Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att till irsta Momentet iö:de § 4;c!e Gap. Concurs-Lagen, hvarest ovilkorligen förordnas, ”att om gäldenär häfver tjenst i ”pöket, han ej må, intill dess Dom öfver I10- "nom fallit, tjensten förrätta”, följande modificatiou skulle såsom tillägg antagas:
Dock vederbörande A u c t o r i t e t obetagit, att, vid serskildt sig företeende omständigheter, pröfva, h uruvidaden galdbundne
Em bets- e 1- 1er T j enst em aanen må sid utöfui lige n af dess befattning bibehållas. 2:0
Att då Concurs Lagens i ardra momentet samma § stadgande, att när en Emhets- eller Tjensteman gjort Session, dess halfva lön skulle tilldelas åt en vicarie, åsladkorume en märkelig förlust för Borgenäreme vid alia de tillfällen, der ingen vicarie behöfdes, eller kunde tillförordnas; äfvensom, när Iian kunde vara belåten med mindre än halfva lönen för tjenstens förrättande; nämnde Lagrum borde så förändras, att vederbörande Auctoritet, som viearia förordnar, matte äga att dess aflö»ande bestämma, efter Hvad för särskildt* Den 17 November f, na, 69 Embeten och Embetsverk i förfatningarne stadgadt är. 3:o Att livad
Utskottet yttrat i afseende å Formulair för Borgenärs Eden af Presle-Ständet bifallits, med det förbehåll, att berörde, så väl sorn alla öfrige Eds Formulair, enligt Ståndets redan yttrade underdåniga önskan, måtte en blifvande granskning underkastas.
Uti hvilka beslut de öfrige Riks-Slånden blifvit inbjudne att sig med Präsle-Ståndet förena.
På de skäl, som i Herr Ribbings nyss upplästa Reservation äro anförde, vågar jag afstyrka' bifall å Utskottets betänkande med undantag af det som rör Borgenärs eden.
Jag anser det förslag till denna ed, hvilket Herr Ribbing uppgifvit, vara bättre än Utskottets ; men detta Ater bättre än edens närvarande lydelse, och då blott 2 Stånd redan bifallit Utskoltets-Betänkande skulle, om 2:ne andre afslogo det, edens rättelse uteblifva.
Jag tror derföre, att betänkandet, i hvad densamma angår,bör antagas, men för öfrigt afslås. 7o Den 17 November f. m ; • Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition tiil bifall af Lasj-Utskottets förevarande Utlåtanden.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMars ka lken hemställde , om Ridderskapet och Adelil behagade instämma i Preste - Ståndets beslut.
I anledning hvaraf Herr Grefven och X>än dt-Marskalken frågade, om Riddérskapet och Adeln fann för godt att Lag-Utskottets
Utlåtanden i allt öfrigt afslå , utom hvad angick Utskottets yttrande, rörande Formulair för Borgenärs-ed, sorn af Ridderskapet och Adeln torde gilias.
Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets den 5 dennes, under N:o 208 , afgifne, samt den 10 derpåföjjde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående förslag tiil jemnkning af Riks-Ståndens olika beslut, i frågan rörande nödvändigheten af krönta Kohl-Skrindor oah angåeude Kohlmälare.
Den 17 November f. ra. 7i Herr Grefven och Landt, M a r - skal ken hemställde, om Riddexskapet och Adeln behagade förblifva vid dessuti detta ämne, redan fattade beslut.
Friherre Cederström, Jaeol):
Då det af Preste- och Bonde-Stånden gjorda tillägg,'att mätning skall verkställas , bå de med Stång ocn Tunna, - egentligen icke innebär något annat än en förut öflig rättighet, så kommer frågan, ifall Ridderskapet och Adeln deruti instämmer, i det skick, alt den kan befordras till Expedition, Jag anhåller derföre om proposition till instämmande i dessa begge Stånds beslut.
Uppå derefter af Herr Grefven och La n d t-Mar s k a 1 k en framställd Proposition, fann Bidderskapet och Adeln för godt lill alla delar instämma uti Högvördige Preste-Ståndets och Hedervärda Bonde-Ståndets, rörande delta ämne, fattade beslut.
Föredrogos ånyo och gillades följande Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotlets den 5 dennes afgifné, samt deri 10 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtanden:. 7* Den 17 November f. m. N:o 210.
I anledning af väckt motion 0111 byggnader å Soldate-torpen vid öster’ gelhiands Lif-Grerfadier Regementen, saint desse Regementens befrielse från bevakning vid Vadstena Corrfections-Inrältning.
N:o an.
I anledning af Herr Treffenbergs, Curry Gabriel, motion, om stadgande af vissa föreskrifter, som böra iagttagas vid upprättande af förslag lill Civile och Mili laire tjenster.
HÖgloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen.
In Fidem Protocolli' O. J. Lagerheim.
Plenum flockan 5 eftermiddagen, Uplästes till Justering och godkändes följande Riddarhus-Utskottets insände förslag till' *•
Den\7 Novemi'er e. m: 73 lill Ridderskapets och Adelns underdånige skrifvelser till Kongl. Maj; t: t , 1:0 Angående en: af Ridder.skåpet och Adeln sig åtagen förhöjd Capitationsafgift, att utgå från och med år 1824, intill slutet af det år > då nästa Riksdag upphör, 2:0 Angående upphäfvande af Kongl. Brefvet den 3i Augusti 1762, hvarigenom Kongl. Maj ris Befallnings-hafvande och Re» gements-Cheferne fått sig ålagdt, alt till Riddarhus-Directionen insända förteckningar på de af Adeln å svärds-sidan > hvilka Klifva födde och döde.
(Se Bilagorne N:ris 1 & 2.)
Bevillning^ LagSamt Allmänna Besvärs- och Oecoriomie Utskottens ej mindre den 8 sistlidne Julii, under N:o 124 afgifne, samt den 22 i berörde
Månad eftermiddagen på hordet lagde, Betänkande, öfver det af Committerade lill utarbetande af plan för en förbättrad fattigvård underdånigst inlemnade förslag till en allmän stadga för fattigvifrdenSi Riket ooli tiggeriers hämmande» •jpmR? någre Riksdags-Fullmägtiges i samma ämne ingif Bidd, o Ad.
Pr:ot. ro B. ?.
- 10 74 Detai^ NoVeriffee n*. ne serskildt#
Memorial; än oek den 25 sistledne October under N;o 209 meddeldlé, samt den 3r derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid förstnämnde Betänkande gjorde anmärkningar.
Grefve Gry Idenborg, Joban Henning, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
(Se Bilagan Isbo 3.)
Herr von Har finans dorff, August:
Jag har, då detta mål förra gången förevar, omständligt yttrat mina betänkligheter mot förslagets antagande.
Det har val nu blifvit något förändradt, men som hufvud-grunden derföre fÖrblifvit densamma, och jag anser den vara origtig, så utbeder jag mig, att få göra några anmärkningar deremot.
— Utskotten säga, ”ätt de för” möller man vill vinna genom fattigordnin”gär äro klart och tydligen, alt vår inre ”känsla icke skall lida, och våra utvärtes ”sinnen icke såras af den usles anblick , ”dess hellande och kringstrykande.”
Efter deitäyyttfAnde.är det således icke till förmån för de* fattiga, utan för de icke fattige , det är för att ej besvära de afen församlings innebyggare, sorn ej höra till fattighjonen, med åsynen eller åhörandet af de sednares elände, sorn fattigordningar böra vidtagas.
Den i“f November e, m, 75
Om man trpget ville följa denna,grundsats, så skulle de förmögna; döfva eller blinda komma att betala mindre än andre tili fattigvården, emedan de förra ej kunna böra eller se uselhelen , och således saknade skälet att till fattigförsörjningen bidraga, livar och en bör lätteligen inse både origtighelen af en sådan grundsatts; och att den leder derhän, att fattigvården, ifrån alt vara en frivillig samvets-sak , varder en tvungen pålaga.
Den fattige åter, i stället för att endast hoppas understöd, kan sedermera: yred säkerhet påräkna underhåll, samt att genom besvär hos vederbörande, kunna nödga . sina försörjare lill att gifva honom deras bidrag.
— Detta åter skall vålla fattig - anstalternas oupphörliga förökande, emedan det varder ett af de beqväm-ligaste och säkraste närings-fången alt räknas till fattighjonen.
Andre Länders exempel, hvarest fattig-skatten blifvit högt uppdrifven, och städse tarfvar förökning, torde afskräcka oss ifrån ingåendet i ett sådant system; Och då en af våra äldste Ledamöter, hvars erfarenhet om olägenheten af dylika stadganden icke torde kunna jäfvas, nyss yrkat afslag å Utskottens Utlåtande, så kan jag ej annat än instämma i samma tillstyrkande.
Men då det förslag till fattigvårds - stadga, hvilket derigenom skulle förkastas, blifvit iitärbeladt af cn Comité, hvars nedsättande Riksens Ständer sjelfve begärt; så synes mig den skrifvelse, hvarigenom Riksens Ständer skulle i underdånighet till Kongl.
Majit in - 7ft Den 17 November e. m. berätta deras beslut, böra innehålla att sedan K. M. på Riksens Ständers underdåniga; begäran, nedsatt eii Comité' för behandlandet äf detta ärende, bade Riksens Ständer, genom dess närmare utredning funnit ätt fattigvården , sorn i följe af sin natur, borde ankomma på frivilliga bidrag,- till de fattiges underhåll, icke kunde, då orternas lägenhet och piägseder i detta afseende vöre så olika i Sverige bringas under en gemensam författning för hela landet; Utan ansågc Riksens Ständer det' böra äfven framgent stå hvarje landsort Öppet, att, efter sig der företeende olika omständigheter, oih fattigvården öfverenskomma. —> Jag anhåller således om bifall å Grefve Gyllenborgs förslag.
Jag instämmer till alla delar uti det yttrande, som Herr von Hartmansdorff nu afgifvit, angående förevarande fråga, men anhåller att, i händelse någre; Protocoils-Utdrag i detta amne ankommit från de öfrige RiksStånden^ desamma måtte blifva uppläste.
I anledning häraf upplästes Preste- och Borgare-Ståndens Protocoils-Uldrag af den 7-’de dennes, hvaraf inhämtades, att PresteStåndet funnit för godt gilla och antaga den föreslagne Fattigvårds-Stadgan, med hvad Utskotten dervid yttrat och tillstyrkt, likväl med iagttagande af följande serskildta beslut:
Den 17 November e. m. 77 1:0
Vid Art. 2:dra §. 2 ulra :
Alt enär det allmänna ombesörjer med iner eller mindre bekostnad fattige barns uppfostran, det borde vara det allmännas rätt oell förbindelse att tillse, det barnen å tjenlig, ort uppfostras; och borde följäkteligen fattigvårdsstyrelsen i ofvanberörde fall, utan afseende på den uppfostrings-hjelp föräldrarne s)e!fve kunna Jämna, ega, att efter bästa pröfning förfara, 2:0
Att det af Utskotten föreslagne tillägg vid 3:dje Art. 1 §. matté utgå, och oägta barn berättigas till lattigvård inom den Socken, till hvilken modren hörer då fattigvården påkallas. 3:o
Att i den nya § som Utskotten föreslagit, i stället för den 6:le och yrde uti 4:de Art. al Committerades förslag orden ; "allmänt godkänd grund,” borde ändras till: "af pluraliteten godkänd grund;’, äfvensom alt, i öfverensstämmelse dermed , och lill undvikande af tvetydighet orden: "genom pluralitet,” borde tillsättas näst framföre ordet, "ense,” som vidare i samma §. förckomme. 4:o
Att för 3:dje, 4;de och 5:fe §§. af 5:te Art. borde i allmänhet stadgas: Att Fattighjon , sorn kringstryker och med hellande besvärar, må fasttagas, och till den församling återföras, hvarest det fattigvård åtnjuter; Alt kostnaden härvid ersättes af 78 £5?’
D e n i 7 November e. m. denna samma församling, hvars fattigvårdstyrelse må äga , att med tjenlig» föreställningar förehålla den tiggande sin vanart, och i händelse han deraf icke rättas, utan vidare kringstryker, gifva derest det barn är detsamma lämplig aga , men om det är äldre person , kunna anmäla honom hos Konungens Befallnings-hafvande, sorn då, efter omständigheternes föranledande, må döma fattighjonet till En högst Trenne Månaders arbete å Tuckt- eller Arbets-hus, hvilket straff må kunna, vid förnyad förbrytelse, fördubblas. 5:e
Att då, efter den förändring 3:je och 4-'de §§ i 5:te
Art: undergått, ingen egentelig straffbestämmälse återstod för Fat • tigvårdsstyrelsen eller Magistraten att tilllämpa å fattighjon, och Konungens Befallningshafvande icke eller kunde döma till arbete, utan på fattigsvårds styrelsens anmälan 6 och 8 §§ borde, såsom öfverflödige, helt och hållit utgå.
G:o Att i 6 Art. 2 § orden: ”dock skola alla dylika Reglementen och öfverensko mm elser 0 v i 1 k o r 1 i g e n u nderssällas etc. borde sålunda förändras: ”dock må alla dylika Rlegenienten och öfver en skom m e 1 ser, elär så åstundas, underställas etc.”
Den 11 N o v e tfa b e r e, m. 79 Uti hvilka beslut de öfrige lUks-Slanden blifvit inbjudne att sig med Preste-Ståndet förena.
Hvaremot Borgaren-Ståndet stadna! i det beslut, att den hufvudsakliga pröfningen af detta mål, borde intill nästa Riksdag uppskjutas . och Riksens Ständer, till svar på Kongl. Majrts Nådiga Remiss, med anmälan härom , i underdånighet anhålla , det Committerades , till utarbetande af plan för en förbättrad fattigvård , afgifne Betänkande och Förslag , samt Utskottens ofvanberörde Utlåtanden, mätte emedlertid serskilt befordras till trycket, och hållas Allmänheten tillhanda, på det allmänna omdömet öfver dessa vigtiga och grannlaga ämnen må , innan nästa Riksdag , hinna stadga sig , och kommande Ständer blifva i tillfälle att, äfven med ledning deraf, öfver förslaget sig utlåta.
Herr von Hyne, Georg:
Då Riksens Ständer vid förflutne Riksdagar begärt att en sådan Comité skulle nedsättas, som uppgjörde grunden för en allmän Fattigvård, erkänner jag med underdånig vördnad Kongl. Majrts omvårdnad, i det Kongl. Maj:t bifallit en sådan Ständernes önskan, samt förordnat en Comité i detta ändamål; men jag har med mycken förundran afhört Co»litens förslag, och med lika förundran, att de sammansatte Utskotten förenat sig deruti f att ca allmän. fotUS-väpds
Dag skulle 8o Den 17 Ko v ernber e. m, vara nyttig för Landet
Jag anser dell deremot vara så betungande för landet, att jag ej kari annat än begära afslag å betänkandet.
Jag skulle hafva mycket att anmärka emot Betänkandet, grundadt på en 20-årig erfarenhet, såsom Landtshushållare, om jag ville granska deta]jerne i förslaget; men jag tror mig icke behöfva yttra annat, än mill öfvertygelse, att någon sådan författning, sorn ifrågavarande förslag, ej kan för bela Sverige utfärdas, emedan den icke kan inefatta sådan.e stadganden, som voro fördelaktiga på alla ställen i Riket, och hvarmed Folket vore belåtit dock torde det vara en möjlighet att förslaget är nyttigt och lämpligt för Städerne men jag yttrar annu en gäng att det ej är antagit för landet.
— Om jag således skall förklara min tanka i detta ärende, så instämmer jag uti Herr Ribbings reservation , som åtföljer Utskottens-Betänkande, likväl vill jag ifrån den samma göra ett undantag; men om Ridderskapet och Adeln helt enkelt vill afslå Betänkandet, utan att föreslå något annat i stället, har jag deremot ingenting att påminna.
— Det undantag jag ville göra från Herr Ribbings reservation, vore det, att jag för ingen del kan förlika det med lnin känsla, som uti 1788 års författning stadgas, att icke hvarje person skall vara obetagit, att taga sin tillflyckt till hvad ort han för-gpdt finner, och således få bosatta sig i hvillken Socken af Riket - Den 17 Ho ve Riber e. m, lift linn lielst vill Om någre utflytta från en Socken, så skola ju åter ändra inflytta.
Jag tror derföre, att det år en kränkande lag för menskligheten, alt föreskrifva, hvarest den eller den skall vistas, helst menniniskan är fri , och såsom sådan
Lör hon åsa rätt alt bosätta sig, hvarest h.on finner sin Lästa utkomst.
Herr Rosenblad, Bernhard-:
Jag tiger allt lör liten kännedom om obia orters locala förhållanden , lör att ingi uti pröfning af det speciella i Utskottens förslag , men hvad jag tror mig kunna inse är, att en allmän fattig vårds-lag i Sverige blott skulle dana lättingar och öka folkets bördor.
— Jag ber att få åberopa arne hinders exempel, som lyda under samma spira, men ega olika författningar i delta afseende, och det är England och Skottland.
I det förra, der stadgar finnas, alt hvarje församling ovilkorligen skall underhålla sine fattiga, har afgiften eller taxorne dertill stigit till den grad, att de redan för flere år sedan under ett jemnt stigande uppnått 9 millioner pund sterling, och förvandlat ej mindre än en ^rdei af landets innevånare lill underhålls-tagare af fattigvården; — och hafva ansp#5ken hos denna blass af Invånare stigit derhän, att de vanligen dricka sitt limvatten, och knota högt Kidd. o, Ad.
Prof. io B, 2. Afd. u Den i 7 November e, m. (”åtminStoiVe iSodra England) om de erhålla annat bröd' än hvetebröd.
Denna starka lörsamlingarnes borda bär verkat de strängaste lagar till hinder för den ena församlingen, sitt skjuta underhållet af sina fattiga på en annan.
Också äro så stora hinder lagde i vägen 'för en fattig arbetare, i synnerhet om han är gift, att flytta till en annan ort, att ofta det ena Grefskapet kan ha blist på ar~ betare tinder det att ett nästgränsande saknar sysselsättning för sina, och att ej sällan dagspenningen för summa arbete kan vara tredubbelt större än på 7 a 8 mils afstånd.
I Skottland deremot finnas inga fattig-taxor inga fattiglagar som hindra verksamma arbetare att söka sin näring, der de kunna lättast erhålla den, men också få fattiga.
Då jag önskar alt mitt fädernesland i detta afseende måtte likna Skottland, ej England, så instämmer jag med Herr von Hartmansdorff uti begäran om afslag å Betänkandet.
Att döma efter de varda Ledamöters yttranden, som talat, skulle man förmoda, alt bär vore fråga om , att vilja på en viss klass medborgare lägga nya skatter; men så är hvarken endast, att, i händelse en församling ville undandraga sig, att ordentligt underhålla sina fattige , så alt de färdades omkring i andre Socknar, stadga en Lag som föreskref huru då förhållas skalle.
Att ett Correctif Den 17 November e. m; 83 finnes, är af nödvändigheten påkalladt, på det att den Församling, som icke ingår uti någon öfverenskommelse örn sine fattiges underhåll , icke må kunna hvälfva en sådan skyldighet å en annan Församling; men i de Soknar eller 1 Orter, hvarest öfverenskommelse härom träffas , där kommer visserligen ej den af Utskotten föreslagne författning all medföra gällande kraft.
För min del anser jag det vara en stor skilnad emellan de af Utskotten tillstyrkte åtgärder, och de Lagar, som, i delta afseende, äro utfärdade i England, och den skillnad, som man finnér vara emellan dera, sorn äro gällande uti England, och Skottland', finner man äfven, om man jemföra linland; hvadan jag tror, att man icke bör framlägga andre Länders exempel uti denna fråga.
— Den är här helt enkelt den, om en Församling kan få undandraga sig att underhålla sine fattige samt således äga rätt, att påbörda en annan Församling, alt för dem draga försorg; och sont jag anser Utskottens-Belänkande vara välgrundad.!, till förekommande deraf; anhåller jag om bifall derå, med de förändringar, sorn af Preste-Ständet blifvit beslutade.
Ehuru en af Utskottens Ledamöter nu yttrat, att här icke vöre fråga om , att läggä fattig-vården på en annan klass medborgare, än den, hvilken hittills underhållit dem, och atf föremålet endast vore, att förmå hvarje församling alt vårda sina fattige, torde mig, Den 17 November e. m. såsom äfven Ledamot af Utskotten, likväl tillätas säga motsatsen.
Utskotten tillstyrka, alt, derest godvillig öfverenskommelse inom en församling ej kan t rädas, alla Innevånarue derstädes skola erlägga afgift till fattigvården, i mohn af den bevillning de betala. —•
Jag hemställer, om icke en Milit, dr person, ett tjenstehjon oell med ett ord alla löntagare, samt följakteligen sådana, som nu ej utgifva något till fattigas underhill, då komma att af deras lön gälda en dryg del; —■ och jag öfverlemnnr lili hval- och en, att bedöma, sorn känner t. es. Subaltern Officerares knappa löne-tiiigångar knappast : tillra cklige att betala Uniformen med , om en sådan tjensteman bör erlägga någon afgift till de fattiges underhållande af Bonde-Ståndet, helst jag tror, att han derigenom, att han årligen betalar afgift till Arméns pension,s-kassa fullgör hvad linn skäligen af honom skulle kunna fordra.
För min del ansar jag att endast Jordbrukare, ooh således icke någon annan klass medborgare på landet, böra erlägga afgift till försörjningen af fattige Jordbrukare.
Gederström har trott, att de nu gällande föreskrifter i denna fråga, voro otiiiräcklige i afseende derpå, att tvinga en församling att fullgöra en ingången öfverenskommelse, eiler att vårda sine fattige, i händeke af underlåtenhet; äfvensom att en person, då han ser, att han kan hvälfva en skyldighet på en annan , ej vill ingå uti nå - Den 17 November e, m. 8f, gon öfverenskommelse.
— Jag har viii allt för liten erfarenhet och kännedom i denna del, men jag tror dock att allmänna rösten vittnar tvärt deremot.-—
Man har bär begärt bifall ä Utskottens Betänkande. —»
Jag liar tillräckligt yttrat mig deremot, och vill ej vidare uppehålla tiden, men man har äfven föreslagit att Ridderskapet och Adeln skulle antaga Preste-Ståndets inbjudning; då deruti föreslås att det fattighjon, sorn uppför sig oskickligt, skall dörnas till arne månaders arbete, tror jag ejf att Ridderskapet och Adeln bör ingå på inbjudningen, helst jag icke kan föreställa mig, att sådane personer, som kunna arbeta, böra blifva förcmfd för fattigvården, utan endast de, som ej kunna förtjena lifs-uppehälle.
Jag anhåller, i följd af allt detta, 0111 afslag å Betänkandet.
IIerr Munck, af Rosenskjöld, E berhard:
Jag tillstår, att jag icke tagit någon närmare kännedom af ifrågavarande Betänkande, emedan jag varit sysselsatt med andra ämnen; men då detta Betänkande angår fattigvården i Riket, skall jag anhålla, att få anföra några reflexioner.
Jag tror, att man bör göra mera afseende på det hela, och således vara mera angelägen 0111, att söka förekomma, att icke de fattiges antal, ökas, än att vårda och underhålla dem, som redan äro det, på samma sätt, som man bör vara mer angelägen om alt förekomma 86 Den 17 November <*. m. en sjukdom, än att bola den, samt att heldre söka förekomma brott, än att corrigera dem, som redan begått något sådant.
— Vid sjelfva Betänkandet, sorn jag till någon del bort, skall jag be iå anmärka, alt, efter min tanka, fattig-afgiflen visserligen icke bör utgå efter bevillnings-princip, ty då kunde man risquera, att de Contribuerande äro fattigare än de som emottaga understödet, emedan jag känner personer, sorn äga S tads-egendoin, och deraf, i anseende till en hög, köpeskilling, måst betala mera i bevillning, än de af den samma haft i behållning , och dymedelst skulle en sådan person kunna komma att erlägga mera till fattig-försörjningen, än den som ägde flera Tunnor guld.
— Då man vili hindra fattige personer, att gå omkring och tigga sin föda, bör inan vara pligtig att föda dem, antingen genom tjenliga Arbets-Inrättningar, eller ock genom årligt underhåll. -— Jag känner iner än ett ställe, der förbud ägt rum för den fattige, att icke gå omkring och begära tili sitt lifs uppehälle, och hvarigenom man velat tvinga dem att förblifva inom thess församling; men skulle de det 0- akladt icke begifvit sig af, hade de visserligen svultit till döds; oe-h mycket strängare författningar i denne del läradeicke kunna hafva i Barbariet.— Med Utskotten är jag ense der uti, att minderårige barn, sorn ej hafva under' stöd af sine föräldrar, äro lika berättigade och förtjente att få begagna sig af fattigvården, som ålderstegne och utfattige, och I)c a i"
November e, m, 87 det s-å mycket häldre, som de sednare ofta, genom liderlighet och lättja, elier 0- försigtigt lefverne sjelfve äro orsaken , hvarföre de behöfva njuta fattig-forsörjning. —■
Man har ej rikligt begrepp om fattig-vården i England, man fasar för den enorma summa1 af 10 millioner pund sterling, som dertill åtgår; — men då man vet. att den lill en stor del betalas, för att derigenom nedsätta arbets-dagspenningen, är den ej så tryckande.
— Då nemligen kriget i England böljades för 3o år sedan, föresåg man att dagspenningen skulle okas, och att när, sedan fred inträffade, det icke skulle blifva så lätt, attåter nedsätta den; Man beslöt derföre att icke föröka dagspenningen, ehuru prisen på födoämnen siego, utan i dess ställe öka fattig afgiften , så att dagsvärkskarlen erhöll af fattig kassan ett visst understöd, då äfven ett vist antal personer inom hvarje familj voro födde.
— Man ser väl desse fattiga persöner dricka The, men det kommer alldeles icke af Öfverflöd, ulan deraf att det är dåligt The', och så dåligt, alt jag tror det ingen här i Sverige ville dricka det.
Detta limvatten nyttjas på fle re s.ällen uti fattig Inrättningar, såsom en allmän frukost för d'é fattige, och jag har sjelf sett i England en Torpare dricka tim till frukost, men han ägde icke andre än gamle och trasige kläder alt skyla sig med, och således kan jag ej fÖJmodä, att man bor bedömma alt vul-måga finnes hos dem, som 88 Den i 7 Novemi) er e , m . dricka thé.
— Flere personer, sorn få understöd af fattig kassor, äro visserligen icke fattige, men uär de hafva öfver ett visst antal