Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Väl ser jag ock, att sjelfva behofvet förr eller senare skall janina den tärande Classen till behörig proportion mot den närande; men skillnaden synes mig blifva den, attoni öfvergångångarne förberedas genom Styrelseåtgärder och verkställas genom allmänna tankans utbildning och ett på örverläggn:ng grundadt handlingssätt, så blifva de nyttiga för Samhället, befordra allmän odling och allmän välmåga; och att, om de deremot skola tillvägabringas af ett till nöd uppgående allmänt behof, hafva de intet annat inflytande på allmänna Den 5"
9r 7 ställningen, än att bilda en stor tiggareclass; som hvarken duger till intellectuelt eiler raaterielt arbete.
Jag anhåller, att detta mitt vördsamma Memorial må communiceras med de öfriga respective RiksStånden och remitteras till Economie- och StatsUtskotten, med anmodan, att de värde Herrar och Män, som utgöra dessa Utskott, må, om afsigten gillas, tillägga flera till ämnet ledande ^åtgärder, sorn jag enskildt icke insett.
Ro 3» Herr Lagerhjelm, Pehr:
Mängden af de motioner, som nu länge fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, borde afhålla mig från att öka deras antal, och binda mig vid den tystnad jag hittills iagttagit.
Men jag skulle ej förtjena dea rättighet jag nu utöfvar, om jag ej vågade underställa Högloft.
Ridderskapets o h Adelns bedömrnande den undersökning jag företagit angående vigtigaste kåremålen tor Rikets Högloft.
Ständers åtgärder vid detta Riksmöte; mätte min rena vilja mötas af c-tt mildt be~ dömande!
Gifves det någon verklig grund till den allmänna klagan man här ofta upprepat ? så bör denna grund först och främst häfvas.
Der - Pen g 8 Februarii. past torde Rikets ställning i afseende på dess myntväsende och förmåga att fullgöra Statg-
Den förlägenhet i allmänna rörelsen, som flere Riksmöten varit föregifven, synes i afseende på jordbrukaren, hvarken vara ogrundad, eller hans ensak.
Man invänder väl, att klagan är gammal, tillhört alla tider 3 att den är enskild och icke allmän och hos dessa individer en verkan af försummad hushållning eller öfverflöd.
Men fortfarandet af jordbrukarens oförmåga att fullgöra åtagne betalningsförbindelser, synes icke medgifva att man fattat det onda som man velat afhjelpa i roten, och den omständighet att jordbrukarens belägenhet icke förbättras utaf ymnoga skördar, synes hvila på grunder som äro utom kretsen af enskilda åtgärder.
Det vore i sanning värdt en serskild utredning, om det med skäl kunde sägas, jordens välsignelse under fredeslugn icke kunde förmå att lyfta Riket till ceconomiskt välstånd, Myntväsendet åter har länge väckt Ständers uppmärksamhet och Kongl, Majit har i detta ämne förordnat en Comité, hvars handlingar till StatsfJtskottet blifvit i Nåder öfyerlemnade, De stridiga, ja rakt motsätta tankar sorn i detta ämne förekommit, utvisa åtminstone att dess behandling icke erhållit den klarhet, sorn förmår att hildia ett allmänt omdöme, Den 28 Februarii» SfatsVerkets tillstånd är ingalunda tillfredsställande.
Sannolikt förestå oundvikeliga utgifter och flere anslag, sorn Riksens Ständer bifalla; och likväl finnas inga opåräknade tillgångar af betydenhet, efter hvad som hittills synes hafva visat sig.
De utomordenteliga behof, som vid sista Riksdagen påkommo kunde af öfverskotten bestridas3 sådape finnas nu ej af betydenhet, Om orsaken till den gäldskyldige jordbrukarens förlägenhet ensamt berodde på spannemålsprisernes låghet, så skulle likväl innehafvaren af spannemålstärande
Verk deraf skörda en gifven vinst, samt arbetaren lyftas till välstånd, hvarigenom Riket i det hela icke kunde sägas gå miste om fördelen af ymniga skördar.
Men om spartnemåls-prisernes hastiga fall icke kan draga med sig nedsättning uti arbets- och dagsverkspriser; om vidare arbetarens lynne förleder honom att i beqvämlighet förnöta den arbetstid, sorn i anseende till spannettiålsprisernes hastiga fall icke behöfver användas tili förtjenst; om Borgenär i anseende till vacklande vahrupriser icke kan bedöma Gäldcnärens ställning; om capital saknas hos producenten och beräkningsgrunder hos handlanden att magazinera spännemål; om sädens vanpris medför en ökad opfuductiv consumtion genom vanvård eller slösaktig lefnad: samt slutligen nya eller mera utvidgade handtverk, slöjder och näringar icke upptaga dst öfverskott af spännemål, som möjeligen Kunde e ter fl.re års yranoge skördar äga rum j g 20 Deli 2§ Februarii, så torde den klagan nian spörjer icke sakna grund.
Bristande afsättning tillkännagifvsr antingen öfver-productiun, eller att enskilda spänne mais-upplag icke göras', dea förra bör upptagas af näringar eller export; det senare ersättes icke nu af någon allmän Magazins-Inrättning.
Kunde producenten hålla på vahran, så folio icke priscrne genom nöd-afsalu , men utskylderae medgifva icke eget handelsförlag och misstroendet i peaningerörelsen drar penningen från honom.
Detta misstroende kan bestå dels uti långifvarens osäkerhet huruvida låntagaren kan och vill betala, dels uti fruktan för vacklande uti myntets värde.
Till följe häraf anser jag den klagan man spörjer och omtalar, möj-, ligen innebära en eller alla af följande omständigheter; -9 i:o.
Att enskild spannemålshandel icke äger rum, samt att capital saknas för spannemåls-producenter ellar förråds-innehafvaren att magasinera den spannemål, som icke kan afsättas till skäliga priser. 2:0.
Att handtverk och Fabriker icke upptaga det öfverskott af spannemål, som genom ymnoga årsväxter kan uppstå. 3:0.
Att Jånfagares gensträfvighet mer understödjes af Författningarna rörande lagsökning på pant af fast egendom, än på personer. jDen 23 Fehruarii. 921 4:0.
Myntets vacklande varde.
Alla dessa omständigheter verka ät sami ma led, nemligen till spannemålsprisers öfverdrifna föränderlighet, deraf slösaktig consuintion och minskad arbetsdrift vid ena ytterligheten (vanpris) samt onödig g**annemålsimport vid andra ytterligheten (ofverdrifna priser.)
Den enskilda spanneniålshaadein har uppliördt till följe af Magazinslnrättrwngens verkan såsom handels-institut, Inrättningen bör alltså upplösas, äfven otn man icke kände eller icke ville taga i betragtande de stort förluster som densamma i flera hänseenden tillfogat riket, jag åberopar Riksens Ständers Revisorers berättelser samt Friherre Bjömetjernas yttrande i Finance-Comittéen.
Men handlandens capital åro icke genast disponible i denna väg; säkra beräkningar förutsätta erfarenhet ; denna saknas och den enskilda handeln träder varsamt (d. v. s. i början i smått) in på en obanad stig.
SpamiemaSsägaren bör alltså kunna belåna sitt förråd; och häraf har jag fallit på följande motion: N;o i, 1. §•
Emottagande , envändandet och redovisandet af Kronans behållna spannemålsintrader öfverlemnas till StatsContoiret, tillika med nödig spannemåls-inventarium och magazinsruin.
Hvad deraf framdeles kunde öfverskjuta vartyade Arméens och Flottornas årliga behof » 9
Uppköps- äfvensom försälj— nings-priserna torde böra bestämmas af Kongl. ]Vlaj:ts och Rikets KammarCollegium och StatsContoir. 3. §■ MagazinsDirectionen inventerar och afletnnar genom behörige Embets- och Tjenstemän samt redovisar aila Magazinslnrättningens öfrige tillgångar, af hvad namn de vara må inför Riksens Höglofl Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, hvarefter MagaziusDirectionens och alla underlydande tjenstemäns förvaltning och åtgärder komma att behörigen granskas och slutligen Magazinslnrättningen helt och hållet upplösas. 3- §■ Riksens Höglofl.
Fullmägtige i RiksgäldsContoiret realisera alia dessa tillgån* gar med undantag af byggnader och platser, sorn till magazin kunna användas; hvarvid likväl iagttages att ett belopp af too,000 tunnor säd bibehålies, hvilket in natura bör förvaras, hälst i sådane förråder hvilka äro beqvämligen belägna dels för de provincer, hvarest undsättning kan blifva nödig; dels lill di - jDen 28 Februarii. 923 sposition vid inträffande krig.
Fullmägtige äge, att till förvaltningen häraf, antaga nödig betjening.
Dessa medel insättas i Riksens Ständers Bank.
Statsutskott meddelar närmare föreskrifter om utförandet i allmänhet samt bestämmer ett minimipris i afseende på spannmåls- och brännw vinsbehållningames afyttrande.
Brännvinsbrännings och Distilleringsrättigheten i Stockholm, Götheborg och Carlscrona öfverlemnas till enskildt utöfning, antingen genom arrende eiler afsalu, jemte dithörande inventarier, behållningar och byggnader; hvarefter denna Fabriksinrättning må skiljas från allmän utöfning.
Dock likväl lärer försigtigheten härvid fordra, att byggnademe icke afyttras förr, än erfarenheten hunnit bestämma de platser, hvarest Spannmålsmagazin egentligen behöfvas, samt beloppet af det magazinsrum, som kan erfordras Äfvensom att, enär magazinsinrättningen skiljes från Brännvins behållning, dervid iagttagas bör, att Kronoförråderne upptaga nödigt qvantum deraf, samt öfvertaga kärl och förvaringsrum till sådant ändamål, emot ersättning efter gångbart, fritt pris. 4» §•
Jemte det creditiv på Banken af 2 millioner R:dr, sorn Riksens Högloft.
Ständer upplåtit MagazinsDiiectionen, och hvilket vid berörde inventering öfverflytta.*? uppå Riksens S:änders Fullmägtige i RiksgäldsContoiret, bör St! ytterligare Lånebiträde stor 1 million R:dr 92i Den 23 Februarii» Banco af Banken meddela, hvilket vä! icke torde behöfva helt och hållit anlitas, men dock såsom fond för cbiigatioaers inlösen, må gunila utlemnas. 5. $. I den män behållningen af Spannmål, med undantag af de 100,000 tunnorne sorn böra ia natura förvaras och dem MagazinsDirectionen från sig inventerat, af Fullmägtige hunnit realiseras; böra Fullmägtige upphandla förbisdelser å torkad spannmål af viss minimi vigt pär tunna-
Uti dessa förbindelser skall utgifvarera tillförbinda sig, att under högst arne års tid, oafbrutet hålla spanoemålen tillhanda, samt efter viss uppsägningstid, å föreskrifven ort, vid äfventyr af upphandling å Kronoauction för invisning® utställarens räkning, samt ansvar efter lag, jemte vissa procent i straffböter, under den tid spannmålen varit oiofligen begagnad, för uppfyllandet hvaraf vederhäftig borgen ställas bör* Uppköpet häraf bör hälst ske i ymniga år, då Spannmålens pris fallit under något af Riksens Ständer stadgadt minimipris.
Skulle sädén under arne års tid icke disponeras, förfaller invigningens kraft och verkan; hvaremot det åligga Fullmägtige, att inom denna tid öfvertaga invisningames fullgoda innehåll, till användning eller magazinering.
Beloppet af sådane in visningars uppköpande bör ungefärligen utgöra 100,000 tua» mor, på det att detsamma, jemte hvad in na - r
Den 28 Februarii, gsS tura förvaras, må utgöra högst 300,000 tunnor. 6. §.
Tili detta uppköp böra Fullmägtige icke använda den uti Banken på förestående sätt uppgifoe tillgång, utan använda den samma såsom fond för invisningärs utställande på 100 å 1000 R:dr Riksgäldssedlars belopp, iöpands med arne procents ränta, samt förfallne till inlösen 1 å 3 månader efter i RiksgäldsContoiret till inlösen skedd uppvisning, hvarpå således må bero3 huruvida desamma såsom för, fallne emottagas i Kronouppbörd eller icke. 7- §•
Likasom för TaxeringsComitéer, böra i hvarje ort, hvarest uppköp eller, på sätt här nedan stadgas, beläning afspannemål förekommer, fyra, till Taxeringsman valbara, utses, hvilka utan arfvode, dock emot ersättning af rtsekostnad, förmodas åtaga sig hithörande å,' liggande.
Dessutom åge Fullmägtige att utse den femte, frälse eller ofrälse, valbar eller icke valbar, som å deras vägnar bevaka det all •« mannas rätt, för ordet inom Comitéen, ansvarar för sädens vårdande, äger utse betjening, som aflönas, samt sammankalla Comitéen.
Inför den samma förekommer alla anbud, låneansökningar samt öfrige ärender i detta hänseende, och böra de flästas tankar utgöra dess baslut.
Dock böra minst jtne ledamöter tili - $26 Den 28 Fehruarii. städesvara.
I händelse af lika röstetal, galle ordförandens mening, eller i hans ställe deri ledamots af Riddsrskapet och Adeln som tillhör Comitéen eller, i dennes frånvaro, leda^ motens af PrästeStåndet, tanka.
Myndighetens uppkomst och upplösning, beror uppå Riksens Ständers Fullmägtige. 8. §.
Fullmägtige böra genast låta genom sak^ kunnige män, eller utsättande af prisfråga , utröna rätta byggnadssättet af torkinrättningarj i hvilket hänseende, den af framlidne Presidenten Edelcrantz uppfundne och i Kongl. WettertskapsAcedemiens handlingar beskrifne Torkcylinder, efter all sannolikhet, kan till verkställighetutan, fara, genast föreslås,då endast sådane rättelser i dimensionerne ,Cylinderns lutning, hastighet och värmgrad utrönas, hvilka blifva nödiga för behofvets storlek, Spannmålens sort eller ändamålet med dess förvarande, (till ej£4 till utsäde eller brödföda) sådane torkinrätt“ ltingar böra anläggas vid hvarje magazin. 9. i Till aflöningsr, obligationers inlösen, ortlJ kostnader m. in. i och för de ändamål Riksens Ständer i detta hänseende kunna åsyfta, bör en serskild cassa inrättas uti RiksgäldsContoiret; hvarest Bancosedlar efter behof bö* fa vara att tillgå, så långt creditivet räckef.
Den S3 Februarii. 92? io. §, Den spannemål som enligt 3 och 5 §. skulle komma att disponeras af Fuilmägtigej bör tillhandahållas Kongl.
Majtt, såsom utgörande en del af det creditif, sorn Riksens Ständer lärer deis i afseende på krig, dels på utomordentelige behof (såsom missväxt) ställa på RiksgäldsContoiret.
Omsättning af Kronoförråden bör ske genom afyttring på auction t. ex. to.eoo Tunnor årligen, i Junii månad då blifvande skörd karl bedömas, samt genom användande till allmänna arbeten, Läger, m< m.
Försäljningen bör ske på hvarje magazinsplats, och vara lika, årligen. 11. §.
Krono-Magazinerne i Riket rymma 170 å 200.000
Tunnor rå säd, eller 340 å 400,000 Tunnor torkad.
Deraf upplåtes Magazinsrum till 40 i 100,000 Tunnor torkad, eller motsvarande qvantum rå säd, till StatsContoirets disposition; Magazinsrum till 100,000 Tunnor, att förvaras in natura under Fullmägtiges förvaltning på sätt 3 §. stadgar, samt till 200.000 tunnor torkad säd för pantsättning och belåning, Vid alla sistnämnde Magasin, böra torkinrättningar anläggas, hvilka innehafvare af spannemål, må begagna, emot afgift.
Torrkad säd tår inlefvereras och belänas under följande vilkor: 9^8 Den 28 Februarii, 0) Afgifts erläggande för sädens be-* handling b) Att »aden ar torr, ren, oskämd, o bränd och af viss vigt per tunna, bestämd för olika årsväxter och locala förhållanden. r) Endast Råg, Korn och Hafra belänasj samt endast till jemna ioo:de tal af någotdera slaget.
Sadén emottages och utgifves antingen efter mått eller vigt, hvdketdera som lämpeligast och rättast vara kan.
I båda händelserna bör viss afskrifning äga ram. d) Panten belånas emot 3 procents ranta,’ högst på 2:ne år.
Skulle densamma efter sådan tidsförlopp vara odisponerad; behandlas densamma på sätt här nedan stadgas. e) Till pantens beläning fordras ett, af localmyndigheten undertecknadt samt af närmaste tjenstemannen vid Magazinet contrasigneradt, levereringsbevis som granskas och efter öfverensstämmelse med föreskrilne vilkor, godkännes.
1 afseende härå, böra Otdföranden jemte nyssnämnde tjensteman förvara hvar sin nyckel till magazinet, samt ansvara, under viss afskrifning, för beloppet, så vida ej genom eldsvåda, inbrottsstöld, eller dylike händelser, hvilka icke kunna förutses eller förekommas, brist uppkommer, hvilken må drabba inrättningen eller upphofvet.
För kortare tid åge Fullmägtigc, alt i Ordlörandens ställe förs ordna Ben 28 Felruarii. 9 29 ordna någon af myndighetens öfrige ledamöter,’ hvilket! då, jemte MagaZinsförvaltaren ochOrdföranden, träde i ansvar. f) Den som ett så beskaffad! originalbevis öfver Magasinerad spannemål, stal dt på hans namn , elier på honom transporteradt, i händer häfver och derpå lån taga vill, skall erkännas och anses för rätter ägare till panter, , som sålunda på intet sätt kan annorlunda disponeras, än till låns erhållande i Riksens Ständers RiksgäldsContoir. g) Emot alh lån å magazinerad säd, bör jemte inmätningsbeviset, låntagaren gifva sin skuldsedel etter föreskrifvet formulair, löpande med 3 procents ränta under belåningstidcn, och ställd på högst a.'ne års tid, alltsom Fullmägtige kunna pröfva nödigt, så att panten kan förvaras öfver ett kommande års skörd; och derest låntagaren sjelf icke är i Stockholm, åligger honom att låta ortens beläningsComité, sorn beviset utställt, under skuldsedelen intyga att den är med hans egen hand skrifven och underskrifva, och att lian är ratter innehafvaren af inmätningsbeviset. h) Beläningspriset uppå spannemål bor vara från halft till tvåtredjedelar af hvarje ort markegå ngspris, beroende uppå Fullmäg tige att efter sig företeende omständigheter stadga detta pris lika med endera eller emel Bil' till Ridd. o. Ad, Pr. 1 Band. 59 93® Den 28 Februarii, Ian nämnde gränser, hvarefter detsamma bör, ef4 ter allmän kungörelse i orten tjena till efterföljd. i)
Lånet meddelas uti RiksgäldsContoirets 2 procents reverser, ställda tili inlösen med bancosedlar j å 3 månader efter presentation, samt uppå minst 100 och högst iooo R;dr Riksgäldssedlar.
Lånebeloppet kommer allt-- så att utgöras af det jämna roo:de-fal lLdr Riksgäldssedlar, sorn är lika med, eller närmast under det efter ofvan stadgade grunder, mot panten svarande lånebelopp. k) Derest låntagaren skulle inbetala hela eller större, eller mindre del af länet, jemte upplupen ränta, vare sig med nämnde reverser, fastän ej förfallne, eller gångbart mynt; skall det vara honom deremot tiliåtil att utbekomma det deponerade, eller emot insättningssumman svarande, tunnetal af panten} dock det sednare endast i jemna tiotal tunnor.
Till sådant ändamål böra RiksgäldsContoirets
Fullmägtige utfärda behörigt insättningsbevis, som af låntagaren uppvises i beläningsComi-f téen, hvarest föreskrift meddelas för lyftning af panten, till föreskrifvit större eller mindre belopp.
Riksens Ständers Fullmägtige meddela BeläningsComitéen en gång i hvarje månad, lista på dem som utföst lånesäd , samt belopp pet som till följe deraf får lyftas. 0 Å förfallodagen äga RikegäldsContoi - Den 28 Februarii. 93* reis Fullmägtige magt, derest panten icke blif-i vit till Capital, ränta och behandlingsafgif be* tald, densamma försälja; antingen genom iu-t ction till den mästbjudande, eller eljest till de£ pris, sorn i orten blifvit kur,gjordt, alltsom Fullmägtige sådant bäst och nyttigast pröfva, Och taga deraf sin betalning! till capital , räntagoch förordsakade omkostnader, af hvad namn de vara må, till lånets indrifvande.
Öfverskotta stånde pantägaren tillhanda i Con*. toiret. 12. §
Till sådan? lån må Fullmägtige endast använda räntelöpaoöe invismugar, pä sätt här ofvan blifva föreslagit. i3 §.
Skulle någon spannemåls innehafvare i eget brandförsäkradt magazin, vilja ställa sitt inver.tarierium under sådan tillsyn och vård, samt underkasta sig sadune villtor, som här 932 Deri 28 Februarii. ofvan i allmänhet blifvit föreskrifna eller Rik3 sens Ständers Fullmägtige kunna pröfva nödigt att äska-, bör han äfven tillgodo njuta ofvannämnda förmån medelst spannemåls pantsättning och belåning i oftanämnde myntsort; så framt han derföre kan ställa godkänd borgen. 14 §•
Till följe af 4tde puncten, äga Fullmägtige såsom fond till desse invisningars inlösen, till en början 1, men framdeles 2*3 millioner.
Invisningens belopp måså rättas att fonden minst uppgår till § deraf; dock aldrig öfverstiga 4 millioner.
I detta afseende må Full* mägtige äga att inställa belåning, derest så skulle pröfvas nödigt; samt i allmänhet dermed så försigtigt förfara, att inlösen alltid kan verkställas
Skulle emot all förmodan sådant inträffa, må det vara Fullmägtiges åliggande och rättighet, att uppsäga så 6tor andel af hvarje låns belopp, sora kan erfordras; hvilket belopp en månad efter delfåendet af sådan uppsägning ovägerligen bör inbetalas eller panten 1 annan händelse varda underkastad hvad Bancoförfattningarne i thy fall stadga och förmå.
Denna motion torde till Stats- ochBancoUtskotten böra remitteras.
Det uti denna motion förekommande creditmynt, ställt på sädbehållning, får jag tillfälle att närmare betragta vid frågan om myn - Den 28 Februarii. 933 tets vacklande värde.
Här kan jag endast afse införandet af enskild spannemålsharadel och magazinering hvartill Staten i början måste bi* träda; dels derföre att Scandinaviens physiska beskaffenhet blottställer detta land för större och oftare påkommande missväxter än andra länder} dels emedan den enskilte här mindre, ledes af industri, samt kanske i allmänhet är fattigare än i andra länder, möjligtvis af det allvarliga skäl, att förhållandet emellan närande och tärande classerna. äfvensom skattdragande och Statsbehof här är mindre än i andra länder; och slutligen påkallar Statens bemedling i början, för att åstadkomma enskild handel och magazinering, af den villervalla sorn allmänna magazinsinrättningen förordsakat i denna gren af industrien.
Om svek och olyckor äro oski i j ag t i ge från magazinsrörelse, så bör denna af mig vördsamt föreslagne, likväl medföra dem i ringaste mått, ty administrationen hvilar mera på förtroende än aflöning.
Till förlusters bärande finnes i öfrigt fond uti ränteskilnad.
Om det i allmänhet är en sanning att förnaeme för ali administration uti den civilicera. de verlden hota i sin fortgång att förtära allt det lif, som i dessa förmer skulle kunna uppenbara sin tillvarelse, och att en återgång till enklare former för administrationen lika högt påkallas af tidens kraf, sorn upplösningen klart erbjuder sig meddelst municipalstyrelsers införande, så torde det förslag jag här lågat framlägga till utförandet af Statens biträde Den 28 Februarii, vid enskilda spannemålshandelns och magaz!ne; ringens införande, förtjena begrundning samt sjelfva sättet förtjena förtroende och vara värdt att försökas.
Det förtroende hvar med man synes så handlöst vara färdig att kasta sig i en obestämd frihets idés okända sköte, tillhör tidenoch för. tjenade en allvarligare utredning i stället för ett flygtigt vidrörande, hvarmed jag här måste åtuöjas.
Likväl kan jag icke förbigå den anmärkning: att de allmänna begrepp, hvarpå rikens och folkens välgång grundas, vare sig i större elfer mindre mått (och i fråga om princip är slit stort eller allt smått) icke utan vårdslöshet kunna lämna6 outredde; att en utredning af det allmänna, obegränsade frihetsbegreppet upplöser detsamma uti formlöshet; att till exempel en obegränsad handelsfrihet, en enskild E3nkinrättning m. fl. den blinda liberalitets— idéns blommor, medför en circulation af industri och mynt, som tillhör verlden först och Staten sedan, då deremot ali enskild verksamhet tillhör Staten först och verlden sedan; att likasom bloden löper i hvarje enskild persons ådror och Statens lif icke hvilar på någon allmän circulation af detta lifs-ämne, utan på fullt bestämda individers sammanverkan, så måste äfven national-industrien och dess motsvarande (myntet) äga en fullt bestämd circulation inom Statskroppen och under vissa gällande Stats-former, inverka på verlden. jag skulle för att återkomma till den användning af denna princip som tillhör ämnet, icke våga lemna ät handelns ädelmod, det vill säga anförtro åt den oinskränkta frihetsprincipen, ScanJ Den 28 Fehmarii. 835 dinaviens bihof af bröd, vare sig att detta behof uppstår genom missväxt elier krig, och derigenom blotta Kongl. Majit på allt kraft att räcka en Faders vårdande hand åt sitt folk, då hungren infinner sig vid inhysningens dörr, eller främmande magter vilja sluta Scandinaviens frihet i sina kalla armar.
Någon invänder att
Statens biträde snart blottar sin vanmagt , då flere på hvarannan följande ymnoga skördar tillkännagifva verkligheten af spatinemålsproduction utöfver rikets behof-
Om så är eller blir; då inträder tydei ligen dels export dels utvidgning af spanrtesnålstärande verk och anläggningar inom riket.
Men säger man, spannemålens export från detta till främmande länder, betungas både af lång transport och af Svenska handelns egen. skap att, vare sig af brist på förtroende, skicklighet eller capital, lägga i verldshandelus väld.
Denna omständighet trycker ned priserna vid tillfälle af inhemska sädens export, så att den allmänna klagan här inträder till sitt andra moment nemligen att näringarne icke upptaga det öjver&kott af spnnnemål som genom ymnoga årsväxter möjligen kan upp flå.
Utom bergshand teringen och åkerbruket, idkas inom riket mångfalldiga slöjder, handtverk och fabriker.