Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Blifver brist, utfordras den af Borgensmannen.
Banko-Diskonten. §. 5o.
Utlåningen på aktier, publika papper, vexlar, reverser samt namnsäkerhet sker i Banko-Diskonten.
All ränta vid denna belåning afdrages förskottsvis och erlägges för den tid, som öfverskrider den i reversen utsatte betalningstiden; en öfver-ränta af dubbla den föreskrifne. §. 5,.
Bankens utlåning på aktier inskränker sig till sådana inrikes bolag, hvilkas ändamål äro af allmännare nytta och hvilka genom vederbörligt privilegium äro stadfästadc.
Den 28 November e. m.
Belånings-värdet bestämmes af Bankostyrelsen i Mars, Juni, September och December månader för nästföljande qvartal; och skall alltid laga borgen af vederhäftig person, å skuldförskrifningen afgifvas.
Belåningstiden får ej öfverstiga 6 månader.
Räntan utsattes lill 5 procent. §. 52.
Om lånet med öfverräntnn icke betalas 3 månader efter förfallotiden, försäljes bypotheket.
Öfverskotta, sedan Banken sig för fordran och omkostnader godtgjort, krediteras Låntagaren i Vexel-Banken.
Blifver brist, utfordras den af Borgensmannen. §. 53.
Bankens utlåning på publika papper inskränker sig till Rikets Ständers Riksgäldskontors obligationer; samt sådana obligationer, som blifvit utgifne af publika kassor, eller af städer och serskilta menigheter i och för allmänna behof, och för hvilkas återbetalning säkra och lagliga åtgärder äro beslutade samt af Regeringen stadfästade.
De förstnämnde belånas till fulla beloppet: de sednare till hvad af Banko-styrelsen i Juni och
December månader för följande halfår serskilt för hvarje slags obligation fastställes. 6.8
Deri 28 N» ve rober e. m.
Räntan utsattes tiil 5 procent., §.. 54- Om länet och öfver ränta ej inom 3 månader efter förfallotiden betalas, förhål— }es med hypotheket m. m. på sätt 52 § för helånt aktie föresklifver. §'• 55.
Bankens utlåning på Vexlar inskränker sig till sådana, som äro dragna på väl kända och ackrediterade handelshus i stapelstäderna.
Lånet får ej öfverstiga frdelar af vexelLeloppet; belåningsliden ej utsträckas öfver en månad.
Räntan utsattes till 6 procent.
För lån å Vexlarsom icke äro accepterade, skall alltid tillika å skuldförskrifillingen afgifvas laga borgen af vederhäftig person. §. 56.
Om lån å
Vexel icke inom 8 dygn efter förfallotiden betalas, skall densamma å Börsen afyttras; då Banken, enligt Mäklare-attester, låter kreditera Låntagaren för ©fverskottet, sedan öfverränta och omkostnader blifvit ersatte; men om brist uppslår, skall den genast lagligen ulkräfvas., lie ii iS Uovembet e. itu 6ig §•
57- Bankens - utlåning pä enskilta Reverser och namnsäkerhet sker på det sätt, att Banken alltid genom Reversen och proprie borgen må hafva 3:ne och i intet fäll under 2:ne kända och säkra personers namn, hvilka vid förfallotiden, en för alla och alla för en, ära skyldige, att obestrideligen lånet inbetala.
Derest icke namnteckning å Revers skulle vara i Banken känd, bör alltid 2:ne vittnens underskrift fordras.
Lånet meddelas på jemna månader, minst 3:ne och högst g.
Räntan fastställes till f procent i månaden.
Lånet skall utsökas, om det ej är liqyideradt 1 månad efter förfallotiden. §. 58.
Banken beviljar i öfrigt års-kredit, uppå derom skedd skriftlig anmälan och medföljande förbindelser af 2 till 3 kända personer, att de till ett i förbindelsen utfäst högsta belopp, en för alla och alla för en, såsom för egen skuld ansvara återbetalningen ett år å dato.
För åtnjutandet af en sådan års-kredit erlägges till Banken en afgift af § proc. om året af kreditiv-beloppet, hvilket icke får vara under 3,000 och ej öfver 25,ooo R:dr.
Banko-Diskonten aflemnar ett Creditivrbref 620 Den 28 November e. m. å den beviljade summan, hvilken bor vara utfäst i jenina hundradetal, och som ej bör vara större, än att kautionen svarar för kapital-skulden, ett års ränta, samt 3 månaders öfverränta.
Creditiv-brefvet utställes till viss man och kan ej transporteras. §• 59.
Jemte Creditiv-brefvet aflemnas ett deremot svarande antal tryckta formulärer till assignationer å 5oo R:dr hvardera, att vid anfordran betalas.
Dessa formulärer äro af Banken numererade och böra i nummerordning utgifvas. §. 60.
Den som erhållit års-kredit i Banken, äger sedan att på Banko-Diskonteu draga de sålunda afgifne assignationer. §• 61.
Räntan för Creditlånen beräknas efter 5 proc. ifrån den dag assignationen blifvit utgifven.
Denna ränta betalas innan Creditivbrefvet förfaller. §. 62.
Vid årets slut skall Creditiv-brefvet till Banken aflemnas och räkningen afslutas, då förbindelsen derefter återbekommes. §. 63.
Den, som ej genom ny antaglig borgens-förbindelses insändande, innan lån - Den 28 November e. in. 621 årets slut beredt sig ny kredit, blifver sin lånerätt förlustig och erlägger öfverränta af 10 procent för den tid, som till betalningens indrifvande derefter erfordras.
Den som icke under årets lopp afbetalt en tredjedel af de uttagna låne-summorna, förlore äfven låne-rätt för nästkommande året.
Den som icke behörigen iakttagit föreskrifterna i Banko-Ordningen, för års-kreditens begagnande, må icke ny kredit under följande året erhålla. §. 64.
De, som i Banko-Diskonten begära årskredit, eller för sådan kredit ingå borgen, böra aflemna vederhäftighets-betyg för den totala summa, hvarföre de inalles i BankoDiskonten häfta.
För Embets- och Tjenstemän, afLandshöfdinge-Embetet eller vederbörande Chefer.
För öfrige i Städerna boende personer, af Magistraten.
För å landet boende, af Domaren i orten och Kronofogden.
5 Afdelningen.
Om Bankens lånerörelse i Orterne. §. 65.
Till lättnad för afhandlingarne emellan Banken och allmänheten, skall Rikets Stän - Den 28 November e. ra. elers Banle hafva Banleo-Låne-Contoir å några af Rikets aflägsnare, från hufvudstaden Belägne vigtigare handelsplatser: för det närvarande Götheborg, Norrköping och Malmö; samt korresponderande ombud i alla Städer der Landshöfdinge-Embeten finnas; äfvensom i de öfriga större Handelsstäder. §. 66.
Vid Låne-Contoiren skall belånas:
Deposition af Guld och Silfver; Våg-Effekter; Varor; Vexlar och Reverser.
Äfvensom den Diskont-utlåning på namnsäkerhet, som för Banko-Diskonten är föreskrifven, äfven der förrättas.
För hvarje Låne-Gontoir bestämmes af Rikets Ständer en viss Creditiv-summa, hvilken likväl af Banko-styrelsen må efter behofvet kunna förändras. §•
67* Låne-Contoiren kunna icke på Banken draga assignationer, utan böra ifrån Banken förses meri Bankosedlar till lånerörelsens bedrifvande intill dess de för dem bestämda Creditiver äro fullt uttagna. §. 68.
Låne-Contoiren insända till Banko-styrelsen veckoslut öfver hela deras penning - Den 18 Novtmber e. m. 623 och lAne-rörelse; till
Diskont-departementet veckoslut jemte a v islistor för utlåningen på Aktier, publika Papper, Vexlar och Reverser; samt till Låne-Bauken veckoslut för utlåningen å Guld och Silfver, Metaller å våg och Magasinerade varor.
Läne-Contoi ren. §. 69.
Hvarje Låne-Contoir förvaltas af 4 Direktörer, utvalde af Rikets Ständer, samt en Bankokommissarie.
En Banko-Kassör förrättar Kassörs■ t jens ten.
Alla öfrige tjenstemän tillsättas och Förafskedus af Direktionen, hvilken, jemte Banko-Kommissarien, är.o Rikets Ständer • ansvarige för god ordning inom Contoiret. §• 7°- Låne-Contoiren skola af Banko-Öfverstyrelsen emottaga föreskrifter rörande Creditiv-beloppen, arbets-ordningen och öfriga deras förhållanden med Banken ; äfvensom underställa Banko-styrelsen sitt bokföringsoch expeditions-sätt, som bör vara öfverensstämmande med BankoDepartementernas.
Corresponderande Ombud. §• 7u Till corresponderande ombud antage Banken bofaste, för ordentlighet och red - 6a4 Den 18 November e. m. lighet kunde män, som kunna för sig ställa den borgen, sorn Banko-styrelsen, i mon af rörelsen, i orten anser behöflig.
Dessa ombud böra förses af BankoStyrelsen med alla, för upplysningars gifvande till allmänheten nödige Banko-författningar, föreskrifter och formulärer, för att dels kunna med fullständighet underrätta dern, som sig förfråga, dels sjelfva till Banken alltid öfversända sådane akter eller förbindelser, som äro fullständige och i föreskrifven form. §• 72, Alla i Landsorterna boende personer, hvilka icke i Hufvudstaden hafva commissionärer, kunna genom Bankens corresponderande ombud med Banken afhandla om lån å fast pant, på våg förvarade Metaller, på Aktier, publika Papper, Yexlar, Reverser och annan namnsäkerhet, äfvensom om årskredit; börande ombudet alltid bestämdt af- eller tillstyrka ansökningens bifallande. §. 73.
I Låne-ansÖkningen skall alltid vara utsatt, huruvida ombudet befullmäktigas, att lånet uttaga, eller detsamma åt befullmäktigad person i Stockholm skall utlemnas; i hvilket fall denna persons namn bör uppgifvas och han, vid uttagningen, den skriftliga fullmakten aflemna. §■ 74'
Den 28 November e. tn. §• 74- En hvar i orterna boende person skall äga, att genom Bankens ombud insända kapital- och räntebetalningar till Banken: och skall i alla de fall, då betalmngs-tei - minen icke är öfverskriden , sådan betalning anses vara på samma dag i Banken verkställd, som den till ombudet aflemnats; men i annat fall skall öfverräntan erläggas för till och med den dag betalningen efter vanlig postgång kan till Banken ankomma. §• 75- Banken ansvarar för all den förlust, som, genom Bankens ombud, enskilt man vållas, såvida denne visar sig innan en månad efter låne-ansökningens insändande hafva återfordrat skuld-förbindelseu eller penningarne, eller inom samma tid för inbetalningar affordrat ombudet Bankens qvitto eller den infriade original-förbindelsen; samt bevisligen derefter, med första post, till Banken anmält förhållandet.
I annat fall drabbe all förlust den, som sålunda icke sin rätt bevakat. §• 76- För all afhandling med Banken genom ombud i orterne, erlägges £ procent af kontanta beloppet, såsom postafgift och kommissions-arfvode; hvilken procent afombu1 H. 40 <J2G Dcd 28 November e. in. det skall Banken redovisas och qvartaliter insändas. §•
77- Banko-Ombud vare pligligt, att med först afgående ordinarie post till Banken insända alla honom öfverlemnade betalningar, samt att hvarje söckendag tillhanda hålla en hvar de medel, som för dess räkning ifrån Banken blifvit honom tillsände.
Skulle härvid oordentlighet eller anledning lill oredlighet förmärkas, äge Banko-styrelsen att genast honom förafskeda och att innehålla det års-arfvode, sorn honom för året bordt tillkomma. §. 78.
Efter förrättadt års-slut med Bankens räkenskaper och sedan Banko-ombud för dess förvaltning behörigen för Banko-styrelsen redovisat för det föregående året, erhåller han hvad utöfver kostnaderne af de erlagde \ proc. kan återstå. 6 Afdelningen.
Om Bankens öfriga rörelse. §• 79- Ej må Banken ingå uti någon slags handel, vare sig af läst eller löst gods, med följande undantag:
Nödige lius och byggnader för Bancorörelsens bedrifvande, såväl i Stockholm, sorn andra Städer.
Pappersbruk eller andra Inrättningar för Bankosedlarnes förfärdigande.
Nödige Inventarier, Materialier och I11- strumentalier i och för ofvannämnde hus, byggnader och inrättningar, samt Bankens Departementer.
Guld, Silfver och Koppar, det sednare likväl blott till Silfvcr-skiljernyntets uppblandning eller Koppar-skiljemynts utmyntande.
Mynt, Medailler och märkvärdigheter till Bankens Mynt- och Medaille-Cabinett, samt i öfrigt hvad Rikets Ständer serskildt kunna anbefalla. §. 80.
Med försäljning af alla förståndna panter, så väl fasta som lösa, och förfallna hypolhek för Bauko-Discont-lånen ui. m., förhålles enligt de derom i föregående Afdelningar gifne föreskrifter.
Då Banken besörjer försäljningen på egen eller så kallad Banko-Auction, skall det ske i enlighet med den serskildt för dessa Auctioner utfärdade stadga. §•
Boskulle Rikets Ständer anbefalla Banken, all genom upphandling och återför - 6a8 Den 28 No veml) er e. tn. säljande af Vexlar, söka att befordra myntvärdets stadga eller komma handeln till hjelp, äge Banken äfven rätt, att sådant verkställa på öppen Beurs, genom eget .Ombud.
Herr Hjerta, Gustaf,, uppläste vidare följande:
Sluleligen får jag, i sammanhang med dessa mina Motioner, samt med den af Grefve von Schwerin gjorde, angående öfverlemnandet af BankoFullmägtiges Berättelse till Rikets Ständer, sedan publiciteten i Banko-ärenden är införd, och Banko-Styrelsen dragit försorg om tryckning af Utländska Bankers Statuter och Reglementen, vördsamt anhålla: att BankoUtskottet måtte anmodas, att till Rikets Ständer inkomma med upplysningar så väl rörande Bankens närvarande ställning, som fordna Författningars och åtgärders verkningar i afseende å penning- och creditrörelsen i Fäderneslandet; och hoppas jag, att Högloft.
Utskottet vid samma tillfälle inåtte yttra sig angående de olika förhållanden, som i andra Länders Bankrörelse förefinnas.
Anledningen till denna min vördsamma Motion är allenast, att Rikets Ständer Deri 28 November e. ni. 629 måtte sättas i tillfälle, att med full sakkännedom i dessa vigtiga ämnen besluta, Lades på bordet.
Herr Hjerta_, Gustaf anförde ytterligare skriftligen:
Sist anhåller jag att BankoUtskottefc måtte anmodas, ali inom den r5 nästkommande December till Rikets Ständer afgifva Utlåtande öfver efterföljande förslag: §• 1.
Rikets Ständers LåneBank skall, till lättnad för penningerörelsen, ifrån och med början af nästkommande år 1829 öppnas för upplåning. §• 2- Upplåningen sker på tvänne sätt: på års uppsägning , å 4 procent, och minst 5oo R:dr samt jemna 1000- tal derutöfver; på anfordran, å 2 procent, och minst 200 R:dr.
Derföre utgifvas Obligationer af LåneBankeu på 1000, 5oo och 200 R:dr. §. 3, De Capitaler, som sålunda upplånas, skola på följande sätt utlånas: 1:0
De för 4 procent upptagne lånen användas till Fastighets-lån: 63o Den 28 N o vem ber e. m. ö) på bestämd tid, af minst ett och högst 3 år; samt b) på 6 månaders uppsägning; allt inom halfva taxerings-värdet, beräknadt efter nu gällande grunder och emot 6 procents ränta. 3:0
De för 2 procent upptagne lånen böra användas till förstärkande af BancoDiscontens Creditiv, och af densamma utlånas; blifvande BankoDiseont-styrelsen berättigad, att öka det Iiittils fastställde maximum för säkre och ordentlige Låntagare samt Cautionister till 9000 R:dr. §• 4- Beloppet af upplåningen fasställes inom loppet af Januari månad till 2 millioner
R:dr å hvardera upplåningssättet; och berättigas Banko-Styrelsen, att derefter, i moa af utlånings-möjligheten, månadtligen fastställa upplånings-beloppet.
Underrättelse derom skall innan den 5 i hvarje månad meddelas genom Allmänna Tiduingarne. § 5.
Skulle 5oo,ooo R:dr någonsin i Banken under en månads tid ligga ofrug thara, inställes upplåningen och motsvarande belopp af de äldre \ procents-Obligationerne uppsägas.
Den 28 November e. m. §. 6.
BankoUtskottet skall, vid blifvande Banko-Reglementets uppgörande, iagttaga, att föreslå vidare stadganden, sedan Rikets Ständer under början af nästa år varit i tillfälle, alt se verkningarne af denna åtgärd.
Skulle BankoUtskottet anse sig kunna tillstyrka Rikets Ständer bifall till Motionen, torde det äfven föreslå Rikets Ständer att anbefalla Banko-Styrelsen, att förskottsvis på BankoDiscontens Creditiv öfverflytta 5oo,ooo R:dr, så att de nu beviljade, men ej för bristande medel utassignerade, Discont-lånen, må kunna utlemnas.
Detta förskott ersätter Vexel-Banken medelst Januarii månads 2 procents upplåning.
Att denna Motion äfven måtte MedStånden communiceras, anhålles vördsamligen.
Herr Grundelstjerna_, Axel Wilhelm, uppläste följande:
Af den Berättelse om hvad sig i Rikets Styrelse tilldragit sedan sista Riksdag, Kongl. Maj:t till Rikets nu församlade Ständer afgifvit, inhämtas, att det af Lag-Commiteen författade Förslag till ny Allmän Civil-Lag 632 Den 28 November e. m, af anförde orsaker icke kommer alt till Rikets Ständers pröfning under innevarande Riksdag öfverlemnas.
Då det emedlertid är att förmoda, att detta Förslag vid Rikets Ständers nästa sammankomst, derest den icke allt för snart efter denna Riksdagens slut skulle inträffa, Llifver dem förelagdt, kan man väl icke yrka eller hoppas, att någre betydliga Lagförändringar vid denna Riksdag skola beslutas.
Med skäl bör man dock derföre icke frukta, attén och annan ändring uti, eller ett tillägg till den nu gällande Allmänna Civil-Lagen, som icke hufvudsakligen rubbade de grunder, hvaruppå den är byggd, nu icke skulle kunna åstadkommas, om tidens kraf det påkallade.
Af sådan egenskap har jag trott de Lag-förändringar och stadganden vara, hvilkas antagande jag nu vördsammast går att föreslå.
De igenfinnas ordagrant uti LagCommiteens Förslag till Ärfda-Balken 9 Cap, 1 till och med 7 och jag äger således icke någon förtjenst af deras författande, men jag har af förekommen anledning ansett mig böra å nödvändigheten af deras snara antagande fästa Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet.
Jag hemställer, att, med uppbäfvande af 1 §. 16 Gap. ÄrfdaBalken uti 1^34 års
Lng, detta Capilel må erhålla följande lydelse:
Om Testamente §• i Vill någon göra Testamente; det skall skriftligen upprättas, med gifvarens namn under; varde ock Testamentet bestyrkt af tvänne vittnen, som skola på en gång när vara och derå tekna skrifteligt intyg, att gifvaren då, med sundt förstånd och af fri vilja, förklarat sig hafva det Testamente gjort. §• 2- Gifvaren slånde fritt, att låta vittnen Testamentes innehåll veta eller ej.
Harden, som ej kan läsa skrifvet, låtit författa Testamente; då varde Testamentet för honom uppläst; och lagge vittnena i deras intyg till, att så skett.
Är Testaments-gifvare stum; vare ändock Testamentet gildt, der han sin vilja för vittnen tydligt och säkert tillkännagifver. 3.
Äro ej vittnen att tillgå, då Testamente författas, och har gifvaren ej eller, efter den liden, haft lägenhet att vittnen anskaffa; äge Testamentet kraft, der det finnes med hans egen liand skrifvet och underskrifvet. §• 4- Hafva vittnen å Testamente satt blott sina namn, eller är deras intyg ej i allo 634 Den 28 November e. rn. så inrättadt, sorn i 1 celi 2 §§,. sägs; vare Testamentet ej dessmindre gildt, der de» örn det fordras, inför Rätten vittna, att så tillgått, som i hvarje fall föreskrifvet är. §. 5.
Har någon råkat uti svår sjukdom ellerfara; då må han, i vittnens närvaro, Testamente muntligen göra; och gälle det» der de vittnen intyga, att han med sundt förstånd och af fri vilja» Testamentet utsagt.
Dör ej gifvaren i den sjukdom eller fara; vare hans mundliiga Testamente ej gällande. §. 6.
Den som Testamente gjort, må ingifva det till Under-Rätt; och teckne Rätten bevis å Testamentet, att det ingifvet är.
Vill gifvaren att dess innehåll skall okändt vara; varde omslag derå satt, under gifvarens och Rättens insegel; eljest läte Rätten det uppläsas och i Protokollet införas.
Har gifvare, som af Rätten känd är, med sundt förstånd förklarat, att han det Testamente gjort, och är det förklarande af Rätten i Protokollet vitsordadt; vare Testamentet gildt, ändock att vittnen derå ej finnas.
Vill gifvaren lemna Testamentet i Rättens förvar; håfve ock der lof till. §• 7* Nu är af gifvaren så förfaret, som i 6 §. sägs, och dö eller blifva jäfvjge de, Den 28 November e. m. 635 som Testamentet bevittnat, så att tvänne ojäfvige vittnen ej qvar äro; då vare Testamentet ogildt, der ej gifvaren Jåtit det å nyo bevittnas af två eller flera, som på en gång tillstädes varit.
Var jäfvet eller dödsfallet gifvaren okändt., eller dö vittnen vid samma lid, som gifvaren, eller efter honom, innan de vid Rätten vittnesmål aflagt; stånde Testamentet fast, der riktigheten af ett vittne intygas, eller, i fall ej något vittne höras kan, vittnes-påskiiften å Testamentet så beskaffad är, som i 1 eller 2 §§. sägs, och omständigheter ej förekomma, som Testamentets trovärdighet förringa. 2 och 3 §§. uti 16 Cap. ÄrfdaBalken af nu gällande
Lag torde kunna bibehållas, men böra erhålla en förändrad Numer, så alt den 2 §. blifver den 8:de och den 3:clje den q:de i ordningen.
Den rättighet 1734 års
Lag uti 1 §. 16 Cap. ÄrfdaBalken medgifver man eller qvinna, att utan inskränkning till tid och tillfälle, genom muntligt Testamente förordna 0111 sådan egendom, som genom Testamente kan bortgifvas, synes mig vara för allmän säkerhet ganska vådlig.
Samma §. innehåller väl såsom ett villkor för giltigheten af ett sådant Testamente, alt 2:ne gode män skola vittna, att det är gjordt med sundt och fullt förstånd samt af fri vilja, men då man icke kan vara 636 D e ti 28 !NT o ve ra b e r e. m. förvissad derom, att de som afgifva vittnesmål om mundtliga Testamenten, alltid äro redlige personer* ehuru emot dem icke kunna anföras de skäl tili jäf, sorn 7 §. 17 Cap.
Rättegångs-Balken upptager, så lärer detta villkor icke kunna anses såsom ett oöfvervinneligt hinder för tillkomsten af falska Testamenten.
Ått helt och hållet afskära möjligheten af att genom sådane tillställningar åtkomma andras egendom, låter sig väl icke göra, men en inskränkning uti tillfällena dertill bör dock skäligen icke kunna förkastas, och den inskränkning i afseende på tid och tillfällen, då mundtliga Testamenten kunna upprättas och derefter blifva gällande, sorn med ofvannämnda förslag är åsyftad, anser jag så mycket mera nödig, som uppgörandet af falska Testamenten kan bereda rika tillgångar att belöna dem, som dervid biträ dt.
Jag föreställer mig att en person, som har någon genom Testamente disponibel' egendom, under loppet af sin lefnad råkat att befinna sig ensam på ett ställe med 2:110 äreförgätne, ehuru icke ärelöse dömde menniskor, och att desse efter hans, utan föregången disposition af nämnde egendom, inträffade död, mutade af en /[:de person åtaga sig att vittna derom, att den förstnämnde till denna /[:åe person testamenterat all sin disponibla förmögenhet.
Äga Deu 28 November e. m. desse brottslingar icke nog kännedom om livad som efter
Lag fordras för vittnesmålets fullständighet, så är det väl icke omöjligt för dem, att emot löfte om andel i rofvet erhålla upplysning och biträde i detta afseende af någon person, som är känd för att illa använda sina forvärfvade kunskaper i Lagfarenhpten.
Ett Testamentsbetyg författas då, med iakttagande af behörige formaliteter och underskrifves af de legde vittnena.
Derefter fästa desse det af dem utgifne betyg med ed inför någon Domstol, utan att den eiler de, som till den dödes qvarlåtenskap äga arfsrätt, dervid får vara närvarande och tillse det nödige varningar innan eden aflägges blifva gjorde.
Sedan eden sålunda är gången hafva vittnena ytterligare ett band på sig, alt sedermera icke återtaga det vittnesmål de en gång aflagt, nemligen fruktan för alt anses och dömmas såsom menedare.
Äro vittnena nog illsluge, eller erhålla de af sine medbrottslige den instruction, att de vid de sedermera möjligen skeende undersökningarne och förhören vid Domstol, å alla frågor som icke kunna anses utgöra hufvudsaken i vittnesmålet, och hvilka de sig icke väntat samt således icke äro beredde att på enahanda sätt besvara , böra afgifva obestämda svar eller dervid förebära minnes-brist, så kan Domaren med bästa vilja, att utdela rättvisa, blifva nöd - Den 28 November e. m. sakad att tillerkänna den förmente Teslamenst-tagaren den omtvistade egendomen.
Ett sådant resultat kan äfven uppkomma, 0111 Domaren icke anser sig pligtig eller behörig, att undersöka vittnenas trovärdighet, utan allenast fordrar, att de med Ed fästa de uppgifter Testaments-betyget innehåller.
Jag finner väl för min del, alt detta förfarande icke är med Lagens föreskrifter och andemening öfverensstämmande, men jag har ansett det möjligt, att exempel derå kunna gifvas, af den anledning, alt jag beklagligen hört personer, som beträda den Juridiska banan, yttra sådane begrepp om
Domarens pligt och rättighet.
Jag får i öfrigt åberopa de motiver Lag-Comitén anfört till stöd för förslaget och tillika upplysa, att i flere Europeiska Jjänder, den Lag är antagen, att muntligt Testamente endast gäller i de fall, då Testator, efter dess upprättande, icke varit i tillfälle att detsamma skriftligen författa.
Herr Hallencreutz, Sten Engelbert, hade inlemnat ett så lydande:
Sverige har väl i sin hufvudstad åt en af sine store Konungar, åt Guslaf den II Adolph, upprest en Minnesvård; raeu Den 28 Noveni!) er e. m. slället, der han föll pA Liilzens slätter f saknar den ännu, ehuru snart 200 ar ävo förflutne, sedan Hjelten stupade i striden för Protestantiska Religion och Tysklands frihet.