Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är visserligen så till vida sannt, som det i andra mer utbildade constilutionella länder icke finnes någon enda vigtig Regeringens förhandling, derest den icke rörer den utländska politiken, som icke, samma dag den emanerar kungöres i Regeringens egna blad; och publiciteten behöfver således der icke besvära sig med forskningar efter de förhandlingar, om hvilkas kungörande Regeringen sjelf drager försorg.
Det enda, som der endast ryktesvis kan inhemtas, är diplomatiska förhållanden; men då man ej helier framställt någon önskan att få veta något desamma angående, har man ej heller öfverträdt gränsen af det behöriga i denna del, och jag kan icke annat än yttra min högsta förundran deröfver, att en ledamot, tillika ledamot af Constit.Utsk., på samma gång kari högtidligen försäkra 0111 sin kärlek för publiciteten, då han söker hindra meddelandet af så vigtiga acter, som Constit.Utsk:s prot. rörtde Statsrådet.
Detta ar icke att föregå Regeringen med särdeles goda exempel, synnerligast då man icke är obekant med hennes egen obenägenhet att lemna del af sina förhandlingar.
Jag beklagar visserligen lika med Frih.
Ehrenborgh, att publiciteten i vårt land icke står på den högre punkt, dit den hunnit i andra länder; men jag anser icke våra publicister ensamma böra derför uppbära någon förebråelse, enär det är våra inre politiska förhållanden, det ringa interesse för allmänna ärender af allvarlig beskaffenhet, den brist på public spirit, sora här finnes, hvaruti den egentliga grunden dertill skall sökas; ty till publicitetens ändamålsenliga och värdiga utveckling fordras icke blott läsare å ena sidan, utan äfven å den andra; dertill fordras aktning för publiciteten från alla håll, och att den utbildar sig till en opinionsmagt i samhället, som man icke blott med ett förment förakt anser skapad för massan af folket, utan isynnerhet ämnad för den upplysture delen i samhället, der hon icke betraktas såsom ett nödvändigt ondt, såsom samhällenas pestböld, utan såsom de menskliga förmögenheternas kraftigaste häfstång och det enda sanna läkemedlet för tidens sjukdomar eller förvillelser.
Det var mig oväntadl, att denna discussion skulle blifva så långvarig öfver en framställning, sorn jag ansett så enkel och menlös.
Jag skall derföre inskränka mig till besvarande blott af en af de framställda anmärkningarna.
Ehrenborgh har talat om 90 §.
Reg.F. a64 l>en 8 Juli. och gifvit det råd åt deri, som kunde finna sig generad af denna §., att söka ändring deruti.
Jag har aldrig funnit mig generad af denna §. just derföre, att jag lärt mig förstå dess innehåll; men jag skulle vilja gifva det rådet åt hvar och en, som vill genom denna §. inskränka Ståndens yttranderätt, att noga ihågkomma, att der endast förbjudes frågor om embets- och tjenstemäns till- och afsättande, Regeringsoch Domaremagtens beslut m. m., och det är således blott motioner om dylikt, som äro förbjudna, men alldeles icke att tala derom.
Hr Frih. har sagt, att han läst Statsrådsprot:n egentligen för att erhålla kännedom om hvilka personer, som deltagit i rådslagen.
Jag tillstår, att jag skulle önska att icke få veta hvilka personer, som yttrat sig uti en fråga i Statsrådet, förrän anmärkntsanledningen vore afgjord, just för alt undgå all inverkan på min subjectiva öfvertygelse genom de lysande namn, som i prottn förekomma.
Samma talare har medgifvit, att min motion kunde vara oskyldig och t. o. m. för denna riksdag nyttig.
Jag frågar, om mera behöfves än detta medgifvande af Constit.Utskts ordför.
Jag tror, att vi i detta fall blott böra hafva afseende på nuvar. riksdag och lemna åt våra efterkommande att vidtaga de åtgärder, de kunna för tillfället finna för godt.
Samme välde talare har äfven sagt, att ett land icke kan styras väl under rådande publicitet.
Jag vet väl, att den tid funnits, då man ansåg ordet minister synonymt med illslug, och dermed förstod en person, som var utrustad med förmågan att på smygvägar framgå till målet.
Men jag har trott, att man kommit ifrån denna mening, och att man vore öfvertygad, det ärligt varar längst, och att det är på den öppna hanan, man häst går fram både såsom enskild man och i det offentliga lifvet.
Men hvad som gäller om enskilda personer i detta hänseende, gäller väl äfven om staten.
Efter Hr Frib:s mening skulle ju sjelfva Stora Porten vara på vägen att icke längre styras väl, emedan den börjat medgifva ett slags publicitet.
Jag ämnar i öfrigt icke vidare yttra mig i detta ämne.
Tham har uppdragit en mörk tafla, deruti han till allmänt beskådande framställt deras motiver, hvilka skola önska reformer i vår Representation och våra styrelseförhållanden.
Jag vill väl icke tro, att den värde ledamoten precist velat blanda mig med de personer, sorn skulle Önska anarki i vårt land; men han har velat förespegla oss, att anarki vore för handen, om man blott önskade förändrade former för våra riksdagsförhandlingar.
Jag har blott velat sträcka mig derhän, att Constit.Utsk. och R.
St. måtte inse nödvändigheten af förändrade former för handhafvandet af den ministeriella ansvarigheten, såvida constitutionen skall äga bestånd och icke våldsamt omstörtas.
Den 8 Juli. 265 Frill.
Cederström liar förespeglat oss den möjligheten, att ett Constit.Utsk. kunde till Ständerna framställa alla rådslag.
Om ett Constit.Utsk. skulle anse det nödigt att framställa alla dessa förhållanden till R.
St:s opiuionsdom, tror jag, att det skulle innefatta ett mindre riktigt bedömande af Regeringen, emedan det icke ar rådslagen, utan de beslutande åtgärderna, som utgöra karakteren på Regeringen, och för att bedöma dem, behöfvas inga prof.
Man har bär velat förespegla oss, att Rikets väl eller ve skulle kunna bero på offentliggörandet af dessa prof.
Beklagligtvis har ett sådant ollentliggörande inträlfat på en mindre grundlagsenlig väg, då nemi., utan att en sådan upplysning af Stånden blifvit infordrad, eller Constit.Utsk. beslutat dess framställande, det blifvit uppgifvet, att samtliga Statsrådets ledamöter reserverat sig till prot.
Detta förhållande anser jag vara det enda, hvarpå Rikets väl eller ve beror.
Jag vill ej, att det någonsin skall kunna inträffa, att de ansvariga rådgifvarne skola kunna förskansa sig bakom sina reservationer till prot.
Är det sådant vi skulle få veta, så vore det måhända mindre nyttigt för samhället att erhålla del af proCn; men den värde ledamoten, som ansett det mindre nyttigt att meddela prottn, har sjelf uppgifvit detta factum, hvarom vi icke i officiel väg blifvit underrättade; och jag hemställer till R. o. Ad., om någon större våda för
Rikets väl annorlunda kunde uppstå, än just genom en sådan underrättelse, att möjligtvis åtgärder äro vidtagna, dervid hela Statsrådet kunnat sig reservera och derigenom öfverflytta! den moraliska ansvarigheten från sina personer till andra, hvilka densamma icke kan åläggas.
För min del skulle jag anse detta förhållande högst olyckligt för Riket; och jag hade derföre hoppats, att, genom bifall till motionen, Utskottet skulle blifvit försatt i nödvändighet att till Stånden framställa förslag till ändringar i grundlagen, som gjorde den ministeriella ansvarigheten till annat än ett chartek, och uppgifva förslag åtminstone till en annan administrationsform och en annan Riksd.Ordn., än vi nu hafva; ty jag tror, att om ett annat arbetssätt och en annan form för riksdagsärendernas behandling kunde föreläggas oss, mycket vore vunnet; men jag anser en enskild motion i detta ämne icke inverka särdeles på Constit.Utskrs beslut, då deremot ifrågavar. motion, beledsagad af ett helt Stånds bifall, skulle gifva Utsk. anledning att föreslå förändringar i grundlagarna till afhjelpande af flerfaldiga oformligheter, och det är äfven derföre, som jag anser mig böra understödja motionen.
Jag får öppet erkänna, att Frih.
Cederstroms i ett föregående plenum yttrade sats åter blifvit för mig obegriplig, och jag ber derföre att i Hr Frih:s och Ståndets minne få recapitulera hans yttrande.
Hr Frih. 9 H. 34 Dt ii 8 Juli. vitrade nemi., att det vore Stånden öppet, äfven om anmärkn:s-anledningen blifvit af Utsk. underkänd, inga uppJvsningar från Utsk. aflemnade och memor. vore lagdt till handlingarna, att likväl utvotera en eller annan af Konungens rådgifvare.
Jag tyckte, att det var något för mycket orättvist att ulan skäl så tillvägagå, och fann ett sådant yttrande vara obegripligt af en annars så grundlig grundlagsläsare som Hr Frih.
Men då jag i dag hörde Hr Cederschjölds motion, att man skulle infordra Coust.Utskrs prot. öfver Statsråds-protms granskning, tänkte jag: se här har jag saken; på det viset kan Frih.
Cederström komma ifrån sitt yrkande.
Jag trodde mig hafva Hr Frih. i mina händer; men då förklarade Hr Frih.: jag bryr mig icke om några upplysningar eller prot.; och då qvarstår samma obegriplighet för mig.
Hr Frih. har sagt, att hvarken jag el-’ ler någon annan kan hålla Hr Frih. fast.
Jag tviflar icke derpå; men jag finner Hr Frih. äga en särdeles förmåga att hålla sig sjelf fast vid satser, äfven då de gå så långt, att han sjelf tyckes vara besvärad deraf, synnerligast som Hr Frih. sjelf medgifvit, att den, som skulle yrka votering öfver Statsråds-ledamöternas skiljande från deras embeten, skulle sjelf kunna utvoteras genom ^:delars pluralitet, och det var förmodligen af sådan anledning, som Hr Frih. försigtigt— vis underlät att yrka en slik votering öfver Statsråden.
Jag inser ingen våda af prot:ns utlemnande och förnyar derföre min anhållan om propos. derpå, huruvida R. o. Ad. instämmer uti Hr Cederschjölds yttrade önskan.
Skulle det hända, att Ståndet icke instämmer häruti, särdeles på grund af en annan talares yttrande, att motionen rörer helaStatsrådsprottns granskning och ej vissa frågor, skall jag reservera min rätt att, sedan denna motion blifvit afslagen, väcka den motion, att de Constit.Utsk:s prot., som angå de frågor, hvarom vi från Constit.Utsk. emottagit memor. och hvilka således icke kunna anses böra hemliga hållas, måtte oss meddelas.
Jag skulle icke förlänga discussionen, såvida det icke undfallit 2:ne talare att sätta på min räkning yttranden, som jag icke uttalat.
Hr Dalman har sagt, alt jag skulle bestrida R.
St. rättighet att granska Styrelsens system.
Det har jag icke yttrat, utan jag har sagt, att enligt grundlagen tillhör det icke Constit.Utsk. att bedöma Styrelsens system, utan endast att bedöma rådgifvarnes större eller mindre brottslighet, större eller mindre skicklighet i de fall, som gro föremål för granskning.
Hr Cederschjöld har velat sätta på min räkning ett ännu besynnerligare uttryck, som ingalunda undfallit mig.
Han har sagt, att jag skulle hafva yttrat, att en stat icke kan styras ined publicitet.
Jag har sagt, att publicitet i Regeringens förhandlingar icke kan sammanslå med en väl ordnad styrelse, och att den icke finnes i något land uti Europa. D c ii 8 Juli. a6/ Hr Dalman:
I anledn. af hvad Hr Frih.
Ehrenborgh skrifvit på min räkning får jag upplysa, alt Hr Frih. missförstått mitt yttrande, om det 6lifvit fattadt så, som Hr Frih. framställde det.
Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 1. 1 HT:© 1.
Utlåtande, angående tryckningen af Ridd. o. Adelns Protokoll vid innevarande Riksdag.
Som jemlikt 10 och 15 §§ i den för Riddarhus-Direktionen den 26
Maj 1851 af Höglofl. Ridd. o. Adeln utfärdade Instruktion, Direktionen låtit till Riddarhus-Utskottet öfverlemna ett till Ridd. o. Adeln ställdt Memorial, innefattande förslag, huru tryckningen af Ståndets Protokoll vid innevarande Riksdag må lämpligast verkställas med en upplaga af 500 Exemplar, i häften om hvardera omkring 30
Ark samt med 4, 6 å 8 tryckta ark i veckan; alltså får Utskottet, med insändande af Direktionens nämnde Memorial, för egen del yttra, att Utskottet finner de af Direktionen för berörde tryckning vidtagna åtgärder och afgifna förslag, hvilka under flera föregående Riksdagar visat sig ändamålsenliga, leda till skyndsamhet och besparing, hvarföre Utskottet tillstyrker: att samma förslag må varda af Höglofl. Ridd. o. Adeln godkänd t.
På Riddarhus-Utskottets vägnar CARL MÖRNER. W.
SiI. till Biiglofl. Ridd. och Ad:s Prot. vid 1856 ån Rikid. 1 2 Biddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 2, .\:o 3.
Utlåtande angående särskild tryckning af Riddarhus-Utskottets Memorial och handlingar.
Inom Riddarhus-Utskottet har framställning blifvit gjord, att då de Memorial jemte bilagor, hvilka under Riksdag från RiddarhusUtskottet till Högloft. Ridd. o.
Adeln ingå, för närvarande icke tryckas förr än i sammanhang med Ståndets protokoll för de dagar då Memorialen bordläggas, hvilken tryckning alltid fördröjes flera månader efter den tid de ärenden afgöras, hvarom Memorialen handla och ofta icke eger rum förr än efter Riksdagens slut, det torde vara mera både lämpligt och för Ståndets Ledamöter upplysande i afseende på behandlingen af Riddarhusets angelägenheter, bland hvilka jemväl inginge frågor om förändring i Riddarhus-ordningen, att en tidigare tryckning af ofvannämnde Memorial och handlingar kunde anordnas, så att de, i likhet med betänkandena från de öfriga Utskotten, vore tillgängliga att samtidigt med ärendets föredragning inför Ståndet, bland Ridd. o. Adelns Ledamöter utdelas, hvilket troligen skulle medföra den nytta, att dessa angelägenheter följdes med mera intresse och uppmärksamhet, än då de fleste Ledamöterna endast genom Kanslistens uppläsning inför Ridd. o. Adeln erfara innehållet af Utskottets förslag och hemställanden.
Utskottet har tagit denna framställning i öfvervägande; och då utan olägenhet eller särskild betydligare kostnad, tryckning af Riddarlius-Utskottets memorial med nödige bilagor, synes Utskottet kunna verkställas samtidigt med inlemnandet till Ståndet, derest nemligen tryckningen sker på det sätt att dessa Memorial m. m. sedermera icke behöfva, såsom nu sker, införas och tryckas i sjelfva protokollet, utan endast deri åberopas, såsom bilagor i den af Utskottet åtecknade nummerföljd, har Utskottet ansett sig böra hemställa om icke Högloft. Ridd. o.
Adeln skulle behaga besluta, att Riddarhus Utskottets till Ridd. o. Adeln ingifvande Ri d dar hu s-Utsk o t tet s Utlåtande N:o 3.
S Memorial, med dertill hörande handlingar, må genom Utskottets försorg serskildt tryckas med samma stilar och i samma format, som Högloft.
Ståndets protokoller till ett antal af 700 exemplar, att i vanlig ordning utdelas bland Ståndets Ledamöter samt hvad som dertill ej åtgår förvaras för att inhäftas såsom bilagor till Ståndets protokoll, för hvilka trycknings-kostnaden godtgöres af statsmedel.
Ståndets egen ompröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 28 November 18 56.
ÄT:o 3.
Utlåtande angående förändradt valsätt af Ridd. o. Adelns Elektorer.
Genom utdrag af Ridd. o.
Adelns protokoll den 8 sistlidne November har Riddarhus-Utskottet fått emottaga en af Herr Brakel, Mauritz Gustaf, samma dag väckt motion, att Ridd. o. Adeln hädanefter må välja de i 18 § Riddarhus-Ordningen föreskrifna Elektorer samfäldt in pleno, i stället för att dessa val nu ega rum genom de inom 25 bänkmans-afdelningar utsedde 5 0 bänkman.
Såsom skäl för denna motion har Herr Brakel anfört dels den bevisade möjligheten för en minoritet inom Ståndet att tillsätta bänkmän och i följd deraf Elektorer och Ledamöter inom Utskotten, mot hvad majoriteten önskar, dels den omständigheten att genom bänkmans-valen partier uppstå som söka göra sitt inflytande gällande, dels den större nödvändigheten då elektors-valet sker i nu stadgad ordning, än vid de direkta elektors-valen, att såvida man icke vill bortkasta sina röster, oförändradt rösta efter den på förhand uppgjorda elektorslistan; hvaremot vid de direkta elektors-valen de som icke hafva bestämt sig för ena eller andra sidan kunna från de motsatta listorna utplocka namnen å de ledamöter, dem de sjelfva anse lämpliga.
R i d d a r h us-Utskottets Utlåtande N:o 3.
Utskottet har tagit denna framställning i öfvervägande och finner, att ehuru frågan om bänkmans valens afskaffande vid flera föregående Riksdagar varit vackt, den likväl icke bättre lyckats tillvinna sig Kidd. o. Adelns bifall, än att nuvarande valsätt till Electorer genom 50 bänkman varit bibehållet alltsedan 1810 års Riksdag.
Utskottet kan icke eller inse, att motionären anfört några nya eller bättre skäl för den förändring lian föreslagit än dem som så ■ ofta utgjort föremål för Ridd. o. Adelns öfverläggningar, men blifvit af Ståndet underkände.
Motionären synes föreställa sig, att de direkta valen skulle säkrare återgifva Ståndets verkliga opinion än de indirekta, men erfarenheten har ofta, i motsats härtill, visat att i synnerhet inora talrikare församlingar der majoriteten, utan att tänka på följderna, delat eller splittrat sig, en strängt sammanhållande minoritet kunnat bestämma valets utgång.
Enahanda förhållande kan visserligen inträffa äfven med nuvarande valsätt; men de skäl som i öfrigt tala för dess bibehållande äro dock i Utskottets tanka vida öfvervägande dem motionären åberopat för sitt förslag.
Utskottet går att antyda de förra.
Yid Riksdagens början äro vanligen 4 å 500 af Adelns medlemmar samlade.
Det torde då ej vara lätt för alla dessa att nogare kunna bedömma egenskaperna hos de personer, hvilka må anses lämpliga att såsom elektorer välja Utskotts-Ledamöter; hvaremot det ej bör vara svårt för ledamöterna inom hvarje bänkmans-afdelning att urskilja, hvilka inom samma afdelning förtjena att företrädesvis väljas till afdelningens bänkmiin.
Afven går det vida lättare vid inträffande ledighet inom någon bänkmans-afdelning att fylla platsen, än att, när ledighet bland Elektorerna uppkommer, taga hela Ståndets dyrbara tid i anspråk för hvarje gång en Elektor skulle behöfva utväljas.
Eör att ådagalägga den tidsutdrägt, som blifver en följd af det direkta valet till Ridd. o. Adelns Elektorer kan äfven anföras att, med antagande af minst 5 secunder för uppläsning och anteckning af hvarje namn, omkring timma skulle erfordras för utväljande af 25 Elektorer inom Ridd. o.
Adeln samfäldt med beräkning att 500 ledamöter vid Riksdagens början deltaga i valet och att således 12,500 namn skulle vid valförrättningen uppräknas.
På grund häraf och då Ridd. o. Adeln jemväl vid senaste Riksdag vägrat sitt bifall till enahanda förslag som det nu framställda, har Utskottet ansett sig böra Herr Brakels ofvanberörde motion afstyrka.
Stockholm den 11 December 185 6. Riddarhns-Utskottets Utlåtande N:o 4.
O \:ö 4.
Utlåtande angående förändradt sätt för val af Hemliga Utskottets ledamöter.
Hos Höglofl. Ridd. o. Adeln har Herr Brakel, Mauritz Gustaf, väckt den motion, att Ledamöter till det i 28 § Riksdags-Orduingen omförmälda Hemliga Utskott måtte af Ridd. o. Adeln väljas samt fäldt in plenoj hvilken motion, jemte de i anledning deraf af Friherre Cederström, Rudolph, Friherre Stael von Holstein, Fabian, och Herr Brakel afgifna yttranden, blifvit genom utdrag af Höglofl. Ridd. o.
Adelns protokoll för den 12 sistlidne November till Rid darhus-Utskottets behandling hänvist.
Yid granskning af hvad i detta ämne blifvit anfördt så väl vid innevarande som nästföregående Riksdag har Utskottet funnit de skäl som tala emot den föreslagna förändringen vara vida öfvervägande.
Först skulle en olikhet derigenom inträffa med förhållandet i de öfriga Stånden, der Ledamöterne i Hemliga Utskottet väljas icke direkt utan genom Elektorer; en sådan olikhet synes likväl Utskottet böra så vidt ske kan undvikas.
För det andra synes det i flere hänseenden vara lämpligare att inom ett Stånd, med så talrikt antal Ledamöter som Ridd. o. Adeln genom Elektorer, med den närmare kännedom de skäligen böra antagas äga angående egenskaperna hos de män, hvilka böra komma ifråga att i Utskottet inväljas, desto hellre utse Ledamöter jemväl i Hemliga Utskottet, som detta val är af särdeles vigt och grannlagenhet.
För det tredje och då 28 § Riksdags Ordningen innehåller, att »Ridd. »o. Adeln, Preste- och Borgare-Stånden välja sist inom åtta dagar »sedan Riksdag blifvit öppnad Ledamöter till de i grundlagen stad»gade Utskott nemligen Constitutions-, Stats-, Bevillnings-, Banko-, »Lag- samt Besvärs- och Ekonomi-Utskotten», med det omedelbart derefter följande tillägg, »att Hemliga Utskottet väljes då Konungen »sådant äskar», har Utskottet, åt dessa stadganden, med hvarandra jemförda, icke kunnat gifva någon annan tydning, än att ledamöter i Hemliga Bilaga till Höglofl.
Prat. vid 1856 års Riksd. 2 (i K idilarlius-U is ko 11 o ts Utlåtande N:o 4.
Utskottet bör utses på enahanda sätt som öfriga Utskolts-ledamöter och att fördenskull deras utväljande af Ståndet samfäldt är stridande om icke emot nämnde grundlags-§:s ordalydelse, åtminstone emot dess rätta mening.
.På dessa grunder anser Utskottet sig böra afstyrka bifall till Herr Brakels motion, att Ridd. o. Adelns medlemmar i Hemliga Utskottet måtte genom val samfäldt in pleno utses.
Stockholm den 11 December 1356, SIOCKUOt.il, Riddar lins -Utskottets Utlåtande N:e 6. 1 3¥:o 5.
Utlåtande, i anledning af Friherre F. W. Stael von Holsteins motion om förändrad redaktion af 2 mom. i 7 § Riddarhus-Ordningen.
Medelst utdrag af Högloft.
Ridderskapefs och Adelns protokoll af deri 3 sistlidna December, har Höglofl.
Ståndet behagat till Riddarhus-Otskottet remittera en af Friherre Stael von Holstein, Fabian Wilhelm, värkt motion om förändrad redaktion af 2 mom. i 7 § Riddarhus-ordningen, i ändamål att ställa detsamma i förment närmare öfverensstämmelse med 18 § Riksdags-ordningen; beslående den anmärkta skiljaktigheten deri, att då förstbeiörde moment innehåller: att »adelsman som för nesligt brott genom be»hörigt, sedermera icke lagligen upphäfdt, utslag antingen blifvit »till straff lälld eller med mer än halft skäl besvärad, så att do»maren funnit saken böra till framtiden lemnäs», skall vara från säte och stämma på Riddarhuset utesluten; så stadgar 18 § Riksdags-ordningen att till »Riksdagsman i något Stånd må ej god »kännas den — — — — — — — — — — »hvilken laga kraftvunnen dom förklarat ovärdig medborgerligt »förtroende, eller att föra andras talan eller för något nesligt brott »till straff skyldig».
Och då skilnaden emellan laga kraftvunnen iloin och ett icke lagligen uphäfdl utslag i motionärens tanka vore påtaglig, har han yrkat en redaktion af ofvanberörde moment i Riddarhus-ordningen, som närmare öfverensstämmer med grundlagen.
Vid pröfning häraf har Utskottet tagit i betraktande, dels att Riddarhus-ordningen innehåller och måste innehålla åtskilliga andra vilkor för representationsrättens utöfning hos Ridderskapet och Adeln än inom de öfriga Riks-stånden, hvaruppå flera exempel sig förete bland andra i 7 § Riddarhus-ordningen, dels att, i fråga om den af motionären anmärkta redaktionen af 2 mom. i nämnde §, det icke synes innefatta någon våda att från representationsrätt lills vidare utesluta en adelsman, som för nesligt brott vore genom domarens utslag fälld till straff eller ställd under framtiden, äfven om ett sådant utslag blifvit af honom öfverklagadt, möjligen med afseende å en förestående Riksdag och, när denna inträffar, saken icke hunnit att dessförinnan af högre myndighet afgöras, dels att då representationsrätten inom Ridderskapet och Adeln icke, såsom inom de andra stånden, berodde af val, det af sådan anledning tyckes vara välbetänkt, att
Riddarhus-ordningen upställer något mera inskränkande vilkor för utöfningen af denna dyrbara Utlaga tilt Höglofl. Ridd. o.
Adelns Prof. vid Riksdagen 1S57.
1 Ri d d a rh n s-U t s k o 11 e 19 Utlåtande N:o B. rätt, än som vore af nöden då densamma vore beroende af valmännens förtroende.
Utskottet har ur dessa grunder icke funnit skäl understödja Herr Friherre Stael von Holsteins ofvanberörde motion.
Stockholm den i6 Januari 1857. H:<> a. Utlåtande öfve)'
Friherre A. C.
Raabs motion om en lämpligare plats i Riddarhus-Salen för tidningsreferenter än den ä läktaren dem anvista.
Ridderskapet och Adeln har Friherre Raab, Adam Christian, väckt motion om beredande af en lämpligare plats för tidningsreferenter, än den som nu är dom å Riddarhus-salcns läktare uplåten, hvilken motion jemte de i anledning deraf afgifne yttranden, medelst protokolls-utdrag den 10 sistlidne December, är vorden till Riddarhus-Utskottet remitterad.
Af den i ämnet förda diskussion har Utskottet inhemtat, att den ifrågavarande motionen blifvit på anförda skäl afstyrkt af Friherre Cederström, Rudolf, Grefve Mörner, Carl och Herr Printzensköld, Carl, hvaremot Herr Ribbing, Arwid, tillstyrkt densamma, äfvensom motionären närmare utvecklat grunderna derför.