Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 17 April f, m? 333 skildt kunnat beräknas, afhållit de enskilda från speculationer på spannmålshandel, då de dervid aldrig kunnat göra eig säkre att icke vid uppköpet öfverbjudas, och vid afsalu un-i dersäijas af en Auctorité, med hvars bestämmelse detta varit enligt, sä vida den dervid ej utgått från beräkningen af vinst, eller ens alltid af skadeslöshet: att det lätta tillfället att under missväxtåren erhålla Spannemål till låns från Magazinerne, begagnadt af allmogen med den obetänksamhet, som vanligen är en följd af bristande beräkning, bidragit att fördjupa den i en skuldsättning och ett trångmål, sorn troligen till en del undvikits, om den, åtminstone i de flesta fall, genom saknaden af en sådan utväg nödgats använda egen Omtanka dels till besparing, dels till förskaffande och förvärfvande af tillgångar: att då landtmannen således blifvit vand att vid alla behof af antingen spannmåls afsättning eller spannmåls und* sättning, påräkna Statens biträde, upphöjandet af detta biträde under de senare bördiga åren, fallit sig, för honom så mycket känbarare, 60m han derigenom blifvit beroende, icke af egentelige Spannmålshandlare, hvilkas tillvarelse, åtminstone på många orter genom Magazins upphandlingarne upphört, utan af Småkrämare, som begagnat 6ig af hans tillfälliga förlägenhet för att åtkomma hans vahra till vanpris: och att Magazinsinrättningens ofvannämnde dubbla syftemål till Spannmålsproducternes upprätthållande och SpannmålsConsumenternes försörjning, föranledt till en Klängd stridiga förhållanden] lika oförenliga 334 Ben 17 April. med en sannskyldig näringsfrihet, som svåra för Staten att bemedla; detta allt är efter sakens natur och erfarenheten, så sannt, att, hvad man i anledning deraf yttrat om Magazinslnrättningen, föga kan aDses öfverdrifvit.
Men en annan sak är huruvida MagazinsDirectionen för sin del bidragit till det oförmonliga resultat, som af dess förvaltning öfverkla^ gas.
Må man härvid ihogkomma de grundsatser, som i ofvannämnde afseenden hittills hos Regering och Ständer varit rådande; den kanske ytterliga ömhet hvarmed man velat göra all befarad brist i Spannmålstillgången och allt deraf förordskadt enskilt lidande till föremål för Statens allmänna omvårdnad, i den mån att man icke ens tvekat att föranstallta om uppköp af utländsk Spannmål, till och med innan man hunnit om tillräcklighecen af inhemska förråder vinna säker öfvertygelse;den enahanda rigtning, som härigenom blifvit gifven åt de underordnade Auctoriteterne, eller Lånesfyrelserne, att förvissa både provincer- ■ nes invånare, och Staten, om deras försörj- , ring vid alla de tillfällen, då dess fulla tillförseende genom enskild försorg i ringaste måtto kunnat anses tvetydigt: de med undsättningstagarnes fördel icke alltid föreniige anstallter. som till afsäitningens befordrande, och i följd af Magazinsinrättningens andra bestämmelse, skolat vidtagas, och i afseende hvarå Styrelserne för de Län, der upphandling skolat ske, naturligtvis afsett, att deraf tillskynda största möjliga förmån åt Länens invånare, hviika, sådant som Systemet hittila Den 17 April j. m. 335 varit, lika mycket i detta afseende, som i det förutnämda, påräknat Styrelsens omvårdnad: vidare den verkeliga, ehuru på detta rnm bestridda, saknad af Instruction, och det dubbla beroende dels af Ständers föreskrifter, dels af tillfälliga befallningar från Regeringen, hvarunder
Directionens befattning måst bestridas: och änteligen det frö till inrättningens upplösning, som redan vid dess stiftelse blifvit lagdt, då den fått en inskränkt fond till sitt begagnande, men obegränsade föremål lör sin verksamhet.
Besinnar man allt detta och urskiljer man hvad MagazinsDirecticnen efter eget bepröfvande eller efter Ständers eller Regerings föreskrifter antingen gjort eller underlåtit, så torde vid en allmän öfversigt af Directionens förvaltning (ty någoo granskning af detaillerne lärer ej kunna komma i fråga annorlunda, än den af Revisorernes berättelse föranledes), den oväldige finna skäl till samma omdöme, hvaruti desse insigtsfull och nia tiske Revisorer stannat att nemligen Revisorerne, som insett föränderligheten i de allmänna förhållanden, hvilka på Directionens åtgärder ägt inflytande, och svårigheterne, som genom uteblifna bestämda föreskrifter uppkommit, för öfrigt ej kunde underlåta att vitsorda
Directionens bemödanden att i allmänhet bevaka Inrättningens fördel
I likhet härmed säger mig den erfarenhet, jag både såsom Tjensteman och Jordägare i Landsorten varit i tillfälle inhemta, att
Directionen, så länge dess tillgångar varade, alltid sökt gå Landtminneng behof och önskningar med verksamhet och bered - 336 Sien 17 April f. .ni villighet till mötes.
Att desse behof och önskningar icke alltid varit, med hänsigt till redbar och framtida fördel, val beräknade, bör hvarken ligga Directionen, den underordnade Styrelsen eller ens de enskilde ti il last.
Dst tillhör Lagstiftningen, att uppgöra Systemerne eller de grunder, hvarefter Styrelsens organer böra verka; desse organer fullgöra sin pligt, då de handla i enlighet med samma grunder, eller, om grunderne icke eller fullständigt blifvit anviste, efter egen bästa urskiljning, som dock ej kan sträckas utöfver det menskliga föreseendets vanligtvis trånga gränsor; och om en inrättning är skadelig är det i stiftningen, icke i begagnandet, som hufvudfelet består.
I öfrigt och med fullkomligt instämmande i hvad en värd Talare, Herr Grefve von Platen, anfört, angående olämpeligheten af Statens hufvudsakeliga deltagande i Spannmåls, handeln, må mig dock tillåtas yttra den öfvertygelse, att ett land såsom Sverige, der vissa Provincer t. ex. Dalarne och Jemtland under ett hårdt climat ofta åro blottställde för missväxt, utan att äga det läge, som med lätthet medgifver tillförsel af Spannmål, både menskligheten och det allmänna bästa lärer påkalla en verksammare åtgärd till deras unj derstödjande vid verklig hungersnöd, än i andra af climat och för enskilda industrien fördelaktiga Jocalförhållanden mera gynnade länder kan behöfva», äfvensom orntankan synes fordra, att Staten söker vinna ett sådant ändamål genom atändige Den 17 April f. m. 337 ständige förråder, för att såmedelst vara oberoende af möjeligheten eller den större eller mindre lättheten till inländsk eller utländsk upphandling i sjelfva behofvets stund1 detta afseende synas Riksens Höglofl.
Ständer böra bestämma, huru stort Spannmåls belopp i Kronans förråder alltid bör finnas, och efter hvilka grunder det, till den del det icke ingår genom Kronan behålloe räntor, bör upphandlas.
Då erfarenheten visat, att missväxter i Sverige oftast äro partielle, sällan allmänna, skulle ett förråd af 200,000 å 300,000 tunnor troligen göra för de fleste fall tillfyllest om det oförryckt tillhandahålles för detta ändamål, utan att användas för Kronobränherierne, hvilka, såsom inskränkande utrymmet för den enskilda industrien, utan att tillskynda Staten synnerlig vinst, torde böra indragas.
Om någon annan, än torrkad säd icke upphandlas och om Räntegifvarne äfven på tjenligt sätt uppmuntras, att torrka den spannmål de till Magazinen lefverera, skulle sädesföråderne en längre tid kunna förvaras, utan att Styrelsen behöfde besörja om försäljning deraf, hastigare än omständigheter dertill föfanledde.
Om en sådan anstallt tillika skulle finnas påkallad a,f den varsamhet, hvarmed öfvergången från Statens inblandning i Spannmåls; handeln , till denna handels fria idkande af enskilde utan Statens mellankomst, bör beredas, Bil. till Ridd. 6.
Pr. lil Band. 22 Den x7 April f. ml och hvilken, med afseende å jordbrukarnes nu-’ varande förlägenhet oah bristen pä enskildte Spannmålshandlare, i synnerhet i vissa orter blifver högst angelägen; så lärer det eller de Utskott, dit desse anmärkningar torde få åtfölja Friherre Focks anförande, icke underlåta att utreda, huru sauet och vilkoren för ofvannämnde upphandling skulle lämpligast be* stämmas, så att dels fördelen deraf egentligen komme de orter tillgodo, der ofvannämnde ofördelagtiga förhållande inträffar, dels verknin» girne deraf på den enskilda handelsspeculationen icke biefvo menlige utan denna tvärtom efterhand lifvades till den verksamhet, hvarmed den förr ersatt, och äfven hädanefter torde komma att ersätta, behofvet af Statens ofvannämnde biträde: ett behof som allt mera skall undanrödjas, i den mån man genom väl beräknade financielle åtgärder förmår befordra RörelseCapitalets lifliga circulation, i den mån frihet i handel och näringar får utbilda sigoch gifva stöd åt Jordbruket, och i den månlandtinannen, dels genom låneunderstöd på hilliga vilkor lenmas tillfälle, att för afsättning af sin vahra afbida den tid, då den kan ske med någorlunda fördel, dels lindras och lättas i sådane onera, hvilka, ofta mindre genom prestationens belopp än genom sjelfva sättet till dess utgörande och utkräfvande, äro för honom betungande. ■j Den 17 April f m. 339 N;0 7.’
Herr vou Quanten, Carl:
Då nu Friherre Focks memorial, jemte de anmärkningar som dervid gjordes, komma att remitteras, får jag vördsammast yttra mina tankar i detta ämne, med anhållan att de äf” ven må få åtfölja remissen.
Verkan af SpannmålsDirections åtgärder klandras allmänt, såsom för landet mera skadande än gagnande; jag medgifver det äfven} låtom oss undersöka ordsakerne.
Från rS1S års missväxt och derpå grundade uppköp, härledde sig egenteligen SpanpmålsDirections oförmånliga ställning; missväxten injagade oro och bekymmer hos de flesta Herrar Lartdshöfdingar, öfver en förestående hungersnöd , penningereqvisitioner ingingo, och behofvet för dem att uppköpa betydliga Spannmålspåster till förekommande af hungersnöd, afskildrades med så lifliga färger, att de af denna Direction, ej kunde, ej borde afslås, synnerligast som landets välgång och önskan, voro deras enda åsigt.
Genom dessa ofantliga uppköp stegradas prisen än mer, fonden medtogs, och sluteligen upptäcktes att faran ej var så nära, efter de flesta lagren voro oanvände, när nya grödan inbärgades.
* Nu frågar jäg hvar och en opartisk} skulle Direction i Stockholm bättre kunna ba-j 34° Den 17 April f, m. döma landets Economiska ställning, än Hefrar Landihöfdingar, och bör man väl någonsin kunna tillskritva administration skullden till SparinmålsDirectionens iråkade förlägenhet, då denna förlägenhet var en följd af administrationens ytterst visadeönskan, att uppfylla Nationens, genom sine Landshöfdingar framställde önskningar.
Directionsåtgärder vid Spannmalshandelen på Italien, kan jag ej bedöma, sedan Friherre
Fock försäkrar att utgången ännu ej är bestämdt afgjord5 men hvad jag kan bedömma ar* att denna Direction snart sagt varit mel ■ Ian 2-,ne eldar, Utan instruction och* således urståndsatf, att blifva skyddad för sina åtgärder genom ett troget uppfyllande af en sålunda föiesktefven bana. 0 En värd Talare har här yttrat, att hvad som är användbart i andra länder, bör äfven vara de hos oss, och på den grund föreslagit
SpannmålsDirections fullkomliga upplösning* jäg för min del kan icke inse att så alltid förhåller sig, och då Sveriges södra Provincer kunna snart sagdt täfla med andra Europeiska länder i productions förmåga, kan på intet sätt norra delen göra det.
Ridderskapets och Adelns tid med theoretiska betragtelser öfver detta förhållande, hvartill ämnet väl kunde föranleda, jag vill blött nämna, att jag anser det vådeligt, att helt och hållit öfverlemna åt slumpen, huru de norra Provinceme i händelse af missväxtår skola blifvit försedde med oumbärlig
Spatt - Den 17 April f. m. 34! pemål, och mot billigt pris.
Till den ändan vågar jag föreslå följande; e ' Att om också SpannemålsDirection upplöses och dess Verk och Inrättningar komma att ofFenteligen försäljas, med undantag af de Magariner, sonr anses nödige för Kronouppbörden, Garnizoner &c att åtminstone det må finnas circa 200,000 Tunnor SpanDemål till
Disposition, i händelse af missväxt, hvilka kunna uppköpas och förvaras på följande sätt.
Om t. ex. i ett godt år, Administrationen bestämmer sitt pris till 5 R:dr Banco för Rågen, 3j å 4 för Kornet samt 2 å 2J för Hafran, och erbjuder possessionaterne i de sädesrikare Provincerne, att köpa högst |:del af deras ungefära afkastning, mot följande vilkor.
Sädén betalas contant, men skall af säljaren vårdas! äfven får den af honom disponeras mot vilkor och borgen, att när tillsägelse derom sker i Julii eller Augnst! skall Spannemålen inom medio af October samma år vara lefvererad, då i motsatt händelse uppköp sker för säljarnes risque.
Härigenom blifver aldrig
Spannemålen för gammal, eller illa vårdad; Magaziner undvikas i dessa Provincer och de nödlidande af missväxt funn© bröd mot billigt pris; då erfarenheten tydeligt visar, att der missväxt inträffar, der blilt
Ver utan en sådan BarmhertighetsanstaHt. alltid hunger och dyr tid,.. 342 Dea x7 April f, ni. N:o 8.‘ Friherre Skjöldebrand, Pehr Eria Utom de upplysande underrättelser, tom dels af 1820, dels af 1822 års, Rikets Ständers Revisorers berättelser, rörande allmänna Magazinslnrättningen, kunnat hemtas, har jag under detta Riksmöte haft tillfälle afhöra åtskiIlige anmärkningar, mot icke blott allmänna MagazinsDirectionens förvaltning, utan äfven emot sjelfva Inrättningens tillvarelse och, likaledes tagit kännedom af hvad i försvarsväg, under min frånvaro blifvit anfördt.
Långtifrån att här ämna uppträda såsom försvarare af
Directionens förvaltning eller af de felaktigheter, som finnas i sjelfva Inrättningens organisation, utber jag mig blott att få underställa Ridderskapets och Adelns upplysta pröfning,, huruvida icke ytterligheten i öfvergången från ett systeme till ett 3nnat af motsatt förhållande, stundom lägger ett frö till skadeligare följder, än dem man velat hämma eller förebygga} och huruvida det rätta torde vara att söka undanrödja felaktigheterna j de Inrättningar vi äga, för att en gång vinna fullkomlighet och en grund för varagtighet» heldre än att, för några felagtigheter skull störta hela Inrättningen.
Om det tillätes mig att framställa huru 3 vårt land de mäst gagnande SockneMaga/.iner äro organiserade, så torde deraf kunna be~ visas, att en sådan Inrättning, i stort för he* Den 17 April J. m. 343 la Riket kan blifva lika verkställbar och lika gagnande.
Socknens hemmansägare insätta per helt mantal i ä 2 Tunnor torr Spannemål och då hemmansbrukare, hvarefter annan, godtgjordt ägaren eller företrädaren för insatsen, inträda äfven de i lånerättigheten; en eller tvenne föreståndare väljas, som mot ett lämpeligt arfvode icke i Contant utan i Spannmål, emottaga och förvalta Förrådet; detta Förråd utlånas hvarje vår och, lånet återinsättes hvarje höst, eller inom årets slut, jemte ränta, äfveniSpannemål, till olika belopp i olika Socknar, från 2 till och med 4 kappar per Tunna; andra Socknens Jordbrukare få äfven låna emot säker borgen, efter hvad tillgångarne medgifva; om ett sådant missväxtår intiäffar, att omöjeligen lånet kan af Låntagaren inbetalas, måste likväl räntan, ovilkorligen årligen inlemnas.och sjelfva lånet löper med ny ränta, tills en mera gynnande skörd, för Socknens Innevånare bereder möjelighet att inbetala sin skuld , och den, utan sådan anledning tredskande lagsökes genast; igenom en så beskaffad förvaltning hafva sådane Magaziner, under tidens lopp, uppgådt till 3 å 4 gånger första insatsen, och stundom har, efter Socknestämmo-beslut på öppen auction, någon del försaldts> till bestridande af allmänna byggnader och till besparande af contanta utgifter för delägarne; stundom har äfven, då förrådet uppgådt öfver hvad man ansedt lånebehofvet kräfva, ut. delningar blifvit beslutne emellan delägarne. 344 Ven 17 April f, rn. hvilke således, af denna inrättning haft flerfaldige förmoner, och aldrig förlust, och i en del Socknar har det framtida förutseende
Och prisvärda beslut tagits att, när förrådet «ppgådttill så stort belopp, att det kunnat ags bestånd, äfven med någon förlust af årlig ränta, halfva förrådet icke mera utlånts, utan fått blifva qvarliggande till följande årets -första användande, för möjeliga händelsen af en total missväxt, då låntagaren, långt ifrån att kunna inbetala sin skuld, torde sakna tillgångar till e. get bröd och i denna Magazins besparing finner en tillflyckt i nödens stund.
En sådan Magszinslnrättning lärer icke kunna anses, för någon skadande, då ingen är tvungen att sig deraf begagna.
Om, i stället för att hafva öfverlemnat Millioner till allmänna MagazinsDirectionens fria disposition, hvarmed denna styrelse, under olika tidepupkter, med mer eller mindre klokhet och under den, förmodeligen alltid ä» gande goda afsigteo, att vilja uppehålla Span; nemålspriserne och förskaffa sig förråder till framdeles inträffande behofver, drif v it en, likväl stundom illa beräknad och skadelig Span. nemålshandel, Rikets fordna Ständer, jemte anslaget af en viss bestämd summa, hade gifvit
Directionen en ovilkorlig föreskrift att, vid gyndsamma skördar inom Riket uppköpa ett bestämdt qvantum af till ex. såsom Maximum, 150,000 tunnor torr-Spannmål, såsom en nödig tillgång för möjeligen inträffande missväxter och krig; om detta för - Den 17 April f . m. 34g råd, aldrig hade, emot contant värderings beräkning, på credit utlemnats åt undsättningsbehöfvande, utan där nöden varit så stor att all tillgång att Contant betala sitt behof saknats, hade blifvit udänadt, mot återbetalning, med lämpelig ränta i Spamemål och, aldrig förr ån från Läns-Styrelsen anmälan blifvit gjord att Städernes Handlande förklarat sig icke kunna anskaffa Örtens behof, eller det, för bristande betalningsförmåga hotande svältet , påkallat Statens och Öfverhetens bistånd; Om styrelsen öfver en sådan Magaeins-inrättning icke hade varit förknippad med så stora Contanta extra^utgifter, utan iörsedd med bestämda föreskrifter i afseende på ali möjelig besparing; om den summa, som i representerande Papperslappar hade anslagits, blifvit åtminstone utan ranta lemnad , så hade icke denna, såsom nu, under de förflutna åren bebesvärat
Inrättningen och förökat de redan förfärligt höga priserne för nödstäldie uodsättningstagare.
Om styrelsen af denna
In rättning aldrig fått företaga sig annan Spannemåle försäljning, än den redan nämnde och, öfverskottet af Maximi beloppet, sedan Kronans behållne
Spannemåls-räntor och räntan för undsättningslån influtit, och detta, på öppen Auction, i de orter där 6äden bäst betalas, hvarvid äfven de handlande kunnat förse sig med förråder, vågar jag tro att en så organiserad Magazins-inrättning icke skulle kunnat blifva förstörande, hvarken för sig sjslf och sine, till förvaltning emottagne store tillgångar eller, för både euskildte Jordbrukare f 346 Den 17 April J. mi och handlande, hvilke nu, i sine Specuiationsföretag befunnit sig i Concurrence med ett allmänt Verk, som kunnat göra och stundom gjordt stora och må hända onödiga uppoffringar.
Att döma af allmänna rösten, synes, man önska nu varande allmänna Magazinslnrättnings upphörande; men då jag tillika hört föJ reslås att hvarje län borde blifva en särskildt Magazinslnrättning, anser jag för en pligt att söka fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på Nödvändigheten af någon Centralftyrelfe för det hela, dels för emottagandet och förvaltningen af Kronans behållne RänteSpannmål, dels för möjligen inträffande krig, missväxter och sådane oförväntade och olycklige natur-händelser, som, då år 1812, tre frostnätter midt i sommaren, öfver hela landet förstörde den, till mognad sig närmande, mäst lofvande vårsädsskörd, och då totala missväxter kunna komma att påkalla ett hastigt införskrifvande af utländsk säd, öfverlemnar jag ät hvarje förutseende Nationens Representant att bedöma, i hvad belägenhet en läns styrelse, och sjelfva Rikets styrelse, skulle komma att sig befinna, om Städernes handlande, icke nog tidigt, eller i tillräcklig myckenhet kunde öfverallt anskaffa fulla behofvet, för af hunger för t viflade folkmassor, ochmanmåicke af några, nu lyckligen inträffade förmonlige skördar, låta förleda sig att glömma de, från elima tet sig härledande svårigheter, hvarmed Den 17 April J, m. 047 jordbruket i vårt land stundom blifvit besväradt.
Långt ifrån den egenkärleken, att tro de försighetsmått, jag framlagt vara de bästa och mäst användbara, i händelse af en allmän MagazinsStyrelses reorganiserande, önskar jag att någon mera sakkunnig ledamot af detta Stånd, må söka fullkomna hvad i mitt förslag kunde linnas bristande, och vågar då tro, att man skall kunna sluteligen utfinna och i vårt land bibehålla en Magazinslnrättning, hvilken icke skall bereda allmän Jkada och Statens fall, utan allmän nytta och Statens bestånd. * Om Ridderskapet och Adeln täckes dertill lemna dess bifall, torde detta mitt vördsamma anförande få, jemte de öfrige i detta ämne, till StatsUtskottet remitteras, och torde då äfven tillåtas, att ett, mitt föregående anförande, rörande nödvändigheten af att i Kronans Magaziner aldrig annan än torr säd emottages, får till samma Utskott medfölja.
Den 17 April e, m. Bilagor till PleniProtocollet för den 17 April, eftermiddagen, N:o i« Grefve Gyllenborg, Johm Henning:
Dg jag icke anser det den 19 sistledne.
Mars fattade beslut i afseende på Hans Kongl. Höghet Kronprinsens regentskap, lägga hinder i vägen för en Constitutionsenligare behandling af den fråga, som, i Kongl. Maj:t.s nådiga skrifvelse innefattas, nödgas jag, sorn ej har något att erindra emot saken, utan blott emot sättet, huru den afgjordes, yttra min reservation.
Jag hade trodt, då ConstitutionsUtskottet icke afgifvit något yttrande i frågan och Grundlagens föreskrift, att nemligen propositionen skulle ställas på Betänkandet, till bifall eller afslag, således icke kunde äga rum, att, i saknad af allt yttrande, och då flere, i anledning af gjor-, de anmärkningar, begärt återremiss af betänkandet, att propositionen naturligtvis, skulle göras till återremiss på vanligt sätt af betänkandet, i ändamål att af ConstitutionsUtskottet erhålla ett yttrande i ett nytt betänkande, som, jemnlikt Grundlagen, allena kan ligga till grund för ett afgörande beslut och då jag ansedt, det ConstitutionsUtskottet bordt tillför - Den 17 April e. m. 349 bindas att afgifva ett nytt Betänkande, hade jag förmodat att det så mycket häldre, kunnat undanrödja hinder för den allmännare önskan att bitalia hvad som blifvit föreslagit, som sjelfva föreslåendet förutsätter möjlighet att det constitutionsenligt kunnat ske.
Då först sedan ett sådant betänkande till RiksStånden inkommit, synes mig* att fråga borde blifva, om det hufvudsakliga afgörandet; efter sig då företeende förhållande och om ConstitutionsUtskottet, antingen tillstyikt hvad Konungens nådiga skrifvelse innehåller, eller blott, att frågan, i anseende till beskaffenheten kunde nu till afgörande förekomma torde med afseende på det allmännare medgifvande af ändamålet, det hafva befunnits mindre betänkligt att bifalla ett betänkande, om det ock varit mindre behörigt, än att bifalla frågan, utan något betänkande derom; men, då detta sednare nu är fallet, och jag anser det vara, ett för framtiden , ganska vådeligt prejudicat, som nu förinodeligen första gången inträffadt, att proposition blifvit gjord till bifall af Konungens nådiga skrifvelse, utan samband med ett Utskotts betänkande och som icke synes mig vara förenligt med föreskrifterne i 56 §.
Riksdagsordningen, så anser jag mig vara föranlåten, icke i anseende till saken, utan afgörande sättet, vördsamligeQ deremot yttra min reservation. 350 Den \j April e, m. f • N:o 2.
Herr Treffenberg, Carry Gabriel:
Då Högloflige Ridderskapet och Adeln beslöt i detta ämne var jag icke i tillfälle att få anmäla min reservation deremot, hvarföre jag nu får äran tillkännagifva densamma.
Jag ogillar, icke allenast formen under hvilken denna fråga blifvit behandlad, såsom efter min tanka varande ett högst menligt prei judicat, för tilläfventyrs flerfalidige öfverraskande methamorphoser afGrundlagarne; utan äfven beslutet i hufvudsaken, då det icke utsträcker sig till ötveriemnandet af full beslutande röst, åt en Furste, som i sanning för tjenar ett dylikt förtroende, så genom dess ädla tänkesätt, som kända kunskaper och manliga väsende.