Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefwe 6^Uenbor§ och flere fwarade hartil—Ja wihr.
Grefwe körner, ^äolk 65ran, wille ä nyo derpå fasta Nidderflapets och Adelns upmark» samhet, at frägan anginge redan genom Grundlagen 83kiÄioner3(le inrättningar, men yrkade tillika, ar om den ock någonsin ffulle föras derhän, at LontrsÄsr, som godvilligt mellan Kronan och Notarne blifwit ingangne, kunde komma under namn af ny rotering, ägde äfwen z Stand rättighet at deröfwer befluta, emedan det i 80 §.
Rest^» Sjette Bandet.
N:o ?t - H22 Den 27 Mars. gerings-Formen förekommande uttryck Ronungens och Ständernes sammanstämmande beslut ej innchölle, at alla 4 Stånden nödwändigt i befluter borde sig förena.
Friherre 8t»el von hollstein stagade, om det kunde kallas annat an en ny rotering, om Rotarne för ögonblicket under et krig inga godivilligt i et contra, hwilket sedan ester flmad fred bibehalles och förewigas.
Denna staga lärer wara mindre nödig at äkcutera, sedan det ar otz alla bekant, at Wargeringen redan pa Kongl. Maj:ts
Nådiga befallning är hemförlofwad och uplöst.
För min del lade jag denna Lxpeäiuon pa bordet, endast med afseende pa den af mig gjorda motion, at Kongl. Maj:l matte berättigas, at, i fall af et nytt krig, Wargeringen til Landets förswar äter sammankalla.
Friherre 8t»ei vonlloU8tein inwände, at i sadant fall wore Wargeringen icke uplöst, titan endast xermitteraä.
Grefwe körner yrkade a nyo, at denna staga icke nu hörde til Ridderssapets och Adelns öfwerläggning, hwilken endast anginge Lxpeäkionenr, riktighet.
Friherre 8t.ie1 von lklollstein medgaf detta, och önjkade icke eller något annat, än arLxxeäitionen allenast mätte göras tydligare.
Der wore staga om columcker, och Friherre 8taelönffade, ar Den 27 Mars. nrz at det ej mätte lemnäs rwetydigt, hwilka Lontracter dermed menades.
Friherre Legerström, Jacdb, förnyade sin hemställan/ at frägan, huruwida Z Stånds röst wid detta tilfälle bör anses gällande, til Lonstitutions - Utskottet matte remitteras.
Herr Grefwen och Landtmarskalken yttrade/ ak fräga ej kunde blifwa om annar, än huruwida Lxpeclitionen, såsom författad i enlighet med z Stånds beflut, stulle antagas oförändrad, eller med tillägg af det 4:de Ståndets mening.
De z Standens beflut ansag Herr Landtmarskalken böra wara gällande', och något tillägg af Ridderffapets och Adelns särskilta tanka kunde Herr Landtmarskalken icke tillåta..
Grefwe 6^llendor§ utbad sig, at erhålla Herr Grefwen och Landtmarskalkens bestämda förklaring, huruwida Herr Landtmarskalken wägrade kroposition uppä hans motion.
Herr Grefwen och Landtmarskalken swarade, ja, det wägrade jag.
Grefwe 6^IIenbor§.
I detta fall protesterar jag deremot, och utbeder mig tillämpning af ;; H. i Riksdags-Ordningen, hwilken jag anhaller ar fa upläfa.
Med Herr Grefwens och Landtmarskalkens tillåtelse, upläste Grefwe 6^IIendor§ derefter denna och anhöll i stöd af densamma, at Herr Gref - H24 Den 27 Maks. Grefwcn och Landtmarstalken matte til krotocollee förklara sina stät, hwarföre han wägrat proxosi tronen. -- Herr Grefwen och Landtmarskalken.
Jag har wägrat den af Grefwe 6^ilenbor^ begärDa proportion af det stal, ar jag i afseende pä förewarande fräga anser en proposition til ändrfng i z
Srands bestut stridande emot Lonstilutionen. Afwensom med densamma icke enligt, at i Lxpe6itionen til Konungen öfwer dessa z Ständs Beflut äfwen bifoga det 4:des sarffilta tankar.
I stöd häraf förklarar jag denna 6iscuss,on för hwilande och hänstjurer pröfningen til Lonstitmions-Utstottet.
Leäerström, ^scok, trodde at det wore Grefwe LxIIenbor^, som enskilt borde wända sig med sine twifwelsmal til LonstimtionsUtffotter, sä wida icke desse twifwelsmäl utaf hela Standel wore gillade, hwilka der wid detta tikfalle ingalunda blifwit.
Nagra fa inc!ivi6uers enssilta tanka kunde ej wara stal til tillämpning af denna tz.
Grefwe 6ylIenbor§ pästod at detta wore Ståndets kanka, och at således remissen äfwen i Ständers namn borde ste.
Grefwe .Vlörner, Häolk Loran.
Jag har hört en och annan Ledamot yttra, ar z Stånds Beslut här icke stuve wara gällande:
Andra ater hafwa förswarac dest giltighet.
Efter den cliscussion som förewarit, lärer det för en och hwac wara gansta swart at bestämma hwad som är Stan - Dm 27 Mars. Lirf Ständers mening.
Der enda ar säkert, arder blott warit Grefwe 6vIlendorZ, som fordrat tillämpningen af 55 §. i Riksdags-Ordningen och ej hela Stander.
Om sälebes
Venna §. nu werkeligen stall arlydas, mäste det nödwändigr utrönas hwad som werkeligen är Ståndets tanka, hwilker äler ej lärer kunna ste utan genom VocermZ.
Friherre Leöerström, Jacob. Ehuru jag icke kan medgifwa, at Ståndets tanka wiv der. ra tilfälle pä något satt ar känd, eller ens utan genom votering kan Utrönas, och ehuru jag således anser den af Grefwe LallenKol-z ästade tillämpningen af 55 §. alldeles för tidig, och tror at der wo* re hans ensak, ar öfwer denna Fräga wända sig lil Lonstitmious-Utstotter, wil jag likwäl för min del, til undwikande af en VowrinZ, som ifrän angelägnare
Mäl stulle borttaga wär tid , gerna ga in pä tillämpningen af den ;; §., och anhäller ac Herr Landtmarstalken tydeligen mätte bestämma ben fräga, hwaröfwer Utstottet fär sig updragit at sig yttra, samt ursälta en tid, innom hwilken berra yttrande til Ständer bör inkomma.
Grefwe körner, Häolf 6öran, ansäg denna fräga helt enkelt wara, huruwida, i afseende pä detta Mäl, 4 Ständs enstämmiga Bcflur til dest afgörande erfordrades, samt huruwida med en efter z StändS Beflur författad Lxpeclnion, ber nungen borde öfwerlännäs.
Herr Grefwen och Landtmarskalken uprepade desse af Grefwe lckörnLr nu framstäldke och n2§ Den 27 Mars. och af cUxcurserne naturligen harflytande frågor, samt förklarade at Lonstimtions Utskottet genom krotocollg-Utdraget ffulle anmodas, at ffyndsammeligen och lil nasta klenum, hwilket om Thors» dag den 29 Mars komme at hällas, med sitt swar dera inkomma.
Föredrogs a nyo Stats-Utffoktets den 2z
Mars pä border lagda kvlemorial, jnnehällande Utskottets swar pä de Anmärkningar, hwilka wid desi förflag til Löneförbättringar ssör atssillige sa som civile Stater och Ämbetsmän blifwit gjorde.
Herr cl^lleni-Lm, esrl ^6olk.
StatsUkffottet har i detta Utlärande trott sig icke böra tilstyrka lika Löneförbättring för Olticerare wid LifRegementets 6rena6ierer som för andra wärfwade Regementet-, pä det stäl, al desse inägonmon för« ut ssulle wara bättre lönade.
Nidderffapet och Adeln torde tillåta mig uplysa förhällandet härmed.
Wid Lif-Regementets 6renL6iei-er stnnas tre Lubalcern-grader, nemligen förste cisutensnter, andra cieutensnter och Fendrickar.
Alia dessa grader hafwa lika
Lön, neml. i;o R:d., dä deremot wid wärfwade Regementer Fendrickarne erhällit endast 120 R:d., der är likmal at märka, at cieutenantkr deremot wid Gardes-^Regmienterne dessutom njura zo tunnor Spannemäl.
Öfwer-Befälet är icke heller bättre lottadt. 8ecunZ - Den 27 Mars. 1127 Sscunä - cbekens Lön Utgör HZZ R:d. 16 H., en kapitain med LompaZuiL Lif-Regements 6renLäierer har in alles ZOO R'.d i Lön, deremot tvid de andre wärfwade
Regementerne har en capitam med compagnie betydlig inkomst, hwaraf han kan anses wara född. ytterligare har en capitaine tvid detta Regemente ingen mera tilfredsställande utsigt.
Skulle han en gang blifwa Mgjor, hwilket icke kan handa manga, erhäller han i inkomst ; 00 R:d.
Efter dessa uplysningar lärer Höglofl.
Ridderstapet och Adeln finna at detta Regementets Otllcerars torde förtjena lika afseende som de andre.
Detta bör äfwen gälla om Lif-Regementets Husarcorps.
En Subaltern njuter der, iourage-penninaarne inberäknade, 208 R'.d, en Summa, hwilken wisserligen är obetydlig för OMcerare, hwilka böra halla sig hastar och en gansta kostsam Uniform.
Grefwe lbövenbjelm, Larl, conkormsraöe sig til alla delar med Herr 6-/llenram, tilläggandes, at da Oklicerare i de lägre graderne wanligen njöte blott en ringa Lön, byggde de altid sitt hopp om ersättning, pä utsigten at uphinna capitains-graden, hwarföre när Lapitainerne wid detta Regemente njöte en sa obetydlig
Lön, det wore sa mycket billigare at Löneförbättringen afwen kil der samma utsträcktes.
Friherre liljencrants, joban Wilbelm, yttrade samma tankar, och instämde i samma tilstyrkan fom Herr Q/llenram.
Herr 1128 Den 27 Mars.
Herr K o tillie b. Hwad jag arnade hafwa äran anföra, ar til större delen redan uplyst af Herr 6^lleni-rrm, som, i anseende til sin tjenste» befattning wid Lift Brigaden, bäst kanner bestaffenheren af denna Lorps Lönewilkor.
Jag wil allenast ytterligare yrka, ac Löneförhöjningen äfwen til Lif-Regementets Husarer, hwilka til en del ärv i samma belägenhet som Lift Regementets Lrenaäierer. mätte Utsträckas, emedan deras knappa inkom» ster sa mycker mindre aro rilracklige, som deras KiuncierinA är niera kostsam an de fleste Regemen» ters i Swensta Armeen.
Grefwe örner, Aclolf 6 öran.
Dä denna fraga om Löne-förhöjningen först i Stats» Utstottet förekom, war deci anledning af ankomne remisser endast (ckvile Statens Ämbetsmän, för hwilken någon Löneförbättring yrkades.
I den man man sedermera erhöll hopp om ökade tilgangar, trodde man sig äfwen kunna sträcka den samma ril den warswade Armeen.
Stats-Utstottet har i derca afseende gjort alr hwad som statt i dest förmäga, och utsökt alla de medel, hwilka til detta ändamål kunna anwandas.
Det har äfwen trott at sjelfwa wcrkstalligheren af Löneförhöjningen, hwit» ken icke genast kan äga rum, borde ät Konungen öfwerlännäs, och jag wagar fräga, om under detta wilkor det är af wigt, at i ett fadant Förslag all personal och ali öctmlis införes.
Är der icke nog, ac den paEnade Lammön at Kongl.
Maj:r öfwer» lemnäs, som bast kan se til hwilka afLöneförbältrmgen först äro i behof.
Jag tror för min del, at om Utskottets betänkande skulle bifallas, med det tillägg at Ridderstapet och Adeln updroge ät Ko, mm - Den 27 Mars. 1129 nungen, åtwid fördelningen afZummsngöra jämkningar i afseende pa incliviciuer och Lorder, wors ändamälet säkrast wunnit.
Herr Gothlieb frägade, om det wore Grefwe törners mening, at hela fördelningen ih.ladetz widd ffulle af Konungen werkställas, eller om de corner, hwilka i Utffottets Utlärande blifwic nämnde framför andra, borde af Löne-förbättringen komma i Åtnjutande.
Grefwe körner yttrade, at han önffade al hela denna sak mätte til Konungen hanffjucas» Herr O^Henran, förklarade, at om säwore, funne han sig afwen tilfredsstallv, allenast icke meningen sä mitztyddes, at de Oorpser, som i Urstotms uklätande blifwit upräknade, borde för dr andra til Löne-förhöjningen aga nägot företräde.
Friherre lckljencrantL trodde, at emellan Grefwe körner och de andra wärda Ledamö» ternes tankar, icke wore nägon werklig contrg6iction.
Ehuru altsammans ät Konungen ffulle öfwerlemnas, kunde likwäl Ridderffapet och Adeln för sin del nämna, hwilka den til åtnjutande af samma förman halst recomwenäersäe.
Grefwe lövenhjelm med fiere hördes önsta proposition pä Utffottets förflag, med der af Grefwe körner gjorde tillägg, hwarefter Herr Grefwe» och Landtmarskalken xroponerLäe bifall ä Utffottets Betänkande, med det rizo Den 27 Mars. det tillagg, at til Kongl. Maj.t i underdånighet ffnlle öfwerlemnas, at i den man rilgangarne sadant mevgifwa, jämka och ansia Löne-förbattringarne, sa wal för (lorpssr som dertil hörande Embetsmanna-grader, efter billighet och behof.
Friherre »amilton utbad sig fa anmäla, ak han, enligt Ridderffapets och Adelns tillåtelse, med de öfrige Standen communicorat sit Dickamen rörande Krönings Taflan; men at han derifrån erhäilit den underrättelse / at de trodde sig ej detsamma kunna uptaga, innan Nidderffapet och Adeln deröfwer yttrat sig.
Han önskade derföre, at Ridderssapet och Adeln genom ?iotocolls - Utdrag wille öfwer denna motion infordra deras yttrande.
Efter en kort öfwerlaggning bifölls Herr Grefwens och Landtmarskalkens proposition, at de öfrige k-sp-Eive Standen genom protocolls-Utdrag matte tilfragas, huruwida de wille samtycka til förfärdigande af en sadan Tafla, pa sätt Friherre »amilton hade föreslagit.
Föredrogs a nyo Stats-Utsiottets den 74 Mars pa bordet.lagda Memorial, innehallande Utskottets utlåtande, i anledning af Konungens Nådiga proposition, angäende allmänna Brandförsäkrings-Werket, aswen som k-mco-Utffottecs östr» r samma Nådiga proposition afgifna, den r?
Mars pa borver lagda, yttrande. Hwar - Den 27 Mars.' nzr Hwarefterafwenuplastes Stats-Utskottets ame Betänkanden, det ena lagdt pä bordet den io Januarii, der andra den 6 Februarii, rörande de medel, hwilka för Brandförsäkrings-Lontoirsts rakning i Riksgalds-coiitoiret aro cleponeracle. Grefwe lVlörner, AZolk 6öran.
Ridderskapet och Adeln torde tackas tillåta mig, ar i korthet fa anföra det enkla förhållande! af denna fak.
Altsedan ar 1782, da BrandförsäkringsLontoiret stiftades, hafwa detz medel med Kongl. Majsts tillätelfe warit clsponer»6e, först hos dä svarande Riksgälds-OirecHonen, och derefter i det sedermera inrättade Riksgalds-Lomou-et, emot 5 procents ränta.
Riksgälds-Lontoiret ägde ratt at til sina opergtioner begagna dessa medel, allenast wid sig yppande behof Brandförsäkrings-vlrEion kunde lyfta erforderlig? medel.
Inbördes förmäner stadgade detta förhällande, dä Ronsten astid war sä betydlig , at ehuru Niksgälds-contolret altid borde wara beredt at utbetala nägon del deraf^detsamma likwäl kunde begagna det mästa.
Ar 1807 widtog
Brandförsäkrings-vireLion en ny anstalt med sina penningar. vireQionen wille neml. i stället för 5 procent förskaffa sig 6, och urwerkade sig derföre
Nädigt tilständ utläna dem einor inteckning, samt al i Riksgälds-contoiret endast qwarlemna et sä stort LspitLl som den trodde sig i hast kunna behöfwa röra, och hwilker c»pstgl Niksgaldscontoirei förpliktades at wid anfordran kunna Utbetala.
Pä detta sätt har handt, ar i stället för sörmäner, som
Rikögälds-comoiret borde njura för den erlagde räntan, för skyldigheten at ständigt hälla penningar i beredskap, och för mödan wid in - »izr Den 27 Mars. sättningar och Ilgm6sr, Återstod för Riksgalds-Lontoiret endast en betungande förbindelse, dä det al» Lrig kunde wera, huru lange de kunde fä cli-ponerrr de insatte medel.
Dessa medel wörö nu mera för Riksgälds-.Lontoirec et ogagnelig! capital.
Pä sädan grund hade Stats-Utskotter tilstyrkt en hem» ställan til Kongl. Majit, det mätte antingen Riksgalds-Lontoiret, emot samma wilker som 1782 stadgades, behålla hela Brandförsäkrings-OoeÄionens I^oncl, eller ock vu-eHioiisn frän (^ontoiret äterraga sina penningar.
Detta sednare har inträffar.
Nu äterstär blott den srägan, huruwida Niksgäldsc^ontoiiet bör anses skyldigt, at, för de medel DireÄionen nu Uttager, betala ränta längre an til och med den zi October.
Det är ingen fräga om, at icke Riksens Ständer kunna befalla Räntans erläggande imil den dagen Capit-Uet utbetalas, men Nidderssapet och Adeln torde finna billigt, at bifalla hwad Utskottet tilstyrkt, neml. at räntan beräknas blott til den zi sistl.
October, dä c-rpitZlet redan i Augusti manad blef upsagdt.
Likwäl tror jag böra tilläggas, at sedan k)i-conten sä godt som afslagil den begärdte Oiscontei-inZz-rättigheten, i beslutet der -ckternZtiv borde införas, at om Brandförsakriugs-OimLonen, mot de wilkor 1782 ars Reglemente innehaller, wil läta sitt c-rgit.-el j Riksgälds-Lomo-ren qwarstä, räntan dä oafbrurit mätte erläggas. Herr Grefwen och Landtmarssalken gjorde I^oposiuon rjl bifall ä Utffotters betänkande med dessa af Grefwe körner föreslagna bestämningar och tillägg, hwilken med In beswarades.
Gref - Den 27 Mars. r;zz Grefwe De la (Hardie wille pä intet wis uppehälla et beflut, som han fann Ständer sä enhälligt gillade, men ansag för sin del mindre rättwist, ar neka allmänna Brandförsäkrings-Oontoii-et raman ifrån i October, dä enligt Ke^lementet conkviret war stylvig at
Ull denna sak först gä til Kongl. Maj:r.
Ridderstapets och Adelns klenum den 27 Mars iZio. S. D. I anledning af Justeringen af Expeditions - Ulstottets förflag til underdånig strifwelse til Kongl. Majit, rörande Wargeringens uplösande, och dä efter yttrad anhällan, at i densamma Ridderstapets och Adelns mot de öfriga Ståndens stridiga mening i Expeditionen äfwen matte införas, fräga upstätt, dels huruwida icke z
Stånds beslut öfwer detta mål borde anses gällande, dels ock huruwida, enar en Expedition efter z Srands beflur blifwir författad, i densamma det 4:de Ståndets mening kunde inflyta, samt sedan Herr Grefwe» och Landtmarstalken, efter wägrad proposition lil förändring af den, enligt z:ne Ständs beflut, författade Expeditionen, förklarade maler för hwilande, beflöts, ar Lonstitutions-Utskottet stulle anmodas styndsammeligen, och sednast til den 29 nästkommande Mars, med sitt utlärande öfwer dessa bagge stridiga frägor inkomma.
Dr supra.
Ut - nZ4 Den 27 Mars.
Utdrag af protocollst, hällit i Högloft.
Ridderstapets och Adelns plenum den 24 Mars iZio. S. D. Företogs til afgörande Stats-Utstottets den 14 Mars pa bordet lagda lvlemorial, med bifogadr förflag til Inslmckion för tilkommande Revisorer öfwer Stats- Lanco- och RiksgäldsWerken , hwilket förflag blef af Högloft.
Ridderstapel och Adeln bifallit, med den enda tilläggning mot flutet af 7 §. angående Revisorerna berättelser, at i stället för orden et i kaninen och Riksgälds-Lontoiret, matte för tydlighetens stull sättas, et i Langeén och et i Riksgälds-Lontoiret.
Lt 8u^>ra.
Föredrogs a nyo Stats-Utstottets den 26 Februarii .pa bordet lagda betänkande, angående HofStall-Angarne, samt deras framtida clisxoslliou och hushållning.
Friherre Legerström, sacob.
Da förewarande amne förra gängen i Ridderstapets och Adelns plenum war under ventilation, anmärkte jag jemte flere warda Ledamöter, at Stats-Merker stulle ärligen mycket förlora, om Kungs-ängarne Ut-Lrrenäeraäcs mot hö, som singe löfås efter Markegangen, da Stallet! stulle nödgas, enligt Utstottets förflag, at genom ^Eion inköpa det gvantum Hö, som til Hof-Srallenö underhall erfordras , men Utstonet ^ har ej trott sig dera böra göra något afseende.
Jag får således nu, da wi med förändringar kunna antaga Utstottets Betänkande, underställa Högloft.
Ridderstaper och Adeln, Den 27 Mars. nz5 Adeln, om ej det sätt Urskottet föreslagit, skulle medföra en motsatt werkan mot hwad Utskotrer äsyfiat, och hemställer om ej den af mig förra gängen gjorde Anmärkning nu kunde antagas, och således alt det Hö, som fordras ril Hof-Stallens behof, af de kring Mälaren belägne eller annars med nära Sjö-Transport försedde Kongs-Angar mä i natura lefwereras; samt at sedan Stallens gvan. tum ar upfyllr, resten ma, enligt Utskottets Förslag, fä lösas efter Markegängen.
Varligare anmärkte jag afwen wid 4:de punLlen af Utskottets Betänkande, ar Stängsel-skyldigheten borde enligt allmänna Lagen och Kongl. Förordningen af den 9 Februarii 1802 bestridas:
Men som Utskottet ej derä gjort afseende, fär jag föreslä, at denna förändring nu mätte göras i Utskottets Betänkande.
Der är ost alla bekant, mine Herrar! ar Stängsel-Förordningen medfört den största Nytta i alla Orter der den blifwir införd, och jag tror der ej wara ost tilstandigt, at föreskrifwa för en del Jord andra rättigheter, än som tilkvmma Jord i allmänhet, och finner jag platt, intet skäl at föreskrifwa Arrendatorer af Kongs-Angar, metboclen pä hwilka de böra behandla dem.
Det är at qwäfwa all möuLtrie och förhindra kanske annars möjliga förbättringar, således fär jag äfwen härutinnan yrka, det Rivderskapet och Adeln mä lemna ^rrenclatorerne fria händer samt tilständ .at pä hwad sätt de behaga bruka och behandla Ängarne, sä framt de ordentligt betala sitt ^rrenöe.
Herr Norlien stolpe.
Dä detta mäl har förra gägen förewar, hade jag aran göra nägra erindringar, i likhet med hwad Herr Baron ce äer - riz6
Den 27 Mars. ösrström nu anfort; mig torde dock tillätas at ödmjukeligen hänföra Nidderstapet och Adeln pä någon närmare Laicul öfwer de storg förluster, som blifwa skulle för Staten, om alla Angar ut-arrenöerLlles mot afgift
Uti penningar, och som, til nogare bedömande af detta med det mera i sammanhang dermed hörande omständigheter, nödigt blifwer för mig (och kan hända för flere af NidDerstaper och Adeln), at ä nyo genomläsa StatsUtffottets första Betänkande uci detta ärende, sä anhaller jag, at delta Mål mä ater fa blifwa liggande »afgjordt pä borver.
Grefwe ^amilton, Hxsl, förenade sig med Friherre Legerström.
Friherre Legerström, jacob.
Til hwad jag redan, anfört, anhäller jag qt fa tillägga, ar som Utskottet, sedan det ansett Ängarne böra förblifwa i Byalag, gansta riktigt funnic nödwändigheten at förestrifwa en witz tid för rättigheten at
Dem beta, kan, i fall Ridderstapet och Ade.ln beslutar at Stängsel-skyldigheten wid Kongs-Ängarne stall existera, Utstotletö Förslag i detta afseende förfalla, emedan det wore löjligt at förestrifwa någon oecnnoinist cletaiile, da man uplätit jorden pä ärrenäs mot en witz öfwerenskommen Hrrengs-8umm3, L fall ej afsigten wore at förhindra en högre Luttu, , af i fräga warande Jord.
Grefwe körner, -löolk 6öran.
Jag kan för min del ej ogilla den Anmärkning, at der för Kronan wore bättre, at til Staten erhälla Hö i natura, an at läta lösa det efter markegängs pris, Den 27 Mars. r rz? pris, vch sedan pä ^uckion uphandla det erforderliga (Qvantum; men innom Utskottet wörö de fleste Ledamöter af den ranka, at en sadan speciel reglering ej wor.e möjlig, emedan den endast kunde gälia för de Angar, som nara omkring Mälaren äro belägne.
De andra Ständen wore i detta fall sä cleciäerLlle, at det war omöjligt, ar förmädem, at pä de hos Nidderskapet och Adeln gjorde Anmärkningar fasta nägon upmärksamher.
Hwad Stängsel - skyldigheten beträffar, lärer principer» om dest allmänna nytta wara underkastad något twifwelsmal, dä pa wista Orcer skogsbrist werkar mycken dyrhet wid Stängsel.
Der wore kanske äfwen wädligt at pålägga den, när den ledde lil kostnad ej allenast för den som Qwille odla, utan äfwen för Grannen som ännu icke tänkt derpä.
Min öfwerrygelse är derföre, at den som wik odla, sjelf ma stänga, men at derföre en annan skulle wara skyldig at äfwen stänga sin andel, kan jag för min del ej inse.
Friherrej eeäerstrom, jacob.
Ägg will gerna medgifwa at Stängsel - skyldigheten kan wara tung pä de Orter der skog ej finnes, men den är likwäl i allmänhet nyttig.
Upland är derpä ett talande exempel.
Och om den i denna skoglösa krovince ofta warit beskärande, kan likwäl deri en betydlig anledning til dest odling Upsökas. Zag tror, at alt hwad som bertil kai» bidraga ej bör underlatas.
Hwad Höets lefwererande i diamra beträffar, har det aldrig kunnat wara min mening, at der samma langwäga ifrån skulle til Hof-Stallet transporteras.
Detta inkast gjordes förra gängen Sjette Bandet.
N:s 72. nz8 Den 27 Mars. af Grefwe ve la 6arcli'e, och jag swaradr va fom M/ ac jag trodde Hof-Stallet kunna erhålla sitt behof af Ve Ängar, som nara omkring Stockholm aro belägna.
Pä anvra Orter mä Höet gerna fä lösas efter Markegängen.
Friherre kkilamb, claes.
Jag will allenast ge tilkanna, at Kronan ansenligen förlorar, om den til Ställets behof skulle nödgas upköpa Hö.
Arfarenheten wid anstälda Halm-^nckmner hav wisat, at man der fatt betala mera än hwad uphandlingen efteråt kostat.
Nu komnia äfwen z l,ooo Litzp.
Ränte-Hö at saknas ifrån Aland; detta gör en betydlig brist, som wisserligen bör comiclcrera», och som skall mycket bidraga ac pa ^uckionen upstegra priser.
Jag tror derföre det were bäst, at ' nu som förr lata in väte» a aflasta Höet wid Skallets brygga, eller ock, såsom hittils stedt med Mellösa Äng och nagra flera, som ej hafwa sjötransport, lata det pä wintcrföre införas.
Friherre Mannerheim, vars A NAUS t.
Dä jag af Herr Grefwen och Landtmarstalken erhällit underrättelse, at z Ständ redan afgjort denna fräga, är der ej i hopp at i beflutet winna nägon förändring som jag nu utbeder mig at fä yttra nägra ord.
Men som Anmarkningarne, röranye Stängsel-skyldigheten ursprungeligen lära härleda sig ifrän mig, tror jag det wara min skyldighet, at widare deröfwer förklara mig.
Man mä allenast jemföra Landtbruks-sättet, der hwar och en stöter sina små afskrida ägor, och der de stötas gemensamt i byalag, för at icke mera tweka om principen nyttan af Stängsel - styldigheten.
Jag an - Dcn 27 Mars. iiZ9 anser den samma såsom ett wilkor för ett bättre sätt at bruka Jorden, och för dec wäxelbruk, hwilkec pä de Orter, der kopvl-itionkn sadant tillåter, vlwifwelaktigt ar der förmänligaste.
Stängseln är wist kostsam, men err sämre Jordbruk medför större förlust, och den ökade winsten af ett bättre Jordbruk ersätter kostnaden mångfaldigt.