ämne böra göras.
Förslaget, äfven så mo tiveradt som Gr.
Hamilton önskar, är af den beskaffenhet, alt det, såsom en annan talare under denna riksdag yttrat, hörer till Drottning
Disas framställningssätt.
Man söker sitt mål, utan att vara hvarken åkande, gående eller ridande.
Af förslaget kan blifva allt eller intet, allt efter som det begagnas.
Det är just derföre, som det i min tanka är olämpligt.
Hamilton har föreslagit, att man skulle begära stati stiska uppgifter, emedan ett nytt representationsförslag borde vara grundadt på verkliga förhållanden.
Att det hör hvila på sådan grund är ofelbart rätt; men om man begär statistiska uppgifter, så uppstår naturligtvis frågan för hvilket ändamål de skulle begagnas?
Vill man uppgöra ett förslag, grundadt på allmänna val, så behöfver man äfven statistiska uppgifter; ty om man än lager saken så lätt, att alla myndiga personer äga rösträtt, så behöfver man, för att kunna indela dem i valkretsar, åtminstone veta, huru många dessa personer äro och hvar de finnas.
På samma sätt förhåller det sig om man utgår ifrån slåudsval, eller från intetdera, eller begge, eller 638 Ben 22 Maj. livad raan kallar den rätta medelvägen.
Ett sådant förslag hafva vi sett under denna riksdag och deruti ingingo flere statistiska beräkningar än i något annat förslag.
[Ir Grefven har trott, att om något visst embetsverk ej funnes, sora det ålåge, att i denna fråga uppgöra förslag, så skulle dock K.
Kammarrätten blifva väsendtligen anlitad.
Det tror jag ock, ty under innevarande riksdag hafva, så vidt jag vet, de flesta representalionsmolionärer, i mer eller mindre män tillita t delta verk.
Men det förhåller sig med dervarande statistiska upplysningar alldeles så som med paragrapherna i lagboken.
En hvar af parterne bläddrar och grafver i dem, men begagnar dem uti alldeles motsatta riktningar.
Så är del ock med dessa uppgifter.
Aro ej på förhand de frågor bestämda, som skola besvaras, — och det kunna de ej vara, utan att man utgår från någon viss grund, — så blir det svårligen af uppgifterne någon ledning att hemta.
Grefven har sagt, att eomitéens arbete (man må icke säga comilerades, ty man vet icke örn det är en eller flere, som skola arbeta,) kan, om det sedermera skall begagnas i grundlagsenlig väg, upplagas antingen af enskild riksdagsman såsom hans motion, eller af K. M. framställas uti nåd. propos.
Enskild riksdagsman, som vet hvad han vill, söker på förhand sjelf de upplysningar, som han för sitt ändamål behöfver och inlemnar sitt förslag vid en blifvande riksdag till Const.Utsk. Likaså, om K.
M. linner för godt att aflåta en propos. i della hänseende, så låter han naturligtvis äfven på förhand infordra de upplysningar, som för ändamålet behöfvas.
Men då ingen riktning är bestämd, hvad skall man då söka?
Grefven har satt i fråga, huruvida denna R.
St:s anhållan skulle kunna af K. M. afslås.
Vi hafva förut sett, att. det så gick med en dylik begäran.
Skälet var då måhända vida större, emedan R.
St. då bade lagt ett eget förslag på bordet till grundlagsenlig behandling.
Men i fall Konungens rådgifvare skulle hysa, rörande lämpligheten af denna åtgärd, samma mening, som tvenne talare här hafva yttrat; så skulle jag tro, att ingen comité varder nedsatt.
I alla fall är det icke skäl för R.
St. att begära annat, än hvad som med grundlagens bokstaf och anda förenligt är.
Grefven har yttrat, att någon gång skall väl Regeringen säga sin mening, och ali det väl icke kunde uppskjutas längre än till nästa riksdag.
Sant är viii, att ingen kan anse Konungen af grundlagen förhindrad att yttra sin mening.
Men en hvar vet, att ehuru Presidenten i en rätt har betydligare röst än ledamöterna, så är det likväl han, som yttrar sig sist, på det att alla andra må kunua ohehindradc af hans mening säga sin.
Jag instämmer med de ledamöter, som yrkat afslag på Utsk:s förslag.
Man har sagt, alt en önskan ifrån R.
St. lill K. M. i ungefärligen den anda, som Den 22 Maj. 039 Ulsk:s betänk. ulvisar, skulle strida emot formerna, och man har t. o. m. galt så långt att påstå, att en sådan skrifvelse är olaglig.
Jag kan icke instämma i någotdcra af dessa påståenden.
Reg.F. o. Riksd.Ordn. stadga formerna, under hvilka förslag skola väckas inom Const.Utsk., äfvensom formerna, efter hvilka de skola inom RiksStm pröfvas; meri några former för sättet, hvarpå de skola uppgöras, stadgar icke grundlagen, utan det är lemnadt, vare sig åt K.
M. att uppgöra sådana förslag lill ändringar i grundlagen, och dem i vanlig ordning väcka, eller också lill enskild motionär eller slutligen lill Cunst.Utsk.
Dä här således icke är fråga om, på hvad sätt förslaget skall väckas, och icke eller på hvad sätt det skall pröfvas, utan endast 0111 att skaffa malerialier lill uppgörande af ett fiirslag, så kan jag icke på något sätt se, alt sådant är i grundlagen förbjudet, eller emot formerne stridande.
Jag föreställer mig, att om K.
M. ville på eli. eller annat sätt låta utarbeta ett förslag, så kunde K.
M. ingifva det såsom propos. till R.
St., hvilket naturligtvis icke kunde vara emot formerna stridande, (n arken i uppgörelsen eller i sättet för förslagets afgifvande, emedan vi lyckligtvis ännu icke hafva kommit lill den pedantiska ståndpunkt i afseende på grundlagsförslag, alt vi hafva några föreskrifter för sättet, huru förslaget skall uppgöras eller sammanfallas. Skulle åter K.
M. icke vilja ingifva förslaget i egenskap af K. propus., utan helt enkelt besvara R.
St:s skrifvelse med alt meddela dem ett förslag, som af K.
M. utsedde personer utarbetat, så faller det naturligtvis af sig sjelft, alt sä vida icke någon af R.
St. skulle anse förslaget vara förtjent af mera uppmärksamhet, så klefve det icke eller i Const.Utsk. väckt; äfvensom, om förslaget skulle anses vara förtjent af den uppmärksamhet, som detsamma troligen tillkom, så skulle det alltid vara hvarje ledamot af R.
St. öppet, att ingifva förslaget såsom sin motion till Const.Utsk.
M. icke såsom sin egen propos. ville ingifva förslaget, emedan Konungens rådgifvare möjligen icke haft tillfälle, i anseende till andra embelsgöromål, att i detalj uppgöra detsamma, sä kunde K.
M. likväl pä det sätt bidraga till dess uppgörande, alt K.
M. beslöt sig för några vissa allmänna grunder, och sedermera valde till detaljcrnes uppgörande personer, hvilkas öfvertvgclse icke stod i strid med dessa grunder.
Naturligtvis kunde man icke eller tro, att icke någon förtjent person ville åtaga sig ett sådant uppdrag.
Om förslaget således icke kom in i form af K. propos. så kunde man åtminstone veta, att Styrelsen gillade grunderna, och R.
St. hade då, ifall en eller annan enskild ledamot ville i sitt namn ingifva förslaget såsom sin motion, alltid frihet öppen, att så väl i detaljerna, som till sina grunder underkasta förslaget Const.Utskts granskning; och man kan väl icke förneka, att ett förslag, hvars grunder blifvit af Regeringen uppgjorda, skulle förtjena något mera afseende, än ett förslag, som i hast och utan tillräckliga upplysningar blifvit utarbetadt och inkommit på enskild väg.
Skulle åter - Den 22 Maj. igen K.
M. vilja inskränka sig lill, ali hvarken gifva en K. propus, i ämnet, eller lala utarbeta något förslag och öfverlemna detsamma i form af skrifvelse till R.
St., ulan åtnöja sig nied alt låta samla de statistiska uppgifter, hvilka såsom materialier åro alldeles oumbärliga, för att derpå bygga något förslag, så förmodar jag, att man, långt ifrån att vilja bestrida användandet af dessa tabeller, snarare skulle vara K.
M. tacksam derför, alt han låtit till allmänhetens upplysning sammanfatta statistiska uppgifter, som skulle göra det för hvarje enskild riksdagsman möjligt att derpå bygga sina förslag.
Då jag således tror mig hafva fullständigt ådagalagt, alt en skrifvelse af den ungefärliga syftning, som Utsk. föreslagit, hvarken är olaglig eller mot formerna stridande, så återstår alt pröfva, huruvida en sådan skrifvelse kan vara nyttig och behöflig.
Jag tillåter mig tro, att en hvar, om man skulle lägga handen på hjerta!, icke kan neka, att han anser vårt samhällsskick kräfva betydliga förbättringar, och till den grad genomgripande, alt de icke kunna framgå under vår nuvarande representation.
Jag tror äfven, att litet hvar har lärt sig inse de många svårigheter, som, genom vår fyrdelning och hvarjehanda andra brister i vår representation, lagga hinder i vägen, då fråga är att verkställa något nyttigt förslag; men alt framdraga dem skulle i och med detsamma vara alt uppdraga Ståndens historia, och jag tror det vara mest förenligt med grannlagenheten alt gå densamma förbi.
Jag torde endast få hänvisa till den allmänna önskan, som inom nationen verkligen finnes om en förbättring och eu förändring i representationen.
I afseende på denna önskan hafva visserligen många grundlösa hugskott framkommit, men de hafva haft sin rot mindre i brist pä önskan alt framskaffa något godt, än i brist på insigter huru och på hvad sätt ändamålet skall vinnas.
Åtminstone är jag fullkomligen öfvertygad af den erfarenhet jag vunnit ifrån deu landsort jag bebor, att Svenska allmänheten med otålighet afvaktar en förbättrad nationalrepresentation.
Alt detta är förhållandet, synes också deraf, att redan under Hera riksdagar fråga derom blifvit väckt.
Vi hafva sell, att det icke lyckats R.
St. eller enskild motionär att framställa något förslag, som af samtlige RiksStm kunde anses antagligt.
Orsaken kan endast ligga dels i bristande upplysningar om grunderna, hvarpå ett sådant förslag skall byggas, och dels i det partisinne, som olyckligtvis uttalats, all ett Stånd velat genomdrifva eli förslag, som skulle vara till dess fördel, utan alt afse de andra Ståndens o. s. v. Det torde vara mig tillåtet ali tro, att hvad sinnesspänningen i detta afseende icke blifver sämre, icke blifver den buttre.
Jag tror, alt splilet redan i detta fall gått nog långt, för att längre böra få fortfara.
Och jag tror, att om någon bemedling i delta afseende skulle kunna erhållas, så måste den kumma ifrån Regeringen, hvilken icke kan föreslå någon förändring, som icke är rättsenlig, hillig och motsvarande allmän he - Den 22 Maj.
Gil helens sansade fordringar, oell hvilken äfven är i tillfälle, hvad som icke alltid är förhållandet med enskilda motionärer, att skaffa sig de statistiska upplysningar, utan hvilka intet förslag kan blifva bygdt på riktiga grunder.
Det är under discussionen sagdt, alt de statistiska uppgifter, som Regeringen skulle samla, icke tjenade lill något, emedan det icke vore nämnt i skrifvelsen, i hvad riktning dessa uppgifter skulle samlas, antingen med afseende pä alltnänua val, ståndsval eller classval.
För den händelse, att Regeringen sjelf skulle bereda utarbetande af ett fiirslag, sä förfaller detta tvifvelsmål, ty det synes mig olvifvelaktigt, alt
Regeringen då åtminstone i första rummet skulle samla sådana uppgifter, som öfverensslämde med de grunder, hvarifrån Regeringen utgår vid ett sådant förslags utarbetande; men för den händelsen Regeringen icke skulle utarbeta något förslag, utan inskränka sig till ordnande af statistiska uppgifter, så förefaller det åtminstone mig ganska tydligt, ali Regeringen i sådant fall icke kunde vara så partisk, att den lät samla sådana uppgifter, sora endast vore användbara för ett förslag af någon viss syftning, ulan jag skulle föreställa mig, att Regeringen i sådant fall icke allenast kunde, ulan äfven borde samla sådana statistiska uppgifter, som borde ligga lill grund för alla de olika syslcmcr, som här sökt göra sig gällande, nemi. ståndsval, classval oell s. k. allmänna val.
Man har visserligen yttrat, alt en enskild motionär kan skaffa sig dylika uppgifter sjelf.
För min del skulle jag likväl tro, att detta går öfver en enskild mans höfva; ty källorne, hvarifrån uppgifterne skola bernias, äro icke för enskilda personer tillgängliga, ulan dessa uppgifter linnas förvarade i våra cmbetsverks archiver, och jag inser icke, att man kan på enskilda personer, och ännu mindre på den stora allmänheten tillämpa det yttrande, att en hvar kan skaffa sig sådana upplysningar sjelf.
Det är tydligt, alt om en enskild motionär, som ser, att ingenting tillgöres för en representationsförändring ifrån det håll, der de flesta och bästa upplysningar äro att tillgå, — det är tydligt, säger jag, alt om en sådan motionär, uppmanad af del allmänna krafvet, söker alt på egen hand utarbeta ett förslag, sä måste han nöja sig med de upplysningar han kan få, utan att lian någonsin kan vara fullt öfvertygad derom, att icke han i statistiskt afseende bygger sitt förslag pä oriktiga grunder.
Detta liar i min tanka onekligen varit händelsen med de flesta förslag, som hittills hafva inkommit ifrån enskilda motionärer.
Pä alla dessa skäl, och då jag åtminstone icke kan annat än föreställa orig, ali R. o. Ad. i detta ögonblick representerar
Svenska nationen samt fäster afseende på dess allmänt och högt uttryckta kraf, oell dä jag dessutom beklagar den- splittring
Stånden emellan, som redan har förorsakat och troligen skall förorsaka, att icke något förslag blifver hvilande, som är fullt antagligt af alla RiksSltn; sä kan jag för min del icke annat än 10 II. 81 64?
Den 22 Maj. yrka bifall pS Utsk:s belänk., med den modificalion i den und. skrifvelsen, som af Gr.
Hamilton blifvit föreslagen.
Jag är hufvudsakligen af samma tanka, solliden siste värde talaren framställt, hvilken äfven förut blifvit af Gr.
Hamilton utvecklad.
Jag önskar nemi. att, något göres, men jag kan icke vara nöjd med det sätt, hvarpå Const.Utsk. har föreslagit R.
St. att affatta sitt beslut.
Min tanka är, alt R. o. Ad. skall falla följande beslut i detta ämne, nemi.:
Så vida något fullständigt representationsförslag icke varder å innevarande riksdag antaget att för vidare grundlagsenlig behandling hvila till den nästkommande, beslutar R. o. Ad. för sin del en und. hemställan af R.
St. till K. M., alt genom samlandet af statistiska uppgifter och andra upplysningar, eller på sätt K. M. i öfrigt må finna lämpligt, låta till nästkommande riksdag bereda en ytterligare utveckling af frågan 0111 nationalrepresentationens ombildning, på säkrare grunder än dem, hvarpå hittills framställda lagförslag hvila.
Jag vill anmärka emot en annan talare, alt han har sagt, att ett sådant förslag, som det af Utsk. framställda, äfven som det af Gr.
Hamilton gjorde, redan vore afgifvet vid förra riksdagen.
Jag får fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på, att det icke alldeles så förhåller sig, utan R.
St. anhöllo vid förra riksdagen i und. hos K. M., alt K.
M. skulle läckas a flå t a nåd. propos., innehållande eli utarbetndt lagförslag.
Jag hemställer nu till en hvar, 0111 uti den framställning, som af Gr.
Hamilton blifvit gjord, och hvilken jag understöd!, äfvensom, huruvida i mitt eget förslag ligger någon begäran, alt K.
M. ville till nästa riksdag framställa en propos. i delta ämne.
En värd talare har äfven anmärkt, alt vid vanliga öfverläggningar, såsom t. ex. uti ett col leg i 11111, är det alltid presidenten, som yttrar sig sist.
Jag är af alldeles samma tänkesätt.
Het är K. M., som här skall yttra sig sist, och jag begär derför icke någon propos.
Just deruti ligger den värde talarens misstag, att han tror mig hafva begärt en sådan propos., och det är på den stenen, som han har halkat.
Om icke något förslag blir hvilande, hvad bevisar detta?
Jag lager upp denna fråga, derföre att mitt förslag börjar med dessa ord: ”R.
St. anhålla, att, så vida som något förslag icke varder antaget att till vidare grundlagsenlig behandling hvila etc.”
Om nu den händelse inträffar, att icke något grundlagsförslag blifver hvilande, hvad bevisar det? tydligen att man icke är ense.
Ilvad bevisar åter detta?
alt iimnet ingalunda är ulredt.
Ar detta, mine Hrr, ett godt arf åt kommande Ständer att lemna åt dem utan vidare utveckling: ett ämne, som härpå sig sjelf den klaraste stämpel deraf, att vara fullkomligen outredt.
— Jag vet icke, att något starkare bevis kan finnas på ämnets outredda skick, än det, alt inom RiksSt:n och inom Const.Utsk. så bestämdt motsatta tänkesätt blifvit yttrade, till den grad motsatta som mina och de värde talare, emot hvilka jag nu yttrar mig.
Den 22 Haj.
643 Det finnes tle sorn påstå, alt de af Stånden yttrade gemensamma tankar äro absolut oförenliga.
Om nu detta vöre en sanning, hvilket jag bestrider; månne sjelfva formen, under hvilken de framträda, då är en permanent sak?
Vill man nu hafva en representationsförändring, så måste man ju söka alt genom ståndaktighet slutligen tvinga fram den ena eiler andra ideen.
Visar icke delta allt på nödvändigheten af en utveckling?
Då frågar jag: är det riktigt, att låta de der absoluta stridande åsigterne hårdna hos hvar och en, så att nationen delas i tvenne partier, i fall den icke redan är på delta sätt delad?
Skall man tacka oss för ett sådant, arf?
Visar icke detta nödvändigheten af någon åtgärd?
Huru lösas i allmänhet politiska meningsstrider?
Har man icke sett nog af historien, för alt veta, att de meningar, som gjort sig plats i striderue, hafva förut utkämpats uti ideernas verld?
Det är ingen nyhet jag talar om, och den som har läst sin historia annorlunda, den förstår jag icke huru han har läst den.
Skall del då vara nödvändigt, att uti dessa politiska mcningsstrider afgöra frågan ulan all utveckling, icke vårda sig om någon discussion i ämnet.
Man vill hafva ett allmänt tänkesätt, säger man; men huru hildas detta allmänna tänkesätt?
Huru bildades t. ex. det allmänna tänkesättet, alt det är jorden, som går omkring solen, och icke tvertom?
Den frågan måste naturligtvis först utredas.
Frågorne i allmänhet, äfven de politiska, hafva deri beskaffenheten, att först vara outredda innan de utredas.
Då säger man, att diseussionen derom utföres i tidningspressen.
Jag går tillbaka lill vetenskaperna, mine Hrr.
Vetenskaperna förakta icke tidningspressen, utan tvertom det första, som sker med en upptäckt, är alt lidningarne taga den om händer och upptäckten införes i journalerna; men när det gäller en mera genomgripande sats uti vetenskaperna, så finner sig den, som skall bearbeta ämnet, icke tillfredsställd af tidningsartiklarne derom.
Han får då gå till de ader, hvilka ligga till grund för artiklarne uti Aftonbladet eller hvilken annan tidning som helst.
Kan man då säga, att tidningspressen är tillfyllestgörande alt bereda en fråga, som går så på djupet som denna?
Kan väl någon fråga gå mera på djupet för vårt statsskick, än den om en representationsförändring?
Vi äga nu, såsom jag tror att något hvar skall erkänna, en afvägning emellan statsmakterna, som är lycklig om icke beundransvärd, och man må tänka hvad man vill om 1809 års Const.Utsk. och 1809 års R.