Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De till Erpeuccrför FaltmatningSCvrpscn förut besådde, men af StatsUtstotrct i för» ening me d denna Corps projeeterade indragning till upphörande genast föreflagne zZa Sid. som dock, sedan RikscnsHöglofl.Ständer behagat gilla denna Corps bibehållande, pä särskild
Stat komma att utgä och bestås Z5v:
De pä Staten för Ho» spitalernes underhäll af Statsutskottet till ' indragning föreflagne, rnen af Riksens Högloft.
Ständer tilläter upptagande bifallne För Rpiöpings Hospital till ftagt Orars inköp 20:
För Arebro dito — b För Malmö Hospital till de fattiges underhäll ' r66 T. 21-Z k:pr Kronotionde Spanmäl ä zL tz.i — 125: samt Contant ro: 16. 135: ro. — r6g:Z2.
Transport 36,887: 4.4. 470,658:8.?.
Till - Den 2 April. iz Transport z6,887:4- 4. 470,658: 8.2.
Tillökning uti den pä Allmanna och Extra utgifts - Staren upförde Extra Utgtfts-Sum - 1- man — — 25,000:
Beta ning af KrigkAcadcmiens äldre stu'dcr — Z,ooo: Twenne ProtoeollsSccreterares Löncrfräu ZustitiäRepisionen haf: a blifwit flyttade pä Allmänna IndragningsStatcn, emedan Innehafwarne Seraf NevisionsSecreterare Törne Lrsnöt erhällit alsted och Protocolls-Secreteraren ^>n??on njuter ständig tjenstfrihet — — 66b:
Aom de för Malmö Hospital äter pä Stat upptagne 166H Tunnor Kronotionde Spanmäl hwilka blifwit ibland öfwerstotts- Spanmälen till Kongl.
Maj:ts och Kronans disposition beräknade, men nu mera derifrän asgä, sedan Le hädanefter som hittils komma att af HospitalsInrättningen njutas sä förswinner den derföre säftm inkomst i förra Calculen paräknade betalningen s 4 Rd. per tunna med 666 Rd. zo st., men som Kronowärdet äz6 st. tunnan med 128 Rd. blifwit här alwen upptagit, sä utföres här endast äterstoden — L4r:Z2.
Genom rättelser uti beräkningen af Spann,äls wärdet och någre smärre mist-summeringar pä Allmänna IndragnmgsStaten, tillhopa 166: 16.
Sedan Slottshjelpen och MedicinalFonden blifwit sam r - Trankport 66,261:4.4. 470,658:8.3. man» ^ 14 Den 2 April.
Transport 66,261:4 4 470,658:8.3. manstagne med Bewillningen, mcn de widStatsRegleringen ^ blifwit ibland StatsWcrkets inkomster särstildt päräknade; sä uppföres här ersättning till StatsWerkct till det belopp de päräknade blifwit nemligen: / Slottshjelpen — 32,272: MedicinalFonden — Z,aoo: 35.272:
Summa 121,553:44.
Härifrän afgä de indragne
Ee neralsLöner — — Z,o6Z:
Dä Återstoden af tillökningen blifwer — —' — 98,463 4 4« Summa StatsBrist som af Bewillningen sommer att StatsWerkct genom Riks gäldsContoirct godtgöres — 596,126:12.7.
I anledning häraf tfllkännagaf Herr Grefwen och Landtmarffalken, att den enligt Riksens Ltänders Beslut upprättade RiksStaten, wid detta Memorial warit bifogad, mcn att da, i anseende till dest widlöftighet, endast ett exemplar deraf blifwit utstriswit, borde detsamma hos alla Ständen circulera, och af ExpeditionsUtstottet fluteligen, wid författandet af Riksdags Beslutet begagnas.
Anmäldes och infördes Herr HofCantzleren Friherre »k Wetterstedt, hwilken pä Kongl.
Mastts magnar till Herr Ercfwen och Landtmarstalken aflemnade Konungens Rädiga swar Den 2 April. 15 swar i anledning af Riksens Ständers undcrdäniga skrifwelse, rörande Wargeringens uphäswande.
Herr HofCantzlern afträdde ester manligheten utbes ledsagad- Uplästes ett ifrän StatsUtstottet ingifwet sä lydande: Wördsamt
Uti Bilagan Lik. E. till StatsReglerings Betänkandet, innefattande Militaire Staterne tills Lands, har StatsUtstottet, under Titeln LifGardct till
Häst föreslagit, att be Officerare, sä wäl tvid detta Regemente, som wid för detta Swensta Gardet, hwilka blifwit reducerade, skulle fä behätta de deruti föreflagne Lönings-wilkor, i ätta är, till ersättning för deras i stensten utgifne accordcr, utan afseende pä om de under tiden wunne befordran till annor tjenst och Lön, men att efter den tiden berörde Lönings wilkor borde owilkorligen indragas.
Ej mindre Wälloft.
BorgareStändet ändetHederwär» da BondeStändct hafwa uti ProtocollsUtdrag af den 2r och a; sistl.
Februarii bifallit hwad Statsutskottet härutinnan hemställt; Mcn däremot hafwa Högloft.
Ridderflapet och Adeln samt Högwördige PresteStändct utiProtocollsUtdrag af den 24 sistlcdne Februarii samt den 8 och 14 nästl.
Marti! harwid gjort den förändring, att de Officerare, som kunna komma att erhälla ersättning för deras reducerade Syflor, mä i a:ne är ätnjuta den af StatsUtstottck föreflagne ärliga ersättning och derefter fulla beloppet af berörde ersattnings-summa för 6 ärpä en gäng i StatsWerkets Rewerfer med 6 procents
Ränta till dem utbetalas, hwilket förhållande äfwen blifwit ansett böra sträcka sig till de Officerare wid för detta sk Regementet eller nu mera andra Gardes Regement, som kunna wara i samma belägenhet; Sä att ac csrds - 16
Den 2 2tpril. cords ersättning mä wid förefallande Transport, befordran eller afgäng för dem aga rum.
' Lch som uti denna fräga s
Ständ stadnat emot o; Sä har StatsUtstottct
Mat detta förhättande till Riksens Högloft.
Stander wördsammeligcn anmäla.
Stockholm den i April 1S10.
Ridderffapets och Adelns Ledamöters magnar Llues klem in A. Pä Högmördige PresteStändcts Ledamöters magnar Itt.
VV e i ä e m a n.
Pä Walloft.
BorgarcStändets Ledamöters mägnar L i r A. kr.
Ivo ttto 5 f. Pä Hederwärda BonoeStändets Ledamöters magnar Jon jonson. kröäelius.
Uplastes följande Kongl. Maj:ts Nädiga Sivar till Riksens Stander pä deras underdäniga strifwelse rörande Wargeringen; Eifmit Stockholms Slott den 31 Martti ILlv.
M^aj:t har emottagit Riksens Ständers underdäniga strifwelse af den 30 » denne manad, rörande Wargeringen mid Swensta Armeen.
Lika beredwillig Kongl.
Mastt alltid warit och oföranderligcn stall Den 2 Apri?. 17 stall bliswa att möta Riksens Ständers rättmätiga for» dringar, att frän dest styrelscgrunder afffilja alla sädana författningar, hwilka medföra ökade bördor för en särskild ilast af dest trogna undersätare, bördor, soini nägonmän kunna anses kränkande af deras lagliga rätt, med en lika warsamhet har Kongl. Maj:t wid detta tillfälle ansett
Sig böra ga till maga, da den första af alla'pligter till
Dest pröfning undcrsiääcs, dcn, att förswara och upprätthålla Fä'erneslandcts sjelfständighet.
Maj:t är öfwer, tygad, att ingen Swenst man kan hysa ett stridigt be» grepp i detta afseende, och det är med denna förutsättning, som Kongl.
Mast, utan att ingä i någon pröfning af de anledningar, som i Rikets närmarande ställning, beklagligen icke af nägon okänd, kunnat förmä Riksens Ständer att wäcka fräga om Wargeringens indragande, nu anser
Sig heligt päkallad, till fredande af Dest sammcte, i alla möjeligcn inträffande händelser, att fästa Riksens Stänkers uppmärksamhet pä faran! af en ytterliga, re minskning nti ett redan otillräckligt förswarswerk.
Da, efter detta Riksmöte, Rikets Krigsmagt satt högre och dyrbarare allmänna rättigheter att förswara, synas Riksens Ständers äliggande wara ännu heligare, att ej genom förnyade inskränkningan blottställa denna redan nog förswagade Härsmagt, den äterförwärfwade Lagliga friheten, dem sjelfwe och Fäderneslandet för ett gemensamt mistöde.
Mä ej den tanken, fordom främmande för Swensta Medborgsmäns sjelfständiga sinnen, uppstä hos SwerigcI nu församlade Lagstiftare, att Utländske förbund utan inhemsk styrka, kunna ensamme wara titträcklige att skydda Fäderneslandet.
Erfarenhetens lära och alla FolkflagS förflutna öden bewisa nogsamt, att blott den magt fortfar att wara sjelfständig, blott den winner förtroende hoS andra, som, aldrig misströstande om sin egen kraft, häms tar af sitt fortfarande stridbara tillständ den säkra borgen för bibehällandet af ett äterwunnit fredslugn.
LidS. och AS. prot. 6;f« Land. s:dra afd. N:s 2. .
Leff» 18 Den 2 April.
Desin tänkesätt, hwilkas wärde ingen lärer kunna misikänna, synas hafwa gifwit anledning till Kongl. Brefwct af den 10 Januari! 1790, der uti i^st , §. ett sall förutsattes för Wargeringens bruk, dä hwarjc arni och hwarje wilja böra förenas kill Fäderneslandets förswar.
Det är i afseende pä detta enda fall, nemligen dä Rikets gränser skulle ofredas, eller hotas af en anfallande fiende, som Kongl. Majit tror
Sig böra till Nissens Ständers medborgerliga och eniga bedömande framställa den enkla fräga:
Riket stall förswaras och om dennärwarande Krigsmagten dertill anses tillräcklig?
Majt bör tro, att den samma Lagstiftande Magt, som fö» reflär inskränkning af förswarsmedlen, ej kunnat widtaga detta steg, utan att d-rjemte wara betänkt pä nägon annan allmännare o i) mera rättwist fördelad ersättning.
Maj t öfwerlflmnar denna migtiga frägaS bcswarande med fu t för roende till Desi trogna Ständer, som i öfweren^stämmelse med Kongl.
Maj ts tänkesätt, säkert icke wilja ittstränka sin omsorg blott till närwarandc tid, blott till Statswc>cket8 ' edan b siutna uppkjelpande, men äfwen titt en aflägsen framtid, som dä först ej wäckel nägon farhäga, dä först lcmnar rum ät ett grundadt hopp, när Swenges inbvg,are med enighet, kraft, förtroende och fred kunna gä kommande öden till mötes.
Näd »ch ynnest städse wälbewagen.
L ^ k 6. »k VVelrr„1eät< Stock» Den 2 April. is Stockholms Slott dcn zi Mars rgrs.
Protokoll, hällit inför Konungen i StatsRädet^ hwarwid Hans Kongl» Höghet KronPrinsen war tillstades Närwarande» En af Rikets Herrar StatsMinistern för Utrikes Ärenderna, Herr Friherre Von Lindeström.
StatsRädcn Friherre LlosenblaU.
Friherre Von Liatett.
Friherre l^UIerbetö.
Friherre ^cilerspnrre.
Underteknad HofCantjler. Pä-Kongl. Mains
Nädiga befallning anmälte unders teknad den frän Riksens Stander inkomtie underdäniga ssrifwelse af d?N zö sistl. rörande Wakgerittgen; hwarefs ter det sivar upplästes, som Kongl» Majit lätik uppsätta^ för att till Riksens Ständer, af underteknad HofCatttzler contra signeradt, afgifwas, och uti htvcjrs innehäll Statss Rädetö Ledaniötcr enhälligt instämde.
In ticleM ikrotOcol!!
O. sk Wettersteät.
Friherre eberström, Uuäolk, uppläste till Protokollet följande:
Huru skulle en man, foM med begkepp och hierta känner hwad ordet Fädernesland betyder, kunna ssilja sig wid detta märkwärdiga Riksmöte, utan ett försök att rädda den »värnlösa Fosterjorden ifrän den »väldswerkan, som wanmagten liksom päkallar?
Wisa tvära grannar förminffade och försummade försmars anstalter k
Detta är att fostra 20 Den 2 Npri?. fostra anfall?
planer hos dem eller att gifwa styrka och lif ät dem, de tedan kunna hafwa.
Blodiga fegder, som sätta den underlägsna magtcnS hela existence pä wägspel, Zro säkra köljder deraf: de kunna leda till flafweri och tota! undergäng: deras wista werkan stall wara, art Fosterjorden härjas, att Statens krafter uttömmas, att den enfiilta wälfärden wäldföreö.
Erfarenhetens sorgeliga beavis ligga tätt framför wära ögon.
När ett samhälle deremot wisar sig wäpnadt och med beredda stora steg lätt uppkalla stridskrafter, ar ej allnast sjelfstandigheten bcwarad, utan afwen det blod och den förmögenhet, som eljest fiola uppoffras för dest bibehällande.
En fiende inställer sina försök emot ett land, hwars Regering och Medborgare omffansat sig med waksamhct och styrka: der ar allmänna wälfärden bcwarad, och de i krig nödwändiga uppoffringar äro förekomna.
Hwad man för detta ändamäl Uppoffrar, är ej förlust, utan besparing.
Men med tillämpning pä wärk Swerige frägar man twifwelsutan: hwad kan wärt redan härdt betungade land ytterligare utgöra, som leder till detta stora ändamäl?
Hwar finnes medel, när hela styrkan redan är uttömd?
Hwad kan man wänta af allmänna miljan, nar intrycket af det misthandlade Landwärncts lidande ännu ej af tiden »ch glömffan blifwit utplänade?
Man torde, kan hända, ut n fruktan för misttag kunna gifwa ett ti fredställands sivar pä desta frägor, ett siva , som till äfwentyrs siger förmåga att frän Medborgcrsmannens hjerta och begrepp aflägsna skräckbilden af dest fallande kufwade Fosterland.
Om en försivckrs-pkan gifwes, -— grundad pä Folkbewäpning, som medför en alldeles obetydlig kostnad, och inga beswär i fredstid, — som, i stället för att betunga, ger lättnad ät jordägaren i krigstid, som medför ingen ends Den 2 April.
SI enda af ben olyckliga Landtwärns-inrättningcns olägenhet ter, som under detta ulcbliswande af bördor och beswär v niro'den storsta enkelhet i delarna och det hela, dock betryggar Fcsterlandct, ej allenast frän ett säkert fall, ntan aswcn fri N den förstörande och uttömmande striden för sjelfständig frihet: — om en sädan plan gifwes, s§ mäste den winna Medborgsmannens bifall: sä mäste den wara si renlig med märt uarwarande förswagade och uttömda riltständ.
Nar nian nu utgär frän de fasta och enkla grundsatscrne, att hwar man ar pligtig till uppoffringar för det hela : att näringarnes och framför allt jordbrukets beständ, är källan alwen för den Stats förmåga, som ksiget fcrdrar; att nar man uppkallar en Na.iöns styrka till för» swm, bör dcrisrän uppmärksamt afssilljas all kostnad, all möda och all olägenhet, hwilka ej oundgängeligt erfordraS, hwilka ej leda rakt till ändayiälet; sä synes mig de enkla och allmänna grunddragen till en folkbewäring i Swerige böra blifwa följande: 1:0 Hwar man förklaras pligtig att förswara Fäderneslandet personligen, med undantag af Hemmansägaren och den af hans söner, han sjelf utser till sitt biträde hemma: likaledes undantagas alla innehafware af Fabriker, Handelsrörelse och Werkstäder med de personer till oundgängligt arbets biträde, som de behöfwa: likaledes alla, som förut äro i Statens tjenst. 2:0
Alla öfrige manspersoner, som äga physiff förmas ga att försvara Fosterjorden, utgöra den folkmasta, hwarut! de Stridsmän, som rfordras till Fäderneslandets försvar, af Regerings-magten uttagas: denna masta fördelas i klastcr, och den ordning faststalkes, hwareftcr testa klastcr, den ena efter den antra, skola wid infallande krig, uppkallas till rverksamhet, — Alla friwilliga utgä före de öfrigt» Den 2 April. öfriga, hwarefter iagttages, att de yngre utgä först, de äldre sedan: de ogifta först, de gifta sedan.
De som emot wärfnings-penningar wilja gä till de wärfwadeRegcmcnterria eller till RegemeiftsrMusiken, och dertill behöfwas, afräknas.
För öfrigt tillätas inga undantag, ingen ätstillnad, i anseende pä ständ eller börd, utan hwarje frist och sund medlem af Staten delar samma styldigheter, samma mödor med de öfriga till Fosterjordens sörswar.
Alla tjcnstbara personer, med utflutande endast af sjuka, och wan« föra antagas och bewapnas, Pä längden göres ej afseende, ' / Z:p Fördelningen i Classerne synes böra blifwa följande: — r:sta Classen, alla frän och med 21 är, till och med 25. — 2:dra Classen, alla frän och med 26 till och med 30 är, — Zchje Classen, alla frän och med .zr är till pch med Z§. — 450 När krig utbryter, ersättes alla vacancer ur denna massa af MedborgKman : all lega till Soldater förswinner dä, och derigenom förswinner äfwen det stora felet i märt indelningswcrk, att hemmansägaren är stylvig att staffa Soldat, och ingen är pligtig att blifwa det.
Genom denna inrättning har den jordägande allmogen i alla tider blifwit ruinerad, och derig nom sjelfwa grundwalen, till förmägan akt utföra ett krig, undcrgräfd, 5:0 När Krigshären bchöfwer förstärkning, ökas de waniiga Compagnierne. med manskap ur deras hembygd.
Om en Socken, till exempel, har 10 peguliera Soldater, ökas deras antal till r6, 20, go, och s§ widare efter beHofwet: allt förblifwer under det gamla Compagnie-besä;et: om deri en tillökning blir nödig , förstärkes det med rn eller annan Subaltern - och Under-Officer. 6:0 Endast när fara för Fäderneslandet wisar sig, och Mmänna wälfärden pakallar stridfärdiga Medborgares « armar, D.n 2 April. 23 armar, fler folkbewapningcn enligt följande allmänna föreskrift:
Konungen befaller
Landshöfdingarne besörja utskrifningen.
Landshöfningarne utse, inom hwart prosteri, en af hwarje Niksständ, der de finnas, hwilka under ordförande af Landshöfdingen, och biträde af Regements-och Compagnic-bcfalet i orten samt Kronofogden och Häradsflrifwarcn, förrätta utskrifningen i det hela och desi fördelning i elafier, wid hwilkct tillfälle en Regements-eller BataillonsFältffär skall wara närwarandc.
Der Landshöfdingen ej kan wara tillstädes» förordnar han nägon i sitt ställe, äfwenjein NcgementsChcfen kan i sitt ställe förordna en RegementsOfficer- De uttaga ur classerne, enligt dessas nummer, det antal Konungen anbefallt till Armeens och Flottornes complettermg och tillökning.
Denna tillökning af Krigsfolk får likwäl ej uppgå till kögre än 50,000,, och utsi ifwes öfwer hela Landet i hwarje särskilt ort, efter en lika proportion till Folknummern inom classernes älder.
Genom densamma upphör äkwen nu och för alltid all uppsättning afWargerings» och För^dllbblings-manffap för Armeen och Flyttorne. 7:0
Om den militärifka undcrwieningen inflränkes till det blott i frig nödwändiga, äro Z dygn till bfningstid före uppbrottet, allthwad som bchöfwes: det nya mans skåpet införlifwas med det gamla, 0 n underwisningen fullföljas och fullbordas under marcben till frigstheat rnUnder denna underwisningstid njuter manstapet fältafs löning.
Allt beror pst förkortade fö cflrifter, ända ner till het blott nödwändiga.
Glömmom aldrig att stora tacs tifla rörelser äro okunnighetens, yförständeNs och fäfängans misstag, pä wär krigsthcarer.
Bctäl ts bildning och en i högjta grad förenklad Compagnie-öfning, är hds oss det hufwudsakliga - allt annat är en onyttig börda för Lan« det Zko Gcwär och kläder anskaffas r fredstid och swärn n - 24 Den 2 April. tungarn i Kronans sörräder för det tillökade manskapet, till exempel för 5000 man hwarje är: detta blir för ett helt Rike en nästan okänbar kostnad.
Den utstrifna Medborgaren blir derigenom genast lika wäll kladd, som den gamla Soldaten; han njuter samma förplägning, och d-t rysliga Laudtkyärnsreländet kan aldrig mera äga rum. 9:0
Sä snart fred är fluten, hcmförloswas allt det Afskrifna manskapet, och aflewererar gewären, Men behäl!ler sou gäsiva den mondering, det nyttjar.
Konungen torde i näder täckas förordna och befalla allt hwad denna inrättning i öfrigt och i öfwercnsstämmelse med nu uppgifna hufwudgrunder kan kräfwa.
Nu frägar jag hwarje man af klokhet och erfarenhetÄr denna plan werkstallbar?
Kan ät en Folkbcwäpning S>fwas en större enkelhet och ett större eftertryck?
Är kostnaden betydlig i fred?
Gifwes dä ett enda beswär, som ätföljer denna plan?
Njuter Hemmansägaren af densamnia lättning eller kostnad under ett krig?
Kan den nyst utsrrifne hysa farhäga för sin nya bestämmelse, när han frän första ögonblicket af sin werksamhet är lika lottad med sine äldre kamrater?
Lch jag frägar Medborgaren, behöfwer han darra för sitt Fäderneslands öde, när stridskrafter för desi sielfbesiänd oupphörligt kunna utgä fran en outöslig källa?
Hwilken är den Magt, som »vägar fatta en plau till anfall mot en Nation, som äger, med un.antag af England, det fördelaktigaste läge i Europa; och hwars gränser, nu utblottade pHförswar, erhälla af erfarne McdLorgsmäns »vishet och omtanka beskydd af en odelad National-styrka?
Gifrvcs ett annat sätt att undwika nya krigsbördvr i framtiden, än det, att hoS fienden motiverka all hopp onr eröfring?
Och Den 2 April.
KS Och ännu den sista Hagan:
Är det en -verkan afwishet eller oförställd, att söka sördelarne af ett stadgadt regeringssätt, af Medborgarens lagliga fredande för inhemsk förtryck, af Statswerkets reglering, af National - upplysning och Näringsförkvfran, utan att tillika med eftertryck motwcrka den waldsmagt, för hmarS första försök till och med spären af alla desta korrt njutna fördelar stols förswinna?
Om wi ej lemna Regeringen nödigt manskap att emot fiendtligt anfall förswara Åtminstone alla -vigtig» punkter af wär widsträckta grants; sä lärer ingen annan d'fcnsions-plan ! farans stund blifwa möjlig, an den, att draga wär till förswarct otillräckliga stående ArmSe till de genom belägenheten mest fasta postioner midt i landet, för att dcrifrän, wid tjenlig» tistfällcn och ärstider, framsmyga och söka återtaga de utaf ost af nödtwang öfwergifna, af fienden redan stöflade och förstörda kustorterna och bland dem sjelswa Hufwudstadcn med Rikets Langve, Förräder och Embetswerk.
Jag anhällcr wördsamt att detta anförande matte med öfrige Nespeetive Ständcn blifwa communiceradt och femte Kongl. Måill i dag uppläste nädiga Skrifwclse till -vederbörligt Utstött remitteradt.
April rZio.
Herr llisrlllelm 0)'IIcn5c:däIä) Larl, uppläste till Pros tocollct följande: Wid en fräga hwars afgörande stall bestämma SwcLiges framtid, befaller Fosterlandskänflan sitt fria och öppna uttryckande; pä detta rum gertzon wältalighetenSrätt om hon ej ersätter dest saknad Urgamla fördomar, rättigheter r ärhundraden njutne och besästade hafwa under detta Riksmöte blifwit uppoffrade; de siora magter, som maga Europas oden kunna es 26 Ven 2 April. ej annu döma, öm Fäderneslandets wäl, eller ognablickets twäng warit driffjädrarnc.
Desin magter afbida en utgång, som stall stapa begäret och wisi^eten att undcrkufwa ett förswarslöst land, eller nödwändighcten och interesict att at ett fritt Folk med högaktningens hälsning bjuda wanstap och förbund.
Af Nationens Representanter beror denna utgång.
Fäderneslandet har lidit störa och smältande förluster, men ännu äger det i sitt sköte armar och järn — ännu kunna besia krafter, rätt anwända, mot främmande mäld skydda Sweriges gränsor.
Huru uppfylla detta stora ändamål?
Huru sätta en lika kraftfull som högtidlig stämpel pä Swensta Folkets wilja att förswara sitt sjelfbcständ, dä Rikets penninge-tillgängar icke medgi wa ökandet af desi regulier» krigsmagt och dennes instränkra antal icke mcdgifwcr landets skyddande?
Endast genom ett National-förswars beslutande, endast genom ett pä grunderne af den för alla gemensamma skyldigheten emot ett gemensamt Fosterland upprättad National-Förswar, färdigt dä faran päkallar lika warmt för känslan af den heliga pligt att förswara fin Fädernejord, som säkert att under styggd af en b" swurcn grundlag, aldrig till andra ändamäl nppfodras.
I detta upplysta
Samfund more öfwerstödigt att uppräkna alla de olyckor, som skulle blifwa följderne af ett motsatt afgörande, följder af den derigen m hos främmande magter uppkommande öiwertygelse, att nn icke äga wilja, enhällighet och sjelfförsakelse, dä wi upmanas att bewara wär frihet.
Denna urgamla
Stat nedsänkt till wanäran af ett lyd-Rikc; desi yttre och inre förhällanden af utländska magtspräk bestämde; frukterne af jordbrukarens swett och möda, utpräsiade af sirmma hand, som smidt desi bojor; landets kärnfulla ungdom twungen at^ under en främmande himmel för en främmande sak strids - Den 2 April. 27 -a och blöda.
— Se der blott nägra matta drag af den rysliga taflan.
3^tte det ewigt bli öfverflödigt att här framställa det öde, som öfwcrgätt Pälen, det öde,som fö« restär hwarje Stat, der den slocknande medborglighetens sista gnista qwafwcs af parti-andan och Egoismen.
I de ärofulla märken, som pryda Vesta murar i minnet af de uräldriga orsakerne till sin upprinnelse och sin benämning, finner Rikets sörsta Ständ pligten att wid detta för Swensta jordens beskydd och Swensta namnets ära wigtiga, högst wigtiga tillfälle, yrka den enda företrädesrätt det begär: art gifwa ett ädelt och medborgerligt efterdöme.
Följdt af wära MedStander stola dest werkningar för wära samtida bereda den enda möjligheten att ät de efterkommande lemna arfwet af ett obefläckadt namn, af en osörstränkt sjcfständighet och af en erkänsla lika »varaktig med dem bäda.
I följd af desta enkla sanningar, af medborgligheten dicterade och hwilkas tillämpning i detta uplysta patriotistt sinnade ständ icke kan blifwa rwekydig, instämmer jag i det af en wärd Ledamot ViceAmiralen Friherre Le6er8tröm pä sä liberala och »verkställbara grunder gjorde anförande, och anhäller ödmjukast, att delta mätte med de öfrige respective Ständen kommuniceras.
Herr L^jlanscirolä tilläde mundteligen det h«n förenade sig med Friherre Leci6r8tröm, och likasom han önstadc nialets reniitterande samt att med de öfrige Stände» fä communicera sitt dictamen.
Herr Gresivcn och Landt,narskalken gjorde derefter proposition, att det mätte tillätas Friherre Lefliström, t^uciojf, sa wäl som Herr 6zr1len8ckölcf, Larl, att »ned de öfrige respective Ständen kommunicera sina nvst upplästa diktamina.
Herr L8 Vcn 2 Zlprik.
Herr Ike IL Lianus, 6ec,7§, uppläste tik!
Pros tscollet följande: E.