Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om de gamla byggnaderna komma att år 1864 rifvas och tvänne nya flyglar att i stället uppföras, blifver förhållandet följande:
Förlorad hyra af lägenheterna å gården 4,531, 50.
Kanta å 5 proc. å reparationsfondens skuld 46,750 2,337, 50.
Enligt kostnadsförslaget skulle uppförandet af de tvenne större Flyglarne erfordra en utgift af omkring 221,000 Kdr, hvarå årliga räntan å 5 proc. utgör , . . 11,050 17,919. Riddarhus-Utskottets Utlåtande JK 6. 9 Tillgång.
Inkomst genom uthyrning af lägenheter i de nya flygelbyggnaderna 4,100. hvilken dock icke förr än efter 1 å 2 år kunde påräknas.
Aren 1849 till 1859 utgjorde väl, såsom förut blifvit anfördt, Riddarhuskassans öfverskott något öfver 5000 Rdr årligen, men sedan dess hafva utgifterna betydligt ökats, särdeles genom den vid de nästföregående riksdagarne af Kidd. o. Adeln beviljade lönetillökningar åt Riddarhusets tjenstemän, så att, enligt Riddarhuskamererarens kalkyl öfver Riddarhuskassans inkomster och utgifter, det årliga öfverskottet skulle för närvarande kunna beräknas endast till 2,708
Rdr 86 öre; men då Vaktmästarens lön från och med detta år blifvit förhöjd med omkring 75
Rdr årligen och tillfälliga vid hvarje riksdag beslutade utgifter icke blifvit beräknade, torde det årliga öfverskottet kunna upptagas till högst 2,500.
Således årlig brist att betäcka 11,319. motsvarande ett kapital af omkring 226,000 Kdr.
Om åter de gamla byggnaderne borttagas år 1864 och tvenne mindre paviljonger uppföras samt gården planeras oeh inhägnas med ett jernstaket m. m. blifver förhållandet följande:
Förlorad hyra af nu befintliga lägenheter . . . 4,531, 50.
Ränta å reparationsfondens skuld 2,337, 50.
Om paviljongerna uppföras utan den föreslagna portalen, beräknas kostnaden derför att utgöra omkring 63,000 Rdr, hvarå 5 proc. ränta uppgår till 3,150 j0 019 Tillgång.
Öfverskott från Riddarhuskassan 2,500.
Ärlig brist att betäcka 7,519. motsvarande ett kapital af omkring 150,000
För betäckande af denna årliga brist finnes ingen annan tillgång, än den kapitationsafgift, Ridd. o. Adeln sig åtagit å 5 Rdr Rmt af hvarje Adelsman som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning.
Denna afgift har visserligen de sednare åren utgått med omkr. 12,000 Rdr
Kmt per år, men beslut härom fattas af Ridd. o. Adeln vid hvarje riksdag, och lärer man icke på förhand kunna beräkna, hur länge Ridd. o. Adeln finnes benägen att densamma sig åtaga.
Och då i öfrigt, enligt af Kongl. Maj:t derom utfärdadt påbud, nämnde afgift endast till ett belopp af 7 5 öre torde kunna genom exseeutiv åtgärd utkräfvas, skulle utan tvifvel stor förlägenhet för betäckande af öfvanberörde årliga brist uppkomma,, derest ett större antal af Ridd. o. Adelns Ledamöter tid efter annan skulle undandraga sig att till högre belopp än det sistnämnda betala den ifrågavarande afgiften.
Dessutom synes en klok omtanka fordra, att man icke nu beräknar den endast tills vidare beslutade kapitationsafgiften att för all framlid fortfara, hvilket dock skulle blifva nödigt, derest Ridd. o. Adeln beslöte uppförandet af de större och kostbarare flyglarne. 10 Riddarhus-Utskottets Utlåtanda X 6.
Om deremot man inskränker sig till uppförandet af de mindre paviljongerna, skulle visserligen, under förutsättning att alla dertill skyldige af Ståndets medlemmar fortfarande erlade den förhöjda afgilten och denna följaktligen kunde beräknas till omkring la,000 lldr årligen, en behållning uppstå af 4,500 lldr årligen, för att användas antingen till skuldens successiva amortering eller för att småningom bilda ett kapital af 1 50,000 Rdr; men härtill skulle åtgå en tid af 25 till 30 år, helst man äfven måste beräkna kostnaden för underhållet af de nya byggnaderna, planteringen och staketen med flera oförutsedda utgifter.
Skulle åter Riddarhuskassans nuvarande öfverskott, hvilket hitintills icke användts till större reparationer, än mindre till nybyggnad, fortfarande läggas till kassans fond och således icke kunna påräknas till betäckande af den ifrågavarande bristen, komme naturligtvis att derför anlitas ett så mycket större belopp af kapitationsafgiften.
Och då de nu befintliga gamla byggnaderna utan olägenhet lära kunna stå ännu tre å fyra år, vore det fördenskull, i Utskottets tanka, en betydlig fördel att först nästa riksdag besluta angående tiden för nämnde byggnaders borttagande samt
Riddarhusgårdens bebyggande eller inhägnande på ett eller annat sätt.
Riddarhusreparationsfondens skuld 40,750
Rdr kunde då, under förutsättning att hyrorna för lägenheterna å gården fortfarande finge uppbäras, betalas af de under åren 1862, 1863, 1864, 1865 inflytande kapitationsafgifterna; hvarförutan Riddarhuskassans fond under tiden ökades med minst 10,000 Rdr, så att den, genom den försvunna hyresinkomsten, uppkommande årliga balancen mellan kassans inkomster och utgifter minskades till omkring 1,200 Rdr.
Härigenom vore åtminstone den årliga ränteutgiften å den nuvarande skulden af 2,337
Rdr 50 öre inbesparad, behofvet af ny skuldsättning högst betydligen inskränkt samt i följd deraf möjligheten beredd att på kortare tid amortera sådan ny skuld.
På dessa skäl tillstyrker Utskottet vördsamt: att, i anseende till den betydliga skuld, hvarför Riddarhuskapitationsfonden häftar i och för de å Riddarhusbyggnaden redan verkställda reparationer, och den ytterligare skuldsättning, som skulle erfordras i och för de gamla bygguadernas borttagande och andra byggnaders uppförande i stället, Höglofl.
Ridd. o. Adela måtte till nästblifvande Riksdag uppskjuta beslut i denna fråga.
Särskilda reservationer hafva blifvit anmälde af Friherrarne Cederström Claés Hindrik och Bennet Otto Reinhold samt Herr von Knorring, Eric Oscar.
Riddarhus-Utskottets Utlåtande X 6.
II Reservationer.
Af Friherre Cederström, Claes Henrik:
Ehuru jag till fullo delar Utskottets mening, att närvarande tidpunkt är mindre lämplig för uppförande af så kostsamma byggnader, som de nu föreslagnu, icke blott emedan Riddarhus-kassan, 1 och för Riddarhusets reparation, redan häftar för en skuld af 46,750 Riksdaler, till hvars gäldande man endast har att tillgå den ftivilliga kapitationsafgifteu; utan äfven, och långt mera derför, att det förslag till nybyggnad, som Direktionen förordat, och som ensamt, af de två till pröfning framställda, inom Utskottet haft förespråkare, till sitt ändamål — beredande af bostad åt vaktmästare samt förvaringsrum för ved — synes mig icke vara af beskaffenhet att i ringaste måtto rättfärdiga de stora uppoffringar samma förslag kräfver; — kan jag dock icke, i likhet med Utskottets majoritet, å andra sidan tillstyrka uppskof i vidtagande af hvarje åtgärd i och för Riddarhusgårdens försättande i det skick, att de mest billiga anspråk på snygghet och ordning kunna se sig tillfredsställda.
Då jag således inom Utskottet varit af den åsigt, att en förändring i Riddarhusgårdens nu varande utseende bör åvägabringas, har jag dock icke, i afseende på sättet huru denna förändring lämpligen kan åstadkommas, delat de ledamöters åsigt, som tillstyrkt det af Direktionen förordade förslaget, af skäl, som utan de ofvannämnda synes mig bäst rättfärdigas genom nedanstående tablå öfver Kassans ställning, i den händelse meranämnde förslag antoges:
Nu varande skuld: lån för Riddarhusets reparation , .
. 42,500 2 års obetalda räntor derå . . . . 4,25 0 föreslagen byggnad Blifvande skuld Behöflig årlig ersättning till Kassan för: mistad hyra 4,531:50 » mistadt stall och vagnshus, disponerade af Riddarhus-Sekreteraren . 500: — » 5 % ränta å 117,983: — ... 5,899: — 10,930: 50 Kapitations-afgiften 12,412:
— Vid sådant förhållande har det förefallit mig som om sednare delen i Herr Grefve Lagerbjelkes vid sednaste Riksdagen väckta motion, hvilken föranledt
Direktionens åtgörande i denna fråga, varit förtjent af mera uppmärksamhet, än Direktionen icke mindre än Utskottet deråt egnat.
Denna motion innehåller icke blott »att åt Ridd.
Dir. skulle uppdragas att till nästa Riksdag upprätta och Höglofliga Ståndets pröfning underställa fullständigt förslag till lämpligt ordnande ef ifrågavarande plats och byggnader», • — 46,750: — . . 71,233: — . . 117,983: — 12 Eiddarhus-Utskottets Utlåtande X 6. utan äfven »eller huruvida dessa byggnader möjligen böra alldeles borttagas.»
I Direktionens berättelse innehåller visserligen sid. 34, »att å gården åtminstone borde finnas bostad för Riddarhus-vaktmästaren samt nödiga uthus; och föreställer sig
Direktionen att det ej erfordras något vidare yttrande för att ådagalägga, att platsens fullkomliga afrödjande icke utan allt för stora olägenheter låter sig göra;» men som jag för min del lika litet kan godkänna denna motivering, som den Direktionen i en sednare skrifvelse begagnat för att förorda nyssberörda af Scholander uppgjorda förslag, vågar jag fästa Ridderskapet och Adelns uppmärksamhet på möjligheten af att verkställa det i ofvannämnde motions sednare del framställda förslag, utan att dess åvägabringande komme att kräfva allt för stora uppoffringar.
För att åskådliggöra Kassans ställning, om Ridderskapet och Adeln skulle lemna bifall till nämnda förslag på det sätt, att nu varande byggnader å gården borttagas, densamma planeras, planteras och omgifves med jernstaket å granit-sockel, allt beräknadt efter Scholanders kostnadsförslag M 1, för jag framställa följande tablå:
Nu varande skuld 46,750: — Föreslagen förändring, enligt Scholanders förslag JYi 1, 202 alnar jerngaller med granit-sockel m. m. å 50 Rdr pr aln 10,100: — Gårdens planering, grusning och plantering 4,500: — 14,600: —- Blifvande skuld 61,350: — Behöflig årlig ersättning till Kassan för misfad hyra .... 4,531: 50 » mistadt stall och vagns hus, disponerade af Riddarhus-Sekreteraren . . 500: — » Vaktmästarebostad . . 400: — 5,431; 50 » 5 % ränta å 61,350 3,007: 50 8,499:
Kapitations-afgiften 12,412: — hvarvid dock bör tagas i betraktande, dels att de nu befintliga byggnadernas försäljning torde betäcka en icke obetydlig del af planeringskostnaden; dels att ersättningen åt Riddarhus-Sekreteraren skäligen icke bör blifva högre, än förre innehafvaren af denna befattning uppbar i hyra för ifrågavarande, af honom disponibla, lägenheter, eller 350 Rdr.
Under förutsättning derjemte att, vid förnyadt kontrakt om vinkällaren, den nu för densamma utgående hyra, 1,200 Riksdaler, äfven kommer att betalas om — som nödvändigt vore —- de mindre källarne för framtiden undantogos, för att af Riddarhuset disponeras till vedupplag m. m.; samt att det af Direktionen beräknade årliga öfverskott i Kassan, 2,708 Riksdaler 86 öre, Eiddarhus-Utskottets Utlåtande X 6.
13 kan med säkerhet antagas uppgå till 2,500 Riksdaler, skulle, om nämnde 2,500 Riksdaler fråndragas ofvanstående 8,499 Riksdaler, en årlig brist i Kassan uppstå af 5,999 Riksdaler, hvilken, om n. v. byggnaders försäljning antages inbringa 2,000 Riksdaler, samt ersättningen åt Riddarhus-Sekreteraren skäligen nedsättes till 350 Riksdaler, och åt Vaktmästaren till 300 Riksdaler, ännu ytterligare skulle minskas; och kan denna brist, enligt min tanke, af kapitationsafgiften fyllas.
Då vidare af Direktionens berättelse sid. 33 inhemtas, att den längs strömmen belägna del af tomten, som upptages af en trädgård och en stallbyggnad, icke tillhör Riddarhuset; samt sid. 35, att, enligt det med Stallmästaren Lundbäck upprättade kontrakt, detsamma kan efter 6 månaders uppsägning af Direktionen återtagas, får jag, i den händelse det härofvan framställda förslag vinner afseende, föreslå, att Ridderskapet och Adeln, med anledning af Direktionens hemställan i § 11 af Berättelsen, ville besluta det egde
Direktionen att, efter erhållen visshet om, att den Riddarhuset icke tillhöriga del af planen, som upptages af en mindre trädgård och en stallbyggnad, komme att på stadens bekostnad till strandgata anordnas, uppsäga kontraktet med Stallmästaren Lundbäck; samt att, efter offentlig försäljning af de nu å Riddarliusgården befintliga byggnader, gå i författning om gårdens planering, plantering och förseende med jernstaket, i enlighet med härofvan framställda förslag; äfvensom att de härtill erforderliga kostnader, jemte ersättning till Riddarhus-kassan för mistad hyra samt till Riddarhus-Sekreteraren och Vaktmästaren för förlorade lägenheter, finge, utöfver hvad Riddarhuskassan förmår, af kapitations-afgiften betäckas.
Friherre Bennet, Otto Reinhold, instämde i ofvanstående reservation.
Herr von Knorring, Erik Oscar, begärde få antecknadt, att han för sin del tillstyrkte det af Herr Öfverste-Löjtnant Lejonancker förordade och af Riddarhus-Direktionens fleste Herrar Ledamöter biträdda förslag om borttagande af de gamla byggnaderna å Riddarhusgården, dennas planering och inhägnande medelst ett jernstaket, samt uppförande af tvenne mindre paviljoner i gårdens nordvestra och nordöstra hörn. 14 Riddarhua-Utskottets Utlåtaude AI 7. N:o 7. Utlåtande, angående arfvoden till Riddarhus-fiskalen på Qveckfeltska och Silfverbergska fonderna.
Uti härhos bifogadt memorial (Litt. A), hvilket, jemlikt 15 § i Riddarhus-Direktionens Instruktion, blifvit till Riddarlnis-Utskottet ingifvet för att, åtföljdt af Utskottets utlåtande, till ltidd. o. Adeln insändas, har Direktionen anfört, att då, vid regleringen af de under
Direktionens förvaltning ställda Qveckfeltska och Silfverbergska donationerna, Direktionen, redan under den 5 Februari 1855, bland annat beslutit, att arfvoden till Riddarhus-kamereraren och Fiskalen för nämnde fonders förvaltning borde, efter afslutandet af hvarje års räkenskaper bestämmas att utgå af den inkomstbehållning, som befunnes öfverskjuta beloqpet af de å samma fonder fastställda stipendier och pensioner samt Direktionen derefter, med stöd af Ridd. och Adelns den 11 Mars 1857 fattade beslut, bestämt arfvoden att till Riddarhus-kamereraren utgå från Qveckfeltska fonden med 80 R:dr och från Silfverbergska fonden med 40 R:dr årligen, hvaremot Direktionens beslut angående något arfvode till
Riddarhus-fiskalen från nämnde fonder hitintills icke kommit till verkställighet, Direktionen, af sådan anledning och enär dessa arfvoden syntes böra bestämmas i förhållande till kapitalens storlek, hvilken, enligt sednast granskade bokslut, för Qveckfeltska fonden utgjorde 48,705
R:dr 8 öre samt för Silfverbergska fonden 24,451 Rnlr 3 öre, hos Ridd. o. Adeln hemställt, alt Riddarhus-fiskalen må tillerkännas ett arfvode af 40
R:dr årligen från Qveckfeltska och 20 R:dr årligen från Silfverbergska fonden, att beräknas från den 1 Mars 1858, då numera Riddarhus-sekreteraren Otto Brakel inträdde i tjenstgöring såsom Riddarhus-fiskal.
Och då billigheten synes fordra, att Riddarhus-fiskalen från nu ifrågavarande, likasom från de fleste öfriga under
Direktionens förvaltning stående fonder får åtnjuta ett mindre arfvode, har Utskottet ansett sig böra vördsamt tillstyrka bifall å Direktionens ofvanberörde hemställan.
En ledamots särskilda mening finnes här nedan antecknad.
Stockholm den 27 Februari 1863. rRiddarhus-Utskottets Utlåtande X 7. 15 Friherre von Otter, Fredric Wilhelm, som jemväl tillstyrkte de för Riddarhus-fiskalen föreslagne arfvoden, ansåg derjemte Utskottet böra tillstyrka Ridd. o. Adeln att öfverlemna åt Riddarhus-Direktionen, under hvars förvaltning de till stipendier och pensioner af enskilde personer donerade fonder äro ställda, att framdeles, utan särskild anmälan hos Ståndet, bestämma de arfvoden, som för sådana fonders förvaltning skäligen böra till Riddarhusets tjenstemän anslås.
A. Vördsamt Memorial.
Sedan, vid regleringen af de under Riddarhus
Direktionens förvaltning ställda Qveckfeltska och Silfverbergska donations-fonderne, Direktionen under den 5 Februari 185 5 bland annat beslutit, att arfvoden till Riddarhus-kainereraren och Fiskalen för fondernas förvaltning borde efter afslutandet af hvarje års räkenskaper bestämmas att utgå af den inkomstbehållning, som befunnes öfverskjuta beloppet af de fastställda stipendierna och pensionerna, samt Höglofl.
Ridd. o. Adeln derefter, på hemställan af Riddarhus-Utskottet, genom beslut af den 11 Mars 1857, förordnat, hvad beträffar
Riddarhus-kamererarens arfvoden af de särskilda fonderna, att dessa borde beräknas till sammanlagdt 1,700 R:dr R:mt, efter den fördelning Riddarhus-Direktionen kunde finna lämplig; så har Direktionen under den 8
Maj sistnämnde år bland annat bestämt arfvoden å Qveckfeltska och Silfverbergska fonderna böra till
Riddarhus-kamereraren utgå från den förra med 80 R:dr och från den sednare med 40 R:dr Runt årligen, hvaremot Direktionens beslut angående något arfvode till Riddarhus fiskalen. från nämnde fonder icke koinmit till verkställighet.
Af sådan anledning och då billigheten synes fordra, att Riddarhus-fiskalen från nu ifrågavarande, likasom från de flesta öfriga under
Direktionens förvaltning stående testamentsfonder, får åtnjuta ett mindre arfvode, och detta synes böra bestämmas i förhållande till kapitalens storlek, hvilken enligt 1861 årsbokslutför
Qveckfeltska fonden utgjorde 48,705 R:dr 58 öre samt för Silfverbergska fonden 24,451 R;dr 3 öre, får Direktionen vördsamt hemställa, att Riddarhus-fiskalen må tillerkännas ett arfvode af 40 R:dr årligen af Qveckfeltska och 20 R:dr årligen af Silfverbergska fonden, att beräknas från den 1 Mars 1858, då numera Riddarhus-sekreteraren Otto Brakel inträdde i tjenstgöring såsom Riddarhus-fiskal.
Carl C.
B. W. von Prinzencreuts. W. F. Dalman.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS *.
WESTREM,, 1863. Biddarhns-Utskottets Utlåtande X 8. 1 N:o 8.
Utlåtande, angående väckt fråga om granskning af de utaf Herr Anrep utgifva ’’Svenska Adelns Auarlaflor.” Hörsamt Memorial.
Uti härhos bilagiit Memorial (Litt. A.) har Riddarhus-Direktioneri anmält, hurusom, vid af en Direktionens Ledamot anställd jemförelse mellan de, med understöd af ett från Riddarhuskassan beviljadt anslag af 2,500 Rdr Rmt, utaf Herr Gabriel Anrep utgifna s. k. ”Svenska Adelns Attartaflor” och de i Riddarhus-arkivet förvarade original-stamtaflorna, åtskilliga afvikelscr från de sednare befunnits hafva egt rum, så att dels vid flera Atter blifvit, utan dertill uppgifven anledning, uteslutne vissa tabeller, ej mindre öfver den först adlades förfader, än öfver de icke adlade sidogrenarne, ehuru anteckningar härom finnas å originalstamtaflorna och tvifvelsutan kunna i uppkommande affstvister lända till upplysning samt derigenom blifva gagnande just för det ändamål, hvartill iitgifvaren uttryckligen uppgifvit det ifrågavarande arbetet syfta, dels med s. k. dödkors äro vordne såsom utslocknade utmärkta icke mindre än 26 adliga Atter, oaktadt dessa enligt gällande föreskrift derom, att, der ovisshet råder, 90 år från den sista manliga Ättlingens födelseår skola hafva förflutit innan
Ätten får såsom utgången afföras, rätteligen bordt upiagas såsom lefvande, hvilket äfven i original-stamtaflorna skedt, dels att 13 Adliga Ätter, hvilka enligt stamtaflorna bort antecknas såsom utdöda, upptagits såsom ännu lefvande; hvarförutan tvänne adliga Ätter, deraf en ännu lefvande, äro i Attartaflorna helt och hållet förbigångna, dels slutligen att i sistnämnde taflor blifvit på ett alldeles vilseledande sätt inflickade utgifter om hädangångne personer, hvarom motsvarighet i original-stamtaflorna icke återfinnes, hvilka uppgifter af merendels för de aflidnes minne mindre hugnande beskaffenhet, lära hämtats, vare sig ur rättegångshandlingar eller ur andra mer eller mindre tillförlitliga källor, i hvilket afseende all upplysning saknas Bil. lill Högloft.
Ridd. o. Adelns Prof. vid 1863 års Riksdag. t 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande JtJ 8.
Och enär sålunda
Direktionens uppmärksamhet blifvit fästad vid förenämnde felaktigheter i de redan utkomne delarne af det ännu icke afslutade arbetet, har Direktionen, utan att nu vilja bedöma den påföljd, hvartill, i afseende på utbetalningen till Herr Anrep af de ännu af anslaget innestående 400 Rdr, de gjorda anmärkningarne, när arbetet blifvit slutadt, böra föranleda, likväl ansett anledning förekomma att hos Ridderskapet och Adeln hemställa, att åt lämplig person må lemnäs uppdrag att noggrannt genomgå och granska det af Herr Anrep utgifna arbetet 'Svenska Adelns Attartaflor”, och sedan detsamma blifvit fulländad t, till Direktionen inkomma med utredning, i hvad mån det må befinnas innefatta väsendtliga afvikelse!' från de i RiddarhusArkivet förvarade original-stamtaflor, samt huruvida uppgifter af mera vilseledande beskaffenhet kunna deruti förekomma, genom hvilken granskning jemväl erhölles en nyttig kontroll öfver arbetet samt, derest anmärkningarne blefve tryckta såsom tillägg, arbetets användbarhet ökades; men då denna både tidsödande och vidtomfattande granskning icke bi Iligt vis syntes kunna åläggas någon af Riddarhusets tjenstemän, i följd af hans ordinarie befattning, har
Direktionen ansett sig tillika böra föreslå, att ett särskildt arfvode af 500
Rdr för ifrågavarande extra göromål måtte ställas till Direktionens disposition.
Utskottet, som tagit närmare kännedom om den utaf en Ledamot i Riddarhus-Direktionen, Friherre Rudolf Cederström, anställda jemförelse mellan Herr Anreps redaktion af "Svenska Adelns Attartaflor” och de i Riddarhus Arkivet förvarade original stamtaflor, har funnit de vid en sådan jemförelse i de förra från de sednare befintliga afvikelser och missledande uppgifter vara väl förtjenta af uppmärksamhet och särdeles anmärkningsvärda; men då det ifrågavarande arbetet ännu icke är af Herr Anrep fulländadt, och han följaktligen ännu icke begärt utbekomma den återstående delen af det från Riddarhuskassan för arbetets utgifvande beviljade anslag, finner
Utskottet ej heller anledning att för en mera detaljerad granskning af de ifrågavarande Attartaflorna tillstyrka något extra anslag, helst detta blifvit utaf
Direktionen föreslaget till ett belopp, öfverstigande den summa som af det nyssnämnde anslaget återstår och följaktligen anttingen Riddarhuskassans utgift för samma arbete derigenom komme att ökas med ytterligare 500 Rdr, eller ock, derest Herr Anrep ansåge sig icke böra äska utbekommandet af de ännu innestående medlen, den ifrågaställda granskningen blefve helt och hållet gagnlös.
Utskottet kan dessntom icke undertrycka den mening, att en så detaljerad granskning, sora den Direktionen tyckes åsyfta, icke lärer vara af behofvet påkallad eller ens leda till det af
Direktionen åsyftade målet, med mindre de felaktiga arken i Herr Anreps ”Svenska Adelns Attartaflor” omtrycktes, enär rättelser af en mängd uppgifter ”af merendels för de aflidnes minne mindre hugnande beskaffenhet”, enligt Utskottets tanka, mera skulle draga uppmärksamheten på de ur andra källor än de genealogiska tabellerne hemtade, tilläfventyrs stundom tillförlitliga, uppgifterna, än på Riddarhus-Utskottets Utlåtande M 8. 3 sjelfva rättelserna, hvadan Utskottet trott den föreslagna åtgärden böra och kunna inskränkas till rättandet af de felaktigheter, som äro af verkligt förvillande beskaffenhet; på grund hvaraf Utskottet trott sig finna, det rättelserne af de påpekade större och förvillande egentliga felaktigheterne icke torde blifva af det omfång, att ett särskildt anslag lör deras verkställighet skäligen må anses erforderligt, helst som icke ringa svårighet torde möta vid valet af en till ett dylikt grannlaga granskningsarbete fullt qvalificerad person, utan synes det
Utskottet som om dessa rättelser tillförlitligast och med största sakkännedom skulle kunna, i hvad de röra väsendtliga och förvillande afvikelser från de genealogiska tabellerne, lämpligast verkställas af den Direktionens Ledamot sorn ensamt har sig vården om nämnde tabeller anförtrodd.
Deremot, och för den händelse Herr Anrep, sedan fullständigt manuskript till "Svenska Adelns Attartaflor” blifvit utarbetadt, anmäler sig till utbekommande af det innestående anslaget, eger Riddarhus-Direktionen, i Uotskottets tanke, fullt giltig anledning att, på grund af Ridd. o. Adelns dels den 21 Mars, dels den 26 Oktober 1860 i denna fråga fattade beslut, såsom vilkor för utbetalningen fordra, det arbetet blifvit verkställdt, "utan afvikelser i någon väsentlig mån från de i Riddarhus-Arkivet förvarade original-stamtaflor”, samt, derest sådana i de tryckta Attartaflorna befinnas, utbetalningen inställa; men då Herr Anrep icke torde böra betagas tillfälle att, på sätt som redan blifvit medgifvit i afseende på rättelserna i de Lilliehööska stamtaflorna, jemväl genom ett tryckt tillägg rätta de öfriga oriktigheter eller afvikelser från original-genealogierna, som af Direktionen kunna befinnas väsentliga, hemställer Utskottet vördsamt, i anledning af