Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vördar lika mycket som Hr Hjerta den Svenska allmogen; jag är sonson till en Svensk bonde och är således närmare rolen än Hr Hjerta; men jag tager icke riktning i fråga om omdömen i saker, hvarken ifrån den ena classen eller den andra i massa, utan, så vidt jag förstår, ifrån det allmänna förnuftet, den allmänna culturen, som visar sig i fäderneslandet.
Den hörer icke uteslutande BondeSl. till, icke R. o. Ad., icke heller något annat Stånd.
Den sorn vill tillägga ett visst
Stånd dietatur, lian går i demagogiens fotspår.
Hr Bjerta beklagar sig öfver att tvänne Stånds talmän tilltrott sig rättigheten alt neka propos. vid vissa tillfällen: visserligen liar detta kunnat falla sig genant för åtskilliga; men jag å min sida vördar desse talmäns mod, att i en despotisk tid våga fullgöra sin pligt och följa sitt samvete, sin ed och sin öfvertygelse.
Hr Hjerta säger sig vara theoretiskt republikan, men erkänner att- det vore vansinnigt alt vilja införa republikanska författningar i Europas stater: jag delar hans åsigt, nemi. att det vore vansinnigt, och ber Hr Hjerta lägga på sitt hjerta, att, om hail är theoretiskt republikan och linner det vara van - Den 17 April c. m. vettigt att försöka att införa republikanism i Europas stater, oeb synnerligast vanvettigt i ett land, sorn från hedenhös varit en så fri monarkisk stal som Sverige, lian ville blifva praktisk i afseende på att visa det verkligen vanvettiga härutinnan och vanvettigast i vårt Sverige, hvars innevånare, Gudi Inf! hafva mera sans, mera lugn och mera eftertanka än några parisiska pöbel massor.
Det kan ej nekas att tryckfriheten missbrukas, oell detta mäste man beklaga.
Tryckfriheten är gjord förntt lysa oell värma, icke att mana till uppror.
Att sådant sker och sker ofta samt lätt n\ligen, — d t lärer ej vara Hr Hjerta obekant.
Det är ej många timmar, kanske ej ett halft dygn sedan i Sverige utspriddes en uppmaning, som lyder så: att den sorn ej respeclerar ett visst RiksStånds tänkesätt i representationsfrågan, han bör ihågkomma att detta Stånd är beslägtadt med största delen af Rikets krigsman.
En sådan framställning dagen törni innan en sak kommer före, kallar jag för deposition, för ett försök att verka på vår moraliska frihet.
Delta är icke ord, flr Hjerta! ulan verklighet, som jag lier honom lägga på minnet, sedan lian bekant, att det vore vanvettigt att vilja göra en republik af Konungariket Sverige.
Åtskillige ledamöter yttrade sitt bifall lill detta anförande.
Jag har afhört discus sioneti i delta mål och tillstår, att jag af den mängd af talare, sorn uppträdt, den ene efter den andra, beklagligen ej funnit mer än en enda som talat i sak, nemi. Gr. Spens. Alla öfrige herrar talaie hafva uppehållit sig och tiden med ordande om former och fraser samt yttrat sin större eller mindre missbelåtenhet öfver hvad detta betänk, innefattar, slutande med den oformligheten att begära afslag derå.
Äfven jag är ibland dem, som anse Cnnst.Olsk:s betänk, för ett missfoster, emedan det i sig innefattar sådana saker, sorn icke R. o. Ad. och icke något Stånd äger rätt att låta qvarstå, och hvilka icke äro af beskaffenhet att fordra några gemensamma tankar, ulan tverlom böra, såsom dit inkommet lurendrejadt gods, contiseerade varda.
Af sådan art är den i vallagen införda skilnaden i valdistricter mellan städer och land; genom förstärkta Const.Utsk. hafva visserligen samfällda val med R.
St:s rätt blifvit bestämda; men ingenstädes har Const.Utsk. blifvit berättigadt att skilja i dessa val städer för sig och land för sig.
Detta tilltag af det Högh Utsk. att inkasta någonting slikt i sitt förslag, på sidan af R.
St:s beslut, kan således ingalunda komma under calhegorien af ett vanligt grundlagsförslag, utan bör derföre helt och hållet utgå; hvarefter Const.Utsk. har att uppgöra sitt förslag till vallag efter hvad inom förstärkta Const.- Utsk. beslutadt är, och ett sådant förslag, så uppstäldt, skall hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
N:o 85 linnes en massa af frågor, sorn icke förut varit föremål för fl. o.
Adts öfverläggning och hvilka före - D c ii i n A p r i I e. in. komma i åtskilliga §§.
Vid alla sådana kunna, i afseende pä redaetionen, föreslås jemkningar och rättelser, hvilka k nnna med gemensamma t.nikar återremitteras för att hlifva jemkade, oell kunna äfven slutligen hlifva föremål för förstärkta Coust.Utskts tillgörande, i händelse Stånden skulle sig derom förena; men innan man kan komma lill frågan derom, så, och ehuru jag icke skulle med Gr.
Spens instämma i de flesta fall, begär jag dock att till prut. få protestera emot hvad Ur von Hartmansdoi ff yttrade, äfvensom emot Hr Cederschjöld, i afseende på grundlagsfrågors tillämpning.
Jag har i alla dessa frågor hållit mig till grundlagens bokstaf.
Hr Cederschjöld har trott sig kunna tolka grundlagen på ett sätt, som är alldeles på sidan af denna lag och hvilket sätt jag således icke erkänner.
Det finnes ingendädes i grundlagen sagdt, att Stnnderne skola vid aine på hvarandra följande riksdagar hafva bifallit ett Gunst.Ulskis förslag för att detta skulle kunna öfvergå till lag; något sådant existerar alldeles icke i våra grundlagar.
Man har yttrat att li. o. Ad. borde genom ett afslag å detta betänk, vi,a att vi utgöra en representation, som icke tillåter ett slikt förslag att hvila.
Jag mäste säga, att detta förslag, sådant det nu befinnes, icke kan komma att blifva hvilande, emedan der finnas saker, sorn kommit dit pä sidan om all grundlag oell hvilka i näs e dädan; men varder derifrån borttaget hvad dit icke rätteligen hörer, då anser jag grundlagen bjuda att förslaget bör hvila, och dä få vi anse det som ett ilödfödt missfoster, med hvars begrafning mäste anstå.
Vi kunna bisätta det och omgifva detsamma med alla de orationer, som af de särskilda lalarne blifvit hållna, för att vid nästa riksdag begå lik begängelsen Frih.
Boye har talat 0111 uteslutandet af I 14 §:i> Pieg.F.-n, och Gr.
Anckarsvärd har derpå svarat all
Ulskts rättighet att föreslå ändringar i grundlagen är obestridlig.
Svaret är riktigt, så till vida, att Ulskts rättighet att föreslå grundlagsförändringar ar odisputabel, men Ulsk. mäste då motivera sitt förslag, ty en §:s uteslutande ur grundlagen ihop med ett framstaldt förslag till representationsförändring, utan något särskildt motiverande i afseende på grundlags-§:s boi ttagnnde, det blir ett försök att smyga hort en §, sorn icke eljest kan komma hort annorlunda, än på grund af särskildt derom väckt förslag, hvarföre TJtsk. måtte åläggas alt, på samma gång det framställer sitt förnyade förslag, efter borttagandet af hvad förut blifvit anmärkt om skilnaden i valdis ricten mellan stad och land, då äfven framställa motiver för borttagandet af berörde , 14 §, på det
Ståndet deraf må kunna domina, huruvida anledn. är att bifalla ett sådant förslag eller icke.
Talaren, afbruten af starka rop på propus., yttrade sedermera i anledn. deraf:
Jag skall med de herrar, som önska propos., snart ns lamma.
Sedan jag slutat, få vi väl se huruvida ej Den 17 April e. m. så inånga ledamöter anmält sig att få ordet, att nödigt blir ali uppskjuta öfverläggningen till nästa plenum, och att kanske då först propos. kan af Hr Landtm, fram ställas.
Medan jag liar ordet ber jag att få något yttra mig i afseende å de statistiska uppgifter, som Gr.
Anckarsvärd v a 1 it så alltför god alt meddela oss rörtde förhållandet mellan tjo,ooo, sorn uro emot, och 3,000,000, som öro för förslaget till representationsförändring.
Med den statistiska kännedom jag har, så vet jag, alt i landet finnas något öfver 65,000 hemman, och kan ej begripa hvarifrån de 3 millionerne skola komma, 0111 ej deribland skola inräknas samtliga pigor och drängar, eljest ser jag ej huru Hr Grefven skall kunna (å i hop sina 3 millioner.
Samme ledamot har sagt att i tider nes tider blefve ståndsvaibarheten omöjlig; jag tror i motsats dertill att aldrig i tidernes tider den allmänna valrätten skall komma att införas, d. v. s. tilöfvas utan afseende på villkor, eller huruvida man har rätt alt öfver sitt och sig råda, ty då är den allmänna valrätten ett oförnuft i tanke och en omöjlighet i tillämpningen.
Boye har yttrat, att genom afslag å betänk, skulle en moralisk kraft vara ådagalagd, sorn den värde ledamoten anser nyttig; för min del får jag förklara, alt om någon moralisk kraft ådagalägges genom ett grundlagsvidiigt förhållande, så vill jag icke deltaga i en sådan kraftulöfning; ty den står helt och hållet på sidan 0111 lagen, och sätter man sig öfver Ingen, då äro i och med detsamma de band brustna, på hvilka samhällets ^ lögn, trefnad och bestånd hvila.
Villkoret för styrka inom representationen är att strängt hålin sig vid lagligheten; i samina stund som härutinnan ådagalägges svaghet och man afviker derifrån, då kan äfven Styrelsen tillåta sig afsteg under förebärande af Ständernes egna exempel.
Hr Hjerta har fastat uppmärksamheten på vår historia, på den Svenska allmogens lugn oell på hvad den uträttat för fäderneslandet.
Hr Hjerta borde icke hafva glömt nit allmogen aldrig varit ensam, då dess kraft blifvit uppfordrad, utan att med Sveriges allmoge har Sveriges 1\. o. Ad. städse varit förenadt vid de tillfällen, då denna allmoge utmärkt sig för stora handlingar.
Sveriges R. o. Ad. kan tryggt ställa sig i bredd med hvilket annat Stand, då fråga varit att tillskynda fäderneslandet nytta och gagn, vare sig i lagstiftning eiler handling i striden.
Jag begär deli propos., att R. o. Ad. måtte förklara det Const.Utsk. grundlagsvidrigt förfarit i afseende på de särskildta valdistriclen för städer och land, hvilket Ståndet ej kan nu till pröfning upptaga, och hvarföre äfven i den delen återremiss beslutas, hvarefter och sedan ändring härutinnan skett, R. o.
Ad. vill taga lagförslaget i sin helhet lill pröfning; ty att nu ingå i en pröfning §-vis låter sig icke göra utan att åstadkomma ytterligare svårigheter vid nästa föredragning, och jag kan ej förmoda annat, än att man må vilia hafva förslaget sådant, att det ej blir åtlöje yäckande
Den 17 April e. m. så väl inom Sverige som andra länder, att ett sådant förslag vid i84o års riksdag kunnat emanera.
Hr F rih. o. Landtm, hemställde, då ännu 10 ledamöter anmält sig att tala i della ämne, och än flere torde anmäla sig, och då åtskilliga voteringar derom torde förestå samt tiden redan vore långt liden på aftonen, om R. o.
Ad. behagade uppskjuta fortsättningen af delta måls pröfning till nästa plenum och nu åtskiljas. llopades ja. II. 1\. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 11 om aftonen.
Måndagen den 19 April 184 1 •
Plenum kl. 9 f. 111.
Justerades pleni-prot. för den i5 sisth Mars f. m.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskts förslag jN:o 298 till R.
Sits und. skrifvelse till K. M., ang:de rättighet för postiljon att medhafva förbudssedlar.
Vidare upplästes till justering Exped.Utskts förslag N:o 3o2 till R.
St:s und. skrifvelse lill K. M., angide några med statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor.
Begärdes på bordet af Frih. Gederström, Jacob. Upplästes ej mindre Exped.Utskts mern.
JNTto 43, i fråga om und. framställning lill K.
M. angtde iakttagande lill förekommande af vissa i Bihanget till RiksStins prot. tillhörande handlingars orotryckning, än ock samma Utskts förslag N:o 3o3 till und. skrifvelse lill K. M. i samma ämne. R. o. Ad. biföll att en sådan und. skrifvelse, som den nu upplästa, skulle få expedieras.
Vidare upplästes lil! justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag lill R.
Nto 3o4, i anledn. af K. M:s nåd. framställning i fråga Den 19 April f. m. om mötespassevolancens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öfverflyttande på statsverket; N:o 3o5, ang:de anslag för utvidgande af en läroanstalt i staden Strömstad; N:o 3oö, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om utbyte af den s. k. (öringen till hemkommande fartygs besättningar emot ett årligt anslag of tullrnedlen; N:o 3i>7, angtde förändring i södra Skånska infanteriregrtets rotering, i följd af f. d. adelsfahne-boslällenas befrielse från ordin, noterings utgörande; IV:o 3o8, angtde iakttagelser vid lagars och författningars tillämpning, i händelse ett utaf R.
St. i und. föreslaget förändradt myntsysteme vinner K.
M:s nåd. bifall; N:o dog, om öfverseende af nu gällande instruclion och taxa lör justering af mått, mål och vigt; N:o 310, aogtde erläggande af lotspenningar i vissa full på en gång för flera stationer.
Hamilton, flenning Ludv. Hugo:
Som Be villn.
Utskls betänk.
N:o 44' innehållande voter:s-propos:r rörrde stämplade pappersafgiften, samt lie vill t».— och Ekon.- Ulsk:ns betänk.
N:o 14, med voter:s-propos:r rör:de brännvinsbränningen, redan öro bifallna i de öfriga Stånden; anhåller jag alt R. o. Ad. ville tillåta deras framflittande på listan näst efter Coust.Ulskis betänk.
N:o 68, på det alt voteringen ju förr desto hellre må kunna äga rum i förstärkta StatsUlskol tet.
Denna hemställan blef af R.
O. Ad. bifallen.
Hr Palmcrantz, Joli. Mauritz, a Lade sig den plats i Ridd.Utsk., som genom Eleclorernes förtroende blifvit honom leornad.
Fortsattes pröfningen af ej mindre Const.Ulsk:s meni.
N:o 85, med förslag till samman jeni k ning af RiksSl:ns i anledn. af Coust,Utskts meni.
Nio 38 såsom gemensamma tankar hänvisade anmarktr, än oek samma LJtskis mein.
N:o 68 med fortsatt förslag i afseende på nationalrepresentationens ombildning och de i sammanhag dermed nödiga grundlagsändringar Hr L i I je n s t oi pe, Axel Fredr.; Det var egentligen en uppgift af Gr.
Anckarsvärd uti sistl. plenum, som föranledde mig att begära ordet.
Hr Grefven tillät sig nemi , förmodligen för alt gifva så mycket större vigt åt llederv.
BondeSt:s åtgörande uti representationsfrågan, uppgifva, att den dass af Svenska folket detta Stånd representerar, utgjorde, på grond af statistiska tabeller, dem Hr Grefven medhade, omkring 3,000,000.
Summans storlek förvånade mig D c ii 19 April f. ra. mig genast; ty jag ville minnas, att densamma utgjorde Sveriges hela befolkning, och, utan att vara försedd med de statistiska tabeller, jag nu förskaffat mig, begärde jag då ordet, för att söka rätta den af Hr Grefven missledande uppgiften.
Hänvisande till Tabellcommissionens sednast afgifna berättelse, eller den för år 1838, vill jag ej fördjupa mig uti några vidlyftiga siffer-calculer; jag anser det vara tillfyllest att derifrån endast bemta totalsumman på Sveriges allmoge 2,23g,gi8, deribland inbegripna qvinnor och barn, till ett antal af 1,553,38g, då man lätteligen finner den stora summan 3,ooo,ooo, som, enl. Gr. Anckarsvärds uppgift, BondeSt. utgjorde, reducerad till 686,52g, hvartill den samhällsclass alltså uppgår, som representeras af Hederv.
Att, jemförelsevis till siffran, R. o. Ad. betydligt understiger denna summa, vela vi alltför väl; men vi veta äfven att detta räknesätt ej är tillämpligt i afseende på representalionsberäkningen. R. o. Ad., så väl som BondeSt., utgör derutinnan hvardera -Jidel; och såsom sådan måste R. o. Ad. anses, intilldess massornas välde inträder, hvilken tidpunkt, för allas vårt väl, vi må önska vara långt aflägsen.
Förutan denna misscalcul, skulle jag tro Gr.
Anckarsvärd äfven uti ett annat afseende hafva icke så alldeles riktigt uppgjort sina beräkningar.
Hr Grefven förklarar nemi.
T9g:delar utaf Svenska folket önska, ja nära nog fordra det ifrågavar. representationsförslaget, enär förslaget blifvit godkändt af Hederv.
Låtom oss närmare skärskåda detta; och man skall finna denna uppgift ej mindre osäker än den förra.
Vid inom BondeSt. anställd votering, hafva rösterne utfallit med 66 för och 3r emot ifrågavar. förslag.
Med känsla för lätt och sanning må man väl antaga, att, derest de, hvilka afgifvit sina röster för förslaget, uttalat deras committenters opinion, äfvenledes motsidan gjort det.
Utslaget blir derigenom betydligen förändradt.
1 alla fall skulle jag tro, att denna si f fe r be r ä k n in g ingalunda är tillämplig på utrönandet af nationens opinion, vare sig uti detta eller likartade fall.
Jag kan härvid icke underlåta att gå tillbaka till ett ämne, som väl ej rörer det, hvarom vi nu öfverlägga, men hvilket likväl utgör ett af de utaf mig antydda likartade fall, i afseende på det skefva uti sättet att vilja, såsom af vissa talare ej sällan är brukligt, beräkna nationens opinion och sympathier.
Vid frågan om anslag till reparation af Riddarholmskyrkan, påminna vi oss, hurusom Gr.
Anckarsvärd äfven då tillät sig framställa snarlika beräkningar.
De angingo då Svenska folkets sympathier, uppskattade efter de, genom collecter, slamböcker och dylikt, till kyrkans reparation insamlade bidrag. 24 11. '9
Den i g A p r i 1 f. ni.
Att insamlingai nes otillräcklighet för kyrkans fullkomliga iståndsätlande (de uppgingo likväl till något öfver 4g,ooo r:dr) torde hufvudsakligen böra härledas derifrån, att man ansåg Riddarholmskyrkan sorn en Statens tillhörighet och såsom sådan höra på dess bekostnad åteVställas, — ja, för min känsla var det, — jag tvekar icke att öppet uttala det, — nära nog motbjudande, att detta Sveriges Pantheon, med de dyra, heliga minnen, hvilka der innebo, skulle, genom på detta sätt insamlade medel, återuppresas.
Att ifrån den otillräckliga insamlingen sluta till nationens sympathier för de lefvande, förefaller mig vara en, lindrigast sagdt, högst egen deduetion.
Skulle några sympathier härvid tagas i anspråk, rörde de väl snarare, ja uteslutande, de st "a, de höga andar, hvilkas förgängliga men dyrbara stoft uti denna helgedom finnes förvaradt, sedan de för Sveriges väl, ära och sjelfständighet verkat och stridt samt, efter ärorika bragder, stupat för vår heliga tro och vårt politiska sjelfbestånd; och jag vädjar till eder, mine herrar! och till nationen, om någonsin våra Svenska hjeltan kunna kallna för eller med likgilltighet och otack erinra sig dessa stora minnen och dem, hvilka just uti folkets kärlek afsett och endast deruti funnit belöningen för hvad de för delta folk och dess’ väl sökt verka och uträtta.
Den ringaste tvetydighet uti detta hänseende är för min känsla djupt kränkande; och det är detta, som fört mig längre utom ämnet, än jag beräknat, då jag åter upptog en redan afgjord fråga.
Ungdomsblodet strömmar lifligt; men jag vill hejda dess lopp med att gå tillbaka till Gr.
Anckarsvärds kalla beräkningar, de der för mig synas, uti begge fallen, äga enahanda värde och betydelse.
Med den föresats, alt så litet som möjligt upptaga H. R. o. Ad:s dyrbara tid, hvarföre jag ock egentligen endast yttrat mig vid tillfällen, då jag i egenskap af ledamot utaf Högh Exped.LJtsk. dertill funnit mig uppmanad, ansåg jag vid förra tillfället Gr.
Anckarsvärds nu anmärkta, och af andra talare dessutom då upptagna yttrande ej böra af mig bemötas, ehuru detta, jemte mycket annat af premisserna uti Hr Grefvens ifrågaställa anförande, djupt upprörde min känsla.
Att jag nu icke kunnat följa samma föresats må mig ursägtas, äfvensom att jag, då den nu är bruten, anhåller att få ytterligare till besvarande upptaga några anmärknlr och yttranden.
Anckarsvärd har vidare, under det Hr Grefven sökte ådagalägga motiverna, dels för Hederv.
I3ondeSt:s antagande af ifråga var. betänk., dels för det motsatta resultatet inom Vällofliga BorgareSt., låtit, hvad det sednare beträffar, undfalla sig ett yttrande, hvilket jag anser mig böra upptaga.
Hr Grefven förklarade nemi. i afseende på det af mig vid sista plenum tillkännagifna förhållande, att Const.Utskts nu discuterade betänk, af sistnämnda Stånd blifvit afslaget, Den 19 April f. m. '47 ali della ingalunda borde af H. R. o.
Ad. betraktas såsom något exempel alt eflerfölja.
Detta förklarande tyckes förutsätta, det min mening med berörde lillkännagifvande skulle liafva åsyftat något dylikt.
Jag önskar så myckel bellie söka skingra denna villfarelse, som jag tvertemot anser, hvilket jag ock tillförene tagit mig friheten öppet förklara, att ett
Stånd, då det går att uttala sin opinion, särdeles uti ett så vigtigt ämne sorn det ifrågavar., ej för någon del må låta de beslut, hvilka inom ett eller flera RiksStånd blifvit fattade, dervid på sig inverka.
Häraf torde man nogsamt finna, att jag icke kunnat förutsätta något sådant med detta mitt tillkännagivande.
Mycket af hvad Hr Hjerta derefter sent på aftonen uti samma plenum yttrade, skulle jag hafva velat till besvarande upptaga, om jag icke fruktade, att H.
Ståndets tålamod redan blifvit alltför mycket taget i anspråk, och dethufvudsakligaste dessutom af Hr Lefre'n, på ett så värdigt och honom eget hänförande sätt, redan blifvit upptaget och besvaladt.
Blott en sak kan jag ej stillatigande förbigå, nemi. att förklara mitt ogillande öfver sättet att hemta Devis ifrån anonyma biljetter och dylikt, hvilket Hr Hjerta tyckts afse nied den af honom gjorda uppgift angtde de 100-tals bref, hvilka, såsom opinionsyttringar uti representationsfrågan, skola hafva kommit en ledamot af Hederv.
BondeSt. tillhanda.
J)en af Hr Hjerta så lösligen gjorda uppgift skulle kunna gifva mig anledn. till en förmodan, en slutsats, den grannlagenheten förbjuder mig att till och med endast antyda, och det anonyma uti sjelfva framställningen torde få tjena till min ursägt för hvad jag redan tagit mig friheten i detta hänseende yttra.
Cederström, Jacob, har liknat Const.Utskis förslag uti representationsfrågan vid ett ”dödfödt missfoster.”
Jag instämmer så till vida deruti, som jag anser detta förslag vara ett foster af en, minst sagdt, missledd tro om hvad för nationen uti detta fall skulle vara gagneligt; och, på sådant sätt framkommet, må man ej undra öfver detsammas manga lyten.
Man hemtar så gerna exempel ifrån forntiden; må mig tillåtas afven derifrån söka ett stöd för mitt yrkande af förslagets förkastande, I Sparta utkastades de barn, hvilka föddes med något lyte; ty Spartanerne ville hafva dugliga och kraftfulla medborgare.
Följom detta exempel och låtom oss i födseln tillintetgöra detta foster af 1840 och 184* årens Const.Utsk., såsom varande ett förslag med alltför svåra lyten besväradt, och genom hvars antagande, i stället att bilda ett kraftigt stöd samt bereda trefnad åt de medborgare, hvilka skola detsamma efterlefva, ovillkorligen de beklagligaste anledn:r till söndring och oreda skulle åstadkommas och oberäkneliga olyckor för landet uppkomma.
Jag fortfar alltså alt yrka afslag å förslaget, men önskar der - Den 19 April f. m. jemte, att förkastelsedomen må dicteras uti de mest grundjagsenliga ordalag.
Cederström föreslagit, såvida jag rätt uppfattat hans mening, jemte förkastandet af ifrågavar. förslag till nationalrepresentationens ombildning, åt Const.Utsk. skulle kunna uppdragas att inkomma med ett förslag, mera öfverensstämmande med nationens icke imaginära utan verkliga sympathier och utgörande en sann och opartisk sammanjemkning af de meningar och principer, hvilka, så väl inom som utom representationen, blifvit uttalade; vore det i sanning ett slut, hvartill jag på det lifligaste skulle önska det frågan för närvar, kunde bringas; äfvensom jag, i sådant fall, högligen önskade, att Const.Utsk. med särdeles uppmärksamhet fästade sig vid att åt 56 och 81 §§:na Reg.Ftn gifva mera likstämmighet.
Slutligen, och utan att vilja inlåta mig uti någon undersökning af vårt nuvar. representationssätts så strängt öfverklagade Bristfälligheter, eller våga på något vis framkomma med förslag till ett möjligt afhjelpande deraf, må det likväl tillåtas mig, medan jag nu har ordet, att öfver detta för hvarje medborgare vigtiga ämne yttra några ord, särdeles för att kunna öppet tillkännagifva det jag för ingen del fast vidhänger det närvar., uti åtskilliga delar förbättringar kräfvande representationssättet, utan tvertom varmt och innerligt nitälskar för nyttiga och helsosamma reformer.
Ifrån andra länder hafva vi en bedröflig erfarenhet utaf allmänna val; hvarföre äflas så mycket att införa denna princip hos oss?
Mig synes som skulle förbättringar ingalunda vara omöjliga, äfven med bibehållande af de fyra Stånden, med hvilka jag likväl önskade att de flere ännu orepresenterade medborgareclasser måtte införlifvas, utan tillskapande af ett 5:te.
Med denna hufvndsakliga förbättring samt ett mera förenkladt och ändamålsenligt arbetssätt, så väl inom Stånden som Utsktn, och möjligen någon förändring uti den sjelfskrifna representationsrätten, tror jag vi ännu någon tid kunna anse oss nöjda.
Att kullkasta det närvar, för ett så osäkert blifvande, kan jag aldrig gilla.
Det öfverensstämmer icke heller med Svenskens lynne; han vill pröfva och moget eftertanka, innan han godkänner hvad oförsökt är.