Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågan är väckt inom BondeSt. af en dess ledamot Elof Andersson från Wermlands län, och rörer frågan om öfverjägmästarebostället
Gates öfverlemnande till staden Arvika, emedan staden numera i anseende till tilltagande folkmängd och ökad rörelse m. m. har ett allt för litel utrymme.
Men då nu innevånarne icke gjort någon ansökning härom eller någon pröfning af förhållandet på stället försiggått, och K.
M. icke eller derom afgifvit någon propos., utan det endast är en enskild person från Wermland som derom väckt fråga, så synes mig Utsk. hafva saknat skäl att tillstyrka R.
St. att med så beskaffad skrifvelse, som den föreslagna, besvära K. M.
Dessutom kan man taga för afgjordt, att om innevånarne i merberörde stad verkligen finna sig va - Den 19 Februari e. m. 613 ra i behof utaf den omlaldta utvidgningen, de icke lära underlåta att derom hos K.
M. göra anmälan, hvarefter K. M., sedan vederbör. i ämnet sig yttrat, förfarer efter omständigheterne.
Det torde jemväl tillåtas mig alt, i likhet med Gr. Gyldenstolpe, fästa R. o.
Ad:s uppmärksamhet på alla de förutsättningar, som Utsk. gör i sitt förslag lill und. skrifvelse.
Utsk. förutsätter nemi. först, att innevånarne skulle ingå till K.
M. med en und. ansökning.
Göra de det icke, sä tjenar ju den föreslagna skrifvelsen rakt till ingenting.
Derefter förutsättes, _ det K.
M. skulle, efter vederböra hörande, fatta Sitt beslut.
Afven dervid kan det inträffa, att K.
M. icke finner skäl att tillstyrka ansökningen, eller ock att utredningen drager så långt ut på tiden, att någon propos. i ämnet icke binner att afgifvas.
S båda fallen skulle således den föreslagna skrifvelsen ej leda till något resultat; hvilket synes mig vara ett ytterligare skäl att afstyrka Utsk:s förslag.
I allmänhet anser jag det vara orätt af R.
St. att på sådant sätt alltför mycket besvära K.
M. med skrifvelse!', som ofta nog angå högst obetydliga frågor.
Jag aftryrker derföre utlät.
Ehuru mitt namn icke finnes antecknadt efter StatsUtsk:s betänk, såsom reservant, var jag likväl inom Utsk. af samma tanke med Hr von Troil i afseende å denna fråga och får äfven nu instämma med hvad han här yttrat.
Jag anser nemi. det icke vara R.
St. värdigt, att göra sig till advokat för Arvika köping.
Jag anhåller jemväl om propos. till afslag.
Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställde särskilde propos:r beslöt R. o. Ad., att godkänna Ulsk:s afstyrkande af bifall til! motionärens förslag, samt afslå Utsk:s hemställan, att R.
M. ingå med en und. anhållan i ämnet.
Föredrogs och biföllos SlatsUtsk:s d. 12 dennes e. m. på bordet lagda utlåt:n: N:o 48, i anledn. af väckt fråga, ang:de mantalsräntans af hemmanet Hallsnäs användande såsom bidrag till underhållande af Hallsnäs bro; samt N:o 40, angalo fältkamereraren II.
Canons sterbhusdelägares befrielse från ådömd ersättningsskyldighet.
JN:o 50, i anledn. af erhållen äterremiss å utlåt.
N:o 15, fann R. o. Ad. detta mern. ej kunna föranleda till annan åtgärd, än alt läggas till handlingarne.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 12 dennes e. m. på bordet lagde utlåt:n: N:o 51, i anledn. af väckt motion om anslag af inflytande tullmedel till aflöning åt en handlverks-föreningens ombudsman i Stockholms packhus; Gli Den 19 Februari e. m. N:o 52, i anledn. af väckt motion om rättighet för de mi litäre tjenstemän, hvilkas boställen af reg:tenas boställsdireklioner utarrenderas, att, då arrendeafgifterne icke inflyta, derför af staten erhålla ersättning.
N:o 53, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel till godtgörande af kostnaderne för försvarslöse personers trans porterande ; N:o 54, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel till understöd och uppmuntran åt fattige jordbrukare och åt tjenstehjon för långvarig tjenst; N:o 55, i anledn. af väckt motion om uppresande af en minnesvård åt fältmarskalken Magnus Stenbock; samt N:o 56, ananie tiden för tillhandahållandet af det till hamn. ' anläggningen vid Ahus anvisade. bidrag af allmänna medel.
Föredrogs BankoUtsk:s d. 12 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 20, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s mern.
Detta utlåt, fann R. o. Ad. icke föranleda annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Föredrogos och biföllos BankoUtsk:s följande d. 12 dennes e. m. pä bordet lagda utlåt:n: N:o 21, i anledn. af; väckt motion, att vederhäflighetsbevis, utfärdadt af den i hvarje församling valda socknenämnd mätte för länsökande i diskontverken såsom giltiga antagas, och N:o 22, i fråga om afskrifning af åtskilliga från lånekontoret i Götheborg utgifna diskontlån, äfvensom af derstädes balanserade öfverräntor.
Då nu föredrogs Hederv.
BondeShs d. 16 dennes e. m. på bordet lagda prot.utdr., ang:de tryckning och utdelning af lagberedningens förslag till kriminal-lag, blef detta prot.-utdr. ånyo bordlagdt, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rud.
Föredrogs och begärdes pä bordet ett från Ridd.Ulsk. inkommet, under N;o 8 afgifvet, sålydande:
Sedan, jemlikt 16 § af den för Ridd.-Direktm d. 2 Febr. 1835 utfärdade instruktion, Direktm till Ridd.Utsk. aflemnat sin till H. R. o.
Ad. ställda berättelse öfver hvad som vid Ridd.- och Stifts-ärendenas styrelse och förvaltning, sedan sista riksdag, i allmänhet sig tilldragit, så och efter det Utsk. icke allenast till pröfning förehaft de särskilda ämnen och hemställanden, som i ofvannämnde berättelse förekomma, utan ock fulländat granskningen så väl af Direktms prot. för åren 1844—1846, som ock af de för
Den 19 Februari e. m. 615 samma år afslutade hufvudböcker öfver Ridd.-kassan, Wadstena Adliga Jungfriistifts-kassan oell Adliga Kadetlskole-fonden jemte alla öfriga under Direkt:ns styrelse ställda fonder, donationer och legater, får Ridd.Utsk. nu till följd af .30 § Ridd.-Ordn., med öfverlemnande af Direkt:ns omförmälde berättelse, sitt utlåt., i anlédu. deraf, till 11, R. o. Ad. vördsamt afgifva, dervid Ulsk. ansett sig böra, i afseende å uppställningen, följa den ordning, som i Direktms berättelse blifvit iakttagen samt, beträffande de uppgifter, som icke synts lill någon åtgärd föranleda, endast i korthet sammanföra, hvad berättelsen derom innehåller. §!•
Af berättelsens lista § inhemtas, bland annat, i afseende å de under Ridd.-Direkt:ns förvaltning ställda kassors och testamentsfonders närvar, tillstånd, att Ridd.-kassans närvar, tillgångar och fordringar, hvilka vid 1843 års slut utgjorde 169,669 r:dr 47 sk. 6 rist. b:co, uppgingo vid 1846 års slut lill 176.547 r:dr 3 sk. 11 rist. samma mynt, samt således under dessa 3 år blifvit förökade med 6,877 r:dr 4 sk. 5 rist.; att sidliga Kadcttskolc-fonden under samma lid vunnit en tillvext af 1,542 ndr 34 sk. 5 rist. b:co samt vid 1846 års slut utgjorde ett belopp af 73,199 r:dr 43 sk. 3 rist.; att Vcnnersljernska fonden, till hvilken i följd af R. o. Adis beslut vid sista riksdag, ett belopp af 1,900 ridr bico blifvit från Adliga Kadettskole-fonden återfördi, vid 1846 års slut uppgick till 12,218 ridr 34 sk. 6 rist. bico; att, med undantag af von Liewenska och Berghmanska fonderna, öfriga under Direktms förvaltning före sisla riksdag ställda 11 testamentsfonder, nemi., en onämnd Välgörares fond, Bungencronska fonden, Sljerncrcut ziska, Wulfcronska, von Blockiska, Bergenst jern ska, Tersmedenska, Stjerncronska, Fröken Ulrica C. von Hauswolffs, de Silentzska samt Stråleska fonderne, hvilka vid 1843 års slut utgjort ett sammanräknadt belopp af 174,215 ridr 30 sk. 11 rist., pä salt Direkt:n uti berättelsen närmare specificerar, efter 1846 års bokslut uppgått till 177,770 ridr 35 sk. 9 rist.; alt vidare Wadstena Adliga jungfrustifts-kassan jemte de tillsammans med denna kassa bokförde fonders fordringar och tillgångar från 1843 till 1846 års slut vuxit från 171,777 ridr 36 sk. 1 rist. bico lill 173,151 ridr 12 sk. 4 rist. samma mynt; hvarjemte Grejliga Scheffer ska fonden blifvit förökad med 182 ridr 28 sk. 7 rist. samt vid 1846 års slut utgjorde 26,144 ridr 22 sk. 4 rist. bico.
Direktm uti denna § anmält, att Frih.
Anton von Liewens testamentsfond, som vid 1843 års slut uppgålt till 29,053 ridr 43 sk. 9 rist. bico och hvaraf, enligt H. R. o.
Adis beslut vid förra riksdag, endast 2me af de i testamentets 4:de § omnämnde 10 pensioner, bordt till Fröknar von Liewen utdelas, intill dess kapitalet, genom besparda räntor vuxit lill eli belopp af 31,200 ridr, vunnit den tillökning, att dess fordringar och tillgångar vid 1846 års slut uppgingo till 32,589 ridr 43 sk. 8 rist.; i följd hvaraf, och sedan jemväl fondens räntebärande kapital kunnat uppbringas till del af R. o. Ad. stadgade minimi-belopp af 31,200 610 Den 19 Februari e, m. ruis, Direkt:n, under sistl. år, förordnat om utdelningen af de 8 å nämnde fond innehållne pensioner.
Likaledes gifver
Direktai i denna § vid handen, att den uti Direkt:ns berättelse vid sednaste riksdag omnämnda tvist ang:de framlidne öfversten A. M. Berghmans testarnenlariska disposition.
, hvarigenom han uppdragit åt Direkt:n att hans efterlemnade egendom förvalta och afkastningen deraf till stipendier och pensioner använda, blifvit genom K.
Svea hofrätts, d. 23 April 1846 gifne, och sedermera äfven laga kraftvunne dom, afgjord på det sätt, att den emot dessa dispositioner anställda klandertalan är vorden ogillad, men käranden, f. d, kaptenen vid K. M:s flotta C. von Schantz förklarats berättigad, att utbekomma på dess arfslott belöpande vederlag för af öfverste Berghman försåld arfvejord med ränta från öfverstens dödsdag; i följd hvaraf Direkt:n låtit af testators qvarlåtenskap utbetala dessa kaptenen von Schantz tillerkända medel, utgörande 1,005 r:dr 38 sk. 9§ r:st. b:co, jemte derå upplupen ränta 251 r:dr 20 sk. 11 r:st. samma mynt; Och har, sedan sålunda beståndet af ifrågavar. disposition blifvit tryggad, Direkt:n ej allenast, jemlikt K. o. Ad:s vid sista riksdag fattade beslut, till utredningsmannen i öfverste Berghmans sterbhus, kaptenen Hallström, utbetalt ett ytterligare arfvode af 133 r:dr 16 sk. b:co, utan ock, i afseende på utdelningen af de i testamentet bestämda stipendier, pensioner och arfvoden, vidtagit de åtgärder och beslut, som varit erforderliga i och för slutliga regleringen af denna testamentsfond, hvars kontanta fordringar och tillgångar, vid 1846 års slut, uppgingo till 8,325 r:dr 42 sk. 3 r:st. b:co, och hvartill för öfrigt hörer en, mot elt ärligt arrende af 171 tunnor råg, utarrenderad egendom i Wermlands län samt frälseräntan af ett helt hemman i Kalmar län; Och tillkännagifver Direkl:n slutligen, att den af Fru Brita Maria von Hauswolff stiftade, af 12,000 r:dr b:co bestående, pensionsfond, hvars förvaltning under loppet af sistl. riksdag af Ridd.-
Diretrn emottogs, vid 1846 års slut, uppgick till ett belopp af 12,248 r:dr 30 sk. 2 r:st. b:co.
För att på ett ställe lemna en öfversigt, af de under Ridd.-
Direkttns förvaltning ställda fonder til! kapitaler, räntor och öfriga inkomster äfvensom till utgifter för aflöning, pensioner, gratifikationer, stipendier m. m. har Ulsk. låtit genom Ridd.-kontoret upprätta bilaggde sammandrag, omfattande åren 1844 med 1846 och hvaraf bland annat inhemtas, att samtliga kassors och fonders bokförde tillgångar och fordringar, vid slutet af Ar 1846, utgjorde det betydliga beloppet af 705,076 r:dr 19 sk. 3 rist. b:co. Ulsk., som till granskning förehaft räkenskaperna öfver alla omförmälde fonder, har, sedan åtskilliga dervid anmärkte mindre väsendlliga smärre sifferfel blifvit af Ridd.-kamereraren rättade, samt några anmärkmr i öfrigt af mindre betydenhet äro vordne nöjaktigt förklarade, ansett sig äga skäl vitsorda den ordning och noggrannhet, hvarmed nämnde räkenskaper blifvit förda, äfvensom Utsk., vid anstäld inventering af lånehandlingarne, funnit dessa i fullständigt skick, samt, beträffande medlens förvaltning, efter tagen kännedom af Dirckbns prot, samt hvad dervid i öfrigt förekommit, Deli 19 Februari e. m. 617 ansett sig böra yttra det omdöme, alt densamma öfverensstämt ej mindre med de i Ridd.-Direklms instruktion samt H. R. o.
Ad. särskildt meddeldta föreskrifter, än ock gällande stipendii-reglementen samt donations- och testaments- förordnanden.
I sammanhang härmed har Utsk., för att framdeles lätta öfversigten af samtliga fondernas ställning samt fördelningen af lånen de särskilda kassorna emellan, ansett sig böra hemställa, såsom för detta ändamål tjenligt och upplysande, att: en s. k. liggare eller inventarii-bok må, efter af Ridd.-Direkt:n faststäldt formulär, alltid vara att uti Ridd.-kont. tillgå. §. 2.
Direkt:n afgifver i denna § en kort redovisning för den till bestridande af reparationen å Riddarhuset anslagna s. k. reparationsfondens ställning.
Under åren 1844—1846, hade capitations-afgiften, hvilken för närvar, utgår med 1 r.-dr b:co för hvarje Adelsman, som erlägger bevilln. för lön eller förmögenhet, enligt bankoräkningarne, influtit med tillsammans 6,488 r:dr 29 sk. 2 r:st. b:co, hvarförutan 2,050 r:dr såsom ränta å utlänta medel tillfallit fonden, hvars inkomster sålunda under nämnde 3 år uppgått till 8,538 r:dr 29 sk. 2 r:st., hvaremot dess utgifter under samma tid utgjort 4,673 r:dr 16 sk. 8 r:st., hvadan fonden, som vid 1843 års slut utgjorde 11,857 r:dr 6 sk. 4 r:st., vid 1846 års slut ägde en behållning af 15,722 r:dr 18 sk. 10 r:st. b:co.
Deraf hade väl de under loppet af sisth år 1847 verkställde reparationer medtagit 3,264 r:dr 34 sk., men dä deremot capitations-afgiften, enligt H. R. o. Ad:s beslut vid sista riksdag, bör intill slutet af det år, då innevar. riksd. upphör, fortfarande utgöras och således reparationsfonden, af denna afgift för åren 1846 t. o. m. 1848, har alt påräkna en förstärkning af ungefärligen samma belopp, som under de 3 föreg:de åren influtit, syntes denna fond komma alt, till bestridande af blifvande reparationer, lemna en tillgång af närmare 19,000 r:dr b:co, hvilken summa mer än motsvarade kostnaden för de reparationer, hvaraf behofvet för närvar, kan förutses, och hvilka endast bestå dels i den till 9,000 r:dr uppskattade omläggningen af Riddarhusets koppartak, som länge varit ifrågasatt, men hvarmed, efter den reparation af detta tak, som år 1844 ägde rum, troligen ännu en längre lid kan anslå, och dels i den hittills ofullgjorde, till en kostnad af omkring 6,000 r:dr uppskattade, delen af de reparationer, som vid en år 1843 verkställd allmän besigtning ansågos erforderliga; och då vid sådant förhållande det ändamål, som med capitations-afgiftens beviljande varit afsedt, torde kunna anses vara nppnådt samt, vid betraktande af den fortgående tillvext af Ridd.-kassan, som en längre tid ägt rum, med säkerhet syntes kunna påräknas, att denna kassa, utan något äfventyr för bestridandet af de redan på densamma anvisade utgifter, skall kunna bekosta Riddarhusets framtida underhåll, har Ridd.-Direkt:n, för sin del, ansett capitations-afgiftens utgörande för längre tid än vid sista riksdag stadgades, icke vara af behofvet påkalladt, och förden - 018 Den 19 Februari e. m. skull hemställt, att i fråga var. afgift, sedan densamma äfven för innevar. år blifvit erlagd, må komma att upphöra.
Jemte det Utsk. får anmäla, att Utsk., vid granskning af reparations-fondens förvaltning och räkenskaper för åren 1841—1843 icke funnit något alt anmärka, har Utsk. i frågan om capitalionsafgiftens fortfarande ansett sig böra vördsamt yttra, att då reparationsfonden vid den lid, dä Ridd.-Direktm föreslagit alt den skulle upphöra, eller vid innevar. års slut, antagits uppgå till högst 19,000 r:dr b:o, men räntan deraf icke torde i längden blifva tillräcklig för att, ulan tillskott af Ridd.-kassan, bestrida utgifterna för Riddarhusets årliga underhåll, helst sedan från kapitalet afdragits ej mindre det betydliga belopp af 9,000 r:dr b:co, hvilket är afsedt för omläggning af Riddarhusets tak, hvarom R. o. Ad. redan vid 1834 och 1835 årens riksdag fattat beslut, än ock de 6,000 r:dr, hvilka, enligt hvad Direkt:n upplyst, vid en för snart 5 är sedan anställd besigtning ansetts för öfrige ännu overkställda reparationer nödiga, Utsk., i betraktande af dels den allmänna räntenedsättningen, dels den alltmer och mer ökade svårigheten att fä mot behörig säkerhet, äfven för nedsatt ränta, utlåna de allmänna kassornas medel, anser det vara betänkligt, att för
Riddarhusets framtida underhåll beräkna ett allt för betydligt bidrag frän Ridd.-kassan, hvarföre Utsk., för sin del, finnér en klok omtanka bjuda, alt den ifrä gavar. capitations-afgiften, hvilken, såsom utgående endast af dem, som skatta efter 2:dra art. lievillnrs-förordn., i allmänhet torde anses föga kännbar, må, intill slutet af det år, då nästa riksdag upphör, fortfarande utgöras med 1 r:dr b:co af hvarje Adlig mansperson, som betalar bevilln. för lön eller förmögenhet; i händelse af bifall hvartill R. o. Ad. lärer hos K. M. i und. anhålla, alt Ståndets blifvande beslut derom varder allmänneligen kungjordt, äfvensom att med uppbörden och redovisningen af dessa medel må förhållas, på sätt hittills stadgadt varit. §. 3.
Uti denna § har Direktm anmält, att ehuru stamtaflorne öfver de ä Riddarhuset introducerade ätter i möjligaste måtto blifvit kompletterade efter de upplysningar, som genom presterskapets uppgifter, officiela tidningar, samt slägternas egna medlemmars meddelanden kunnat erhållas, dessa upplysningar dock sällan utredt. de perso - ners härkomst, hvilka såsom bärande Adliga slägtnamn, då deras ätleledning varit okänd, blifvit, med anteckning om bristande ätteledning, å ett icke obetydligt antal ätters stamtaflor upptagna, ulan med få undantag endast angått de förändrade förhållanden, som inom ätterna frän och med 1843 inträffat och icke ens i afseende derpå kunna anses äga all den fullständighet, som vore önskvärd, men svårligen kunde vinnas, utan ett allmännare bemödande hos ätternas medlemmar att meddela behörigen styrkta uppgifter om de förhållanden, hvilka äro af beskaffenhet att å deras stamtaflor antecknas.
I anledn. häraf har Direktm, likasom vid föreg:de riksdagar, föranlåtits anhålla, att H. R. o. Ad.-s vid riksdagen närvar, ledamöter behagade i Ridd.-cancclliet taga noggrann kännedom om Den 19 Februari e. m. 619 sina fillers slamlaflors beskaffenhet, samt derefter meddela de för kompletteringen deraf erforderliga upplysningar, som möjligen kunna anskaffas.
Ulsk. instämmer, äfven för sin del, i den af Direklm yttrade ofvanberörda önskan, samt föreslår derföre: att R. o. Ad. må uppmana Ståndets vid riksdagen närvar, medlemmar, att om beskaffenheten af sina ätters genealogier taga kännedom samt desamma komplettera; och torde, derest R. o. Ad. derom fattar beslut, ett sådant, för att blifva af dem som vederbör destomer kändt, kunna i Riddarhus-salen anslås. §. 4.
Här uppräknas de, sedan Ridd.-Direkt:ns i Julii 1844 afgifna riksdagsberåttelse, tillkomne, utslocknade och afförde ätter.
De tillkomna åro 1 Greflig, 2 Friherrliga och 1 Adlig, hvarjemte Direktm anmält Friherrliga ätten Hay N:o 362, hvilken, i anleda. deraf att Frih. Wolrath Wilhelm Hay, vid dess 1840 inträffade död, var å stamtaflan upptagen såsom sista manliga ättlingen af denna familj, af Direktm ansågs vara utslocknad, sedermera befunnits icke vara utgången, enär förenämnde Frih. efterlemna! en ännu lefvande son, i följd hvaraf denna ätt åter blifvit införd i uppropslistan.
De utdöda ätterne utgöras af 1 Greflig, 4 Friherrliga och 14 Adliga.
Dessutom äro från de lefvande ätternas antal utur uppropslistan afförda 5 Adliga ätter, å hvilkas stamtaflor icke någon manlig person finnes upptagen såsom född under de 100 sistförflntna åren.
Utsk. får härvid tillägga, att efter riksdagens början genom Hr landshm m. m. A. P. Sandströmers d. 22 Nov. 1847 bland Ridders- och Adelsmän erhållna introduktion, en Adlig ätt tillkommit, nemi.
N:o 2,322 Hr Sandströmer, hvaremot så väl adliga ätten N:o 2,208 som Friherrliga ätten N:o 385 von Brinckman utslocknat genom envoijen m. m.
Frih. von Brinckmans d. 25 sisth December timade död.
De lefvande ätternas antal, som vid
Direkt:ns berättelse lill sista riksdag beräknades till 1,093, kan således nu antagas utgöra Grefvar 75.
Friherrar 192.
Ridders- och Adelsmän . 806.
Tillsammans 1,073. §. 5.
Uti denna § gifver
Direktm vid handen, att inom R. o. Ad:s vid sista riksdag utsedde fullmäktige i banken och riksg.-kont. samt direktörerne vid låne-kontoren i Götheborg och Malmö icke någon förändring ägt rum, men alt bland de till deltagande i 1845 och 1847 årens revisioner af stats- banko- och riksg:s-verken af H. R. o. Ad:s valda ledamöter, åtskilliga ledigheter uppstått, nemi. vid den förra revisionen genom afsägelser af kabinetts-kammarherren Gr. Baltzar von Platen, samt Frih. C. A. von Nolcken, i hvilkas ställe Direktm valt kammarherren Frih. Carl Åkerhjelm samt grosshandlanden Frih. J. A. Kantzow och i den sednare eller 1847 års revision, genom afsägelser af öfver-kammarherren 620 Den 1!) Februari e. m. m. m. Gr. Adolf Nils Gyldenstolpe och contre-amiralen Frih. Cail Reinhold Nordenskjöld, efter hvilka Direktm till revisorer valt Gr. Gustaf Lagerbjelke, samt kammarherren och Riddaren Råfelt.
I samma § har Direktm meddelat uppgift å de särskilda val, som, jemlikt 5 § i den för Ridd.-Direktm utfärdade instruktion, inom Direkt:n skett dels till revisorer å R. o.
Ad:s vägnar vid de årliga revisionerna af banko-diskontverket åren 1846 och 1847, dels till revisorer och suppleanter för samma ar vid läne-kontoren i Götheborg och Malmö. §. 6.
Direkt:n har här anmält, att efter sista riksdag, någon ledighet inom
Direktm icke uppstått, och att bland Riddarhusets ordinarie tjenstemannapersonal ej heller någon förändring ägt runi; hvarvid Direktm tillika anmält, att det Ridd.-sekreteraren Munck af H. R. o.
Ad. meddelade tillstånd att få med Ridd.-sekreteraretjensten förena den befattning, han såsom notarie i K.
M:s och rikets kam.- colkm innehade, ej blifvit begagnad längre än till d. 13 Mars 1846, då Ridd.-sekreteraren Munck på begäran erhöll afsked från sagde notariebefattning. §. 7.
Direktm har i denna §, jemte anmälan, att utdelning af pensioner och gratifikationer, så väl inom Wadstena Adliga jungfrustifts som å öfriga under
Direktms förvaltning stående dertill anvisade fonder blifvit, enligt gifne föreskrifter, verkställd, tillika omförmält en inom Direktm yppad skiljaktighet, huruvida, vid utdelning af de till förmån för Adliga enkor anslagna gratifikationer å Stjerncreutziska och Bungencronska fonderna, der de enkor njuta företräde, ”sorn, sjelfva till födsel äro af Adel,” endast de Adliga enkor, som före äktenskapet varit fröknar, eller jemväl de, hvilka äro döttrar till Adelsmän, som tillhöra de sedan 1809 adlade ätter, hvarigenom adelskapet icke öfvergår på qvinliga afkomlingar, böra tillgodonjuta berörde för enkor, som sjelfva till födsel äro af Adel, förbehållna företrädesrätt, och som härvid förekomme, å ena sidan, att, enligt ofvannämnde stadgandes ordalydelse, de enkor, hvilkas fäder tillhöra de sedan 1809 Adlade ätterna, icke äga ifrågavar. företrädesrätt, men, å andra sidan, dels att de i samma stadgande begagnade ordalag, ”enkor som sjelfva till födsel äro af Adel,” torde kunna innefatta samma mening som uttrycket ”enkor, som äro döttrar af Adelsmän,” helst vid den tid stadgandet nedskrefs, hvarje Adelsmans dotter var till födsel af Adel, dels ock, att II. R. o. Ad. i fråga om inskrifning uti Adliga jungfru-stiftet och åtnjutande af pension derstädes, tillerkänt alla Adelsmäns döttrar enahanda rättigheter samt äfvenledes medgifvit, att äldsta söner inom de sedan 1809 Adlade ätter, i likhet med Adliga ynglingar, må lill deras uppfostran erhålla understöd af Adliga kadett-skolefonden, hade Direktm ansett sig icke sakna anledn. att, för vinnande af framtida efterrättelse, till II. R. o. Ad:s eget bedömande öfverlemna, huruvida vid dc af Bungeneronska och Stjerncreutziska fonderna Den 19 februari e. m. 621 utgående gratifikationers utdelning, de enkor, hvilka åro döttrar af Adelsmän, som tillhöra sedan 1809 Adlade ätter, böra tillgodonjuta det företräde, hvilket är tillerkändt de enkor, som sjelfva lill födsel äro af Adel.
Utsk. tillstyrker, på de af Ridd.-Direkt:n här ofvan anförde skäl: att H. R. o.
Ad. täcktes meddela den förklaring, att vid bestämmandet af företrädesrätt till de å framlidne Ridd.- sekreteraren Bungencronas och hofrätts-rådet
Stjerncreutz testamentsfonder utgående gratifikationer och pensioner de enkor, hvilka äro döttrar af Adelsmän, som tillhöra sedan 1809 Adlade ätter, böra anses lika med de enkor, som sjelfva till födsel äro af Adel.