Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. att låta å stadkomrna allt det goda, som Utsktn åsyfta med deras för slag, oell som tvifvelsutan öfverensstämmer med hvad alla inom landel önska, alt fä ett bättre sysleme i detta fall, synnerligen i livad som rörer de s. k. ransakningsfängel serna; ty, mine herrar! det är ohyggligt, att en medborgare skall kunna insättas tillhopa med de grofsta brottslingar, innan lian ännu är förvunnen till någon brottslighet, utan han blott är tagen under lagens hand och i det allmännas förvar, såsom misstänkt eller anklagad; och då den anklagade insattes i laga förvar, så ar det en skyldighet att behandla honom såsom vore han oskyldig, ända lill dess han är förvunnen att vara brottslig.
Detta kan icke ske i vårt land i detta ögonblick, och detta är sådant som måste afskalfassamt kan afskalfas utan något slags samband med ide'en 0111 den nya förväntade lagen; ty äfven med den lag, som vi 1111 äga, måste vi bereda utvägen att fullgöra bvad denna lag bjuder och befaller, som är al t ieke en sådan sammanblandning må äga ruin.
Jag tillstyrker bifall å förevar, betänkande.
Svårligen lärer det kunna förnekas, alt ett lands brottmålslagstiftning samt dess straffinstitutioner äro ett ämne, sort» hufvudsakligen inverkar på folkets trefnad, på dess båtnad och dess moraliska fullkomnande.
Likaså ovedersägligt mätte det vara, att den lag, sorn vi 1111 äga, om den också var passande för den lid då den infördes, likväl icke för nuvar. tid är tjenlig; ty den, långt ifrån att förekomma, tvertom förökar brotten genom de orimliga straffbestämmelser, sorn den innehåller.
Det måste nemi. för hvar och en, sorn sett huru brotten i den sednare liden till en gräslig mängd hafva förökat sig, vara klart, att den nu gällande lagen, som sladgai för den fattiga spöslitning för en stöld af några rtdr, då deremot den förmögnare kan försona ett sådant brott med böter, icke förmår att förekomma brotten.
Det måste vidare äfvenledes vara ovedersägligt, att alla stiaff måste hafva 2.‘ne ändamål, det ena att förekomma brotten, det andra alt bestraffa dem.
Att bestraffa brotten är i vår lag hufvndändamålet, ty den förekommer deni icke, utan betager all möjlighet för den brottslige att återkomma på en bättre väg, sedan lian en gång undergått ett straff, som är så vanärande, att det snai t sagdt sätter honom utom all gemenskap med andra menniskor i samhället.
Det mäste således vara nödvändigt, att man söker vidtaga sådana åtgärder, hvarigenom det gifves tillfälle att införa ett nytt straff-sysleme.
I detta afseende hafva de sammansatta Otsktu föreslagit en summa till uppbyggande af nya fängelser, hvarigenom det kan blifva möjligt att antaga en annan strafflag; ty 0111 man, så19 H. »3 i/8 Den i5 Januari. sorn vi här hort, ropar på antagande af nja strafflagen, ninn att först skaffa sig medel till densarnmas antagande, så är det detsamma, som att säga: vi vilja icke hafva den.
Vi motarbeta den nya lagen, ty om vi antoge den tilan att förut hafva skaffat oss medel lill vinnande af ändamålet, nemi. straffanstalter, hvarmed den brottslige skall straffas enl. de straffbestämmelser, sorn stadgas i nya lagen, så skulle en fullkomlig strafflöshet äga rum.
I afseende på den anraärkn, sorn är gjord af en värd talare, 13r Lagerhjelm, att man borde göra sig förvissad om huruvida det nya straffsysteme, titan vill införa, är i opinionen sådant, att det verkar lill förekommande af brott, tror jag att den värde talaren ej kan vara i okunnighet derom, att delta sysleme blifvit med framgång försökt i andia länder, att det icke allenast ar allmänt antaget i Amerika, ulan alt man äfven i England i sednare tider öfvergifvit deporlations-syslemet oell ingått på penitenliär-sysleinet.
Hr Cederschjöld har anmärkt, alt det vore mindre lämpligt atl använda den föreslagna summan af 25o,ooo r:dr till uppbyggande af ett fängelse efter Pensylvatiska systemet, enär efter nu gällande lag ingen kunde dömmas att undergå straff efter detta sysleme.
Deruti är jag visserligen ense med Hr Cederschjöld, att sådant straff ej un kan ådömtlias; men jag tror det vara ganska vigtigt, att Utsk:ns betänk, äfven i denna del bifalles, emedan, om man önskar att antaga det nya lagförslaget, hvilket är bygdt på införande af sådana straff, man också måste söka att skaffa sig ett fängelse, hvaruti de brottslige kunna straffas.
Jag tror således, alt det är ganska väl betänkt af Ulsk:n att tillstyrka beviljande af denna summa.
I öfrigt har detta ämne blifvit så länge debatteradt och Utsk:ns betänk, så väl försvarad t, att jag ej vill och det ej heller ligger i min förmåga att ytterligare utveckla saken.
Jag får endast för min enskilda del tillägga, att jag på det aldra högsta yrkar bifall till betänk., och hembär de förenade Utsk:n min varmaste erkänsla för den storartade och fosterländska anda, sorn genomgår delta betänk., oell jemte det jag i allo instämmer i de yttranden, som här blifvit fällda af Frihlne Hamilton och Sprengtporten, anhåller jagom pro* pos. till bifall å Utsktns förslag.
Jag har begärt ordet, egentligen endast för att förklara något af hvad jag fViiut yttrat i anledn. af hvad min enskilda erfarenhet gifvit vid handen.
Jag har kan-ke för mycket yttrat mig 0111 den särskilda speeification, som Ulsk:u gjort i afseende på härads- och länshäktena.
Jag frångår visserligen icke den grundsats jag föiut yttrat, men tror, att den farhåga jag agde, bör vara mindre i följd af de uttryck, som jag nu ser hafva influtit i Utsk.ms betänk.
, dä hvarken antalet af länshäktena eller ställena, der de skola finnas, blifvit af Utskrn föreslagna, titan del dr öf - Den i5 Januari. verlemnadt åt K.
M. att efter nådig pröfning föranstalta derom, såsom K.
M. för godt (inner.
Jag tror således ingen fara kunna uppstå, nar sådana uttryck äro i betänk, begagnade.
Jag vill derjemte besvara en och annan anmärkning.
Jag har liört sägas här af någon värd talare, att scalan är för stor i hvilken Utsk:n uppgjort beräkningen till blifvande fängelser.
Jag tror det icke, Gudnås! scalan behöfver vara stor.
Behofvet vidgar sig med hvar dag, och jag tror icke att de medel, som Utsktn föreslagit, kunna blifva öfverflödiga, ifall systemet skall riktigt fullföljas.
Jag befarar snarare, att den föreslagna summan måhända kan blifva för liten, till fullkomligt utbildande af ett nytt systeme.
Man har sagt, att Utsk:n skolat ingå i närmare detaljer, framlägga kostnadsförslag, ritningar etc.
Jag vet icke om det varit allvar, men jag tror att man hegäit för inycket, om man fordrat detta af Ulskrn.
Jag tror alt hufvudsaken äro penningarna.
Ritningarna kunna lätt komma sedan Jag tror det är bättre alt gifva anvisning på penningar först och låta ritningarna komma efteråt, än att först förevisa ritningar i osäkerhet om man har penningar ens till betalning af dem.
Jag hemställer till den värda talaren, oin det ej kunnat inträffa, att man fordrat ritningar lill en inrättning och icke en gång haft penningar alt Jietala dessa ritningar med.
Jag får således, på de grunder jag framställt, tillstyrka bifall till betänkandet.
Jag tror Ulskrn hafva rätt förfarit, då de icke fästat sin hufvudsakliga uppmärksamhet på häradshäktenas organisation.
Jag tror icke dessa kunna få en större utsträckning, än alt blifva förvaringsslällen, medan ransakningen pågår ; ty att längre förvara fångarna der“möter de väsendtligasle svårigheter i afseende på deras bevakning och underhåll.
Jag tror äfven att Utskm gjort rätt, då de fästat sin uppmärksamhet isynnerhet på länshäktenas föi bättring; och dä jag med min löst i de sammansatta Ulskrn sökt befordra bifall till detta betänk., så hemställer jag äfven, att de deremot gjorda anmärkntr ej måtte föranleda tilldess återremitterande, utan alt betänk, mätte i sin helhet blifva bifallet.
Då så många talare redan yttrat sig i samma åsigt, som jag delar, så får jag endast instämma med dem och yrka bifall till betänkandet, Hvad beträffar den anmärka., som blifvit framställd af Hr Cederschjöld derom att man ej borde företaga ett s. k. försök med ett sådant fängelse, som i skitet af betänk, föreslås, af det skäl, att man ej skall hafva några föremål att försöka det med; så tror jag denna betänklighet vara undanröjd dermed , att svårligen en sådan fängelsebyggnad kan blifva färdig och nog torr för att kunna bebos löre nästa riksdag, och för del andra hafva vi en särskild undan - lSo
Den i5 Januari. tagslag för Stockholms stad, som tillåter att i correctionsinrältningar insätta deni, som flera resor blifvit dömde för grofva förbrytelser, så att vi kunna hafva tillräckligt antal föremål lill försökets anställande.
Jag inskränker mig till att blott begära bifall till betänkandet.
Hr La ger b eini, Lars Magnus:
Egentligen äro två anmärkn:r af någon betydenhet gjor da emot Utsk:ns förevar. betänkande.
Den första, att man borde afvakta en reglering af domsagorna och nya criminal-lagens antagande, innan ett så betydligt anslag gjordes oell så stora anstalter vidloges till nya sainhällsinrättningar.
Den andra anmärkningen, att Utsk:n så mångdubblat den af K. M. i dess nåd. propos. begärda summa.
Hvad den första anmärkntn angår, är jag deruti af helt och hållet motsatt tanke, och tror att icke blott försök kunna vara nödvändiga , utan äfven betydliga förbättringar böra vara vidtagna i fängelse-systemet, för att derigenom slä en brygga emellan det ganda och det nya straff-systemet och sålunda lätta och jemna vägen till öfvergång på den nya criminaf-lagen, då fråga om dess antagande en gång förekommer.
Hvadden sednare anmärkntu angår, eller det så betydligt förökade anslaget utöfver hvad K. M. begärt, så synes mig, att då under riksdagens lopp visat sig den fördelaktiga linaneiella ställning, hvaruti Riket sig befinner, och hvarom upplysningar blifvit R.St. meddelade, sedan K. M:s nåd. propos. afgafs, hafva tillräckliga skäl för SlatsUtsk. funnits att gå K.
M:s önskningar lill mötes, äfven utöfver hvad af K.
M. blifvit hegardt såsom anslag i en fråga så vigtig , så riksgagnelig som denna.
Jag tillstyrker således bifall till detta betänk., så mycket mera som jag deruti ser en anledn. till den förmodan, att StatsUtsk. icke lärer förbise de ännu vigligare behof och frågor, som kunna förekomma rör:de begärda anslag lill försvarsverket, hvilket ingen lärer förneka böra i alla fallsta framför straffinrättningarna.
Jag har endast begärt ordet i aniedn. af Gr.
Mörners anmärka, emot mitt yttrande, att jag icke trodde det vara ändamålsenligt att nu besluta om det föreslagna uppbyggandet af ett fängelse efter det Pensylvanska systemet.
Hr Grefven har sagt, att han icke trodde delta fängelse kunna blifva färdigt och torrt före nästa riksdag, och att således den nya lagen kunde antagas, innan fängelset blefve iståndsatt.
Jag hemställer till Hr Grefven, huruvida då det ändamål kan vinnas, som är uppgifvet för fängelsebyggnaden, nemi. att innan nya lagens antagande försök måtte vara verkstäldt, för att utröna ändamålsenligheten af ett sådant straff-systeme.
Jag lior dessutom icke velat motsätta mig, att ett fängelse efter Pensylvanska systemet må inrättas och försök dermed äga rum, såvida man nemi. kunde få några sujetler lill försökets anställande.
Jag kan icke dela Grefvens mening, att de personer, sorn efter en gammal författning från 1700-talet kunna dömmas till spinnhus för ilererad vanart i Stockholm, skola någonsin kunna blifva föremål för Pensylvanska fängelse-systemet, utan att denna författning ändras.
Man måste tillslå, att det redan är en orättvisa, att en person, endast derföre alt hans brott begås inom Stockholms tullar, skall, utom det straff, som å förbrytelsen, derest den skett utom tullen, boil följa, åläggas särskildt arbelsslraff å spinnhus; ännu mera oorättvist blefve det, om han skulle insättas i ett fängelse efter del Pensylvanska systemet.
Men äfven om vi antaga detta, så uppgår icke antalet af sådana personer till 3 ä 4°°> och det är för ett sådant antal, som fängelsebyggnaden, enligt Utsktns förslag, skulle inrättas.
Likväl har jag aldrig varit emot försöket, såvida det låter verkställa sig.
Min åsigt är och förblifver dock, att inga andra personer, med iakltagande af nuvar. lags föreskrifter, kunna komma att der insättas, än de, som till följe af K. nåd blifva befriade från dem ådömda straff, och på hvilka det således blir beroende att mottaga en sådan nåd med villkor att ingå i ett fängelse efter Pensylvanska systemet.
I en discussion om rätta förståndet af den gamla författning, jag åberopat, vill jag icke bär inlåta mig med Hr Cederschjöld.
Det står icke föreskrifvet, huruvida de personer, som dömmas efter densamma, skola hafva sällskap i fängelset eller vara ensamne, och då denna förordning redan dr ett undantag, så blir den icke mera undantag genom den nu ifrågasatta tillämpningen.
Om den är obillig eller icke, kan icke nu blifva föremål för pröfning.
Hvad den andra anmärkningen angår, att icke något ändamål skulle vinnas, om icke fängelset blefve färdigt att begagnas före nästa riksdag, får jag erinra, att om man börjar att bygga 5 år sednare, så är det sannolikt, att man 5 år sednare får byggnaden färdig, och att äfvenså mycket längre tid åtgår innan något öfverslag kan göras; så att, för hvart femtal af år, som man uppskjuter byggnaden, ett femårig! hinder för alt komma lill resultatet uppstår.
Då Hr Cederschjöld sjelf fästat uppmärksamhet på ett tillfälle, som sannolikt icke i liten ulan i stor scala kommer att erbjuda passande subjecter för alt kunna befolka ett sådant fängelse, som nu är ifråga, nemi. i nådeväg, då tvifvelsutan de fleste personer, som dömmas till annat fängelsestraff, skola anse såsom en fördel för sig att få utbyta dessa straff emot ifrågavar. fängelse på viss kortare tid ; så tviflan jag icke, alt, om fängelsebyggnaden skulle blifva färdig före nästa riksdag, el ler innan den nya strafflagens antagande, tillfällen skola förekomma att i så tillräckligt stor scala, som man kan önska, använda det nya systemet.
Hvad angår beloppet af den summa, som i Den ID J a n u a ri. sådant afseende blifvit föreslagen, så hafva Ulsktn grundat deras tillstyrkande derpå, att den föreslagna storleken af fängelsebyggnaden just är den, sorn de häste förfaltare i ämnet, på grund af erfarenhet, ansett med afseende på bevakningen, ordningen, disciplinen oell kostnaden, vara den ändamålsenligaste.
Skulle man inskränka sig tilfelt mindre fängelse, så skulle försöket blifva ofullständigt.
Detta är skälet för Utsk:ns tillstyrkande.
Jag har ansett försökets fullständighet utgöra ett vigtigt villkor för detsammas ändamålsenlighet, och skulle derföre önska att denna anmärka, ej matte leda till hinder för förslagets antagande.
Jag anhåller blott få meddela den upplysning, att nu gällande förordning om lösdrifvare är en af K.
M. utfärdad författning, som visserligen öfverensstämmer med R.
Sits und. skrifvelse!- i detta ämne, men icke utgör någon, på sätt 87 §.’n Reg F:n föreskrifver, utfärdad criminal-lag.
Således mäste det hero af Konungen, om Han så för godt finner, att förordna det de personer, sorn nu dömmas lill fängelse på correclionsinrättntr, skola i stället insättas i nu ifrågavar. fängelse på viss kortare tid, för att derigenom utröna, huruvida icke deras ställning så förbättras, att de kunna återgå till samhället.
Följaktligen mäste en sådan bestraffning verkligen kunna genast vidtaga, så snart ett dylikt fängelse finnes att tillgå.
Sistlidne riksdag, då jag äfven föreslog att II.
St. skulle anslå medel till ett stralf-fängelse, hemställde jag tillika, att genom särskild författning måtte stadgas, att de, som på vissa år dömmas till fängelse, må insättas i detta fängelse.
Jag vill nu icke bestämdt yttra mig, huruvida det skulle vara stridande mot den rättvisa, med hvilken lagens stadgande alltid bör tillämpas, att man, i stället för att insätta en redan dömd fånge på fästning, satte in honom uti ifrågavar. fängelseinrättning; derom vill jag icke 1111 ingå i bedömrnande; men jag har velat visa, alt det visserligen icke saknas tillfälle att insätta personer i ett sådant fängelse och derigenom utröna verkningarna deraf.
Hr von Hohenhausen, Garl: Jag tillstyrker bifall å betänk.; men i händelse återremiss blir af R. o. Ad. beslutad, anhåller jag att få förena mig med Hr Lefrén, i afseende på hans åsigt oro olämpligheten att använda läns-och häradshäkten vid bestraffning af indelta soldaten.
Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph,uppläste följande:
Jag förenar mig uti den af Hr Professor Thomander afgifna reservation.
Att använda millioner på fängelsebyggnader, innan man först tillintetgjort eller åtminstone vidtagit några åtgärder för att tillintetgöra de orsaker, hvilka bidraga Den i5 Januari, j i83 till att alltjemt öka vår fångpersonal, svnes mig vara att taga sak å bak.
Låtom oss använda de nu föreslagna medlen på allmänna arbetsförelag under missvextår, på offentliga arbetshus för fria arbetare uti de större städerna, på folkupplysningen; lålotn oss afskaffa eller åtminstone bringa till öfverensstämmelse med sundt förnuft våra lagar om s. k. laga försvar, hvilka hittills varit en värfningsstadga för att kunna rekrytera våra fånglegioner, — och våra fängelser skola blifva mer än tillräckliga.
— Men söka vi icke förekomma det onda , icke hindra den öfverhandtagande demoralisationen inom de lägre sarnhallsclasserna, hafva vi icke millioner nog för att bygga fängelser, hvaruti vi kunna hopsamla och dölja afskummet af nationens förderf.
Jag afstyrker bifall till det af Utsk:n föreslagna anslaget till fängelsebyggnader utöfver det af Regel ingen begärda; jag kan aldrig göra mig förtrolig med den lanken, att det kan vara öfverensstämmande med Statens ändamål, att först låta dess medlemmar förvildas uti okunnighetens och armodets öken och sedan, likt den, som fångar vilda djur och inspärrar dem, göra försök med att tämja dessa vilddjur af menniskor.
Det må vara Amerikanska Staten, hvars tillvaro sjelf är ett experiment, förbehållet att på delta sätt experimentera med menskligheten; jag anser Statens första och laltast uppfyllda pligt vara att rädda så många dess medlemmar från förderf som möjligt, sedan söka att förbättra så många man kan; om få förloras, äro ej många alt återvinna.
Stats- Lag- samt Allin» Besvärs- och Ekon.Utsktns betänk.
N:o 89 blef af R. o.
Frih. Stjernstedt, Theodor: R. o.
Ad. bar på sin föredraga.lista en motion af Hr Nordenanckar, rörtdo reglering af bankens lånerörelse.
Den är den sisla eller en af de sisla på föredragningslistan.
Det är emedlertid af vigt för BancoUtsk. att så foi t som möjligt erhålla denna motion, och del är i anledn. deraf jag tager mig friheten föreslå, att denna motion måtte blifva flyttad främst för ali förekomma nasta plenidag.
Landtm, erinrade, att i sista plenum R. o.
Ad. beslutat, att den fråga Hr Prytz väckt, om inbjud ning lill MedStånden alt i vissa delar förena sig i Ståndets beslut ang:de tullbevillningen, skulle blifva första målet på morgondagens föredraga.lista.
Hr Landtm, kunde således icke annorlunda till Ståndets bifall hemställa Frih.
Stjernstedts begäran, än att Hr Nordenanckars motion mätte komma att blifva andra målet på morgondagens lista.
Denna hemställan blef af £1. o. Ad. bifallen. iS4 Den 15 Januari.
Stjernstedt, Samuel:
När fråga sednast förevar ang:de R. o. Ad:s referenter, stannade Ståndet i det heslut, att deras befattning skulle tills vidare fortfara; men som jag, och jag tror många med mig, anser, att den erfarenhet, sorn skulle vinnas i afseende pä hasta sältet alt referera R. o. Ad:s förhandlingar, redan är så mycket vunnen som den måhända under novar. förhållanden kan blifva, och då derjemte i betraktande tages, att berörde erfarenhet är något dvrköpl.enär de medel, sorn till refercnternes aflöning användas, uppgå månadtligen lill ett ganska stort belopp och måhända nro afsedda till helt andra och nödvändigare behof; så får jag i en tid, då så allmänt ordas om besparingar, vördsamt föreslå den bespaiing i Ridd.cassans utgifter, att ifrågavar. referenters befattningar inå ju förr dess hellre upphöra; anhållande jag, i händelse denna min framställning ej genast kan afgöras, 0111 remiss derå till Ridd.Utskotlet.
Di motionären begärt remiss af denna fråga till Ridd.Ulsk., så vill jag vi«serligen icke sätta mig deremot, men jag tror ingalunda alt det vore behöflig!. R. o.
Ad. har dea 3i November, 0111 jag minnes rätt, in pleno genast beslutat derom, att referenterne skulle tills vidare fortfara.
Således beror det af R. o. Ad. att säga, alt nu behöfva vi dem icke mer, eller nu är det slut.
Jag skulle tro alt det icke behöfves något vidare.
Ifall R. o. Ad. skulle vilja genast besluta oin den motion jag väckt, så har jag visst ingenting deremot, och jag bar endast begärt remiss, emedan jag trodde den vanliga formen fordra, att Ridd.Utsk. yttrade sig i ämnet.
För min del skulle jag helst se, att R. o. Ad. genast ville besluta i saken.
Hr von Hartmansdorff, A u g., begärde denna fråga på bordel.
Föredrogos tvänne prot.utdr. från BorgareSt. af den 18 sisth Dec., hvaraf inhemtades, att, vid föredragning af R. o.
Ad:s inbjudning af den 5 i samma månad, till instämmande i R. o. Ad:s beslut i anledn. af en till sistnämnda Stånd från BorgareSt. ankommen inbjudning af den 1 Dec., i fråga om navigations-skolors inrättande i Wisby, Carlshamn och Hernösand, BorgareSt., i hufvudsaklig öfverensstämmelse med PresteStts i ämnet fattade beslut, med vidblifvande af det af BorgareSt. fattade beslut anglde särskildta anslag till navigations-skolor i Wisby och Carlshamn, i så måtto frånträdt beslutet om dylikt anslag till en navigalions-skola i Hernösand, att Ståndet, i anledn. af R. o.
Ad:s inbjudning, förklarat, det ett anslag af 5oo r:dr b:eo må uppföras å stat till inrättande af en navigntions-skola i någon af de norr Den i5 Januari. 185 / norr om Gefle belägna släder, men till K.
M. öfverlåtit alt i 11 "ider beklämma hvilkendera af dessa städer, som kunde för ändamålet vara tjenligast; i hvilket beslut BorgareSt. inbjudit B. o. Ad. alt instämma.
Denna inbjudning blef af R. o. Ad. anlagen.
Justerades pIeni-prol:n för den 4 sisll.
Dec. e. m. oell den 5 Dec. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. J- till ii om aftonen,’
Lördagen den 16 Januari i8/fi.
Justerades pleni-prot:n för den 8 och 9 sisth December f. oell e. m.
Hr Prytzks, Lars Adolph, den 3o sisth December på bordet lagda förslag, att de öfriga Slånden måtte inbjudas till instämmande i vissa delar af R. o. Adis i fråga om tullbevillningen fattade beslut.
Den sednare delen af Hr Prytz’s motion, nemi. inbjudningen till de Öfriga Stånden att föreslå in- och utförselstull på alla de varuartiklar, hvarå förbud finnes eller anses böra bibehållas, anser jag liklig, och önskar således att Hr Frih. o. Landtm, behagade göra särskild propos. öfver den delen samt derefter tillåta att särskild öfverläggning finge äga runi angrde den förra delen, hvaremot jag tror att åtskilliga invändningar kunna göras.
Mitt förslag till inbjudning innehåller visserligen tvänne delar, men de stå i så nära sammanhang med hvarandra, då de begge angå frågan om förbud i tulltaxan, att jag icke kan medgifva förslagets söuderstyckande, utan anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville 19 H. 24 D « n 16 Januari f. m. göra propos. derå i dess helhet.
Första delen innefattar en önskan, att de öfriga Stånden måtte förena sig med R. o. Ad. i de heslut, der R. o. Ad. borttagit förut existerande förhud, och ersätta desamma med införselslufl.
Den sednare delen åsyftar, att i de fall, der de öfriga Stånden, oaktadt denna inbjudning, om ock de i vissa fall skulle ingå derpå, i andra fall bibehölle förbuden, dessa Stånd måtte bestämma en ut- och införselstull.
Då således de båda förslagen stå i så nära sammanhang med hvarandra oell begge leda till samma ändamål, så anser jag att framställning till R. o. Ad. af förslaget i sin helhet bör äga rum.
Jag är af samma tanke som Hr von Hartmansdorff, men anser mig böra motivera den något mera.
Mig synes det vara nödvändigt att åtskilja motionens delar, ty den sednare tyckes mig vara ändamålsenlig och öfverensstämmande med formerna.
Den förra delen deremot är stridande mot desamma, efter hvad jag fruktar, emedan i den inbjudas MedStånden att frångå deras fattade beslut, hvilka beslut åter äro i det skick, alt de kunna föranleda Exped.Utsk. att desamma uppsätta, och sagda Utsk. är oförhindradt att göra detta.
Då nu y5 §:n Riksd.Ordn. förmår och stadgar hvilka mål, sorn skola vara afgjorda på ett och samma sätt af 4 eller 3 Stånd , för att beslutet skall kunna sägas vara ett R.