Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna punkt är af Utsk. så uppställd att jag anser den hvarken kunna bifallas eller afslås.
Den innefattar ett indirekt godkännande af den princip komiterade framställt, men Utsk. har ansett hinder för det närvar:de möta för dess genomförande, till följd hvaraf Utsk. också ansett sig icke kunna understödja förslaget innan en fullständig utredning försiggått.
Som R. o.
Ad. nu mera beslutat att någon förvandling af hemmansräntor icke skall ega rum och då det är otvifvelaktigt att skatiläggningarne å qvarnar hafva gemenskap med berörde räntor samt dermed äro af fullkomligt enahanda beskaffenhet, hvilket bland annat bevises deraf, att det finnes qvarnar i hvilkas ränta artikeln fläsk ingär — så hemställer jag väl att bifall af punkten må äga rum, men utan godkännande af de premisser Utsk. deruti uppställt för sitt afstyrkande af komiterades förslag.
Om jag rätt fattade Hr Printzenskölds mening så gick den ut derpå att R. o. Ad. skulle stadga att de qvarnar som hädanefter skattlades skulle utgöra skatten efter bevillningsgrund.
Utsk:s förslag innefattade^ alt det icke skulle ske förr än en fullständig utredning föregått.
Är det åter Hr Printzenskölds mening att det icke i något fall bör ske, så instämmer jag helt och hållet med honom men i annat fall bestrider jag hans yrkande.
Utsk. har afstyrkt antagandet af komiterades förslag, ”innan”, såsom orden lyda, ”en fullständigare utredning af förhållandet emellan gamla och nya qvarnar blifvit åstadkommen”.
Men dä ingen sådan utredning är gjord och då ej få qvarnar finnas som äro indelta på militära, civila, och ecclesiastika staterna, sä vet jag icke hvarföre man nu skulle gå in på ett så D e (i 9 September f. m. 181 beskaffadt halft beslut, som det Utsk. här tillstyrkt.
Äfven om det vore en möjlighet att efter utredning af förhållandet förändra det nu existerande förhållandet skulle jag dock hysa betänkligheter deremot, emedan det skulle föranleda till förändring af fastställda indelningsslaler samt till ersättningsanspråk frän dessa staters sida i den män deras inkomster genom förändringen förminskades.
Jag tror alt man tryggt kan förklara att denna punkt bör förfalla och underlåta att deröfver fatta något särskildt beslut.
Afslag derå yrkar jag icke.
Ett förklarande alt saken bör förfalla innefattar alt den antydda utredningen är öfverflödig.
Jag skulle hafva mycket att invända emot den idéen att förvandla qvarnar lill fabriksinrätlningar, som kunde idkas efter ägarens välbehag, hvaraf genom tillställningar kunde blifva följden alt en eller annan ort i riket vid något tillfälle, beröfvades möjligheten alt få sin säd förmald, och det vore ett förhållande, som kunde leda till ganska vådliga följder i framliden.
Jag anhåller derföre om' propos. derå alt l!tsk:s yttrande i denna punkt mätte anses böra förfalla.
För mig synes det vara klart alt denna punkt bör antingen bifallas eller afslås.
Något hinder för bifall kan jag icke inse vara förhanden enär Utsk. tillstyrkt afslag å kommiterades förslag att qvarnar borde beskattas förmedelst bevillning.
Det är likväl möjligt alt skäl förefinnes, att lägga förslaget lill handlingarne, om, såsom jag vill erinra mig, ett särskildt betänk. inkommit från Stats- o. Ekon.Utsk:n, ronde denna fråga.
Om så är, har hon redan blifvit af Ståndet pröfvad och denna punkt förfaller. _ Ridd.-secret. torde kunna upplysa huru härmed sig förhåller.
Är berörde betänk, icke afgjordt så lära vi endast kunna bifalla eller afslå det förevande.
Min mening måtte icke hafva varit nog tydligt uttryckt efter Frih.
Palmstjerna icke rätt uppfattat densamma.
Jag är således skyldig honom och Ståndet en ytterligare förklaring deraf.
Såvida jag rikligt förstått StatsUtsk:s yttrande i denna punkt innefattar det endast ett villkorligt afstyrkande af bifall till kommilerades förslag.
Jag återigen önskar alt ett definitivt afslag nu skulle äga rum, emedan jag icke godkänner de premisser som ligga till grund för Utsk:s afstyrkande, enär Utsk. först instämmer uti koiumiterades åsigt alt tullmjölqvarnar äro att anse såsom fabriker och såsom sädane höra beskattas och sedermera säger, att Utsk. icke kan understödja förslaget förr än en fullständig utredning skett.
Jag önskar således att Ulsk:s premisser mätte läggas till handlingarne och bifall lemnäs endast till den sednare delen af Utsk:s tillstyrkande, som innefattar att Utsk. icke kunnat understödja ”kommiterades af K.
M. bifallna förslag om mjölqvarnars beskattning efter bevillningsgrunder”.
Hvad åter angår Hr von Hartmansdorffs yttrande alt från.
Stals- och Ekon.Utsk:n skulle hafva inkommit ett betänk, i samma ämne och att R.
St. deröfver skola hafva fattat sitt beslut, så får jag äran upplysa att en motion varit inom någon af RiksStm väckt af syftning, att en förmedling i de gamla qvarnarnas skatt borde äga rum, derföre att dessa qvarnar dels genom husbehofsqvarnar 182 Den 9 September f. m. dels ock genom i sednare tider tillkomne nya tullqvarnar blifvit i sina rättigheter förnärmade.
På grund af vederbönde Utsk:s tillstyrkande, hafva R.
St. ingått till K.
M. med underd. anhållan alt K.
M. ville låta genom vederbönde anställa undersökning till utrönande huruvida och i hvad män de gamla qvarnarne genom de nyanlaggda lidit någon förminskning i den påräknade mäldetillförseln och huruvida berörde gamla qvarnar skulle pä sådan grund vara till nedsättning uti sina räntor berättigade.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade alt han, innan öfverläggningen förklarades fulländad, finge hemställa lill Hr Printzensköld om icke hans mening varit att denna punkt skulle delas, så att propos. framställdes först å bifall till sednare delen af Utsk:s yttrande, hvari Utsk. förklarat sig icke kunna understödja komiterades förslag, och sedermera å den återstående delens läggande till handlingarne, hvilket af Hr Printzensköld bejakades.
Då härefter öfverläggningen ansågs slutad framställde Hr Gr. o. Landtm., att den del af ifrågavande punkt, hvarå bifall blifvit yrkadt innefattade, att Utsk. funnit sig icke kunna understödja komiterades af K.
M. bifallna förslag till mjölqvarnars beskattning efter bevillningsgrunder; hvarjemte Hr Landtm, hemställde om R. o.
Ad. godkände denna del af Utsk:s yttrande.
Uppå sedermera framställd propos. heslöts, att öfriga delen af 15:de punkten borde läggas till handlingarne. 16:de punkten.
I öfverensstämmelse med Ståndets beslut vid den 3:dje punkten, hemställer jag att denna punkt äfven måtte afslås.
Uppå härefter framställd propos. afslog R. o. Ad.
16:de punkten af Utsk:s utlåt. 17:de punkten.
Af hvad skäl Utsk. tillstyrkt att den tionde som utgår i smör skulle förvandlas i spanmål är icke upplyst.
Jag tror att tionde af smör kunde vara mindre tvist underkastad i afseende på sin beskaffenhet än tionde af spanmål och då det är föreslaget att hefnmantals- och jordeboksräntorne i allmänhet skulle till dels utgå i smör, så synes mig äfven linndén lill dels deruti kunna bestämmas.
Men det är en annan artikel hvaruti tionden nu utgöres nemi. blandsäd som jag anser vara ganska olämplig, emedan den innefattar ett temligen obestämdt värde och det är af vigt att man är ense om beskaffenheten af den säd som skall levereras.
Det vore således efter min öfvertygelse mycket skäl att bestämma denna blandsäd till hälften korn och hälften råg, hvarigenom man undanröjde de anledningar till tvist, som kunna finnas i de båda län der tionden utgöres i blandsäd, nemi. i Hallands och Stora Kopparbergs Län.
Föröfrigt kan jag icke heller tillstyrka bifall till hvad
D«n 9 September f. m. J 83 l'lsk. föreslagit eller sjelf framställa något förslag, utan liar endast velat uttala denna min mening utan att derpå yrka någon propos.
Jag biträder visserligen den anmärkn.
Palmstjerna här framställt, men anhåller dork att få fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att här är en annan fråga än den, som förehades då 3:dje punkten behandlades.
Ilär är nemi. taladt om kyrko- och krono Hondén då förstberörde punkt deremot angick de s. k. rå'»/epersedlarne.
Man har här tillstyrkt alt uti andra persedlar eller sädesslag förvandla den tionde som nu utgöres, och det utan tiondegifvarens hörande.
Saken är således i det afseende af den beskaffenhet, som man under de föreg:de dågarne, här utvecklat.
Jag tror således att R. o. Ad. bör af samma skäl, som vid föreg:de beslut uttalats, äfven här underlåta ali göra någon förändring i nu bestående förhållanden.
Jag utlroder mig således, äfven vid detta tillfälle, att saken eller satsen måtte skiljas från verkslällighetsåtgärden, samt alt Hr Gr. och Landtm, först ville framställa propos. på den förra delen af förslaget till och med orden: ”förvandlas”, likväl med uteslutande af orden: ”på del sätt”, hvilka höra till det följande.
Jag kan icke förstå huru och på hvad sätt tiondegifvarne skola höras öfver denna punkt, icke kunna R. St., icke kan K.
M. höra dem förr än något beslut är faltadt i afseende på hvad man vill höra dem öfver.
Således lärer väl denna anmärkn. kunna förfalla enär R.
St. ännu icke fattat sitt beslut.
Palmstjerna har ansett att artikeln smör borde bilrehållas såsom tiondearlikel emedan den är af de persedlar som i allmänhet ansetts böra fortfarande ingå bland ränlepersedlarne.
Orsaken hvarföre man icke velat bibehålla den, är att den utgår i särdeles ringa qvantitet.
Det är endast i Christianstads Län, som den är något betydligare, men eljest utgår linndén nästan uteslutande i spanmäl.
För öfrigt skall jag visserligen icke lägga mig uti hvad beslut R. o. Ad. skulle vilja fatta i detta afseende.
Något försök all få bifall lill StalsUlsk:s förslag lärer väl icke tjena till någonting.
Om det lyckats mig att göra min mening förstådd, under de föreg:de öfverläggningarne, så kan Frih.
Palmstjerna deraf finna alt jag ansett del R. o. Ad. icke bör på förhand besluta och derefter, sedan saken sålunda vore afgjord, hos K.
M. anhålla att han deröfver ville höra vederbönde tiondegifvare.
Min tanka har alltid varit att innan K.
M. gjorde någon framställning till R.
St. ronde ändring i ränte- eller tiondegifvares skyldigheter hade dessa bordt förut deröfver höras, och i egenskap af Landsh. vet Frih:n ganska väl att sådant sker genom K. befh:des försorg.
Det är i anseende till hörandets underlåtande, som jag anser denna punkt lika med de föregtde vara bristfällig och det är på grund häraf jemte de öfriga skäl som emot ränteförvandlingen blifvit framställde, som jag anhåller alt R. o. Ad. ville afslå äfven denna punkt. 184 Den 9 September f. ra Fiilt.
Hr von Hartmansdorff» mening i detta afseende uppfattade jag redan i går på det sätt han nu uttryckt den.
Hans yttrande i går derom var så tydligt, alt något missförstånd derom icke kunnat äga ruin; resultatet deraf är också tydligen det att R.
St. aldrig, i fall hans grundsats anlages, kunna framställa något kontraförslag emot det K. M. till dem afgifva.
Således, när K.
M. allålit en propus., hvilken icke kunnat i sin helhet antagas, såsom det vanligen händer, så står nian der på samma punkt som förut utan att komma ur fläcken.
Hvad denna frågan beträffar, så tycker jag att statsverket stått nog länge på den fläcken hvarpå det nu sig befiner, der en hop trassel uppkommit, som med någon liten förändring kan hjelpa».
L)et är derföre jag ansell det icke vara lämpligt att antaga den grundsats som Hr von Hartmansdorff här påyrkat, utan har jag ansett alt man borde till K.
M. aflåta en kontra-propos. och exempel härpå saknas visserligen icke äfven vid denna riksdag.
Palmsljernas yttrande i denna fråga, så har han icke talat för bifall till punkten, utan tverlom ansett räntan smör böra bibehållas, och han har klandrat att komiterade och SlalsUtsk. icke sträckt sitt förändringsförslag till den tiondelilel, som i tvänne län förekommer, nemi. blandsäd, i anledn. hvaraf han också, om jag rätt fattat hans mening, yrkat att denna räntepersedel borde förvandlas till råg och korn, hälften af hvardera slaget.
Visserligen skulle detta måhända kunna leda till likhet i räntornas utgörande inom alla län, men jag kan dock icke inse (möjligen är det till följd af min oförmåga att uppfatta ändamålet) hvarföre en sådan förändring, som den Frihm föreslagit, skulle äga rum.
Den värde ledamoten anser titeln blandsäd innefatta en obestämd benämning.
Det är visserligen sant, om man tager ordet i och för sig sjelft; men hvar och en som varit på landet och som förnummit hvad betydelse man der gifvit åt detsamma, kati icke gerna misstaga sig derom.
Det betyder nemi. hälften korn och hälften bafra och nyttjas denna bemärkelse, så vidt det mig är bekant, i alla landsorter.
Då nu deputerade för markegångssättningarne, alltsedan denna räntepersedel uppkom, aldrig varit i tvekan om hvad pris de derå skulle sätta, sä synes det mig som om någon våda icke vore att befara i fall den bibehå 11es.
Dessutom och då, på sätt Hr von Hartmansdorff anmärkt, vederbörzde öfver denna fråga icke varit hörde, och jag derjemte är öfverlygad alt Frih.
Palmstjerna, i fall hans yttrande såsom landsh. varder infordradt, icke lärer underlåta att anmärka, såsom en underlåtenhet af komiterade, att de icke förut fästat uppmärksamheten på den förvandling, som, enligt Fribms mening, varit nödvändig, så anser jag, i sakens nuvar:de skick, icke något vara att åtgöra, ulan hemställer derföre att R. o. Ad. måtte i allo ogilla Ulsk:s förslag, utan att sätta någonting annat i stället.
Jag anser mig böra upplysa orsaken hvarför komiterade icke föreslagit det förvandlingssätt som Den 9 September f. m. 185 Frih.
Palmstjerna nu förordat.
Det är nemi. derföre att i de tvänne län der blandsäden utgår såsom tionde, utgöres denna tionde icke ensamt af råg oell korn eller bafra, i lika qvantitet, utan äfven, såsom i Stora Kopparbergs län, af dubbel qvantitet bafra.
Proportion af dessa sädessorter är olika i olika fögderier, hvadan det svårligen kan förvandlas annorlunda än att allt tionde ställes i råg och korn.
Deremot uppstår icke något hinder alt inom del enda län, nemi.
Christianstads län, der smör utgör en tionde-arlikel, förvandla densamma i spanmål, hvilken sistnämnde ränta der är bestämd och utgår efter likartad grund för hela länet.
Jag har icke begärt någon propos. på den mening jag framställt.
Jag anmälde den blott till prot. såsom min öfvertygelse om hvad i förevaride afseende kunde vara alt rälta.
Jag har under mitt vistande på landsbygden icke funnit att något bestämdt begrepp om blandsäd varit gällande annorlunda än alt den beslår af lieie sorters säd, såsom råg, korn och bafra, vanligen menar man dermed korn och bafra; men sjelfva proportionen emellan sädesslagen är icke bestämd, ty då man talar om 1 tunna blandsäd, så är det icke en del korn bär och en del bafra der, ulan dessa sädesslag äro sammanblandade.
En värd talare har väl sagt alt i alla landsorter skulle förhållandet vara bestämdt, nemi. så att blandsäden utginge med | korn och £ bafra.
Jag vill visserligen icke bestrida denna uppgift efter den så bestämdt uppgifvits; men i alla fall, äfven om så skulle vara, är det ju omöjligt att, vid blandsädens levererande, kontrollera huruvida proportionen är iakttagen, enär, såsom nyss nämndes, sädesslagen äro sammanblandade, såvida nemi. man icke vill företaga sig att räkna kornen och efterse om i tunnan finnes lika många sådane af korn, som af hafre, och att säden således är afradsgild.
Det nuvar:de beräkningssättet är således svårt att kontrollera och kan följaktligen förorsaka tvistigheler emellan räntegifvare och räntetagare.
Det är för att undanrödja alla anledn:r till dylikt missförstånd och misstag, som man, enl. min tanke, bör i den föreslagna syftningen förändra beskatlningsväsendet.
Man synes här icke vilja gå rätt grundligt tillväga, då man bestämmer sig för en förenklingsåtgärd, som skulle förbrylla förhållandet i landsorterne.
Jag har här för mig markegångstaxa» för Skaraborgs län, deraf det visar sig,, att spanmål utgöres ined \ råg och J korn och en tunna blandsäd med Jidel korn och §:delar bafra.
Man skulle således, om det väckta förslaget autoges, endast förbrylla vederbönde räntegifvare i orterne och för mången medföra verklig förlust.
Då nu förhållandet på andra ställen är olika, så att för vissa provinser, såsom Jönköpings län, blandsäd består af hälften råg och hälften bafra, så vet jag icke efter hvad grund man skall verkställa reduceringen till ett slag af de blandsädssorter, som kunna ingå i tionden.
Jag anhåller att vi icke måtte företaga en dylik ränteförenkling in - 186
Den 9 September f. m. nan utrönt blifvit huru det skall komma att slå ut för ränlegifvaren, i fall andra grunder för span målens utgörande bestämmes än dem, som af ålder för hvarje ort varit gällande.
O Hr Akerman, Fredr.: foke under förhoppning att inver ka på beslutet, utan endast att gifva styrka åt det förslag Frih.
Palmstjerna här framställt, anhåller jag att få anföra exempel pä kronoliondens beskaffenhet i (lera serskildta län.
Uti WeslerNorrlands län utgår tionden med ^:del råg och fidelar korn, från några socknar lill och med ärter i st. f. råg.
Nu är förhållandet sådant att, i anseende till klimatet, äro ärlerne icke af den bästa sorten utan s. k. gråärter.
Beskaffenheten af dessa ärter utgör ofta föremål för tvister emellan tiondegifvare och tiondetagare.
Det vore således väl om en sådan förändring skedde i detta afseende, hvarigenom tvisterne kunde upphöra och man kunde få en vara, som kunde levereras utan att vara underkastad sådane olika åsigter.
Cederström nämnde att en sådan förändring skulle förvilla räntegifvarne.
Han uppgaf exempel från Skaraborgs län och, om jag icke hörde orätt, så nämnde han alt blandsäden der utgjordes med ^:del råg och |:delar bafra.
Jag kan icke föreställa mig än att just der, genom införande af den utaf Frih.
Palmstjerna föreslagna förändring, en förenkling skulle uppkomma.
Om, såsom del nu är stäldt, man fordrade att tiondegifvaren skulle utgöra sin blandsäd med hälften af hvarje slag, torde tiel vara temligen kinkigt att kontrollera huruvida han uppfyllt sin skyldighet, så vida man icke gaf sig lill att räkna kornen.
Om man i stället förvandlade det så att man fick lemna hvarje sädesslag för sig, d. v. s. i st. f. 2:ne tunnor blandsäd, t. ex. en tunna ren och strid råg och en tunna ren bafra, så kan jag icke förslå annat än all räntegifvarne dermed skulle linna sig belåtne.
Med anledn. af Frih.
Cederströms yttrande om blandsäden i Östergöthland, får jag erkänna, att jag icke känner till del någon kronotionde i berörde provins utgår i blandsäd.
Då han nu likväl är frånvarande, vill jag icke vidare yttra mig i anledn. af hans blandsäds-atiförande.
Det erinrar mig emedlertid om ett slags blandsäd, som man begagnar i trakten af Grenna och Jönköping och hvilken beslår af råg, korn, bafra, vicker, ärter och lins.
Det är visserligen ingen som bestrider alt ju en förenkling af kronotionden verkligen är en förenkling, men första frågan är om den bör vidtagas utan deras börande hvilka skola tionden utgifva.
Jag tror icke de skulle anse sig belåtne dermed om de funne att förenklingen på flera ställen lände dem lill skada.
Detta är också grundorsaken hvarför jag icke anser mig nu kunna i allmänhet bifalla förenklingsåtgärden.
Den siste värde talaren har, af ömhet för räntegifvarne och för den möjliga händelse all någon af dem Den 9 September f. m. 187 skulle kunna lida skada i händelse förenklingen vidtages, afstyrkt Frih.
Pal mst jernäs förslag.
Det är likväl svårt att kunna inse huru någon skulle kunna skadas deraf att lian, i st. f. att utgöra sin säd sammanblandad, finge utgöra den med t. ex.
A;del korn och -|:delar bafra, kornet för sig och hafran för sig.
Derigenom skulle undvikas stridigheter hvilka nu rätt ofta uppstå, då det är svårt, ja omöjligt, så vida man icke räknar kornen, att kontrollera om deu sammanblandade säden innehåller behöriga procent af hvardera deruti ingående sädessorten.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, framställde II r Gr. o. Landtm., att den del af ifråga vande punkt, hvarå serskild propos. af Hr von Hartmansdorff blifvit yrkad, innefattade: ”1 afseende på krono- och kyrkotionden hafva väl komiterade ansett någon förenkling vara af behofvet påkallad, enär denna utskyld på de flesta ställen vore bestämd uti spanmål af sådane slag, som utgjorde ortens hufvudproduktion; men som uti några län förekomme, att tionden vore utsatt jemväl uti andra persedlar såsom smör, arter och bönor, hafva komiterade föreställt sig att det i flere afseenden skulle lända till lättnad både i jordebok och räkenskaper om i de fall, då tionden vore utsatt antingen i andra persedlar än spanmål, eller uti andra sädesslag än hvaraf densamma i allmänhet inom orten utgjordes, sådant kunde förändras, i hvilket afseende komiterade föreslagit, som K.
M. äfven i nåder gillat, alt så beskaffad tiondeafgift, hvarmed nyssnämnde förhållande inträffade, måtte — förvandlas”; hvarjemte Hr Landtm., enär någon propos. till bifall icke blifvit begärd, hemställde om R. o. Ad. behagade afslå denna del af 17:de punkten.
Denna propos. besvarades med ja, hvarjemte Frih.
Det är första gången under min riksdagsmannabana som det inträffat, att propos. på ett förslag kunnat begäras och af R. o. Ad. antagas på det sätt att vissa ord blifvit ur den af Utsk. framställda meningen undanryckte.
Sådant kommer sig deraf att StatsUlsk. sammanblandat saken med verkställigheten.
Samma förhållande kommer troligen att visa sig vid andra frågor, som äro svårare än denna.
Man kan om denna punkt anmärka, alt hela den första delen blott utgör premisser, som icke kunna afslås.
Det är här nemi. icke fråga om alt rösta öfver premisserna, ulan om sjelfva saken och den förekommer på de sista linierna af denna del.
Hvad återstoden af punkten beträffar, sä, och då den i anseende till beslutet rörande den första delen, måste anses vara förfallen, anhåller jag alt den mätte läggas till handlingarne.
Uppå härefter af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., fann R. o. Ad. att, till följd af Ståndets afslag å första delen af 17:de punkten, den öfriga delen af samma punkt hade förfallit. 18:de punkten. 188 Den 9 September f. m.
Här är samma förhållande som med några föregående punkter, hvilka R. o.
Ad. redan afslagit.
Det är nemi. af SlalsUlsk. hemstäldt, att den s. k. halmstädjan måtte upphöra.
Ett sådant beslut kan, enl. min öfvertygelse, numera icke fattas, såvida nemi. som del ingår i 1848 års statsreglering, emedan de ordinarie inkomsterna redan blifvit af R. o. Ad. beräknade.
Hvad åter angår denna ränta för framliden, så innefattar förslaget ett efterskänkande af en inkomst, som Staten väl behöfver.
Men fastän denna ränta utgått i århundraden och fastän den ännu utgår ifrån eli landskap, hvarest skalterne äro lindrigare än i någon annan del af riket, efter hvad Utsk. sjelf ord för ord säger, så bör den dock, enligt Utsk:s tanke, för vinnande af enkelhet och reda i kronoräkenskaperua, försvinna.
Jag hemställer om dessa skäl konna antagas.
Pa grund af hvad jag förut anfört emot dylikt efterskänkande, afstyrker jag äfven delta.
Utsk:s i 18:de punkten afgifna förslag.
19:de punkten.
Landtm, yttrade att, då Utsk. i utlåt.
N:o 312 frångått sitt i betänk.
N:o 242 rör:de denna punkt afgifna förslag, endast Utsk:s tillstyrkande i utlåt.
N:o 312 torde behöfva uppläsas.
Jag anhåller vördsammast att förslaget i betänk.
N:o 242 hvilket, enligt min öfvertygelse, är redigare uppstäldt, mätte varda uppläset.
För min del anhåller jag vördsammast att Utsk:s i afseende på denna punkt afgifna utlåt, i betänk.
N:o 312 måtte varda i sin helhet uppläst.
Sedan den uppläsning, som sålunda blifvit begärd, hade försiggått, anförde Hr von Hartmansdorff:
Då denna punkt näst den 3:dje, som R. o. Ad. redan afgjordt, onekligen är den vigtigaste bland alla i detta betänk, förekommande frågor, så har jag trott all, till förekommande af en alltför vidlyftig öfverläggning härom, man borde söka, så mycket som möjligt är, förenkla frågan.
Jag vill således blott yttra mig om hufvudsalsen i förslaget, eller den, att de till civila och militära embets- och tjenslemäns aflönande anslagne iudelta räntor skulle, i den mån de blifva disponibla, uppbäras och redovisas i sammanhang med kronouppbörden.
När nu R. o.
Ad. afslagit hemmansräntornas och kronotiondens förvandling från persedlar till peuningar, så synes det mig följa, så att säga af sig sjelft, att äfven denna punkt borde förfalla.