Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Afsigten med en förnuftig statistik är deremot efter mitt begrepp att skaffa underrättelser om hvilka varor och produeter på en ort finnas att tillgå, hvarest de på annan skola finna afsättning, hvilka ställen äro de lämpligaste för varornas ömsesidiga af hämtning, transport-kostnadernas belopp, och utvägar till dessas minskande, där sådant är möjligt; med ettord Statistikens föremål bör Vara att befordra liflighet i handeln , och dymedelst befordra allmänt välstånd.
Detta anser jag
Vara statistikens ändamål, och dertill fordras visserligen icke någon serskild Bureau; de redan varande
Åucthoriteter äro fullkomligen tillräcklige för att emottaga, sammanfatta och sprida de upplysningar man kan samla, och TJtskoltens Förslag till Socken-Nämnders inrättande är grundad t på denna öfvertygelse,, och på det allmänheten ej må tro, att upplysningarne infordras i ändamål att beräkna dess förmåga att utgöra utskylder.
Socken-Nämnder kunde vis - Iiidd. o. Ad.
Prot. X. Band. 3o 4G6 Ben 12 November f. m. serligen tillika vara Kyrko-Råd , sfi vida detta bestod af så många personer, att man af dem kunde erhålla nödiga upplysningar.
Nu är förhållandet ej sådant, och då dertill kommer, att Kyrko-Rådet äfven äger domsrätt , så hafva Utskotten ansett lämpeligast, att de olika functionerne bestridas bäst af särkildta Åucthoriteter.
Härads- och SockenSällskaper äro något helt annat, än dessa Socken-Nämnder.
De förre hafva endast att skaffa med jordbrukets tillstånd och hvad dermed äger gemenskap.
De sednare åter skola ingå i de vidsträcktaste detaljer och lemna upplysningar både om de produeter, som linnas i orten, och de tjenligaste afsättningstillfällen, som äro att tillgå, samt hvilka varor och produeter på hvarje serskild ort kunna vinna säker afsättning.
Det har blifvit yttradt, att resultatet af dessa Socken-Nämnder icke skulle blifva annat än middagsmåltider och en vidlyftig correspondance.
Jag skulle tro att ingendera af dessa befarade olägenheter deraf kunde uppkomma : deras ändamål, enligt hvad jag förut anfört, blir endast att göra sig underrättade om och meddela upplysningar, i afseende på orternes produetion, afsättningen derföre, och tiden dertill.
På detta sätt blifva Läns-Styrelserna satta i tillfälle, att lemna allmänheten tillförlitliga upplysningar om tillståndet i Länen, Jag förmodar, att denna anstalt snart skall vinna allmänhetens förtroende, emedan en lifligare rörelse Den 12 November f. m. 467 och varu-omsättning deraf, blefvo närmaste följden.
Man hör i detta, liksom 1 andra fall, ej fästa sig vid namnet; ty detta är tillfälligt och kan ändras, hvaremot sjelfva functionen gör allt.
Herr af Uhrj
Det är visserligen håde möjligt och sannolikt, att de föreslagne Socken-Nämnderne i höljan icke förmå uträtta något vigtigt.
De dela i detta afseende lika öde med andre lefvande väsenden i naturen, hvilka under deras spädare ålder ingenting kunna uträtta.
Alla Sveriges kunnige och nitiske män linnas spridde inom Församlingarne, och man kan således vara förvissad om, att skicklige Ledamöter i många Socknar skola vara att tillgå.
Om sådane kunnige personer i början ej kunna göra sig så noga reda för deras bestämmelse, blifva de väl af erfarenheten och framtiden derom upplyste, och om hvar och en, som tänkt sig in i ämnet, meddelar sig till öfrige, så skall snart afsigten och bestämmelsen klart fattas af alla.
Det är derföre i min öfvertygelse sannolikt, att Socken-Nämnder kunna blifva nyttige, och jag kan således ej inse hvarföre Förslaget ej skulle antagas.
Om personer, som äro tjen1 i ge för detta ändamål, äro Ledamöter af Kyrko-Rådet vet jag icke hvad sorn kan hindra dem att förena dessa befattningar ; och om man skulle tycka Auctlioriteterna blifva för många, kan detta hjelpas derigenom, att 468 Den 12 November f nu alla förenas under en enda hufvud-Auctlmritet, som underordnas af olika fördelningar.
Grefve nion Platen , Baltzar Bogislaus:
Om vi icke förut i Sverige hade en Landtbruk s-Acad'emie med alla sina utgreningar; om Landshöfdingarne ej ägde tillfälle, att förskaffa sig alla möjliga underrättelser om landets tillstånd genom Kronobetjeningen, Presterskapet och Tabellverket, skulle kanske äfven jag vara af den tankan, att SockenNämnder borde inrättas.
Nu deremot kan jag ej finna annat, än att, i administratif, som i mechanisk väg, då man liar ett macliineri, som går väl, bör man icke tillsätta, något öfverflödigt hjul, h varigenom det kan komma att gå sämre.
Jag känner de länder, der man till den grad ökat machineriet, att bela verket deraf är nära att afstadna; det är farligt att allt för mycket inflicka nya inrättningar der, hvarest det hela förut är nog compliqueradt.
Ur denna synpunkt anser jag ifrågavarande förslag vara öfverflödigt, och tillstyrker för min del afslag på Betänkandet.
Min öfvertygelse Öfverensstämmer med den Herr Grefve von Platen yttrat.
Jag vill derföre blott nämna några ord örn de nyligen allt för mycket discrediterade Statistiska Tabellerne.
Skillnaden emellan deni och en fullständig beskrifning på landets belägenhet är densamma, som emellan Algebra Den 11 November f- ni. och Regula di Tri.
Den som förstår hvad tecknen betyda, bau läsa deni; för en annan blifva de deremot obegripliga; ly tabellerne äro endast en abrevialion af en vanlig beskrifning. * O O Jag instämmer med Grefve von Platen äfven deruti, att det för ändamålet, sorn åsyftas, gör tillfyllest, 0111 Lnndtbruks-Aoadelnien fritt får sätta sig i communication med Hushälis-Sällskaperna.
Jag befarar, att desse i början af deras tillvaro sträckt sig för långt.
De böra dock icke derföre, förkastas; ty de kunna väl blifva tillbakavisade på rätta vägen.
11 v åd sorn hufvudsakligen hindrat dem uti deras verksamhet är , att i Landtmäteri- Contoiret väl finnas chartor öfver de uppmätte delarne af landets yta, men mätningarnas resultater äro icke sammanförde, så att deraf en öfversigt af en hel socken, ett kärr eller en provins blir möjlig.
Det andra felet ligger i Nationallynne!.
Den kännedom, Friherre
Ceder ström åsyftar att utbreda, om hvarje sockens handtering, produetion, afsättningstillfällen och dylikt, det är just publicitet häraf, som de, hvilka egna sig åt samma näringar, med alla krafter sätta sig emot.
Detta kan jag af erfarenheten intyga.
När Westerås HushållsSällskap inrättades, uppgjordes en ny plan för Westerås Tidning.
Den skulle bland annat upptaga spanmålsprisen i Provincens egna, och de närmast derintill belägna, Städer samt forlöner och dylikt, så att hvar och en derefter kunde lämpa sin speculation.
Men detta convenerade ej de Herrar, som ville, alt allt sådant skulle vara obekant utom för dem sjelfve.
Se häruti ligger felet.
Jag är öfvertygad att om några här uppgjorde ett schema för Hushålls-Sällskapernas verksamhet, och dessa inskränkte sig till att blott göra deras egna Län kände, samt att till dem öfverföra de kunskaper, som i andra Län finnas; så skulle det åsyftade ändamålet snarast och säkrast vinnas.
Landtbruks-Academien kan för en sådan anstalt lämpligast utgöra centralpunkten.
Om hufvudsakliga ända målet med den" föreslagna anstalten endast vore att få statistiska upplysningar samlade, kunde det visserligen vara likgiltigt , om detta skedde genom Landthushållniiigs-Sällskaper eller Socken-Nämnden; men då man synes hafva åsyftat något annat, eller en vidsträcktare bildning derigenom, alt alla innevånarne af en Socken sättas i verksamhet för Socknens bästa, kan jag icke förena mig uti den siste värde Talarens åsigt af ämnet.
Jag tror det vara nyttigt, att gifva en sådan rigtning åt den enskilda omtankan, och jag säger detta ej utan all erfarenhet.
Då jag var anställd hos Riks-Ståthållaren i Norrige, gjorde jag försök att få upplysningar om Landet, af åtskillige Auetoriteter; men fann att jag måste likasom controllera dessas uppgifter, genom brefväxling med enskilta personer i orterna.
Jag medgifver, att jag sjelf icke deraf ännu gjort det bruk, Dea 12 November f. m. sora jag möjligen en gang kan blifva i stånd alt göra; men just derigenom att enskilda om lankan på detta sätt bos dem väcktes, tillvägabragtes förändrade förhållanden i några orter; och har jag sedan genom bref af sådane personer erfarit, att åtminstone på arne orter rätt nyttiga förändringar föranleda af dessa frågade personers behof utaf att göra sig reda för sin egen orts beskaffenhet, näringar, afsättningsbruk och förvaltning.
Af dessa orter har den ena medelst anläggandet af en obetydlig väg gjort sin afsättning mera lönande, under det den andra fann inom sitt eget sköte en resource, på hvilken förut ej varit tänkt.
Det är således ej blott den tabellariska noggranlieten, som är i fråga, utan fast mera tankan på sitt eget tillstånd, hvarföre man ej eller lär kunna med Grefve von Platen betrakta saken, såsom ett machineri, der hvarje tillsatt hjul skulle göra det helas gång trögare.
Så får icke menniskokärleken uppgöra sina beräkningar.
Nyttan af den föreslagna anstalten kan blifva stor, då man gör sig sjelf reda för dess egentliga betydelse.
Jag förenar mig emedlertid med de Ledamöter, sorn begärt återremiss, endast derföre, att Utskotten ej nog afsett behofvet af ett Central-Verk, hvarest allmänheten visste, att både söka och finna de upplysningar, den kan behöfva.
Den siste värde Talaren har hos mig väckt den farhåga, att hela 473 Deri 12 November f. m. anstalten åsyftar ett förmynderskap öfver folkets industriella företag.
Min öfvertygelse är, att om vi få näringsfrihet, och det proliibitiva systemet upphör, lär nog folket sig sjelft att sköta sin hushållning, och köpa sina förnödenheter för hästa pris , utan att för sådant ändamål inrättandet af SockenNämnder behöfves.
Jag skulle åtminstone ej vilja tillstyrka någon, att färsumma sin hushållning, för att anställa nya prof i åkerbruket, hvaraf följden kunde blifva en lika beskaffad häfd, som den hvilket vederfarits ett visst fält utom Roslags-Tullen.
Andras förmynderskap är ej af nöden, allenast man får handla oberoende af tvångslagar.
Om Landtbruks - Academien återfördes tili sitt egentliga syftemål, behöfdes ingen annan communication än derifrån och till Landsorternas Husliålls-Sällskaper; ty det är sedermera lätt för dessa, att från enskilda pesoner skaffa sig erforderlige och tillförlitlige underrättelser.
De blifva ej säkrare derigenom, att de meddelas af en Sookne-Nämnd; ty HuShålJs-Sällskaperna eller deras Ordförande kunna ju infordra och erhålla dem af samma personer, hvilka skulle blifva Ledamöter af Socken-Nämnden, och hvilka åter troligen icke blefvo mera upplysta eller mer moraliskt förädlade derigenom, att de kallades till Ledamöter af en ny hittiis okänd Corporation.
Jag skulle lätt kunnat tro, att jag uttryckt mig otydligt och Den 13.
November J- m, origtigt i mitt förra yttrande, då jag hört Herr Hierta tillägga detsamma en syftning, som aldrig fallit mig in, om jag ej förr förnummit , att en sådan förtydning understundom brukas på den motsatta sidan.
Jag får derföre nu upplysa, att min mening ingalunda varit att bestrida nyttan af statistiska upplysningar i mera än ett hänseende.
Jag har ej ansett
Staten vara endast en mechanisk macnine; men deremot trott en viss likhet finnas emellan dem begge, och att då det är en obestridlig sanning, att den sednare kan blifva alltför compliquerad, kan äfven Staten blifva till den grad belastad med inrättningar, att dessa ej allenast äro onyttiga, utan äfven skadliga.
Om Landtbruks-Academien, hvilket jag lemnar derhän, i början af sin verksamhet fått en mindre lämplig rigtning; hemställer jag likväl, om icke detta lättare kan afhjelpas genom en rättelse uti hvad man der kan anse felaktigt, än medelst tillskapandet af en helt och hållet ny anstalt?
För min del kan jag åtminstone ej annat finna, än att alla dessa åtgärder kunna utan svårighet vidtagas på den väg, som redan blifvit banad, utan att man hehöfver för ändamålets vinnande bryta en helt ny bana.
Jag förnyar således min anhållan om proposition till afslag å Betänkandet.
Jag instämmer med Herr Hjerta, i afseende på det välgörande inflytandet på menigheterna sjelfva Den 12 November f. m. af frågor , som leda deras eftertanka på ämnen, beträffande deras eget väl; och jag kan ej annat än vitsorda det gagn, den värde Ledamotens förfrågningar medfört i Norrige, hvarest jag ofta hört till svar åberopas de åt honom lemnade upplysningar.
Ehuru jag instämmer i Herr Grefve von Plåtens mening om skadligheten af nya myndigheters tillskapande i Församlingarne, tror jag ej med honom att ifrågavarande Betänkande borde helt och hållet afslås; utan återremitteras, på det föreslaget må sålunda berikligas, att de Myndigheter, hvilka redan i Socknarne finnas , erhålla det nyttiga uppdrag, som nu är i fråga.
Om organisationen af Länens Hoshåils-SälIskaper voro sådan, att
Ledamöterne deraf kunde komma tillsammans utan att behöfva färdas lång väg, så kunde inrättandet af Socken-Nämnder visserligen icke vara af nöden.
Men i sakernas närvarande skick skulle ifrågavarande befattnings öfverlåtande åt dessa Sällskaper föranleda en omgång, som är oförenlig med ändamålet.
Det har blifvit yttradt, att Landshöfdingarne äga öppet tillfälle att sätta sig i communication med de personer, sorn kunna lemna de upplysningar , man åsyftar.
Men då man känner dessa Ämbetsmäns vidsträckta brefvexling, finner man ock, att den icjie bör ökas med Den 12 November f. m. en ny correspondance, eller att de kunna medhinna inbegära upplysningar i alla grenar, utan att rätta vägen för deras ernående är att ställa så till, att underrättelserna sjelfmant insändas till Läns-Styrelsen, hvarifrån de sedermera till allmänhetens nytta spridas och användas.
En fullständig upplysning om näringar,nes tillstånd är långt ifrån att åsyfta ett förmynderskap öfver de samma.
Man må förgäfves inbilla sig, att näringsfriheten ensamt bereder varor och afsättning'; ty om inga upplysningar äro att tillgå, både i afseende på procluctionens belopp, och priset derpå , kommer den, i brist på afsättning, att qvarstadna inom tillverkningsorten.
Tillfälle till afsättning lifvar alla näringar, all productionsförmåga.
Ändamålet med detta förslag är ej annat, än att bereda sådane upplysningar; och då Husbålls-Sällskapernas organisation ej utgör ämne för Utskottens behandling eller motion blifvit väckt om ändring i deras instruction, hafva Utskotten varit nödsakade att betrakta frågan sådan den blifvit framställd.
I händelse åter denna befattning skulle förenas med Kyrko-Rådets, måste dess personal ökas, och instructionen för detsamma ändras.
Denna Aucthoritet, som måste bestå af ett bestämdt antal personer, äger förut en ganska vidsträckt domsrätt, så att den lill och med kan döma lill stockstraff.
Det är således uppenbart, att den nu föreslagna inrättningen icke är af samma natur med 470 Deri 12 November f. rn, den, som förut existerat, och att de ej med hvarandra hafva ringaste sammanhang.
Socken-Nämnden behöfver ej sammanträda för att meddela de underrättelser, man der söker.
Hvar och en lemnar de upplysningar, som angå hans district.
Jag kan anföra ett exempel på de menliga följderna af bristande upplysningar i detta afseende.
På Gottland finnes nemligen en sandsten, som är ganska användbar för bergverken, och den är att tillgå för lågt pris.
Sådant oaktadt har likväl allmänheten derom varit okunnig, intilldess jag öfvertalat några BruksPatroner, att dermed anställa försök.
Först, i år har i följd deraf en ordentlig beställning af denna stenart ägt rum.
Detta kan emedlertid medföra mycken nytta både för Bruksrörelsen , och för orten , en nytta, sorn långt förut kunnat tillvägabringas , om man vetat, att sådan sten finnes på Gottland, och tillika känt det låga priset.
Herr af Schmidt, Georg
I an ledning af Oeconomie-TJtskottets Betänkande, får jag äran nämna några ord.
Redan före min ankomst till Wästerbotten, var på Konungens Nådiga befallning ett Hushållnings-Sällskap i Länet inrättadt.
Fyra år förflöto, under hvilka jag med ledsnad fann, att Sällskapet, ehuru med den utmärktaste goda vilja att kunna gagna, i anseende till Landets vidsträckthet icke nog svarade emot dess bestämmelse; då det föll mig in att anställa försök med inrättande af Sockne - Den 12 November f. m. 477 Comiteer.
Nyttan deraf
Lief snart synbar ; emedan dessa Comitier, enligt föreskriften, göra sig noga underrättade om allt, så i oeeonomiskt sorn stastistiskt afseende inom Socknarne; samt inlemna till Hushålls-Sällskapet, hvarje 4:<^e månad, tmderrättelser om allt hvad de till allmänt gagn och nytta kunnat upptäcka.
Härigenom kommer Hushålls-Sällskapet i tillfälle, att meddela upplysningar åt de mäst aflägsne Länsboar om sådana gagneliga företag, sorn oftast för dem varit okände, fast de med fördel på andra trakter af Länet blifvit begagnade.
Sedan desse berättelser äro för hela året till Hushållnings-Sällskapet inkomne, göres af dem Sammandrag, och med öfrige handlingar till Kongl.
Landtbruks-Åcademien på behörig tid insändes.
Med hämtadt stöd af denna erfarenhet, får jag den äran tillstyrka bifall å Utskottets Betänkande.
Den erfarenhet, Herr Hjerta yttrat sig äga om Norrige, instämmer fullkomligen med den jag förvärfva! inom en ringa krets af detta Land; men förhållandet är helt olika der mot hos oss, ifrån Mälarens stränder till Umeå eif.
I Norrige frågar man för att få tillfälle att lära den man frågar; i Sverige åter för att lära sjelf.
Det har blifvit sagdt, att den föreslagna anstalten åsyftar att bibringa bildning i allmänhet hos folket.
Mia öfvertygelse är, 4?B Den 12 November f m. att om detta ändamål skall vinnas, måste begäret efter bildning komma af sig sjelf, och man'dertill icke blifva lockad.
Handen måste från ömse båll frivilligt räckas, om medlet skall uppnås.
När enskilda föreningar vilja åstadkomma en sådan bildning, bänder ofta att deras bemödanden för Statens väl omintetgöras af politiken.
Efter all den kännedom jag äger om Svenska lynnet, är det bäst att öfverlemna omsorgen om bildningens utveckling och fortgång åt individerna sjelfve.
Jag förnyar min anhållan om proposition till afslag å Betänkandet.
Herr Grefven och Landt - Marskalken frågade, om Bidderskapet och Adeln ansåg Stats- och Oeconomie-Utskottens förevarande Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, tili Utskotten återremitteras.
Föredrogs å nyo Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 28 Den 12 November f. m. 479 sistledne October under N:o 216 afgifne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, i frågan om Näringsfriheten samt dermed gemenskap ägande ämnen.
Herr von Hartmansdorff _, August j hemställde, om icke Utskottens ifrågavarande Utlåtande finge punktevis till pröfning och afgörande företagas.
Och hlef denna Herr von HartmansdorflV hemställan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Förslag till Förordning angående Handtverkerierne i Riket. I.
Om Handtverks - Societeters inrättning och befattningar. §. I.
Herr von Harirnansdrorff , August:
Henna §. innehåller ett förslag, omkring hvilket hela denna fråga hufvudsakligen hvälfvérsig; om nemligen formen för Handtverkerierne skall bibehållas, eller förändras, Skråinrättningen uppnäfvas, och Societeter inrättas, i stället för nuvarande Handtverks-Embeten.
Jag, för min del, kan icke godkänna detta 48o Den 12 November f. m.
Utskottens förslag; och om äu min mening skulle af Plurahteten ogillas, samt upprepandet af skäl, som jag tillförene anfört, trötta Ridderskapet och Adeln , kan jag likväl icke underlåta, att, så långt jag förmår, bestrida det jag finnér skadligt, och förfägtä hvad jag tror vara rigtigt i en så vigtig sak, som denna.
Jag anser Skråinrättningen behöflig för Handtverkaren till att vinna hästa möjliga färdighet i sitt yrke; och att Staten icke hör öfverlemna åt slumpen, om Handtverkaren skall drifva det efter konstens reglor, eller efter sin egen tillfälliga händighet och fintlighet.
Det måste alltid vålla Staten förlust af arbetskraft och materialier, om det capital af konstförfarenhet, sorn från förflutna tider blifvit samladt, icke behörigen användes till nykomlingars rätta undervisning, och om, till följe af detta fel, mera materialier än eljest på lärospåner förderfvas, eller gå förlorade.
Ingendera delen synes kunna undgås, om handtverksläran, genom Skråinrättningens upphäfvande, icke längre blifver grundlig och konstenlig, hvartill kommer den förlust i ordning, skick och sedlighet, som det skulle föranleda.
Hvarje Handtverkare inom sitt hus, och hvarje Skråembete inom sin krets, kan utöfva på sina arbetare och medlemmar ett inflytande och en uppsigt, vida kraftigare än alla polisanstalter; ty den, sorn trotsar böter Den ig November f. m.
Böter eller annat straff, fruktar dock merendels att blifva utstött från, eller illa ansedd bland, deltagarne i det yrke, hvaråt han sig egnat.
Detta gäller för handtverk, såsom för alla corporationer.
Förgäfves skulle man använda lagparagrapher, domare, embetsman och penningar till deras aflöning för att ersätta den disciplin, som af skråembetena, utan kostnad för Staten, vidmagthålles. a:n,e exempel på följderna af skråinrättningens uppliäfvande, vill jag, till undvikande af större vidlyftighet, anföra från andra länder.
Det ena är Frankrikes, der skråembetena, såsom andra från forntiden bestående inrättningar, omstörtades af revolutionen.
Man påstår, att både förbrukare och handtverkare förlorat derpå: de förre emedan tiliverkningarne sägas hafva aftagit i soliditet, eller inre godhet, hvad de tilltagit i utseendet, eller i yttre skönhet; och de sednare eller liandtverkarne äfven, ty då en icke konstförfaren man kunnat få drifva deras yrke, hafva capitalister, utan att förstå handteringarne , kunnat slå under sig verkstäderna, så att den icke förmögne eller fattige handtverkaren utestängts från att blifva mästare och sin egen herre; men i stället hållits i beroende af capitalisten, som, till sin vinning, utsugat hans krafter.
Preussen är det andra af dessa länder.
Under dess olyckliga krig mot Frankrike, upphäfdes skråinrättningen sorn det synes, för att skaffa medel åt Stats - Ridd. o. Ad.
Pr. X. Band. 3i 482 Den 12 November j. m. cassan, på det sätt, att bref på rättighet att drifva någon viss handtering meddelades åt hvem som anmälte sig alt lösa det.
Följden blef, att en mängd personer förskaffade sig mästarbref utan att förstå handtverkeri och utan att varu-förbrukningen på orterna erfordrade en sådan tillökning af arbetare.
De gifte sig, utan beräkning derpå, och blefvo följagteligen snart utan bergning.
Imellertid hade hushyrorna i allmänhet stigit, eller kostade handtverkaren mera, emedan större utrymme behöfdes för de förökade Verkstäderna, och hushållen.
Detta skulle tagas igen på arbetena, hvilka, om de blifvit billigare genom den större täflan, också gjordes sämre för nyssnämde ordsakers skuld.
Åtskilliga af de okunniga eller alltför talrika mästare, som gingo under, rymde sluteligen från hustru och barn, hvilkas understödjande sedermera föll Städerne till last.
I samma mon, som de fattigas antal tilltog, måste policens tillsyn och kostnaderna derföre ökas.
Man fann ingalunda de lysande förhoppningar uppfyllda, hvilka mången hade byggt på denna förändring; utan man var vid jemförelsen mellan vinst och förlust böjd att anse den sednare för öfvervägande; och jag hörde, under mitt vistande i Berlin 1816, mycket sättas i fråga om ej skråinrättningen borde återställas.
Märkeligt är det ock, att man i vårt land merendels finner alla härutinnan sakkunniga personer, eller både handtverkarne sjelfva, och de embetsmän, som med näringsvärden hafva befattning, vara emot Den 12 November f rn.
485 förslaget.
Man skall anföra, att denna mot* Sträfvighet föranledes af vinningslystnaden.
Men jag tror icke* då man ser till våra liandtverkares allmänna Belägenhet, att den kan anses öfverdrifvit förmånlig framför ändra medborgareclasser.
Deras * och städernas dermed Sammanhängande, ytterligare försvå* gande skulle minska landtmanneiis afsättning och skada det hela.
Dessutom kan ju inträdet och framstegen i Skråinrättningarne lät* tas > utan att dessa derföre upphäfvas.
Sådant har icke heller Blifvit tillstyrkt af de Comiterade, åt hvilka Kongl. Majit, uppdragit ämnets Bearbetning, och emot hvilkas oväldig* het ej kan göras samma invändning, sorn mot handtverkarne sjelfve.