Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den är vigtigare än Skånska presterskapets befordringsrätt.
Äfven om man ville göra afseende derpå, huru stor nr lian?
Jo! af de 22 pastorat, som finnas inom Blekinge län, äro blott 7 eonsistoriella.
De öfriga i5 äro regala, således temmeligen likgilltiga för Skåningarna, emedan Konungen, i allt fall, kan bortgifva dessa lägenheter åt Södermanländningar, Norrländningar, eller prestman från hvad landsort som helst.
Man har anfört, att Blekinge, från Danska tiden, varit förenadt med Lunds stift.
Det är sannt, men man bör ock erinra sig, att Halland och Bohus län, som jemväl äro eröfrade landskap, höra till Götheborgs stift och äro i ecclesiastikt hänseende förenade med en del af Westergöthland.
— Hvad språket beträffar, har man redan svarat så att jag ej behöfver upptaga det.
— Man har befarat att olikheten i presträttigheternas utgörande inom Blekinge län och Calmar stift skulle göra någon svårighet.
Visserligen kan man säga, att hvarje olikhet medför någon svårighet, men denna är ingalunda af de oöfvervinnerliga.
Inom Götheborgs stift utgå presträttigheterna på 3:ne olika sätt: ett sätt för Halland, ett annat för Bohus län och det 3;dje för Westettgöthland.
Likväl går det rätt väl an för stifts-slyrelsen att hafva den gemensamma vården öfver stiftet, helst Den i Augusti. presträltigheterna icke angå stifts-styrelsen så mycket som vederbör, landshöfdingen', hvilka likaväl mäste iakttaga de för landskapet gällande föreskrifter, antingen det tillhör det ena eller det andra stiftet.
När nu fråga icke är att stycka Blekinge, utan att låta hela landskapet öfvergå till ett annat stift, så uppkommer ingen svårighet i delta hänseende.
Man har yrkat att utgången af frågan om en allmän förändring af district-indelningen inom Pöket borde afvakta^ innan man gjorde den ifrågavarande.
Delta kan visserligen hafva sina skäl för sig; men jag befarar, att man då hänvisar på en förändring, som är nog aflägsen, och tror att det i allt fall ej kan skada, att i en sak, som är af så mycken vigt för kyrkan och läroverken, som denna, Sländerne göra und. framställning hos K. M.
Det blir alltid ett stöd för Konungens rådgifvare åtminstone alt påskynda det hela.
Jag tillstyrker således, att R. o. Ad. mätte bifalla Utskts betänkande.
Hvad af de arne sista värda talarne blifvit anfördt ådagalägger endast, huru angelägen en omdelning af Riket är i ceclesiastikt hänseende.
Det sk lille kunna anföras måhända af andra tjenstemän, huru nödvändig denna omdelning vore äfven i andra hänseenden, såsom i judicielt o. s. v. Inom den domsaga, jag närmare känner, kunde jag t. ex. uppgifva, hurusom ett enda härad är deladt mellan 2:ne stift, så att misstag af vederbör, consistoriel' ägt rum, då de skolat tillförordna consistorii-fullmäktige; huru samma härad är indeladt i 3:ne särskildta uppbörds-dislricter, och får emottaga kungörelser från 3:ne landshöfdingar, så att, fastän de benämnas såsom ett härad, ingå deruti 3:ne med olika kronobetjening, o. s. v. Mycket arbete å landscontoren vet jag redan hafva ägt rum, för att bestämma huru omdelning till ett redigare och riktigare förhållande skall kunna ske.
Derföre torde så väl detta som hvad i öfrigt blifvit anfördt ådagalägga angelägenheten af att någon gång komma till den länge påtänkta och längesedan lofvade allmänna omregleringen.
Skulle emedlertid angelägenheten för nu ifrågavar. län vara så påträngande och vigtig, som jag visserligen icke betviflar, och således ej heller för någon del vill motsätta mig; så tror jag likväl, likasom jag yrkade det i Ekon.Utsk., att ett sådant tillägg i betänk, vore nödvändigt, att K.
M. likväl ville tillse, att den nu begärda indelningen ej mätte så ske, att den motverkar den allmänna, och med ett sådant tillägg skall jag icke motsätta mig bifall till Utsk:s förslag, roen det torde i sådant afseende vara nödigt att betänk, först återremitteras.
Hr Munck af Rosenschöld: Hvad Frih.
Raab anfört, att Calmar stift, om dertill lades Blekinge, ej blefve för stort, emedan det ej blefve så stort som Lunds stift, kunde hafva sin riktighet, om man ville antaga Lunds stift Den i Augusti. såsom en passande norm för ett stifts storlek; men jag anser, att Lunds stift, äfven 0111 man borttog Blekinge, vore för stort, och boide sådant det nu är delas i a:ne, hvilket åter blir olämpligt, om Blekinge borttoges.
Hvad beträffar den andra frågan, alt jag skulle hafva oriktigt åberopat 36 §:n Reg.Ftn; så vet jag, att stifts-styrelsen af hvarje prosteri liar vissa inkomster, men huruvida dessa mera böra anses såsom frivilliga gåfvor än bestämda löneinkomster kan jag icke med visshet afgöra.
Sedan anmärktitr från flera håll blifvit gjorda, anser jag mig såsom ledamot af Ekon.Utsk. pligtig att biträda den enda af Utsk:s ledamöter, som uppträdt till försvar för betänkandet.
Jag nekar icke att, såvidt jag uppfattade discussionen inom Utsk., fästade Ulsk. verkligen ringa vigt dervid, att en eller annan person inom Listers eller Bräkne härader skulle få litet längre väg till stilts-staden.
Vi hafva trott oss erfara, att i allmänhet allmogen och de å landet boende hafva särdeles liten beröring med consistorierna.
De resa dit endast för ytterst få fall.
Det är ett alldeles omvändt förhållande, ty del är consistoriales, som i stället resa för att besöka orterna.
Således tror jag, att när det är fråga om hvad som är ändamålsenligt, så bör man icke alltför strängt hålla sig till kartan och räkna väg-distancerna för dem, som minst äro oberoende deraf, utan se saken från en mera ekonomisk och nyttig synpunkt.
Utsk. har hufvudsakligen fästat sig vid de förhållanden Hr von Hartmansdorff framställt, ehuru vi icke kunnat så i betänk, utveckla dem, sorn han gjort det.
Det är skol-förhållandet och kyrkans förhållande, som måste afses.
Vi hafva sålunda trott, att det vore nödvändigt, att den aflägsnasle delen af Lunds stift lades till en ort, der det linnes ett gymnasium till skolan, och detta är det hufvudsakliga ändamålet vi afsett jemte de öfriga.
Jag anser de skäl, som blifvit af Frih. Nauckhoff och Hr von Hartmansdorff framställda, vara håde gilltiga och så kraftiga, att jag hvarken har förmåga eller behof att tillägga något, utan blott ber att få förena mig med dem i tillstyrkan af bifall till betänk., desto hellre som det icke är något nytt för oss, att Hr Ribbing vill ajournera frågan till en obestämd framtid.
Jag tror, att om man vill ett ändamål, bör man icke uppskjuta det goda för att möjligen kunna framdeles få något bättre.
Jag tror också, att regleringen af Calmar stift icke kan hvarken befordra eller lägga hinder i vägen för en areal- eller administrativ indelning af Sverige i allmänhet.
Jag inser icke något hinder härigenom förorsakas, när tiden kommer att Jänsdislricterna och judiciella indelningen huru som helst skola förändras.
Då ligger ingen vigt derpå, om Blekinge län kallas en del af Lunds eller en del af Calmar stift.
Jag afstyrker en åter remiss - Den i Augusti. »7 remiss för tilläggande af den slutmening
Hr Ribbing föreslagit, och föreställer mig, att den ej skulle af Utsk. tillstyrkas, efter det ej kunde ske förra gången.
N:o 73 blef af R. o.
Vid förnyad föredragning bifölls StatsUtskls den 22 och 25 sisll.
Krigs-collegii disposition ställda fonder och medel.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 22 och 25 sisth Juli på bordet lagda betänk.
N:o 70, i anledn. af väckt motion oin förändring af grunderna för befordran inom PresteStåndet.
Jag anhåller att Ridd Secretm måtte få upplysa, om det är bekant huru detta ärende blifvit afgjordt i PresteStåndet.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att ingen underrättelse ännu från PresteSt. ankommit, rörtde dess beslut i detta ämne.
Jag vill visst icke tillstyrka, att Ståndet skall godkänna motionen sådan hon är; men jag kan å andra sidan icke heller tillstyrka, att Ståndet, lika med Utsk., skall förklara sitt gillande af nu gällande befordringsgrunder för presterskapet.
Om man t. ex. blott vill erinra sig, huru en malhematum lector, hvilken kanske aldrig sysselsatt sig hvarken med kyrkans eller någon församlings angelägenheter, utan blott med sin vettenskap, likväl nu, på grund af sin tjenstebefattning, är berättigad till befordran framför dem, som under hela deras tjenstemannabana varit sysselsatte med församlingens angelägenheter; så kan man bedomina, huru skicklig en sådan man skall vara att besörja religionsvården.
Hellre än att betänk, bifölles, önskade jag således att R. o. Ad. måtte afslå detsamma.
Det kommer på ett ut, ty i intetdera fallet blir någon påföljd; men Ståndet hade åtminstone icke godkänt hvad som efter min förmening icke kan tåla en närmare och strängare granskning.
Jag tager mig friheten erinra om hvad motionären egentligen motionerat.
Han har nemi. föreslagit, att då ledighet till ett consistorielt gäll yppas, ansökningar såsom hittills mätte få ingifvas till consistorierna , som, genast efter ansökningstidens slut, böra pröfva och till prot. utlåta sig, örn de sökande äga de meriter i lärdomsväg, som, efter upprättad classification, erfordras; att consistorium borde vara skyldigt med nästa post ii H. 3 i8
Den i Augusti. derefter afsända alla ansökningarna jemte sitt utlåt, lill contractsprosten, hvilken genom kungörelser skulle låta kaita socknens röstägande innevånare, för att taga del af de från consistorium ankomna handlingar; att socknemännen derefter skulle äga att å denna sammankomst kalla hvilken af de sökande som helst att aflägga predikoprof, dock minst tre, om så många sig anmält.
Häraf torde R. o. Ad. finna, att motionären åsyftat en rättighet för socknemännen i consistoriella pastorat att få kalla hvem de behaga, blott han äger nog kunskapsmått att föreslå ett kyrkoherde-embete.
Det är detta förslag, som Utsk. ansett sig, på de i betänk, anförda skäl, böra afstyrka, och jag hemställer, om icke detta afslyrkande bör gillas, — det vill med andra ord säga, om icke R. o. Ad. bör bifalla detta betänkande.
Jag började mitt förra anförande med den förklaring, alt jag icke tillstyrkte
Ståndet att gilla motionen, men att jag afstyrkte gillande af Utsk:s betänk., emedan Utsk. säger så bär: ”anser Utsk. ifrågavar. ”befordrings-principer” (d. v. s. de nu gällande) ”böra, så”som ledande till det med dem åsyftade ändamål, bibehållas.” Om Utsk. underlåtit att gilla nuvar. befordringsgrunder och blott hållit sig vid motionens afslyrkande, skulle äfven jag tillstyrkt bifall.
Men om nu R. o. Ad godkänner della betänk.
, sådant det är, skulle Ståndet med detsamma hafva gillat nuvar. befordringsgrunder för presterskapet, hvilket jag icke tror att R. o. Ad., om det genomginge dem, skulle kunna göra.
Det är således blott lill undvikande af ett sådant gillande, som jag yrkat afslag, ty jag kan icke instämma i sådana befordringsgrundsatser sorn motionären framställt.
Efter förnyade propositioner dels till bifall, dels till afslag å detta betänk.
N:o 70, blef det af R. o. Ad. bifallet.
Då nu ånyo föredrogos Consl.Ulsk:s den i5 sisll.
Juli på bordet lagda memorialer: N:o 18, med förslag till ändring i Reg.F:ns 4 §•?
N:o 19, med förslag lill ändring uti Reg.F:ns 35:te §.; N:o 20, med förslag till ändring uti 34 §:n Reg.F:n ; N:o 21, med förslag till ändring och tillägg i 39 §:n Riksd.Ordn.; och N:o 22, ang:de en af Hr Th. Petre' emot Konungens rådgifvare anmäld anledn. till anmärkn., blefvo dessa memorialer ånyo begärda på bordet, de 2.:né första af Hrr Dalman, Wilh. Fredr., och Anckarsvärd, Au g., och de 3:ne sednare af Hr Dalman samt Hr Löwenström, Joh. Jacob. Föredrogs ånyo StatsUtsk:s den sisth Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 19!, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o4<b ang:de regleringen af 2:dra liufvudliteln.
Den i Augusti. »9 Hr von Hartmansdorff, Aug,:
Jag hemställer, att detta oell de öfriga betänkta, som höra till statsreglerm, icke malle förekomma i dag, och alt någon viss dag måtte bestämmas, då de skola företagas, så alt man är derpå beredd.
Denna framställning rörer äfven ett betänk, om beräkningen af statsverkets inkomster, hvilket står långt nere på listan under N:o 226.
Jag skulle tro, ali det borde förekomma först, och dernäst utgifts-titlarna efter deras ordning, på någon dag, som Ii. o. Ad. behagade bestämma.
Måhända hafva redan Hrr Talmän öfverenskomma om någon dag dertill, så att enhet i öfverläggning kan äga rum.
Nauckhoff, Joh. Otto, förenade sig med Hr von Hartmansdorff.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, i anledn. häraf, att StatsUtskts utlåt.
N:o ig3 nu Liefve livilande på bordel, samt lillkännagaf, i anledn. af den utaf Hr von Hartmansdorff nu gjorda hemställan, alt i sista Talmans-öfvei läggningen förevarit frågan 0111 lämpligaste tiden att företaga StalsUtskts utlåUn, rörtde statsreglertn, och hade Talmännen der varit af den tanke, alt lämpligast vore föreslå Stånden att börja med föredragningen deraf Lördagen den 8 dennes, då öfriga redan inkomna ärenden troddes kunna vara så genomgångna, att föredragningen af dessa betänktn kunda börjas på en gång i alla Stånden; hemställande Hr Landtm, alltså, 0111 R. o.
Ad. ansåg, att SlatsUlskrs förslag till statsreglering under de särskilda luifvudtitlarna, i öfverensstämmelse med den öfverenskommelse som i Talmans-öfverläggningen gjordes, borde förekomma till pröfning nästa Lördag den 8 Augusti.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt förklara, det Ståndet ansåg alla de nu i ordningen pä föredragningslistan förekommande till stalsregleringen börande mål, såsom andra gången bordlagda, så att de icke vidare kunde bordläggas, nemi.
StatsTJtsk:s den 25 sisth Juli första gången på bordet lagda utlåtm:
N:o 201, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 43, i anledn. af fråga om Calmar läns delning; N:o 202, i anledn, af erhållna ålerremisser A utlåt.
N;° 44; N:o 2o'3, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 53; N:o 213, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 54, angtde riksstatens 5:te hufvudtitel; N:o 214, ' anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 5j, atigtde 6;le hufvudtiteln; N:o 215, angjde återremiss å utlåt.
N:o 58, angtde regiel ing af 7:de hufvudtiteln; N:o 216, i anledn. af erhållna ålerremisser å utlåt.
N.*o 5g; N:o 217, i anledn. af erhållna utei remisser å utlåt.
N:o 61; ao Den i Augusti.
N:o2i8, ianledn. af erhållna återremisser å utlåt.
N:o 62; N:o2ig, ianledn. af erhållna återremisser å utlåt.
Jag anhåller vördsamt, att Hr Landtm, täcktes inhemta Ståndets yttrande, huruvida icke den del af statsreglerm, som angår inkomst-titlarna eller betänk.
N:o 226, finge sättas främst på listan bland de lill statsreglerm hörande ärenden.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han trodde det vara lämpligast att uppskjuta framställandet af den fråga Hr von Hartmansdorff nu omtalat, tills man på föredragningslistan kommit till det af Hr von Hartmansdorff nämnda utlåt.
, och att då, ifall det icke genast pröfvas, utan vidare bordlägges, besluta, när R. o. Ad. finner för godt att företaga det till pröfning.
Ånyo föredrogs StatsUtskrs den i5 sisth Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 220, i anledn. af Professor Retzii motion, att den för afl.
Professorn
Friis’s enka tillstyrkta pension mätte få beräknas retroactivt.
Begärdes ånyo på bordet af
Hrr von Hartmansdorff, Au g., och Ribbing, Arvid.
Likaledes begärdes, vid förnyad föredragning, ånyo på bordet af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Frih. Nauckhoff, Joli.
Otto, StatsUtskrs den i5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 221, i anledn. af återremiss å utlåt.
Till pröfning företogs Stats- och BancoUtsk:ns den 2.5 sisth Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 8, i anledn.
Prosten Klingvalls ansökning om dagtractamente, under den tid Prosten, som varit en af R.
St:s år i83g samlade revisorer, måst, efter slutad revisionsförrältning, uppehålla sig i Stockholm.
Jag anhåller att fa fasta Ståndets uppmärksamhet derpå, att den ifrågavar.
Statsrevisorn begärt arfvode för 2^ månader, men att Stats- och BancoUtskrn endast velat bevilja det för en månad utöfver den tid revisionsförrättningen varat.
Mannen for icke postvägen utan försökte alt komma tili Gottland på ett handelsfartyg , men måste för is återvända och stannade sedan här, tills årstiden blef dräglig.
Med den som är så vanlottad, att han bebor en ö i hafvet, till hvilken vägen är stängd linder en del af vintern, måste man hafva något fördrag.
Följden kunde eljest blifva den, att innevånarne af denna ö, för att icke nödgas tillsätta af deras egna knappa tillgångar eller äfventyra helsa och lif, undandroge sig alt deltaga i allmänna förrättningar.
När d« likväl, efter våra för.
Den i Augusti. fattningar, böra göra det, så anser jag det vara för kargt af Stunderna att vilja för dem afpruta tractamente för i4- månader af den tid de varit nödsakade alt ligga på främmande ort.
Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte återremittera betänk., på det alt Stats- och BancoUtskm måtte taga salen i närmare öfvervägande och något frikostigare bemöta dessa icke afundsvärda medlemmar af vårt samhälle.
Jag vill icke bestrida återremiss af detta betänk., helst jag verkligen var en af den minoritet, som fann billigheten att bifalla ansökningen om ifrågavar. arfvode; men jag tviflar på, att något vinnes genom denna återremiss, ty det uttalades bestämdt af den majoritet, som inom Utskm afgjorde frågan, att da riksdagsmännen från Gottland kunnat öfverkomma till fasta landet, så hade det också varit möjligt för revisorn att öfverkomma till Gottland.
Jag godkänner visserligen icke detta skäl, emedan det var mycket haltande, men Utsk:ns majoritet har godkänt det, och jag förmodar, att Utskm vidblifva detsamma.
N:o 8 blef af R. o. Ad. återremitterad!.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskts den 25 sisth Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 5i , i anledn. af väckt motion om belåning af colonialvaror vid Handels-och Näringsdisconten i Götheborg, blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet.
Då nu ånyo föredrogos BancoUlsk:s den 25 sisth Juli på bordet lagda roemorialer: N:o 52, till svar å Vällofl.
BorgareStis återremiss å Utsk:s betänk.
N:o 26; N:o 53, i anledn. af ett RiksStls återremiss å Ulsk:s betänk.
N:o 28; och N:o 54> lill svar å 2!ne RiksSt:s återremisser af särskilda punkter i TJtsk:s under N:o 29 afgifna berättelse om bancofullmäktiges åtgärder och förvaltning på det hela eller nästförflutna riksdag; fann R. o. Ad. desamma icke erfordra annan åtgärd un att läggas till handlingarna.
Landtm, yttrade, att då nu t^lla frågor, om bankens förvaltning sedan sista riksdagen, blifvit af R.
St. pröfvade, äfvensom pröfningen redan förut blifvit fulländad af de åtgärder, som vid Riksg.conlrs förvaltning vidtagits , R. o. Ad. måhända torde finna tiden vara inne att förelaga val af fullmäktige till styrelsen af dessa båda verk.
Då det för ärendenas behöriga gång i banken vore af vigt, alt valen skedde någorlunda vid samma tid i alla RiksSlni, hade fråga uti Talmans-öfverläggningcn förevarit att företaga Den i Augusti. dessa val i alla Stånden på en viss tid.
Inom BorgareSt. hade dessa val likväl redan blifvit förrättade, men de öfriga Ståndens Talmän hade i sista öfverläggningen öfverenskomma att föreslå Stånden företagande af dessa val en dag i nu instundande vecka, och hemställde flr Landtm, alltså, om R. o. Ad. skulle behaga utsätta Fredagen den 7 Augusti på eftermiddagen till förrättande af val af fullmäktige i Banken och Riksg.conloret.
Vid förnyad föredragning lade R. o. Ad. till handlingarna StatsUtsk:s den 2g sisth Juli på bordet lagda utlåt:n: !V:o 222, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 71; N:o 223, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 87; N:o 22.4, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o gi.
Ånyo föredrogs StatsUtskts dan 2g sisth Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 225, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtsk:s betänk.
N:o g8, ang:de arrendalorernes af Nyqvarns qvarn och bro ansökning om bibehållande vid arrendet af dessa lägenheter.
Friherrarne Cederström, Jacob, och Raab, Adam Christian, begärde detta utlåt, ånyo på bordet.
Föredrogs ånyo SlatsUtskts ilen 2g sisth Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 226, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o- 6\ och vissa dertill hörande bilagor.
Begärdes ånyo på bordet af Hr Löwenström, Joli. Jac., samt Frih. Cederström, Jacob. Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att Hr von Hartmansdorff för någon stund sedan yttrat sin mening vara, alt R. o. Ad. måtte besluta företagande af detta måls pröfning, innan Ståndet pröfvade StalsUtskrs utlåCn om utgifterna ; och hemställde Hr Landtm, nu alltså, om R. o.
Flr Frih. o. Landtm, hemställde vidare, huruvida Hr von Hartmansdorff, mening vore, alt detta mål först nästkommande Lördag, som är utsatt till pröfning af utgiftstitlarna, holde förekomma, eller om detta utlåt.
N:o 226, endast det förekomma till pröfning innan utgifls-titlarna, äfven kunde förekomma till afgörande i något plenum innan Lördagen.
Hr von Hartmansdorff begärde, att det måtte förekomma nästa Lördag.
Hr Löwen ström förenade sig nied Hr von Hartmansdorff, Den i Augusti. a3 lii1 von Troil, Emil:
Jag kan icke finna något skal alt uppskjuta målet längre, än som kan fordras för att derom taga kännedom, isynnerhet då inga andra mål synas vara för handen att under tiden behandla och afgöra.
Af denna anledn. anser jag lämpligast att företaga inkomstbetänk. före Lördagen, t. ex. Onsdagen, emedan i annat fall, enligt inin tanke, vållas ett ändamålslöst fördröjande af riksdagen.
Efter den föredrag ning Hr Landtm, behagat proponera , lära om Onsdag Const.- Utsk:s mern. förekomma.
Jag tviflan på att då så mycken tid blir öfrig, alt behörig uppmärksamhet kan lemnäs åt ifrågavar. betiink.
Jag ar således för min del af ilen tanke, alt delta betänk, bör omedelbarligen föregå pröfningen af slatsreglertn, den må förekomma hvilken dag sorn helst.
Den siste värde talarens försigtighet synes mig temmeligen öfverflödig, ty det faller af sig sjelft, alt 0111 målet icke hinner afgöras 0111 Onsdag, kan det icke då företagas.
Men jag anser sannolikt, att Const.Ulsk:s helänk:n ej kunna upptaga hela ilen dagens plenum, ulan att ganska betydligt deraf blir öfrigt för andra måls haudläggning.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg, att SlatsUlsk:s utlåt, angtde inkomsterna bör till pröfning företagas, så snart som det på föredragningslistan förekommer, dock innan föredragningen sker af SlalsUlsk:s utlät.
0111 utgifterna under statsreglerings-titlarna.
Den försigtighet, som blifvit mig förebrådd, leni tiar jag å sido.
Man har likväl sett, att otåligheten mot klockan 10 eller 11 om natten ökar sig i starkt förhållande till minutvisaren.
Jag skulle derföre tro, att försigtigheten ej är alltför stor, om man begär att ifrågavar. betänk, ej må föredragas klockan 10 å 11 om natten, om handläggningen af Const.Utsk:s betänk, ej förr slutas.
Det är Hr von Hartmansdorff, som begärt, att betänk.
N:o 22(1 må förekomma straxt före, eller således på samma dag eller i sammanhang med frågorna om statsreglerrn.
Jag instämmer fullkomligt deruti, och förklarar att, i händelse Const.- Utsk:s betänk:n kunna hinna afgöras på Onsdags-föriniddag, skall jag icke sätta mig emot, att man på eftermiddagen företager inkomst-betänkandet.
Min försigtighet har således endast sträckt sig derhän, att det ej må förekomma på natten emellan Onsdagen och Thorsdagen.
Lika angeläget som det synes å ena sidan vara, att detta betänk, förekommer innan den öfriga statsreglerrn, lika illa synes mig å andra sidan vara, om en del af Onsdagen skulle gå förlorad, der - 34 Den i Augusti. före att R. o. Ad. hade fattat det beslut, att samma betänk. ej då skall företagas.
Jag hemställer derföre, om icke de olika meningarna kunde förlikas medelst det beslut, att detta mål sättes sist på listan om Onsdagen, och att detsamma, om det då ej hinner afgöras, uppskjutes till Lördagen.
Landtm, hemställde, om icke de särskilda meningarna skulle kunna förenas på sådant sätt, att R. o. Ad. behagade besluta företagande till pröfning af StatsUtskts utlåt.
N:o 226 nästa Onsdag, ifall tiden del medgåfve, men i annat fall om Lördag.
Jag instämmer helt och hållet i Hr Landtnäs propos., öfverlemnande åt dess bepröfvande af ärendets vigt, att icke föredraga ämnet så sent, att man ej med någon fullständighet kan gå till botten med detta ämne.
Ånyo föredrogs StatsUtskrs den 29 sisth Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 227, i anleda, af K.
M:s nåd. skrifvelse rör:de förlängning af de med rusthållarne vid åtskilliga afsuttna regtten och corpser afslutade contract om häst-vacance-afgifls utgörande, jemte flera i ämnet väckta motioner.
Begärdes på bordet af Friherrarne Cederström, Jacob, samt Toll, Gustaf Philip. Företogs till pröfning
StatsUtsk:s den 29 sisth Juli på bordet lagda utlåt.