Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedermera väcktes förslag inom Utsk. och Utsk. beslöt alt nedsätta tullen på Svenska i Finland tryckta böcker på den grund alt reciprocitet förmodades från Ryska sidan. R. o. Ad. gick ännu längre för att befrämja litteraturen och antog tullfrihet på alla Svenska böcker.
Jag vill visserligen icke hafva hög tull på böcker, men då nu i Ryssland genom den nyss upplästa författningen blifvit utsatt 20 proc. tull, så anser jag, att R. o. Ad. bör förena sig med BondeSt. och bibehålla 20 proc., ty då kan saken i diplomatisk väg bemedlas till reciprocitet.
Men skulle R. o. Ad. nu befria i Finland på Svenska tryckta böcker, under det att Ryska Regeringen åsatt i Sverige tryckta böcker med 20 proc. tull, så lärer ingen reciprocitet vinnas, hvarföre jag anhåller, att R. o. Ad. måtte instämma i BondeSt:s beslut.
Jag äger icke den Kejserliga resolutionen i 16 Den 2 April f. ni. handen oell kan således icke hedömma om Gr.
Cronhjelm har rätt.
Statstidningen har uppgifvit, alt denna uppgift vore ett misstag, och jag förmodar, alt dessa 20 proc. endast gillia inbundna böcker.
; men om förhållandet också är såsom Gr.
Cronhjelm har yttrat, sä är det icke annat än en reciprok handling frän Ryssland emot hvad i 20 är ägt rum i Sverige, nemi. att frän Finland införda arbeten på Svenska språket hafva belagts med 20 proc. lull, ehuru de Svenska under hela tiden varit tullfria i Finland.
Om nu Ryska Kejsaren och Senaten efter en så lång lid, hvilka måhända icke känt hvad som här passerat inom Stånden, vidtagit samma åtgärder, som Sverige, sä kan ingen deröfver förundra sig.
Deremot lärer man med full visshet kunna vänta, att om den Svenska lagstifningsmakten i delta fall upphäfver en så obillig beskattning på andans produeter, så skall Ryssland ganska säkert göra detsamma.
Delta i afseende på sjelfva saken, men föröfrigt hemställer jag till Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. kan frångå sitt förra beslut, då hvarken Utsk. eller BondeSt. i detta hänseende gjort någon inbjudning.
Jag förmodar, att delta icke låter sig göra; men skulle Hr Gr. o. Landtm, anse, att Ståndet på enskild ledamots förslag kan frångå sitt beslut, så blir det visserligen en stor tillfredsställelse för mig, ty dä bekänner jag att längre fram förekomma många punkter, deruti jag skulle vilja hemställa, att R. o. Ad, förenade sig med andra Stånd.
Lagerbjelke; Då R. o.
Ad. förklarat, att böcker i allmänhet böra vara tullfria, så har det skett pä den grund, att R. o. Ad. i allmänhet ansåg olämpligt alt lägga skatt på upplysningen.
Om nu Ryska Regeringen har lagt en sådan skatt, och derigenom tillskyndat Finlands innevånare den olägenhelen alt dyrare få betala böcker, kan jag för min del ingalunda finna att Sverige derföre har mera skäl alt tillfoga sina innebyggare samma olägenhet.
Föröfrigt tror jag, lika med Hr Rosenblad, att R. o. Ad. svårligen af formen kan vara oförhindrad att frångå sitt beslut, då någon inbjudning derutinnan icke skett.
Om Hr Rosenblad, med afseende å de artiklar, som följa i tulltaxan, rör:de hvilka Hr Rosenblad önskar att R. o. Ad. ville frångå sina beslut, kan förevisa sådana efter sedan R. o. Ad. fattade sitt beslut tillkomna officiella handlingar, som ådagalägga, alt besluten icke varit välgrundade, så skall visserligen icke jag molsätla mig hans önskan.
Alt della nu är händelsen lärer icke kunna bestridas, och jag lorde fä taga för gifvet, alt Hr Rosenblad icke hört hvad jag uppläst, då han ansett det icke vara mera officielt, än hvad som berättelsevis förekommer i en tidning.
Men då dessa tidningar blifvit nämnda, torde jag få försöka att förklara orsaken till misstagen, emedan jag hört nämnas, att de skulle grundats på en rapport från consul».
Månne icke misstaget kan komma derifrån, alt i en annan tulltaxa ronde alla andra från Sverige inkommande artiklar, som samma dag blifvit af Ryska Kejsaren utfärdad, står särskildt uppta - Den 2 A p r i 1 f. m. 17 taget: papper oell maculatur och papper, tryck- SO kopek.
Möjligen kan detta hafva gifvit anleda, till cousulns förmodan, att dermed förstods oinbundna höcker; men i den af mig citerade kungörelse står hvarken bundna eller oinbundna, utan endast böcker och skrifter.
Jag önskar komma tili alldeles samma resultat, som Gr.
Lagerbjelke, och jag är öfvertygad derom, alt om Ståndet frånträder sitt beslut och fastställer en tull af 20 proc., så kommer saken att i diplomatisk väg bemedlas; men i annat fall torde det hända, att vi visserligen fä åtnjuta den ena fördelen att slippa betala tull på Finska böcker, men deremot mista den andra, den nemi. ali vära böcker blifva tullfria i Finland.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, innan discussionen fortsattes, finge fästa uppmärksamheten derpå, att Utsk. icke inbjudit R. o. Ad. att instämma i Borgare- eller BondeStms beslut, ulan tvertom sistnämnde Ständ blifvit inbjudne att förena sig med R. o. Ad. samt PresleSt. och således, derest Borgareoeh BondeSlm antogo denna inbjudning och R. o. Ad. fränträdde sitt beslut, frågan komme uti ett ganska besynnerligt skick.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, yttrat sig på sätt som nu skett, afstår jag ifrån allt vidare yttrande.
Det var endast detta jag ämnade säga, och jag ser icke huru R. o. Ad. kan fiångä sitt en gång fattade beslut utan inbjudning af Utsk.
Jag har haft tillfälle att hos Hr Statsrådet Peyron se den skrifvelse, som ligger lill grund för den artikel, som i Sveriges Statstidning är intagen rör.de böckers införande till Finland, och der står ”i exemplar” — ”fritt”, och för ”bundna” den tull, som i tidningen finnes upplagen.
, som jag anser den uppgiften varao ett missförstånd om termen, som sä väl tidningsredaclionen i Äbo, som tidningsredactionen i Stockholm begått; ty uppgiften till Statsrådet Peyron var eli officiel t meddelande.
I afseende pä sjelfva frågan är jag af Hr Gr. o. Landtm, förekommen.
Det lärer väl icke hafva sig så alldeles lätt att frångå beslut, utan något fog, och tidningsartiklar lära väl icke vara af den beskaffenhet, att de kunna föranleda att frångå ett redan fattadt beslut.
Sedan Hr Gr.
Cronhjelm i fråga om artikeln alabaster ansett, att R. o. Ad., oaktadt 3 Stånd förenat sig om en annan tanka, ändock bort vidblifva sitt beslut, så kan jag icke neka att det förundrar mig, alt man nu yrkar från gående af ett en gång fattadt beslut i ett ämne, der endast ett Stånd varit ensamt i sin tanka och derom Utsk. icke gjort någon inbjudning.
Jag tryggar mig vid den förklaring
Hr Gr. o. Landtm, gjort, samt önskar och hoppas, att Ståndet måtte i denna fråga vidblifva sitt en gång fattade beslut.
Eljest skulle troligen vid hvarenda fråga, der dylika beslut äro fattade, kunna väckas anspråk på en ändring, och då kan man ju också lätteligen 9 H. 3 18 Den 1 April f. m. åberopa tidningsartiklar såsom stöd för ett sådant påstående, lika* sora i denna fråga.
Cronhjelm: Sedan Ur Gr. o.
Landtm, yttrat sin tanka vara, atl R. o.
Ad. icke kan frångå sitt beslut, på grund deraf att någon inbjudning icke blifvit gjord, så vill jag icke vidare fortsätta mill yrkande derom; men får, i afseende på hvad de öfriga lalarue anfört, nämna, att inbjudning icke kunnat göras af Ulsk., derföre alt den officiella kungörelsen icke förr än för några dagar sedan kommit till Utsk:s kännedom.
Jag hemställer huruvida man kan anse den ifrågavar. underrätlelseu grunda sig endast på en lös tidningsartikel, dä den kejserliga kungörelsen är ord för ord införd i Finlands allmänna tidning.
Slutligen får jag nämna, att för mig framställer sig icke denna artikel i samma förhållande, som den siste värde talaren förmenar äga rum med artikeln alabaster, emedan i afseende på densamma ingen särskild anledning linnes lill förändring af del beslut, som Ståndet redan fattat, hvaremot här finnes en officiel, af en annan makt ulgifven författning.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propus. , godkände R. o. Ad. de i fråga om artikeln böcker föreslag na voter.propos-.rna N:ris 22 och 23.
24:de punkten, an g: de införselstullen ä ”Caffe.” R. o. Ad. vidblef sitt i fråga om denna artikel fattade beslut och godkände 24:de voter:s-pi oposm. 25:te punkten, ang:de tullfri utförsel af ”Chicorie-rot.” Hr Rosenblad:
Jag vågar så mycket mera tillstyrka R. o. Ad. att antaga inbjudningen att förena sig med de andra Stån den, som jag icke tror alt på 10 års lid denna utförseltull har renderat ett runstycke sammanlagdt. R. o. Ad. instämde uti de öfriga RiksStms i afseende på denna artikel fattade beslut och ansåg i följd deraf 25:te volenspropos:n förfalla. 26:le punkten, ang:de förtullningen af artikeln ”Cider.”
Ehuru jag hoppas att tullen på vin förblifver oförändrad, så får jag tillstyrka, att R. o. Ad. måtte förblifva vid sitt beslut, af den anledn., att man lätteligen kan införtulla vin såsom cider, och i händelse af antagandet af de tre Ståndens beslut, hvaraf skulle följa, att tullen på cider skulle blifva lägre än tullen på vin, sä skulle en betydlig minskning i tullinkomsterna kunna åstadkommas.
Jag anhåller derföre vördsamt om Hr Gr. o. Landtnäs propos., att R. o.
Ad. mätte vidblifva sitt beslut. R. o. Ad. vidblef sitt i fråga om Cider fattade beslut samt godkände voter:s-propos:n N:o 20.
27:de punkten, an g: du förtullningssättet för ”Coiffurer.”
Af samma skäl, som jag förut har yttrat, nemi. alt förtullningen efter vigt icke är annat än en uppmun - Den 2 April f. m. 19 Iran och en fördel för den redliga handlanden, så får jag vördsaml anhålla om instämmande med de andra Stånden äfven i afseende pä denna artikel.
Ronde frågan huruvida den högre tullen kan vara tillämplig eller icke, äger väl K.
M. pröfningsrätt.
Ibland alla varor, som skola förtullas, synes mig ingen vara så olämplig att bestämma i vigt vid förtullningen som coeffurer.
Ju lättare de äro, deslo dyrbarare äro de, och jag skulle derföre tro, alt här icke är skäl alt fiangå ett beslut, der Ståndet bestämt tullen till en viss proc. af värdet.
Jag anhåller att
Ståndet måtte vidblifva sitt beslut.
Jag anhåller så mycket mera att få instämma med Frih. Tersmeden, som, efter en vägning af coeffurer, jag förnummit, att elt coeffurer af vanlig beskaffenhet skulle komma alt gälla ungefärligen 166 r:dr 32 sk.
Detta är af Utsk. upptaget till 75 r:dr, således alldeles för lågt.
Under det att tulltaxan hos R. o. Ad. discuterades, synes mig att, i fråga om broderade arbeten, det blifvit lill fullo ådagalagdt, att, på sätt Frih.
Tersmeden upplyst, vigtbeslämmelse icke är tjenlig, och jag tillstyrker derföre äfven vidblifvande af R. o. Ad:s beslut.
Jag anhåller att vördsamt få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att det icke är någon konst att kunna skaffa sig en factura, som alldeles icke öfverensstämmer med verkliga förhållandet.
Detta är orsaken, hvarföre man i de flesta länder, der man har fullkomnat sina tullförfattrtingar, såsom t. ex. i Tyska förbundets Stater, har funnit olämpligt att antaga tullvärdet till måttstock.
Hr von Hartmansdorff har nu anfört exempel på att coeffurer kunna hafva ett värde af 166 r:dr 32 sk. per ft, men det skulle likväl möjligen kunna hända att, om de införlullades i någon liten stapelstad, så kunde de införtullas efter 33 r:dr 16 sk:s värde.
För min del yrkar jag vidblifvaude af det förslag, som Utsk. framställt.
Då nu H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade vidblifva sitt förut ang:de coeffurer fattade beslut, samt godkänna 27 voter.propos:n, blef denna propos. besvarad med starka ja blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade, all ja härvid varit öfvervägande.
2S:de punkten, ang:de förtullningen af ”Conserver, hermetiskt slutna.”
Jag tillstyrker för min del vördsamt, alt R. o. Ad. måtte antaga Utskis inbjudning alt i della fall instämma med Preste- och BondeStm, hvarigenom voteringen komme att förfalla.
Uppå härefter framställd propos., instämde R. o. Ad. ulf Preste- och BondeStms ronde ifrågavar. artikel fattade beslut och ansågs i följd deraf voter.propos. N:o 28 förfalla, men- godkändes voler.propos. N:o 29. 20 Den 2 A pr il f. m. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt plenum komme att fortsättas kl. tj e. m. 29:de punkten, angille införselstullen u ”Filar.”
Som Borgare- oell BondeSlms beslut är en medelväg emellan R. o. Ad:s och PresteSt:s, så får jag vördsamt hemställa, om R. o. Ad. skulle vilja instämma uti det beslut, som Borgare- och BondeStm fattat, hvarigenom en voter. propos. jemväl förfölle.
Då 6 sk. per ii gör 50 r:dr per Sk& i tull, hvilket är en ganska betydlig lull för en sådan vara som denna, och då införseln deraf har varit högst obetydlig, så får jag för min del vördsamt anhålla, att R. o. Ad. mätte vidblifva sitt beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. vidblefve sill förut fattade beslut och godkände voler.propos:rne N.ris 30 och 31.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. förklarade, att han funnit ja hafva öfverröstat nej. 30:de punkten, äng de förtullningen af ”Filklofvar, urmakare-”. R. o. Ad. vidblef sitt i afseende på denna artikel fattade beslut och godkände 3‘2:dra och 33:dje voter.proposnne. 3l:sta punkten, angide införselstullen u. ”Fisk: inlagd eller saltad, strömming.” R. o. Ad. godkände den i fråga om denna artikel föreslagna 34:de voter.propos. 32:dra punkten, ari g: de införselstullen ä ”Fläsk.”
Den i afseende på denna artikel föreslagna voter.propos.
N:o 35 blef af R. o. Ad. godkänd. 33:dje punkten, ang-.de förtullningen af "Fosfor.” Hr Rosenblad:
Jag får vördsamt anhålla om propos. på instämmande med de öfriga Stånden.
Jag anhåller vördsamt om motsatsen, eller att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. vidblefve sitt förut fattade beslut och godkände 36 voter.propos. Ropades starka ja, blandade nied nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han trott sig hafva funnit att ja öfverröstat nej. 34:de punkten, ang-.de artikeln ”Fransar, Galoner och Snören.” Frih.
Då denna artikel är af ganska ringa vigt, och R. o.
Ad. dessutom icke förut haft frågan under öfverläggning, så hemställer jag, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna för godt att instämma i Preste- och BondeSlms beslut och låta Gramauer inkomma under denna rubrik.
Den 2 A p r i 1 f. m. 21 R. o. Ad. instämde i de öfrige RiksSt:ns beslut, att vid denna artikel skulle tilläggas ordet Gramaner, och ansåg i följd deraf 37 voler.propos. förfalla, men godkände 38 voter.propos. 35:te punkten, ang-.de för tullnit) gen af artikeln ”Garn, Bomulls-”.
Jag anhåller, alt R. o. Ad. i detta fall måtte antaga inbjudningen och förena sig med de öfriga Stånden, hvarigenom denna voter.propos. förfaller.
Om jag icke missminner mig, så utgjorde just denna fråga föremål för discussion då tulltaxan här afhandlades.
Jag kan icke minnas huruvida saken gick till votering eller icke; men jag tror mig ihågkomma, att discussionen härom var temmeligen vidlyftig.
Det är visserligen sant, att det redan finnes ett stadgande uti General-tullstyrelsens circulär af d. ]3 Sept. sisth år, men fastän, efter hvad jag trott mig tinna, delta circulär icke lärer hafva längre varaktighet än den taxa, i hvilken den alser att åstadkomma förändringar, så att det upphör i och med den laxan, som upphör med innevarande år, och då jag anser della beslut böra qvarstå, så anhåller jag om bifall till Utsk:s betänk. R. o. Ad. vidblef sill i afseende på bomullsgarn fattade beslut och godkände 39 voter.propos. 36:le punkten, ang-.de förtullningen af artikeln ”Ull,” 37:de punkten, ang-.de införselsafgijterne u ”Kardsulls-garn,” oell 3S:de punkten, ang-.de förtullningen af ”Linnegarn.” R. o.
Ad. vidblef sina i afseende på förenämnde artiklar fattade beslut och godkände voter.proposune N:ris 40, 41, 42, 43, 44, 45, 40, 47 och 48. 39:de punkten, ang-.de förtullningen af den under artikeln Glas förekommande rubriken ”Buteljer, Burkar och Flaskor (Karafiner och slipade flaskor härunder ej inbegripne.)
Jag hemställer vördsamt, om icke Ståndet skulle linna för godt att antaga Ulsk:s inbjudning, i hvilket fall voler.propos:n förfölle.
Jag anhåller för min del om propos., att
Afgifteu är i alla fall ganska hög, och ifrån det enda laud, hvarifrån denna vara kommer, fruktar jag att vi kunde få erfara så mycket kännbarare repressalier. R. o.
Ad. vidblef sitt förut fattade beslut och godkände voter. proposune N:ris 49, 50 och 51.
40:de punkten, ang-.de förtullningen af ”Fönsterglas” och 41 :sta punkten, ang-.de förtullningen af ”Glas, andra slag, hvita eller färgade, ej specificerade.” R. o. Ad. godkände de i dessa punkter föreslagna voler.propos:rne Nuis 52 53, 54 och 55. 22 Den 2 April f. m. 42:dra punkten, ang:de införselstullen a ”Handskar af al~ la slag.” R. o. Ad. vidblef sitt förut fattade beslut och godkände 53 voter.propos. 43:dje punkten, ang-.de förtullningen af artikeln ”Horn, oarbetadt, platter.”
FIr von Hohenhausen:
Detta syries också vara en punkt, hvaruti R. o. Ad. kunde förskona förstärkta Ulsk. ifrån votering.
Jag kan derföre icke annat än tillstyrka Ståndet att biträda den gjorda inbjudningen.
Förhållandet är att tre Stånd hafva, enligt Utsk:s framställning, nedsatt tullen på ifrågavar. vara, hvaremot R. o. Ad. bibehållit nuvarande taxa.
Jag anser R. o. Ad:s beslut i den delen vara riktigare, och anhåller således, att R. o.
Ad. måtte vidblifva sitt beslut samt godkänna propos.
Fl. Ex. Ilr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. vidblefve sitt i afseende på ifrågavar. artikel förut fattade beslut, samt godkände 57 och 58 voler.propos:rne.
Då härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. instämde i de öfriga Ståndens, ang:de denna artikel fattade beslut, samt i följd deraf ansåge 57 och 58 voler.propos:rne förfalla, blef denna propos. besvarad med starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig linna, att ja härvid varit öfvervägande.
IFr von Hartmansdorff:
Jag har haft det undseende för sättet, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hört svaren pä proposnna, att jag icke begärt votering, dä det varit fråga om att förändra något af hvad Ståndet förut beslutat.
Men nu nödgas jag göra det, på det att man måtte å ömse sidor iakttaga den grannlagenheten att man icke måtte förändra sådana beslut, der en stridig mening af någon framställes.
Jag anhåller få underställa FIr Gr. o. Landtm., om icke FIr Gr. o. Landtm, täcktes förnya propos.
Möjligen kan då FIr von Hartmansdorff öfvertyga sig om hvilken mening, som har öfverhanden.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då han redan tillkännagifvit huru han uppfattat svaret å den gjorda propos., förnyad propos. ej kunde framställas, utan R. o. Ad:s beslut komme att bero på voteringen.
Upplästes och godkändes följande voter.propos.
Den som, i fråga om värde och tullbeslämmelserne å oarbetadt och platter Horn, instämmer i de öfriga RiksStms beslut och, i följd deraf, anser de derom föreslagna voler.proposune N:ris 57 och 58 förfalla, voterar ja; Den 2 A pril f. m. 23 den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, vidblifver R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut oell godkännas förenämnde voler.propos-.r.
Nej - 21. 44:de punkten, ang.-de den vid artikein ”Hudar och Skinn, som ej inbegripas under Pelsverk” förekommande rubriken ”saltade och rä.” Frih. Palmstjerna:
Då R. o. Ad. är ensam om sitt beslut, hvaremot de tre öfriga Ständen hafva bifallit Utsk:s förslag, och R. o.
Ad:s beslut skulle kunna föranleda en förhöjning i tullen, hvilken jag för min del anser olämplig, så vägar jag hemställa, att R. o. Ad. behagade frångå sitt beslut och instämma med de öfriga Stånden uti bifall lill Utsk:s förslag.
Jag har anledn. förmoda, att den siste värde talaren icke öfvervarit delta måls behandling inom Ståndet, och vet del dessutom så mycket säkrare, som Frih.
Palmstjerna hade belrädt
Talmansstolen under Hr Gr. o. Landtnäs frånvaro och sedan lemnade klubban till mig.
Jag torde derföre fä upp lysa huru förhållandet är.
Åtskilliga af R. o. Ad:s ledamöter yrkade, att en rättelse här skulle äga rum, på sätt min reservation också innehåller, enär det hade förnummits vara en utväg att få in torra hudar för en lägre lull, alt man strödde salt på dem, och då redactionen var ”saltade och rå,” så skulle hvar och en hud antingen den vore blott sallad eller blott rå komma att införtullas under den lägre tullbestämmelsen.
Ståndets beslut blef då enligt med mia reservation, och jag anhåller således, att R. o. Ad. nu ville vidblifva detsamma, samt att ordet ”och” således mätte utgå, emedan det nu icke är nog att hudarna äro saltade, utan de mäste också vara rä, om de skola tillgodonjuta den lägre tullbestämmelsen.
Frågans beskaffenhet känner jag ganska väl och derföre yttrade jag också nyligen, att R. o. Ad:s beslut föranledde en förhöjning i tullen, hvilken jag icke ansåg lämplig.
Af sådant skäl yrkade jag också, alt R. o. Ad. skulle frångå sitt beslut, enär läder är en nödvändighetsvara, som måste införas under vår inhemska ladugårdsskötsel nuvarande tillstånd; och dä läder är en rudimaterie, som användes på många sätt inom Riket, och högre tull pä denna rudimaterie fördyrar alla arbeten af denna vara, så ansåg jag skadligt att pålägga högre lullafgifler på densamma.
Den princip, som den siste värde talaren åsyftat, är redan i taxan afgjord, emedan redan der denna artikel ”hudar och skinn” är delad i två slag, nemi. ”torra hudar 24 Den 2 April f. m och skinn” oell ”saltade hudar och skinn.”
Då man i afseende pä det andra slaget befarade att missbruk skulle äga rum, så hade man velat, att torra och rå hudar skulle gå in för samma tull.
Detta hade varit en fråga för sig, men när nu den frågan redan är afgjord, och man har bifallit, alt torra hudar skola draga en högre lull än rå, så måste man väl finna att det icke är möjligt att bibehålla den ordalydelsen: ”saltade och rå hudar;” emedan de som ville gå tulltaxan för nära blott behöfde strö salt på hudarna, för att fä in dem under rubrik ”saltade och rå,” för den lägre tullen.
Om jag icke missminner mig, yrkade äfven Hr von Hartmansdorff och andra talare detsamma; ty Hr von Hartmansdorff 'började med att uppgifva förslag till en ny redaction, som gick ut på detsamma; men slutade med att ingå pä min mening, emedan samma ändamål derigenom vanns.
Jag vill lemna i sitt värde om verkligen i afseende på språk den förändring, som R. o. Ad. nu sednast gjorde, var sä lämplig.
Möjligen skulle äfven några andra tvetydigheter kunna uppkomma genom denna förändring, men alt delta praktiskt icke haft någon synnerlig vigt, torde visa sig deraf, ali qvantilelen af införda torra hudar, hvilka alltid dragit en lägre tull än rå, har varit ofantligt mycket större än af de sednare, och således lärer man icke så lätteligen genom den gamla benämningen hafva begått det underslef, hvars förekommande harle skolat vinnas genom den nya redactionen.
Derföre skulle jag tro, att man kan förena sig med de andra Stånden.
Bibehållande af det lilla ordet ”och” medför ganska tydligt att, om man kastar salt på hudar, så blifva de saltade och gä in under artikeln ”saltade och rå”, som draga en lägre tull än rå hudar.
Jag anser det alldeles oriktigt att frångå redan fattade beslut, och tillstyrker således R. o. Ad. att vidblifva sitt beslut och godkänna voter:s-propos:n.
Hvad det hittills inträffade missbruket angar, så torde till upplysning i frågan kunna lända den uppgiften, att de beredda hudar, som blifvit införtullade, hafva blott utgjort en sjettedel af de oberedda.
Missbruket torde således ej hafva varit sä betydligt.
Då sakens historia numera kommit att utvecklas, så torde jag äfven fä erinra, att vid återremissen af detta betänk, förekom ytterligare ett förslag till rubrik, som jag tror var framställdt inom PresteSt., nemi. ”torra och torrsaltade”; men sorn man fann, att samma resultat skulle vinnas genom R. o. Ad:s beslut, så har förmodligen PresteSt. frångått detta förslag.
Häraf hemtar jag ännu ett skäl för mitt tillstyrkande, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt redan fattade beslut.
Jag hade hoppats, att det H.
Ståndet skulle anse såsom en tyst öfverenskommelse, att, i händelse någon yrkade att Ståndet mätte vidblifva sitt beslut, Ståndet också vil - Den 2 April f. m. 25 ville göra elei ; ty i annat fall måste följden blifva den, som redan visat sig i delta fall, nemi. all man ånyo ingår i öfverläggning om sjelfva saken, hvaraf åter härrörer, alt man uppehåller sig vid hvarje artikel lika länge nu som förra gången.
Jag anhåller derföre vördsamt, att, enär åtskilliga ledamöter bestridt förändringen, II. o. Ad. mätte förblifva vid sitt förra beslut och godkänna voter:s-propos:n. Hr Rosenblad: