Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence Herr Grefven och 7,andtMar skalken yttrade, att då Ridderskapet och Adeln torde önska slut i saken, ansåg Hans Excellence sig böra ytterligare tillkännagifva, att enär 5i §.
Riksdagsordningen stadgade, att uti ett
Memorial flere mål af olika beskaffenhet icke fingo sammandragas, och häraf måste följa, att ett Memorial, deruti flera ämnen af olika beskaffenhet blifvit upptagne, icke kunde till någon åtgärd eller handläggning lagligen upptagas; alltså och då Friherre Anckarswärds ifrågavarande Memorial innefattade icke allenast en Motion, föranledd af det nyss utfärdade bränvinsbrännings-förbud, utan ock en serskild hemställan om viss Den 3 Julii. 35 om ett forsla» till Tullförfattning för spannemål; samt o att Hans Maj:t Konungen, såsom den förmodade bästa Medlaren emellan de stridiga intressena, täcktes begagna initiativet m. m.
Dessa skiljaktigheter äro så påtaglige, att jag vördsamt underställer, huruvida en remiss under denna oskickliga form någonsin kunnat komma i fråga; men oaktadt dessa ämnen hvar för sig skiljas, bestrider jag ändå Remisserne, af orsak, att de innebära antingen oredigheter3 eller ock sådant, som behofvet ännu icke på- kallat.
Jag anhåller fördenskull vördsamt om Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, att Friherre Anckarswärds Memorial, på grund af de emot detsamma nu gjorde anmärkningar, må förfalla.
Herr Thartij Wolrath:
Jag arnar icke yttra mig öfver innehållet af Friherre Anckarswärds Memorial, ty om det remitleras, lärer vederbörande Utskott nog göra det; men då 5i §.
Riksdagsordningen tydligen innehåller, att flere ämnen ei må uti ett Memorial sammanfattas, och ne två första ämnena i Friherrens Motion äro rent ekonomiska, men det tredje eller om spannemålshandeln, enligt sin natur tillhör BevilluingsUtskottet, tror jag icke att remiss 31 H. 3 * Den 3 Julii.
4t ären 1809 och 1810, för att motivera det generella åtagandet af utskrifning, som Rikels Ständer då åtogo sig, får jag på det högsta yrka afslag å Utlåtandet.
Friherre Sprengtporten,, Jacob Wilhelm:
Den stora och verkligen ovanliga pluralité, hvarmed Ridderskapet och Adeln härom dagen medgaf, att kunna få uppställa hästar i stället för manskap vid extra roteringen, synes bevisa, att Ridderskapet och Adeln inser fördelarne af en sådan åtgärd; men då man önskar den, bör man ej sjelfmant lägga hinder i vägen för dess-utförande, hvilket ofelbart skulle ske, om förevarande Utlåtande bifölls.
Jag kan således icke annat än tala för afslag derå.
Beväringen är säkerligen större, än Extra Roteringen kan vara.
Således försvinner icke helt och hållet det beslut Rikets Ständer tagit.
Dessutom finnes ingen rättvisa deruti, att den Ordinarie Roteringen får lega inom beväringsåren, men icke den Extra.
Om Extra Roteringen förbjudes att lega inom beväringsåldern, hemställer jag, om det icke är skäl, att förhållandet blir lika med den ordinarie.
Jag anhåller ännu en gång om bifall till Utlåtandet.
Friherre Ulfsparrej Georg:
Utom det att jag till alla delar förenar mig med Grefve Brahe, får jag tillkännagifva, att hvar 42 Den 3 Julii. och en, som befattat sig med Beväringen, erfarit, att den med nöje är tillsammans.
Genom den åtgärd, som nu är föreslagen, skulle den minskas i farans stund.
Jag instämmer derföre med dem, som yrka afslag å Utlåtandet.
Jag får till alla delar förena mig uti hvad Friherre Sprengtporten nyss anfört, att om detta Utlåtande bifalles, skall det förut fattade beslutet om liästars hållande i stället för karlar af Extra Roteringen, tjena till intet.
Emellan 3 å 4,000 Nummer af vår effectiva styrka skulle dessutom försvinna, om legning finge ske i BeväringsClasserne.
Jag yrkar således afslag å Utlåtandet.
Herr Tham, Wollrath: Sedan Ridderskapet och Adeln antagit, och, såsom jag hoppas, äfven de andra Stånden antaga Konungens Proposition, att hästar få anskaffas af extra roterade Hemmansägare i stället för karlar, kan utgången af denna fråga vara mera likgiltig.
Dock anhåller jag att få göra några anmärkningar emot hvad sorn är sagdt.
Man har yttrat, att hela Beväringen skulle vara onyttig, i händelse de, som skola prcestera soldater, få lega inom bevärings-åldern.
Jag tror ej, att man beliöfver befara det.
Jag tror, att Beväringen i de 2 eller 3 första klasserna, som först uppbådas, är så tillräcklig, att jag skulle Den 3 Ju lii. 4? önska, det mitt fädernesland vore i sådant skick, att det kunde utrusta och bevara dem alla.
Jag tviflar på, att den \ och den 5 klassen kunna någonsin uppbådas.
Vi hafva ej tillgångar att utrusta dem, och vi kunna ej göra armeen större, än behofvet och våra tillgångar medgifva.
Detta är en orsak, hvarföre det ej är farligt att bifalla Utlåtandet.
Jag hemställer dernäst till Herrar Militairers bedömande, om man icke, derest man skall taga utom beväringsåldern, endast finge lega sådana, som äro öfver s5 år gamla.
Jag tror dock ej, att det är vid den åldern, som man helst önskar få Recruter.
Månne man icke önskar få personer, sorn äro under 25 års ålder, och hvilka äfven derföre äro skickligare att lära sig.
Jag finner således ingen fara för landet uppkomma genom bifall till detta Utlåtande.
Jag anhåller att få fär sta uppmärksamheten deruppå, att när BoudeStåndet antog förslaget om Beväringen , var det med det uttryckliga förbehåll, alt Extra Roteringen skulle utgå, innan någon klass af Beväringen uttogs.
Då Beväringen 1812 beslöts, skedde det utan vilkor.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, om Ridderska - Den 3 Julii. pet och Adeln behagade bifalla EkonomiUtskottets förevarande Utlåtande.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence gjorde Proposition till afslag å EkonomiUtskottets berörde Utlåtande.
Friherre Wrangel begärde votering.
Den, som bifaller Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Utlåtande, rörande yrkad rättighet för Extra Roteringsskyldige, att anställa legning inom Beväringsåldern, voterar Ja 5 Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde Utlåtande hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit.
Hvilken Voterings-Proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt derefter anslogs.
Sedan 4r> 43» 4^ och 44 §§. i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan tre qvart till 8 eftermiddagen, och befunnos efter voterin - Den 3 Jul i i.
45 gens slut klockan tre qvart till g eftermiddagen, sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit som följer: Ja —■ 66.
Nej —*• 118.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, det EkonomiUtskottets ofvanberörde Utlåtande således blifvit af Ridderskapet afslagit.
Upplästes StatsUtskottets denne dag uqder N:ris rp4 oc^ *9^ aflålne 2:ne Memorial, innefattande 2:ne anledningar till anmärkningar emot Föredraganden för Handels- och FinanceÄrenderne, hvarom remiss begärdes till ConstitutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skulle; och blefvo berörde 2:ne anledningar till anmärkningar, jemlikt 29 §.
Riksdagsordningen, till ConstitutionsUtskottet remitterade.
Företogs till pröfning BevillningsIJtskottets ej mindre den 7 sistlidne Martii under N:o i5 afgifne, och den 26 i samma månad eft. m. på bordet lagde, Betänkande, angående Stämplade Pappersaf - 46 Den 3 Jul ii. giften; än ock den 2g sistlidne Maji under N:o 2g meddeldte, och den 19 derpå följde Junii e. m. på bordet lagde, Utlåtande öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar.
Jag anhåller, att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid en enda punkt, hvaruti jag är nödsakad att begära ändring.
Vid 4 §• 2 Mom. rörande Testamenten, som vunnit laga kraft, har Utskottet både förra gången och nu frånträdt 1823 års Förordning i afseende på Testamentens chartering, på sådant sätt att i sistnämnde Förordning var stadgadt, att ingen charta skulle åläggas Testamenten, då de voro under 3oo R:drs värde; hvaremot Utskottet ändrat detta till 5o R:dr, på enahanda sätt, som Utskottet gjort med Bevillningsafgiften af Testamenten.
Jag gjorde, då frågan om Bevillningsafgiften förevar, dervid den anmärkning, att sådant skulle bereda en obetydlig inkomst åt Staten, men leda till förluster för den, som får Testamente, genom den borgen han måste ställa för Bevillningens liqviderande.
Förhållandet är alldeles detsamma med charteringen.
Dessa Testamenten skola, vid uppvisandet för Domstolen, endast vara försedde med 6 skill, charta, men borgen för det högre chartasbeloppet skall ställas, innan Testamentet får lyftas.
Enär Ridderskapet och Adeln redan ändrat Den 3 Julii. 47 frågan om Bevillning af Testamenten, och återfört den till hvad den var efter 1823 års Förordning, skalle jag anhålla att Ridderskapet och Adeln äfven ville ändra detta stadgande i likhet och enlighet med hvad j823 års Ständer beslöto, eller att alla Testamenten under 3oo R:dr skulle vara fria från charta.
Detta är den enda ändring jag yrkar.
För öfrigt har jag intet att påminna.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall af hvad Herr Tham vid 4 §• 2 Morn. rörande Testamenten ., som vunnit laga kraft, föreslagit, nemligen: att alla Testamenten, som i contant eller värde icke uppgå lill och med 3oo R:dr Banco, borde fritagas från chartering.
Jag anhåller, att vid 16 §. angående borgens ställande för Chartce-Sigillatce-uppbörd få förklara, det jag, för min del, skulle önska, att det stadgande, som hittills ägt rum, 1 afseende på den Chartas-Sigillatas-uppbörd
Domare hafva om händer, måtte få fortfara, att nemligen inventering skall ske 2 gånger, och icke 4 gänger, om året, såsom Utskottet föreslagit.
Jag gör det hufvudsakligen på de grunder, som Herr af Geyerstam i sin reservation anfört.
Felet 48 Den 3 Julii. här i Sverige är vanligen, att man försummar de controller, som finnas stadgade, och att man, då missbruk uppkomma, häldre än att efterse och bestraffa försummelsen, fördubblar controllerne, hvarigenom de ännu mindre blifva iagttagne.
I stället för att hålla sig vid de 2 inventeringarno, genom hvilkas verkställighet missbruken ganska väl kunde förekommas, har mai nu föreslagit 4- De torde blifva ogjorde, och då är det bättre att hafva 2:ne, som sättas i verket, än 4» sorn blott stå på papperet.
Den punkt frågan rörer är den sista i BevillningsUtskottets sednare Utlåtande, och lyder sålunda: Ordinarie
Domare_, som ej för de dem lemnade chartor ställa borgen j afgifva redogörelse för uppbörden tillika med de influtna medlen fyra gånger om året, eller inom den i5 Januarii j i5 April, i5 Julii och i5 October; ägande Vår Befallningshafvande, att hos Ordinarie
Domare j som ej ställt borgen j anställa inventering, när så lämpligt prof vas.
Herr af Geyerstams reservation är af följande innehåll: ”Äfven får jag reservera mig emot ett an”nat Utskottets beslut, hvarigenom det blif’’vit föreskrifvet, att inventering af det hos ”Domare befinteliga stämplade papper skulle ”hållas 4 gänger om året, derföre att jag ”icke anser det behöfligt, emedan Staten vis - Den 3 Julli. 49 ”visserligen icke torde fått vidkännas någon ”förlust på det af vederbörande
Domare ”uttagna stämplade papper, i händelse den "hittills gällande föreskriften, att invenie"ring och redovisning borde 2:ne gånger ”om året hållas, blifvit behörigen verkställd , "samt derföre att Domare då skulle besvä”ras af inventering under de tider, de äro "sysselsatta med de ordinarie Tingen; och "då de möjligen icke blifvit till fullo er"satta för det belopp af stämpladt papper, "de åt parter utlernnat, hvilken ersättning
"ej sällan mäste utsökas genom biträde af "Krouobetjeningen.” Friherre Palmstjerna, Carl Otto:
I anledning af hvad här blifvit anmärkt, anser jag mig böra fästa uppmärksamheten derpå, att den mening i BevillningsUlskottets sednare Utlåtande, som nyligen af Herr von Hartmansdorff blifvit uppläst, angående Domares iakttagande i afseende på stämpladt papper, icke innehåller, att inventering skall ske 4 gänger om året, eller att den förut vidtagne mesuren blifvit fördubblad, utan att redogörelsen för Chartorne skall ske 4 gånger om året, men inventering, när så lämpligt pröfvas.
Dessa mått och steg tror jag vara ganska ändamålsenliga.
Att redogörelsen afgifves 4 gånger ora året, är ej för mycket, och att inventering sker, när så lämpligt pröfvas, vill ej säga annat än 3i H. 4 5o Den 3 Julii. att den sker, när balance kunde förmodas; och då är inventering nödig.
Jag kan ej finna annat, än att meningen är sådan, och i den händelsen innehåller stadgandet ej annat än hvad som är riktigt.
BevillningsUtskottet har icke föreslagit, att inventering skall ske \ gånger om året, utan endast föreskrifvit, att den ordinarie
Domare, som ej vill ställa borgen, skall afgifva redogörelse 4 gånger om året, det vill säga, skicka in räkning till Konungens Befallningshafvande.
Det beror af Konungens Befallningshafvande, att hos den Domare, som ej ställt borgen, göra inventering, när lian så lämpligt pröfvar.
Det kan ske flere gånger om året, och det kan ske ingen gång.
Orsaken härtill utbeder jag mig få gifva tillkänna.
Ända till 1823 var det Domare ovilkorligen ålagdt, att ställa borgen.
I anledning af en Motion, som då gjordes hos Riddel skåpet och Adeln, afskaffades detta, emot det alt inventering och redogörelse skulle ske 2 gånger om året.
Vid denna Riksdag väcktes flere erinringar i anledning deraf, att flere Domare uteblifvit med redogörelser, och att balancer uppkommit.
Utskottet föreslog då i sitt första Betänkande, att man åter skulle föreskrifva borgens ställande.
Deremot åter äro flere anmärkningar gjorda, och det är numera upplyst, att den största balancen blifvit liqviderad.
För att Ben 3 Juli i. 5t undvika borgens ställande, och tillika göra Statens säkerhet så mycket större, har Utskottet ålagt
Domare skyldigheten att afgifva räkning 4 gänger om året.
Att göra inventering, beror på Konungens Befallningshafvande.
Det står ej, att den skall ske 4 gänger om året.
Jag medgifver visserligen, att det kan falla Domaren besvärligt, att under ett Ting uppgöra sin räkning, men det är ej omöjligt att före afresan hemifrån hafva den färdig.
Jag tror således, att förslaget kan bifallas, utan att Domare-corpsen lider mehn i sina göromål.
I anledning af hvad Herr Tham yttrat, rörande afsigten med det förslag Utskottet framställt, nemligen att Domare 4 gänger om året skola afgifva räkning, och inventering hero på Konungens Befallningshafvande, anser jag mig böra nämna, att en räkning angifven, men overificerad, är detsamma, sorn ingen räkning, och någon annan verification på Chartae-uppbörd finnes ej utom i förening med inventering.
Således måste räkningen uppgöras vid inventerings-tillfället, och har balance då uppstått, blir den genast anmärkt, hvarigenom Konungens Befallningshafvande kommer i tillfälle att tillämpa förfaltningarne emot de brottslige.
Hvad det beträffar, att räkning skulle afgifvas utan inventering, så långt ifrån att 3i H. 4* 52 Den 3 Julii. derigenom afvända balancer, skulle man få dem till större belopp än hittills.
Konungens Befallningshafvande voro då fria för ansvar, emedan de ej voro skyldige att misstänka underslef, förrän det bevisligen blifvit yppadt, och kunde således ej ansvara för brister ne.
Jag instämmer med Herr von Hartmansdorff i den af honom gjorde anmärkning.
Jag är till det mesta förekommen af Friherre Cederström.
Om den så kallade redogörelsen skulle beslå blott i en lös uppgift, utan att bekräftas af inventering, så är den utan tillförlitlighet.
Om Konungens Befallningshafvande hos några anställde inventering, när så lämpligt pröfvas, skulle dessa anse det såsom en chican, om ej dylik inventering skedde hos alla, och Konungens Befallningshafvande således nödgas att aldrig eller alltid göra sådana.
Kanske hände det förra, snarare än det sednare.
Jag tror således bäst vara, om det gamla får stå qvar.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll den af Herr von Hartmansdorff vid [6 §. angående horgens ställande för Chartce-Sigillatce-uppbörd tillstyrkte förändring, eller att det i Utskottets sednare Utlåtande föreslagne tillägg må erhålla följande lydelse:
Domare Den 3 Julii. 53 skola, ehvad de för de dem lemnade Chartor ställa borgen eller icke, afgifva redogörelse för uppbörden, tillika med de influtne medlen, tvenne gånger om året, eller inom den i5 Januarii och 15 Julii; vid hvilka tillfällen Vår Befallningshafvande äfven åligger att låta hålla inventering.
Herr Lefren, Johan Pehr: Emot det af Bevillningsutskottet vid 3 §.
5 Mom. i afseende på controll vid handlingars chartering föreslagne tillägg, har Herr af Billbergh afgifvit en Reservation rörande chartering af fastebref, hvaruti jag instämmer, och hvilken innehåller ett så lydande förslag:
"Efter slutet af hvarje
Ting åligger ■”det Domare att in dupplo till Kronofogden aflemna uppgift på dnvid Tinget lag"farne köp, hvarå tredje uppbudet blifvit "meddeladt, innehållande ej mindre köpe”summan, än det Chartse-belopp, hvarmed "hvarje köpe- och fastebref är belagdt, och "derest något tredje uppbud icke skulle haf"va blifvit bevil juel t» bör bevis derom till "Kronofogden afgifvas.
Af dessa uppgifter "behåller Kronofogden det ena exemplaret, "för alt dermed verificera uppbörden, af per "mille afgiften till Wadstena Krigsmanhus, "och aflemna det andra exemplaret till Hä"rads- eller Mantals-Skrifvaren, sorn,, vid "Mantalsskrifningen äger fordra uppvisandet af dessa köpebref med dertill hörande 54 Deu 3 Julii. ”fastebref, i den ordning de sista vid Domstolen hinna utfalla, samt å dem anteckna ”intyg, att de blifvit företedde och befuu”ne vederbörligen charterade.” ”1 Städerne erhålla vederbörande Mantalsskrifvare enahanda uppgift ifrån Magi”straterne, samt hafva lika åliggande med ”Mantalsskrifvare på landet,” ”Skulle någon vägra uppvisandet af des”sa handlingar eller oriktigheter förefinnas, ”anmäles sådant genast till Konungens Befallningshafvande, som befordrar den rät”telse sakens beskaffenhet fordrar,” Då vid början af Riksdagen man yr-, kade, och det med skäl, att controll beböfdes på denna uppbörd, anser jag, att den af Herr af Billbergh föreslagne åtgärd är med ändamålet mest förenlig.
Jag anhåller således om proposition i enlighet dermed, Herr Tham:
Jag värderar ganska mycket det af Herr af Billbergh gjorde förslag, men kan ej dela den siste Talarens mening att det nu skulle antagas.
Det har många förtjenster, men det är ofulländadt, ty det innehåller ej, huru förfaras skall, om MantalsSkrifvaren underlåter att efterfråga fasteoch köpebref.
Det står endast, att om oriktigheter förefinnas, sådant skall anmälas hos Konungens Befallningshafvande, som för - Den 3 Ju Ii i.
55 skaffar rättelse.
Men det är ej uppgifvit, af hvem eller huru rättelsen skall sökas.
Ett Lagförslag skulle då fordras i detta afseende, och ett sådant beliöfves ej nu.
Dessutom skulle fråga uppstå, huruvida originalhandlingen skulle uppvisas, eller om man finge förete afskrift.
Detta är förekommit genom den af Utskottet nu föreslagna åtgärd, att intet document får någonsin vid publikt
Verk uppvisas utan att vara charteradt.
Det får ej hjelpa, hvad hittills gillats, eller alt på documentet stått att det varit belagdt med charta.
Nu skall det verkeligen vara charteradt.
Ingen lär derefter underlåta, att hafva sina köpehandlingar charterade.
Då äro alla befarade missbruk hjelpte, och intet skäl finnes, att antaga en förändring, som skulle föranleda till Lagstadganden, hvilka möta svårigheter vid verkställigheten.
Jag tror ock, att Betänkandet i denna del är af 3 Stånd bifallit; om så är, lärer ej det fjerde
Ståndets beslut föranleda någon förändring i verkligheten.
Någon votering inom Förstärkt Statsutskott, i anledning af ett
Stånds från de öfriges skiljaktiga beslut, lärer ej kunna äga rum, i afseende å en reglementarisk åtgärd.
Jag hemställer i anledning häraf, alt Betänkandet mätte bifallas i denna del.
Det af Herr Lefrén yrkade bifall å Herr af Billberghs för - 56 Den 3 Julli, slag, för att vinna controll på biläggningen af stämpladt papper, medför ej dea åsyftade verkan.
Det är ej nog, att man uppgifver, om en sådan biläggning af vederbörande inlemnas til!
Mantalsskrifningen, ty ingen Författning finnes, som ålägger en enskild man att komma fram med en original-handling, utom då han behöfver prestera den vid laga Domstol.
Mea det finnes en annan utväg, den att alla handlingar skola vara skrifna på Charta, Då vöre controllen gjord af sig sjelf; och bestämningen vore gjord med några ord.
Derföre får jag föreslå att, om någon ändring i detta fall skall ske, och om ej, såsom Herr Tham yttrat, Betänkandet i denna del redan är af 3 Stånd bifallit, den förändring måtte vidtagas, att aila sådana akter skola vara skrifne på Charta och ej dermed belagde.
Utan att vilja vara envis i förfäktande af dea mening, jag uttryckt i min Reservation, får jag dock besvara de deremot gjorde anmärkningar, så vidt de icke åsyfta ändring i hvars och ens enskilta öfvertygelse.
I anledning af hvad Herr Tham anfört emot mitt förslag, att MantalsSkrifvarne borde, vid Mantalsskrifningarne, controllera charteringen af köpe- och fastebref, får jag erindra, att desse handlingar synas vara i enahanda cathegori med HyresContracter, hvilkas Den 3 Julli. uppvisande vid Mantalsskrifningen, till efterseende, om de äro försedde med behörigt belopp stämpladt papper, redan är föreskrifvit.
Dessutom ligger det i sakens natur, att Konungens Befallningshafvande skola hålla tillsyn öfver, att MantalsSkrifvarne fullgöra de dem åliggande göromål.
Hvad åter angår Friherre Cederströms förslag, att bouppteckningar, köpe- och fastebref skola skrifvas på sjelfva Chartan, så tror jag dels, att icke beloppet kan bestämmas, förrän bouppteckningen är uppgjord och färdigskrifven, dels ock att ChartEe-beloppen till ifrågaställde handlingar skulle blifva af så ojemn beskaffenhet, att tjenliga valeurer dertill icke kunna anskaffas, utan måste fyllas med BiläggningsChartor.
I öfrigt får jag vördsamt hemställa lill Ridderskapets och Adelns eget bepröfvaude, att i allo bifalla Utskottets förslag, eller fästa afseende å min deremot gjorde Reservation.
Det är i anledning af Friherre Cederströms förslag om vissa handlingars skrifvande på sjelfva chartan, som jag anmält mig.
Att skrifva bouppteckning på charta, anser jag overkställbar!, enär man ej, förrän den är färdigskrifven, kan känna beloppet af det stämplade papper, hvarmed den bör förses, så framt man ej vill föreskrifva , att concept dertill först skall uppsättas.
Faste- och köpebref kunna icke heller skrifvas å sjelfva det stämplade pap - 58
Den 3 J u 1 i i. per, som dem tillkomma, ty summorna variera till så olika belopp, att alla möjligen erforderlige stämpel-valeurer icke kunna finnas; och skulle ett påbud härom dessutom medföra den vidlyftighet och omgång för invånarne i landsorterne, att genom correspondence i Stockholm anskaffa den behöflige Chartae-valeuren, enär det icke är tänkbart, alt fullkomlig tillgång derpå i orterne står alt tillvägabringa.
Jag tror i öfrigt, att allt befaradt missbruk är tillräckligen förekommet, genom det i Utskottets sednare Utlåtande föreslagne tillägg vid 3 §. 5 Morn. af ChartaeSigillatfe-Förordningen så lydande: ”Dessutom skall hvarje förut upp”visad original-handling, eller skrift, som ”är utgifven efter det denna författning bör”jat tillämpas, då den vid Domstol eller ”annan Embetsmyndighet företes, vara för”sedd med vederbörligt stärnplndt papper; ”och påskrift å handlingen, angående verk”ställd chartering utan charta, vid intet tillfälle gälla, utom då lagligen styrkas kan, ”att, behörigen annulleradt, stämpladt pap”per varit bi lagdt, men förkommit.”—Jag anhåller alltså om proposition lill bifall härå.
I anledning af Herr T ha ms sista anmärkningar får jag erindra, att då en bouppteckning är uppgjord , är värderingssnmman äfven känd, och att det följaktligen icke är svårt att uträkna Charlas - Den 3 Julii. 59 valeuren, samt vid renskrifningen af oonceptet vara försedd med det erforderliga stämplade papperet för att derå skrifva bouppteckningen.
Samma förhållande inträffar äfven med köpe- och fastebref.
Att erforderlige stämplar till alla behöflig? valeurér ej finnas i ChartaeContorot, är lätt hjelpt med att de anskaffas, oell bör ej möta hinder, då en förökad och säkrare inkomst derigenom beredes Staten.