Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
B- s Den a Julii. slaget ater, att på de sista 9 månaderne af utJ redningstiden, inga omsättningar må ske, skulle, i fall det blefve bifallet, medföra betydliga förluster för Verken, hvadan och då afsigten med detta stadgande icke kan vara annan, än att lånen inom den för utredningen bestämda tid, skola vara till betalning förfallne, stadgandet synes mig i detta afseende böra så förändras, att under loppet af de sista 9 månaderne af utredningstiden, omsättningar af lån icke må beviljas på längre tid, än att lånen innan utredningstidens slut, äro till betalning förfallne.
Uti 2tdra Mom. af 3 $ bestämmes, att vid omsättningar, minst en tiondedel börafbetalas på låneti detta stadgande visar huru liten kännedom de Högloflige Utskotten äga om Discontrörelse i allmänhet, ty då det redan före detta varit omöjligt, att inom Discontverken iakttaga ett sådant stadgande, utan att derD genom tillskynda Verket förluster, som genom tillåtne omsättningar med mindre afbetalning kunnat förekommas, så blifver efter de beslut, Riksens Ständer vid detta Riksmöte fattadt, ett sådant stadgande så mycket mindre verkställbart, och skall endast medföra säkra förluster för Discontverken.
Jag tillstyrker derföre, att ingen bestämd afbetalning måtte utsättas, utan endast den generela föreskrift lemnäs de blifvande
Directionerne, att de vid omsättningar böra söka att erhålla de största möjliga afbetalnimgar, som utan capital-förlust för Discontverken kunna stå att erhålla, då Dm 2 Julli. 19 den i 3.*dje morn. föreslagne omgång såsom öfverflödig kan förfalla.
Uti 3 § 4 mom. föreskri fves, att då lån. tagare kommit på obestånd , och löftesmannerl efter skedd lagsökning ålägges att lånet beta-, la, den senare skall äga rättighet om han anskaffar nöjaktig säkerhet, att inträda i iåntagarens ställe; men icke dess mindre föreskrift ves äfven, att den förre låntagarens namn bör
Uti böckerne bibehållas intill dess lånet artill fullo betalt.
Ett sådant stadgande synes mig innebära en fullkomlig orimlighet, ty då en löftesman, i grund af sin ingångna borgen, antingen fullt betalar låntagarens skuld, eller genom aflemnande af nöjaktig säkerhet, får på sig öfverflytta lånet, äger han laglig rätt att bekomma låntagarens förfallna revers på sig transporterad, för att i behörig ordning kunna denna sin fordran hos förra låntagaren be" vaka; och då således bland
Discontverkets handlingar icke finnes någon revers med dea ifrågavarande låntagarens namn, huru är det då tänkbart, att han icke dess mindre uti böckerne skall uppföras såsom låntagare.
Jag tillstyrker i följd häraf, att hela detta moment måtte komma att utgå.
Vid 3 J. 5 mom. får jag anmärka, att n|J gon annan beräkning af ränta och straffränta; än den, som genom Disconternes reglementen är föreskrifven, icke kan införas, utan våldförande af så väl
Disconternes fordringsägares som Actieägares rätt. r z* Ben 2 Julil.
Af föreskriften i 3 §. 6 mom. följer, att obligationer, eller
Discontpapper uti liquider af lån, väl kunna till capital-afbetalningar, men icke till renfors liquiderande få begag-i nas.
Som jag för min del icke finner någon skillnad uti naturen af capital-skuld eller rän-' teskuld, synes det mig naturligt, att då jag har rättighet att med obligationer liquidera capitaler, bör jag äfven väl dermed få liqvidera räntan. 3. §. 7 mom. föreskrifver till slut, att d© redan uti Disconterna såsom hypotbek deponerade 3-p ocents reverser böra upptagas i liquid med räntan beräknad till den 1 October 1817.
Det är angeläget, att vid reglementariska stadganden inga omöjligheter föres skrifvas; af sådan egenskap är detta stadande} dessa papper äro till en del emottagne afDisconterne och i liquid beräknade med ränta till depositionsdagen, i stöd af Domaremagtens Resolution och Utslag; en annan del åter är deponerad , utan att inom
Discontverken kan utredas af hvem, huru skall då den räntan kunna återfordras, som en gång blifvit beräknad , enär man icke vet af hvem den skall å* terfordras
Uti 3‘dje afdelningen af Förslagets a.-dra moment föreslås en anhållan hos Konungen, om en kungörelse rörande tid af ett år, inom hvilken Disconternes fordringsägare böra sina fordringar anmäla; dervid får jag anmärka, att jag ick® kan fiona skäl till denna afvikelse Den 2 Jutii.
SI från de lagliga formerne, och jag tillstyrker derföre, att i stället för den nyssnämnde kungörelsen, en årsproclama måtte blifva föreslagen.
Tredje Afdelningens 3 moment föreskrifver , att endast tvänne UtredningsContor skola inrättas, ett i Malmö och ett i Götheborgj jag har redan för detta så fullständigt yttrat min tanka om nödvändigheten af ett särskilt Utrednings-contoir för hvardera af Disconterlie, att jag icke vill trötta Ridderskapet och Adeln med ett nytt upprepande häraf} jag hänvisar således endast till dessa yttranden, och får dervid nu tillägga , att, om emot förmodan och mot Statens verkliga interesse, blott en öfverstyrelse för utredningen af Disconterne uti Götheborg kommer att utses, det i alla fall nödvändigt måste vara olika Contoir, med olika ämbetsmän , såsom Kammererare &c., ty i annan händelse komma Riksens Ständers egna föreskrifter, att verka vida större förluster, ej mindre för Statsverket, än förenskilta fordringsägare och actieägare, uti endera af Discontverken, än som möjeligen kan i förväg beräknas, och då jag icke kan föreställa mig, att detta kan vara Riksens Ständers afsigt, hoppas jag, att ändring uti ofvanberörde stad.- gande må kunna vinnas.
Vid 4. mom. uti s:de afdelningen får jag anmärka, att jag icke tror det närvarande
DiscontDirectioner kunna lagligen åläggas, att ifrån sig lemna Discontverkens medel och handlingar förr än behörig revision, enligt nu gali 'a 2 Den z Julii. lande
Discont-reglementen föregått, hvarvid, i lall anmärkningar icke kunna göras, fullständig decharge bör meddelas, elier ock, i händelse al anmärkningar, till 1 ä i le lemnäs
Directionerna att, medan de ännu äga tillgång till handlingarne , få sig förklara.
Ett annat förfarande anser jag lika obilligt, sorn olagligt.
I afseende å hvad som angår pröfningen af omsättnings-ansökningar, instämmer jag full— ligen med Friherre Wirsén, att oin denna pröfning concentreras hos Styrelsen i Stockholm, skola säkerligen förluster derigenom beredas Statsverket.
Slutligen anser jag mig böra förklara, att i händelse
Discont-actiernes belåningsrätt icke bestämmes, Riksens Ständer icke allenast begå en våldsam orättvisa, utan äfvenväl genom denna uraktlåtenhet, orsaka Statsverket förluster, sorn annars kunna förekommas.
Grefve Spent, Carl Gustaf •.
Ehuru den sista värde Talaren redan anfört nästan alla de anmärkningar jag äfven ämnade framställa, an. håller jag likväl att få uppläsa följande:
Friherre Wirsén har efter mintanka, i sin reservation föreslagit så nyttiga och nödvän, diga stadganden, och hans öfvertygelse, att det uttryckligen bör bestämmas, det de i orterne tillsatte föreståndare för UtredningsCon-i toiren böra få pröfva omsättnings-documenter, till undvikande af penninge-rörelsens alltför stora concentration i hufvudstaden, är så full - Den z Julii. *3 komligt öfverensstämmande med min, a<tt jag ej kan afhålla mig, att ödmjukast anhålla hos Högh Ridderskapet och Adeln om återremiss af Betänkandet, med anmodan till Utskotten, att på dessa af Herr Friherren framställde förslag fästa tillbörligt afseende.
Skola alla documenter pröfvas här och ifrån orterna endast beledsagas af Föreståndarnes till- eller afstyrkande yttranden, så skall först och främst tids-i utdrägten af en dubbel pröfning, för det andra behofvet af 2 commissionairer, belasta den som omsätter lånet.
Ty man må genom handlingar utreda saken, så mycket man behagar, bokstafven är död, och för pluraliteten af lån skall hända, att de som här pröfva, finna sig i behof af ytterligare upplysningar, äga en annan åsigt af saken, än föreståndarna der nere o. s. v. Skola nu dessa ytterligare upplysningar hämtas genom correspondance, så kunna flera veckor åtgå; till undvikande häraf blifver alltid en i hufvudstaden okänd låntagare nödgad att hafva en commissionair här, som upplyser om hvad som i handlingarna kan finnas tvetydigt, och, så godt ske kan, försvarar hans sak.
Han belastas således med öi kadt commissions-arfvode, men RiksgäldsContoiret skall belastas med betydliga förluster, ty månne det ej kan tagas för afgjordt, att vid utprässandet af större säkerheter, så ofta ske kan, af sina redan vacklande låntagare, hvilket vid Malmö Discont redan lång tid varit BankoOmbudets sysselsättning, och ju mer penningenöd uppstår, desto mer skall i Götheborg
Disconter behöfvas — att, säger jag, här - 24 Dm 2 Jiilii. vid är nödigt att begagna dagen, det kanhända och skall kanske otta nog, att en ganska 6äker person skulle påskrifva sin caution för en annan, om han straxt finge veta om den antogs, men att fruktan för att underkasta sitt namn okända personers pröfning, som lätt kunde rata det, fruktan för att i flera veckor ej (å veta, huru det sig dermed förliölle, hindrade honom, och RiksgäldsContoiret härigenom blef utan säkerhet
På alla dessa skäl och de manga flera , som lätt kunna aniöras, instämmer jag till alla delar med Herr Friherre Wirsén.
Mot irsta Afdelningen 2. §. har Herr Friherren anmärkt, att särskildta obligationer för hvarje olika förfallotid böra utgitvas, erne-, dan couponer skola blifva mycket mindre rörliga.
Jag instämmer, äfvensom Friherre Cederström, häruti till alla delar, och tror, att obligationer, sorn fyra gånger i RiksgählsContoiret skola presenteras till afbetalning, svårligen »kola kunna ingå i någon rörelse utom hufvudstaden, utom i den stund de nedsändas till den Discont-gäldenär, som omedelbart insätter dem i UtredningsContoiret.
„ Jag hemställer äfvenså , om ej ordet likalydande kunde borttagas i samma §.
Så framt det af Herr Friherre Wirsén gjorda förslaget antages, har detta ord förlorat sin egentliga betydelse, och skulle endast innefatta en nödvändighet för alla partiel-obligationerne, att vara ställde på lika summor, sorn synes mig vara ett mindre Dtn 2 Juia. 25 nödigt stadgande och dessutom åtföljas af flera verkeligen betydliga olägenheter.
I 3. §:s 1. och 2. momenter torde böra utsättas: 1) att omsättningar på kortare tid än 6 månader böra få äga rum , om låntagaren sådant begär, och att de må åtföljas af i förhållande mindre afbetalning än 10 procent 2) Undcrställes, om icke i stället för stadgandet, att under de sista 9 månaderne ingen omsättning må ske, kunde anses tillräckligt hvad som Herr Friherre
Cederström föreslagit oell som ansågs vara tillräckligt, så väl då sättet af Götheborgs
Disconts upphörande 1815 bestämdes, sorn äfven, då detsamma skedde för RiksDisconten? 3) Saknar jag ailt af seende på de bypotheker af Canal-Bolagets egna actier, som enligt reglementet för Götha Canal Discont voro berättigade till 12 månaders belåning. voro i reglementet sär*. skilt förklarade berättigade härtill.
En betydlig mängd är i följe häraf hypoticerad i Dis* contContoiren.
Flera ägare torde, sedan lånen togos, hafva cederat bonis, och hypotheken vara den enda tillgången; Om en del icke cederat, utan kunna fullkomligen liquidera sin skuld, om de få tid på sig, men icke derföre till omsättningarne kunna anskaffa säkra cautionister, eller annan säkerhet, än de en gång gifvit, kan annullerandet af de nämnde actiernes värde tvinga dem att cedera och derigenom öka RiksgäldsContoirets förluster.
Om Canal.
Bolagets actier icke här uttryckeligen nämnes ibland de documsnter, som vid omsättningarna Den z Jnlii. kunna anses säkra, är annullerandef af dessa actier, hvartill flera andra beslut vid denna Riksdag bidragit, fulländad!, och sannerligen blir det icke då mera att önska , än att hoppas, att P.iksgäldsContoirets förlust på annullerade hypotheker, hvarföre man, om omsättning på dem tillåtits , kunnat utprässa valuta, ej må blifva större än hela den summa af contant inbetalning i Götha Canal Bolag, sorn, sedan all användbarhet af actierne försvunnit, skall skräma actie-ägarne från vidare inbetalningar.
Jag förenar mig med Friherre Cederström i hvad blifvit sagdt angående Utskottens förslag, att räntan och öfverräntan vid UtredningsContoiren skall blifva den samma, som för BancoDisconten kommer att utsättas lik det är sagdt, att i den visserligen oförmodade händelsen, att något öfverskott i endera massan skulle uppstå, skall detta till Bolagets actieägare öfverlemnas j synes det mig vara ett förnärmande af deras rätt, att nedsätta den ränta och öfverränta, som i de af Konungen utfärdade och ännu oupphäfna privilegierna är stadgad, och hvarpå egentligen deras hopp om något blifvande öfverskott beror.
Jag in. ser visserligen den berömliga afsigten, att genom öfverräntans nedsättande bereda gäldenärerna en lättnad, men jag tror Riksens Ständers rättighet härtill vara inskränkt ensamt till BancoDisconten, för hvilket Verk vi äro de enda principalerna.
Den 5 Julii. I 3 §. 6. moment står att capital-afbetalningar kunna få ske med RiksgäldsContoU rets obligationer.
Hvarföre icke hela betalandet'af capital-af betalning, öfverrånta och ny ränta, hvilket på en gång vid omsättningen göres.
Den lättnad , som utan principens rubbande kan ske, synes böra göras.
Jag saknar dessutom i detta moment det vigtiga stadgandet, att äfven 3-procents sedlar, som icke till Riksgälds Contoirets obligationer blifvit förvandlade, må få emottagas i Discontliquider.
Då utaf dessa alltid en del är redan till inlösen förfallen, och således att anse sorn Riksgäldsmynt, synes mig böra bestämmas, att de 3^ procents sedlar, som icke ännu blifvit utbytta, må få emottagas i liquider om summor, som icke öfverstiga den icke förfallna delen af dem, hvaremot öfverskottet af den förfallna delen, må af UtredningsContoiren contant återgifvas, i fall cassans tillstånd sådant tillåter, i annat fall ett interimsbevis lemnäs, som, så snart medel med omgående post blifvit efterskrifne och nedkommit, emot contant utbytes.
Man finner lätt att detta gör en betydlig lättnad för Discontliquiderne under första året, och för RiksgäldsContoiret är det precist detsamma, emedan den förfallna, men icke uttagna, delen af 3-procents-sedlen var der redan påräknad att hafva utgått.
I 3. $:s 7. moment står, att räntan på de reverser, hvilka under den sednaste tiden. som hypotheker blifvit inlemnade, skall beräknas blott till den 1 October 18x7.
Jag vet alltför 28 Dm i Julli. sval, att tre
Stånd så hafva beslutit; och Rid— derskapet och Adela ensamme sagdt: till insätfningsdagen, men jag underställer blott, huru det skall verkställas.
BancoFullmägtiges af Riksens Ständer ålagde anmaning an* befallte
DiscontDirectionerna i vintras, att emottaga som bypothek Verkets egna sedlar, men alldeles ej att af den som inlemnade dessa taga bevis, huru stor del af hans betalade summa var assignationer eller obligationer, eller insätta det i interims-quittencet.
Huru skall man nu bevisa hvdketdera som handt.
Hvem skall credjteras för den origtigt beräk*3 nade räntan emellan den i Oktober 1817 och insättningsdagen ?
DiscontDirecteurerne voro nödsakade att beräkna räntan tili den sednare perioden, hvartill elen i alla de Domstolars Utslag beräknades, som af gäldenärer ann litades Jag anhåller om upplysning härom, öfvertygad, att omöjligheten af verkställighet kati sätta gräns äfven för Ständers beslut.
Emot de sfadganden i andra afdelningen,’ angående Götheborgs Discont, hvilka med de nu anmärkte äga analogi, gälla samma anmärkningar.
Skillnaden ligger hufvudsakligen i beräknandet af ränta på 3-procents sedlarne och obligationerne under deras löpetid, såsom den på ett ställs i Betänkandet kallas.
Jag hemställer, om icke i stöd af Götheborgs DiscontDirecteurers i Tidningarne kungjorde an.; malan till LandshöfdingeEmbetet i Götheborg, om dess ansvarande för räntan, de äro shjidi, Den 2 Julii. ge, att svara ja till den förfrågan, man nu vill göra deni.
Att, såsom Friherre Cederström föreslagit, häldre i laglig form begära årsproclama på det Bolags gäldenärer rom upplöses, än åstadkomma prescriptionstid genom en särskild af Konungen begärd författning, vöre en lag för tillfället mindre, och ju färre sådana man kan få , ju bättre synes det vara för det högst vigtiga bibehållandet af lagens helgd, äfven för lagstiftarne i landet.
I qidje momentet är intaget ett förbud, att omsättningar af Malmö Discontskulder ej må få ske i Götheborg; jag lemnar derhän om detta stadgande är nödigt, det synes falla af sig sjelftl men jag hemställer, om ej i sammanhang härmed vore mera nödigt att stadga, att utredningen af de bägge särskilta
Discontmassorna i Götheborg skulle ske vid tvenne särskilta Contoir, ehuru under samma frenne föreståndares inseende.
Då det nu mera är Statens vinst, att en osäker fordran af dem som tillhört CanalDisconten, blir förvandlad till säker, emedan det då blir mindre slutlig förlust för Staten, men deremot blir Götheborgs Discont Bolags vinst, om sådant sker med enderas fordran , emedan der i alla fall supponeras blifva öfverskott; synes häraf följa, att om samma ämbetsmän skola besörja infordrandet af bägge Verkens skulder, kan Götheborgs
DiscontBolag ganska lätt avantagcras på Statens bekostnad, vid alla de många tillfällen, So Den t Julii. der nu en och samma person har lån i begge Disconterne.
Man behöfver nemligen blott så laga, att, af de nya säkerheter denna person kan bjuda, i fall någon skillnad finnes, den större säkerheten sättes på Götheborgs Discont, lånet och den mindre på Götha Canal Discont, lånet, så uppstår här en ny källa till enskild tas vinst på Statens bekostnad.
Ingen Revisor skall kunna controllera detta och till och med de på stället varande Föreståndarne omöjligen kunna hindra underbetjeningen, som, i fall ut. redaingarne till ett Contoir sammanslås också blifva de vanlige commissionairerne i bägge Verken, att tillställa sådana händelser.
Jag anhåller, att dessa mina anmärkningar må få till Utskotten åtfölja den återremiss, som jag i stöd af dem , och ännu mera, af Friherre Wirséns reservation, begär.
Jag har redan hört så många giltiga anmärkningar här framställas, att jag tar för gilvit, det
Utskottens förslag till reglemente blir återremitteradt; jag skall alltså ej vara vidlyftig, helst då jag anser mig nu en ifrån DiscOnten afskild person j men jag torde kunna lemna några upplysningar, som vid öfverflyttningen torde komma till nytta.
Baron Cederström har redan nämndt, huru svårt det blir att bibehålla-ordning, om ej tvenne Contoir i Götheborg der verkställa beg. ge Disconternas utredning.
Med den erfa* renhet jag har, skulle jag vilja tillägga det Den 2 Julii. 31 vara omöjligt, om ej oredor skola uppsta, när betjeningen är densamma , och lår med flera tusende menniskor att göra för hvarje
Discont } men jag kan ej dela tanka med Friherre Cederström, att Öfverstyrelsen för bagge
Disconterne utan olägenhet kunde vara densamma, så framt ej denna Öfverstyrelse toges från anUat håll, och hade ett ifrån
Disconten alldeles afskildt interesse^ ty annars kunde i Styrelsen på stället, en stor actieägare i ena Disconten, men utan interesse i den andra, inkomma, och då bägge Verken naturligtvis ofta hafva stridiga interessen, så hemställer jag, om det ej kunde hafva vådliga följder att sätta dem under en Styrelse.
Vidare synes ingenting vara bestämdt om Götha Canal actiers belåningsrätt.
Jag har förut hos Högloflige Ridderskapet och.
Adeln gjort en motion i ämnet, men under fruktan att, om reglementet antages, utan iakttagande häraf, kunde det lägga hinder i vägen, får jag nu fästa Högloflige Ridderskapets cch A-; delns uppmärksamhet härpå.
Ifrån första början af Canal - privilegierna var detta vilkor lagdt till grund, att actierne lingö tjena till hypothek, ej endast för vanliga Discontlån, utan ock lån på hela år.
Detta blef ytterlij gare bekräftadt vid 1815 års Riksdag, och då Ridderskapet och Adeln uti dylikt fall nyligen beslutat åt actier i annat Verk lemna belåningsrätt, så synes det så mycket mera rättvist och billigt, att Götha Canal Bolagsrättighet nu fastställes.
Jag håller ej af att göra jemfö - 32 Den z Julli. reiser, roen om någon Canal lemnar säkerhet, så är det väl Götha Canal, sorn har 2 mil segelbar canal, det vill säga mera än alla andra canaler i Sverige sammanlagde•, som har redan 15 färdiga slussar, då en annan canal, hvars attier nu fått belåningsrätt, ej ännu bar någon segelbar canal och endast en sluss, sorn ännu ej är färdig, och kanske ej blir färdig i år, Vidars är sagdt, att
Discontens böcker och handlingar skola till den nya Styrelsen i sin ordning aflemna?, vid emottagningen af Verket.
Detta instämmer jag uti, men nemligen sedan ordentlig revision föregått, och, om den intet finnér att anmärka sedan laglig decharge blifvit lemnad, utom hvilken det ej lagligen kan åläggas
Directionen, att aflemna böcker och handlingar.
Jag får påminna , att omtanka för egen säkerhet, gör omöjligt för Götha Canal Directionen att lemna böcker och originala handlingar utur sina händer, hvarpå redogörelse med flere tusende personer grundar sig, utan föregången revision, och innan ett rättvist omdöme deröfver blif-, vit fäldt.
Det är vidare föreslagit , som skulle de assignatiofler och 3-procents sedlar, hvilka sedan den 1 Oetober till Disconten inlemnats, i liquiden åtskiljas.
En sådan föreskrift är nu omöjlig att verkställa.
Saken är i sig sjelf ej af vigt, och om den skulle ägt rum, borde före - Den 2 Jiilii. 33 föreskrift derom hafva varit lemnad för 8 må3 nader sedanj men då liquiderna fortgått sä länge, utan skillnad af de olika papper, kan detta nu ej för det förflutna äga rum.
Jag hac. förut utredt grundeme för detta förhållande, och får för öfrigt blott förena mig med Baron Cederström uti de anmärkningar han fram-;' ställt i ämnet.
Enskilta angelägenheter hafva hindrat mig att öfvervara det sammansatta Utskottens öfverläggningar, rörande de reglementariska föreskrifterne för FilialDisconternes utredning, men då jag vid hufvudfrågans afgörande härstädes yttrat min öfvertygelse att lånomsättningar samt hvad mera kunde bidraga till penningerörehens lättnad, kunde och borde anförtros UtredRingc>Contoii rens åtgärd under Öfverstyrelsens ledning , och samma öfvertygelse ännu bos mig är rådande, så ock till undvikande af repeterade anmärkningars anförande, förklarar jsg mig hufvud-? sakligen instämma i de af Friherre Wirsén Utskottens Betänkande åtföljande anmärkningar.
Under öfverläggningarne i detta ämne hac en värd Ledamot Herr Grefve platen yrkstbelåningsrättighet för Götha Canals actier, för eller emot hvilken jag nu ej vill yttra mia tanka, ty innan korrt lärer frågan underka-! 6tas BancoUtskottene ompröfning , emedan motionen härom nu utgör föremål för Finance* Ridd, o, Ad, Prof, Vili B, $ 34 Den t Juhl, afdelningens, men då samma värda Ledamot bland andra motiver, till grund för dess påstående anfört en jemförelse emellan Götha Canals och andra slussverks verkställde arbeten, hvaribland SöderTeljes, Och åberopat sistnämnde Verks actiers tillerkände belåningsrättighet i BancoDiaconten, så kan och bör jag härom upplysa, att oaktadt hvarje actie genom skedde insättningar nu öfverstiger 300 Riksdalers belopp, gäller den såsom hypothek i Disconten blott för 75
R:dr under tillika ftl• stadt afseende på låntagarens personliga säkerhet* Grefve Von Platen:
Med fullkomligt er kännande af hvad den siste värde Talaren yttrat, får jag förklara min mening ej vara att väcka någon farhåga för utförandet af Söder Telge Canal, utan endast att framställa en jemförelse grundad på den enkla arithmetiska proportion, som är emellan en ej färdig sluss och femton färdiga j emellan 2 mils segelbar canal och en canal af ett par tusende alnarj ja, om man sammanlägger alla canaler i Sverige: Trollhätte, Södertelge, Strömsholms och Hjelmare canaler, så utgöra de der verkligen gräfde canaler ej två mil, sorn vid Götha Ca? pal äro segelbara, utan att räkna det derutöfver färdiga.
Hvad i öfrigt anmärkt är, att utom actierne lemnäs personel borgen, så har detta äfven med Götha Canal actier i sednare tider ägt rum, när man ansett det nödigt.
Hvad angår actiernes intrinsc<j,ua värde, så är jag ej Den g Juliu 35 åf samma tanka som den värde Talaren, jag tror ej att detta kommer an på huru mycket å dem blifvit inbetalt* utan huru mycket med det inbetalta blifvit uträttadt* och till hvad nytta; detta bestämmer