Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mörner har gjort en framställning om olämpligheten deraf, att berättelsen skulle gifvas den fullständighet, som Utsk. föreslagit, så vill jag erinra att om Gr:n jemför den 5 § i detta förslag med 22 Kap. 1 § i 11. B., så finner Gr:n att Utsk. egentl. icke gjort något betydligt tillägg till hvad som stadgas i delta Kapitel.
Utsk. har endast sagt, att de frågor, som äro underkastade Hofrättens pröfning, skola bestämdt utsättas, och lämpligheten af denna åtgärd vitsordas derigenom, att så med fördel praktiserats i Högsta domstolen.
Då emedlertid på sätt jag anmärkt ett förslag af den vigt för rättsökande, som det ifrågavar:de, bör omsorgsfullt behandlas, så skall jag icke motsätta mig en återremiss.
Jag vill blott nämna, i fråga om Gr.
Mörners erinran vid 1 §, att Utsk. visserligen icke afsell uphäfvande af det stadgande, Den 4 Juni f. m. 461 som du förefinnes om handlingarnes insändande i konkursmål, men dtå en särskild föreskrift derom fanns i konkurslagen, så ansåg Utsk. icke nödvändigt alt i detta förslag, som innehåller bestämmelser, rörande mål i allmänhet, inlaga de särskilda undantagslagar, som äro införda i en särskild författning.
Afven jag motsätter mig ingalunda en ålerremiss af betänk., men som, om en sådan kommer att äga rum, jag icke är närvarande i Utsk., då densamma der kommer alt handläggas, så tager jag mig nu friheten att besvara tvenne anmärkn:r, som blifvit gjorda af Gr.
Den ena afser föreskriften om berättelsen i 5 §.
Det var fråga väckt att hafva en kontrollerande referent i målet, så att det skulle blifva 2 referenter i st. f. en.
Jag var icke af den åsigten emedan jag icke ansåg möjligt för Hofrätlens ledamöter att bestrida handläggningen af sina egna mål utan derjemte vara kontrollanter i kamraternas.
De skulle derigenom blifva så öfverliopade af göromål att ärendena kommo att gå långsammare än hittills.
I stället beslöts derföre att berättelsen skulle göras fullständigare än hittills, så att deruti framställdes de frågor, som äro uuderställda Hofrättens pröfning.
På samma sätt tillgår i Högsta domstolen, föredragande RevisionsSekreteraren uptager nemi. i berättelsen de frågor, som underställas K. M:s pröfning.
Derigenom äro parter i tillfälle att se huruvida referenten rikligt upfattat sjelfva tvistefrågan.
Jag önskar således att icke, genom den behandling ärendet kommer att få inom Utsk., berättelserna må försvinna på sätt här är föreslaget.
Den andra anmärkn., som gjordes ronde den 6 §, nemi. att, under skriftvexlingen skall begäran framställas om förhör för framläggande af nya bevis, men detta är icke alltid möjligt, ty om svaranden i sin sista skrift har gjort sådana andraganden, sorn göra nödvändigt att förete nya bevis, som förut icke varit behöfliga, så bör den andra partén väl erhålla tid dertill och denna tid bar Utsk. föreslagit till en månad.
Jag hemställer således att i den delen icke någon ändring må ske.
Hvad sjelfva redaktionen beträffar, så delar jag Hr von Hartmansdorffs anmärkmr.
Förhållandet var nemi. att med detta betänk. var mer än vanligt brottom inom Utsk., emedan det var af vigt att detsamma kom in till R.
St. före handläggningen af en annan fråga, som af denna var beroende, och det tror jag vara hufvudsakliga skälet dertill att redaktionen icke blifvit bättre än den är.
För min del önskar jag således att de anmårkn:r, som äro af Hr von Hartmansdorff framställda, hvilka i min tanka äro väl grundade, må blifva af Utsk. iakttagna vid den förnyade behandlingen af delta ämne. (lr Printzensköld, Carl:
Till bemötande af hvad Hr Gr.
Sparre anfört såsom orsak, hvarföre uti förfaltningsförslaget ingenting förekommer ang:de konkursmål, att nemi. om dessas behandling och fullföljd serskild lag är utfärdad, anser jag mig böra vördsamt erinra, hurusom lagstiftaren, vid det förhållande, 462 Den 4 Juni f. m. att undantag finnas, å hvilka en lag icke äger tillämpning, alltid plägar, till förekommande af misstag eller missförstånd vid lagskipningen, uttryckligen tillägga i lagen, att, hvad undantagen beträffar, om dem finnes särskildt stadgadt.
Ett sådant tillägg, i afseende på konkursmålen, kan icke blifva svårt att tillvägabringa, likasom behofvet deraf, till förekommande af ovisshet vid författningens tillämpning, lättligen torde inses, när man besinnar, att, enligt allmänt antagen grundsats i lagskipningen, en äldre lag anses uphäfven genom en yngre, så framt i den sed nare icke annorlunda uttryckligen förordnas.
Och jag hemställer derföre att, i händelse af ålerremiss, Utsk. måtte taga den gjorda anmärkn:n i öfvervägande, så att förfa tini ngsförslaget må vinna en tydlighet, som nu derstädes saknas.
Hvad sjelfva upslällningen af förslaget och språket deri beträffar, så må det icke förnekas alt deremot mycket är att erinra.
Och jag hoppas att enl.
Sparres försäkran, afseende kommer alt fästas på Hr von Hartmansdorffs anmärkn:r, hvilka i flera fal! kunde ökas, samt att IJtsk. dervid företrädesvis söker undvika begagnandet af tvänne praeposilioner omedelbarligen efter hvarandra, såsom det t. ex. heter i 2 § ”inom af Hofrätten” och ”efter af handlingarne”, hvilket skrifsätt strider emot språkets rätta natur, och just derföre uti vårdad skrift ej heller någonstädes igenfinnes.
Jag erkänner riktigheten af den invändning, som Gr.
Sparre gjort emot en af mina anmärkn:r.
Jag hade nemi. missförstått meningen, och jag vill genast rätta mitt förslag; men efter som R. o. Ad. behagat fästa upmärksamliet på mina anmärkn:r vid redaktionen så anhåller jag att med detsamma få föreslå, ännu en rättelse i Utsk:s förslag rör:de 2 §.
Der står: ”Förklatanden vare ock skyldig att”.
Förut har icke varit taladt om förklaranden utan om klaganden.
Således bör detta ock utgå.
Meningen kunde då komma att lyda sålunda: ”förklaranden vare skyldig att, efter erhållen del af handlingarne och inom tid, sorn Hofrätten bestämmer, etc.
Anledningen hvarföre här står ”oc/«” är den alt i det föregående af § lalas om klagandens skyldigheter, men i det sednare mom. om svarandens.
Jag finner således detta ”ock" vara på sitt ställe.
Mörners anmärkn. att i förslaget blott skulle vara fråga om fullföljden af vädjade saker, så får jag fästa upmärksamhelen derpå, att i rubriken står: ”i afseende på fullföljden och behandling af mål i Hofrätten”.
Förslaget handlar således både om vädjade och instämda saker.
Uti den 5:te § talas om saker i allmänhet, hvilka i berättelsen böra utredas, således handlar denna § så väl om vädjade som instämda saker.
Jag tror följaktligen icke att Utsk. gjort sig saker till ett sådant förbiseende som Gr:n i detta fall tillvitat Utsk.
I öfrigt vill jag alldeles icke bestrida att saken tages under Den 4 Juni f. m. 463 förnyad pröfning af Utsk., och således skall jag icke motsätta mig återremiss.
Jag måste emot den siste talaren anmärka, att när det i 5:te § beskrifves, huru den skriftliga berättelsen skall inrättas, så slår der, ali roan skall ”deri noga uptaga påståendet, hvarpå rättegången sig grundar, hvad Underrätten i saken dömt, så ock sedan hvad i Hofrätten tillkommit”.
Då underrätt icke i saken dömt, kan således icke denna Rätts utlåt, i berättelsen uptagas.
Deraf synes att Utsk. har i denna § endast tänkt sig sådana mål, som äro i Hofrätt från Underrätt fullföljde men icke sådana, som äro till Hofrätt instämde, och detta förefaller mig äfven troligt, af det skål att det icke finnes föreskrifvet huru det skall tillgå i sådana saker, derest vittnen deruti behöfva höras.
I 6 § står det: ”Vill part i vädjad sak höra vittnen eller förete annan bevisning”, men här nämnes intet om instämda saker.
Jag tror således att min anmärkn. står fast.
Denna strid blir obetydlig och för R. o. Ad. tröttande.
Jag vill blott anmärka emot hvad Gr.
Mörner anfört, att har icke Underrätten dömt i frågan, så kan det väl ej ifrågakomma att Hofrätten skulle intaga i sin berättelse hvad Underrätten dömt.
Delta måste vara så klart, att någon ordstrid derom här icke borde behöfvas.
Uppå härefter framställd propos. förklarades de emot ifrågavar:de punkt af Ulsk:s betänk, gjorde anmärkn:r föranleda till densammas återremitterande.
4:de punkten, innefattande hemställan att Ii.
St. matte anhålla att K.
M. täcktes låta utarbeta samt utfärda en lämplig och för alla Hofrälter gemensamt gällande arbetsordning.
Föredrogs LagUtsk:s d. 24 sisth Maj på bordet lagda betänk.
N:o 26, i anledn. af väckt fråga om inrättande af serskilda domstolar för behandling af brottmål rör:de häktade personer.
Flere ledamöter hördes begära att detta betänk, mätte ånyo bordläggas.
Till dem af det Högh Ståndets medlemmar, som begärt detta betänk, på bordet, hemställer jag om det icke Hnge nu afgöras i sammanhang med det föregående.
Skiljes det derifrån och förekommer efter Tulltaxan, så torde beslutet dröja länge.
Efter beskaffenheten af det tillstyrkande, som deri är gjordt, synes mig ingen längre öfverläggning derom kunna komma i fråga.
Jag får för min del så mycket heldre instämma i den af Hr von Hartmansdorff gjorda hemställan, som anledningen hvarföre jag anhöll, att detta betänk. 4G4 Den 4 Juni f. m. skalle upföras på föredragmslistan näst efter betänk.
N:o 25, var den, att inom sammansatta Stats- och LagUtskm — jag tror uti deras nästa sammanträde ■— förekommer fråga om anslag för fångbevakningen, för hvilken frågas afgörande, det torde vara af vigt, att känna hvad R.
St. beslutat i denna fråga.
Jag anhåller således vördsamt, att R. o.
Ad. täcktes företaga detta ärende, hvilket nn är ganska kort framslälldt och endast innefattar hemställan om en underd. skrifvelse till K. M. Hr von Hartmansdorff:
Jag anhåller vördsamt att Riddarh.
Sekret, måtte få uplysa huru delta mål blifvit af de öfriga RiksStm afgjordt, i händelse det är bekant.
I anledn. häraf lillkännagaf undert.
Sekret, att prot.- utdr. rör:de pröfningen af ifrågvarrde betänk, ankommit endast från BorgareSt., som bifallit Utsk:s betänk.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde huruvida de ledamöter som begärt förnyad bordläggning af detta betänk., behagade derifrån afstå, yttrade Hr von Kock, Nils Samuel:
Det är visserligen sannt att detta betänk, är ganska kort, men det innehåller ganska vigtiga principfrågor, som jag tror att man behöfver nogare betänka.
Åtminstone skulle jag för min del behöfva att taga närmare kännedom derom, och anhåller således att ärendet må blifva ytterligare bordlagt.
Som jag icke har hört någon instämma i Hr von Kocks begäran, så förmodar och hoppas jag, att R. o. Ad. har behagat fästa sin upmärksamhet vid de skäl, som af Hr von Hartmansdorff och mig blifvit anförda, och anhåller att detsamma nu måtte företagas.
Hvad Hr von Kock beträffar, så är han så initierad i delta ämne, att det för honom ingalunda kan vara obekant.
Jag har icke förr än Hr Cederschiöld nu sträckt betänk, till mig, haft tillfälle att se detsamma, och i en sådan fråga som denna, anser jag mig hafva rätt, alt derom taga kännedom och tror icke, att någon kan betaga mig friheten att begära detta betänk, på bordet.
Då det var fråga om arbetarenas resa till England, så afstod jag ifrån den af mig begärda bordläggningen, men då det väl icke är fråga om att cellfängelserna skola resa dit, så hoppas jag all i den delen åtminstone få vidhålla min begäran om bordläggningen.
Hr Cederschiöld: Att Gr.
Mörners rätt att få betänk, bordlagdt, är obestridlig, det har icke blifvit ifrågasatt, men jag trodde mig äga anledning förmoda, att Hr Gr:n skulle fästa afseende på min framställning, då han iakttagit tystnad, sedan jag för \ timma sedan, anmodade Gr:n att genomläsa de här få raderna, som betänk, innehåller.
Då Gr:n emellertid nu förnyat sin begäran om bordläggning så kan icke någon tvist derom upstå.
H. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, förklarade att LagUtsk:s ifrågavar:de betänk.
N:o 26, till följd af flere ledamöters derom gjorda begäran, komma att ytterligare hvila på bordet.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne mern. och ullåt:n, nemi. från Stats-Utskottet:
N:o 147, i anledn. af erhållne återremisser å Utlåt.
N:o 82, ang:de regleringen af utgifierne under Riksslatens Första hufvudtitel i N:o 148, i anledn. af erhållne återremisser a utlåt.
N:o 83, ang:de reglering af utgifterne under Riksstatens Andra liufvudtitel; N:o 149, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 84, ang:de reglering af utgifterne under Riksstatens Tredje hnfvudtitel; N:o 150, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 85, ang:de reglering af utgifterne under Riksslaten Fjerde hufvudtilel; N:o 151, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 86, ang:de reglering af utgifterne under Riksstatens Femte hufvudtitel; N:o 152, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 87, ang:de regleringen af utgifterne under Riksstatens Sjette huf vudtitel; N:o 153, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 88, ang:de regleringen af utgifterne under Riksstatens Sjunde hufvudlitel; N:o 154, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 89, ang:de regleringen af utgifierne under Riksstatens Åttonde hufvudtitel; N:o 155, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 90, ang:de reglering af Riksstatens utgifter under Nionde hufvudtiteln; N:o 156, ang:de statsanslag till uprätthållande af den Armeens Pensionskassa åliggande pensionering; N:o 157, ang:de ett lån för Domkyrkans i Wexiö utvidgning och reparation; N:o 158, ang:de ett lån för uppbyggandet af den nedbrunna kyrkan i Lidköping; Bevillnings-Utskottet: N:o 10, i fråga om förändrade tullbestämmelser för raffine7 H. 30 466 Den 4 Jun! f. ffl. rädt socker samt sockersirap med hänseende till serskilda sockerraflinaderiet i Fredrikshall beviljade förmåner.
H. Ex. Hr Frih. o. Landim. lillkännagaf att anslag blifvit ulfärdadl till forlsåilande af plenum kl. 6 e. m.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 21 och 24 sisth Maj på bordet lagda belänk.
N:o 5 ang:de tnllbevillningen.
Palmstjerna, Carl Otto: 1 detta Utsk:s utlåt., förekommer först frågan om de motioner, som äro väckta i RiksSt:n angide den gamla taxans bibehållande oförändrad, och Utsk. har dervid hänvisat till de förslag, som Utsk. i efterföljande utlåt, om tnilbestämmelserna afgifvit.
Då emedlertid utgången eller beslutet om dessa motioner inverka på allt hvad som följer efteråt, så skall jag anhålla, att första föredragningen inskränkes till hvad som rörer denna fråga och alt Hr Frill. o.
Landtm, ville föredraga Utskrs yttrande pag. 2, samt att jag derefter måtte återfå ordet.
Ulskis yttrande, rör:de de af Frih. Cederström, Doktor Sandberg, Hr Almgren och Nils Strindlund väckta motioner om nu gällande tulltaxas bibehållande, blifvit upläst, yttrade Frih.
De af Utsk. tillstyrkta förändringar i nu gällande tulltaxa äro i min tanka icke följder af något rigtigt genomtänkt system, som kunde passa för närvar:de omständigheter; utan jag tycker mig deruti se en följd af de olika voteringar, som inom Utsk. förefallit och alt således icke tili förslaget finnes det sammanhang, som bör finnas uti en tulltaxa.
Jag anser långt bättre, att då icke något sammanhang i tullbestämmelserua kan införas, hvilket R. o. Ad. torde finna svårligen låter sig göra, när förslaget dertill icke kommer ifrån Utsk., bättre är att då bibehålla de gamla tullbeslämmelserna i nu gällande tulltaxa med undantag af soclterlnllen; och derjemte, samt då vi hafva en serskild K, propos. i afseende på tull-lindringarne och de bestämmelser, som med den frågan ega sammanhang, så torde del vara lämpligt att dermed gemenskap ägande frågor behandlas serskildt och blifva föremål för särskille beslut i öfverensstämmelse med de beslut, som R. o.
Ad. behagar fatta i afseenda på frågan om tulllindringarne.
Jag anhåller derföre vördsamt om propos. derpå att R. o. Ad. bibehåller tullbestämmelserna i nu gällande tulltaxa med undantag af tullen på socker, som Utsk. upskjntit till ett annat utlåt., och att frågan om tull-lindringarne och de bestämmelser, sorn i följd deraf erfordras, mätte serskildt afgöras.
Jag instämmer äfven i Frih.
Palmstjernas sednasle yttrande, att vi måtte få behålla den nuvande tulltaxan såsom basis för den blifvande diskussionen, men jag tror, att vi böra pä samma gång bevara rättigheten för Ståndets närvarande ledamöter att under diskussionen begära till öfverläggning den eller de artiklar i tulltaxan, der han finner skäligt, att föreslå förändringar i bestämmelserna.
På det sättet undertryckes Den 4 Juni f. m. 467 Ingens mening, men sjelfva stabiliteten af lagstiftniugen bibehåiles, hvars nödvändighet erkännes af hvar och en och som jag äfven erkänner, hvilket jag visat, då jag vid början af denna riksdag väckte en motion, deri jag föreslog att K.
M. måtte få företaga de förändringar i tulltaxan, som Ilan kunde finna lämpliga.
Således anhåller jag att propos. må framställas på bibehållande af nuvarande tulltaxa, såsom basis för öfverläggningeti, men alt de af Ståndets ledamöter, som anse tulltaxan för någon serskild artikel böra förändras, må ega rättighet att deröfver yttra sig.
Palmstjerna har ansett, att Utsk:s förslag icke har rigtigt sammanhang och att det icke hvilar på någon bestämd upgjord grundsats.
Jag tror, att Utsk:s betänk, är en följd af de inom Utsk. förefallna voteringar, men anser mig likväl kunna påstå, att Utsk:s förslag egentligen hvilar på det af Hr Rosenblad, såsom egen motion uptagna Karströmska förslaget lill tullbestämmelser.
Några voteringar i olika syftning än för den ena och än för den andra åsigten d. v. s. för den liberala och prohibitiva åsigten, hafva verkligen icke inom Utsk. förefallit, emedan alla deras åsigter, som kunna räknas till de liberala hafva vid voleringarne segrat.
På det sätt, hvarpå betänk, blifvit handlagdt inom de 3 öfriga Stånden, förutser jag, att resultaterna komma alt bestämmas i förstärkt StatsUtsk., men jag lager för gifvet alt BorgareSt. godkänner Ulsk:s förslag eller går måhända något längre.
Då komma deras beslut att blifva motsatta dem, sorn fattas i de andra Stånden, och sålunda komma alla dessa punkter, alt hänskjutas till afgörande i förstärkt StatsUtsk.
Jag erkänner således, att det icke tjenar mycket till, alt tvista om hvar och en af dessa punkter så att jag icke har något emot alt vid sådant förhållande ingå på Frih.
Palmstjernas framställning, likväl med den af mig önskade modifikation, att alla de artiklar, som f. n. äro underkastade förbud, mätte serskildt af Ståndet afgöras och således undantagas från den allmänna proposm som Frih.
Palmsjerna har önskat och begärt.
Jag får således för min del vördsamt tillstyrka att R. o. Ad. ville bibehålla den nuvande tulltaxan oförändrad i aila andra punkter ån dem, som kunna hafva afseende på de nu befintliga förbuden äfvensom i afseende på de af K.
M. till uphörande föreslagne tulllindringar och anhåller hos Hr Frih. o. Landtm, om en sådan propos.
Jag kan ingalunda instämma i den tanken, som helt och hållet vill kasta Bevilln.Ulsk:s långa mödosamma och förtjenstfulla arbete under bordel ulan någon slags pröfning, för att bibehålla den gamla tulltaxan oförändrad.
Jag får för min del anhålla att Ulsk:s förslag måtte punktvis uptagas lill pröfning och att det då måtte framställas om man anser alt i en och annan punkt af lullbestämmelserna, der en förändring blifvit föreslagen, de gamla bestämmelser nu hafva före 30 * Den 4 Juni f. fflt träde.
Jag tillstyrker således att Utsk:s betänk, må företagas punktvis.
Det kan ingalunda hos mig väcka förundran all Hr Rosenblad framställt del yrkande, som vi bär hafva hört, enär Hr Rosenblad tillsammans med Hr Muren, hafva varit de egentliga styrande måstrarne i Bevilln.Utsk.; ty man kan knappast pä någon enda sida, der radikal förändring blifvit föreslagen i tull-lagstiftning, finna, det
Utsk. anfört någon annan grund för detta förslag än alt detsamma blifvit framställdt af Hr Rosenblad och Hr Murén.
Jag, som icke hyser de der radikala åsigterna i lull-Iagstiftning, anser det vara af högsta vigt, att R. o. Ad. i förevartde fråga går med den största försigtighet tillväga.
Denna försigtighet bjuder, att, om möjligt är, antaga den princip för betänkts behandling, som Fiih.
Palmstjerna föreslagit och hvari jag instämmer, utan att likväl kunna förena mig med de modifikationer i Frih. Palmstjernas förslag, som dels af Frih. Bonde och dels af Gr.
Gyldenstolpe blifvit framställda, enär, om dessa modifikationer skulle bifallas, följden blefve, att hvar och en af R. o.
Adts ledamöter skulle kunna framställa dylika förslag, hvarigenom man kunde komma lill det resultatet, att nödsakas punkt för punkt genomgå liela Ulskts tulltaxe-förslag.
Jag tror icke att något äfventyr eller någon orättvisa emot de ledamöter, som begärt och möjligen kunna begära ytterligare modifikationer i förslagen, skulle ega rum, om Frih.
Palmstjernas förslag bifölls, ty derigenom händer icke något annat, än att hvar och en, som hyser en tanke, hvilken stannar i minoriteten, får tåla att densamma blir undertryckt och nöja sig med p>l ural ite tens beslut.
Jag tillstyrker derföre alt Frih.
Palmstjernas förslag, sådant som det af honom blifvit framstäldt, och pä de grunder, som han anfört, malte af R. o. Ad. oförändradt godkännas.
Då jag nu har äran upträda, är det för att förena mig med Frih.
Palmstjerna i den propos. som han begärt att Hr Frih. o.
Landtm, ville framställa.
Jag anser mig likväl dertill böra yttra några skäl, hvilka jag nu anhåller alt få framlägga.
Jag har i detta ämne inom Utsk. ofta uplrädt, men haft den olyckan att nästan alltid vara i minoriteten, enär jag icke kunnat deltaga i de grundsatser, som inom Utsk. gjort sig gällande, och hvilka, efter mitt förmenande, icke varit så fosterländska, som jag önskat.
För min del önskar jag, alt i all slags ekonomisk lagstiftning något beslående måtte ega rum.
Det osäkra, det vacklande, kan icke annat än lånda lill eli lands förderf, deremot om motsatsen gör sig gällande inom RiksStm, och inom nationen, hoppas jag, att en bättre framtid för våra näringar, fabriker och handaslöjderska!! upstå.
Yi ega icke några kapitaler, att i osäkerhet bortkasta på allehanda företag.
Man måste noga betänka sig innan man gör några vigiigare förändringar uti den ifrågavaride lagstiftningen, ty om täta ändringar deruti göras, så blir Följden, alt ingen vågar sig in i något större företag, emedan man frak - Den 4 Juni f. m. 469 lar, ali förändrade åsigler skola göra sig gällande inom den ekonomiska lagstiftningen.
Jag anser derföre, alt några förändringar i tulltaxebestämmelserna f. n. icke böra göras.
Vi hafva måhända icke (infälle all under osäkra förhållanden bortslösa de stora grundkapitaler, som nu ligga dolda i Sveriges jord på förbättringar i fabriker, näringar och handaslöjder ehuru nödvändiga de äro.
Delta härflyter tili stor del ifrån de täta förändringar i tulltaxan, hvilka ega rum, ty derigenom förlamas skickligheten vid våra fabriker, och de komma alt stå på samma punkt eller måhända gä sin undergång till mötes.
Fara är verkligen för banden att sådana vådor kunna upstå för fäderneslandet, såvida den nya tullagstiftningens grunder, som genom votering blifvit antagne i Bevilln.Utsk. skulle lyckas göra sig gällande, och jag anhåller derföre lika med Frih.
Palmstjerna och åtskilliga andra talare, som yttrat sig, att n. v. tulltaxa måtte blifva beståndande med de undantag, som Frih.
Palmstjerna nämnt, nemi. å socker- och lulllindringarne, samt anhåller om Hr Frih. o. Landina» propos. i detta ämne.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt lian, innan diskussionens fortsattes, ansåg sig böra erinra, att Hr Rosenblad yrkat all lltsk:s betänk, mätte punktvis företagas till pröfning, samt att bifall till ett sådant yrkande på grund af stadgandet i 54 § Kiksd.Ordn., icke syntes kunna förvägras; vid hvilket förhållande H. Ex. finge hemställa om icke R. o. Ad. ansåge lämpligt att nu lill afgörande företaga Utsk:s förslag rör:de ifrågaställde förändringar af nu gällande tullsladgauden för de serskilda artiklarne.
Jag ämnar icke bestrida Hr Rosenblads räll, att få tulltaxan punktvis genomgången; men då andra ledamöter hvaribland Gr.
Gyldenstolpe nämnt hvilka artiklar, de önskade få serskildt pröfvade, så hemställer jag till Frih. Ronde och Hr Rosenblad att de mätte upgifva, i hvilka hänseenden de åstunda all taxan mätte punktvis skärskådas.
Då kunde man slippa att uptaga andra artiklar och sålunda bespara vår lid.
Om så sker, anser jag för rigtigt alt man, såsom Hr Frih. o. Landtm, framställt, går till nu gällande taxa och med hennes punkter jemförer de motsvarande i Ulsk:s betänk.
Ronde: