Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mörner, Carl Göran Dellolf, framställda förslag i ämnet må intagas i contrapropos.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som föijer: Ja — 79.
Nej — 142.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt nu, i följd af den skedda voteringens utgång, borde bestämmas huruvida antingen Hr Cederschjöids eller Gr.
Mörners förslag skulle utgöra contrapropos. , och all, enär Hr Cederschjöids förslag först blifvit väckt, II.
Ex. först finge hemställa, om R. o. Ad. behagade antaga Hr Cederschjöids förslag till contrapropos. i voteringen om hufvudsaken.
Ropades starka ja, blandade med många nej, hvarjemte Votering begärdes.
Härvid tillkännagaf H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., att såväl
Hr Cederschjöids, som Gr.
Mörners förslag blifvit utskrifne för att uppspikas bredvid den voter.propos., som nu förekomme.
Upplästes till justering och godkändes följande voter. propos.:
Den som vill, att vid äskad votering om bifall till LagUlsk:s betänk.
N:o 93 contrapropos. skall innehålla det af Hr Cederschjöld, Rob.
Theopron, väckta förslag, voterar Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer det af Gr.
Mörner, Carl Göran Detloff, framställda förslag att intagas i contra.propos.
Sedan härefter begge dessa förslag, på begäran af Hr von Hartmansdorff, blifvit uppläste, företogs voteringen, och efter dess slut befunnos rösterne hafva utfallit med Ja — 117.
Nej — 92. 32S Den 28 April - Härefter uppliistes till justering samt godkändes följande voter.propos. i liufvudsaken:
N:o 93, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de antagande af dels ny strafflag, dels ock lag om verkställighet af fängelsestraff, voterar ja; Den det ej vill, voterar neji Vinner nej, bifaller R. o. Ad. förenämnde betänk, med den af Hr Cederschjöld, Rob. Theophron, föreslagna förändring i mom. d.)
Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit sålunda:
Ja — 152.
Nej — 59.
' Hr von Hartmansdorff:
Emot det nu fattade beslutet får jag mig vördsamt reservera, emedan jag knappast vet något beslut, sorn i min tanka kommer att ofördelaktigare verka på allmänna tänkesättet; alldenstund dess olämplighet tor närvarande torde äfven för allmogen vara påtaglig.
Upplästes följande af Hr Skogman, Carl David, inlemnade anförande:
Jag anhåller att få i R. o. Ad:s protocoll antecknadt, det jag röstat för bifall till LagUtsk:s betänk.
N:o 93 under 2:ne förutsättningar: l:o att vid den nya brottmålslagens slutliga pröfning och antagande, det blifver öppet att stadga en sådan ändamålsenlig förenkling i processen, att straffet må vinna skyndsam tillämpning, när bevisningen är fullständig, och alla de dröjsmål undaurödjas, som nu förorsakas dels genom medbrottsliges hörande och den brottsliges bekännelser om andra förbrytelser, dels geuom en obegränsad tillåtelse till besvärs anförande oell förnyade nådansökningar; ty det mildaste straff, hastigt verkstäldt, är kraftigare än det strängaste, som länge uppskjutes.
2:o att den så kallade latituden vid straffets tillämpning, eller, såsom det i gamla lagen hette, domarens pröfning, likaledes vid slutliga antagandet må kunna i möjligaste måtto begränsas, och ingalunda utstriickas derhän, att göra domaren till skipare af benådningsrättcn ; ty domarens egentliga värf är att pröfva en gernings lagstridighet, icke dess maraliska brottslighet, hvilken är föremål för pröfning af det högsta väsendet ofvan jorden, och den högsta makten på jorden.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om icke, sedan R. o. Ad.
Den 28 April. 329 o. Ad. nu bifallit LagUtsk:s betänk.
N:o 93, och således fattat enahanda beslut med del, Iivari Hederv.
BondeSt. stannat och inbjudit R. o. Ad. att instämma, R. o. Ad. bifölle, att BondeSl:s ifrägavar. inbjudning lades till handlingarne.
Ropades ja. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 11 om aftonen.
Justerades ett prot.uldr. för d. 26 och 28 dennes.
Justerades pleniprot. för d. 15 sistl.
Föredrogs ånyo LagUtsk:s d. 16 och 22 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 98, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Utsk:s mern.
N:o 70, med förslag lill sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut, rör:de den i betänk.
N:o 52 behandlade frågau om indragning af lagmans-, kämners- och riddare-syne-rätter.
Då det ifrågavar. lag stadgandet endast blifvit af 2 Stånd bifallet, bör det, enligt grundlagen, vara förfallet.
Jag anhåller således, att R. o. Ad. måtte ogilla den framställda voteringspropos. II.
Ex. IIr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade vidblifva sitt, i anledn. af LagUtskis betänk.
N:o 52, fattade beslut, samt afslå den af Ulsk. föreslagna voler.propos., på den grund att då endast 2:ne
Stånd beslutat förändring i hittills gällande stadganden rör:de lagmans-, kämners- och riddaresyne-rätterne, R. o.
Ad. ansåge, att votering i förstärkt LagUlsk. i förevar, fråga icke kunde gruudlagsenligt äga rum.
Ropades starka ja, blandade med nej; hvarpå n. Ex. tillkännagaf, det han funnit ja hafva öfverröstat nej.
Tisdagen den 20 April 1845 Plenum kl. 9 f. m. 10 H. 42 330 Den 29 April.
Ånyo föredrogs LagUtsk:s d. 16 och 22 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 99, i anledn. af väckte motioner, angde stiftande af lag för actiebolag.
Jag anhåller, att Ridd.secret. måtte upplysa hvad beslut de öfrige Stånden i denna fråga fattat.
Undertecknad Ridd.secret. tillkännagaf, att LagUtsk:s nu förevar, betänk, blifvit bifallet af Preste- och BondeSt:n, utan förändring, samt af BorgareSt. endast med den förändring, att sista mom. uti förslagets 9 § antagits så lydande: ”innan reglementet blifvit till Konungens Bef. inlemnadt, är bolagsförening ej emellan bolagsmännen förbindande”.
På de skäl, som Gr.
Mörner uti sin vid delta betänk, fogade reservation har anfört, får jag tillstyrka R. o. Ad. alt instämma i det beslut, som Vallöf!. BorgareSt. har i frågan fattat.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. LagUtsk:s betänk.
N:o 99, endast med den förändring, alt sista mom i 9 § af ifrågavar. lag skulle erhålla följande lydelse: ”innan reglementet blifvit till Konungens Bef:h:de inlemnadt, är bolagsförening ej emellan bolagsmännen förbindande”.
N:o 102, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Ulsk:s betänk.
N:o 69, öfver väckte motioner om upphäfvande eller ändring af K. förorda, d. 9 Maj 1835, ang:de hvad iakttagas bör vid handel om lösören, som köparen later i säljarens vård qvarblifva.
Ceders tröm, Jacob:
Jag anhåller att få vela om prot.uldr. ang:de de öfrige Ståndens beslut i denna fråga ännu hafva bit ankommit.
Ridd.secret. tillkännagaf, att prot.utdr. erhållits, som utvisade, att LagUtsk:s utlåt.
N:o 102 blifvit af de 3:ne öfrige RiksSlm bifallet.
I sådant fall är det icke särdeles värdt att här göra någon förändring; eljest hade jag velat instämma i hvad Gr.
Mörner uti sin reservation har anfört, rör:de oriktigheten af att i en författning rubba aftal, som redan på grund af lag äro ingångne.
Äfven jag erkänner, att, sedan 3:ne
Stånd redan hafva bifallit betänk., någon förändring i förordningen icke vidare kan ifrågakomma, men jag kan dock icke underlåta att förklara, det jag anser såväl K. förordn. af 1835, rör:de lösöreköp, som detta förslag, hvila på en helt och hållet falsk grund.
Denna grund är falsk, ty vi veta alla, att de afhandlingar, som här afses, icke äro köp, utan Den 29 April. 331 en hypolbisering af lösören.
Jag tror, att Utsk. begått ett fel, då Utsk. icke tagit i betraktande den af en ledamot i BondeSt., Peller -Pålsson, väckta motion, angående inteckning af lösegendom.
Jag vet att man skall säga mig', att sådant är omöjligt; men jag svarar, att erfarenheten visat, att det icke är omöjligt, enär just desse s. k. lösöreköp egentligen afse en genom inteckning hos vederbörande auctoriteler vunnen panträtt för köparen.
Jag tror derföre icke, alt det varit omöjligt att i lagen införa ett stadgande i den syftning, som jag tagit mig friheten nämna.
Derigenom hade man äfven kunnat förekomma hvad som nu icke skett, nemi. att köparen får sitta i orubbad besinning då en utmätning göres; ty hade inteckning skett i lösegendomen, så hade pantinnehafvaren endast haft förmånsrätt till betalning för köpeskillingen, och i sådant fall hade lösegendomen rätteligen skolat tagas i qvarstad och försäljas.
Föröfrigt måste jag göra en anmärkning emot förslaget.
Uti 4 § siiges det, att köparen alltid skall vara pligtig, der fordringsägaren det äskar, att med ed betyga, alt emellan honom och säljaren är, på god tro, så tingadt och betaldt, som afhandlingen innehåller.
Jag måste med blygsel och harm erkänna, att jag gjort mig sjelf skyldig till en sådan edgång.
Men jag har dertill varit tvungen, emedan lagstiflaren icke satt mig i tillfälle att genom inteckning i lösegendomen bevara min rätt.
Jag har varit nödsakad, för alt rädda arrendatorer, alt försträcka dem penningar, och till beredande af säkerhet derför, har jag måst, genom en s. k. lösöreköpafhandhng, söka vinna inteckning i deras egendom.
Men om en gäldenär, som söker utmätning, skulle hos domaren fordra att jag med ed skulle sanna, att emellan mig och låntagaren är, på god tro, så tingadt och betaldt, som afhandlingen innehåller, så kan jag icke aflägga en sådan ed; ty min mening har aldrig varit att tillegna mig den lösa egendomen, utan har den blott varit att få säkerhet för den lånesumma, som jag gifvit.
Då jag sålunda icke kunde gå eden, skulle jag gå i mistning af det lån jag gjort, och följden blefve då den, att jag en annan gång icke kunde lemna något lån.
Mångfaldiga tillfällen kunna likväl inträffa då personer, hvilka icke hafva någon fast egendom att erbjuda lill säkerhet, behöfva lån, och det ar således oriktigt af lagstiftaren att, genom motverkande af tillfällen lill sådan säkerhet, beröfva personer tillgång till de lån, hvaraf de kunna vara i behof.
Emot de öfrige försigtighetsmåtten vid afhandlingen har jag just ingenting att erinra.
Jag skulle likväl hafva trott, att Utsk. hade bort göra afseende på Hr Giinlhers förslag, alt inteckningen borde förnyas hvart 3:dje år.
Jag har velat nedlägga denna protest emot förordningen, som jag till dess grund anser falsk.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla LagUtsk:s utlåt.
N:o 102, ropades starka nej, blandade med åtskilliga ja, i anledn. hvaraf II. Ex., med 33a Den 29 April. tillkiinnagifvande att härvid nej varit öfvervägande, anmodade de ledamöter, som svarat nej, att uppgifva huruvida de yrkade afslag, eller om endast någon förändring af hvad Utsk. föreslagit åsyftades.
Härvid begärdes propos. å afslag; hvarpå II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmärkte, att ett afslag å Ulsk:s utlåt, skulle utmärka, att R. o. Ad. önskade bibehållande af 1835 års förordning, sådan den nu är gällande.
Då jag förklarat min mening vara, att 1835 års författning hvilar pä en falsk grund, så kan jag i följd deraf icke annat än anse, alt hvarje försök att, med bibehållande af denna grundval, bilda en författning i enahanda syftning, måste i större eller mindre grad misslyckas; men då jag tillika erkänner, att 1 § skall medverka till större offentlighet och likaså den 2, så vill jag icke bestrida att desse båda §§ bibehållas, blott den öfrige delen af förordningen uteslutes.
För min del anser jag det visserli gen icke löna mödan att upptaga tiden med discuterande af en författning, som redan är genom 3:ne Stånds bifall afgjord; men detta hindrar dock icke R. o. Ad. att afslå författningen, då R. o.
Ad. icke vill till alla delar godkänna lJtsk:s förslag.
Jag hemställer vördsammast, om icke R. o.
Ad. skulle kunna, i likhet med hvad förut vid dylika fall skett, låta vid de 3:ne Ståndens beslut bero.
Mot detta Gr.
Lagerhjelkes förslag har jag ingenting att invända.
Då 3:ne
Stånd hafva bifallit betänk., anser jag det icke löna mödan att nu upptaga liden medelst en discussion öfver detsamma.
Då dessutom ett afslag, eller, såsom Gr.
Lagerbjelke yrkat, att lägga betänk, till handlingarne, skulle utvisa, att man icke vill hafva någon förändring i detta hänseende, hvilket jag tror är stridande emot majoritetens åsigt här, så kan jag icke annat än yrka bifall till Utsk:s förslag, och anhåller jag vördsammast, att H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, behagade ännu en gång framställa propos. derå.
Silvius: II.
Ex. IIr Gr. o. Landtm, har ganska tydligt och med begripliga ord förklarat, att han trott sig finna, det R. o. Ad. afslagit betänk., hvarföre han äfven af Ståndet begärt att fä veta, hvad som af Ståndet yrkades i stället, åtminstone uppfattade jag så saken.
Föröfrigt instämmer jag helt och hållet i hvad Gr.
Lagerbjelke yttrat, att nemi. låta vid de 3:ne öfrige Ståndens beslut bero; man har dermed icke, såsom Frih.
Raab förmenat, uttryckt, att man icke vill någon förändring.
Det är visserligen en ganska oskyl dig åtgärd att låta bero vid hvad lagen redan bestämmer; men Den 29 April. 333 då vi äro dermed missnöjde, kan jag; icke annat än (inna, alt vi böra alsia författningen.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det. han icke tiIIkänngifvit, att R. o. Ad. beslutat afslag å Ulsk:s utlåt., utan endast, att R. o. Ad. icke bifallit detsamma, hvarjemte H. Ex., sedan nu olika meningar blifvit yttrade, hemställde, om icke meningarne kunde förenas på det sätt, att R. o. Ad. förklarade sig, sedan 3:ne
Stånd redan bifallit Ulsk:s utlåt., vilja låta vid detsamma bero.
Föredrogs och lades till handlingarne förstärkta StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda mern.
N:o 274, i auledn. af verkställde omröstningar ang:de tnllbevillningen.
Föredrogs förstärkta Statslltsk:s d. 22 dennes på bordet lagda mern.
N:o 275, i anleda, af verkställde omröstningar, ang:de stämplade pappersafgiften.
Då härvid H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge nödigt att detta mera. upplästes, anmälde sig' och yttrade Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.:
Jag anhåller, att delta mein. i vissa punkter mätte varda uppläst, hvilka jag skall hafva äran uppgifva.
Först pag. 42, 2:dra voteringen.
Sedan i anledn. häraf Utsk:s berättelse om förloppet af 2:dra voteringen, rör:de chartcring af fldeicommiss-bref och andra dylika förordnanden, blifvit uppläst, anförde Frih.
Jag har ansett nödigt att särskildt fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på detta votum, för tillvägabringande af det beslut, hvarigenom confiscationen af lideicommisserne skall förberedas och genomdrifvas.
Jag lyckönskar det allmänna till en sådan mognad i opiniorierne, och hoppas att antagandet af Rengl Gudmundssons förslag snart skall fullborda detta storverk.
Jag anhåller vidare, att den del af pag. 45, som handlar om resultatet af voteringen ang:de stämplade pappersafgiften för consulers, generalconsulers och agenters diplomer måtte få uppläsas.
Den sålunda begärde uppläsningen skedde, hvarefter Frih.
Jag kan endast lyckönska R.
St. att förvara inom sig en sådan skatt af vishet och grannlagenhet, som detta beslut innebär.
Sverige har således beskattat de embetsmän, som äro gemensamma för Sverige och Norrige.
Förmodligen hafva de beslutande haft helt andra åsigter och insigter, än jag.
Jag underkastar mig eu så djup vishet och hetviIlar icke att ju detta beslut i Norrige skall göra det lyckligaste intryck. 334 Den 2'J April.
Vidare anhåller jag få uppläst den del af samma pag., som rörer beslutet ang:de charteringsbeloppen för fullmakter, öppna bref och resolulioner.
Efter i följd häraf verkställd uppläsning, anförde Frih.
Dymedelst hafva R.
St. ansett onö digt alt hos K. M. i und. anhålla, det, efter en af K.
M. föranstaltad granskning af de olika fullmakts-och resolutions-kostnaderne i förhållande lill de olika värdigheternes vigt, eller beloppet af åtföljande lönetillökningar, charteringsbeloppen för fullmakter, öppna bref och resolulioner, m. m., mätte af K.
M. nedsättas till ett efter lönerne och värdigheterne mera billigt förhållande, än som för närvarande äger rum.
Jag lyckönskar mitt fädernesland till den billighet och det förstånd, som röjer sig uti ett sådant beslut!
En pluralitet af 19 rösler har beslutat att icke hos K.
M. göra en sådan hemställan, utan att fastmera med en dryg stämpelafgift fortfarande beskatta äfven sådaue tjenstemän, som icke njuta någon lön.
Min afsigt har endast varit att få dessa anmärkmr till protocollet anmälda; ty, i sanning, förstärkta StalsUtsk. har, genom dessa voteringar, åt sig upprättat ett monumentum seve perennius.
Uppå härefter af Ex.
Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. lades förstärkta StalsUtsk:s mern.
N:o 275 till handlingarne.
Föredrogs SlatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 276, med förslag lill sladganden och bestämmelser, ronde sältet, ordningen och villkoren för inbetalningen af anslags- och lånesummor till befrämjande af odlingsföretag och allmänna arbeten.
Detta utlåt, företogs punktvis till afgörande:
Usta punkten Bifölls. 2:dra punkten.
Vid slutet af det i denna punkt förekommande mom. g) fordras i min tanka ett tillägg af orden: ”och skall den försummade afbelalningen genast i laga ordning utsökas,” ty annars kunde det hända, att denna afbetalning komme att löpa en längre tid med 5 procents ränta, som tillika utgör ränta på ränta, efter räntan är inberäknad i afbetalningen, hvilket icke kan stå tillsammans med en förståndig ordning.
Landtm, framställd propos. biföll R. o. Ad. förevarande punkt med den förändring, att vid slutet af mom. g) skulle tilläggas orden: ”och skall sagde belopp genast utsökas”. 3:dje punkten Bifölls, Den 29 April. 335 4:de punkten.
Vid mom. d) i denna punkt torde samma tillägg böra göras, som det, hvilket nyss blef af R. o. Ad. gjordt vid mom. g) i den föreg:de punkten. R. o. Ad. biföll denna punkt med enahanda tillägg, som förut blifvit beslutadt att införas vid inom. g) af 2 punkten. 5:le och G:te punkterne Bilöllos.
Vid föredragning af StalsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda mern.
N:o 277, med förslag till sammanjemkning eller voter. propos-.r i anleda, af skiljaktiga beslut uti frågan om anslag till nykterhetsskrifters utgifvande, yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Jag hemställer, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut och godkänna voler.propos. R. o.
Ad. beslöt att vidblifva sitt förut i detta ämne fattade beslut samt godkänna den af Ulsk. föreslagna voler.propos.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 278, i anleda, af erhållne ålerremisser å betänk.
N:o 197, ang:de förräntande af Ekeplanterings-cassans medel.
Föredrogos och lades till handlingarue StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagde mern.:
N:o 279, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss å Kammarcollegii berättelse, ang:de kungsgårdars och öfrige kronolägcnhelers i Riket förvaltning; och N:o 286, i anledn. af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, i fråga om befrielse för Presidenten af Billbergh, Cancellirådet Wallerius, Kammarrättsrådet Winroth och Coutrolleureu Middendorff för ådömdt ersättningsansvar i och för den efter aflidne tullförvaltaren
Finér yppade halance.
Äfvenledes föredrogs och lades till handlingarne Allm.
Besv:soch Ekon.Utsk:s d. 22 dennes på hordet lagda mein.
N:o 138, i anledn. af återremiss af utlåt.
N:o 136, ang:de väckt motion om tillsättandet af en comité för alt utarbeta förslag till en förändrad nationalrepresentation.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 23 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 280, i anledn. af väckt fråga om förändring af beskattningen å qvarnar och sågverk m. m.
Vid föredragning af StatsUtskis d. 23 dennes f. m. på bordet lagda utlät.
N:o 281, i anledn. af väckt motion om hemmantalsräntans upphörande, yttrade sig 336 Den 29 April.
Jag anhåller, att Måns Månssons reservation malte få uppläsas.
Berörde reservation blef i anledning häraf uppläst; hvarefter StatsUtsk:s utlåt.
N:o 281 af R. o. Ad. bifölls.
Föredrogs och företogs till afgörande punktvis StatsUtsk:s d. 23 dennes f. m. pä bordet lagda ut låt.
N:o 282, i anledn. af K. M:s nåd. propos. till R.
St., ang:de förhöjning af årliga anslagen af allmänna medel lill folkundervisningens befrämjande.
1 :sta punkten. R. o. Ad. fann, att sedan numera samtliga RiksSt:n bifallit Stats- och Bevilln.Utsk:ns, under förutsatt nedsättning uti den personliga skyddsafgiften, afgifna förslag om anvisande af ett emot denna nedsättning svarande belopp, att af hvarje församling eller socken inom Riket användas lill folkundervisningens befrämjande, StatsUlsk:s uti förevar, punkt, för den händelse att berörde förslag ej vunne R.
St:s bifall, gjorda tillstyrkande, om anvisande å Riksg.cont. af ett ärligt anslag af 80,000 r:dr för folkskolelärares aflöning, hade förfallit. 2:dra punkten.
Bifölls. 3:dje punkten. R. o. Ad. lät bero vid Utsk:s i denna punkt gjorde anmälan, att, såvida nedsättningen i den personliga skyddsafgiften och det deraf beroende bidraget till folkskolorne fastställdes till mindre belopp än Utsk. beräknat, -särskildt utlåt, i anledn. deraf komme att afgifvas.
4:de och 5:te punkterne. B i fölI os. Föredrogs StatsUtsk:s d. 23 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 283, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de ett lånebidrag för Götheborgs hamnbyggnad.
Jag får fästa uppmärksamheten derå, att flere af Högl.
StalsUtsk:s Ilrr ledamöter hafva reserverat sig emot det beslut, hvaruti Utsk. i denna fråga stannat.
Förhållandet är, såsom det af betänk, synes, att, genom uppgrunduing af Götheborgs hamn, större, för utrikes handeln begagnade fartyg, icke kunna närmare intill nämnde stad uppkomma, än till den en half mil derifrån belägna tullstationen Klippan.
Enligt upprättad plan skulle bela kostnaden för iståndsättande af denna hamn uppgå till 500,000 r:dr, till betäckande hvaraf, dels kunna erhållas 80,000 r:dr af Handelsoch Sjöfartsfonden, dels oek 200,000 r:dr af staden Götheborgs egna tillgångar.
Nu har K. M. uti Dess i ämnet till R.
St. af gifne - Den 20 April. 337 gifne nåd. propos. föreslagit, att hälften af det belopp, sora, utöfver ofvannämnde tillgångar, till arbetets utförande sålunda erfordrades, utgörande en summa af 140,000 r:dr, måtte staden Götheborg beviljas; börande samina medel med 14,000 r:dr årligen under loppet af 10 är utgå.
Denna summa synes ganska billig, dä man betänker, alt del bär gäller att befrämja ett så stort och vigtigt ändamål, som handeln och rörelsen i en stad, hvilken utgör afsättningsorten för en stor del af Sveriges Rike.
Jag har bort sägas, det 2:ne
Stånd redan hafva återremitterat betänk, jemte bifogande af anmärkmr, hvilka gå derpå ut, att bifall mätte lemnäs till den K. propos., och jag får, med anledn. deraf, hos R. o. Ad. vördsamt anhålla, det R. o. Ad. ville vidtaga enahanda åtgärd.
Jag anhåller äfven om återremiss af detta betänk.
Utsk. säger: ”och då härtill kommer, att, enligt den af Utsk. uppgjorda beräkning af Riksg.- cont:s behållningar, de i detta afseende erforderliga medel icke för närvarande finnas att disponera, måste Utsk. hemställa, att R.
St. icke mätte till den nåd. propos. oni lönebidrag lill Götheborgs hamnbyggnad bifall lemna.”
Nu hafva 3:ne
Stånd redan beslutat, att bancovinsten skall öfverlemnas till Riksg.cont.; det är följaktligen all anledn. att förmoda, det medel skola blifva tillgänglige.
Om således detta H.
Stånd skulle för sin del besluta, att, för den händelse medel erhölles, lånet mätte beviljas, så vore då det gagn uträttadt, som K. M. åsyftat.
Jag förenar mig i den begäran om återremiss, som de 2:ne föregående talarne hafva framställt.
Jag gör det på det skäl, att då R.
St. vid flerfaldiga tillfällen lemnat understöd ät orter och arbetsföretag af vida mindre vigt för det allmänna, än de nu ifrågavarande, så synes det vara billigt, att R.
St. äfven nu, då frågan blott är om ett län, för hvars återbetalande fullgoda garantier blifvit utfästade, ville, förmedelst den jemförelsevis obetydliga summan af 14,000 r:dr om året under 10 års tid, underlätta ett företag, hvars vigt Utsk. sjelf erkänt, såsom varande onekligen för handeln och sjöfarten af största inflytande.
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade återremittera SlatsUtsk:s utlåt.
N:o 283, med förklarande, att R. o. Ad. ansåge ifrågavar. nåd. propos. böra bifallas.
Justerades ett prot.utdr., ang:de R. o. Ad:s denna dag fattade beslut i fråga om StatsUtsk:s utlåt.
Vid föredragning af LagUtsk:s d. 23 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 103, i anledn. af gjorde anmärkmr vid 10 H. 43 338 Den 29 April. Utsk:s betänk.
N:o 56, öfver dels K.
M:s nåd. propos. med förslag till förordning om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof, dels ock väckt motion i samma ämne, biföll R. o. Ad. berörde betänk.
N:o 56, med den deri uti utlät.
N:o 103 föreslagna förändring.
Föredrogs och lades till hnudlingarne LagUlsk:s d. 23 dennes e. m. på bordet lagda mern.