Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm., med tillkännagifvande, att Hr von Troil, Sam. Gust., såsom ledamot af StatsUtsk., erhållit 3:ne veckors ledighet ifrån den 8:de dennes, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot af BancoUtsk. efter Hr Lagerhjelm, samt en ledamot att inträda i StatsUtsk., under Hr von Troils frånvaro.
Fortsattes pröfningen af Bevillu.Utsk:s betänk.
N:o 13, ang:de tullbevillningen, hvarvid bland de punkter, hvilka R. o. Ad. ansett böra blifva föremål för serskilda beslut, nu förekom: 34:de punkten, ang:de artikeln spanmäl. 5 H. 28 434 Den 5 Juni e. m.
Efter uppläsning af den del utaf Utsk:s i fråga om denna artikel gjorda framställning, hvari blifvit tillstyrkt, att nu gällande införselafgifter å spanmål må bibehållas oförändrad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle detta Utsk:s tillstyrkande.
Jag uppfattade icke huruvida Utsk:s förslag rör-.de en skrifvelse till K. M. i fråga om spanmålstullen redan blifvit föredragen.
I anledn. häraf tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att han, då R. o. Ad. förbehållit sig att serskildt pröfva de i Bevilln.- Utsk-.s förevar:de betänk, förekommande förslag till und. skrifvelse^ ansett sig böra uppskjuta föredragningen af den i afseende på artikeln spanmål föreslagna skrifvelse, intilldess jemväl alla de öfriga kunde förekomma till pröfning. 35:te punkten, ang:de artikeln strumpor, bomulls-.
Med erinran, alt R. o.
Ad. förbehållit sig att af strumpor få serskildt öfverlägga om endast bomulls-, torde jag få medela, att PresteSt. å denne artikel fastställt tullen till 1 r:dr 16 sk.
Jag önskar att R. o. Ad. måtte fatta sitt beslut i enlighet dermed.
Ofvergången till 1 r:dr i tull torde blifva allt för kännbar. R. o. Ad. biföll, uppå härefter framställd propos. att bomullsstrumpor skulle åsättas en införseltull af 1 r:dr 16 sk. U.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, erinrade att äfven ifrågavar:de strumpors tullvärde, hvilket i Utsk:s tariff och 1845 års taxa blifvit utfördt till olika belopp, nu borde bestämmas, yttrade Hr von Hartmansdorff:
I öfverensstämmelse med den afgift, jag tagit mig friheten föreslå å artikeln bomullsstrumpor, anhåller jag, att Ståndet ville bestämma tullvärdet till 5 r:dr 24 sk.
Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge bomullsstrumpor böra åsättas ett tullvärde af 5 r:dr 24 sk. pr U.
Ropades ja. 36:te punkten, ang:de artikeln trädvaror, sparrar under 8 tums tjocklek midtpå.
Jag hemställer om ordet midtpå icke bör utgå, emedan jag anser dess bibehållande endast föranleda till underslef.
I fråga om trädvaror är vanligt, att man bestämmer dimensionen antingen efter varornas storlek i någon af deras ändar eller också, såsom Utsk. föreslagit, midtpå.
Antages den sednare bestämmelsen eller midtpå, vinnes derigenom en säkrare kontroll.
För att icke omogen Den 5 Juni e. m. 435 skog skall nedhuggas och ulföras, har man önskat, att exporttullen å trädvaror måtte förhöjas, men jag anser angelägnare, att man bestämmer dimensionen, hvarefter tullen skall beräknas, och enl. min åsigt kan icke storändan antagas såsom grund.
Sparrar, såvidt jag känner, äro vanligen huggna i fyrkant, lika tjocka i båda ändarne; men jag vill icke inleda en diskussion i afseende på denna omständighet, ehuru jag finner Utsk:s förslag i det af mig uppgifna afseende olämpligt, och då jag dessutom ser, att ordet midtpå förekommer äfven uti 1845 års taxa, afstår jag från mitt gjorda yrkande.
Lika med Hr von Hohenhausen tror jag det vara nödvändigt, att antaga Ulsk:s förslag, hvilket äfven blifvit af PresteSt. godkändt.
Jag hemställer derföre, om icke R. o. Ad. ville för sparrar bibehålla bestämningen 8 tums tjocklek midtpå.
Hvad afgiften angår, så saknar jag erforderlig kännedom, för alt kunna yttra något om ziffran, men jag anser mig böra nämna, att PresteSt. antagit utförsel!ullen till 4 sk.
Om man vill ändamålet med en förhöjd tull å trädvaror, d. v. s. förhindrandet af skogarnes utödande genom omogen skogs fällande, bör man enl. min åsigt förhöja tullen till 6 sk.
Jag anhåller, att få förena mig med Hr von Hohenhausen.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle att införseltullen å sparrar under 8 tums tjocklek midtpå, åsattes en utförseltull af 6 sk. pr stycke.
Ropades ja. 37:de punkten, ang:de artikeln väfnader.
Enl. hvad jag från början af öfverläggningen om tulibevillningen tagit mig friheten föreslå, hemställer jag, att R. o. Ad. ville låta förblifva vid de stadganden, som i fråga om artikeln väfnader linnas intagna uti 1845 års tulltaxa.
Ibland de omständigheter, hvilka fästat K.
M:s uppmärksamhet, ingingo förnämligast väfnader och jag tror derföre, att R. o. Ad. bör vid detta tillfälle göra afseende härå.
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge att i afseende på artikeln väfnader 1845 års tulltaxa borde fortfarande blifva gällande.
Härvid ropades starka ja, blandade med nej, hvarjemte.
Hr von Troil, Sam. Gust., anmälde sig och yttrade:
Då 1845 års taxa innehåller förbud mot införsel, hemställer jag vördsamt, om R. o. Ad. icke ville upphäfva samma förbud.
Hr Gr. o. Landtm, afbröt detta yttrande med erinran, att 28* 436 Den 5 Juni e. m. R. o.
Ad. förklarat öfverläggningen redan vara fulländad, samt tillkännagaf derjemie, alt lian trott sig finna, att den framställda propos. blifvit besvarad med öfvervägande ja.
Till följd af R. o. Adis d. 2 och 3 dennes fallade beslut, att uppskjuta pröfningen af artiklarne ull och ullgarn lill dess R. o. Ad. fattat sitt beslut i fråga om artikeln väfnader, föredrogs nu l:o artikeln ull.
Då det hitintills gällande förbudet emot införandet af ylleväfnader icke blifvit upphäfdt, anser jag den nuvar:de tullen på ull vara alltför låg, oell med hemställan, om icke R. o. Ad. ville bestämma en tull för all slags ull, helst kontrollerne hitintills varit ganska svåra, föreslår jag derföre en tull af 4 sk. för all slags ull.
Jag tror, att, när förbuden mot införsel qvarstå, denna tull jemte förbuden lem na fabrikerne tillräckligt skydd.
Hr von Har tmansdorff:
Då Ståndet helt nyligen beslutat, att 1845 års taxa skall vara gällande i fråga om väfnader, synes det mig vara mest consequent, att låta samma taxa gälla äfven för ull.
Disk. har. emot hvad Frih.
Gyllenhaal yrkat, bibehållit skilnaden emellan gröfre och finare ull och äfvenså den nuvat:de tullafgiften å den gröfre, men deremot med | nedsatt afgiflen å den finare.
Mig synes likväl, som våra inhemska schäfetier behöfva den uppmuntran, man beredt dem genom högre tullafgifler å den finare ullen.
Mau bör fördeuskuld icke nedsätta denna tull, hvarigenom dem beröfvas en förtjenst, hvilken erfordras till kostnadernes betäckande för finare färs införskrifning, underhåll och vård.
Här är likväl fråga icke blott om tullafgifterne, utan äfven om otterne, hvarest ullen skall införas.
Ifrån stadganderne i nu gällande tulltaxa, som för ull inskränker införseln lill vissa städer, nemi.
Stockholm, Götheborg, Norrköping, Malmö, Halmstad och Helsingborg, har Utsk. i så måtto afvikit, som det föreslagit, att denna inskränkning till vissa orter skall alldeles upphöra.
Jag medgifver visserligen, att många svårigheter torde mota i afseende på bevakningen enl. nu gällande föreskrifter; men det torde dock vara en sanning, att, såvida någon tillförlitlig kontroll skall blifva möjlig, rättigheten att införa ull bör inskränkas till vissa orter.
Jag vill såsom bevis nämna, hurusom under en förgången tid, då grof ull var belagd med 2 sk. och fin ull med blott 4 sk. i tull, men införseln var medgifven alla stapelstäder, endast 15,000 U finare ull införtullades ärligen i medeltal.
Under senare liderne hafva deremot årligen förtullats 4 till 500,000 $ finare ull, oaktadt nuvar:de skillnaden i tullen af 6 sk. är så mycket större. R. o. Ad. torde således finna nödigt att fortfarande inskränka införseln af ull till vissa orter äfvensom bibehålla tullalgifterne å ull enl. nu gällande tulltaxa, hvarom jag jemväl anhåller.
Då härefter Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle, Den 5 Juni e. m. 437 att ull under en rubrik upptogs i taxan och åsattes en införseltull af 4 sk. pr $, ropades starka nej, blandade med ja; hvarpå Hr Landtm, hemställde, om K. o.
Ad. ansåge 1845 års taxa böra för denna artikel förblifva gällande, samt då härvid ropades starka ja, blandade med nej, förklarade det han funnit denna sednare propos. besvarad med öfvervägande ja. 2:o Artikeln ullgarn.
Då Ståndet bibehållit 1845 års tulltaxa för både väfnader och ull, hemställer jag om icke, i öfverensstämmelse dermed, man bör bibehålla den äfven för ullgarn. R. o. Ad. ansåg 1845 års tullbestämmelser för artikeln ullgarn böra bibehållas. 38:de punkten, ang:de ordalagen af den uti 1845 års tulltaxa pag. 56 förekommande anmärka.
Sådane siden-, halfsiden och bomullsväfnoder, som eljest äro till införsel JÖrbjudne, må införas direkte från orter på andra sidan Goda Hoppsudden mot 10 procent af värdet i lull.
Då jag begärt, att denna punkt måtte blifva föremål för serskild öfverläggning, anser jag mig också böra framställa skälen för en sådan auhållan.
Mom. lyder sålunda: ”Sädane siden, halfsiden- och bomullsväfnader, som eljest äro till införsel förbjudne, må införas directe från orter på andra sidan Goda Hoppsudden mot 10 procent af värdet i tull”.
Det är emedlertid conslateradt, att engelska varor blifvit förde till orter pä andra sidan Goda Hoppsudden och sedermera hilförde på Svenska skepp samt förtullats.
Ett sådant förhållande är uppenbarligen stridande mot ifrågavar:de stadgande, som naturligen måste afse varor, hvilka, producerade i länder på andra sidan Goda Hoppsudden och med Svenska fartyg inkomna, skola beläggas med 10 proc. tull.
Jag får derföre anhålla att ifrågavar:de mom. måtte undfå denna lydelse: ”Sådane siden-, halfsiden- och bomullsväfnader, som eljest äro lill införsel förbjudne, må införas direkte från produktionsorter på andra sidan Goda Hoppsudden, mot 10 proc. af värdet i tull”. R. o. Ad. biföll att uti ifrågavar:de stadgande i st. f. ”orter” skulle införas ”productionsorter”.
39:de punkten, ang:de eventuella tullafgiftcrs utsättande för sådane varor, å hvilka förbud af It.
St. bibehållas.
Under sisth riksdag afläto R.
St. d. 15 Maj 1845, ang:de tullbevillnm, und. skrifvelse lill K.
M. och bifogade dervid en förteckning på alla lill in- eller utförsel förbudna varor, hvarå tullafgifterne blefvo till vissa belopp utsatta, för den händelse att förbuden skulle upphöra.
Då nu en del af dem blifvit af R. o. Ad. bibehållna, hemställer jag, om icke Ståndet ville besluta, att de afgifter, sora af R.
St. bestämdes vid 1845 års riksdag äfven nu mätte antagas, för dén händelsen att K.
M. skulle finna något af dessa förbud, böra upphäfvas. 438 Den 5 Juni e. m. R. o.
Ad. beslöt att för de artiklar, hvarå in eller utförselförbud af R.
St. bibehållas, antaga eventuella tullafgifter till enahanda belopp, som vid sista riksdag bestämdes, för den händelse att förbuden skulle af K. M. upphäfvas. 40:de punkten, ang:de underrättelserne om hvad i afseende på taxans verkställighet iakttagas bär.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att de, i afseende på de serskilde §§:ne, i nu gällande taxe-underrättelser, af Ulsk. afgifne yttranden jemte förslag till deremot svarande §§, måtte få hvart för sig förekomma till afgörande, hvilket bifölls.
Härvid förekommo följande öfverläggningsämnen: l:o Ang:de de nu gällande 8 första §§:ne af Utsk. föreslå gne G §§■ Då uppläsningen af Utsk:s i denna del afgifne yttranden och förslag börjades; anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff:
Jag tror att läsningen borde börja sidan 65, der förslaget lill tulltaxan slutar och hvarest föreskrifterne i afseende å kontrollerne vidtaga.
I anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att äfven han ansåg den af Hr von Hartmansdorff nu omnämnde del af Utsk:s betänk, böra blifva föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, emedan de deri ifrågasatte föreskrifter stodo i sammanhang med de af R. o. Ad. i afseende på vissa införselförbuds upphörande fattade beslut, men att detta ämne skulle framdeles blifva serskildt föredraget, derest icke R. o. Ad. ansågo nödigt att det afgjordes före taxe-underrättelserne.
Hr von Hartmansdorff: Ordningen, i hvilken §§:ne uppläsas, är mig likgiltigt, blott de samtlige blifva föredragna, så är jag tillfredsställd.
Sedan härefter den började uppläsningen af Utsk:s förslag rör:de de 6 första §§:ne af tulltaxeunderrättelserne blifvit fulländad, blefvo dessa §§ af R. o. Ad. godkände.
2:0 ang\de den nu gällande 9:de eller den deremot i Utsk:s förslag svarande lule §.
Hr von Hartmansdorff: 7 § lärer böra undergå förändring, i enlighet med det beslut, R. o. Ad. fattat, emedan den förutsätter införselrätt för alla städer, då R. o. Ad. deremot likväl inskränkt denna rätt lill några vissa.
Jag anser icke lämpligt, att här på stället uppgöra ett redaktionsförslag, utan anhåller, att
Ståndet ville återremittera denna punkt, på det att densamma må blifva uppställd i enlighet med de beslut, som MedStänden äfven fattat eller kommer att fatta. R. o.
Ad. ansåg de vid ifrågavar:de § gjorde anmärkmr föranleda till densammas återremitterande.
Den 5 Juni e. tn. 439 3:o ang:de den nu gällande 10:de § eller 8:de § i Utsk:s f örslag.
Denna § blef af R. o.
Ad. godkänd. 4:o Ang:de de nu gällande 11 och 14 §§ eller de deremot svarande 9 och 12 §§ i Utsh:s förslag.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad., sedan Ståndet bibehållit åtskilliga förbud, torde finna Utsk:s, i afseende på ifråga var:de §§ afgifne förslag icke kunna oförändradt af R. o. Ad. antagas.
På de af Hr Gr. o. Landtm, anförda skäl får jag anhålla om återremiss af ifrågavande §. R. o. Ad. ansåg 9 och 12 §§ af Utsk:s förslag böra återremitteras.
5:o ang:de de nu gällande 12 och 13 §§ eller 10 och 11 §§ i Utsk:s förslag.
Dessa §§ blefvo af R. o.
Ad. godkände. 6:o Ang:de de nu gällande 15 och 20 §§, eller den deremot svarande 13 § i Utsk:s förslag.
Slöjdevaror äro i 1845 års tulltaxa belagde med en införseltull af 33* proc., och denna afgift har Ståndet nu jemväl bibehållit.
I Utsk:s förslag deremot är tullen bestämd till 25 proc. af värdet.
Vid sådant förhållande torde R. o. Ad. finna lämpligt, att återremittera denna §, på det att Utsk. måtte komma i tillfälle att rätta afgiften efter Ståndens beslut i ämnet.
Hr Gr. o. Landtm., yttrade att han, då Hr von Hartmansdorffs nu gjorde framställning syntes grunda sig derpå att R. o. Ad. icke antagit Utsk:s förslag i fråga om införseltullen å slöjdvaror, trodde sig böra nämna att den nu föreslagna 13 § icke innefattade förändring af det i 20 § af 1845 års taxe-under rättelser förekommande stadgande att sådane slöjdevaror, som ut göra fartygs inventarier, må införas emot tull beräknad till 10 proc. af värdet.
Jag ser att så är och återkallar min begäran om återremiss.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. godkände 13 § af Utsk:s förslag, blef denna propos. besvarad med ja. 7:o Ang:de den nu gällande 17 §. eller 14 § i Utsk:s förslag. R. o. Ad. godkände den af Utsk. föreslagna 14:de §. 8:o Ang:de den nu gällande 18 §, eller 15 § i Utsk:s förslag. 440 Den 5 Juni e. m.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då R. o. Ad. förändrat tullbestämmelserne å åtskilliga af de artiklar, för hvilka tullrestitutioner ansetts böra ega rum, samt dessa restitutioner blifvit beräknade i proportion till de föreslagna tullbestämmelserne, R. o. Ad. torde finna nödigt att återremittera nu ifrågavande §.
Ropades ja. 9:o ang:de den nu gällande 19 §.
Härvid upplästes jemväl den af Utsk. föreslagna 16 §, på begäran af Hr von Hartmansdorff, som sedermera anförde Då Ståndet afslagit ulförselrätt af malm, lärer denna § komma att förfalla, eller åtminstone böra ordalagen ändras i öfverensstämmelse med de beslut, som äro eller blifva fattade uti förevar:de fall.
Jag anhåller alltså, att R. o. Ad. antingen mätte afslå eller återremittera denna punkt.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, ehuru Hr von Hartmansdorff begärt uppläsning af 16 § af Ulsk:s förslag, medan nu Utsk:s yttrande ronde 19 § af 1845 års taxe-underrältelser utgjorde föremål för pröfning, ansåge sig böra framställa serskilda propos:r i afseende på dessa §§, hvilka rörde olika saker och blifvit på olika sätt af Utsk. behandlade.
Jag påminner mig ej, hvilket beslut R. o. Ad. fattade i fråga om cobolt.
Af detta beslut beror §:ns blifvande lydelse.
Som cobolt icke undantogs såsom något serskildt öfverläggningsämne, förmodar jag, att den var inbegripen uti Ståndets allmänna beslut, att 1845 års tulltaxa skulle ega bestånd.
Jag vill påminna mig, att, tinder öfverläggningen om artikeln malm, frågan om cobolt äfven förekom.
Såvidt jag kan minnas måtte Frih.
Cederström C. R., sora nu icke är tillstädes, hafva ordat derom.
Landtm, upplyste, att R. o. Ad. i afseende å cobolt-malm och cobolt-metall bibehållit 1845 års tulltaxa oförändrad samt att
Utslcs i fråga derom afgifna förslag icke innefattat annan förändring än att de nuvar:de införselafgilterne skulle nedsättas.
Om Ståndet har bibehållit föreskriften i 1845 års tulltaxa, ang:de cobolt, inser jag icke, huru man kan undvara den 19 §; som föreskrifver sättet för utförseln af sådan malm.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då Hr von Hartmansdorff yrkat bibehållande af 19 § i 1845 års taxeunderrältelser och ingen yrkat bifall till Utsk;s förslag om samma §:s ute - Den 5 Juni e. m. 441 slutande, finge hemställa om K. o.
Ad. ansåge denna § böra bibehållas.
Hr Gr. o. Landtm, framställde härefter, alt i fråga om 16 § af Utsk:s förslag, som redan blifvit uppläst och handlade om utförsel af malm, rå och osmält, ej specificerad, hvarå utförselförbudet blifvit af R. o. Ad. bibehållit, Hr von Hartmansdorff yrkat återremiss; hvarjemte Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot ifrågavartde 16 § gjorde anmärknme föranleda till återremiss.
Ropades ja. 10:o Ang:de den nu gällande 21 § eller 17 § i Utsk:s förslag. R. o. Ad. godkände den af Utsk. föreslagna 17 §. 11 :o förslag.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att'då den förändring, som uti ifrågavartde § blifvit af Utsk. vidtagen, afsåg det förhållande, alt alla varor skulle vara till införsel tillåtne, R. o. Ad. torde finna att den af Utsk. föreslagna redaction icke fullt öfverensstämde med R. o. Ad:s beslut, samt derföre äfven denna § borde återremitteras.
Ropades ja. 12:o ang:de den nu gällande 23 §. eller 19 § i Utsk:s förslag; 13:o ang:de den nu gällande 24 §, *■ eller 20 § i Utsk:s förslag; 14.-o ang:de den nu gällande 25 §, eller 21 § i Utsk:s förslag; och 15:o ang:de den nu gällande 26 §, eller 22 § i Utsk:s förslag. R. o. Ad. godkände de af Utsk. föreslagna 19, 20, 21 och 22 §§• 16:0
Ang:de den uu gällande 27 § eller 23 § i Utsk:s förslag.
Då R. o. Ad. icke bibehållit Utsk:s förslag i fråga om tullförsnillningen af ull, torde R. o. Ad. finna skäligt, att icke heller antaga samma förslag i afseende på öfrige, i §:n uppräknade varor, och jag hemställer således, huruvida icke denna punkt bör återremitteras. R. o. Ad. ansåg de emot ifrågavartde § gjorde anmärkntr föranleda till densammas återremitterande.
17:o ang:de den nu gällande 28 §.
Jag har icke kunnatjfatta, hvarföre denna § skall utgå.
Mig synes, som den här gjorda föreskriften vore ganska riktig. 442 Den 5 Juni e. m. Hr Gr. o.
Landtm, lät i anledn. häraf uppläsa hvad K.
M:s förslag till förnyad tulltaxa, rör:de ifrågavar:de § innehåller.
Utsk. har vid detta tillfälle icke uppgifvit några skäl för sitt tillstyrkande, utan hänvisat till K.
Förmodligen härrör det deraf, att man utgått från principen, att borttaga alla förbud.
Men då R. o. Ad. så icke gjort, hemställer jag, om ej denna fråga borde återremitteras lill Utsk., som derigenom komme i tillfälle, alt affatta sitt förslag i öfverensstämmelse med de beslut, de tleste Stånden fattat. R. o. Ad. ansåg de emot Utsk:s hemställan om ifrågavar:de §:s uteslutande gjorde anmärkn:r föranleda till ålerremiss. 18:o Ang:de deri nu gällande 29 §, eller 24 § i Utsk:s förslag. R. o. Ad. godkände den af Utsk. föreslagna 24 §. 19:o Ang:dc den nu gällande 30 §\ eller 25 § af Utshs förslag.
I afseende på de tullindringar, som i fråga om Transatlantisk sjöfart äro i denna § medgifne, har Utsk. väl yttrat, att Svenska handeln numera vore så ut sträckt, att den uppmuntran, som, genom nämnde tullindring, skulle åstadkommas, icke vore behöflig.
Jag kan likväl icke finna, att Svenska sjöfarten hunnit en så önskvärd utsträckning; men om äfven så skulle vara, anser jag likväl icke lämpligt att såsom Utsk. föreslagit R.
St. genom en und. skrifvelse skulle hos K. M. i und. anhålla, att dessa tullindringar måtte med £ årligen försvinna.
Hr Gr. o. Land tm. afbröt detta yttrande, med erinran, att den und. skrifvelse, hvarpå Hr Åkermans framställning hade afseende, komme alt blifva särskildt föredragen för R. o. Ad., som förbehållit sig att serskildt pröfva de uti Bevilln.Utsk:s förevar:de betänk, förekommande förslag till und. skrivelser, samt att således nu endast den af Utsk. föreslagna 25 § i laxeunderrättelserne utgjorde föremål för pröfning; hvarefter Hr Akerman förklarade sig vilja för tillfället afstå från vidare yttrande.
Utsk. har föreslagit i slutet af 25 § eller i sista morn.: ”att de tull-lindringar, sorn i §:n omnämnas, komma tills vidare att fortfara, men må, vid varuinförsel, ega rum endast för sådana fartyg, som, under loppet af tre års tid, näst före införseln, bevisligen från Svensk till Transatlantisk hamn utfört last af Svenska produkter, motsvarande minst fartygets halfva drägtighet”.
Jag kan icke finna, alt nöjaktiga skäl blifvit anförda för antagandet af denna §, och, om den antages, skulle deraf uppstå följder, hvilka synas hafva varit främmande för Utsk. nemi. att de varor, som nu åtnjuta tull-lindring, skola framdeles icke hemtas öfver hafvet, utan i mindre partier köpas på närma - De n 5 Juni e. m. 443 re håll, hvarigenom Svenska sjöfarten skulle lida, och att de Svenska skepp, som varit på aflägse orter borta under 3 eller 4 år, skulle vid återvändandet sakna frakt.
Då, såsom jag redan nämnt, Utsk. icke anfört nöjaktiga skäl, kan jag icke heller godkänna Ulsk:s förslag.
Hr von Hohenhausen: Enl. min öfvertygelse har Svenska sjöfarten, under de 2:ne sista decennierne genom de i frakthandel begagnade fartygens godhet och besättningarnes skicklighet, vunnit den utsträckning, alt tullindringarne kunna försvinna.
Men emedlertid, så länge de qvarstå, är det angeläget tillse att de utesluslutande åtnjutas såsom en uppmuntran för den Svenska sjöfarten.
Den efterföljande 26 §:n innefattar de skäl, hvarföre dessa 3 år här blifvit nämnde.
Den lyder sålunda: ”De serskildta traktater och afhandlingar, som med främmande makter blifvit angående handelsförhållanden afslnine, tjena till behörig efterlefnad vid afgifters beräknande för fartyg och varor under den tid samma traktater och afhandlingar äro gällande”.
Nu är det klart, att, då af den citerade §:n följer, alt Amerikanska fartyg skola åtnjuta enahanda förmåner med våra egna, de Amerikanska fartygen, om icke någon tid bestämmes, skulle komma, att äfven åtnjuta denna uppmuntran och derföre bör den medgifvas endast under vissa vilkor.
Jag påyrkar fördenskull antagandet af Utsk:s förslag.
Utsk. synes genom det föreslagna stadgandet pålagligen hafva velat gagna den Svenska skeppsfarten, hvilket i sådant fall har anledn. att vara erkänsam för Utsk:s välmening; men jag fruktar att, hvad skeppsfarten skulle på ena sidan vinna, komme den mångfaldigt att förlora på den andra, genom den förändring Utsk. vill göra, ty om man genomgår de tillfällen, då främmande fartyg begagnat sig af den ifrågavar:de tullindringen, skall man finna alt antalet af dessa fartyg kanske icke uppgått till 20 eller 30 ifrån början.
Genom antagandet af Utsk:s förslag skulle deremot 2:ne väsendtliga olägenheter uppstå, nemi.: 1:0 då det är gifvet, att med den nuvar:de tull-lindringen det icke är möjligt för andra, att importera vissa slags varor i täflan med dem, som åtnjuta tull-lindringen, sä skulle ett fartyg, som efter flera års fraktfart på aflägsna farvatten, slutligen ämnade sig hem och för detta ändamål borde lastas i någon Transatlantisk eller Ostindisk hamn, antingen nödgas afstå derifrån och i stället till stor förlust hemsegla i ballast, eller ock tvingas afbryta vidare fraktturer, som fartyget eljest kunde påräkna och som för skeppsrederierne varit fördelaktiga, allt delta för alt icke öfverskrida tiden af de tvenne åren. R. o.