Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid io:de punkten: af Friherre Nordin, att någon viss tid för lånens amortering icke torde böra bestämmas, utan att ju fördelaktigare vilkor Hypolheks-Föreningarne kunna sig betinga, desto bättre; att detta stadgande således antingen bör utgå eller uppställas med undantag för de händelser, då lägre än 5 procents ränta kan betingas; och af Johan Svensson inom Bonde-Ständet: att den här beräknade ränta är alltför hög, helst, då dertill lägges en half proc. administrationskostnad, endast en half proc. återstår såsom amortisfeement.
Anledningen, hvarföre Utskottet ansett sig böra bestämma någon viss tid, inom hvilken lånen skola vara förfallne, härleder sig derifrån, att Utskottet trott det vara nyttigt att kunna förutse en tidpunkt, då RiksgäldsContoret upphörde att stå i ansvar för den meddelade garantien, Att denna tid blifvit bestämd till 38 år, kommer deraf, att Utskottet haft afseende å utlåning till delegarne emot 5 procent och i procent amortissement, då hela skulden är betald inom denna tid.
Utskottet har icke föreslagit, att Hypotheks-Föreningarne ovilkorligen skola förskrifva 5 procents ränta, utan allenast, att denna ränta ej får öfverstiga 5 procent.
Af dessa skäl tillstyrker Utskottet, att io:e punkten må förblifva oförändrad.
' Stats-Utskottets Utlåtande Nio. 44y.-
Vid 19.'.te punkten af åtskillige Ledamöter inom alla 3 RiksrStåndenalt valeuren å Hypotheks-Föreningars utfärdande obligationer borde nedsättas, helst härigenom den mindre bemedlade kunde komma. i. tillfälle Iros HypotheksrFöreningarne deponera smärre summor».
Ehuru Utskottet fortfarande anser vara. af mycken vigt,, att Hypotlreks-Föreningarne ej må komma, att utgifva obligationer af allt för små valeurer, . tror Utskottet dock, att. minimum för desamma torde, kunna, nedsättas till ioo R:dr Silfver-Specie eller 4oo, R:dr Rgs..
Vid 14-de punktent af Herr Holm, sorn framställt den förfrågan,, huruvida RiksgäldsCöntoret, i händelse det skulle göras till vårdare af Hypolheks-Föreningarnes: reserv-fond, kunde tvinga, desse Föreningar att förmå sina fordringsegare emottaga större eller mindre afbetalningar å en skuld , hvarför dem. emellan, em förfallotid af't., ex. 38 år blifvit öfverenskommen; samt af en Ledamot inom Ridderskapet och Adeln,, och en Ledamot ipom Borgare-Ståndet: att, om 5:te och 6:te punkterna, blifva i enlighet med deras yrkande förändrade, denna, punkt jemväl, måtte till öfverensstämmelse dermed, ändras.
Då Utskottet icke kunnat frångå dess uti’ 5:te och 6:.te* punkternål gjorda, tillstyrkanden, samt. någon, ändring i; annor, händelse ej blifvit utf denna punkt yrkad,. får Utskottet i ofvanberörde i^de punkt endast föreslå;en obetydlig redactions-förändring, som erfordras, för att. bringa denna punkt i öfverensstämmelse med; Utskottets förslag i Betänkandet N:o 4 j8.
Enär,, enligt io;e punkten,, de af HypolbeksrFöreningar upptagande lån äro uppsägbara, å Föreningens, men, ej å Långifvarnes sidat, så möter ej i detta, hänseende något hinder för vidtagande af den åtgärd i förenämnde i.4:de punkt finnes föreskrifven; och torde detta, få, tjena, såsom. svar. å dem af Herr Holm, här. ofvan gjorde anmärkning*.
Vid i5:de punkten:: af en Ledamot; inomi Ridderskapet: och Adeln '.-, alt,, onn äfven; den föreslagna, öfver-inteckningen, skulle anses behöflig, det likväl; eji bör, åläggas delegare i:
Hypotheks-Förening* att deri på något sätt qvarhållas längre tid, än. till dess det års räkenskap; undergått revision,, hvarunder afträdet från Slats-Ulshotteis Utlåtande N:o 447' Föreningen skett,, samt
Revisorerna funnit elen afträdande icke häfta för någon förbindelse hos Föreningen, samt att Föreningens ställning i allmänhet är sådan, den bör vara; och af en Ledamot inom Borgare-Ståndet, sorn ansett elen föreslagna tiden för befrielse från Hypolheks-Förening kunna minskas till 3 år, samt alternativet medgifvas af ställandet utaf sådan borgen, sorn Hypotheks-FÖreningarne kunna godkänna; Hvad först vidkommet elem inom Ridderskapet och- Adeln gjorda anmärkning, får Utskottet yttra,, att om, såsom enda hindret för frånskiljande utur Hypotheks-Föreningy stadgades, det behörig revision barde föregå; så inträffade härigenom , att fordringsägare hos Hypotheks-Förening aldrig hade den säkerhet hos Föreningen, de med skäl egde rätt alt fordra.
Beträffande dernäst den senare anmärkningen,, så och då Utskottet ansett sig böra förekomma, all inblandning af personal-credit hos HypotheksFöreningar, finnér Utskottet sig icke kunna till antagande- framställa det föreslagna alternativet; af godkänd: borgens ställande..
Vid i6:de punkten r af Friherre Nordin:: att detta stadgande är tvetydigt, helst dessa; slags Föreningar alltid äro under, utredning; oclv förmodar, Herr Friherren Utskottets mening hafva varit, att vid det utmärkta förhållandet ytterligareupplåning, ej får ega, r.um..
Utskottet kan. ej; finna,, att detta: stadgande innebär den minsta tvätydighet, , enär. föreskriften om, en, Förenings utredning: icke lärer kunna innefatta annat än hvad som med detta, ord förstås,, i fråga om ett Bolags utredning, , att nemligen, både upp- och; utlåning inslälles, samt alla; skulderså fort ske kan: betalas-; och anser Utskottet sig af. denna, anledning ej kunna, föreslå någon ändring i 1.6; de.- punkten.
Inom Borgare-Ståndet har Herr.
Holm gjort deni hemställan, att, såsom ett tillägg: uti: de af.
Utskottet, uppgjorda hufvudgrunder, borde stadgas,, aLt Hypotheks-Foreningar icke, få. bilda sig på annat ställe, än i de städer, der Landshöfdingesäte finnes;: och att reserv-fonden mätte förvaras under Konungens- Befallningshafvandes och Förvaltande Directionens- gemensamma, ansvarighet..
Utom; det att , genom- ett: sådant stadgande,, sorn Herr Holm föreslagit, , det blefve ett åliggande för hvarje delegare uti Hypotheks-Förening,. att lemna serskild inteckning», uti sini egendom för reserv-fonden,, och serskild; för det lånebelopp- han komme att hos.
Föreningen, upptaga,, och. hvilket Ståts-Utskottets Utlåtande N:o 447' skulle för delegarne medföra stora kostnader oell besvär; — tror Utskottet så väl detta, som hvad Herr Holms framställning i öfrigt innehåller, tillhöra det reglementariska, hvilket, sedan Utskottet emot missbruk deraf stadgat controler, bör öfverlemnas till Hypotheks-Föreningarne sjelfve, att derom efter egen beqvämlighet förordna; och får Utskottet, på sådane skäl, afstyrka ofvanberörde stadgandes införande.
På ofvan uppgifna grunder får Utskottet till Rikets Ständers bifall hemställa följande, något förändrade förslag till Hufvud gr u tider för Hypotheks-Föreningarj hvilkas skuldförbindelser kunna i Rikets Ständers namn garanteras genom Fullmägtige i Riksgälds-Contoret. 1:0 Hypotheks-Förening skall hafva till föremål, att, för gemensam räkning, upplåna penningar emot obligationer, ställde, antingen på viss förfallotid eller på viss uppsägningstid, men aldrig betalbara vid anfordran, samt att de sålunda upplånade medlen utlåna endast emot inteckning i jordegendom, som i Hypotheks-Föreningen eger delaktighet. 2:0 Punkten oförändrad. 3:o
För att kunna vinna delaktighet uti en Hypotheks-Förening, erfordras att inom densammas district, under full eganderätt, innehafva jord af frälse- eller skatte-natur, eller stadsjord, uppgående till ett värde af minst 1000 R:dr Specie eller 4000 R:dr Rgs; äfvensom att, vid meddelandet af den Hypotheks-Föreningen enligt nästföljande punkt tillkommande inteckning, ej vara Förmyndare, eller stå i ansvar för barnarf, uppbörd eller andra förmonsrätt egande medel.
Att efter vunnen delaktighet i Hypotheks-Förening emottaga förmynderskap eller uppbörd är icke förbjudet. 4:o
Den, som söker'delaktighet i en Hypotheks-Förening, måste, jemte fullständigt styrkande af sin behörighet, enligt föregående punkt, till Hypotheks-Föreningen lemna inteckning i sin egendom, uppgående till minst en åttondedel af dess värde, och, sammanräknad med öfriga inteckningar, som ega förmonsrätt framför eller med densamma ega lika rätt, icke öfverskjutande |:delar af egendomens värde.
Börandes derjemte före dessa f .‘delar egendomen icke vara besvärad med inteckning af något arrende eller undantags-eontract, som förminskar egendomens värde. 5:o Punkten oföi^indrad. 6:0
Den andel af den inlemnade inteckningen, hvilken icke, enligt 5:e punkten, tillhör reserv-fonden, eger delegaren att, i nion af tillgång, få till ii Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 447' falla Leloppet hos Föreningen belåna, och om, på sätt i samina punkt liämndt är, i panten finnas andra inteckningar, med förmonsrätt framför Hypolheks-Föreningens, skall denne, då delegaren sådant önskar eller då sådane äldre inteckningar utsökas, inlösa dessa äldre inteckningar så fort sig göra låter. rude punkten oförändrad. 8:0 Ifypotheks-Förening må ej träda i verksamhet förr, än de egendomar, *som i densamma sökt delaktighet, uppgå till ett värde af minst 750,000 R:dr Specie, eller 3 millioner R:dr Rgs. eyde, io:de och n:te punkterna oförändrade. 12:0 Hypotheks-Förening må ej utfärda obligationer å mindre valeurer än 100 l!:dr Specie eller 400 R:dr Rgs. i3:de punkten oförändrad. i4:o .Skulle Hypotheks-Förening ej uppfylla de förbindelser, hvilka i dessa hufvudgrunder densamma åläggas, samt Riksgälds-Contorets Styrelse1, för Conto.rets säkerhet, skulle finna nödvändigt att någon del af den meddelade garantien återtaga, eger Riksgälds-Contoret ålägga Hypotheks-Föreningen, att större eller mindre del af de garanterade lånen betala, — och att, för den händelse sådant på annat sätt icke låter sig verkställa, härtill indrifva den erforderliga summan af sin reserv-fond. i5:de och i6:de punkterna oförändrade.
Vid Mom.
L/t.
C. r.a punkten: af Herr Rosenbladj Bernhard3 som anmärkt: att inskränkningen uti denna punkt är olämplig, och skall i början tillintetgöra hela verkan af garantien, enär på detta sätt, just när den bäst behöfdes, ej mer än ^:del af de i frågakommande lånen kunde deri inbegripas; och af Herr Hesslej som äskar upplysning hvarföre i beräkningen på den meddelade garantien skall tagas värden på fastigheter, hvilka i Hypotheks-Förening ej ingått, eller kunna blifva delaklige.
Utskottet har haft för afsigt att så fördela den meddelande garantien, alt i möjligaste måtto alla delar af Riket deraf kunna blifva delaktige, hvilket icke blefve händelsen, om, på sätt Herr Hessle synes åsyfta, taxeringsvärdet å de egendomar, som ej kunde ingå uti Hypotheks-Förening, icke toges i beräkning, enär inträffa kunde, att uti en landsort de fleste eller alla egendomsegare deltaga i en Förening, hvilken följaktligen komme att upp - ■Stats-Utskottets Utlåtande N'.o 447' sluka hela den af Rikets Ständer beslutade garantie.
Af Samma skäl kan Utskottet ej heller frångå den inskränkning, hvaremot Herr Rosenblad gjort .anmärkning.
Vid 3:dje punkten samma moment: af Friherre Nordin: alt då det vill synas, sorn Utskottet afsett utställandet af Ilufvudobligationev, Herr Friherren anmärker, att såtlant visserligen låter sig verkställa, dock icke utan att medföra för låntagaren en förlust af i Lill i | proc.; och anser derföre vara häst, alt i denna del endast den föreskrift meddelas, att Obligationerne icke få understiga beloppet af dem, som vanligen brukas i verldshandel; samt af Herr Hessle och Riksdags full olagligen Anders Danielsson, som anse nödvändigt, att
Obligationerne äfven få ställas på mindre summor, och föreslås af den senare, alt minimum nedsätles till 5ooo R:dr Silfver Specie eller 20,000 Rdr Rgs. Utskottet delar ej Friherre Nordins tanka om den förlust, som uppkommer genom begagnande af Hufvud-obligalion och Partial-obligationer, enär sådant sätt att gå tillväga vid låns upptagande ingalunda är'ovanligt.
Det föreslagna beloppet af 5ooo Rdr Silfver Specie blefve i alla fall visserligen för högt för de utelöpande obligationerne, men då Hufvud- och Partial-obligationer användas, kunna de sistnämnde förminskas i mon af hehofvet, utan att Riksgälds-Gontorets Styrelse behöfver teckna borgensföi bindelse på en mängd skuldsedlar af mindre valeurer.
Hufvud-obligalionen, på hvilken garantien finnes skrifven, nedlägges då under vård af offentlig myndighet, och på de i rörelsen utelöpande Parlial-obligalionerne finnes samma garantie aftrjckt, jemte underrättelse om, hvarest Originalet är deponeradt.
Utskottet, sorn således ej finner skäl frångå sitt under Lit. C. i Betänkandet N:o 424 afgifne förslag, får å nyo framlägga detsamma till Rikets Ständers upplysta bepröfvande.
Stockholm den i5 April i835.
Reservationer : af Herr Petre’, T.: ”Om det är med hänsigt till den öfver Statslån förslaget afgifne och vid Riks-Rätt nyligen pröfvade anmärkning emot Kgl. Majlis Stats-Utslcottets Utlåtande N:o 447' *7 Maj:ls Rådgifvare, som i Stats-Utskottet, i ren motsägelse med sitt öfver samma förslag aine gånger meddelade och af Rikets Ständer gillade Utlåtande, ansett sig höra, utan något slags uppdrag från Riks-Stånden, uppå en af Friherre af Nordin enskildt gjord, från Riddarhuset remitterad men med aldeles intet yttrande eller förord beledsagad framställning, vidtaga de åtgärder, som innehållas i dess under N:o 424 aflåtné, nu i vissa delar ändrade Betänkande, så kan visserligen välmening derföre möjligen ligga till grund, men välmening i Statssaker är. ofta svaghet, och denna egenskap är i allmänhet serdeles fruktansvärd, ej mindre fördera, som enligt traditionen, representera äran och upplysningen, än äfven för Ombuden från de underordnade folkclasser, hvilka otvifvelaktigt utgöra Statens egentliga styrka.
Då den Kongl. Statslåne-Propositionen redan är på Stats-Utskottets tillstyrkande af alla Riks-Stånden de facto afslagen, är det svårt att fatta, huru någon upprättelse förjdet af Rikets Stäuders Justitias-Ombudsman inför RiksRätt mot Konungens Rådgifvare utförda åtal skall kunna hemtas af den framgång, som Herr af Billberghs fameusa reservation — himlen vete med hvilka medel — vunnit.
Var denna händelse en lek af ödet, så hade likväl Stats-Utskottet icke behöft att göra*, hvad ibland samtlige Rikets Sländer ursprungligen ingen annan än Friherre af Nordin fordrat och hvilket Utskottet, af aktning för besvuren Grundlag, för sig sjelf, och sina förut uttalade, af Rikets Ständer godkända grundsatser, i intet fall bort underkasta sig, helst det icke är någon Utskottets Ledamot förmenadt, att från sin i Utskottet innehafvande plats när som helst resignera.
Den öfvergång från osvikliga principer, Utskottet i denna sak ådagalagt, kan på intet vis försvaras af omständigheternes tvång, ty något sådant har icke här varit för handen.
Inom Högvördige Preste-Ståndet har visserligen härpå blifvit tilllämpadt det rbekanta uttrycket:
"Du vill så hafva det min kära George Dandin" men otvifvelaktigt är i alla fall, att någon handläggning utaf Hr af Billberghs ofvannämnde reservation ännu aldrig hos Stats-Utskottet varit af nödvändighet påkallad.
Utskottets handlingssätt förekommer så mycket mer beklagansvärd!, som bland alla Statsbehof, af hvilka Utskottet varit i tillfälle att taga kännedom, intet är mer öfvervägande, än den brist på orubblighet i patriotiska åsigter, hvars tillvaro må hända är förnämsta orsaken till öfrige hufvudsakliga Statsbrister!
Hvilken välgörande inflytelse på landels Styrelse skulle icke uppkomma, om den bland Representationen hade tillfälle göra bekantskap med en majoritet af politiska caracterer, som Bihang till R.
Prot, 1834 och 1835- 4\de Sami. p.sta Afd. 4"de Bandet. 3 5:te Håjlet. i8 Stats- Utskottets Utlåtande N:o 447• för intet pris i verlden kunde bevekas till medborgerliga pligtafvikelser.
Hvilka olägenheter, för att icke säga olyckor, hafva ej för det allmänna uppkommit, genom de föreställningar, på hvilka Regeringen/ med föranledande af folkombudens ofta visade ombytlighet i tänkesätt och tillgänglighet för icke offentligen antydbara skäl, trott sig böra bygga hela sin statskonst och sina administrativa beräkningar.
Under åberopande af hvad min vid Stats-Utskottets Betänkande N:o 43 intagne motion, samt med densamma fogade reservation, innehåller, får jag hos Rikets. Högloft.
Ständer till rättelse vördsamt anmärka Stats-Utskottets beslut,, att, uppå anförde ogiltige skäl, framlägga förslag till Hypotheks-Förenings grunder och till reciproeitetsförhållanden emellan enskilde Låneassociationer och Riksgälds-Contoret, nu mera jemväl af Utskottet betraktadt såsom lämpligt att organiseras till Borgens-Contor för enskild gäld.
Pröfva likväl Rikets Ständer rättvist förklara, att Stats-Utskottet varit befogadt att taga befattning med ett ämne af denna beskaffenhet, tager jag mig friheten anmärka, att, i sådant fall, Utskottets åtgärd till en början bör inskränkas att bereda målets öfverlemnande till Förstärkt Stats-Utskott.
Sker det icke, så är i och med detsamma decreteradt, att Borgare-Ståndet, uti förevarande sak, icke anses tillhöra Rikets Ständer.
Riksgälds-Contorets belastande med borgen för enskild gäld måste utan tvifvel vara att anse såsom ett ärende af bevillnings^natur, ty endast medelst beskattning, kan, till följd af de vid denna Riksdag stadgade financegrunder, en sådan borgen honoreras.
För öfrigt synes en allt för ringa grad af grannlagenhet fordras, för erkännande af det fjerde, i Herr af Billberghs borgensfråga ännu ohörda Ståndets rätt, att deröfver yttra sig.
Att detta yttrande meddelas genom Ståndets delegerade i Förstärkt Stats-Utskott är utan all fråga bättre, än att det alldeles uteblifver.
Hvad man än må tänka om ”Statskupper” i allmänhet, är dock visst, att begreppet om skillnaden emellan fas och nefasär tillräckligt utbildadt, för att misstaga sig vid de tillfällen, då någotdera af dessa ord kan komma i fråga att appliceras.
Stats-Utskottet har fått löna sagans ord, att ”den, som går obuden åstad, kommer otackad tillbaka”.
Sedan nemligen Utskottet, af Rikets Ständer helt och hållet opåkalladt, gått Friherre af Nordin tillhanda, med upprättande af ett förslag, som ligger utom gränsen för Stats-Utskottets bestämmelse, har Herr friherren, framställande åtskilliga erinringar deremot, anmärkt, att omförmälde förslag innebär det säkraste medel att motverka nypo t heks-Fören ingar med understöd af Statens girantie, en anmärkning, som dock icke kan medgifvas utan att förutsätta, att förslaget är mägtigare än sjelfva Grundlagen, med hvars, i afseende på Riksgälds-Contoret meddelade Stats-Utskottets Utlåtande N:o 447• *9 föreskrifter, ett understöd af denna beskaffenhet icke är förenligt.
Kan möjligtvis fråga någonsin blifva, att verkställa Ridderskapets och Adelns, Preste- och Bonde-Ståndens öfver Herr af Billberghs reservationsvis väckta garantie-project, fattade beslut, så skall förmodligen detsamma efter ordalydelsen tillämpas?
I sådant fall lär den af Friherre af Nordin samt åtskillige andra fastighetsegare stiftade Hypotheks-Förening, såsom varande den enda vid beslutets fattande, organiserade Iåne-anstalt af denna art, allena kunna, med uteslutande af hvarje annan, sedermera tilläfventyrs framsipprad dylik inrättning, komma i fråga att erhålla Riksgälds-Contorets garantie.
Stats-Utskottets bemödande att gifva de 3:ne Riks-Ståndens nyssnämnde beslut en annan tydning, än den de innebära, åsyftar att öka skadligheten för det allmänna af ifrågavarande beslut.
Det är en serdeles anomalie i denna sak, att den utsträckning, Stals-Utskoltet velat åt beslutet bereda, medelst en deröfver, i anledning af Friherre af Nordins motion, uppställd förklaring, blifvit öfverlemnad till pröfning jemväl af Borgare-Ståndet, som naturligtvis icke är qvalificeradt att ingå i bedömande af meningen med de öfriga Ståndens tillgörande i en fråga, uti hvilken man förut ansett allt utlåtande från Borgare-Ståndet öfverflödigt.
Anmärkningsvärdt förekommer, att Stats-Utskottet, under sin nitfull», ehuru ingalunda prisvärda ansträngning för en sak, hvars ostensibla sida är det betryckta jordbrukets sjelf, numera förnämligast fått att göra med en Representant, hvilken, i förening med öfrige af Kongl. Maj:t förordnade Skaltejemknings-Comiterade, efter ali sannolikhet, innehafver materialier, att på naturlig väg, Utan ali rubbning i rättsförhållanden, åstadkomma lindring i modernäringens bördor.
Att frukten af SkattejemkningsComiteens arbeten icke blifvit Rikets Ständer bekant, beror utan tvifvel på omständigheter, till hvilkas förklarande fordras en närmare bekantskap med Regeringens åsigter i allmänna angelägenheter.
Bland de skäl, som i denna sak inom Stats-Utskottet blifvit emot mig förebragte, är, alt Riksdagens förlängande i flere månader skulle blifva en ofelbar följd af underlåten medgörlighet på Stats-Utskottets sida.
Jag lemnar detta skäl i sitt värde.
Januarii yttrade sig en af Styrelsens skriftställare, att Riksdagens afblåsning skulle oförtöfvadt ega rum, i händelse Bonde-Ståndet lemnade sitt bifall till Herr af Billberghs garantie-project.
Så snart detta bifall var vunnet, hörde man aldrig vidare talas om den sålunda förespeglade afblåsningen.
Det är en sorglig erfarenhet, att vid Riksdagar ofta inträffa händelser, hvaruti de handlande personerne blottställa sig för anmärkningar, som i det enskilda lifvet skulle vara för medborgerligt anseende ganska betänkliga.
Statslåne-förslaget och 20 Stcits-TJtslcottets Utlåtande N:o 447' den dermed nu sammanknippade garantie-frågan erbjuda en rik skörd af iakttagelser i denna väg.
Stats-Utskottet, som i 6g §.
Regerings-Formen fått sig tillagdt det egna oell utmärkande praerogativ, att icke behöfva afvika från sina afgifna yttranden eller instämma uti Rikets Ständers eller ett serskildt Stånds tankar, har, efter flera, under Riksdagens lopp, med omvexlande lycka förda strider, för upprätthållande af sina satser och meningar, omsider råkat i en irrgång, som endast kan förliknas med den labyrinth, hvari opinionernas vindkast och det införda bruket af ”inconstitunek bojor,” under den senare tiden ofta försatt Banco-Utskottet.
Måtte Rikets Höglofl.
Ständer inse behofvet att rädda deras Utskott för Financeärendena från de klippor och skär, hvarpå de under händelsernas stormar strandat!
Det är i denna förhoppning jag vågar påkalla Rikets Höglofl.
Ständers uppmärksamhet på mina här anförda skäl emot Stats-Utskottets Betänkande N:o 424> med den derå i Stats-Utskottets förevarande Memorial gifne ampliflcation;” af Herr Halling: ”Jemte åberopande af min vid Memorialet N:o 424 fogade reservation, får jag , i anledning af Utskottets nu beslutade förändringar i här nedan uppgifne delar af nämnde memorial, anmäla: i:o med afseende på tillägget vid slutet af 4-‘de punkten: att jag anser ganska origtigt, det Staten skall, genom det föreslagna stadgandet, eftergifva en säkerhet, som vid alla väl beställda publika Cassör antagits, den nemligen, att icke belåna en egendom, som är besvärad med inteckning af arrende-contract eller annan handling, som inskränker, om icke egande- åtminstone fria dispositions-rätten; och 2:0 rörande förändringen af i2:te punkten.- att jag trott, det Utskoftet icke bort i denna del frångå dess förra stadgande, eller minimi-valeul-ens bestämmande till i2Ö R:dr Specie eller 5oo R:dr Rgs å de Obligationer, Ilypotheks-Föreningar kunna komma att utfärda.
Hellre bade jag sett, att Utskottet förhöjt detta minimum, än minskat detsamma.” Herr Ekerman har i allo instämt med Herr Halling.
I frågan om tillägget vid 4-‘de punkten bar Riksdagsfullmägtigen Johan Andersson från Upsala Län förenat sig uti Herr Hallings reservation; samt af Riksdagsfullmägtigen Erik Nilsson från Jemtland, som åberopat dess vid Betänkandet N:o 4^4 afgifne reservation.
Och har häruti instämt Johan Christophersson från Kronobergs Län. STOCKHOLM, Kongl. Ordens-Boktryckeriet , 1835.
Slals-Utskottets Utlåtande N.o 44$’ I N:o 448.
Ant. till Exp.-Utsk. den 16 April.
Utlåtande, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande N:o 4^5, i frågan derom, att Utskottet måtte inkomma med förslag till forrnulaire för den förbindelse, som skall af Hypotheks-Föreningar afgifvas.
(RGS Afd.) Ifrån samtlige Riks-Slånden har Utskottet erhållit återremiss å dess under N:o 4'a5 afgifne, här ofvan omförmälde Utlåtande, dervid hufvud.» sakligen blifvit anmärkt:
Inom Ridder skåpet och Adeln: af Friherre flordin, sora förklarat sig, på de skäl Herr von Troil, uti dess, Utlåtandet lV:o 42^ vidfogade reservation, ådagalagt, väl inse vådan, men icke nyttan af den leranade föreskriften, alt intekningshandlingarne skola förvaras i Riksgälds-Couloret, och icke uti HypotheksFöreningarnes vård.