Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad Gr:n härvid klandrar är egentligen, att Dep:ts-Chefen velat låta 10 Secund-Löjtn:r beordras, för öfningsvinnande, på hvarje fartyg utgående på exercis-expedition, hvilket antal anses allt lör stort, för alt medföra något gagn; onekligen vore det bäst, om så många fartyg kunde årligen utsändas, att på hvarje ej behöfde beordras flere
Oficerare än under vanliga förhållanden; men då man ej vågat föreställa sig möjligheten af att erhålla härtill erfoderligt exercisanslag, är det väl ändock klokare, att söka bereda de nyblifna officerarne den öfning, som med den begärda anslagstillökningen kan åstadkommas, än att låta dem förblifva aldeles oöfvade.
Genom lämplig anordning af tjenstgöringen ombord, kan många af de olägenheter, det stora antalet beordrade medför, afhjelpas.
Denna åsigt har ock Dep:ts-Chefen uttryckt i sitt anförande om detta ämne; vinnes större tillökning i exercisanslaget, än den af Dep:ts-Chefen föreslagne såsom från flere håll vid denna riksdag blifvit yrkadt, kan sådant icke annat än blifva honom kärkommet, ty icke kan väl Gr.
Platen tro bemälle Dep:ts-Chef äga så litet insigt i yrket, att han skulle förbisett olägenheterne af sitt förslag, fastän han icke Den 21 Jannari 53 velat begära större exercis-anslag, än lian förmodat kunna erhållas.
Hvad beträffar skiljandet af exercis-anslaget som Gr:n yrkat, så har jag förut visat ubehöfligheten af en sådan åtgärd, och åberopar endast mitt dä afgifna yttrande.
Slutligen kan jag ej underlåta att uttala min verkliga ledsnad öfver det misstroende till Sveriges förmåga att underhålla ett kraftigt sjöförsvar, Gr:n ständigt uttrycker och äfven söker att bibringa andra; denna förmåga den jag deremot aldrig betvifla!, beror endast på viljan, och i hvilket rum ibland Statens utgifter, kostnaden för Flottan sättes; blir man först öfverens om den oafvisliga nödvändigheten, kan nog medlen åstadkommas, och Sverige har tillförne visat det kan underhålla såväl flotta som armée, äfven då dess tillgångar voro inskränktare, dess folkmängd ringare, än nu.
Jag tager mig friheten bos Hr Gr:n o. Landtnun anhålla alt, när Hr Gr:n o. Landtrmn pr öfvar tillfälle dertill gifvas, jag må få tillfälle att afgifva några yttranden i ani. al K. M:t Propos. om Statsverkets tillstånd och behof. Gr. von Platen, Baltzar:
Ehuru jag icke å det nu föredragna yttrandet af Gr.
Puke finner mig upmanad att lemna något svar, och detta så mycket mindre som jag förmodar att remiss deraf lill Ulsk. icke kan komma i fråga, (inner jag mig dock af aktning för detta
Stånd föranlåten att tillse, huruvida det är några rättelser eller genmålen deremot, som från min sida höra ifrågakomma och anhåller således alt framdeles få yttra mig härom.
Endast på ett yttrande i delta anförande anhåller jag att nu genast få svara, nemi. det sista då den värde talaren ansåg mig hafva visat mig hysa misströstan om Sveriges förmåga att försvaria sig.
Öfverlygad om bådas vår lika håg att efter hästa förmåga bidraga till detsamma, torde det tillåtas mig nämna, att jag aldrig framställt en sådan åsigt som att Sverige skulle sakna förmåga att försvara sig; och jag glädjer mig att en sådan förtröstan aldrig skall svika mig.
Men skilnaden oss emelian ligger deruti, att jag anser en stark armée och en stark skärgårdsflotta hufvudsakligen nödvändiga dertill.
Jag vill uplysa den siste värde talaren att han missförstått mitt anförande, emedan jag aldrig sagt att Gr.
Platen upkastat tvifvelsmål derom, att vi icke skulle kunna försvara oss, utan har jag deremot sagt att Gr:n betviflat
Sveriges förmåga att underhålla ett kraftigt sjöförsvar: så folio sig mina ord ock såsta de att läsa i mitt anförande.
Jag anhåller endast att få säga, att i afseende på sjöförsvaret jag aldrig yttrat någon misströstan; men att jag i afseende å sättet för Sverige att vinna ett kraftigt för - 54 De n 21 Jan u a r i. svar anser att man icke kan och bör söka sin tillflygt i linie»keppsflottan.
Ad. val af de 12 Elektorer jemte 4 Suppleanter, hvilka skola ega att, tillika med Elektorer af de öfriga IliksSt:n. utse R.
Ombudsm., samt den man, som i vissa fall skall honom i embetet efterträda; och befunnos, vid valförrättningens slut, följande Hrr hafva blifvit utsedde till Elektorer: ster.
Puke, Folke Magnus, med 117 röster.
Cederström, Carl Emanuel, med 123 röster.
Gr. Hamilton, Malcolm, med 121 röster.
Åkerhjelm, Knut, med 120 röster.
Celsing, Lars Gustaf, med 121 röster.
Braunerhjelm, Ferdinand, med 123 röster.
Adlerbjelke, Fullm.
Hr Bogeman, Carl, med 119 röster.
Silfverstolpe, David Ludvig, med 118 rö* ster.
Lagerstråle, Carl Eric, med 123 röster.
Sandels, Pehr Benjamin, med 117 röster.
Edelstam, Fabian, med 172 röster.
Sköldebrand, Knut, med 117 röster.
Carlheim Gyllensköld, Oscar Henric, med 116 röster.
Sparre, Sigge, med 100 röster.
N:o 120 Gr. 122 n — 135 7) — 293 Frih. — 494 Hr 1560 C. » — 1600 n — 1675 7,) — 1939 71 1992 7) — 2006 7) — 2195 N:o 373 Frih. — 1661 Hr 7 V — 44 Frih.
Sedan öjen om ster, blifvit bestämc Föredrogos och remitterades till LagUtsk. K. M:s nedannämnde d. 17 dennes på bordet lagda Nåd.
St. l:o om antagande af en författning, ang:de sammanläggning af straff; och 2:o om antagande af en författning, ang:de straff-arbetes och fängelse-straffs verkställande i enrum; Föredrogos och remitterades till StatsUtsk. K. M:s nedannämnde d. 17 dennes på bordet lagda Nåd.
Den 21 J anuari. 55 l:o angtde användande af de å Statsanslaget för båtsmansbeklädnaden åren 1849—1851 upbomna behållningar.
2:o ang:de afsöndring af jord från kronolägenheterne Hushagen, Köpingsön och Byslätten i Köpingssocken af Vestmanlands län för utvidgning och Tätning af Köpings å; 3:o ang:de upförande å stat af lön för Kronofogden i Westerbottens Lappmarker, hvilkens aflöning f. n. utgår dels från det å RiksStatens 8:de Ilufvudtitel upförda reservations- och förslags-anslag till Lappmarks Ecklesiastikverket, dels i s. k. »Näst»; 4:o ang:de bibehållande af det vid 1853—1854 års Riksdag till ombyggnad af Långebro vid Christianstad anvisade Statsbidrag ; 5:o ang:de försäljning af tomtplatsen efter kronans nerbrunna Spannmålsmagasinshus i staden Carlshamn; 6:o i anledn. af f. d. Landshöfd. i Götheborgs och Bohus Län, General-Löjtn.
Carl Gustaf Löwenhjelms, f. d. tillf Landskam.
Kronofogden Anders Samuel Peterssons och LandsSekret.
Carl Engelbloms underd. ansökningar att erhålla eftergift å dem ådömdt ersättningsansvar för kronans förlust i följd af Länsbokhållare!! Casper
Langlets bedrägliga förhållande ; 7:o ang:de eftergift af den frami.
Israel af Ekenstam, i egenskap af Chef för vestra Tull-Distriktet, till ersättande ådömda andel utaf Tullkassören G. E. Bergvalls balans.
Föredrogs och remitterades till Bevilln:sUtsk. K. M:s d. 17 dennes på bordet lagda Nåd. skrifvelse till R.
St., med förslag till författning, ang:de stämplade pappersafgiften samt hvad vid kontrollen och upbörden deraf bör iakttagas. Föredrogs K. M:s d. 17 dennes på bordet lagda Nåd. skrifvelse till R.
St., i anledn. af gjord underd. framställning om
Statens medverkan för fullbordande af jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult.
Hr Nordenfelt, Leonh. Magnus, anförde skriftligen:
Då man ofta, både offentligen och enskildt får höra bittra anmärkn:r fällas emot Bolaget för jernvägen emellan Köping och Hult, torde det ursäktas mig att jag, som varit anställd i Bolagets tjenst från hösten 1852 till våren 1855, uptager R. o. Ad:s tid med framläggandet af mina åsigter, såväl ang:de de orsaker som vållat
Bolagets oförmåga att fullgöra sina åtaganden, som ock om den synpunkt, från hvilken Bolagets ställning till Svenska Staten f. n. hör betraktas. 56
Den 21 Januari.
Dessa orsaker hafva så vidt till min kännedom kommit, hufvudsakligen varit: l:o Att den förslagssumma för hvilken räniegarantien beviljades, redan ursprungligen väl låg, genom de förlängningar af jernvägen och tilläggsarbeten, som sedermera blefvo Bolaget ålagda, jemte alla prisers stigande, då arbetet korn till utförande, befanns otillräcklig. 2:o
Den länga tidsutdrägt som egde rum från det R.
St:s beslut, den 2 Sept. 1851 fattades, till dess Bolaget erhöll oktroy, yller d. 13 Nov. 1852.
Ärendet var visserligen, oaktadt föregående Riksd.-Beslut i samma ämne bifallits af K. M., ingalunda så utredt att beslut borde fattas, utan föregående noggrann pröfning, men denna pröfning torde kunnat verkställas på betydligt kortare tid.
Denna tidsutdrägt hade för Bolaget de olyckligaste följder, emedan ett år för arbetet förlorades, under hvilket penningckonjunkturerna i England voro utmärkt gynnsamma, då deremot om våren 1853, då arbetet först kunde taga sin början, penningemarknaden redan började blifva tryckt, hvilket jemte kännedomen om aktie-kapitalets otillräcklighet för företagets fullbordande vållade ett plötsligt och högst betydligt fallande af Bolagets aktier, hvarefter hela dess tillvaro endast varit ett fortsatt försök att invänta bättre tider. 3:o Att Bolagets Direkt, bestått af 2:ne afdeln., den ena i England, den andra i Sverige, hvilka hvardera för sig fattat beslut, och af hvilka den Engelska haft förvaltningen af Bolagets penningeaffärer, som således helt och hållet varit undandragna den Svenska Direkt:ns kontroll, ett förhållande som förorsakat arbetets planlösa bedrifvande och andra administrativa misstag, emedan Svenska Direktms beslut alltid måst bero af de penningereinisser, som från England erhållits. 4:o Att de Engelska Direktörerne och deras vänner disponerat hvarje Bolagsstämmas majoritet, i följd hvaraf någon ändring af ofvannämnde förhållande icke kunnat vinnas, och för det 5:o att
Bolaget varit utsatt för allmänt kända storartade bedrägerier.
Hos Bolaget ligger således efter min åsigt ej direkte skulden till, att det ej kunnat fullgöra sina åtaganden, och synes mig att Svenska Staten eller enskildte personer, utom aktieegarne, hittills af Bolagets tillvaro och verksamhet icke lidit några förluster eller olägenheter, men deremot vunnit flere väsendtliga fördelar, såsom utbildande af opinionen om jernvägars nytta, och möjligheten att dem åstadkomma, införande af penningar i landet, upöfvande af enskildte personers arbetsskicklighet, samt utveckling och spridande inom landet af erfarenhet om jernvägsarbetens utförande.
Det kontrakt som Bolaget ingått med Svenska Staten, synes mig, sedan Bolaget ej kunnat upfylla dess vilkor, vara till Den 21 Januari. 57 inånga väsendtlig» delar förfallet, då detsamma ej fullständigt angifver Bolagets rättigheter och skyldigheter under de förhållanden. sorn nu inlrädt, hvadan jag, då dessa sannolikt förr eller sednare komma att ställas under domstols pröfning, anser, att R.
St. höra hos K.
M. anhålla, att en fullständig utredning af Bolagets ställning till Svenska Staten, så snart som möjligt måtte företagas.
I sakens närvartde outredda skick, anser jag deremot intet annat steg från R.
St:s sida böra tagas i denna fråga, än att på sätt jag tagit mig friheten föreslå, nödiga medel ställas till K.
M:s disposition för inlösande af det ifrågavar:de jernvägsarbete!, om Bolaget erbjuder sådant på billiga vilkor, eller
Staten i sammanhang med sina öfriga jernvägsplaner nu finner det lämpligt.
Statens rätt, att när som helst till sig lösa jernvägen med dess tillhörigheter enl. 11 § af K. M:s Nåd. privilegium för Bolaget, med 25 proc. förhöjning utöfver värdering, finner jag alldeles obestridlig, likasom jag anser Svenska Staten hafva en moralisk skyldighet att om Bolaget så önskar, företasa en sådan inlösen, på grund af hvad i detta ämne förut förekommit.
För den hän delse att den underd. ansökning, som från Köping-Hult-Bolaget blifvit inlemnad till K. M. och af Hondm till R.
St. remitterad, i ett eller annat afseende skulle föranleda till något aftal mellan detta Bolag och Svenska Statsverket, anhåller jag att få uttrycka den önskan, att detta aftal då måtte gå ut derpå, att Staten inlöser banan, då ett sådant erbjudande göres på billiga vilkor; men jag kan icke tillstyrka att Staten, sålänge Bolaget fortfar, ikläder sig några nya förbindelser till detsamma.
Då jag har ordet, ber jag att få fästa upmärksamheten på hvad sorn synes mig vara en formel brist i Direktris ansökn., nemi. att, då fråga är om så betydliga förändringar i Bolagets ställning, som att ikläda detsamma nya åtaganden, och för öfrigt gä ut på en förlängd oktroy m. m., Direktrn icke åberopat den fullmakt af Bolaget, som mäste vara nödvändig för
Direkt, för att kunna uptriida med sådana förslag.
Jag föreställer mig derföre att StatsUtsk. skall hafva svårt i sakens nuvarrde skick åt saken lemna någon behandling.
Men då det är ganska önskvärdt att den mätte komma till ett slut, lärer Utsk. icke fela att tillse det framställningen erhåller den form, som för pröfningen af densamma är af behofvet påkallad.
Gr. von Rosen, Adolf Eugene, anförde skriftligen:
Då öfver den af Direkt:n för K. Svenska Aktiebolaget för jernväg mellan Köping och Hult hos K
M. gjorda underd. framställning om understöd för Bolaget ifrån Statens sida, utlåt, afgafs af jernvägskomitén, deltog jag icke deruti såsom ansedd jäfvig, i egenskap af ledamot i nämnde bolags Styrelse; och jag beklagar, att K.
M. blifvit missledd genom den oriktiga up - 58 Den 21 Januari. fattning, Komitén hade bildat sig både af Bolagets ställning till Staten och af Direkt:s till Komiténs yttrande remitterade, underd. framställning, hvilken finnes ålergifven uti reciten till K. M:s Nåd. skrifvelse till R.
St. i detta ämne.
Komitén har nemi. antagit, att Staten skulle vara förhindrad att, när så lämpligt finnes, till sig lösa jernvägen, hvilket icke kan vara förhållandet, och aldrig af Bolaget eller dess Styrelse (öregifvits.
Som emedlertid endast på grund af denna oriktiga upfattning, K.
M. funnit sig icke böra vidtaga någon åtgärd för medgifvande af hvad Bolaget alternativt begärt, vare sig i fråga om ny garanti för vissa år för ränta utan amortering eller om lån af Statsverket, så får jag med anledn. af denna K. M:s Nåd. skrifvelse och med stöd af 56 § Biksd.-Ordn. härigenom vördsamt väcka den motion: Att It.
St:r måtte bevilja ofvannämnde Bolag ett understöd ifrån Statens sida, vare sig medelst förnyadt meddelande af en räntegaranti eller ock genom lån till det belopp, Bolaget begärt, och på sådane vilkor, som kunna för andra allmänna arbetens befrämjande varda af 11.
St. vid innevar:de Riksdag bestämde.
Efter upläsningen häraf tilläde Gr. von Rosen:
Då jag har ordet må det tillåtas mig upläsa en kort pro memoria, sorn jag tog mig anledn. lemna mina kolleger i jernvägskomitén, enär de, ehuru jag icke var närvar:de vid öfverläggningen, likväl hade godheten meddela mig det hufvudsakligaste af deras första bestämmelser.
Den torde möjligen något uplysa förhållandena, då den, som jag har sett, äfven verkade något på de andre ledamöterne af jernvägskomitén.
Pro memorial] lyder sålunda:
Vid bedömandet af den framställning, som Köping-Hultsjernvägsbolaget gjort om Statens medverkan till jernvägsföretagets fullbordande, äro flere förhållanden att taga i betraktande.
Frågan, huruvida denna jernvägsanläggning är af den vigt för landet och den stora rörelsen, att den kan anses förtjent af, eller i någon mån berättigad till det understöd, Staten i många andra fall skänkt åt företag af större omfång och mera allmän nytta — denna fråga torde få anses till fullo besvarad genom R.
St:s vid 3:ne Riksdagar och K.
M:s vid mångfaldiga tillfällen derom uttryckta mening, den der grundat besluten om det understöd från Statens sida, hvilket ofvannämnde Bolag numera förverkat, och om hvars återfående i en eller annan form Bolaget nu anhållit.
Att företaget i sig sjelft förtjenar att af Staten med dess understöd befrämjas, lärer således kunna utan tvekan antagas.
D en 21 Jan uari. 59 Är då det Bolag, hvilket blifvit för denna jernvägsanläggnings utförande oktroyeradt, oförtjent af Statens biträde till företagets fullbordande?
utgör helt naturligt den andra frågan, som bör besvaras, innan sättet för ett sådant biträdes meddelande kan tagas i betraktande.
För bedömandet häraf torde några omständigheter böra framhållas, hvilka hos do fleste kanske undgått upmärksamheten, eller äro mindro allmänt bekante.
Såväl vid Statsbanornes byggande som ock för de enskilda jernvägar, som byggas med Svenska kapitaler. måste under närvaride förhållanden — oeh dessa komma säkerligen att till det mesta qvarstå ännu i 10 år — en stor del af öfverbyggnaden (skenor m. ra.) äfvensom rörelsematerielen och annat mera köpas utifrån, belöpande sig enl. komiténs egen beräkning lill B:dr 150,000 b:ko per mil, men i min tanke till vida mera.
Då ett omfattande system af Statsbanor och sannolikt äfven en myckenhet enskilda större och mindre jernbanor komma att samtidigt utföras, är det icke att förmoda, det denna tillökning uti importen, upgående till kanske några mill.
H:r b:ko om året, skall kunna beläckas af våra exportvaror, i hvilket fall bristen måste godtgöras med reda penningar d. v. s. genom utförsel af de ädla metallerne, hvilket åter icke kan ske utan på bekostnad af landets rörelsekapital, som mäste lida en motsvarande förminskning.
Hvad inflytelse detta skall hafva på den allmänna rörelsen i landet, dä en sådan guld, och silfverexport fortfar i flere år, lemnäs åt en hvar att bedöma.
Det är endast genom utländska lån, olägenheten deraf kan förebyggas.
I motsats härtill har Köping-Hults-bolag icke allenast utan kostnad för landet hit infört alla de effekter, som erfordras för öfverbyggnaden, d. v. s.. om man endast afser det hittills utförda arbetet, värdet af en mill., R:dr b:ko, efter beräkningen af R:dr 150,000 per mil, utan äfven hit indragit och i arbetskostnaden m. m. nedlagt circa 1 500,000 lt:dr b:ko hvarigenom detta Bolag således ökat Sveriges kapitalförmögenhet med 2^ million R:dr b:ko, i st. att förminska densamma eller föranleda en minskning af landets rörelsekapital.
Genom den lättnad, detta jernvägsföretag beredt ortens rörelse, äfven i den ringa utsträckning, hvari detsamma blifvit fullhordadt, har bolaget gifvit åt produktionen en besparad arbetskraft, som inom årets slut säkerligen upgår till ett värde af omkring 300,000 R:dr b:ko.
Vidare har endast genom biträde af Köping-Hults-bolagets materiel det blifvit möjligt för Nora-Ervalla-bolaget att få sin jernväg ballastad och bragt i det skick, att den kan trafikeras, hvilket eljest säkerligen icke i år kunnat åstadkommas.
Eli serskild, till sin betydenhet icke beräknelig, vinst har ock blifvit genom Köping-Hult-bolaget beredd åt landet i det kapital af kunskaper och erfarenhet, sorn en hel mängd Ingeniörer och underordnade personer i Bolagets tjenst förvärfvat, 60 Pen 21 Jan u ar i. af hvilka de fleste,, sedan de hos Bolaget fått åtminstone sin första bildning såsom jernvägs-ingeniörer, öfvergått till Statens jernvägsbyggnader, som altså i första rummet skördar frukterna af denna Bolagets plantskola.
(Ibland sådane telningar derur får jag nämna Hrr Nordenfelt, Richert, Wennerström, Koos, Astrand, Sahlbom, Henström, Sturzenbecker m. fl.) Slutligen torde den anmärkn:n icke heller vara utom sin plats, att, om — såsom man ofta har godheten yttra — jernvägsfrågan blifvit af mig i vårt land framryckt åtminstone ett tiotal af år, detta endast varit möjligt genom det stöd, jag haft af det utländska kapitalet; ty hade jag kommit utan detsamma, sannerligen det hade varit möjligt att genomdrifva jernvägsfrågan så som skedde.
Detta kapital representeras af Köping-Halts Bolag, som altså måste ega rätt att tillegna sig en del af den förtjenst, man har godheten att tillägga mig i fråga om jernvägssakens framgång i vårt land; och att icke tillerkänna ett Bolag, som varit af så mycken nytta för landet, och hvilket hittills icke fått någon direkt hjelp af Staten, lika rätt med andra sig bildande
Bolag till biträde och understöd från det allmännas sida, skulle väl vid sådane förhållanden vara temmeligen orätt ' O vist.
Att Bolaget icke upfyllt de för detsamma vid oktroyerandet, och sedermera bestämda vilkor, i fråga om tiden för arbetets fullbordande, har berott på fel och bedrägliga fötbållanden vid förvaltningen af Bolagets penningefillgångar, hvilket faller detsammas
Styrelse eller individer deraf till last, men icke kan tillräknas Bolaget sjelft; hvarföre också icke Bolaget i sin helhet kan hafva förverkat den välvilja frän det allmännas sida, hva rpå detsamma, såsom jag tror mig hafva visat, eger så rättvisa anspråk.
Frågan huruvida, bolaget må vara förtjent af Stålens biträde till jernvägsanläggmngens fullbordande, torde få anses härmed besvarad, och således sättet för detta biträdes meddelande kunna lagas under skärskådande.
1 sin und. ansökan lill K.
M:t har bolagets
Direktion framställt särskilda alternativer i delta hänseende, nemi. antingen återställande af den förverkade räntegarantien och bolagets återinsättande uti alldeles samma rättigheter, som det egde 'före sisth års'slut, med allenast en lämplig utsträckning af den förjernvägsanläggnirigen föreskrifna byggnadstid; eller ock tillerkännandet af everldelig eller åtminstone till 99 år utsträckt besittning af jernvägen med allt hvad dertill hörer samt räntegaranti under 25 år för 4 proc. å anläggningskostnaden: eller slutligen jemte enahanda besittningsrätt, beviljandet af ett lån utaf Staten till lika belopp och med lika vilkor, som blifvit Gefle-Dahlabolaget vid sista Riksdag beviljadt.
Om företrädet emellan dessa alternativer kunna åsigterna vara delade, allt efter den synpunkt, ur hvilken en hvar betraktar sa - Ren 21 Januari. 61 ken.
För min tiel tvekar jag ej att gifva min röst för det sista af dem, eller biträde medelst ett lån af 1,600.000
R:dr b:ko på de vilkor, som för Ge lie—lia lila bolaget äro bestämde och med de modifikationer, som af Direkt:n föreslagits.
Som bolaget icke önskar att få lyfta någon del af lånet förr än jernvägen är öppnad för trafik mellan Orebro och Nora samt jernvägen då i värde representerar en laugt högre summa, än det lån, som är i fråga, hvarförutan länet, i den nion, det utfaller, uteslutande användes till banans vidare utsträckande och fullbordan, kan icke något tvifvel finnas, att ju jernvägen med dess tillhörigheter utgör en fullgod säkerhet för det ifrågasatta lånet; och nödiga kontroller för detsammas riktiga återbetalande kunna, vid beviljandet deraf, till Statens ytterligare betryggande dessutom föreskrifvas.
Jag skiljer mig äfven ifrån Kongl. Jernvägs-Komitéen i det afseendel, att jag anser, det inlösande af jernvägen för Statens räkning under Octroytiden må ske efter expropriations-lagens grunder eller efter mätismanna ordom, med iakttagande vid liqviden, att hvad af det omförmälda Statslånet kan finnas då oguldet, ifrån den sålunda fastställda lösningssumman i främsta rummet afdrages.
I öfrigt torde jag med afseende på hvad Komitéen i dess afgifna Memorial yttrat rörande taxan, höra fästa upmärksamheten derå, alt taxebestämmelserne för Statens banor icke lämpligen kunna utgöra en norm för enskilde bolags trafik-taxor, enär Staten icke behöfver, såsom de enskilda ägarne, beräkna en direkt iukomst af sitt i vägen nedlagda kapital, utan hemlar sin ränta derå på indirekt väg af den stigande allmänna välmågan i landet; till följd hvaraf också Staten kan sätta sin taxa så lågt, att, ifall den skulle tillämpas jemväl å de enskilda banorna, upkomsten af sådana och beståendet af redan tillvarande associationer för dylikas utförande och bedrifvande göres alldeles omöjligt.
De bestämmelser, Köping-Iiult bolagets previlegium innehåller i fråga om taxans upgörande, synas mig upfylla sitt ändamål så väl, att, i min tanke, någon förändring deri ej kan vara behöflig eller till nytta ledande, Jag anhåller att denna min promemoria måtte jemte min motion få åtfölja den Kongl. Propos:n till Utskottet.
Hr von Troil, Samuel Gustaf: Sedan K. M. i Dess nu föredragna Nåd. skrifvelse förklarat
Sig icke kunna understödja det af bolaget väckta förslag att genom ett eller annat alternativ erhålla R.
St:s ytterligare biträde vid utförande af banan mellan Köping och Hult, har den siste värde talaren med åberopande af 56 § R.
O. sökt att få samma fråga, under form af enskild motion, dragen under R.
Ehuru jag icke vet huruvida denna under
Riksdagen inträffade händelse kan anses vara af den beskaffenhet, att Gr.
Rosens anförande kan såsom enskild motion remitteras till StatsUtsk., anhåller jag dock att få förklara, det jag hoppas, att Utsk. med all den varsam - 62 Den 21 Januari. het saken kräfver, måtte behandla denna fråga, och deråt lemna all nödig upmärksamhet.