Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nu, eill. min mening, ingenting kunde vinnas genom återremiss för att Utsk. skulle uppgöra ett jemkningsförslag, som redan af Utsk. blifvit framställdt; så hemställer jag till Ilr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad., huruvida någon annan utväg linnes, än att skiljaktigheterne afgöras genom votering i förstärkt StatsUtsk., efter det slutligen är delta Utsk., som skall pröfva de skiljaktigheter, hvilka sannolikt i alla fall komma att qvarstå; och i händelse man antager denna fullkomligen grundlagsetiliga utväg, samt då hvarken någon anmärkn. blifvit gjord eller lärer kunna göras emot proposilionernes behörighet eller Utsk:s uppfattning af RiksSt:ns beslut, så skulle jag tro, att R. o. Ad. hade anledn, att bifalla Utsk:s redactionsförsiag.
Det synes som vissa ledamöter hade för afsigt att låta denna kinkiga fråga öfverflyttas på Exped - Utsk., och sådant måste naturligtvis sätta mig uti eli slags bekymmer, hvarföre jag anhåller att R. o.
Ad. benäget täcktes pröfva denna kinkiga fråga nu, så godt först som sist, hvilket jag anser kunna lämpligen låta sig göra, derigenom att R. o. Ad. behagar bifalla den inbjudning, sorn SlatsUtsk. framställt.
Egentliga orsaken hvarföre jag likväl vågar tillstyrka detta, är, alt jag förmodar, att de andra Stånden icke ansett denna inbjudning så oförnuftig, om jag rätt hörde ordet, som Frih.
Cederström inom delta
Stånd förklarat den vara, i hvilket fall det kunde hända, att något af dem antagit densamma, och att man således, derest R, o.
Ad. gjorde likaså, derom erhöll 3 Stånds beslut samt slapp 444 Dcb i6 September e. m. de 3 voteringarna i förstärkt före, att det H.
Ståndet inåtte antaga den inbjudning, hvarmed StatsUtsk. inkommit. dr Hosén bl ad:
Jag kan icke instämma iden lanken, att godkänna det förslag till inbjudning, som bär verkligen, ehuru indirect, blifvit af StatsUtsk. gjordt, ty du skulle, med frångående af hvad R. o. Ad. förut beslutat, den önskan a priori blifva uttryckt, att det framtida förslaget skall ovillkorligen innebära tillstyrkanden, som innefatta lindring i de rustandes och roteringsskyldiges besvär.
Vi känna att vid denna riksdag fråga är väckt, ehuru ännu icke afgjord, om ganska betydlig lindring för de rustande och roteringsskyldiga.
Skulle nu denna fråga blifva bifallen vid denna riksdag och ändock en sådan skrifvelse afgå, samt således uttryckas, att en ytterligare lindring bör ligga till grund för den önskade organisationen, så skulle sådant kunna innebära följder till möjlig skada för dessa framtida förslag.
Delta är något, som jag icke för min del kan gilla, och detta kunde ej anses såsom en sammanjemkning; ty i sådant fall borde beslutet utgöra ungefärligen medium af de 4 Ståndens beslut.
Men som elt sådant medium är svårt alt uppgöra, så är det måhända rättast att anse Utskrs nu afgifna be tänk. såsom elt jemkningsförslag; och torde det kanske ändå vara bäst att godkänna voter:s-propositionerna.
Visserligen blefve det då kanske icke den ralla nämnden, som skulle afgöra frågan, enär saken ej blifvit handlagd af det rätta Utsk.; men efter det nu varit StatsUtsk., som behandlat frågan, så är det icke någon annan nämnd än förstärkta StatsUtsk., som kan afgöra de olika meningarna, och då lärer det vara bäst att antaga voterts-propositionerna.
I händelse det skulle vara af sigten att icke erhålla en ändamålsenlig skrifvelse i ämnet, att icke få en utveckling af detsamma sådan det vore lämpligt för Ständerne att öfverlemna till K.
M , så ville jag instämma med den siste talaren helt och hållet; ty mycket hellre än jag skulle vilja ingå på inbjudningen af StatsUtsk. att antaga dess förslag, sådant det blifvit framsläldt, skulle jag för min del vidblifva R. o. Ad:s beslut och antaga voter:s-propos:na.
Men jag Iviflar på, att icke Frill.
Sprengtporten, hvilken såsom Ulsk:s ledamot yttrat sig i ämnet, med den hos honom kända skicklighet i utveckling af ämnen, ej skulle kunna uppgöra ett förslag i StatsUtsk., som vore af helt annan beskaffenhet, än det, med hvilket Utsk. inkommit, och icke instämde med bans egna åsigter, men som lian, på grund af de 4 Ståndens olika beslut, hade anledn. att framställa och af alla 4 Stånden kunde med tillfredsställelse gillas.
Af sådan grund hade jag önskat, att frågun återgått till StatsUtsk., på det Utsk. skulla k omma i tillfälle att inkomma med ett sålunda jemkadt betänk., Dea 16 September c. m. 445 icke nied den kalla refereiingen af de olika besluten samt voter:s-propos:r derom, hvilka icke, i ett ämne sådant som detta, kunna blifva elementer till en förståndig skrifvelse till K. M. Hr Lefren:
Jag nödgas vidblifva att vi antingen måtte antaga inbjudningen eller återremittera betänk, samt begära en sammanjemkning.
Det är ingenting så lätt, som att sammanjemka dessa 4 beslut.
Det är 3 Stind, som bestämdt sagt, att beröringens förökade exercis eller öfningar må ingå i organisationsplanen.
Dessa 3 Stånd hafva tillika önskat, att planen måtte blifva uppgjord med afseende på de s k a 11 d r a g a n d e s fördel, såsom ett Stånd uttrycker sig, inom nu befintliga tillgångar, sager det andra Ståndet, och lill lindring i de rust andes och rote ringsskyld iges besvär säga det 3:dje ecb zjtde Ståndet.
Hvarför kan man icke upptaga alla dessa motiver?
Ingenting är lättare, och jag skulle åtaga mig att sammanskrifva del på 5 minuter, så att alla Stånden, såvida de icke vilja krångla, hvilket jag ej kan förutsätta, deruti skulle finna sina önskningar upptagna.
Jag anhåller om ålerremiss, på det att en sammanjemnning måtte uppgöras.
Om R. o. Ad. vill besluta en återremiss, så vill jag visserligen icke sätta mig deremot, men jag anhåller att få fästa uppmärksamhet derpå, att Hr Lefrens jemkningsförslag, att upptaga alla 4 Ståndens pelita, skulle hafva den påföljd, att det icke motsvarade något Stånds önskningar.
Skrifvelse:! kornme i sådant fall att omfatta frågor, derom just några af RiksStrn velat undvika att a priori uttala någon åsigt.
Ifall ålerremiss äger rum, anhåller jag att äfven detta yttrande må få medfölja.
Vår öfverläggning tyckes nogsamt hafva bevisat huru svårt det är att här af 4 särskildta förslag kunna sammansätta ett gemensamt, hvarmed alla finna sig belåtna.
Jag hemställer derför vördsamt till Hr Landtm, och Ståndet, om icke bäst vore alt återremittera betänkandet?
Om då StatsUtsk. inkommer med ett jemkningsförslag, så förmodar jag att samtliga RiksSttn redan äro så ledsna vid tvisten om ordalagen, att de i möjligaste måtto foga sig efter jernkningsförslaget; men att utan ett sådant besluta votering om saken, tror jag icke vara enligt med grundlagen, ty der upptagas först försök till jemkning, och det är blott för den händelse att en sådan misslyckas, som omröstning i förstärkt Utsk. är föreskrifven.
Då jag finner Utsk:s förslag, som af BorgareSt. är antaget, vara tillräckligen jemkadt och redan nu kunna passera såsom ett jemkningsförslag, samt jag alldeles icke är rädd för att de rustande och roteringssky 1- dige skola få för mycken lindring, så föreslår jag alt R. o. Ad. måtte antaga Utskts inbjudning. 446 D c n 16 S c p t e 111 b e r c. m.
Ur Lager Ii jolm, Pehr:
Jag ulbcr mig att få numna, det jag anser detta sätt vara stridande emot grundlagen, alt genom voteringar i förstärkt StatsUlsk. komma till ett slutligt resultat i detta hänseende, likasom jag anser det vara ganska lätt verkställbar! att, såsom Hr Lefrén friimslullt, åstadkomma ett tillfredsställande jemkningsförslag af SlatsUtsk. i vanlig ordning; hvarför jag icke för min del kati godkänna Utsk:s nu gjorda framställning.
Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om II. o. Ad. behagade antaga den af StatsUlsk. gjorda inbjudning.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverröstat nej.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde vidare, om R. o. Ad. behagade, för det full att de öfriga Stånden icke anloge inbjudningen, i öfrigt gilla de föreslagna voterts-propo$:r, som icke genom R. o. Ad:s nu fattade beslut förfallit.
Jag får reservera mig emot det tagna beslutet och dervid tillika anmärka, alt det åsyftade ändamålet dock icke är vunnet, emedan voterls-proposlna qvarstå, endast förminskade lill 2 i stället för 3.
Äfven jag anmäler till prot. min reservation emot det beslut R. o. Ad. fatlat.
Det står i sirid med grundlagens föreskrift om frågors behandling; ty något jemkningsbelänk. är icke af sådant skall enligt grundlagen afgifvas, innan frågan må genom votering i förstärkt Ulsk. afgöras.
Jag reserverar mig också emot beslutet, dels derför att jag anser de ordalag, sorn Utsk. begagnat, vara mindre väl valda, än de, hvilka R. o. Ad. begagnat i sitt beslut, ehuru jag icke heller gillar dem, dels derför alt icke något jemkningsbelänk. blifvit nppgjordt, hvilket, såsom Frih.
Cederström anmärkt, var den grundlagsenliga vägen, och dels derför, alt nu kommer man alt omedelbart rösta i förstärkt StatsUlsk. öfver en sak, hvilken icke hörer dit, innan jemkningsutvägen blifvit förgäfves försökt.
Måiet är nu på allt sätt misshandlad!.
Jag får också reservera mig emot detta beslut, såsom stridande emot de i grundlagen fastställda former eller föreskrifter för behandlingen af dylika ärenden.
StatsUtsk:s anmälan, sid. 34 och 33, ang:de öfrige punkter hörande till tredje hufvudtitelns reglering, erfordrade icke något beslut af R. o. Ad. 3y:dc punkten.
Ilr Nordensköld, Otto Gustaf:
Den af R. o. Ad.
Den iG September e. m. 447 i detta ämne beslutade skrifvelse lill K.
M. liar jag ingenting emot; tvertom skulle jag önska, att Ständernes skrifvelse kunde blifva sådan.
Men nu hafva blott 2 Stånd stannat i ett sådant beslut, och hafva de 2 öfriga antagit Utsk:s förslag.
När denna fråga afgjordes hos R. o. Ad., förutsåg jag icke möjligheten, att saken kunde blifva föremål för votering i förstärkt StatsUtsk., och för att möjligen undvika detta, anhåller jag vördsamt, att R. o. Ad. måtte besluta inbjudning till Borgare och BondcSCn att instämma i den af R. o. Ad. beslutade skrifvelse, så att ett sammanstämmande beslut må uppkomma.
Jag anhåller att propos. härom måtte blifva af Hr Frih. o. Landtm, framställd.
Jjandtm. yttrade, att han till afgörande af R. o. Ad. torde få framställa Ilr Nordenskölds begäran, sedan R. o. Ad. fattat sitt beslut ang:de volerts-propos. uti denna punkt, hvilken R. o. Ad. torde finna i alla fall vara nödvändig.
Samma förhållande äger rum i denna punkt, sorn i den nyss afgjorda, angtde landtförsvaret, nemi. att en skrifvelse till K. M. är af Ständerna beslutad, men att man i afseende på skrifvelsens innehåll icke varit ense, titan stannat 2 Stånd emot 2. 1 stället för att, såsom grundlagen bjuder, inkomma till RiksSt:n med ett förslag till jemkning af dessa olika meningar, kommer nu Utsk. belt simpelt, lör all bespara sig mödan af denna sammanjemkning, in med ett förslag till voterls-propos., och borttager sålunda möjligheten af en jemkning, som kunde vara nyttig på ömse sidor.
Jag kan alldeles icke gilla ett sådant förfarande oell yrkar här, likasom i afseende på förra punkten, att frågan måtte återremitteras, på det att Utsk. må inkomma med jemkningsförslag.
I visst hänseende har Frih.
Cederström rätt i fråga om formen, men vid detta tillfälle är StatsUtsk. verkligen så mycket mera ursägtadt, för att icke hafva afgifvit något jemkningsbetänk., sorn, när man erinrar sig innehållet af den skrifvelse, som Utsk. föreslagit och 2 Stånd antagit, samt dermed jemför innehållet al de 2 andra Ståndens beslut, man finner, att det icke är möjligt att göra en sådan sammanjemkning, utan alt tillintetgöra den mening, sora gjort sig gällande i den ena skrifvelsen; ty ville man deri inflicka hvad som finnes i den andra, hvilken uttrycker en mängd omdömen i afseende på planens beskaffenhet, så skulle man undertrycka den ide', som låg lill grund för den ena skrifvelsen, att sådane omdömen ej borde uttalas.
Jag ser således verkligen icke, huru under sådana förhållanden StatsUtsk. kunnat förfara annorlunda; ty man kan icke sammanjemka eld och vatten; men lika med Hr Nordensköld, så, då jag icke tror att Ständerne böra uttala nå - 443 Den 16 September e. m. gra sådana omdömen, enär de noa ledamöter, hvaraf R.
St. utgöras, troligen skulle vara den sämsta defensionscomite', som kunde sammansättas, anhåller jag att Hr Landtm, täcktes, eller föregången propus, till godkännande af volertspropos för den händelse alt den kan blifva behöflig, framställa propos. till bifall å den af Hr Nordensköld föreslagna inbjudning till Borgare- och BondrSttn att instämma i de andra Ståndens beslut. fir von Hartmansdorff:
Efter det beslut, som
Ståndet fattade i den förra frågan, ansel- jag visserligen fruktlöst att nu yrka detsamma, som jag då gjorde; men för grundlagens skull anser jag mig likväl vara dertill förbunden. 73 §:n Riksd.Ordn. säger: ”Stanna RiksStrn i sina beslut öfver någon fråga uti, hufvudsakligen eller till vissa delar, skiljaktiga meningar, då skall hvarje Stånds beslut genom prot.utdr. remitteras till det Utsk., sorn med målet befattning haft, hvilket åligge att meningarna, så nära möjligt ar, sammanjemka och med förslag öfver denna jemkning inkomma till R.
Sits plena, sorn öfver den yppade frågan sedermera definitivt besluta.
St. i sina särskildta plena genom allmän omröstning till en nämnd att förstärka det Utsk.” etc.
Det jemkningsförslag, sorn grundlagen bjuder, är lika lutt gjordt i detta fall, som det kunnat göras af fråga om landtförsvaret.
Jag ser svårligen huru Hr Frih. o. Landtm, skall kunna, utan förbiseende af nyss upplästa 73 §:s innehåll, föreslå oss antagande af den föreslagna voter:$-propos:n; men skulle det likväl ske, får jag, likasom förra gången, reservera mig mot ett sådant sätt att behandla ärendena.
Det är mycket väl att grundlagen bjuder verkställighet af vissa föreskrifter; men deiman strandar på omöjligheten, kunna icke grundlagens föreskrifter i detta fall iakttagas.
En värd talare bar redan upplyst att de båda skrifvelse!-, som af de olika RiksStm äro beslutade, hvar för sig utgå från så alldeles olika grundsatser och behandla saken på så alldeles olika sätt, att det icke är någon slags möjlighet att föiena dessa olika meningar till en mening.
Detta har Utsk. insett och således icke föreslagit någon jemkning af hvad sorn icke kan saminänjemkas.
Det må vara ett fei af Utsk., att icke hafva framställt detta; men jag hemställer om det kunnat vara nödigt, att erinia RiksSttn om detta förhållande, hvilket är uppenbart för hvar och en, som tagit kännedom om de olika besluten.
Jag skulle på dessa skäl icke tro, att Hr Landtm, kunde finna sig på något sätt förhindrad att framställa propos. till gillande af denna voterts-proposilion.
Den 16 September e. m. 449 Frill!
Den siste talaren liar såsom ursagt för Utsk., att icke hafva följt grundlagen och inkommit med jemknings-betänk,, åberopat en föreg:de talares yttrande om oförenligheten af de olika besluten inom RiksSt:n.
Det är just för dessa händelser, som grundlagens stadgande är uppgjordt, och det är just för dem, som sammanjemkning af de olika besluten måste beredas.
Att RiksStm icke varit kunniga om hvarandras beslut är klart deraf, att vi beslutat på olika runi; och det är just derföre att vi besluta på olika rum, okunnige om hvarandras beslut, som besluten skola af det Utsk., som målet handlagt, i möjligaste måtto sarnmanjemkas.
Örn denna jemkning fruktlöst aflöper, så inträder det förhållande, att votering i förstärkt Utsk. skall äga runi; men den värde talare, som sist yttrat sig, lärer likväl förmodligen finna, alt ehuru i uppställningen af de olika besluten sådan skiljaktighet förekommit, att ingen jemkning eller förändring uti RiksStms plena kan uppgöras, måtte det icke vara ur vägen att Utsk., vid pröfning af de olika framställningar, som endast af 2tne Stånd blifvit beslutade, tager i öfvervägande på hvilkendera sidan det rättaste ligger, för alt, med framställning af orsakerna, inbjuda Stånden att, med frånträdande af de skiljaktigheter, som ej kunna förenas, instämma i den sammanfattning af besluten, som synes Utsk. lämpligast.
Derigenom kan man komma till ett nytt och ändamålsenligt resultat.
Jag kan således icke annat än instämma med Hr von HartmansdorlF och förnyar hvad jag förra gången yttrade, att jag anser frågan böra till Utsk. återremmitteras, för alt behandlas i grundlagsenlig ordning.
Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade gilla StatsUtsk:s i denna punkt föreslagna voterrs proposition.
Jag får endast vördsamt anhålla om den propos., jag begärt, och hemställer om ej Hr Landtm, nu finner lämpligt att meddela densamma.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt
Hr Nordensköld yrkat, ansåg att inbjudning borde till Borgare- och BondeSltn afgå, att dessa Stånd måtte sig förena i det beslut R. o. Ad. samt PresteSt. fattat i afseende på en ur.d. skrifvelse till K.
M. rörtde det som denna punkt afhandlar.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna ja hafva varit öfvervägande. 38:de punkten.
Den föreslagna voler!s-propos:n godkändes. i3 H. 57 Den iG Sept ernber c. in. otonie punkten.
En inadvertance liar har undfallit Ulsk., då nemi.
Ulsk. sagt, att 2
Stånd icke beslutat om fördelningen af anslaget emellan linie- oell skärgårdsflottan, men sedermera i sitt förslag till voterrs-propos., äfvensom i sin framställning rör:de den möjliga utgången af dessa Stånds pröfning, endast förutsatt möjligheten alt de kunde bifalla Utsk:s förslag, nemi. att fördelningen borde äga rum.
Utsk. bar icke förutsatt den andra lika stora möjligbeten, att dessa begge RiksSt. kunna förkasta Utsk:s betänk, oell förena sig med R. o. Ad.
Det måste således, vid antagande af ifrågavar. voterts-propos., iakttagas, alt älven ifall de 2:ne Stånd, sorn icke bärom fattat beslut, afslå fördelningen, så kommer volertn att förfalla, likasom den förfaller örn de antaga IJtskts förslag.
På de grunder jag bade äran alt för R. o. Ad. framställa, då denna punkt första gången förevar, lager jag mig nu friheten alt vördsamt anhålla 0111 alsing å ilrågavar. fördelning såsom onyttig och skadlig samt efter mili tanke jemväl grundlagsvidrig.
Ännu hafva Ständerne aldrig bestämt en sådan fördelning.
Den är dessutom lika med förslaget i 3j:a punkten och några andra propostr, som R. o. Ad. förut afslagit.
Jag får således vördsamt anhålla om propus, till afslag.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade sig vid det sakeus skick, sorn StatsUtsk. framställt, vara i mycken förlägenhet i afseende på den propos., som slutligen skulle framställas, då två Stånds beslut saknades i denna fråga, och det endast vore vid det bestämda förhållande att två Stånd stannat emot två, som votering i förstärkt.
StatsUtsk. borde äga rum.
Ilr Landtm, hemställde derföre, om R. o. Ad. skulle behaga låta öfverläggningen hvila tills Ståndet inhemtat huru de öfliga Stånden, sorn ej förut fattat sitt beslut, nu på StalsUtsk:s framställning hafva beslutat.
Stånd icke fattat deras beslut i detta fall, hemställer jag, örn det icke skulle stå i harmoni med den förut beslutade inbjudningen i afseende på 3y:dc punkten, att R. o. Ad. anmodade de 2.'ne
Stånd, sorn icke faltal beslut i denna fråga, alt förena sig med R. o. Ad.
Då Ulsk. framställt förslag till voter:s-propos., utan att ännu känna RiksSttns beslut, så lärer förslaget helt enkelt böra ogillas och betänk, återremitteras, för alt, sedan Utsk. inhemtat RiksScns beslut, inkomma med utlåt, i ämnet; ty icke har Utsk. rättighet att lill Ständerna inkomma med voterts-propos-, innan det fått kännedom om RiksS.Cns beslut i ämnet.
Först sedan Ulsk. erhållit del deraf, är det berättigad! all inkomma med D c ii iG S c [) t c in b c r c. m. redaetionen, och om olikhet i besluten äger rurh föreslå deri voterts-propos., sorn bör antagas.
Ilär finnes icke en sådan casus, och således anhåller jag om ogillande af Utskts förslag till voter:s-propos. i ämnet, och att frågan åter förvises till Utsk., för att Utslr., efter erhållen kännedom om Ståndens beslut, må inkomma med förnyadt betänkande.
De anmärkntr, som den siste talaren behagat framställa, torde mera få anses riktade emot föredragningen inom de Stånd, sorn förehaft statsreglering men icke fattat beslut i alla punkter, ån emot StatsUlsk., som, för att undvika att onödigtvis fördröja riksdagen och i anseende till de erinringar Utsk. mottagit från Talmans O O conlerencerua om skyndsamt nfgifvande af detta betänk., ställt sig denna önskan till efterrättelse.
Den anmärka., som Hr Rosenblad gjort, att Utsk. underlåtit att omtala för RiksSttn hvad följden skulle blifva deraf, att 3 Stånd skulle komma att i motsats till Utsk:s förslag fatta sina beslut, är verkligen, efter min tanke, af särdeles liten betydenhet; ty det lärer då följa af sig sjelf, att, i följd af 3 Stånds sammanstämmande beslut, voter:n skulle komma att förfalla, utan att någon hemställan derom kunde vara behöflig, enär saken sålunda utan votering vöre afgjord.
Jag anser således, att denna scrupel icke bör gifva någon auledn. lill uppehåll med frågans afgörande hos R. o. Ad., utan alt R. o. Ad. alltför väl nu kan deröfver fatta sitt beslut.
Hvad återigen angår den hemställan, sorn Hr Nordensköld gjort, att R. o. Ad. skulle afstå voter:s-propos;n, på den grund att den innefattar fråga om fördelning af ett anslag; så tager jag mig friheten erinra, att det är R.
St., som derom skola latta sitt beslut, och som äga att bestämma under hvilka Villkor de bevilja anslaget.
Jag vågar således protestera emot den åsigt, som här under förmiddagens förhandlingar gjort sig gällande, alt ett sådant villkor skulle kunna undertryckas.
Jag anser R. o. Ad. icke äga rätt att undertrycka något beslut, som inom vår fyrkamriga representation fattas, utan att hvarje Stånd liar samma rätt att få sin åsigt i detta fall pröfvad inom förstärkt StatsUtsk.
Dessutom leder en sådan princip lill ganska svåra följder, då bär t. ex. är fråga om ganska stora anslag för exlra-slatsreglerm.
Det är alldeles omöjligt att något förslag derom kan af StatsUtsk. framställas, utan alt i sammanhang dermed föreslås de administrativa åtgärder, vid hvilka anslagen böra begagnas.
Detta ar alldeles oundvikligt.
Jag hem . ställer då, mine herrar! huruvida det låter sig göra, att, då StatsUlsk. inkommer med ett sådant förslag, förklara alt de dervid fästade villkoren förfalla.
Tre eller alla fyra RiksSt:n kunde bifalla anslaget; men då fråga blefve oin villkoren, så fingo de stånd, som på god tio, i förlitande på villkorens iakttagande, bifallit andaget, veta att villkoret! ej Den 16 September e. m. kornato under någon pröfning.
Jag kan ej .annat än fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på de vådliga följder, hvartill detta sätt att behandla stalsreglertn leder, och är tillfredsställd öfver att hafva nedlagt min protest deremot.
Jag tror visserligen det icke vara SlatsUtskrs fel, att det ej vetat hvad 2 Stånd beslutat, utan att det ligger i expedierandet af RiksSt:ns beslut.
Men det är måhända StatsUtsk:s fel, att hafva, af för mycket nit för skyndsamhet, framkommit med förslag till volertspropos. i ämnen, der Utsk. icke vetat hvad 2 Stånd beslutat.
För denna ofullständighets skull anser jag H. R. o.
Ad. vara förhindradt, att yttra sig öfver denna propos.
Mig synes att någon annan framställning icke kan af Hr Landtm, göras eller af Ståndet godkännas, än att antingen uppskjuta frågan eller också återremittera henne.
Uppskof tjenar till ingenting, ty det är, i alla fall, genom StatsUtsk., som framställning skall göras till RiksSttn, innan de härom besluta.
Således måste väl återremiss äga rum, och jag hemställer att Hr Landtm, måtte låta oss få propos. derom, på det vi måtte komma någon väg med våra ärenden.
Sprengtporten har trott, eller yttrat, att det vore RiksSt:ns och icke Ulsk:s fel, alt Utsk. ej fått del af deras beslut.
För min del påstår jag, alt det bestämdt är Ulsk:s fel, ty grundlagen bjuder, att Utsk. skall i sådant fall med särskild preliminär hemställan eller memorial ingå till RiksSl:n att begära de upplysningar, som saknas.
Denna preliminära hemställan har Utsk. försummat, och Utsk. har direct ingått till RiksStln med förslag till voter:s-propos., hvartill det säger sig hafva hemtat anledn. af hvad som blifvit yttradt i Talmans-conferencerna.
Det är icke från Talmans-conferencerna, som Utsk:n få hemta grund för de förslag, hvarmed de inkomma till Stånden.
Det är helt enkelt från de prot.utdr., hvilka från Stånden expedieras, som Utsk. har att hemta grunden för sina framställningar.