Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad sedermera vidkommer det i andra rummet af Herr Munck af Rosen» skjöld Väckte förslag angående medlens användande, så innefattar väl detsamma en jemkning, som icke strider emot de tre Ståndens meningar; men jag finner för min del icke den ringaste fördel deruti, och kari på denna grund ej frångå hvad jag förut yttrat.
Herr Cederschjöld, i Jag skall blott taga mig friheten nämna , hvarföre jag anser ett Riks* Stånd icke kunna frånträda sin mening, utan så vida derigenom vinnes pluralitet.
Uti 73 §.
Riksdagsordningen stadgas nemligen, att Riks-Stånden kunna öfver ett jemknings-förslag dejinitift besluta.
Följaktligen måste det beslut, som då fattas, blifva definitift och gif.
Va bestämd pluralitet åt Riksens Ständers beslut.
Jag skulle derföre näppeligen tro någon proposition kunna göras till frånträdande af ett redan fattadt beslut, enär detta frånträdande icke blir något definitift beslut, så att Ståndens pluralitet derigenom utgöres.
Herr Munck af Rosenskjöld.- Sedan Herr Cederschjöld medgifvit, att Ridderskapet och Adeln kan frånträda dess beslut, sä vida nå - 43° Den 30 September f. m? got ändamål derigenom vunnes, hvilket Herr Cederschjöld för sin del betviflar, så har jag icke något annat att tillägga , än att jag tror det föreslagna beslutet verkeligen icke vara utan sitt ändamål.
Men jag har nu blifvit af Herr Stråle särskildt upplyst om syftningen af hans förslag, och i anledning deraf förenar jag mig också nu i detta förslag, helst detsamma icke innefattar bestämd föreskrift otn användandet af de 150,000 R.‘dr, utan tvärtom, att detta kommer att bero af en framtida reglementarisk pröfning.
Jag anhåller således om proposition å.
Femte puncten, med Herr Stråles tilläggas.
Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade» att, enär den i 73 §.
Riksdagsordningen omför* malde ordjemnkning endast syntes innefatta ett tillägg till , eller en modification utaf ett re* dan fattadt beslut, men ingalunda en fullkomlig öfvergång till ett alldeles motsatt, alltså och då, efter Herr LandtMarskalkens omdöme, BondeStåndets, i afseende å denna punct, vidtagne åtgärd vore rakt motsatt Ridderskapets och Adelns derutinnan fattade beslut, ansåg Herr LandtMarskalken för dess del Ridderskapet och Adeln icke äga rättighet, att, med frånträdande af dess eget, instämma uti BondeStåndets motsatta beslut.
Hvad åter det af Herr Stråle föreslagne tillägg angick, fann Herr LandtMarskalken desamma icke medföra någon rubbning af Ridderskapets och Adelns förra beslut, joch angag följaktligen Ridderskapet och Adeln Tim 30 September f. m. 431 Elinna, om
Ståndet annars så aktade nödigt, detsamma antaga.
Herr Grefven ock t.andiMarskalken hem* ställde derefter, om Ridderskapet och Adeln behagade, under förblifyande vid dess, i afseende å denna punct, förut fattade beslut, der* vid likväl göra det tillägg, att i händelse de såsom Capilal-afbetalning å StatsVerkets skuld till Ranken ingående 150,000 R:dr icke skulle kunna till silfver-uppkcip användas, med de sam. ina korame att förhållas på enahanda sätt, sorn, i afseende på den i Andra puncten, nämde summa, särskildt varder stadgadt.
Bifölls* Herr Lefrén t Jag menar; att frågan om sättet att använda de 150,000 R;dr skall i sammanhang med detaillerne, som rör Andra puticten, blifva föremål för särskild öfverläggning} och det är på denna grund jag tillstyrkt Ridderskapet och Adeln att ingå i Herr Stråles förslag.
Herr Stråle anhöll, att de öfrige Riks-Stån* den måtte inbjudas, att uti Ridderskapet9 och Adelns nyss fattade beslut instämma.
Och blef denna Herr Stråles anhållan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Sjette ös/i Sjunde puncterne ansågos icke erfordra någon åtgärd, 4 32 Den 3 0 September /. m. *» Åttonde Punden.
Herr vön Hohenhausen', Orsaken, hvarföre denna punct senast bief hos Ridderskapet och Ädeln afslagen, var den, att redactionen tyck* tes innebära, dels att inlösen af Riksgälds-sedJarne skulle af Ranken verkställas, dels, att en successif minskning af dessa sedlar komtne att ega rum.
JVär deremot vid öfverlägningen inom de förenade Uts'kotten ingendera af dessa omständigheter lärer varit i fråga att inbegripas, torde icke någon olägenhet af bifall till Utskottens hemställanden i dessa delar uppstå.
Jag har velat till Protochllet anmärka det* ta, till dess det reglementariska kan komma att afhandlas.
Jag får underställa, huruvida Ridderskapet och Adeln anser sig böra stanna vid dess förra beslut, då puncten är af trenne Riks-Stånd afgjord, så till vida, att puncten, hel och hållen sådan den är, blifvit bifallen af Preste- och BorgareStånden: den senare delen deraf åter blifvit gillad af BondeStåndet, och den förra af Ridderskapet och Adeln.
För hvardera delen finnes alltså tre Stånds beslut, och jag skulle således förmoda, att någon förändring icke nu torde komma i fråga.
Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde pro position till bifall af den utaf U tskotten af Åt. tonde Den 30
September f. rri.- fonde puncten föreslagne nya redaction ^ hvilken proposition med Ja besvarades.
Nionde, Tionde, Elfte och Tolfte puncternt ähsagos icke erfordra någon åtgärd.
Trettonde Puntten.
Herr Grejven och LandtMarsiålken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade, under förblifvande vid dess i afseende å denna punct förut fattade beslut, godkänna den af Utskotten förslagne vpterings-prOpositiotié Hopades Ja. fjortonde Puncten Herr vbn Hohenhausen:
Jag önäkar blott ätt få fästa uppmärksamheten derå, att här icke éndast är fråga om én redactions.förändring; Som gör §. tydligaré.
Det är äfven ett nytt förhållande i sak, sorn genom den nu föreslagbe 14 §. uppstår, det nemligen, att, då förut 500,000 R:dr varit afsatte för beläning af publika papper, men erfarenheten visat, att denna summa ej alltid utgått, beloppet nu mera,1 enligt ifrågavarande redaction, skulle äfven £
Discontväg få användas.
Jag tror icke, att denna omständighet kan verka särdeles menligt på rörelse-capitalet, och. tillstyrker derföre Utskottens förslag; men jag här trött mig dessförinnan böra upplysa, att detta förslag äfven rörde sak, jR/dd. oth Ad.
Prut, VIII Band. 11 434 Den 30 September f- m.
TTppå derefter af Herr Gaefvert och Landt* Marskalken gjord proposition, blef den af Utskotten utaf 14 §. föreslagne nya redaction a£ Eidderskapet och Adeln godkända Femtonde, Sextonde, Sjuttonde och Adertonde puncterne anslgos icke erfordra någon åtgärd» Nittonde Funden.
Eidderskapet och Adeln fann för godt, ätt* under förblifvande vid dess förut fattade beslut* godkänna den af Utskotten, 1 afseende åden* na punct, föreslagne voterings-proposition.
Vid Tjugonde puncten
Var icke någon åt* gärd att vidtaga.
Den af Utskotten utaf Tjuguförsta och Tju* guandra pUncterne föreslagne saramandragne nya redaction, blef, uppå gjord proposition af Rid* derskapet och Adeln gillad.
Tjugutredje och Tjugufjerde puncterné.
Grefve af Ugglas i Jag torde fa äran för Rid-' derskapet och Adeln redovisa grunden till de båda Alternativen, äont innefattas uti den af Utskotten, i afseende å förevarande puncter, föreslagne voterings-proposition, BorgareStåndet har beslutat, att utlåningen å fastigheter skulle förblifva vid hvad hittills agt rum, och att räntan Och capital-afbetalnm - Détl 30 September f. m% 43S gen stculle erläggas med ses procent i sedlar.
Ridderskapet och Adeln har fattat enahanda beslut, hvad utlåhings-summans belopp vid* kommer, men ansett låntagaren böra hafva op» tionsräit, att erlägga räntan och capiial-afbe» ialnihgen antingen 1 sedlar med sex för hundrade, eller 1 silfver med två procent.
Hessa beslut hafva Utskotten ansett sig kunna sammanslå till ett, att nemligen summan må blif* Va lika sorn hittills, rnen räntan och capitalafbetalningen utgöras med 6 procent i sedlar; hvilket allt innefattas t lista alternativet eller ja-propositionen.
Det andra alternativet har tillkommit af PresteStåndets beslut, sorn anvisat, såsom en ytterligare tillökning a fastig* hets-lånéfonden, 1,200,000 Riksdaler , att utgå mot ränta och capital - afbetalning 1 silfver, RondeStåndet har åter beslutat ett ännu störte anslag, men hvilket tjtskotten trott sig kunna jemka, såsom redactionen utvisar.
Hvad räntan och Capitål-afoetalningen å ifrågavarande fastighetslån angar, hade Ror.deStåndet förklarat, att desamma borde utgöras antingen med två procent 1 silfver, eller med deremot efter cours svarande belopp 1 sedlar.
Hetta hafva Utskotten ansett kunna med PresteStåndets sålunda SåmtnanjemkaS, att räntan och Capital - afbetalningen utsattes t * i 1 två procent ovillkorligen uti silfver.
Hå desse två pro* Cent beräknas att fortfara uti 33 år, sVarade emot sex procent i. sedlar» Dm Ridderskapet och Adeln nu behagar god - Den 30 September f. mt Jianna de‘ på detta sätt Uppgjorde alternativer, Sommer frågan sedermera att genom en enda votering afgöras inom Förstärkta Stats- och JBancoUtskotten.
Herr Lefrén.-
För min del vågar jag öfverlemna till Ridderskapets och Adelns pröfning, om icke uppställningen af denna Voterings-propoaition ä'r sådan, att icke något Stånds Committenter få tillfälle, att riktigt uttrycka sitt Stånds tanka.
Adeln instämmer med iiondeStåndet i den mening, att svårighet och måhända omöjlighet kunde uppstå för fastighets-låntagarne, att anskaffa silfver, och Adelli har derföre ingått med BondeStåndet deruti,’ att öfverlåta åt låntagarne, att liqvidera räntan med sex procent i sedlar, utan att likväl störa ändamålet, söm var att inskaffa silfver i Banken.
Hetta är en hufvudsaklig omstän: dighet, som man ej kan eller lior frånträda; ty skulle Adeln göra det, så blefve BondeSiåndet i denna del lemnadt åt sitt eget öde- Äfen i annan händelse blifva två Stånd emot två, i afseende på grunden för räntans och capital* afbetalningens erläggande.
En annan sak blif. ver summans bestämmande. jag skulle der-' före tro, att det borde blifva tvenne voteringspropositioner, hvilka borde uppställas sålunda, att den första innefattade frågan om summan skall blifva större eller mindre, och den andra åter afsåge räntans och sapital-afbetalningens lägre eller högre belopp och beskaffenhet.
Jag önskar derföre, att den af Utskotten Den 30 September f. m^ foteslagne Nej-proposition så jemkades, ali nian kunde i Förstärkta Utskotten votera 1:0 om räntan och capital-afbetalningen finge erläggas med 6 procent i sedlar, då silfver icke kunde anskaffas; och 2:0 huruvida summan skall blifya sådan de Förenade Utskotten den föreslagit, eller såsom Preste- och BondeStånden hesi utåt.
Jag torde få nämna, att idéen af jemkning innehar, att alla skola gifva litet med sig eller, såsom man säger, gå halfva vägen hvar.
Det är detta, sorn de Förenade Utskotten afsett.
Jag får äfven1 upplysa, att i fall den af Utskotten föreslagne Ja-proposition bifalies, Ridderskapets och A-, delns mening är bibehållen och bevarad, blott med den skillnad, att räntan ovilkorligen skail i papper erläggas.
Hvad Nej-propositionen, angående räntan,1 Feträffar, torde jag få nämna, att PresteStåndet bestämdt fastställt, såsom vilkor för dess bifall till fastigbets-låne-anslagets ökande med 1.200.000 R:dr, att räntan å lånen skall i silfver erläggas.
PresteStåndet nu ej förvissad t pm, att räntan på sådant sätt utgår, så anser Ståndet sig ej bundet, att låta de 1.800.000 R:dr i förberörde ändamål användas.
Utskotten hafva derföre trott samma resultat kunna med liten jemkning å båda sidor vinnas.
Herr Strålei Ett ibland dg skäl. sorn för - 43$ 3° September f. m* inålt Utskotten, att framställa de ifrågavaran’1 de båda alternativen, är den omständighet, ?tt Utskotten trott sig finna, att om inbetal* ping ji lånen tillätes att ske ömsom i sedlar och dm sorn i silfver, sådant skulle leda till en inveck* lad bokföring i Hanken, och medföra svårig-» fiet vid bestämmandet af huru mycket utgjorde capital-afbetalningen, och huru mycket vo’ re ränta, HondeStåadets beslut innehåller ic* ke, huru lång tid capital-afbetalningen skall fortfara och det är således omöjligt, att sätta deras beslut, sådant det nu är, i verkställighet, utan en ytterligare bestämning af vilkoren för lånen måste ovillkorligen äga rum.
Vible man tillåta att lånen skulle liqvidera* om, sorn i silfver, och ömsom i sedlar, blir det nästan omöjligt, att härföre stadga en grund, sorn icke skulle medföra mycket besvär vid utredningen af hvad som å capitalet ingått» och hvad som i ränta blifvit erlagdt*.
Uet är derföre sam
Utskotten ansett det ma eller andrei sättet böra antagas, Bidderskapets och Adelns beslut innehåller ej eller, ona optionsrätten skall årligen bero af låntagaren att begagna, eller vid länets utgifvaode en gång för alia honom tillkomma.
Jag tror e,’ medlertid, att man. icke kan sammanjemka meningarne annorlunda, än som Utskotten nu föreslagit, medelst tvenne alternativ, ty att framställa ett Stånds tanka såsom alternativ emot ett annat
Stånds, och utesluta de tvenpe öfrige* meningar lärer val icke gå an; då ett sådant sätt att förfara icke lärer kunna komma under benämning af jemkning.
Den 30 September f, ni. 43 g Herr Lefrén■ Jag tror för mia del, att $å vida icke de Förenade Utskotten haft för afsigt, att bespara en votering inom Förstärkta Utskotten, alla de serskilda frågorne kunnat blifva behörigen utredda och afglömda.'
Om man nemligen, i stället för en, gör två voteringar i den förevarande frågan, är jag öfvertygad att den läte? reda sig.
Örn vid den första afgjordes, antingen räntan och capital-afbetalningen skall ovilkorligen erläggas i silfver, eller med sex procent i sedlar, att för silfverfondens förstärkande användas, och den andra voteringen innefattade frågan, huru stor Utlånings summan borde vara, antingen den, Rreste- och RondeStåndet beslutat, eller den, Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet anslagit, så skulle jag förmoda, attalia menius garne kommo under votering som sig bört
Det har blifvit framställdt, att bokföringen i Banken skulle i vissa fall blifva sä besvärlig, att man i och för densamma barde förändra grundsatserne.
Jag kan dock ej tro detta, ty om man ena året fär in två Riksdaler i silfver, och det andra året sex Riksdaler i sedlar, och lägger dessa medel i särskilta lådor, torde svårigheten vid bokföringen blifva ganska o* betydlig, och fonderp.e blifva dä ej eller förblandade.
Och icke kan det vara särdeles brydsamt, att om två columner inrättas i räkei/skaperne, teckna i stället för 2 Riksdaler i silfver, sex uti sedlar.
Åtminstone bör ie^ ke sådant verka på grundsatsen.
Den 30 September f. ni.
Herr von HohenhausenAf de tvenne alternativ, som de förenade Utskotten vid förevarande punct framställt, innehåller det ena,’ sorn omfattar Preste- och BondeStåndens be: slut, den mening, att nya sedlar till ett belopp af 1,200,000 It:dr skola utgå i fastighetslån emot vilkor, att räntan skall betalas i silfaer.
Jag får nu hemställa, huruvida ej, i händelse så skulle inträffa, att detta alternativ vid .Voteringen vunne, Pidderskapets och Adelns Pluralitet skulle önska, att PresteStåndets
Be: slut blefve beståndande, att nemligen verkeligt silfver skall för lånen ingå.
Om åter det andra Älternativet, eller Adelns Beslut, att fastighetslånen skulle förblifva sådane sorn hittills, erhölle pluralitet, så lärer visserligen BondeStåndet icke finna sig uti, att i silfver erlägga räntan.
Jag skulle alltså tro, att skäf icke förekomma till ändringar i dessa afseenden, utan att lämpeligast är, att antaga den af \Utskotteiji Grefve af Ugglas'-
Om det alltid vore en !>estämd cours, antingen 144 skillingar såsom Herr ^Lefren tyckes åsyfta, eller 120 sk. eller pågot annat belopp, som i jemt Zilfertal motsvarade SilfverRiksdalern, så blefve det visserligen icke svårt för Banken, att hålla räken* skaper öfver ifrågavarande fastighetslån, men då coursen ofta varierar och då medelcoursen nästan beständigt lyder på udda runstycken, skulle, i händelse låntagaren det ena året inbetalte Sex procent i sedlar, och det andra året två procent i silfver, genom dessa olika liqvider, Den 30 September /. m. 44 * som gjordes efter olika cours, och hvarvid en del borde afgå å Capitalet, och en annan å räntan, uppstå så skiljagtiga räkningar för hvari je individ, och så inånga verkeliga olägenheter, att jag högeligen afstyrker ett sådant betalning* sätt.
Jag anser deremot nödvändigt, att afbetalningen bestämmes antingen i sedlar, eller i silfver.
Dessutom torde jag få fästa uppmärksamheten derpå, att då ett af BiksStånden, nemligen PresteStåndet, beslutat den större utjåningen å fastigheter med uttryckelig! vilkor, att ränta och capital afbetalning skola erläggas i silfver, och ett annat åter, eller BorgareStåndet bestämt en mindre utlåningssumrna, men emot pappersränta, skulle, i fall des» sa förbehåll ifrån besluten afsjcildes, de öfrige BiksStånden ej på någotdera ingå.
Af dessa skäl anhåller jag, att Bidderskapet och Adela täcktes bifalla hvad de förenade Utskotten i denna del tillstyrkt.
Herr Lefrén' Jag ber örn ursägt, för det jag nödgas framställa motsatsen af hvad deri sist talande värde Bedareoten yttrade.
Jag har aldrig funnit, och trodde ej eller nu att rättigheten att betala sex procent i sedlar skulle anses annorlunda, än som om låntagaren erlade två procent i silfver, antingen man för sedlarne finge mer eller mindre af denna vara, utan förmodade, att de två procenten i specie alltid skulle afskrifvas, lika ehvad iic]vidationssatt låntagaren än begagnade.
Jag kan således icke föreställa mig något krångel i räkenskaperne genom en dylik åtgärd; ty oin t. e. 33 år Den 3 q September f. ;«< erfordrades att fullt inbetala lånet med ränta, korame ju ^ hvarje år att afskrifvas.
Och någon skilnad vöre ej i fråga, antingen låntagaren erlade två procent i silfver, eller ock jkctinme med sex Riksdaler i sedlar, och begärde att Banken ville i hans ställe uppköpa silf-, ver, Rå sådant sätt kunde ju icke någon shillings" eller runstyeksberäkning komma i fråga Utan när de 33 åren vore tilländalupne, vöre liqviden slutad, utan afseende på om lånta* garen någon elle? några gångar betalt med sedler eller icke Friherre Björnstjerna:
Då jag visserligen till en del förenar mig med Grefve af Ugglas derom, att det leder till ordning att räntan å fastighetslånen erlägges i silfver, tror jag likväl den hufvudsakliga omständighet härvid böra iakttagas, att ett sådant liqvidations sätt icke bär ega rum, i händelse coursen går öfver 144 skilUngar- Jag hemställer hvilken klok hushållare eller omtänksam fajer skulle göra lån å sin egendom emot vilkor, att räntan ali* tid och i alla omständigheter skulle utgå i tolfver.
Han kunde ju blott ställa sina efterkommande, , att fa betala tio procent, och låneanslaget skulle på sådant sätt blifva en snara, ett förderf för jordbruket i ställe att vara en fisa och lättnad.
Min tanka är derföre, atf räntan bör bestämmas att utgå med två procent i silfver, såvida ej coursen stiger öfver 344 skilltugart men i sådant fall få betalas med gedlar efter sex för hundrade.
Jag önskade älledes, att propositionen ställdes så, att silfver - J)m 3Q September f. m. 443 jänta leke korinne i fråga, enär éoursen upp* gått till mera än 144 skillingar Herr Munck af Rosenskjöld i Jag är nu Som förr af den tankan, att räntan å fastighetslånen bör ovilkorligen till -Banken erläggas, j silfver, ty först och främst bör afseende göras å Bankens säkerhet, då den utgifver lånen? och denna säkerhet är bättre bevarad, om räntan ingår i silfver, än om den erlägges 1 sedlar, ehuru dessa för närvarande, enligt förslaget, hafva större värde än den motsvarande silfverräntan; ty silfret blir bibehål-, let i Banken, men sedlarne kunna möjligen af kommande Biksens Ständer blifva använda till andra ändamål än att consoltdera Banken, JJesutom äco de ifrågavarande lånen så förmånliga, att om ock coursen steg öfver a 44 skillingar till och med ags?, blefve desamroe ändå åtminstone så begärliga) sorn de hittills varande Bisccmt-lån, Jag tillstyrker derföre, lika med Grefve af Ugglas, bifall till de förenade Utskottens förslag Herr Rosenblad1- Att Herr Befrén misstagit sig i den lankan, att i PresteS,(andeis beslut, angående räntans erläggande med två procent i silfver» innefattades att denna ränta vöre utsatt efter en hestämd cours af 144 skitlingar, synes af sjelfva stadgandet härom, sorn förutsätter, att lånet skall på 33 år vara till fullo inbetalJt.
0,m nu ränta och capital afa 444 Den 30 September f. ms betalningen varit beräknad efter 144 sk. cours hade, efter vanlig Banco-method, endast 28 är för liqviden erfordrats.
Det synes deremot tydligen, att PresteStåndet beräknat en cours af 128 sk.
Jag får således förena mig mert deml som tillstyrkt bifall till Utkottens förslag.
Herr Stråh'- Jag får fästa uppmärksamhe» ten derå, att det af Utskotten framsta!dfe förslag icke innebär någon annan jemkning uti Hidderskapets och Adelns beslut i denna fråga, än att låntagarne icke få rättighet att betala räntan i silfver, utan ovilkorligen mäste erlägga densamma i sedlar.
Då man, i afseende på fastighetslånen, bestämt räntan till fyra och capltalafbetalningen till 2 procent, så skulle jag tro, att vilkoren äro så förmånliga, att de icke tåla någon lindring.
En sådan skulle dock Adelns beslut innebära om, i händelse cour* sen nedföll till iso sk., låntagaren linge göra sin afbetalning och ränteliqviu med två procent i silfver.
Han skulle då betala mindre än hittills.
Jag fruktar äfven, att så vida icke det senare alternativet, eller att räntan alltid skall gäldas i silfver, får stå fast, PresteStåndet skall frångå sitt beslut, att ökä fastighets* låne-fonden.
Jag kan ej dela Friherre Björnstjernas öfvertygelse, att någon orättvisa skulle kunna i framtiden tillskyndas låntagarne genom förbindelsen att erlägga räntan i silfver, ty de komr Den 30 September f. m.
441 mo ända icke att betala mera, än am de nu lånat efter is8 sk. cours; och de lida således icke genom coursens stigande, ty en längre tid fortsatt hög cours skall onekeligen äfven efter hand medföra andra varors stegring och Låntagaren återfår således i en högre betalning för sin product hvad hän mera måste erlägga i afbetalning å det erhållne lånet.
Det af Utskotten uppgifna förslaget är Således det endas som kan förena meningarn© i detta ämne.
Herr Tham, Wollrath', Det af de förena, de Utskotten uppgjorde andra alternatif, att tillöka fastighetslånefpnden med 1,200,000 K;dr emöt silfverränta, är så fullkomligt öfverensstämmande med min mening, att jag derå tillstyrker bifall.
Det förenar begge de mål, sorn man sökt Vinna.
Det förskaffar ökade
I ane ti f i - gångar åt jordbrukarrie , och säkerhet åt Banken, att nå tidepunkten för verkställandet af en realisation.
Man har väl befarat, att en möjligen stigande cours skulle göra lånen för* mycket oneretiSa, men då det är förut stadgadt, att silfveruppköp icke skall ega rum, så vida coursen går öfver 128 sk.; är det ej att frukta; att silfverräntan skall komma att utgå efter högre cours än den sistnämnde.
I alla fall och så länge coursén icke stiger öfver 144 sk., äro lånen förmånliga för jordbruket, och skulle coursen, i följd af krig eller andra omständigheter stegras öfver 144 sk. så är det gifvet, att äfven jordbrukets producter skola 44 6 JDen 30 September f. m. betydligen stiga i pris.
— Det ar i öfrigt af Grefve af Ugglas så fullkomligen upplyst, att ifrågavarande alternativa förslag endast är ert jemkning af de fyra Ståndens beslut, att jag för trtin del får anhålla öm proposition till bifall äf nämnde förslag.
Herr Lefrén t Jag anhåller, ält för min enskilda tillfredsställelse få till Brotoeollet förklara, ätt då man ofta, enär jäg sökt försva* ra Bankens rättigheter, ansett mig hafva trädt Jordbrukarens interesse för nära, jag nu Omöjligen kan fatta, huru åtskillige Ledamöter filt härvarande kunna yttra sig emot Jordbrukarens Safina interesse, sedan dé förut gjort tnig en sådan förebråelse.
Man har nemligen här hemställt* ätt två procent i silfver ovillkorll* gen borde å lånen erläggas.
Jag har åter trott, att det kunde vara likgiltigt, och börde af låntagaren få bero, ätt erlägga räntan och Capital-afbetälningen i silfver med två pro1 cent, eller i sedlar med ses.