Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr von Oell eick, Fullm.
Grefwe Lrulick, ^llolpk, Ryttmästare1987.
Herr Liljestråle, InAemunä. 20Z4.
Herr /^cijerkrailt Lakriel, Hofrätts-Rad. 2156.
Herr Lurenstam, Olok, Bruks-Patron.
Stund efter annan under detta klenum och anförande olika förfall affade sig sina rum i Utffotten.
Friherre Loz^e, Lric Jokansson.
Herr lkre, Llok.
Herr Liljestråle, InAemuncL Herr ^.lllerkrant, Lakriel.
Grefwe Illeriyansson, Larl.
Herr von Lltkall.
Herr Vult von 8te)lerr>, LIenric Lekastian.
Herr Le^onstoipe, gonäs Lamuel och Hans Lxcellence Herr Friherre Liljencrants Jokan.
Äfwenwäl affade sig stund efter annan stna rum bland Llectorerne af Andra Llassen Herrar Lrixenvalät, Jokan, Lisellsekölä, Olok Jokan och Herr Lkrencrona, och af Tredje Llassen Herrar lAontZomerie och LaZerkrinA.
I anledning af desse talrika afsägelser blef öfwerenskommit at Ridderskapets och Adelns Andra och Tredje Llasser ffulle i morgon förNiddag klockan 10 sammanträda, för at wäija - Den 9 Juni?. 62Z ja i Andra Ll^en irenne och i den Tredje twänne ^leclorei-, efter hwilken complettering Herrar Llectorerns för hwarje ciL83 serstildt skulle genom nya wal upfylla de i dag ledige blifne rum i Utffotten.
Friherre kleming, Ll^es, erindrade at tiden nalkades dä Stats-Utskottet borde företaga sit arbete.
Säsom den der hade fatt det förtroendet at wara Utskottets Ordförande trodde han sig böra päminna om skyndsamhet i detta mäl, sä mycket mer, som det sades, at Hans Maj:t trodde sig swärligen kunna nämna Ämbetsmän til de nya platserna, förr än lönerne för dem moro reglerade.
Men dä Friherre isleminZ päminde sig, at fräga ifrän Högwördige Präste-Ständet blifwit wäckt om en InLtruLtion för Stats-Utskottet, och en fräga af denna beskaffenhet borde innan Utstottets sammanträde wara afgjord, begärde han at densamma mätte skyndsammeligen företagas, och Ridderskapets och Adelns beflut deröfwer communlcerLS med de andre re8yective Sländen, pä det at Utskottet mätte komma i activia.
Herr Grefwen och Landtmarskalken hemstälde til Högloft.
Ridderstapets och Adelns ompröfwande, om en instruLtlon för Stats-Utffottet nu mera kunde wara nödig, enär StatsWerkets angelägenheter icke weste höljda med någon Hemlighet, Ro - 624 Den 9 Junit.
Ropades tolef.
Herr Grefwen och Landtmarskalkcn proponerscte, at en Deputation til de andra Gränden skulle afsändas med underrättelse, at Ridderffapet och Adeln ej ansett en.lustouctiou för SLats-Utffottet af nöden.
Herr von 5cbult2euk> ei m, O.ivich yttrade, at de manga i dag gjorda afsägelse!.' gäfwo Honom arrledning til wäckande af den motion, at dä Riodarehus-ordningen förmodeligen snart ffulle företagas af Riddarehus-Utskottet lil granskning och omarbetning
Utffotlet äfmcn dä mätte befatta sig med fragan om afsägelser; och tilsiyrkte Herr von Lcbult^enbviin för sin del, at stadgas mätte, det ingen ting annat än sjukdom eller commencDoinp r Rikets tjenst skulle kunna wara gällande skäl för en sadan afsägelse.
Änmältes och emottogs en Deputation ifran del hederwärda Bonde-Ständet, anförd af Riksdagsmannen fran Carlskoga, Oxeln-i-F, som tilkännagaf sit med Rioderssapet och Adeln enstämmiga beslut, angående Ledamöter i de flera r i dag föreflagne Utskott, och i anseende til ar> Den 9 Junis. 62S antalet i wänlig proportion emot Ridderstapet och Adeln; äfwenwäl at Bonde-Ständet förenat sig med Borgare-Ständet, ak til StatsUtstottet remittera.
Lanco Utskottets utlätande.
Sedan denna Deputation war bortgängen, ankom en ifrån det Högwördige Präste-Ständet, anförd af Herr Biskopen och Lomm--n6euren Doctor ^Veiäeman, som förmälte at Präsie-Ständet förenat sig med Ridderstapet och Adeln om wal af Ledamöter til de i förrgär beflutne Utskott, hwaröfwer Herr Biffopen kemnade nedanstäende ?rotocoll8 Utdrag; at Stättdet redan hade gjort sitt wal af Ledamöter til berörde Utstött, äfwensom til Lxpeäirions-Utstottet.
Likaledes öfwerlemnade Herr Biskopen et annat nedanstående Lrotncolls-Utdrag, rörande Swensta Kronans erbjudande ät Hans Kongl.
Höghet Hertig e^irn, wär nu waran», de Konung.
Ändteligen tilkännagaf Herr Biskopen det Präste-Ständet Lutoriserat stn Taleman, at utan all re8ervation ä Ståndets wägnar underteckna Regeringsformen, anseendes Ständet sina rättigheter tilräckligen förswarade i sjelfwa Lonstimtionen, och stna anmärkningar i Ständkts krotocoller.
DeputLtioueu afträdde beledsagad som wid ankomsten.
Utdrag af krotocollet, hällit hos Högwördige Präste-Ständet dm 8 Junit 1809. 59, 80.
D» 626 Den 9 Juni!. S. D. tilkännagaf Herr Erke-Vistopen och Talemamien, at Hans Maj.t Konungen af Riksens Ständer äskat skyndsamt utnämnande af et Hemligt Utstött, med derjämte pttrad nådig enstan, at detta Utstött mätte göras af et i möjligaste mätto inskränkt antal Ledamöter, och päniinte Herr Erke-Bistopcn och Talemannen detzutom, at de i den nu antagne Regeringsformen förestrifne ännu otilsatte Utskott genast mätte nämnas.
I anledning häraf och sedan Ständer igenom nu ankommit Utdrag af krowcollet hällit i Högloft.
Ridderskapets och Adelns Llenum den 7 dennes, erhällit underrättelse, om det antal Ledamöter Högloft Ridderstapet och Adeln besiutrt, at til Utstoten wäija, besiöo Ständer enhälligt: i:mo At til det Hemliga Utstottet Z:ne Ledamöter af Präste-Ständet borde utses. 2:do AL til et Lag-Utstott 6 Ledamöter stul le wäljas. ^.tio At et Befwärs- och Oeconomie Utstött skulle sammansättas af 9 Ledamöter ifrän Präste-Ständet, och 4:to AL Stats-Utstottet, hwilket, enligt den nya Regeringsformen, äfwen bör öfwerfe Riksgäldswerkets styrelse och förwaltning, bör med s:ne Ledamöter ifrän Präste-Ständet förökas.
Hwilket genom Utdrag af?rotocoliet stulle de öfrige resxective Ständen wördsamt och wänligen meddelas, lie suxrs.
In kllem k» 1^.
Ut - Dm 9 Junit. 627 Utdrag af ?rotocollel, hällit i Högwördige Präste-Ständets stenum den 6 Jun ii 1809. S. D. Sedan Högloft- Ridderstapet och Adeln genom en Deputation meddelat PrästeStändet desi denna dag widtagna beflut, at til Hans Kongl. Höghet Hertigen'och Riksföreståndaren i underdånighet öfwerlemna den nya Regeringsformen, under erbjudande, at H. Kongl.
Höghet mätte täckas pä en gäng emottaga Swensta Kronan och denna Grundlag, här PrästeSländet, som cwid betragtande ej mindre af Hans Kongl.
Höghets förra utmärkta förtjenster af Fäderneslundet, än af Hans Kongl. Höghets i sednare tider ädagalagda ädelmodiga och wälsignade bemödande at rädda et pä branten af desi undergäng stäende Fosterland redan länge inom sig hyst den lifliqaste underdäniga önstan, at Hans Kongl. Höghet genom emottagande af SwerigeS Krona och Regering täcktes fullborda det högst wigtiga wärf/Rikets räddning, hwilkct han redan pä det kraftigaste förberedt och päbegynt, uppä derom gjord proposition, hwilken medelst starkt, enstämmigt och flere gänger uprepadt bejakande blifwit bifallen beflutit, ät, pä sätt Högloft.
Ridderstapet och Adeln fö» reflagit inom denna dagens flut, mangrant och under anförande af Herr Na.on och Landtmarstalken samt Talemännen, desia beflut och önffningar Hans Kongl. Höghet i underdånighet fo« redraga; hwilket genom
Utdrag af krowcoltse stulle de öfrige respectivo SLänden wördsamk och wänligen nreddelas. bie supra.
Lx Vkotocoild I. di.
Herr 628 Den 9 Junit.
Herr »aron och Landt marstal ken hemsiälde til Ridderstapet och Adeln om icke dä Ridderstapetö och Adelens beslut rörande Regeringsformen wore i det närmaste aldeles lika med det Högwördiga Präste Ständer, HerrLandtmarstalken äfwen kunde u.uroii8era8 at när somhäldst, pä Ridderstapets och Adelns wägnar, underteckna Regeringsformen.
Hans Lxcellenee Herr Grefwe I^uutk, Lric, uptog äter den af Herr von 8cUult2^ndeim wäckta fräga om afsägelser frän Ledamotstap t Utstött, och yrkade at den som ej straxt wid utnämnandet afgäfwe sin afsägelse borde ej efter inträdandet i Utstött wara berättigad, at en sädan afgifwa, med mindre han kunde förete bewis om sjukdom, comniLnäLl-jnZ eller annat la, ga förfall.
Härwid inwändes at detta amne tilhörde Riddarehusordningen.
Herr Grefwe» och Landtmarstalken erjndrade, at Herr von 8cdnit2enUeiln8 mening warit, at
Riddarehus-ordningen genast mätte remittera til Riddarehus-Utstottet, för at af detsamma stärstädas och omarbetas, samt at, wid samma tilfalle äfwen stulle uptagas den nu i dag förehafda frägan om afsägelser af Ledamotstap i Utstotten.
Friherre UoLenbane, 8clieriu§, hem stalde - Den 9 Junrk. 629 stälde om ej denna fräga snarare hörde til Riksdags ordningen.
Friherre von k08«n, Otto kreäric, anmärkte, at om det ffulle förbjudas nägon at afsäga sig et honom updragit förtroende, skulle deraf den olägenhet upstä, at flere utestängdes ifrån at biwista Riksdagen.
Län trodde at mänge resa dit, endast för at öfwerwara de i hwars och ens tpcke wigtiga ärenderna, utan at längre wilja eller kunna uppehälla sig ifrän sin hemort: och skulle det dä sä. träffa, at ttttcto förtroende pä sädane fälle och det ej more tillätit, at detsamma afsäga, blefwe följden at flere nödgades afhälla sig frän Riksdagen.
Grefwe lVl örner, e»rl Ltellsn, erindrade, at til skäl för afsäqelser ingen serffildt «pecilicario i i Riddarehus-ordningen beböfdes, utan at der helt enkelt kunde nvttjaö termen, laga förfall. Grefwe
Oe la 6^r6ie,/sLcod ansäg bäst wara, at dä skärffädandet och omarbetningen af Riddarehus-ordningen nu genast remirterL-les til Riddarehus-Utffottet, denna fräga om afsägelser äfwen der singe uptagas och af RiddarehusUtffottet ventilsrg.8, hwarefter densamma, jämte alla öfrige Riddarehus-ordningcns stadgande», komme at afgöras in kleno.
Herr Grefwen och Landtmarffalken gjorde proportion aldeles i enlighet med Grefwe Oe la 6aräie8 yttrande, hwilken Dcn 9 Iunii. Grefwe Oiicker, Larl fredric, säsom Ordförande i Riddarehus Utskottet, trodde sig bora anmärka, at Utskottet swärligen kunde företaga sig Riddarhus-Ordningens omarbetande, förrän LouZriiution.-; Utskottet inkommit med Förslag til en Riksdags-Ordning, som til en stor tzel borde innefatta grunderna för den förra.
Upropades och afsändes den Deputation under Grefwe ixaUui»8, behr Elioif, anförande, som til de öfrige re8pective Eländen ffulle föra underrättelser, at Ridderffapet och Adeln för sin del ansett någon lustrucnon för Stats-Utffottet icke wara af nöden:
Men som Ständen redan wörö åtskilde, äterkom Depmationeu genast.
Herr DiZurbjclm, 8eveä Lustaf, upläste följande til ttrotocollet >'
At älägga en stadigwarande grundränta ä all ffattfri jord, wore et rpsligt wäld emot ägande rätten, emot allmän säkerhet, ledande at bereda Jordbrukets undergång.
Den mesta af den skattfria jorden innehafwes af Allmogen uti Skattehemman, hwilka äro ffattlagde för flere hundrads är sedan, dä endast redan gjorde uptagor blefwo beräknade, och säledes är all den jord, som blifwit upodlad i sednare århundraden, fri för all beskattning, fri för bewillning, och i följe deraf mera ffattfri än Säteri, Frälse, Bergs- och Stadsjord, sorn widkännes manga beswär til det allmänna.
Huru mpcken ffattfri jord hwatt Skattehemman innehar, utredes lätt med De^i o Junk».
6Z1 med kännedom afbeskattningssättet, enligt hwilket hwarje Tunneland besädd Aker skulle utgöra et Öresland, hwaraf otwunget följer at all den Åkerjord som öfwerstiger det Tunnelandtal i ärligt utsäde, hwarföre Hemmanet är antecknadt i Jordboken til tresland, är skattfri.
Wid en öfiversigt är säledcs lätt funnit, at Skattehemman inom sine omräden äga mera skattfri jord, än allt bwad Säteri-, Frälse-, Gruf och Stadsjord i Riket utgör tilsammans.
Upflä Jordeböckerne, hopräkna alla Skattehemmans öretal, gör sedan et sammanräknadt utdrag pä all desi Åkerjord, afdrag derifrän et dubbelt tunnetal ifrän det summariska öretalct; summan pä den ffattfria jorden är dä funnen i alla de Rikets Provincer, der öretalet tjenar til mättstock för beskattningen.
Sammanräkna, sedan all Säteri-, Frälse-, Stads - och Bergs-Äkerjord efterse i Landtmäteri-Loinoir-n »varande Chartor,och jäm»»- för detta med nyssnämde öfwerskott, sa ligger bewiset i den fullaste dag.
Skattehemman, som för felande utrymme eller Oboernes mindre flit icke innehafwa mera än den skattlagde jorden, kunna knappast bära beskattningsbördorne, lemna ingen behällen afkastning, och äga föga eller intet warde, häldst när de innehafwa litet öre- och högt hemmantal.
Genom bilagan är styrkt, at i utlagor och beswär lil det allmänna mäste betalas omkring fem Riksdaler Banco för hwarje Tunna Säd. som efter den högsta äring kan skördas pä sädane Hemmans jord, och dessutom tillkommer Bruknings-kostnaden, som, efter hwad hwarje Landtman känner, upgär nära til hälften af hela »växande grödan.
Deraf är lätt funnit, at 63» Den 9 Junit. desie Hemman icke äga nägot wärde, at de endast kunna innehafwas af Slögdcmän eller Handtwerkarc, som genom binäringar, dä Jordbruket icke päkallar hjelpcn, mäste söka sin utkomst. ^bardet ä alla Skattehernman ligger således förnämligast i den mer eller mindre stattfria jorden, som efter bestattmngen genom arbetsfliten rilkommit.
Ägendomsrätten bör i alla Samhällen wara helig.
Det är en falst tanka, at all jord tilhör Staten.
Genom de högtidligaste Köpebref har Swensta Allmogen pä sin ssattmannajord sörwärfwat sig ägande rätt, och genom lika högtidliga försäkringar, gifne af Konungamakten och Folket, hafwa de blifwit tryggade, at denna jord och derä steende odlivgar aldrig skulle beläggas med nya grundräntor.
Säterierne äro ma hända tilkomne af de sörsta Rikets Inkräktare, jämnårige med Upsala Ode, som dä war Kronans enda ägendom och ägdes afOdalböndcr.
De hafwa säledes aldrig tilhört Krorran.
De köpas och besittas med Konungens tillstånd, som aldrig nekas ät hwarje Swenst man.
Deras rättigheter tilhöra jorden och icke nägot Ständ, och besia rättigheter äro äfwen genom enahanda högtidliga försäkringar i sekler fästade, och derunder inköpte af Capitakister, som ägt den sanna patriotisme, at i stället för i maklighet draga sex procent pä utlänte Capitaler, nedlagt dem i Fäderneslandets jord, och genom kostsamma odlingar och et bättre stött jordbruk ökat Rikets Spannemälsförräder, och derunder icke ägt hälften af räntan emot utestäende Capitaler.
De äqa manga förmäner, men mäste dock deltaga i följande allmänna beswär: i KMko-, Wäg- och Bro-byggnader, giftva Den 9 Junit.. 633 Präst-Tionde, Capellan, Klockare och Kyrkowaktare
Lön, i Saltpettersjuderi. beswäret i Bränwinsffatt, t Jagttyg, i Skallgäng, i Fenster afgift och Bewillmng.
Derefter kommer Frälsejord, som nu inne, hafwes af Fralse rch Ofrälsemän, och äfwen til en betydlig del af Allmogen med en lika helig Ägendomsrätt.
Den mäste lika med Skatte utgöra Krono - och Präst-Tionde, löna Capellan, Klockare och Kyrkowaktare samt Profvsi; hälla Soldat, answara sör Wäg-och Brobyggnad, bygga Kyrka, Tingshus och sju
Hus ät Kyrkoherden, deltaga i Jagttyg, i Skallgäng och Saltpettersjuderi beswäret, utgifwa Bränwinsskatt och Gärder ät Krigsfolk, answara för Hällskjuts, Durkmarcher och Jnqwarteringar, erlägga Fensterafgiften och Rökpenningar.
Skillnaden emellan Frälse - och Skattejordens beskattning är säledes endast den, at Skatte betalar Afradsspannemäl och ärliga penningar, samt Frälse deremot Rusttjenstmarker och Bewillning til ungefärligen tio L tolf Riksdaler pä Mantalet.
Riket äger således icke denna jord, det är innehafwarcns wälfängna Ägendom.
Riket diger icke mera den än Hus i städerne, Skeppsparter, Capitaler och annan förmögenhet i undersätens kand; men Fäderneslandet har en ostridig rätt, at da nöden päkallar hjelpen, kwar och en i Staten efter sin förmögenhet och styrka stak bidraga til allmänna förswaret, til afbördande af Statsskulden, men alldeles icke at til detta ändamäl skilja den ena undersäten wid all sin Ägendom, eller större delen deraf, och läta den andra litet eller intet bertil bidraga, hwil - 634 Den 9 Junst. ket genom- en ny grundränta ä all skattfri jord skulle hända
Det skulle hwad Skattejorden angär werka, at ingen afkastning mera än Brukningskostnaden blefwe öfrig. och Medes at allt ägendomswärde uphörde.
At äter älagga en ewardelig grundränta pä Säterierne, wore til päföljden enahanda för ägaren, som at förklara at räntan ewärdeligcn pä alla Capitaler skulle til Kronan utgä.
Hwad ägde dä Capitalisten mera qwar än et gäckadt namn af ägare, men äfwen detta namn förswunne för den, som utan besittning lågt hela sin förmögenhet i Frälseränta, hwilka indrogos til Kronan.
Spartanske
Lagen at emellan hwarje person i Samhället dela all jord och förmögenhet lika, wore för desto olycklige Medborgare drägligare.
Men detta försök är lika wädligt för sjelfwa Jordbruket, som det är för ägendomsrätt och allmän säkerhet.
Alla Upodlingsarbelen skulle uphöra, dels af oförmögenhet, dels af billiga farhägor för nya grundräntor.
At med djupa grafwar dana mostar til äker; at af de rysligaste ödemarker skapa, bärande fält, fordras otroliga summor.
Det är en gäfwa til Fäderneslandet, men gifwer ewärdeligen aldrig full ränta pä nedlagda Capitaler.
Deste arbeten skulle uphöra.
Det aktningswärdaste folk Dal Allmogen, jämte det de fingo widkännas en ny grundränta pä egne dyrkare odlingar, skulle sakna arbeten och utkomst.
Odaljorden skulle af fattige Jordbrukare wanffötas och Spannemäl införffrifwas med förlust af Speciemynt Jordbrukaren, wanmägtig och utfattig, kunde icke lemna sine Söner en bättre up - Den 9 iJuun. 6Z5 upfostran, icke älderbrutne Föräldrar nödigt underhäll; de skulle, likt den Rysta, äta flafwars bröd, och för hwilket ändamål?
Endast at fylla Tjenstcmäns och Prästerstapets Löningsbehof: men et styckadt
Rike bör inskränka Tjenstemannastaren efter Statsunkomsterne, och Niksstulden bör betalas, icke med ewärdeligen älagde grundräntor, utan med förmögenhets bestattningar, som med stulden uphör Tideböckerne, upflagne/ wittna om desie bedröfligt mnnin.gar, och föreställa en ryswärd tafla.
I början af sjuttonde ärhundradet grundlädes en ny grundränta; flere tusende Hemman blefwo öde, och tusendetals Jordbrukare kringwandrade landet at söka nya bostäder, andre wänstöttes, Spannemälsutsteppningar uohorde, och Riket blef stattlagt för utlandst säd. hwarwid det förblifmrt i nära 2oo är innan äkerbruket hunnit bota stadorne..
Et Rike är icke förmöget derföre at det äger en stor reel Penningstock, icke fattigt för det ät det äger en stor Riksskuld.
Spanien och England bewisa motsatsen; utan i den mon det producerar waror, och äger fä Jnsteppningsbebof, och således öfmermigt pä Handelswägen.
Genom en trodd säkerhet i ägendsmsrättcn, genom en större representatif Myntstock, och genom boga Spannenrälspris har Jordbruket blifwit sä lönande, at det hastigt upnätt den förmanande böjd, at det nu flere är under hjelsma Kriget försedt
Riket med egne spannemälsbebof, och således bespart mrllioner Riksdaler Speciemynt, sou: förut derföre utgätt.
Worc det mäl nu instämmande med det allmännas sanna fördel, at genom nya grundräntor störta Jordbruket, bereda wanmagt och eländen hos odlaren, samt göra landet äter statt - 6Z6
Dcir 9 JZunii. skyldigt för utländsk spannemäl.
England!, som har en ofantlig Riksskuld, ger Utffeppnrngs premier för Manufaelurwaror.
Det är en Statsxrincip at befordra warmproductcr och genom utskeppningar deraf, bereda Nationel wälmåga, hwilken spridd bland undersåtare, jamte en lagbunden frihet föder kärlek lil Fosterlandet, hwaraf i farornas stund upkommer förmögenhet och krafter til förswar, 06) at de häldre läta begrafwa sig i gruset af sit Fosterland, än öfwerlefwa betz mistoden, och manne werkan deraf icke bliswir, at när Franjka waglen med lätthet öfrverwunnit
Despoter och flafwar, fordras det en förtröstande styrka at besegra fria och wälmäende Engelsmän.
Den odödelige keriixlloi-K', som utan mistwisning styrde Danffa Rits-rodret, inskränkte Hof- och Tjenstemanna staten, och med de indragne lönerna betalte alla upodlingskostnader ät Jordbrukaren, och gaf arbetsförlager ätHandtwerkaren.
Staxt ökades waru-produoterne, som utskeppades och indrogo Speciemynt.
Riksssulden afbetaltes och förmögenhet fpriddes bland alla folk-ciLSLcri-, som ännu wörda och wälsiana hans minne.
Skole wi nu wandra i omwändt förhällande.
Det redeliga, det aktningswärda BondeStändet bör säledes icke yrka den mer eller mindre skattfria jordens beskattning.
Det more igenom nya resningar, nya skattläggningar störta jordbruket, sig kjelfwe, hemmawarande medbroder, och alla sina efterkommande i swärn mistöden.
Bonde-Ständet kan aldrig med mistundsamhet se det Säteri och Frälse äga genom Den 9 Iunii. bZ7 tidernas skiften någre wipa lättare beskattningstungor, da delta ständ innehafver den masta ffattfria jorden, och genom Konungens och dest Medstands tillätelse falt för en skattelösen, ofta icke motswarande tjugondedelen af wärdet, emot utgörande af en äsatt grundränta, som aldrig singe förhöjas, inköpa Kronans jord, da Adeln deremot med lif och blod samt ofta drpga betalningar och förskotter, förwärfvat sig ägande ratt och ätföljande förmoner.
Ridderffapet och Adeln skulle anse som et försök emot allman säkerhet at foresta, det Dkattejorden, sa lätt i allmogens hand förwärfwad, skulle til Kronan indragas emot den ringa Skatte köpskillingen, och bör af et agtningsrvärdt Medstand wänta enahanda tänkesätt.
Frälsejorden ar detzutom ock, i afseende pä roteringen wida mera betungad än Skattej orden.
Anledningar härtil igenfinneS lätt wid betraktande deraf, at när omkring wid medlet af sjuttonde ärhundradet förut owitza besivär förwandlades til stadgad ranta, och derigenom i stället för sättningen upkom hemmantal, wid hwars bestämmande bufwudsakeligen Äboernes antal, men til någon del äfven öretalet war den grund som följdes, singö hemmanen rättighet, at i mohn af hemmantalet fran utskrifning til krigstjenst skydda flere eller färre personer, hrvaraf äter den följd upkom, at
Hemmansägare ansägo förmånligt at äga et högt hemmantal.
Detta föranledde äter bertil, at dä för det höga hemmantalet, sedermera heigmantalsräntan blef sä tryckande, at en betydlig del af Skattehemman, dels iräkade, dels äfwentyrade Skattevrak, och säledes mäste förmedlas, hwilket äler endast i anseende til ganska fä af Fräl - 638 Den 9 I"nii. sehemman inträffade, da ägarena deraf sjelfwa innehade räntan emot Rusttjenstens utgörande; blefwo wid den i flutet af samma ärhundrade ffedde rotering Frälsehemman mycket högre roterade, emedan roteringen ffedde efter förmedladt hemmantal, sedan Skattcjordens hemmantal i jemnförelse med Frälsejordens, genom ffedde förmedlingar, sä ansenligen sammansmält.
Bärby, et helt mantal Skatte, 4 Ärestånd i Wäla Härad och Socken, samt Westmanlands Höfdingedöme; afmätt ochpä Charta lagdt i7?4af framlcdne Commitzions-Landtmätaren Ackenberg, äger:
Aker, Z tnnnor och 14 Kappland i ärgangen, swag jord, nptagen af Landtmätaren til 3:dje graden kan efter högsta äring gifwa 6:te kornet, blifwer således 27 tunnor 6 kappar.
Äng, sumpig och dy, som af upstigande sjöwatten ärligen öfwerswämmas, 8 tunnor och 28 kappar, upffattadt högst til et last pä tunnelandet, gifwer således 3^ latz Hö, hwarmed, jämte utfordring af Halm, kan framfödas 3 Boskapskreatur, ingen Häst, inga Smäkreatur, äger ingen Skog, ingen Hage, nödgas säledes i nästgränsande Socken lega för Mullbeck; men äger til det allmänna föl/ande beswär:
Tunn.
Kapp. R:dr L:co. I Afrads-Spannemäl 6 3^-^ Krono-Tionde - - 1 12. Präst-Tionde - - — 28.
Kappelans-mäla - - — 8.
Klockaren - - - — Z.
Kpr - Dcn 9 Jimii. 6ZS Kyrkowaktarcn - - — i.
Grufwedrängs-Säd - — 12.
För underhållandet af en pä 6 mils afständ belä' gen landöwäga lott - — 2.
S:maSpanmäl 8 6.
Gör efter mnrkegängen - - 64: 22.
Ärliga penningar - 19 46 4.
Bränwinsflatt - - 4 Saltpetterhjelp - - 1 18 — Brandstod - - - 4 Äbo-afgiften ? - 2 Ordinarie Räntan, Slottshjelpen, Fönsterlufter, Djeknepenningar m m. 3 — — Soldaten, dest lega xerme6ium, Beklädnad, Ärslön, Utredning til mö' ten, Hemkall, Torpets bruk och byggande Zo — — Underhällerözsalnarlandsiväg inom Socken utom en 4 mils swär bywäg, milstolpar, snöplogning och flottning, uptages endast til - - 16 Efter aecord betalar hela Socken pä Hemmanet för Hällfljutsen - 1 16 — Kyrkobyggnad per meöium 1 Prästegärds dito - 1 Tinghus dito - ^ ' — 16 — Jagttygs-underhäll - — 2 — För Fängfljutsningen —17 8 84 Lo. — Summa R.dr 169. — — Och 640 Den 9 ^junir.