Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Derjemte anser Utskottet sig böra erinra, att Utskottet väl delar med Herr Rosenschöld den öfvertygelsen, att en genom berörde plantering uppkommande större stängselskyldighet skall Vara serdeles tryckande på en skoglös ort, men tror likväl, det densamma i någon måtto, åtmindstone småningom, torde kunna underlätta* genom anläggande af jord- och lervallar och så kallade lefvande gärdesgårdar af vide och andra trädslag, i hvilket afseende tillräckliga efterdömen kunna åberopas från Tysklands skoglösare orter, der sådan hägnad är bruklig.
Vidare har Utskottet tilt den öfverklagade författningens skadlighet icke kunnat hemta tillräckligt skäl af det anförandet, att
Skånska slättbygdens jord i allmänhet mera gagnar, om den användes till åker och äng än till skog, då det är bekant, att samma orts öfverflöd pä spannemål ofta tvingar till utbjudande af denna vara för ganska lågt pris, men skogen deremot alltid måste köpas dyrt, och således det ofta blir möjligt, att af en väl anlaggd plantering, som, utom i dess första början, medför ringa kostnader för årliga underhållet, större afkastning kan 526 Besv. och Ekon.
BctankanäeiU vinnas än af åkerbruk på svag jordmon; Det är dessutom i motionen medgifvet, att den påbudna planteringen kan vara gagnelig i de orter af slättbygden, som ligga längst ifrån skog, om den till åker mindst dugliga jord dertill användes; äfvensom det är sannolikt för öfrigt, det den befarade skadliga följden, att slättbygden skulle komma att producera mera skog än skogsbygden, aldrig någonsin lärer inträffa.
Slutligen får Utskottet tillägga, att, efter behörig pröfning af.
Herr Rosenschöläs anförda skäl, Utskottet väl trott sig finna flera förtjenande mycken uppmärksamhet; men, dä Malmöhus Läns samtelige Invånare, sammankallade inför samma Läns hofdinge, ingått en frivillig öfverenskommelse, på sätt som redan förberörd t är, och denna öfverenskommelse blifvit af Kongl. Majit under den 8 Aprill 1815 i Nåder gillad och bekräftad, samt några underdåniga Besvär emot Committerade till verkställigheten häraf, inom den föreskrifna tiden, så vidt Utskottet har sig bekant, ej blifvit anförde, och ej heller sedermera några olägenheter eller menliga följder vid verkställigheten blifvit anmälde, utan tvärtom flere af Länets vid denna Riksdag närvarande ledamöter förklarat sig med denna allmänna anstalt fullkomligen nöjde, så anser Utskottet sig icke berättigadt att göra afseende på hvad en enskild person föreslagit till upphäfvande eller inskränkande af densamma, och saknar således, åtmindstone för jäet närvarande, tillräcklig anledning att å rao - Besv. och Ekon.
Bctänkancten.
,527 tionen derom tillstyrka bifall.
Härtill kommer äfven det skäl, som Utskottet trott sig icke böra förtiga, att, dä detta är en inom en enda province träffad, ehuru af Kongl. Maj:t i Nåder stadfästad, frivillig öfverenskommelse, så synes fragen om ändring häruti först böra genom en dylik öfverenskommelse väckas, och endast derefter blifva föremål för Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs* och Ekonomi-Utskotts
Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid desst aflåtna Betänkande, rörande väckt fråga om rättigheten för Lumpsamlare, att om-- kringresa i Landet, samt om stället till Lumpors anskaffande för PappersBruhens behof. 33etta Betänkande har blifvit återremitterade af Högvördiga PrestStåndet och Hedervärda BondeStåndet, till följe af de anmärkningar, sorn flere bland dessa Respectiva Ståndens Ledamöter dervid behagat göra, och hvilka Bihang till LiksSt.
Prot, *8»7"»8»8> 8;i?e Sami.
N;r 67. 63.
S28 Eesv. och Ekon, TJtsk.
Betänkanåen. hufvudsakligen åsyfta, att, enligt hvad Utsk ottets Ledamot, Riksdagsmannen Nils Månson, till sin reservation serskildt anfört, en inskränkning i Lumpsamlares antagande måtte föreskrifvas, så att visse Lumpsamlare antoges antingen för hvarje Härad, siler för hvarje PappersBrtik, med afseende på dess tillverkning, och så, att för öfrigt de Socknar, hvilka med vissa Pappersbruk ingått ackord om Lumpors samlande, måtte slippa besök af Lumpsamlare fran andra Pappersbruk.
Efter en noga pröfning häraf får Utskottet, med åberopande af de grunder, som innehållas uti ifrågavarande Betänkande, hvilket redan vunnit de 2ne öfriga RilcsStändens bifall, till vördsamt besvarande anföra, att
Utskottet icke anser de öfverklagade olägenheterna pä lämpligare sätt kunna förekommas, än om, såsom Utskottet redan föredagit, Konungens Befallningshafvande, som bäst känna Slöjdernas och Näringarnes tillstånd och verkliga behof i hvarje Län, anmodas noga tillse, det Allmogen icke med ett i förhållande till Pappersbruken öfverflödigt anta! af Lumpsamlare besväras.
Ständers Allmänna Besvärsooh Ekonomi- Utskotts utlåtande i' anledning af väckt motion om frihet för Landt - Besv. och Ekon.
Betänkanden. 5®9 narinen, att mot låg eller ingen Tull fä exportera sina producter.
Ridderskap6t och Adeln har till detta Utskotts handläggning behagat remittera ett af Herr Friherre Hennina; Wrang el ingifvet Memorial, deruti han hemställer, att Landtmannen må äga rättighet, alt inot låg eller ingen Tull exportera sina producter och derigenom få en ny källa till välmåga.
Skåne skola redan kunna begagna sig af denna förmon, och som onekligen denna frihet skall bidraga till Productionens förökande, så anhåller Friherren, att, åtminstone för Skåne, må blifva tillåtet, att med modilicationer, sorn för ett eller annat tillfälle kunna Ennas nödiga, exportera deras producter, af hvad namn som heldst, och i synnerhet ladugårdens afkastningar.
Utskottet, som tagit detta i behörig pröfning, har, i likhet roed hvad Utskottet yttrat i dess Betänkande rörande flera dylika frågor, äfven i anseende till denna motion icke ansett det tillhöra sig, att föreslå förändringar uti Tullafgifternas bestämmande, eller deras upphäfvande; Och får derjemte, i afseende på friheten att exportera Landtmanna-produeter i allmänhet ätvensom de af Författaren serskildt uppgifna Ladugårds-afkastningar, erinra, att, ehuru de fleste af dem redan genom gällande Författningar äro till export tillåtne, sådana tvingande orsaker likväl kunna inträffa, i synnerhet i afseende på £50 Best), och Elion.
Ut sk. Beuinkanden., export af Spannemål, att desamma, åtminstone för en kort tid, stundom ovedersägeligen kräfva inskränkning, hvilket äfven Författaren sjelf synes medgifva; i anledning hvaraf Utskottet ieka Tinner läoipeligt tillstyrka den oinskränkta exportfrihet, sorn af Friherre Wrangel blifvit i allmänna termer, Samt egentligen för en enda Provins, yrkad.
Ständers eget upplysta afgörande vördsamt un derstäldtStockholm den 16 Aprill 18x8.
N:r 95.
Riksens Ilöglofl.
Ständers Allmänna Besvärs»i och Ekonomi-Utskotts
Betänkande i anledning af väckt fråga om inskränkning i Exclusiva Privilegiers meddelande.
Hö8i o fl. Ridderskapet och Adeln har under den 24 sistlidne Januari hit remitterat ett af Herr 11. E. Mannerhjerta författadt Memorial, deruti han anför, att, sedan han vid ene Riksmöten förut gjort Moliener om förändrad rigtning vid Exclusiva Privilegiers utgifvande, hvarå Riksens Högloil.
Ständer behagat lemna sitt bifall, och, till följe deraf i underdånighet anhållit, det Kongl. Majit täcktes derå göra Nådigt afseende, men ännu icke någon följd visat sig, går han nu att för tredje gången för Pxiksens Höglofl.
Ständer framställa samma grunder, nämligen Ve sv och Ekon.
Betänkanden, 53 ätt de Privilegia Exclusiva, som uppfinnare af någon inrättning, eller förfärdigare af något arbete för iner än 20 år tillbaka undfått och sedan tillgodonjuta, böra förlora deras exclusiva egenskap, och andra personer tillåtas, att med prodnction af samm» slags arbeten sig sysselsätta 5 att icke något Privilegium exclusivum hädanefter mått® beviljas för längre än tio år, eller om uppfinningen fordrat serdeles möda och kostnad, högst Femton är, utan prolongation, hvilken i sådant fall aldrig bör meddelas, samt att, sedan en person gjort någon ny uppfinning, men en annan bevisligen upptäcks någon gagnande förbättring uti samm* ämne, den förres privilegium exclusivum icke bör ligg* den sednare i vägen att erhålla en dylik förmon, om han behörigen kan styrka, att förbättringen vaxit en följd af hans egen och icke någon annans skicklighet.
Derjemte har a f smma Författare uti ett sednare Memorial, sora under dan 24 sistlidn® Februari till Utskottet remitterades, blifvit öfverlemnad en berättelse om de i Frankrike gällande Brevetter för uppfinningar, äfvensom en underrättelse om Engelska Patenterna, deni han ansett bidraga till ämnets fullständigare utredning.
Utskottet har, efter behörig pröfning af detta förslag, icke kunnat annat än förblifva vid den öfvertygelse, som vid 1809 och 1815 årens Riksdagar föranledde Utskottet att tillstyrka, det måtte Riksens Höglofl.
Ständer lios Kongl.
Majit i underdånighet anhålla |"
Besv. och Ekon. Utsk..
Bttank anden. om inskränkning 1 Exclusiva Privilegiers meddelande i enlighet m d de grunder, s«m af Herr Mannerhjerta nit blifvit anförde j men som efter den, på sådan anledning af Riksens Högloft.
Ständer i underdånighet framställde önskan, någon åtgärd ännu icke inträffat, så, ehuru tillika å andra sidan ef blifvit anmäldt, och Utskottet icke heller kunnat erhålla underrättelse, att under denna tid några exclusiva Privilegier af den skadliga beskaffenhet, hvaremot Memorialets Författare med skäl ifrat, blifvit i Nåder bevill* fade; anser Utskottet sig böra,, jemte gillande af Författarens grunder, till Riksens Högloft.
Ständer hemställa, om icke hos KongL Majit den underdåniga önskan må anmälas, att Kongl. Majit i Nåder täcktes, genom utfärdande af en allmän Författning i detta ämne, till allmänhetens upplysning och föreskrift bestämma grunderna och villkoren för åtnjutande af en sådan uteslutande rätt, sorn kan förena det allmännas intresse med de enskilde personers billiga anspråk, hvilka dels först uppfunnit eller förbättrat, dels först i Riket infört någon inrättning af mer eller mindre värde.
— Dock varder detta Riksens Högloft.
Vördsamt Memorial; Besv. och Ekon.
Ridderskapet och Adeln har, under den iqåe sistlidne Februari, behagat återremittera Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Ucskottets utlåtande, rörande väckt fråga om utfärdande af en Förordning, angående vattenverksägares åliggande, m. m. på grund af en utaf Herr Grefve F. B von Schverin dervid gjord anmärkning, som innehåller, att Utskottet icke lemnat underrättelse, huruvida den fråga, hvaröfver Kongl. Maj:t behagat anbefalla Dess och Rikets Bergscollegium samt Dess samtliga Befallningshafvande i Länen att afgifva underdåniga yttranden, sedan år 1815 skridit närmare möjligheten af sin utveckling.
Med anledning häraf får Utskottet till vördsamt besvarande anföra, att Utskottet vid det återremitterade utlåtandet, hvilket de jne öfrige RiksStånden redan behagat bifalla, icke har att göra vidare tillägg än dt; att Kongl.
Majus och Rikets Bergscollegium, under den 16
Ständers Allmänna Besvärs» och Ekonomi- Utskotts Betänkande i anledning af Herr Ombergs Motion om Besv. och Ekon.
GöthaCancilcrrbetes inskränkning tills vidare inom Linien mellan\
Venern och Vettern.
"V"ällofl.
BorgareStåndet har till detta Ut-' skott behagat remittera ett af Herr C. J. Örnberg ingifvet Memorial, deruti anföras, att, då Riksens Böglofl.
Ständer icke lära böra opponera sig emot allmänna Opinionen, och den sistnämnde redan i flere års tid och mest uti närvarande villervalla i penningetväsendet bestämdt lärer yttrat den öfvertygelsen, ett Götha Canalarbete blifvit efter en alltför vidsträckt plan färataget och forceradt, torde tidepuncten vara inne att bestämma Samma arbetets inskränkning tills vidare inom Linien mellan Venern och Yettern. —•
Derjemte hafva följande yttranden till Ståndets Protocoll blifvit anförde af Herr Gederborg, att Herr Örnberg misstagit sig om allmänna opinionen, rörande detta ämne, att densamma varit fördelaktig i anseende till Canalanläggningen men deremot ogillande Canal- och Discont-Directiosierna, och sluteligen att nationaläran fordrar!
Götha Oanalanläggningens fullbordan i liela sin vidd; Herr Laurell, att Iian lika med Herr Ornberg, anser Canal-arbetet böra inskränkas tills vidare inom linien mellan Venern och Vettern, som styckevis kunde fullbordas; Herr Leffler, att han så mycket mindre fean instämma med Herr Ornberg, som ingenting sedan 1315 års Riksdag förefallit a£ Eesv. och Ekon.
Betankanden, 535 elen beskaffenhet, att den då yrkade och gillade arbetsmethod derföre behöfver att ändras.
Utskottet får, efter noga öfvervägande af hvad sålunda blifvit yrkadt, vördsamlige. n anföra, att Utskottet väl, lika med Memorialets Författare, anser allmänna opinionen vara en Åuctoritet, hvarå tillbörligt afseende bör göras, men finnér tillika uppmärksamheten böra fästas derpå, att, utom det densamma ofta är osäker och alltid svår att rätt utreda och bestämma, gifves det en ännu högre och större Åuctoritet, nämligen:
Nationens, genom Konungen och Riksens Ständer gemensamt förklarade vilja och sanctionercide beslut; Och, då, enligt ett sådant vid 1815 års Riksdag fattadt beslut, Canal-inrättningen erhållit försäkran om ett, efter uppgjordt kostnadsförslag erforderligt understöd till arbetets drifvande efter dess första vidsträckta plan, samt Kongl. Maj:t derjemtr, i dess Nådiga proposition den 15 December 1817, behagat yttra den säkra förmodan, att Riksens Höglofl.
Ständer, vid nu varande Riksdag, förena sig om det beslut, hvarigenom företaget må kunna utan afbrott fortsättas, så tror Utskottet sig icke uti Herr Ombergs anförda skäl finna anledning, att tillstyrka inskränkning af Canalarbetet efter den förändrade plan, som han föreslagit.
Dock varder detta Fiiksens Höglofl.
Stockholm den 16 Aprill 1818. g3<$ Besil, och Ekon.
Utså, Betänkanden.
Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid dess af P~ällofl.
BorgareStåndet och Hedervärda BondeStåndct återremitterade Betänkande, rörande yrkadt f örbud emot inf örande utifrån af utländskt Bomullsgarn.
U"tskottet har tagit 1 noga öfvervägande de serskildta yttranden och anföranden, som af .flere Ledamöter i Vallöf!- BorgareStåndet och Hedervärda BondeStåndet blifvit gjorde, ömsom till ogillande och ömsom till försvarande af den i det återremitterade Betänkandet yttrade mening: att tillåtelse för införseln af utländskt Bomullsgarn, emot betydlig Tullafgift,' ej må upphöra, och får till besvarande häraf vördsammeligen anföra, att Utskottst, i afseende på de skäl, sorn mot denna mening blifvit andragne, funnit desamma dels grundade på osäkra gissningar, dels måhända äfven på origtiga uppgifter.
Utskottet anser nämligen det vara en gissning, att här i Riket redan skulle finnas förråd af Bomullsgarn för flera är; äfvensom Utskottet såsom origtig bestrider den uppgiften, att Svenska BomullsSpinnerierna skulle kunna för det närvarande fournera alla våra behof.
I afseende på hvad som blifvit invändt, att den mängd medellösa personer, sorn nu E esv. och Ekon.
Ut sk, Betänhanden.
557 sysselsätta sig med Bomullsspånad, skulle, under en fortfarande införsel af samma vara frän England, sakna tillfälle till arbetsförtjenst och således lifsuppehälle, har Utskottet icke v lat lemna oupplyst..* att, utom det samma följd ofelbart skall med tiden inträffa genom Svenska mechanisfea Spinneriernas utvidgande, hvilkas produet nödvändigt skulle säljas till bättre pris än hand-spunnet garn, så kunna dessa personer, med mera förmon för det allmänna, och lika stor för sig sjelfva, med deras redan ägande skicklighet, företaga spånad af Ull och Lin, hvilka åro
Svenska rudimaterier och i Utskottets tanka förtjent® af den största uppmuntran inom Fäderneslandet, då de kunna erhålla en ganska betydlig utsträckning, och slutligen blifva ett föremål för Export.
Till följe af dessa åsigter har väl Utskottet icke funnit några skäl förekomma, som kunnat föranleda Utskottat att ändra dess yttrade tanka om nyttan af fortfarande tillåtelse för Engelska Bomullsgarnets införsel, men får likväl, i afseende på Svenska Bomullsspinneriet nas billiga anspråk till säkrare skyddande af den förmon, desamma genom tullen på utländskt garn erhållit, vördsamligen föreslå, såsom tillägg i det redan afgifna Betänkandet, att Riksens Höglofl.
Ständer i underdånighet anhalla hos Kongl. Maj:t om tillåtelse för Svenska Bomulls-spaBadsFabricanterne, att till bevakande af sin rätt och förekommande af underslef, hafva, om åe 6å för godt fiona, ett ombud närvarande, 333 Besv. och Ekon.
Betänkanclen, der in kommande
Ständers Allmänna Ecsvärsoch RkononiiTJbskotts utlåtande angående väckt motion om en friare T ackj ernshemdel.
"Vällofl.
BorgareStåndct bar under den 7de i sistlidne månad behagat återremittera Allmänna Besvärs* och Ekonomi Utskottets under den 18 sistlidne Februari afgifna utlåtande i anledning af väckt motion om friare Tackjernshandel; hvarvid af flera bland Ståndets Herrar Ledamöter anmärkningar blifvit gjorde till ogillande af Utskottets föreslagna åtgärd, att Riksens Höglofl.
Maj:t i underdånighet anhålla om dess
Nådiga beslut till befrämjande af en friare tackjernshandel j alldenstund i dessa Herrar Ledamöters tanka en sådan förändring skulle i flere afseenden medföra vådliga följder för liela Rikets Jernhandtering, och rubba den ordning, som i Secler fortfarit och upprätthållit densamma5 hvilket deremot af andra inom det Respectiva Ståndet, som med flera skäl understödt grunderna för en friare Tackjernshandel, blifvit bestridt.
539 Utskottet liar tagit under ny pröfning hvad sålunda i ämnet å ömse sidor blifvit yrkadt, och får derefter anföra, att Utskottet icke finnér sådana nya grunder uppgifna, som kunna föranleda Utskottet, att förändra dess afgifna utlåtande, hvilket redan de öfrige 5c» RiksStånden behagat bifalla.
N:r 98- Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUtshotts Betänkande, i anledning af Herr Lejflers väckta Motion, om vidtagande af vissa anstalter till besparing af Skogseffecter.
Tm detta Utskotts åtgärd har från VällofL BorgareStåndet blifvit remitteradt ett af Herr E. M. Leffler ingifvet Memorial, deruti han fäster uppmärksamheten på vigten af Skogarnes vård och besparing, och i sammanhang dermed öfverklagar de så kaliade Skides-gärdesgårdarne, hvilka han anförer ofta på liten terrain finnas till ett sådant antal, att man vid deras åskådande kan förundra sig deröfver, att Skog i dessa tracter gifves qvar.
I Herr Lefflers tanka skulle befordrande af Enskifte samt Sten gärdes-går dars läggande mycket bidraga till mera hushållning i detta afseende, hvarförutan han, som anser högst angeläget vara, att, genom skälig upp - I 54® Besv och Ekon.
Utsk, Betänkanclen. nmntran berecia möjlighet, till Skogarnas tillväxt och förkofran, föreslår, att så dane tracter, som ligga öde och tillhöra Kronan, och Sorn icke i annat afseende äro duglige, skulle i lotter tilldelas den eller dem, som voro hugade att plantera trän derpå, med villkor •af ägande rätt för all den plantering, sorn bevisligen vore skedd och fortsatt vårdades; äfvensom att större och mindre premier skulle utsättas för till viss grad drifven plantering af nyttiga frön i de öde-tractsr, som tillböra privata personel'.
Utskottet, som tagit detta i noggrant öfvervägande, har icke funnit ett ämne af denna beskaffenhet böra blifva föremål för ett allmänt stadgande, eller för en öfverallt gällande författning, utan ansett de dermed åsyftade ändamål lämpligare vinnas genom en ckiida öfverenskommelser, och Länens Hushållnings-Sä Ilska pers åtgärd; enär hvad som i detta afseende vore nyttigt på ett ställe, icke derföre vore användbart på ett annat.
De tracter gifvas, der Skidesgärdesgårdar äro de minst kostsamma af alla, och der den Skog, som dertill användes, skulle till något annat vara föga dugelig; äfven som anläggandet af Stengärdesgårdar på flere ställen fordrar betydliga kostnader, då detsamma å andra, af ortens local och beskaffenhet, föreskrifver sig sjelft.
Utskottet anser således i detta afseende vara bättre att följa och begagna de olika utvägar, som naturen på olika orter kan erbjuda, än att uppmuntra anläggningar af Stengärdes-går - Eesv. och Ekon. ZJtsk.
Eetänhanden.
541 dar i allmänhet och öfver allt titan afseende på locala omständigheter.
Också synes erfarenheten långt för detta hafva visat, att det ic e utan olägenhet låter verkställa sig.
Exempelvis må a }föras, att Kongl. Maj:t genom Resolution af den 9 December 1766 uppå Allmogens allmänna Besvär fann sig föranlåten, i anledning af allmogens i Kronobergs
Dan underdåniga klagan öfver tvång till att uppx-ätta gärde sgårdar, upphäfva Dess Befallningshafvandes, för uraktlåtenhet häruti ål agde vitén och lemna hvarje Landtman i Kronobergs
I afseende på hvad Herr Leffler anfört om uppmuntran till befordrande af Skogarnes tillvext och vård, har Utskottet ansett något så mycket mindra böra tillstyrkas af hvad han föreslagit, som en skälig uppmuntran icke saknas uli nu gällande Författningar om dispositionsrätt å jord till uppodling, och Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den j Augusti 1805 om Skogarne i Riket uttryckligen medgifver i dess 7 §.
"det skall aek Kong1-.
Maj:ts Befallningshafvande förbudet vara, att hädanefter låta någonfå Allmänning sig nedsatta, Sågqvarn bygga eller någon uppodling göra; den händelse undantagen om mark till Skogsvaktare Boställen och till skogsplanteringars anläggande å allmänning rödjas bör."
Vidkommande slutligen de premier, hvilka skulle utdelas till uppmuntran för trädplantering å privata ägares ödetracter, så an - 542 Besv. och Ekon.
BetankancLcn. ser Utskottet de bästa premier beredas derigenom, att
Skogsägaren erhåller af sin vara den största möjsliga vinst, då han ieke lärer underlåta att befordra Skogens til;växt och förkofran 5 och tror för öfrigt, att, enar Kongl. LandtbruksAkademien på ett lämpligt sätt börjat bidraga till uppmuntran af insamlingen af vilda träns frön, och dessutom enskildte samt Länehushålinings-Sällskaperne, äfvensom Patriotiska Sällskapet, i ke underlåta, att på serskilda orter befordra Samma ändamål, några ytterligare eller mera allmänna åtgärder i detta afseende icke synas påkallade af nödvändigheten.
Stockholm den 16 April! 1818.
Ständers Allmänna Besvärsoch RkonomiUtskotts Betänkande, i anledning af väckta Motioner, rörande Ju* darne. Xiii detta Utskotts åtgärd har Vällofl.
BorgareStåndet behagat remittera. 1:0
Ett af Herr Linström ingifvet Memorial, deruti, med anförande af de här i landet bosatte Judars skadlighet, hvilken äfven, genom de sedan sista Riksdag inom denna nation inträffade Bankrutter, skall ännu mera upplysas, föreslås ; Sesv. och Ekon.
Bstänkanden. 543 1:0
Att någon vidare inflyttning af Ju* idar på längre eller kortare tid i Riket ovillkorligen och bestämdt må förbjudas : 2:o
Att de här varande Judars yrken, må inskränkas till Fabrikers anläggning och drifvande, samt förädling af endast sådana råämnen, som här i landet kunna produceras j 5:0
Att ali befattning med handel både af vexlar och utländska varor, af hvad namn det vara må, varder förbuden vid äfventyr aE exportation och förlust af rättighet att i Riket någonsin inkomma; 4:0
Att alla Judebarn, som hädanefter här i Landet födas, skola i den Evangeliska Läran uppfostras, vid äfventyr för deras för-, åldrar, att ur Riket varda utdrifne. 2:0 Herr Tunells Memorial, deruti, medi fastadt afseende på Judarnes handel i Carlskrona, äfven yrkas, att Judarne, så framt de skola utan skada för Fäderneslandet härstädes kunna bo och vistas, må utestängas från handelsyrket, men uppmuntras till Fabrikers anläggande och drifvande, och att deras barn. böra uppfostras i den Evangeliska läran.
Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet, sorn inhetntat innehållet af så väl Serskildta Utskottets vid sistlidna Riksmöte* rörande detta ämne aigifna Betänkande, sorn af samteliga RiksStåndens, i anledning deraf* förehafda öfverläggningar och underdåniga; skrifvelse till Kongl. Majit, har, efter noggrant öfvervägande af alla de skäl mot och med, Som vid denna fråga förekomma, trott BUiäPZ lill Riks$t, Fröt. $«ml,A':r 70, 544 Besv. och Ekon XJtsk.
Betänkanden. sig böra inskränka sin åtgärd endast till föreslående deraf, att, enär Kongl. Maj:t i anledning af Riksens Högloft.
Ständers vid nästlidne Riksdag i underdånighet framförde hemställan, rörande samma ämne, behagat utfärda en Kungörelse, att inga Judar hädanefter må få inflytta, utan serskildt af Kongl. Majrt i Nåder erhållet tillstånd, Riksens Höglofl.
Ständer ville i underdånighet hos Kongl. Majrt anhålla, det förberörde
Nådiga tillstånd måtte så sparsamt, som möjligt är, blifva beviijadt.