Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hamilton sade, att det lättaste väl borde vara att frakta timret sjöledes, men dervid får jag anmärka, att Björkön, som fordom åtminstone efter hvad man tror, var kringfluten af hafvet, men sedermera i tidernas lopp genom igenvallning vardt förenad med fasta landet, numera är derifrån afskildt genom Wäddö kanal; och genom anläggande af denna kanal har der så väl norrsom söderut, utåt Björköns vestra strand, upkommit ett starkt vattendrag, som gör isarne ofarbara under måhända större delen af vintern.
Vid sådant förhållande synes det vara ganska tjenligt, att anlägga den nu ifrågav:de vägen, så vida icke den allt mer och mer tillväxande skeppsbyggeri-industrien skall blifva i kännbar afsaknad af det för dess drifvande erforderliga timret.
På grund af de exceptionella omständigheter, hvilka här äro för handen, anhåller jag, i likhet med Gr. Liljencrantz, om bifall till StatsUtsk:s Betänk.
Liljencrantz anförda omständigheten att på Björkön idkas skeppsbyggeri synes så mycket mindre böra hafva något inflytande på denna fråga, som samme talare äfven yttrade, att skogarne i Skärgården i det närmaste voro uthuggna, hvarigenom denna industri väl äfven håller på att dö ut.
Den väg som här är i fråga, kan aldrig komma under rubriken »allmän landsväg», den kan aldrig komma under någon annan kategori än »härads- och socken-väg», och jag tror t. o. m. att den hör kallas by-väg.
Om Rikets Ständer frångå de hittills följda grunderna för Statens mellankomst vid väganläggningar för att i stället gifva anslag till enskilda härads-, socken- eller byvägar, så tror jag att man kommer att taga sig vatten öfver hufvudet, och får jag derföre instämma med de talare, som yrkat afslag å Betänk.
Må vara att som Gr.
Liljencrantz uplyst skeppsbyggeri-industrien på sednare åren tillväxt i Skärgården, och jag Den 5 December f. m. 83 vill lenina osagdt, huruvida det kan vara lämpligt att med statsmedel understödja denna industri, men i alla fall vagar jag tvifla på att man understödjer denna industri genom att anlägga en väg på en ö..
Cederströms yttrande angår, så får jag nämna att det ingalunda var min mening att virket skulle framforslas på isen; jag trodde att jag icke skulle behöfva erinra Frih.
Cederström derom att det mycket väl går för sig att flotta virke, ty Frihtn vet säkert huru dermed tillgår i Wermland.
Den här föreslagna vägen är icke någon landsväg utan en byväg.
Om man betraktar den karta, som är bifogad förslaget till vägens anläggande, så skall man finna, huru denna väg är föreslagen att gå, icke från by till by, utan från gård till gård.
Utsi;, har äfven, då det tillstyrkt förslaget, ansett sig böra göra det förbehåll att vägen blir så rak som möjligt.
Hvad det angår, att denna vägen icke skulle bli till någon enskild fördel, så kan man väl icke påslå att den blir till någon annans fördel.
Men äfven om så skulle vara, anser jag att den icke bör med statsmedel understöd jas.
Jag hänvisade icke till det allmänna anslaget i tanka att något deraf skulle kunna fås till denna väganläggning, utan jag sade uttryckligen att det icke var troligt att K.
M. skulle anse detta företag vara af den vigt att man dertill borde gifva ett anslag.
Man bär vidare sagt, att denna väg icke skulle kunna komma till stånd, om man icke gaf den statsanslag.
Det är klart att statsanslag icke kan komma i fråga för andra vägar än dem som annars icke skulle komma till stånd, men för att statsanslag skall gifvas, fordras att vägen skall vara af allmän vigt.
Hela Björkö kommun är icke en gång ense om vägens nödvändighet, utan en del af kommunen har protesterat mot skyldigheten att underhålla densamma.
Jag har visserligen hört att den andra delen af kommunen ensam vill åtaga sig underhålls-skvldigbeten af densamma, men i alla fall blir man tveksam om nyttan af en väg, som icke en gång hela kommunen vill åtaga sig att underhålla.
Jag fortfar med mitt yrkande af afslag å Betänk.
Det kan visserligen synas öfverflödigt att yttra sig i denna sak, hvilken redan tyckes vara utredd, men jag anhåller att få fästa upmärksamheten på huruvida det kan vara lämpligt att gifva ett särskildt anslag till en väg som tyckes vara af så underordnad beskaffenhet, då Ståndet nyligen i Irsta punkten af detta Betänk, anvisat ett årligt anslag af 150,000 Rdr att utgå under de nästföljande 3 åren till anläggning och förbättring af vägar.
Förtjenar denna väg att ihågkommas med ett anslag, så kommer den nog också att erhålla ett sådant.
St:r hafva i alla fall svårt att ingå i så detaljerade undersökningar, som erfordras för att bedöma, huruvida han förtjenar det eller icke.
St:r utöfver det anslag som Utsk i Usta punkten tillstyrkt skall bevilja något särskildt anslag, så bör det vara till något allmänt kändt företag, som kan blifva af verklig fördel för någon större ort eller menighet.
Detta är icke förhållandet här, och då för öfrigt en mängd skäl äro anförda emot för - 84 Den 9 December f m. slaget, får jag förena mig med dem som anhållit om afslag å detsamma.
Jag har aldrig sagt, på sätt en värd talare här yttrat, att skogen på Björkön var nära uthuggen, och ännu mindre kan jag instämma i den konklusion han deraf drog, nemi. att skeppsbyggnads-industrien till följe deraf skulle vara nära att dö ut på Björkön.
Afven om förhållandet verkligen vore så alt skogen vore uthuggen på Björkön, så kunde detla väl i alla fall icke blifva ett skäl att tillintetgöra denna industri; ty fasta landet är icke så aflägset att man icke mycket väl derifrån kan hemta virket, och så sker äfven f. n. Jag sade att i norra delen af Stockholms län, likasom på flera andra ställen i Sverige börja skogarne att aftaga och följden deraf blir att man måste upsöka virket längre hort, hvarigenom transportkostnaden blir drygare.
För en ö, belägen långt ut i hafvet såsom Björkön, blir transporten alltid dyr, och det är vfil billigt att den ej göres ändå dyrare derigenom att man tvingas att framforsla virket på ett ställe der ingen väg finnes.
Hvad det angår att flotta virket, på sätt en talare föreslog, så går det mycket väl för sig i elfvar och floder, som icke äro allt för strida, men att flotta virke i Alands haf, det låter sig icke göra ulan stora svårigheter.
Man flottar redan nu .men det är förenadt med stora olägenheter, och medför ofta förlust af virket.
Som sagt är, om icke några särskilda omständigheter här borde tagas i betraktande, skulle jag icke förorda bifall till förslaget, men jag anser, att man bör understödja skeppsbyggeriindustrien likasom man vid andra tillfällen understödjer andra för samhället gagneliga industriella företag.
Jag fortfar att yrka bifall till Betänk.
Afven med bästa vilja i verlden att gynna skeppsbyggeri-industrien på Björkön kan jag likväl icko finna att Staten, synnerligen i närv:de tidpunkt, då Statens tillgångar äro, för att begagna ett i StatsUtsk. kändt uttryck, »så hårdt anlitade,» bör bevilja det här ifrågasatta anslaget, synnerligen som K.
M. hvilken väl bäst bör vara i tillfälle att bedöma denna sak, icke i ämnet aflåtit Nåd.
Björkön är som vi veta en lång och smal ö, och om också flottning icke utan svårighet kan ske på den sidan som ligger åt
Alandshaf, så bör likväl flott ning kunna ske på den andra sidan, som ligger åt fasta landet.
För öfrigt år det väl endast undantagsvis som man transporterar skeppsvirke sommartiden, den största transporten sker väl om vintern, och då bereder naturen sjelf vägar utan statsanslag.
Jag förenar mig således med dem, som afstyrkt bifall till StalsUtsk:s Betänk.
Jag vill blott erinra, att utom vägen till Oja kapell mellan Oster- och Yester-Dalarne och vägen mellan Pajala och Ofver-Torneå, är denna väg den enda i detta Betänk, till hvilken Utsk. tillstyrkt B.
St:r bevilja särskildt anslag.
Denna Den 9 December f. 85 v3g
Sr liliväl alldeles icke sä nödvändig som de bäda förstnämnda, ty de orter der dessa vägar skulle läggas äro sä afskiljda från den öfriga verlden, att man endast kan komma dit genom att rida eller gä.
Efter först till bifall å förev:de punkt framställd propos., som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, blef propos. lill afslag derå framställd
Och sedan härvid svaren utfallit med starka
Ja jemte några Nej, förklarade Hr Frih. o Ordf:den att han funnit
4:de punkten ang.-dc anslag till cn våganläggning på Söderön; 5:le punkten, ang;de anslag för cn väganläggning från Oxelösund till Stjernholm m m.; 6:le punkten, ang:de ctl särskildt anslag för innevarande års vägarbeten; och 7:de punkten, a«gide anslag för omläggning af allmänna landsvägen [rån Sludslorps förbi Sunds- lill Ramsmåla Gästgifvaregård.
Dessa punkter biföllos. 8:de punlden, angule vid sednastc Riksdag beviljade anslags användande äfven för vägbyggnadsarbelen, sam åro eller blifva påbörjade under loppet af innevlde år.
Denna punkt bifölls; hvarjemte R. o. Ad. lade lill handlingarne Ulsk:s i sammanhang med denna punkt afgifna yttrande om en ifrågaställd förändrad föreskrift angtde tidsbestämmelsen för påbörjandet af de vägarbeten, hvartill anslag komma att beviljas af nu anvisade medel. 9:de punkten, ang.-dv anslag till anläggning af en genom.
Oje kapellag gående väg mellan Vester- och Öster-Dalarne; 10:de punkten, ang-de anslag lili en väganläggning mellan Gästgifvaregården Fjäl lill Graninge bruk; ll:te punkten, ang:de anslag till anläggning af väg emellan Öfver-Torncå och Vojala socknar; 12:te punkten, ang-.de anslag till upförande af en bro öfver Hjelmar e-sund', 13:de punkten, ang-.de anslag till upförande äfen bro öfver sjön Nätarens sund; !4:de punkten, ang-.de låneunderstöd för anläggning af 2:ne flottbroar öfver Dal-elfven och Lill-elfven, i närheten af Thorsungs kyrka; 15:de punkten, ang:dc anslag för understödjande af mindre hamnbyggnader och årensningar; l(i:de punkten, ang-.de anslag lill anläggande af hamnbrygga vid Norrtelje stad; 17:de punkten, ang-.de anslag för anläggning af en hamn vid staden Trosa; 18:de punkten, angule anslag för hamnbyggnaden vid staden Wisby; samt 19 punkten, ang-.de anslag för hamnbyggnad vid Färjestaden på Öland.
Dessa punkter biföllos. 20:de punkten, ang:de statsbidrag för hamnbyggnad vid Grenna stad.
Såsom varande motionär i frågan anhåller jag att få yttra några ord.
StatsUtsk. har icke kunnat förneka vigten af det arbete, för hvilket jag begärde statsan - "86 , Dén o
December f. m. slag, och de skäl jag anförde i min motion stå ovederlagda qvar.
Otsk. förklarade t. o. m. att skälen voro riktiga, men att Utsk. nödgades f. n. afstyrka motionen emedan så stora anslag redan blifvit anvisade.
Jag hoppas likväl att frågan skall få en annan utgång hos K. o. Ad., och anhåller derföre att få upläsa Kontraktsprosten Helanders reservation : »Höglofl.
SlatsUtsk. har icke kunnat förneka, alt s§ väl Grenna stad som den henne omgifvande fruktbara och folkrika orten skulle af en hamnanläggning vid denna stad vinna betydliga fördelar för rörelsen, äfvensom att en hamn söder om Wadstena voro för sjöfarten på Wettern, isynnerhet vår- och hösttiderne, af behofvet påkallad.
Af dessa premisser hade man med skäl kunnat vänta sig den slutsats, att Utsk. skulle hafva tillstyrkt det begärda anslaget, vare sig i form af understöd eller lån; men Utsk. har här, liksom vid åtskilliga andra anslagsfrågor, ställt sig bakom skölden af stats-verkets hårdt anlitade tillgångar, och på grund dels härutaf, dels ock af redan beviljade låneunderstöd såväl till Grenna, som 3:ne andra vid Wettern i sednare tider verkställda hamnanläggningar, nemi. Jönköpings, Hjo och Wadstena, ansett sig böra afstyrka det begärda anslaget.
Granskar man närmare dessa skäl hvart för sig, så är det i afsrde på det första visserligen sannt, att Statens för allmänna arbetsföretag samt tillfälliga utgifter disponibla tillgångar blifvit vid innev:de riksmöte mer än vanligt tagna i anspråk; men reservanten, hvilken, med vederbörandes minne och bifall, i Utslcs plenum yrkade ett anslag å 50,000 Rdr
Rmt utan återbetalningsskyldighet, är nog lycklig att kunna lemna anvisning på en ganska betydlig, vid denna frågas afgörande opåräknad, disponibel tillgång, hvilken derigenom yppat sig, att Utsk:s plenum afstyrkt och således inbesparat icke mindre än 300,000 Rdr Rmt, hvilka Riksg:s-afdelningen tillstyrkt såsom anslag utan återbetalningsskyldighet för uprensning af farleden emellan Baggens-släket och Stora Wärtan.
Det anförda skälet bortfaller således numera genom denna tillgång, af hvilken reservanten endast begär sjettedelen.
Det andra skälet hemtas från det låneunderstöd, som redan blifvit beviljadt Grenna hamnbyggnad.
Härmed förhåller det sig så, att år 1847 upgjordes plan och kostnadsförslag till en hamnanläggning vid Grenna af Major Leijonancker, hvilken då beräknade kostnaderna till 00,974 Rdr 24 sk.
Bko. Sedermera har blott ett lån å 10,000 Rdr Rmt blifvit af K. M. beviljadt ur Handels- och Sjöfarts-fonden, således icke stort mer än Tl0- af den beräknade kostnadssumman.
Jag hemställer alltså vördsamligen. huruvida ett så obetydligt låneunderstöd kan eller bör lägga hinder i vägen för Utsk:s under detta riksmöte vid åtskilliga tillfällen ådagalagda benägenhet att vid allmänna arbetsföretag mellankomma med erforderliga statsanslag.
Hvad slutligen beträffar det skäl för afslag, som hemtas från de understöd af allmänna medel, hvilka städerna Jönköping, Hjo och Wadstena för sina hamnanlägningar erhållit, så tager jag mig friheten hemställa, å ena sidan, hvilken egentlig nytta Grenna och den omgifvande orten har af statens välvilja för dessa städer, och å den andra, huruvida Den 5 December f. m. 87 icke detta skäl, långt ifrån att afhålla Utsk. ifrån beviljande af understöd, snarare bort dertill föranleda.
Grenna ligger nemi. vid samma sjö, som de upräknade städerna; det långa afståndet af omkring 10 mil emellan Jönköping och Wadstena hade bort framkalla samma välvilja för Grenna som Hjo tillvann sig för några Riksdagar sedan, ty, liksom
Iljo ligger ungefärligen midt emellan Jönköping och Carlsborg på Wetterns vestra strand, så ligger ock på den östra Grenna ungefärligen midt emellan Jönköping och Wadstena.
Här är alldeles samma skäl, hvilket alltså borde hafva medfört samma verkan.
Sedan jag alltså i korthet granskat och sökt vederlägga de för afslag anförda skälen, vill jag blott tillägga ett enda för anslagets beviljande.
Utsk. yttrar nemi., att, f. n., inga medel böra anslås; men att här verkligen är pcriculum in mora, visar sig tydligt af de i ämnet gjorda framställningar.
För det beviljade lånet å 10,000 Rdr
Rmt och enskildas bidrag till lika belopp har nemi. en hamn- eller lastbrygga blifvit anlagd i den riktning, att den kan utgöra en del af den ena utaf de i Major Leijonanckers planritning föreslagna hamnarmarne.
Denna hamnbrygga, hvilken äfven i sitt ofulländade skick erbjudit ett af åtskilliga ångfartyg begagnadt tillfälle till varors lossning och lastning, hotas nemi. af Wetterns våldsamhet med en fullkomlig förstöring.
Med hvarje år vräka vågorna upp allt mera sand, som stadnar på bottnen vid sidorna af bryggan, och vid islossningen sisth år blef stenläggningen under densamma rubbad.
Så framt alltså hamnbryggan icke snart fulländas och förändras till en sluten hamn med varaktigare stenläggning, kan man med visshet förutse, att det redan företagna arbetet kommer att snart till enskild och allmän skada gå förloradt.
För att nu söka bevara den färdiggjorda delen och skaffa Grenna och omgifvande ort lämplig plats för ut- och införsel af varor, är det, som dels motionärer inom alla fyra RiksStm, dels ock städerna Eksjö och Grenna jemte 21 angränsande socknar anhållit om Statens mellankomst med ett behöfligt anslag, hvilket, nedsatt till 50,000 Rdr Rmt, knappast utgör hälften af det verkliga belopp, hvartill kostnaden numera kommer att upgå.»
Dessa skäl synas mig vara så fullständiga och utförliga, att jag för min del icke kan tillägga några flera.
Då StatsUtsk. sagt sig icke kunna, tili följe af Statens härdt anlitade tillgångar bifalla detta anslag, så vill jag i likhet med reservanten nedsätta den af mig begärda summan till 50,000 Rdr Rmt, och anhåller derföre att R. o. Ad, ville till Grenna hamn anvisa ett statsbidrag af 50,000 Rdr
Rmt, att utgå utan återbetalningsskyldighet, och med iakttagande af de med afs;de på dylika statsbidrag stadgade föreskrifter.
Hvad beträffar frågan om anslag lill en hamnanläggning vid Grenna, så vågar jag vara af olika tanke med den siste värde talaren.
Man har emot Utsk. anfört att Utsk. skulle hafva medgifvit, att det vore nyttigt om en hamn kunde anläggas söder om Wadstena, men dermed är ingalunda sagt, att Grenna är den lämpligaste platsen, utan ansåg Utsk. att man först borde 88 Den 5 December f, m. undersöka huruvida icke en lämpligare plats kunde finnas.
Grenna är helägen vid en rak kust och man skulle nödgas att bygga 2:ne hamnarmar rätt ut i sjön, hvarigenom hamnen skulle komma att blifva grufligt dyr.
Det kan visserligen låta något att den skulle komma att ligga vid staden Grenna, men jag hemställer til! den som passerat denna stad, om den väl ser ut att vara en betydande handelsort.
Grenna stad erhöll för ett par år sedan 10,000 Rdr af K.
M. icke till byggande af en hamn, utan till upförande af en lastage-brygga.
Denna tilltogs likväl i så stor skala att den skulle kunna ökas till hamn, men derföre kan jag icke inse att Staten nu skulle ega någon skyldighet att öka dessa 10,000 Rdr med ytterligare 50,000.
Jag vet icke hvad säkerhet man har för att arbetet verkligen blir utfördt med denna summa.
Vi hafva här mångfaldiga exempel på huru ytterligare understöd blifvit hegardt för påbörjande arbeten, och om delta anslag nu beviljas, så kan det mycket lätt bända, att man nästa Riksdag får höra, att det icke räckte till, utan att man behöfde ändå mera.
Ilvad angår den tillgång hvarpå Kontraktsprosten Alelander hänvisat så får jag anmärka att den frågan ännu icke är afgjordt, och ehuru icke .Utsk. tillstyrkt anslaget, så kan det mycket väl hända att R.
St:r bevilja det.
För öfrigt får jag protestera mot den åsigten att en besparad utgift är en tillgång.
Ingenting kan för ett lands industriella utveckling vara af större vigt än lättade kommunikationer.
StatsUtskrs skyldighet har således varit att efter den samvetsgrannaste pröfning, så vidt tillgångarne medgifvit, tillstyrka de vigtigaste af de anslag som blifvit begärda till kommunikationernas lättande inom riket.
Anspråken på anslag hafva varit stora och snart sagt de flesta orter hafva framkommit med sådana.
Att rätt fördela de disponibla tillgångarne har varit svårt, och skulle nästan varit omöjligt, om icke Utsk. haft tillgång till de särdeles fullständiga och rättrådiga utredningar som blifvit gjorda i Vägoch Vattenbyggnads-styrelsen.
Då jag såsom Utslcs ledamot varit i tillfälle att på närmare håll taga kännedom om det sätt, hvarpå Väg- och Vattenbyggnaden fördelat de anslag som blifvit ställda till dess disposition, så anser jag det vara min skyldighet att här offentligen uttala hvad jag derom har mig bekant.
Utom de skriftliga uplysningar som blifvit af Väg- och Vattenbyggnads-styrelsen afgifna har den afdelning inom Utsk., som haft sig denna fråga till förberedande behandling updragen, skaffat sig tillfälle til! samtal med den person, som f. n. står i spetsen för denna Styrelse, och derigenom erhållit de mest detaljerade uplysningar.
Rör att nu kunna fördela dessa anslag med största möjliga rättvisa har Utsk. följt samma grundsats som Väg- och Vatteribyggnads-styrelsen, och indelat arbetena i 3:ne klasser.
I första klassen uptages sådana arbeten som äro af en mera allmän vigt; i andra klassen sådana som väl äro af vigt, men dock jemförelsevis i mindre mån än de i första klassen upförda berättigade till understöd, och i tredje klassen sådana arbeten som endast skulle kunna kom - Den 9 December f. m. 89 ma i fråga att utföras, om på de till 1 :sta och andra klasserna anvisade anslag upkommer något öfverskott.
Det arbete, hvarom här är fråga, har varit pröfvadt i Väg- och Vattenbyggnads-Slyrelsen och omnämnes i det general-förslag som denna Styrelse vid innev:de Riksdag afgifvit till K. M. Väg- och Vattenbyggnads-Styrelsen yttrar derom, att man redan 1847 hegärde anslag till detta arbete hvilket då var beräknadt att upgå tili 60.994
Rdr 24 sk.
Bko, men som denna summa då hvarken kunde erhållas eller påräknas, inskränkte man sig till att upföra en brygga af sten, vid hvilken lossning i lugnt väder kunde verkställas, men i händelse af storm, synnerligen nordlig, har man endast med största svårighet kunnat verkställa en sådan.
Till detta arbete, som kostat 13,111 Rdr 40 sk.
Bko, har K.
M. bidragit med ett låneunderstöd af 6,666
Rdr 32 sk.
Sedan emellertid bryggan blef färdig, funno intressenterna att den icke var tillräcklig för trafikens behof, utan anhöllo hos K. M., det K. M. ville aflåta Nåd.
Propos. om en hamns byggande vid Grenna.
Denna begäran fann K.
M. likväl icke skäl att bifalla, utan anbefallde endast Väg- och VattenbyggnadsStyrelsen att uptaga detta arbete uti det general-förslag, som Styrelsen till denna Riksdag skulle afgifva.
Detta gjorde ock Styrelsen, upförde arbetet i 2:dra klassen, och föreslog för detta arbete ett statsbidrag af 45,700 Rdr
Bko, men arbetet upfördes, såsom jag nämnde, endast i 2:dra klassen eller bland företag som Styrelsen ansåg vara af en jemförelsevis mindre vigt.
Denna hamn är vidare af mindre väsendtlig nytta för seglatsen på Wettern, emedan det redan finns på östra kusten en hamn vid Wadstena, en hamn vid Motala och en lastageplats vid det norr om Grenna belägna Borghamn, hvarest en stor utskeppning af kalksten lär ega rum.
Denna sednare plats är, enl. hvad man berättat mig och enl. hvad man kan se af kartan, en mycket tjenligare plats för en hamn-anläggning än Grenna och torde väl snarare deraf komma i fråga; ty Borghamn ligger nu öppet för alla stormar, men Grenna ligger skyddadt af Wisingsö.
Wettern har redan hamn vid Askersund, Carlsborg, Iljo, Jönköping, Wadstena och Motala, och om då dertill kommer en fullständigare hamn vid Borghamn, så tycks det som om man för seglatsen på Wettern gjort allt hvad som skäligen kan fordras.
Jag vill dermed ingalunda säga, att en hamn vid Grenna icke skulle vara gagnelig, men den synes mig vara af mera lokalt intresse, och för sådana företog kan man under närv:de förhållanden icke säga att medel finnas att tillgå.
Man har visserligen sagt, att tillgångar upkommit derigenom att anslag blifvit afslagna, hvilka afdelningen tillstyrkt.
Men dessa tillgångar äro väl mera fingerade än verkliga, och för öfrigt hafva R.
St:r beviljat högst betydliga anslag utöfver hvad StatsUtsk. tillstyrkt, så att anslagen torde komma att blifva ändå större än Utsk. beräknat.
Jag vågar således tro, att skäl icke förefinnas att räkna detta arbete bland dem, som företrädesvis böra komma i fråga, då Grenna redan har en lastbrygga, hvilken om den också icke upfyller alla kommunikationsfordringar, dock i betydlig mån underlättar densamma, och anser 90 Den 5 December f. m. att R. o.
Ad. bör bifalla StatsCtsk:s Betänk., hvarpå jag hos Hr Gr. och Landtm, anhåller om propos.
Cederström, llud.:
Efter det StatsUtsk:s ledamöter med så mycken skicklighet försvarat sitt Betänk., är det icke någon lätt sak att upträda i motsatt riktning; men då min öfvertygelse skiljer sig från de värde talarnes, så torde det tillåtas mig anhålla om att med några ord få uptaga R. o. Ad:s upmärksamhet.
Hamilton som Ilr Bildt hafva påstått, att det skulle finnas på Wetterns östra strand en annan hamn-anläggning, hvilken snarare borde fullbordas, än den vid staden Grenna; men hamnanläggningen vid Grenna är likväl ingalunda af den blott för närmaste omgifning vigtiga beskaffenhet, som man velat påstå; bevis på min åsigt ligger redan deri, att det är icke blott staden Grenna, som begärt detta anslag, utan dessutom 21 socknar i Östergöthlands och Jönköpings län och staden Eksjö.
Om Väg- och VattenbyggnadsStyrelsen upfört anslaget i 2:dra klassen, så kommer det sig af den trånga begränsning, som denna Styrelse trott sig böra gifva åt första klassen, men det betyder alldeles icke, att Styrelsen ansett detta arbete sakna all vigt.
Att äfven K.
M. ansett arbetet verkligen vara af vigt, synes deraf, att K.
M. befallt Väg- och ValtenbyggnadsStyrelsen att uptaga det i sitt general-förslag.
Det är visserligen sannt, att flera hamnar redan finnas vid sjön Wettern, men då R.