Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I komiterades förslag är denna rättighet inskränkt så, att icke någon förening kan försiggå, så vida ej sockarne tillhöra samma län och samma pastorat.
Jag tror att förhållanden gifvas, som kunna göra det fördelaktigt, att sådana föreningar äfven i annat fall komma till stånd, hvadan jag är höjd att antaga Utsk:ts förslag, ehuru jag medgifver att svårigheter dervid kunna upstå.
Men just derföre är det öfverlemnadt till K. M:ts Befh:de att bestämma, huruvida en sådan förening bör ske eller icke, och då jag anser det angeläget att icke utan behof inskränka associationsrätten, hemställer jag vördsamt om bifall till hsta mom:t.
Hvad det 2:dra beträffar, har jag icke hört någon yrka annat än bifall dertill.
Det torde för K. o. Ad. vara bekant, att vissa oegentligheter i de nuvarande områdena för län, härader och socknar förefinnas, så att t. ex. delar af en och samma socken tillhöra olika län, o. s. v.
Med anledning deraf hafva nådiga skrifvelser algått till K. M:ts Belhule i de särskilda länen, med befallning att söka ordna dessa förhållanden.
Detta visar att regeringens upmärksamhet är fästad på nödvändigheten att afhjelpa dessa missförhållanden, och på samma gång man söker detta, anser jag det icke vara lämpligt, att i en lag föreviga ifrågavarande oegentligheter.
Jag hemställer dessutom, hos hvilken K. Mits Befhides klagomål skola anföras öfver beslut, lättade på kommunalstämma, med flere sådana till olika län hörande sockendelar?
Hvar skall anhållan om sanktion å fattade beslut göras?
Det. är sagdt, att det redan finnes möjlighet dertill derigenom, att socknar finnas, som höra till olika län.
Men i afseende å dem behölves icke något särskildt stadgande.
Jag tror att de anmärkningar, jag nu framställt, utgöra tillräckliga skäl för Ib. ,o. Ad. att, med afslag å Utsk:ts förslag, antaga komiterades, på sätt (Jr.
Mörner hemställt.
Jag ber att få fästa uprnärksamheten på att hvad som i denna § föreskrifves, är ingenting annat, än hvad som ensamt beror på K. M:t att afgöra.
M;t med ett detaljerad t förslag i frågan, har jag, på sätt jag redan tillkännagifva, icke gillat, hvarföre jag inom Utsk:t yrkade, att man blott ville antaga vissa hufvudgrunder och med deni ingå till K. M:t.
Då emellertid så icke skett, tror jag att det är af mindre vigt att här iakttaga en så korrekt lagstil, som man här synes vilja fordra.
Här kunna många anmärkningar göras; men jag anser mindre nödigt att granska detaljerna, så framt man eljest vill komma till något resultat i denna fråga.
Om 11. o. Ad. nu antager komiterades förslag, så kommer 11. o. Ad. att stå ensam mot öfriga RiksStms redan fattade beslut, och föranleder icke till något annat, än att Utsk:t, får svara, att på R.- o. Ad:s särskilda beslut icke kunnat görns afseende. 14 O en 2 Oktober.
För hvad de öfriga Stånden besluta, blifva de sjelfva ansvarige; för hvad E. o. Ad. åtgör, stannar detta Stånd deremot inför landet i ansvar.
Den omständigheten, att K.
M:t sedermera skall granska och bestämma författningens lydelse, måtte icke vara något giltigt skäl att antaga och godkänna hvad man sjelf anser oriktigt.
Det måtte väl i allmänhet vara en lagstiftande och beslutande församlings pligt att tillse, att dess beslut äro så goda som möjligt; men att, med insigt deraf att ett förslag är bristfälligt, ändock antaga detsamma, är, efter min öfvertygelse, ett föga värdigt sätt att gå till väga.
Det är uppenbart, att om flere socknar, sora höra till olika län, komme att utgöra ett kommunalsamhälle, måste äfven bestämmas att klagomål öfver de beslut, som detta samhälles styrelse kan fatta, skola anföras antingen hos den ena eller andra landshöfdingen, eller ock hos båda, hvilket sednare torde vara det rättaste.
Derigenom skulle dock
Landshöfdingeembetena få en tillökad besvärlig verksamhet, utan att man kunnat härtill anföra några grundade skäl.
Att dessa samhällen blifva af större omfång, kan möjligen understundom vara en fördel, men också lika ofta en stor olägenhet.
Det är temligen gifvet, att om kommunalsamhällena erhålla en alltför stor utsträckning, så blir det äfven svårt för samhällets särskilda medlemmar att bevaka sin rätt och göra den gällande emot det fåtal af personer, hvilka antingen såsom kommunalfullmägtige eller såsom kommunalnämnd blifva de på en gång styrande och beskattande inom samhället, och vid sådant förhållande må det förlåtas den, som befinner sig i sådan ställning, att han sjelf kan komma att blifva underkastad dessa beskattningsåtgärder, om han söker tillse, det de må någorlunda försigtigt och med en viss begränsning kunna vidtagas, samt att han sjelf må kunna få något ord att i den frågan säga.
Jag hyser derföre den åsigten, att de alltför stora distrikten äro, åtminstone för närvarande, vådliga.
Finner man framdeles, att institutionen verkar välgörande och att sans och måtta af kommunalstyrelserne iakttagas, då kan det vara tid, att medgifva någon vidare utstrykning af dess territorier.
Det är i allmänhet försigtigast att icke på en gång taga så stora steg fram, att man sedan måste taga några steg tillbaka.
Jag ber att till genmäle på Hr Hjärnes an förande få tillkännagifva, att jag alldeles icke är någon motståndare till förslaget.
Jag yttrade första gången, att jag ansåg, det R.
St:r icke borde, förrän vederbörande blifvit hörda, ingå i pröfning deraf; det är sannt; men sedan, till följd af R. o.
Ad:s fattade beslut, förslaget det oaktadt kommer att i detalj granskas, anser jag det vara min pligt och rätt att tillse, det förslaget må blifva så fullständigt och riktigt som möjligt, och att icke sådana bestämmelser deruti införas, som, härrörande af något förbiseende, icke stå tillsammans med författningen i öfrigt.
Det måste väl icke kunna vara deras mening, som äro för ifrågava rande förslag, att vidmakthålla sådana förändringar, som icke hänga Den 2 Oktober. 15 ihop, och det kan väl lika litet bestridas att komiteradeä förslag;, utarbetadt af personer med sakkunskap, bildar i sig ett sammanhängande . helt, som att Utsk:t kunnat misstaga sig.
Hr Hjärne har också icke bestridt, att detta stadgande ej väl låter tillämpa sig, och det torde val derföre vara bättre att antaga komiterades förslag, än att sålunda sätta »ny klut på gammalt kläde».
Mörner deruti, att det är hvarje Stånds skyldighet att, oberoende af andra Stånds beslut, tillse, det ej förslag antagas, som i sig innebära motsägelser.
Jag anhåller alltså om bifall till komiterades förslag samt afslag å Utskits.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats, dels bifall till Utsk:ts förslag i dess helhet och dels att R. o.
Ad., med afslag å Utsk:ts förslag till griis lista morn., måtte antaga lista momit enligt komiterades och 2idra momit enligt Utskits förslag; till följd af hvilka yrkanden de båda momm skulle göras till föremål för särskilda proposir.
Härefter framställdes samt besvarades med blandade ja och nej, först propos. på bifall till lista momit enligt Utskits förslag och sedermera propos. på antagande af samma mom. enligt komiterades förslag; hvarefter förnyades propos. på bifall till det ifrågavide momit, sådant det af Uiskit föreslagits, och då dervid svarades flere ja jemte åtskilliga nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd, justerades följande voter.- propos.: »Den som bifaller Allm.
Besv. och Ekon.Utskits uti Utlåt.
Nio 161 afgifna förslag till förändrad lydelse af lista momit i 3:dje §m af Komiterades förslag till Förordning om kommunalstyrelse på landet, röstar Ja; den det ej vill, röstar
Nej; Vinner nej, afslår R, o. Ad.
Utskits berörde förslag och godkänner den af Komiterade föreslagna lydelse för det ifrågavide momit»
Vid yoteringens slut hade rösterna utfallit sålunda:
Härefter framställdes propos. på bifall till 2:dra momit af den ifrågavide §:n, sådant det lydde i Utskits Utlåt., samt besvarades med ja.
S 4, enligt Utskits förslag.
Tillkännagafs vara bifallen af PresteStit. !« De ii 2 Oktober.
Äfven i denna § har Utsk:t gjort ett tillägg, som efter mia åsigt väsendtligen förändrar densamma.
Utsk:t har nemi. efter ordet «eljest« tillagt orden »der bor eller».
Jag förstår i sanning icke hvad meningen härmed är.
Man bor ju, der man har sitt laga bo och hemvist.
Enligt Utsk:ts förslag skulle man kunna hafva laga bo och hemvist, der man icke bor.
Jag tror således att förändringen invecklar och försvårar saken.
Jag vet visserligen att i lagstiftningen det blifvit en gällande praxis att då man talar om hvar man bor, mena der man är mantals skrifven.
Jag vill lemna osagdt, huruvida denna åsigt är den rätta; säkert är att det är en af de grundsatser, som, i dag antagna, i morgon kunna förkastas, och det rättaste är i allmänhet att hålla sig till enkla och begripliga termer.
Uti 10 Kap. R.
B. heter det: »Der man sitt bo och hemvist häfver;» detta är enkelt och naturligt, och jag anser att man i lagspråk bör så mycket som möjligt använda samma termer i den ena författningen som i den andra.
Jag finner således komiterades förslag ega företräde; men jag bör tillägga, det jag, i afs:de å sjelfva §:n, hyser tvekan om dess lämplighet.
Jag anser icke den minsta nytta ligga deruti, att i denna § bestämma hvem som är kommunalmedlem af socknen.
I 2:dra afdelningen, som talar om kommunalstämma, är stadgadt, hvilka sorn hafva rösträtt, och i en sednare afdelning, den 5;te, hvem som deltager i beskattningen.
Här står stadgandet deremot som en allmän fras, utan att. medföra något praktiskt resultat.
Jag anser således att g:n bör afslås; men finner R. o. Ad. att den bör qvarstå, så tror jag att dfen af komiterade föreslagna eger företräde.
Hr Hjärne: •
Sparre icke begärt, att denna g helt och hållet skall uteslutas, anser jag mig ej heller böra besvara de skäl, som han anfört, emedan det möjligen kunde framkalla en längre diskussion.
Men hvad det beträffar, att han föredrager komiterades förslag framför Utsk:ts, så anser jag mig böra upplysa, att inom Utsk:t detta äfven var min åsigt.
Jag anser de ord, som Utsk:t tillagt, vara öfverflödiga och att de blott skola föranleda mer eller mindre klyftiga förklaringar.
Emellertid hafva 3 Stånd bifallit Utsk:ts förslag, och vid sådant förhållande ämnar jag icke kämpa för antagande af komiterades.
För min del får jag instämma— icke i Gr.
Sparres yrkande om afslag å denna § — utan blott uti hans erinran derom, att orden »der bor eller» måtte utgå, och §:n blifva sådan den al komiterade blifvit föreslagen.
Jag förstår ej rätt meningen med förenämnde ord, och kan i dem icke inlägga någon annan betydelse, än att man vill att en person, som t. ex. blott för några månader flyttar ut på ett sommarnöje, skall kunna blifva kommiinalrnedlem.
Saken bestämmes dock fullt tydligt redan genom de ord, komiterade begagnat; hvarföre de af Utsk:t tillagda torde såsom öfverflödiga böra utgå.
Hr 1) o ii 2 Oktober.
Jemte det jag instämmer med de Hrr, som yrkat bifall till 4:de §:n, sådan den af komiterade blifvit föreslagen, vill jag blott göra en anmärkning, utan att framställa något förslag till förändring, emedan jag anser att man bär nu icke mycket bör fästa sig vid redaktionen.
Ordet »förordningar» är begagnadt i en bemärkelse, sorn icke nyttjas i lagstil.
Det är nemligen användt i generisk betydelse, ehuru det rätta uttrycket derför är »författningar», hvilka innefatta både förordningar och andra offentliga publikationer.
Jag har blott velat reservera mig emot detta uttryck, som också förekommer på många andra ställen, och förmodar att det vid den slutliga redaktionen kommer att förändras.
Då jag, under förutsättning att R. o. Ad. icke skulle vilja afslå §:n, endast vilkorligt framställt mitt yrkande derom, så afstår jag derifrån och förenar mig med dem, som anhållit om bifall tili komiterades förslag.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till den förevtde §:n enligt Utsk:ts förslag, oell dels antagande af Komiterades förslag till §:ns lydelse, framstäldes först propos. på bifall till Utsk:ts förslag, dervid svarades nej, samt sedermera propos. på antagande af Komiterades förslag, hvartill svarades ja. §§ne 5 och 6.
Tillkännagåfvos vara antagna af PresteStd samt biföllos. § 7, enligt Utskits förslag.
Ulsk;ts förslag skiljer sig i två hänseenden från det af komiterade upgjorda, nemi. törst genom det tillagda mom:t: »Kommunalstämman kan dock, på sätt g 27 föreskrifver, sin beslutanderätt till fullmäktige öfverlemna».
Detta mom. kan anses ternligen både öfverflödigt och oskyldigt, emedan det förekommer i en annan §.
I sednare punkten förekommer den andra skilnaden, och består deruti, att, under det komiterade ansett kommunalstämman icke kunna utsätta vitén till högre belopp än 10 rdr, har Utsk:t föreslagit, att dessa vitén skulle få uppgå ända till 20 rdr, och derutöfver, i likhet med hvad komiterade äfven låtit förstå, tydligen uttalat att dessa vitesbestämmelser skola underställas K. M:ts Befhdes pröfning.
Detta sednare torde desto hellre vare i sin ordning, sorn det är nogsamt bekant att en och annan kommun understundom fattar rätt besynnerliga beslut.
Beträffande åter bötesbeloppet, skulle jag tro att det af komiterade föreslagna maximum, eller 10 rdr, kan vara ganska tillräckligt.
Jag anhåller således om bifall till denna förändring i Utskits förslag. H. XI. 2 18 Den 2 Oktober.
Mörner, anser äfven jag de förändringar, som Utsk:t i denna § vidtagit, vara af mindre betydenhet; men just derföre, och då 3 Stånd redan bifallit §:n, tror jag för min del det vara rättast att äfven E. o. Ad. bifaller förslaget.
Beträffande stadgandet, att vitesbestämmelserna skola underställas K.
M:ts Befhdes pröfning, så fanns sådant visserligen antydt i komiterades förslag, men meningen har har blifvit förtydligad.
De begge sednare mom:n af ifrågav:de 7:de g hafva af BorgareSt:t blifvit antagna.
Hvad åter angår l:a mom:t i samma g, har BorgareSt:t uteslutit orden »Vid kommunalstämma skola ock företagas alla de ärenden, som enligt särskilda förordningar nu äro till sockenstämmas handläggning hänvisade.» R. o. Ad. torde finna, att häruti ligger föga förändring, hvadan jag anhåller om bifall till hvad betnälde
Stånd beslutat, då §:n också blir något kortare.
Jag är förekommen af Hr Tersmeden och hade sjelf ämnat framställa alldeles samma anmärkning, ehuru jag icke visste att den var af BorgareSt:t godkänd.
Hvad de sednare mom:n angå, så, jemte det jag anser det mellersta af dem alldeles öfverflödigt, emedan det blott är ett återuprepande af hvad som förut blifvit sagdt, instämmer jag i afs:de å det sista med Gr.
Mörner deruti, att det synes mig lämpligt att inskränka kommunens rätt att bestämma böter till 10 rdr.
Jag har mig nemi. bekant, att sockenstämmor i detta hänseende anse sin befogenhet gå ganska långt och vanligen öfverskrida densamma.
Dessutom finner jag alldeles ingen förbättring i Utsk:ts föreslagna redaktion, att K. M:ts Befhde skall pröfva dessa vitén, enär föreskrift derom redan finnes i § 75.
För öfrigt anser jag det af komiterade i detta mom. begagnade ordet »föreslå» bättre, än »bestämma», som i sig innefattar ett beslut.
Jag anhåller derföre om bifall till komiterades förslag, med den förändring, som Hr Tersmeden påyrkat.
De fyra olika förslag, som här blifvit fram stälda, gå likväl ut på samma sak, och skilja sig från hvarandra blott i afs:de på redaktionen.
Då flere af de ledamöter, som yttrat sig, förklarat, det de ansett Utsk:t hafva förfarit orätt, då det framlagt detta förslag till E. Str:s pröfning, finner jag det besynnerligt, att samma ledamöter nu framkomma med mindre vigtiga förslag till redaktiousförändringar.
Jag tror derföre, att det är bäst att antaga det förslag, som förorsakar minsta tidsutdrägten, och anhåller derföre, att R. o. Ad. ville bifalla §:n, sådan den här lyder, på det att ioke något sammanjemkningsförslag måtte behöfva upgöras.
Beträffande beloppet af de vitén, som kom - munalstämman sknlle ega föreslå, så bero sådana bestämmelser på Den 9 Ok t ober.
19 tycke och sma'k.
Jag skulle gerna instämma med de Hrr, som vilja nedsätta det till 10 rdr, om icke det högre beloppet af 20 rdr redan vore bifallet af 2 Stånd.
Då torde det vara bäst att stanna dervid.
Jag begärde emellertid egentligen ordet, för att motsätta mig Hr Tersmedens förslag, hvilket sedermera blifvit understödt af Gr.
Sparre, och gick derpå ut att man skulle utesluta orden: »Vid kommunalstämma skola ock företagas alla de ärenden, som enligt särskilda förordningar nu äro till sockenstämmas handläggning hänvisade.»
Jag har anledning tro, att den upgiften att BorgareSt:t uteslutit ifrågav:de strof, hvilar på ett misstag.
Jag kan visserligen icke med bestämdhet påstå det, emedan vi här icke hafva någon officiel upgift derom; men enl.
Post- och Inrikes-tidningar, hvilka jag har i min hand, finner jag ett motsatt förhållande, och det torde i detta fall kunna antagas, att den tidning har rätt, som är fullständigast.
Der står att BorgareSt:ts beslut i § 7 lydde sålunda: »Alla de angelä genheter, dem kommunen så som sådan eger att vårda, skola till öfverläggning och beslut i kommunalstämma uptagas.
Vid kommunalstämma skola ock företagas alla de ärenden, som enl. särskilda förordningar nu äro till sockenstämmas handläggning hänvisade.
» I sjelfva saken är jag också af den mening, att strofen bör qvarstå, emedan jag anser det nödigt, att då i en mängd författningar föreskrifves att vissa ärenden skola behandlas på sockenstämma, bör man också på något ställe säga att samma ärenden skola handläggas på »kommunalstämma», sedan man till detta namn behagat omdöpa »sockenstämman».
För att icke splittra meningarne och föran leda alltför många propos:r, får jag för min del instämma i det förslag, som Hr Tersmeden framställt och Gr.
Sparre understödt, äfvensom anhålla att vitesbeloppet måtte nedsättas till 10 rdr.
I motsats mot den siste värde talaren, tror jag att de åsyftade orden i l:sta mom:t icke äro nödvändiga, emedan då författningen utfärdas, det i alla fall kommer att tillkännagifvas, att nu gällande föreskrifter ang:de sockenstämmor och kyrkoråd varda uphäfda.
Jag medgifver visserligen, att den up gift, som jag nyss gjorde rör:de BorgareSt:ts beslut, icke var officiel, och vill också medgifva, att det officiela bladet, äfven i sin icke-officiela afdelning kan ega företräde framför andra blad; men om R. o. Ad. med upmärksamhet afhört Hr von Koch, torde R. o. Ad. hafva funnit, att BorgareSt:ts beslut innefattar ord för ord detsamma, som Utsk:ts förslag, med den skillnad likväl, att orden : »dock med undantag af sådana angelägenheter, om hvilka särskildt stadgas, att de till behandling å kyrkostämma skola uptagas, » äro i det förra uteslutna.
Jag skulle emellertid anse, att BorgareSt:t verkligen fattat ett sådant beslut, som jag upgifvit, så mycket mer som, hvad sjelfva innehållet beträffar, jag anser 20 Den 2 Oktober. detta beslut bättre; ty att kommunalstämman i praktiskt afs:de är och blir detsamma som sockenstämman, är tydligt.
Jag får således förena mig med den sista värde talaren och anhålla om propos. å mitt förslag.
Het lönar icke mödan att fortsätta striden om, huru BorgareSt:t beslutat; men, i afs:de på sjelfva saken,fortfar jag att hysa den meningen, att det klandrade stadgandet är nödigt.
Det är icke här fråga hvarken om författningen ang:de kyrkoråd, eller förordningen om sockenstämmor, utan om andra särskilda författningar, som icke komma att i och med denna förordning uphäfvas, men hvilka dock innehålla föreskrifter ang:de vissa ärendens handläggning å sockenstämma, och det är för att i detta fall gifva ledning vid bestämmandet af de mål, som tillhöra kommunalstämman, som jag artser stadgandet nödigt.
Landtm., att derunder yrkats dels bifall till §:n i dess helhet, enl.
Utsk:ts förslag, och dels att från lista momit skulle borttagas orden: »Vid kommunalstämma skola ock företagas alla de ärenden, som enl. särskilda förordningar nu äro till sockenstämmas handläggning hänvisade»; samt att i stället för 3:dje mom:t måtte antagas 2:dra mom:t i komiterades förslag; till följd af hvilka yrkanden §:ns tre mom.r komme att göras till föremål för särskilda proposir.
Härefter framställdes samt besvarades med blandade ja och nej först propos. på bifall till l:sta mom:t oförändradt och sedermera propos. på bifall dertill med uteslutande af ofvannämnde ord; hvarefter den första proposm förnyades och då dervid svarades flere ja jemte några nej, förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. Gr. Sparre begärde votering.
Upplästes och godkändes följande voter.propos.: »Den som bifaller lista mom:t i 7:de §:n af förslaget till förordning om kommunalstyrelse på landet, sådant detsamma lyder i Allm. Besv.- och Ekon.Utskits Utlåt.
N:o 161, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. nämnde mom. med uteslutande af orden: »Vid kommunalstämma skola ock företagas alla de ärenden, som enligt särskilda förordningar nu äro till sockenstämmas handläggning hänvisade.»
Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda: » Ja — 11.
Den 3 Oktober f. m. 21 H.
Exc. hemställde derefter, huruvida E. o. Ad. bifölle 2:dra mom:t af den ifrågavarande §:n, sådant det lydde i Utsk:ts förslag.
Slutligen framställde H.
Exc. propos. på bifall till 3:dje mom:t enligt Ut8k:ts förslag, och då dervid svarades flera ja jemte några nej, förklarades ja haft öfvervigten.
Ärendets vidare behandling upskjöts och K. o. Ad. åtkiljdes kl. 10 e. m.
Onsdagen den 3 Oktober 1860.ä Plenum kl. 10 f. m.
Justerades ett prot.-utdrag för den 2:dra dennes samt prot. för den 6 sisth Juni f. m.
Frih. Leijonhufvud, Axel Gabriel: E. o.
Ad:ns de puterade hafva nu fullgjort sitt uppdrag att vara närv:de vid Wasamonumentets invigning.
Det mod och den fosterlandskärlek, som strålade ur ögat på en hvar af Dalafolkets tappra söner, vittnade att de än ega krafter att häfda sina gamla minnen samt att Svenska Staten ej förgäfves i farans stund skall vända sig till sitt trogna Dalafolk.
Så väl enskilde som myndigheter hafva visat E.
St:r de varmaste sympathier, uppenbarade i den välvilja och hjertlighet, hvarmed man öfverallt omfattat Ständernes deputerade.
Sedan vi nu öfver lefvat den stora, betydelsefulla minnesfest, som allestädes i landet blifvit med så mycken värme omfattad, vågar jag inför det Högloft.
Ståndet föreslå, att det af Hr Gr.
Sparre på detta rum hållna minnestal måtte till trycket befordras, för att bland det Högloft.
Ståndets ledamöter utdelas.
Allt hvad som kan åstadkommas för att befrämja och qvarhålla dessa för hela nationen dyrbara minnen, anser jag ej bör uraktlåtas; och får jag, till stöd I)en 3 Oktober t, m. för detta mitt förslag, äran nämna, att det af Hr Professor Svedelius i Mora hållna minnestal för närv:de håller på att tryckas i Fahlun. H.
Landtm, yttrade, att Hr Estenberg hade föreslagit, att det minnestal öfver Konung Gustaf I, som den 29 sisth September blifvit hållet af Gr. Erik Sparre inför R.
St-.r, måtte till trycket befordras samt bland R. o. Ad:ns Hrr Ledamöter utdelas; och som kostnaden för talets tryckning, derest detsamma endast komme att utdelas bland Ståndets medlemmar, skulle drabba Riddarhuskassan, finge H. Exc. hemställa, att Hr Estenberga förslag blefve till RiddarhusUtsk:t remitteradt.
Föredrogs och företogs punktvis till afgörande StatsUtsk:ts den 2 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 195, med förslag till voter.propos:r för afgörande af åtskilliga till 8:de och 9:de Hufvudtitlarne hörande anslagsfrågor.
Irsla—2lista punkterne.
De af Utskit föreslagne voter.proposme godkändes.
22;dra punkten.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att uti denna punkt förekom frågan om anslag till en ny läroverksbyggnad i Orebro, hvarföre BorgareStits deri gjorda inbjudning torde böra till afgörande företagas.
Sedan nämnde RiksStis prot.utdrag, N:o 469, härefter blifvit upläst, anmälte sig och yttrade Hr Hjärne, Harald:
Då R. o. Ad. i denna fråga efter långvarig diskussion och formlig omröstning fattat sitt beslut, anser jag icke detsamma böra frånträdas blott och bart derföre, att BorgareStit inkommit med den nu förevide inbjudningen, utan anhåller jag att R. o.
Ad. måtte vidblifva sitt en gång fattade beslut, och afslå ifrågavide inbjudning.
Jag för min del skulle visserligen önska, att R. o. Ad. antog BorgareSt:ts förev:de inbjudning, men då R. o. Ad. så nyligen fattat sitt beslut i förhanden varande fråga, anser jag mig icke böra tillstyrka detsammas frånträdande, utan anhåller jag att BorgareSt:ts inbjudning måtte af R. o. Ad. afslås.