Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vore då högst oväntadt, om Utskottet genom återremiss kunde förmås att gifva annat svar, än det nu gifvit.
Jag anhåller om proposition, att ConstitutionsUtskotlets
Jag får endast göra det tillägg till hvad Herr Tham nyss anfört, att, om Herr Grefven och Ordföranden framställer proposition derå, att ConstilutionsUtskottets
Memorial skall läggas till handlingarne, det jemväl måtte tilläggas, att i följd deraf polletten bör Generalintendenten d’Orchimont affordras.
I sådant fall yrkar jag votering om denna proposition.
Jag anser det alldeles oriktigt, att på denna väg frånlaga^Generallnlendenlen dorchimont denpol - Den 5 Januarii. lett han erhållit.
Om han fått den med rätta, tillhör icke mig eller Ridderskapet och Adeln nu, att bedömma.
Frågan må blifva in statu quo. Jag får förklara, att om den enkla propositionen, att blott lägga Memorialet till handlingarne, ej blifver framställd, måste jag derom yrka votering.
Jag skulle ej upptaga Ridderskapels och Adelns dyrbara tid med något ytterligare anförande i ämnet, om icke ett ord angående en förestående votering hade gifvit tillkänna, att en ännu längre tid möjligen kunde komma att förspillas.
Hela behandlingen af denna sak bevisar, mera än man ifrån början kunde förutse, i hvilken labyrint man kommer, när man går ifrån formerne.
Det förslag Herr Hjerta gjort, att lägga Memorialet till handlingarne, anser jag vara det rättaste.
Min enskilta aktning för Herr af Uhr sätter mig i förlägenhet och tvekan, huru jag skall bedömma och förstå detta Memorial.
Jag kan ej, jag säger det rent ut, begripa annat, än att Utskottet yttrat sig i liufvudsaken.
Han deremot säger, att Utskottet ej gjort det.
Att nu återremittera det, anser jag ändamålslöst.
Det tillägg som Grefve Posse yrkat och Grefve Frölich bestridt, är alldeles likgiltigt.
När Memorialet är lagdt till handlingarne, är det gifvit, att Generalintendenten dorchimont ej är er - D e n 5 3 a n u a r i i. 29 länd Adelsman.
Att han har polletten qvar, betyder ingenting; han har säkert den grannlagenhet, att icke begagna den, och jag hoppas, att de båda Grefvarne förlika sina meningar så, att Memorialet får läggas till liandlingarne, och saken på det sättet en gång slutas.
Det är ej min mening att ingå i undersökning om den väg, som man gått förut, är den rätta, eller ej.
Resultatet är, att RiddarhusUtskottet förklarat, att Generalintendenten dorchimont ej är berättigad till inträde å Riddarhuset.
Ridderskapets och Adelns Ordförande har förklarat sig ej göra annan proposition, än till Ja derå.
På Ridderskapets och Adelns yrkande af en annan proposition och Ordförandens vägran att framställa den, har saken blifvit remitterad till ConstitulionsUtskottet.
Detta Utskott är en laglig domare i saken, och har afgjort den genom gillande af Ordförandens förfarande.
En rak följd deraf är, att Generalintendenten d’Orchimont ej äger rätt till inträde här.
Om Ridderskapet och Adeln vill lägga ConstitutionsUtskottets Memorial till liandlingarne, utan eller med tillägg, är mig likgiltigt; men att Ridderskapet och Adela äger rätt att göra tillägget, är min öfvertygelse.
Det är ej fråga om, att vi skola tillsätta en Adelsman, eller icke; blott om Generalintendenten dorchimont får begag - 3o Den 5 J a n u a r i i. na den honom lemnade pollellen.
När saken är afgjord, mäste den väl äfven kunna sättas i verkställighet.
För öfrigt anser jag det föreslagna tillägget vara alldeles likgiltigt.
För min del tror jag ej, att det tillägg Grefve Posse yrkat, skulle behöfvas.
Tvärtom finner jag det vara sårande att tillägga, att en pollett skulle fråntagas en person, som erhållit den.
Jag är öfvertygad, att sedan Ridderskapets oell Adelns beslut gifver tillkänna, att Ridderskapet och Adeln ej anser General-Intendenten dorchimont såsom Adelsman, begagnar han sig ej deraf.
Jag tror det äfven vara oformligt, att i beslutet nämna, att polletten skulle från honom tagas.
Jag vet ej, på hvad sätt det skulle ske, och hvilken executif åtgärd dervid skulle kunna vidtagas.
Vi äga tillräckliga garantier, då Memorialet lägges till bandlingarne, och således genom ett tyst medgifvande gillas.
Jag anhåller derföre, att propositionen måtte blifva följande:
Ridderskapet och Adeln torde finna, att ingen annan åtgärd ifrågakommer, än Memorialets läggande till handlingarne, Herr von Hartmansdorff':
Då det
Vaf af den anledning, att General-Intendenten d’Orchimont fått pollett, som fråga väcktes om olagligheten deraf, synes det nu - Den 5 Januarii.* 3i mera, sedan denna mening genom ConstitutionsUtskoltets
Memorial blifvit bekräftad, vara en följd, alt polletten skall honom affordras.
Sättet dertill är väl rätteligen, att sådant sker genom RiddarhusFiscalen, hvilken äger vaka öfver ordningen på Riddarhuset.
Det är ej Ridderskapet och Adeln, som fattat ett beslut i detta ämne; det är endast Ridderskapet och Adeln, som ställer, sig till efterrättelse, hvad GonstitutionsUtskottet förklarat vara Grundlagens mening.
För min del tror jag således, att det skulle synas vara att drifva en lek med hela frågan, om ej någon verkställighet följde på motion och beslut.
Med samma rätt, som några yrkat proposition på Memorialets läggande till handlingarne utan tillägg, med samma rätt yrkar jagproposition, att det må läggas till handlingarne med det tillägg, alt polletten i följd deraf skall från Herr dorchimont återfordras.
Herr 1Riben:
Numera tyckes det, som den punkt, hvaromkring discussionen vänder sig, är obetydlig, ty ingen talar mera om ämnet; frågan är blott, om i propositionen tillägg rörande pollettens återfordrande skall äga rum, eller ej.
Jag är öfvertygad, att det är alldeles likgiltigt.
Säkert har den i fråga varande personen den grannlagenhet, att lian icke begagnar Polletten.
Men för att gå en medelväg, hem - 3a Den 5 Januarii. ställer jag, om ej Herr Grefven och Ordföranden skulle behaga göra proposition på Memorialets läggande till handlingarne, med det tillägg, att RiddarhusFiscalen anbefalles gifva General-Intendenten dorchimont tillkänna Ridderskapets och Adelns beslut.
Det förekommer mig troligt, att RiddarhusFiscalen då blefve i tillfälle, att i nästa plenum underrätta Ridderskapet och Adeln', att polletten blifvit till honom återställd.
På sådant sätt kunde vi kanske undvika en tidsödande votering.
RidderstolpeFredrik:
I hufvudsaken är jag förekommen af Hr Riben, emedan jag hade ämnat föreslå ett ProtocollsUtdrag, i stället för tillägget om Pollettens nat behöfvas för att få General-Intendenten dorchimont att återlemna den.
Torde hända äro vi äfven skyldige honom denna grannlagenhet, enär hela frågan uppkommit genom ett misstag.
Jag skall ej vara deremot att, sedan Utskottets Memorial först blifvit lagdt till handlingarne, en Ledamot, i form af enskild motion, väcker den frågan, att polletten skall återfordras.
Men jag måste lägga mig emot, så vidt min stämma förmår göra sig hörd, att frågan om polletten blir förenad med den, som en - Den 5 Januari i. 33 endast
Lör vara, att emottaga det definitiva Leslut ConstitutionsUtskoltet lemnat, och hvilket ej angick pollettens återtagande, eller General-Intendenten d’Orchimonts Adelskap, utan blott frågan, huruvida vägrandet af proposition var riktigt; ty detta var den enda fråga, hvaröfver ConstilutionsUtskottet ägde rätt att yttra sig.
I samma mån Memorialet vore svar på något annat, vore det olagligt.
Således kan det ej föranleda till annan åtgärd, än att det lägges till handlingarne.
Det måste blifva en sak för sig, att återfordra polletten.
Jag får förnya min anhållan, att propositionen måtte blifva helt enkel på Memorialets läggande till handlingarne.
Sedan skall jag, om ingen annan gör det, såsom enskild motion proponera, att polletten måtte återställas.
Herr Rosenbladj Bernhard: Sedan ConstitutionsUtskottet, med den rätt Grundlagen lemnar detsamma, förklarat vägran att framställa annan proposition, än den, sorn icke medgifver General-Intendenten dorchimont inträde på Riddarhuset, vara lagenlig; lärer det vara en pligt mot Grundlagen, att delta beslut sättes i verkställighet, äfvensom att det meddelas den det rörer.
Men jag medgifver tillika riktigheten af den känsla, sora vill vid detta meddelande bevara den grannlagenhet man är skyl9 H. 3 34 Den 5 J a n u a r i i. dig, då frågan är att ett helt Stånd framträder med ett beslut, som rörer en enskilt mans rätt.
Jag hemställer således, om ej tankarne kunde förenas, i händelse Herr Grefven och Ordföranden behagade framställa den proposition, att Memorialet må läggas till handlingarne, samt i följd deraf RiddarhusSecreteraren genom ProtocoilsUtdrag underrätta Herr General-Intendenten dorchimont om sakens utgång.
Jag måste säga, att för mig synes det likgiltigt, i fall Ridderskapet och Adeln fattar beslut, att lägga Memorialet till handlingarne, antingen polletten affordras genom Riddarhus-Fiscalen eller RiddarhusSecreteraren, Men det är i afseende på hufvudsaken jag får hemställa, om ej, sedan en Ledamot af ConstitutionsUtskottct yttrat, alt Utskottets tanka ej varit annan, än att gifva tillkänna, att Utskottet godkänt Ordförandens vägran af proposition, men ej att yttra sig i hufvudsaken, vår skyldighet är, alt begära ConstitutionsUtskotlets yttrande deröfver.
Jag förutser visserligen, att delta yttrande skall blifva i enlighet med det redan afgifne Memorialet, ehuru jag ej delar Herr Cederschölds tanka, att det var nödvändigt för Utskottet att anföra de motiver det uppgifvit; men jag tror, att vår aktning för en person, som vi utesluta på ett, efter min öfvertygelse, Den 5 Ja n u n r ii. ensidigt sätt, fordrar, att vi mätte få eli yttrande af ConstitutionsUtskottet i hufvudsaken, sorn berättigar till handlingen, och att det således blott är Ridderskäpet och Adela, som verkställer, hvad Utskottet yrkat.
Så vidt jag kunnat fatta, är enda orsaken, hvarföre Grefve Frölich och jag äro af olika tankar i denna fråga, att Grefve Frölich ej vill, att Ordföranden skall äga motionsrätt.
I denna satts instämmer äfven jag; men jag grundar mitt yrkande derpå, att Herr Riben förut väckt frågan.
Således kan den nu pröfvas.
Jag vill likväl ej vara envis, och instämmer gerna i Memorialets läggande till handlingarne, med det tillägg i Beslutet, hvilket jag förut tagit mig friheten föreslå.
För att så mycket möjligt är, förlika meningarne, får jag hemställa, om ej den ena meningens förtäckta,re skulle vara nöjde, att Memorialet lägges till handlingarne, och att General-Intendenten dorchimont derom underrättas genom ProtocollsUtdrag; samt den andras försvarare vara försäkrade, att Fiscalen ej underlåter sin skyldighet, i fall polletten här skulle uppvisas.
Som det endast var min mening, att få båda frågorne åtskilde, 3* 36 Den 5 Januarii. och jag gerna antager hvarje utväg att på det mest delicata sätt öfverlemna notis oui sakens utgång till den ifrågavarande personen; så är jag Herr Rosenblad förbunden för dess förslag till proposition.
Om vi nemligen lägga Memorialet till handlingarne, och derjemte underrätta General-Intendenten dorchimont om den utgång denna sak tagit, så anser jag oss hafva vunnit det ändamål vi åsyftat, utan alt hafva fattat ett olagligt och oformligt beslut.
Jag tror säkert, att polletten då ingår tillhaka till Riddarhuset.
På detta sätt vill jag justera min anhållan, och begära propositionen sådan, som Herr Rosenblad den föreslagit.
Friherre ÅkerhjelmGustaf Fredrik: Sedan ConstitutionsUtskottet, med den rätt Grundlagen lemnar, förklarat, att Generalintendenten d’Orchimonts inträde på Riddarhuset är stridande mot Grundlagen, hemställer jag, om vi hafva annat att göra, än lägga Utskottets Memorial till handlingarne, och genom ProtocollsUtdrag meddela General-Intendenten dorchimont underrättelse om hvad Grundlagens tolkare yttrat.
När han erhåller delta yttrande, lärer han ej tveka, att återlemna polletten, som då i hans hand är en olaglighet.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln in - Den 5 J a n u a r i i. 37 stämde uti den af honom vid målets föredragning gjorde framställning.
Hvarefter Herr Grefven och Ordföranden frågade, om Ridderskapet och Adeln yrkade proposition i ett motsatt förhållande.
Efter den riktning discussionen nu fått, tror jag, att proposition kan göras på Memorialets läggande till liandlingarne, med det tillägg, att Generalintendenten dorchimont om innehållet af Memorialet må underrättas.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade lägga ConstitutionsUtskottets Memorial till liandlingarne, med det tillägg, att Polletten borde, genom RiddarhusFiscalen, af General-Intendenten d’Orchimont återhegäras.
I anledning hvaraf Herr Grefven och Ordföranden föreslog, att ConstitutionsUtskottets
Memorial måtte läggas till handlingarne, samt att RiddarhusSecreteraren borde om Ridderskapets och Adelns beslut underrätta Generalintendenten dorchimont.
Ropades starka Ja. 38 Den 5 J a n u a r i i. flans Excellence Herr Grefve De la Gardie:
Jag anhåller, att till Protocollet få anmäla min reservation emot Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, och goldet desto heldre, som jag anser Ridderskapet och Adeln lika litet kunna fråntaga, som tillägga, någon Adelskap.
Fastän jag föreslog beslutet i denna sak, får jag dock reservera mitt tänkesätt till.
Protocollet, att nemligen hela denna frågas afgörande berott på ett fullkomligt missförstånd om rätta meningen af ordet utgång i 07 §.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ankom härefter och emottog klubban af Grefve Lewenhaupt.
Upplästes Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 16 sistlidne December under N:o 3 aflåtne Memorial, deruti Utskottet till den åtgärd Rikets Ständer kunde anse lämpelig, gjort anmälan derom, att Hedervärda BondeStåndet utsett Suppleanter för de Utskotts Ledamöter af Ståndet, som af anmält förfall voro hindrade att sig i OeconomieUtskottet infinna.
Föredrogs å nyo Friherre,Cederströms, Anders, den i5 sistledne December e. m.
Den 5 J a n u a r i i.
39 på bordet lagde Motion om understöd för Gustafsbergs PorcellainesBruk å Wermdön.
Friherre Cederström, Anders, hade inlemnat följande, sorn upplästes: Min Motion om understöd för Gustafsbergs PorcellainsBruk å Wermdön har jag gjort af de skäl Motionen innehåller; men då en af Ledamöterne i BruksBolaget sedermera i ämnet lemna t upplysningar, som förut voro mig okände, får jag berörde min Motion härigenom återkalla.
Hans Excellence Herr Grefven och La.ndtMa.rska.lken Cederströms motion, i följd häraf, måtte förfalla; hvilket bifölls.
Vid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets, den 16 sisth December afgifne, och den 2g i samma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets, under den 24 November sistlidet år, förut aflåtne Memorial, med yttrande öfver BevillningsUtskottets anhållan, att till Sessions- och Arbetsrum få, under innevarande Riksdag, begagna den så kallade SecretaUtskottsSalen å Riddarhuset; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, nied bifall till hvad Riddai husUtskottet uti förstnämnde Memorial hemställt, tillåta, att BevillningsUlskottet må under innevarande 4° Den 5 Januari?.
Riksdag begagna den så kallade SecretaUtskotls-Salen och rummet der utanfore jemte de derstädes nu befintlige möbler, samt erhålla nödig ved lill eldning, emot en hyressumma af 66 R:dr 32 sk.
Banco i månaden, dock med vilkor, att, i anseende till angelägenheten af eldens behöriga vårdande, eldningen varder besörjd af någon vid Riddarhuset anställd och i sådant ändamål af BevillningsUtskottet antagen Vaktmästare.
Upplästes StatsUtskottets den 23 sistlidne December aflåtne 2:ne Memorial, innefattande 2:ne anledningar till anmärkningar, den ena mot Föredraganden af KrigsÄrender, samt den andra mot Föredraganden af Handels- och FinanceÄrender, hvarom remiss blifvit begärd till ConstilutionsUtskottet, inför hvilket anledningarne uppgifvas skulle; och blefvo berörde tvenne anledningar till anmärkningar, jemlikt 29 §. i Riksdagsordningen, till ConstitutionsUtskottet remitterade.
Föredrogs till remitterande Friherre Wredes, Carl Henrik, den i5 sistlidne December e. m. på bordet lagde Motion, att KrigsCollegii befattning med Indelta Armeens Boställen, måtte upphöra.
Herr af Sillen ^ Lars Gabriel , hade inlemnat ett anförande, som upplästes, så lydande:
Den 5 3 a n u a r i i.
Friherre Wrede liar sökt fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på olämpligheten af Kongl.
KrigsCollegii befattning med Indelta Armeens Boställen, och derföre föreslagit, att den skulle med i83o års början upphöra, samt Landshöfdingarne och RegementsCheferne anbefallas, att om dem ensamme taga vård, dertill de till Kongl. Maj:t i underdånighet skulle ingifva projecter, grundade på olika förhållanden i hvarje Provins.
Hvad Friherren egentligen menar med olämpligheten af Kongl. KrigsCollegii befattning med Indelta Armeens Boställen, kan jag ej rigtigt inse.
Afser sådant de åligganden Kongl. Collegium har, jemte Kongl. KammarCollegium, att på 3o år förarrendera vissa Boställen för Indelningshafvares räkning, äro skälen för och emot denna åtgärd så mångfaldiga, att jag icke tilltror mig förmågan att dem alla upptaga och besvara.
Syftar åter Herr Friherren på det öfverinseende om MilitiaeBoställens skötsel och vård, som blifvit Kongl. KrigsCollegium ålagdt uti Husesyns- och Boställs-Ordningen den i5 September 1^52 samt Kongl. Förklaringen deröfver af den 23 Januarii 1770, så vågar jag tro, att Herr Friherrens yttrade tanka icke delas af alla.
Det var en tid, då man ännu ej hunnit vinna erfarenhet, huru angeläget detta 42 Den 5 Januari i. inseende var, och man lemnade icke liärät all den uppmärksamhet, som ärendets beskaffenhet kräfde; men följden visade sig också icke uteblifva.
En stor del Boställen vansköttes och byggnaderna förföl lo; HusröteBalancer uppstodo, och måste efter föregångne långa undersökningar afskrifvas, stundom till belopp, som öfverstego Boställets halfva värde.
Tilllrädare af sådane Boställen voro de, som häraf egentligen blefvo lidande; ty då de emottogo en vanskött jord och nedrötta byggnader, blef afkastningen ringa och ofta ej tillräcklig till Boställets iståndsättande.
KrigsCollegium insåg, att detta onda ej kunde afhjelpas utan allvarsammare föreskrifter om författningarnes efterlefnad vid tillsynen öfver Regementernes Boställen, och Kongl.
Collegium meddelade dem, der sådant fanns nödigt, samt följde med oafbruten uppmärksamhet de åtgärder, som i anledning deraf togos.
Yerkningarne deraf hafva visat sig välgörande, ehuru icke alltid för den Indelningshafvare, hvilken måst besörja Boställets upphjelpande, men likväl för Armeen och landet i allmänhet, som alltid lider af Boställens vanskötsel.
Jag tror således, att Kongl. KrigsCollegii befattning med Armeens Boställen icke är så olämplig, och jag förmodar, att den äfven skall af Boställsinnehafvare, som nitälska för det allmännas
Den 5 Januari i.
43 förkofran och icke misstaga sig om medlen dertill, betraktas med mindre obehag, då en gång de brister varda afhjelpte, som finnas i nu gällande författningar, och dem Kongl.
KrigsCollegium sökt undanrödja uti det förslag lill ny Boställsordning, Kongl.
Collegium, efter Ilerrar Landshöfdingars och RegementsChefers hörande, på Nådig befallning till Kongl. Maj:t i underdånighet afgifvit, men hvilket ännu icke lärer hafva undergått Kongl. Maj:ts Nådiga pröfning.
Friherre Wrede har derjemte föreslagit fördelning af MilitiasBoställsCassans Capital på Regementerne, hvilka med räntan på hvarje Regementes andel skulle uppbygga Caractershus å de ännu obyggde Chefs-, Majors-och Capitaines-Boställen, och dessa Boställen förmenar Friherren då kunna vara med sådane Hus försedde inom 10 å 12 år, till fördel för Boställs-innehafvare och Boställen.
För alt utröna, hvad mer eller mindi e grundad rättighet Friherren kunnat äga lill den yrkade fördelningen af Cassabeballningen, låtom oss undersöka, huru Cassan tillkommit, och huru den användes.
Ifrån Indelningsverkets början bestodo dessa medel endast af de räntor, som utgå vid Regementerne under namn af ReserveIlemuiunsränlor, utgörande efter Krono var - 44 Den 5 J a n u a r i i. di 1397 R:dr 33 sk. 6 r:st. samt Sälerifrihelsmedel 29 R:dr 3 sk. 6 r:st. årligen; men enär detta var otillräckligt för BoställsYerkets utgifter, och tillskott dertill ofta inåste göras af Extra Statsmedel; så beslöto Rikets Ständer vid 1769 års Riksdag, att StatsYerket en gång för alla skulle biträda BoställsVerket med 4 Tunnor Guld inom 3 års tid, genom hvilken ytterligare anvisning, jemte den förut vidtagne anstalt, alt göra MilititeBoställs-fonden medelst utlåning fruktbar, Rikets Ständer ansågo, alt fonden, utan Statens vidare gravation, borde i alla tider kunna bära sina kostnader.
I början skulle inga nybyggnader företagas förr, än fonden vunnit tillväxt, utan i det stället utgifvas Inqvarteringspenningar till så väl de Officerare, som å deras Boställen saknade Caractershus, som till dem, hvilka vid IndelningsVerkets inrättning icke erhöllo Boställen; men sedan fonden, genom de ytterligare anslagne medlen samt deras utlåning emot ränta, blifvit ökad, började nybyggande af Caractershus, hvilket fortsättes med ett visst årligt anslag af Cassans inkomster, som derjemte användas till underhållande af redan uppförde Caractershus och källare, till Inqvarteringspenningar för de Officerare, som icke hafva Caractershus å deras Boställen, till dem vid Westmanlands, Dahl, Helsinge och Westerbottens Regementen, som ej erhållit Boställen, till penningelöntagande Cornelter Den 5 Januari!. 45 och Underofficerare vid Kongl.
LifRegements Husarer, samt till Fältväblarne vid Norra och Södra Skånska InfanterieRegementerne.
Dertill kommer aflöningén för Tjenstemännen i det Contoir, som besörjer BoställsÄrenderne, samt derutöfver aflöning till åtskillige af Kongl. KrigsColIegii öfrige Embets- och Tjenstemän, enligt Statsregleringen vid 1809 och 181 o årens Riksdag.
Fondationen af Militiae-Boställs-Cassan jemte de årliga räntor, som dertill ingå, har bestämt denna Cassas egenskap, och så väl Kongl. Maj:t som Rikets Ständer hafva i följd deraf förklarat densamma bestå af Statsmedel, samt derföre böra af Rikets Ständer eller deras Revisorer granskas.
Denna Cassa har ju tillkommit genom den omtanka Rikets Ständer i fordna tider ådagalagt om BoställsVerkets upprätthållande, och en sparsam administration har uppbragt
Cassan till den höjd, på hvilken den nu står.
Dess tillgångar, använda oförryckt till de ändamål, hvarföre de äro bestämda uti 1770 års Kongl. Förklaring, kunna ock, sammanhållne, någorlunda blifva derföre tillräcklige, så att alla Cbefs-, Majors- och Capilaines- samt RyttmästareBoställen inom en icke mycket aflägsen tid måga kunna med Caractershus förses och Inqvarteringspenningarne ökas i alla öfriga grader, utom för GeneralsPersoner och RegementsChefer, 46 Den 5 J a n u a r i i. hvilka nyligen deruti erhållit en betydlig förhöjning.
Men antager man Friherre Wredes förslag, huru kommer det då att gå med Caractershusens uppbyggande och Inqvarleringspenningarnes tillökning?
Om Cassans Capital, som vid sista Bokslut utgjorde 362,714 R:dr i3 sk. 3 r:st.
Banco, fördelas lika emellan alla indelta Regementen, erhåller hvart Regemente r 5,770 R:dr 9 sk.
Beräknas derå endast vanlig ränta efter 6 procent, utgör denna efter Bevillnings afdrag 914 R:dr 32 sk. 3 r:st.
Att detta vid alla Regementen blefve tillräckligt att, jemte de vid Regementet afsatte Reserve-räntorne, besörja Inqvarteringen, underhålla redan befintlige byggnader, och derjemte inom 10 å 12 år uppföra Caractershus på alla Chefs-, Majorsoch Capitaines- eller Ryttmästare-Boställen, der sådane
Hus nu ej finnas, det synes mig desto mindre troligt, som, enligt inkommit kostnadsförslag, af Synerätt författadt, för uppförande af ett enda Caractershus fordras icke mindre än 22,963 R:dr 4 sk.
Kunde man vinna ett sådant resultat af bifall till Friherre Wredes motion, skulle jag vara den första att densamma understödja; men då jag fruktar motsatsen, på den grund, att fonden, sammanhållen, kan gifva en revenue, som, anvärnl Den 5 Ja n ti a r i i.