Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banco, Summan af alla dessa Löner öfver hela Riket ej skulle öfverstiga 5ooo R:dr; så kan jag för min del ej annat än tillstyrka en sådan åtgärd, hellst för den utgift Staten härigenom tillskyndas, Allmänheten erhåller en mångdubbel ersättning uti den skyndsamhet, hvarmed målen genom en slik anstallt kunna behandlas.
Grefve von Schwerin_, Fredric Bogislaus:
Jag minnes icke, att, sedan ett mål blifvit af ett Utskott hnndlagdt, samma mål derefter till ett annat Utskotts åtgärd är vordet öfverlemnadt.
Det synes icke tillhöra Serskildta Utskottets befattning att bestämma nya Löner för ifrågavarande Tjenstemän, hvilket ämne ensamt tillhör Stats-Ulskottet.
Jag kan således icke inse något ändamål med den nu begärde Remiss till Serskildta Utskottet.
Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att i anledning af flere Ledamöters derom gjorde anhållan, förevarande ämne måtte Den 24 Februarii. 6 i 5 till Serskildta Utskottets upptagande och pröfning öfverlemnas.
Grefve von Schwerin anhöll, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes göra Proposition till bifall eller afslag af StatsUtskottets Betänkande.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde derefter om Ridderskapet och Adeln behagade gilla Utskottets Betänkande.
Ja, blandadt med n^gre Nej.
Då härvid anmärktes, att Propositionen blifvit med Ja och Nej besvarad, förklarade Herr Grefven och LandtMarskalken, det han tyckt sig höra långt flera Ja än Nejsamt att StatsUtskottets Betänkande således vore af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Drufva anhöll, att sedan nyssnämnde Betänkande nu mera blifvit gilladt, Friherre Focks ofvannämde Motion måtte till Serskildta Utskottet remitteras; hvilket, uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken frumstäld Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 16 6l6
Den a4 Februarii. dennes afgifne samt den 19 derpå följande på hordet lagd#
Utlåtande, i anledning af gjorde Motioner om Pension för Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Oscars för detta Lärare.
Herr Uggla, Göran Gustaf, uppläste följande :
Då jag med Högloflige SlatsUtskottet fullkomligt delar öfvertygelsen om Nationens pligt, att gifva ett varaktigt vedermäle af Dess erkänsla åt Hans Kong!.
Höghet KronPrinsens Lärare, Herrar
Tannström och leMoine, har ag ock trodt det vara värdigt ett ädelt och lögsinnt Folk, att åt uttrycket af denna erkänsla meddela all den förbindande kraft, hvarigenom hon i alla skiften förblifver lika oföränderlig och beståndande för föremålen för Nationens välvilja och tacksamhet.
Men då StatsUtskottet, i frågan om den föreslagne Pensionen, hvilken jag, lika med Utskottet, anser höra till uppgifvit belopp i Svenskt BancoMynt för begge dessa Herrar utgå, serskildt för Herr Tannström fästat det vilkor, att Pensionen, i händelse Herr Tannström till Embete med
Lön på Rikets Stat befordrades, komine att räknas under Lönen; så torde den anmärkning härvid äga rum, att då den tacksamhetsgärd, som åt dessa förtjenstfulia
Män ägnas, oafkortad! och utan alla villkor tillfaller Herr leMoine, kommer Herr Tannström i sjelfva verket i åtnjutande deraf endast i den mån han icke i annan väg, eller på Embetsmanna-banan med sina insigjer och sin arbets - Den i\
617 förmåga gagnar sitt Fädernesland.
Herr Tannström skall visserligen för sin del anse hvarje sjelfförsakelse, hvarje uppoffring för ringa, då lian kan vinna det stora ändamålet att upplysa och gagna; men jag vågar likväl tro det vara med billighet och rättvisa förenligt, alt den belöning Rikets Ständer, å Nationens vägnar, Herr Tannström lin tilldelar för den ädlaste af alla mödor, må blifva oberoende af de serskilda förhållanden till Statea, hvaruti han framdeles kan komma.
Glömmom icke, mine Herrar! att det är han, som, under ett djupt och lifligt medvetande af sina dyra och ansvarsfulla pligter i den svåra konst att bilda en god Regent, utveckladt den unge Furstens lyckliga Natur-anslag till det Nordiska, fria, kraftfulla sinne, som hör utgöra grunddraget i Dens själ, som en gång skall regera öfver det starka, fria och sjelfständiga Folk, som bebor Scandinaviens Dalar och Berg.
Uppå dessa skäl och då det offenteliga vedermäle af erkänsla, Svenska Nationen genom sina Representanter nu går att åt Hans Kongl.
Höghet KronPrinsens Lärare bestämma, bör blifva för den ena lika varaktigt och ovillkorligt, sorn för den andra, har jag trott mig äga ali anledning till den vördsamma hemställan, att den Pension, som för Herr Tannström anslås, må af honom under hans hela lifstid oafkortadt uppbäras, ehvad Embete med Lön 618 Den 24 Februarii. på Stat han än må komma att bekläda, samt på hvilken Ort som hellst han må vistas.
Jag anhåller således om Återremiss af Betänkandet: Grefve Stackelberg j Reinhold j anförde skriftligen:
Då jag redan förut haft äran inför Högloflige Ridderskapet och Adeln yttra mig i detta ämne, anser jag mig höra, i anledning af StatsUlskottets Betänkande, å nyo utbedja mig få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet.
Jag kan för min del ingalunda hvarken gilla eller inse de skäl, som föranledt Utskottet föreslå beloppet af Pensionerne för ifrågavarande Herrar till \ mindre, än hvad som i och för enahanda sak, redan för 20 år sedan beviljades Landshöfdingen v.
Rosenstein, och tror derjemte, att i fall den föreslagna Summan skulle på något sätt anses tillräckelig och med Nationens värdighet öfverensstämmande, så hade den, åtminstone efter min tanka, bordt på sätt en värd Ledamot föreslagit, blifva till någon del af beloppet, fastställd i Spannmål, för att efter Riks-Markegångs-Taxan utgå och således försäkrat så väl Herr RegeringsRådet leMoine, uti hvad Land han efter fulländat värf sig befinner, som CancelliRådet Tannström om en anständig och säker bergning, Den 24 Februarii. 619 utan att för mycket vara beroende af vårt omväxlande myntväsende.
Då ändamålet med dessa Pensioner synts åsyfta att ådagalägga Nationens tacksamhet mot dessa Herrar, för den nitiska omsorg, hvarmed de till Nationens tillfredsställelse utveckladt de lyckliga Natur-anlag, som finnas hos den unga Furste, hvilken nu utgör Thronens närmaste stöd; så hemställer jag icke allenast, att livad jag redan anfört må komma uti närmare betraktande, utan tror äfven att StatsUtskottet hade kunnat fäst afseende på Hans Excellence Friherre Flemings hemställan, det CancellieRådet Tannström äfven måtte få uppbära Pensionen, ehvad Embete eller Tjenst med Lön han framdeles kan komma alt erhålla.
Ett undantag från det allmänna Stadgandet tror jag vid detta tillfälle ej kan af någon anses såsom farligt prejudicat, då sådan Casus ganska sällan inträffar.
Motsatsen häraf skulle kunna förmå CancellieRådet Tannström, att undvika en mödosam och ofta otacksam och tung Tjenstemannabana, då han derigenom endast kan påräkna obetydlig tillökning uti inkomster, men deremot fördubblade utgifter och besvärligheter.
Hans in si eter och kraftfullhet lemna likväl den säkra o öfvertygelse, att han på en sådan bana skulle vid alla tillfällen göra sig utmärkt.
620 Den 24 Februari i.
StatsUtskottet har dessutom ej föreslagit någon tid för Pensionernas beräknande, hvilket jag vördsamt får föreslå må fastställas från innevarande års början, och får derjemte af alla dessa anledningar anhålla det Utskottets Betänkande må blifva återremilteradt.
Herr Adlerbeth, Jacob:
Jag instämmer så m}?cket hellre uti Herr Ugglas nyss uppläste Anförande, som jag anser Herr Tannströrns förtjenster mot Fäderneslandet, i egenskap af Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens Lärare, vara så stora, alt belöningen derföre bör blifva beständig och icke föränderlig.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blef StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, i anledning af de dervid nu gjorde Anmärkningar till Utskottet återremilteradt.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 16 dennes afgifne samt den 19 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjotde Anmärkningar vid dess den 12 sistledne Januarii meddeldte Yttrande, i fråga om fortfarande af det för Fattigvårds-Inrältningen i Carlskrona anslagne understöd af Statens Medel, fann Ridderskapet och Adeln att, enär StalsUlskottets sistnämnde Yttrande redan blifvit den 20 sistledne Januarii af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrå - Den Februarii. *621 gavarande Utlåtande nu endast borde läggas till Handlingarne.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 16 dennes afgifne samt den iq i samma månad på bordet lagde Förslag till beräkning af Stats» Verkets Intrader i den RiksStat, som af Riksens Ständer vid denna Riksdag skall uppgöras, för att tjena till efterrättelse intill nästa Riksdag; hvarvid Grefve Mörner, Carl Stellan och Herr Ankarsparre, Ingemar August, jemte flere af Ridderskapets och adelns Herrar Ledamöter anböllo, att ifrågavarande förslag matte, i anseende till ämnets vigt och omfattning, få, i stöd af 4p §.
Riksdags-ördningen, ytterligare hvila på bordet till nästa Plenum; hvilket uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 12 dennes afgifne, samt den ig i samma månad på bordet lagde Utlåtande, i anledning af de bos Vallöf].
Borgare-Ståndet gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 17 sistledne Januari meddelte yttrande öfver Herr Kjellanders Motion, angående uppskof med redovisningen af Krono-Uppbörden; fann Ridderskapet och Adeln, att enär Utskottets sistnämnde yttrande redan blifvit den 27 sistledne 622 Den 24 Februarii.
Januarii eftermiddagen, af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande nu endast borde läggas till Ilandlingarne.
Föredrogos å nyo och gillades följande från Allmänna Besvärs- och OeconomiasUtskottet, samt eftermiddagen den 17 och ig dennes på bordet lagde Betänkanden: 1:0
Af den 4 dennesj i anledning af väckt fråga, angående rättigheten för Lumpsamlare, att omkringresa i landet samt om sättet till Lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof. 2:0
Af den 4 denneSj i anledning af yrkad skyldighet för ägare af Bruk och Tullqvarnar alt deltaga i vägrödning. 3:o
Af den 10 dennes\ rörande föreslagen ny reglering af Socknarne uti Riket. 4:o
Af den 12 denneSj rörande väckt fråga, om de i Riket bruklige Vigtsorters reduction till enhet 5:o
Af den 10 denneSj rörande yrkad rättighet för Slädernes Magistrater, att få förrätta alla så kallade Dykeri-Auctioner. 6:0
Af den 10 denneSj angående yrkadt Den 24 Februarii. 623 utbyte och jemkning af Roteringen i Tossbo och Vedbo Härader af Elfsborgs Län.
Företogs till pröfning Allmänna Besvärsoch OeconomieUtskottets den 26 sistledne Januarii aflåtne, samt den 17 dennes eftermiddagen. på Bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om Spectaclernes inställande på de större Högtidsdagarne m. m.
Herr Mannerhjerta, Ulric Emanuel, uppläste följande:
Ehuru jag delar de tänkesätt, som Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets ifrågavarande Utlåtande innehåller, om vigten att icke låta den vördnad, som Religionen kräfver, försvagas genom profana-nöjen på dessa Högtidsdagar, hvilka mera uteslutande bör ägnas alt i minnet återkalla vår Läras höga sanningar, vågar jag likväl fästa Högloft.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på en motsägelse, som jag i detsamma tyckt mig finna.
Utskottet, som tror sig böra förklara, att det icke vill lägga hinder i vägen för valda offenteliga nöjen, då de på en lämpelig tid förehafvas, utan tvärtom anser dem bidraga till Samhällets och sedernas förädling; och således icke har något att anmärka mot de vanliga SöndagsSpectaclerna, anser likväl att 624 Den 24 Februarii.
Repititioner dertill, ej böra om SÖndagarne få bållås.
Då man medgifver och vill saken, bör man ej lägga hinder för dess befordringsmedel.
De många serskildta grenar af de sköna Konsterna, som i den Lyriska Scenen ingå, fordra en omsorgsfull sammangjutning till ett belt, hvarföre det oftast blifver en oundvike]ig nödvändighet, att oagtadt föregående öfningar, en slutelig Repitition måste äga rum, samma dag som för Representationen är bestämd.
Så vida Theatern för sina dagliga Ar O C beten ej skall mota besvärande hinder, måste band af denna beskaffenhet ej påläggas anordnandet för dess bestämmelse.
Om tillexempel med förbigående af flera andra skäl, ett större Spectacle varit gifvit om Fredagen, och ett annat sådant bestämmes följande Söndag, så äro
Decorations-förändringarne ensamt ett binder, att icke Scenen när som helis t kan till öfningar vara ledig; och torde det i detta, som i flere andra fall vara af nödvändighet att icke Söndagen blifver för Repetitioner och förberedelser till allmänna nöjen af ädlare syftning, en förbuden dag.
Jag tror således att Utskottet, då det funnit denna dagens afton lämpelig för dessa slags nöjen, borde hafva inskränkt det föreslagne förbudet emot Repetitioner, till endast gällande under de timmar om Söndagen, då den allmänna Gudstjensten hålles.
Sån ger på ena - Den 24 Februarii. 625 enahanda tid, helgade till den Högstes lof, och Hymner hemburne åt Fixionens föremål, skall då ej äga rum, och jemförelsen deraf icke blifva anslötelig för det fromma andäktiga sinnet.
Om ett sådant förbud skulle för den yttre sedlighetens strängare iakttagande, finnas nödvändigt', skola likväl Theaterns Artister hafva tillfälle att från kl. ri förmiddagen till kl. 3 eftermiddagen, uppfylla det kall, deras yrke krafvel-, utan att den pligt, som vördnad och kärlek för Religionen bjuder, behöfver åsidosättas. I händelse af Återremiss, anhåller jag vördsamt att denna anmärkning får åtfölja Utskottets Betänkande.
Grefve Mörner j Carl Stellan:
Jag fruktar att den sista Varda Talaren misstagit sig.
Utskottet har endast tillstyrkt, att i öfverensstämmelse med de redan i ämnet utfärdade Författningar, Repetitioner icke må, under de timmar af Söndagarne, då Gudstjensten förrättas, företagas, utan att utsträcka en sådan hemställan, på sätt Herr Mannerhjerta förmodat, till hela Söndagarne.
Professor Hagbergs i detta ämne till Utskottet remitterade Motion innehöll väl yrkande, att Repetitioner måtte alldeles icke å Söndagarne anställas, men Utskottet har, på sätt jag nyss haft äran nämna, inskränkt sitt tillstyrkande af Motionen inom de till Gudstjensten vanligen bestämde timRidd. o.
Prot. III B. 79, Bo. 626 Den 24 Februarii. mar.
Jag tior således icke alt Betänkandei kan behöfva återremitteras.
Grefve von Lantingshausen^ Albrect:
Ehuru jag för min del med mera nöje hade skolat gilla Utskottets ifrågavarande Betänkande, om Utskottet afstyrkt Spectaclers uppförande äfven å alla de vanliga Söndagarne, yrkar jag likväl icke, i anledning deraf, någon Återreiniss.
Grefve MörnerAdolph Göran:
Jag högaktar mycket de religieusa tänkesätt, som föranledt Utskottets Förslag, men hemställer likväl, om någon annan Författning i ämnet, än den redan gällande, må kunna behöfvas, samt om icke denna fråga, hvilken icke egentligen synes tillhöra den Lagstiftande Magten, bör till Kongl. Maj:t öfverlemnas, för att efter serskildte sig företeende omständigheter derutinnan förordna.
Det vore visserligen vackert öm man, 1 stället för att bivista Spectaclerne om Söndagarne, använde hela dessa dagar till Gudliga betraktelser och sysslosättningar; men man torde äfven böra eftersinna, om tillfälle gifves för Tjenstefolk och Handtverks-Classerne, hvilka endast om Söndagarne hafva ledighet, att erhålla några andra, mera lämpeliga och anständiga tidsfördrif än Spectaclerne.
Om tillfälle härtill saknas, men Spectaclerne likväl afskaffas på Söndagarne, kunde Den 24 Februarii.
627 ilian derigenom lätteligen bereda anledning för nyssnämnde Folk-Classer att förstöra dessa dagar på några nöjen och lustbarheter, vida sämre och skadligare an Spectaclerne.
Af sådan anledning anser jag för min del Spectaclerne å Söndagaine bora tills vidare bibehållas.
Friherr e Anckar swärd, Carl Hinric.:
Jag tror för min del att vi lika litet i denna, sorn. uti hvarje annan fråga, böra afstå vår rättighet att sjelfve pröfva; och med anledning häraf får jag anhålla om Proposition till bifall af Utskottets Betänkande.
Herr Grefvert och LandtMar skalk en gjorde Proposition till bifall af Oecöhomiae-Utskottets ifrågavarande Betänkande, hvilken Proposition med Ja besvarades.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och Oeconomias-Utskottets den 10 dennes afgifne, samt den 17 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, rörande Väckt fråga, om upphörande af Dykeriets befattning med Skepp och Gods, då Skeppet i Lotsmans farvatten af Lotsen sättes på grund.
Herr Blomstedt, HanSj uppläste följande:
Med tillfredsställelse erfor jag vid föredragningen af de till
Discussion förekommande mål, att Motion blifvit väckt i Vällofiige 628 Den 24 Februarii.
Borgare-Ståndet om inskränkning i Dyker*- Societetens förmenta rättighet, att disponera om Skepp och Gods, som råka på grund vid Svenska kusterne, samt att Oeconorniae-Utskottets Betänkande, i denna fråga inkommit.
Jag utber mig få begagna tillfället att i hast göra följande erindringar.
Ändamålet med Dykeri-Inrättningen var:
Att på flera puncter af Sveriges vidsträckta kuster, hafva Depot af de för Fartygs och Gods bergning vid vådliga tillfällen nödiga redskap — tillgång på öfvadt Manskap till arbetet och följagteligen, att, med minsta kostnad och tidspillan bärga i nöd ställde Skepp, Menniskor och Gods, — välgörande var detta ändamål; men erfarenheten har visat dess förfelande.
Sällan bland allmänna Inrättningar var någon af mera menligt inflytande på en Medborgare-Class’s sanna fördelar, på Handels och Sjöfarts fortgång, jemte den vinst Samhället deraf borde vänta; sällan gjordes någon större inkräcktning på fria Medborgares rättigheter, än genom auctoriserandet af ifrågavarande Verk.
Hvarje Sjöman bör taga liflig del i detta ämne, hvarje Svensk bör ifra för iooo:det.als Landsmäns och Främlingars fordran, grundad på den af alla hyfsade Nationer erkända Folkrätt!
Enligt Dykeri-Sladgarne hafva ofta Skepp, Last och Manskap betagits tillfälle att blifva räddade under flera dygn; dåde, om dem varit tillåtit att genom frivilliga accorder söka Den 24 Februarii. 629 Iijelp, kunnat se sig fria från faran inom | af lika tid, jemte det de i sådant fall äfven varit befriade ifrån de i motgångens stund, snäst tryckande och obilliga utgifter; ofta hafva de genom denna tids utdrägt gått miste om all frälsning, till och med Skepp och Gods gått till bytes och sköflings.
Om någonsin ögonblickliga kraftiga åtgärder medgifvas vara de bästa, så är det utan undantag vid alla de tillfällen, hvaruti en verksam sjöman så ofta blir satt:
Med förutsats af en blott medelmåttigt skarpsynt blick och sundt omdöme, är ett hastigt tagit och verkstäldt beslut onekeligt bättre än ett långsamt, methodiskt och efter vissa former beräknadt; — ty det sednare är ett Speculations-verk för Studerkammaren, hvaraf blott ett och annat resultat blir användbart vid de på så mångfaldiga olika sätt varierande tillfälligheter under en Sjöresa.
En fördröjd undsättning på Sjön är således merendels detsamma, som en vägrad.— Jag lämpar denna sats på Dykeri-Inrättningen.
Det har händt, att Dykeri-Betjeningen med våld nekat Bönder, Fiskare och andra medlidsamma Personer, att gå om bord på nödställda Skepp, som blott behöfde ett större antal menniskohänder för att räddas, och då den för Dykeriets befattning och andel i bytet utsatte lid af 60 timmar var expirerad, kunde ingen hjelp mer uträtta något.
På de Fartyg, som efter alla formaliteter omsider blifvit genom
Dykeriets anstaltande 650 Den i /{
Februarii, Josstagne från Stranden oell genom Auction med laster &c. försålde, hafva, efter Calcul, ex-, pcncerne ofta öfverstigit behållna Summan el» Jer denna blifvit minus, En Engelsk Skeppare, som, af sällsynt okunnighet om Författninganie, godtroget öfver-, lemiiat sitt på grund komne Fartyg åt Dykeri-.
Inrättningen på Gottland, berättade med tårfulla ögou, vid genomfarten af Skäne sistledne höst, att af dess betydliga Egendom ingen ting blifvit öfrigt, oagtadt det mästa ansågs bärgädt.
Han fick
Växel af ett Svenskt Handelshus för att bestrida kostnaden af hemresan till sitt Fädernesland, Det har handt att Dykeriets Tjenstemän tillika varit Entrepreneurer af Fyrarnes underhållande; man kail således, utan att göra någon personel beskyllning, äga rätt till den reflexion, att sådant innefattade en rak motsägelse emellan ändamål och medel; ty ej nog att det ingeck i enskild ta Interesset att bespara så mycket
Kol sorn möjligt, hellst om Entrepreneuren lemnade uppsigten på g:dra och 3:dje handen; följden häraf hlef äfven den, alt, enligt det bland Kustboarne gängse ordspråket:
Stränderna välsignades med strandade Skepp Säkert är åtminstone utrönt, att under en sådan period Fyrarne lysa sämre än vanligt.
Det är en ryslig föreställning att dylikt inträffat i öfverlagd låg afsigt att skada; också påstår jag ej detta, men föl hållandet är derföre icke mindre värdt uppmärksamhet och har troligen gifvit anledning till stadgandet i ?. §. af DykeriReglementet 1802:
xltt, uti Dykeriets tjenst ej Den 24 Februarii. 631 viä nyttjas eller antagas Tull-, Lots- eller Fyrbåiks Betjening.
Det har handt, att på grund komne Skepp sett sig föranlåtna att med Canon-' och Skjutgevär eller armstyrka försvara sig vid annalkandet af den hjelp, man ville påtruga dem från Dykeriets Båtar, Folk och Redskap, hvilka de ansett vid sluträkningen skola förorsaka sig total förlust:
Må man ej undra om denna i sig sjelf lagstridiga procedure förnyas af SkeppsBefälhafvare med mod, rådighet och styrka!
Alla dessa uppgifter äro faeta, hvilka i den allmänna Opinionen länge varit erkända.
Man anför, att tillgång på nödiga verktyg, tåg, redskap m. ra. skulle saknas om Dykeriets åtkomster minskades; detta är falskt; ty dessa Depoter, hvilka på mångå ställen icke äro så betydlige som man förmodar, skulle ganska säkert vidmagthållas genom sådana Fartygsafgifter, hvilka verkeligen behöfde och frivilligt begärde
Dykeriets hjelp och för hvilkas räkning allenast dylika effecter böra hållas i beredskap; denna hjelp begärdes oftare om liberala grundsattser följdes.
Att ålägga någon med förlust af Skepp och Egendom contribuera lill dessa förråd, är våld!
Nationernas rätt är helig, Individuers precaira vinst — skadlig!
Af fruktan för Dykeriets Monopolium blifva Svenska Kusterne skydde af ioordetals Skepp, hvilka eljest skulle besöka Hamnarne och derigenom bereda en säker fordel åt Invånarne.
Oagtudt nu anförde skäl och bevekande omständigheter, tror jag likväl icke någon hufvudsaklig ändring för närvarande lagligen kun - $52 Ven a 4 Februarii. na göras i 180a års Dyl<eriStadga, såsom ägande lika kraft med livad annat Contract som hellst till säkerhet för Enskildtas rätt; men då Utskottet ansett de föreslagne ändringar eller förklaringar blott röra icke nog bestämda Reglementariska föreskrifter och således icke förnärma de genom
Qctroyeo förundta rättigheter, samt i följd häraf tillstyrkt Herr Eckhoffs Motion; så anmärkes:
I nu omtalte fråga lyder orden:
Upphäfvande af Djkeriets befattning med sådana Svenska Fartyg, som under Lötsman och i Lotsmans farvatten kunna af KronoLots blifva satte på grund m. m.
Jag hemställer vördsamt om icke ordet Svenska må uteslutas och rättigheten att icke begagna
Dyleriets så kallade hjelp, då den är öfverflödig, må utsträckas äfven till andra Nationer; det ägnar en ädel Nation, att, i sådant fall som detta, behandla hvarje nödstäldt såsom Landsman, Likaledes får jag hemställa, om icke meningen af Lotsmans farvatten, må närmare bestämmas genom följande Redaction:
Uppliäfv ande t af Dykeriets befattning med sådana Fartygy sorn under segling och kryssning längs Svenska Kusten , pä längre eller kortare distance från densamma y eller under Lotsning, eller i Lotsmans farvatten komma på grund m. m., ty på flera ställen nyttjas sällan Lots utan vid inlopp i Hamn; till exempel under Segling emellan Götheborgs Skären, Kullen och Sundet, der ganska många Skepp råka på grund, helt nära Svenska Vallen, utan att med skäl kunna räknas vara i Lotsmans farvatten.
Den s 4 Februarii. 633 Sluteligen anhåller jag, ehvad beslut Ridderskapet och Adeln härom må fatta, att vid framställningen af Riksens Ständers underdåniga önskningar, äfven måtte fogas det tillägg, att vid Octroyens slut, Dykerilnrättningen, såsom Bolag, och sådan dea nu är, måtte upphöra till kraft och verkan.
Som ämnet nu första gången är under öfverläggning, anhåller jag, enligt Grundlagens föreskrift, om Herr Grefvens och LandtMarskalkens Proposition till Återremiss, Åtskillige yttrade härtill deras bifall.