Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dermed förhöll sig likväl så, — som motionären ej lärer varit i tillfälle att upplysa, — att omarbetaren af denna upplaga, Exped.secret.
Forsslund väl af Regeringen erhöll en summa af 4°° I-:dr b:co för hvardera af de Irenne sista delarna, men alt denna visserligen förtjenta uppmuntran för honom ingalunda för utgifvaren eller förläggaren minskade förlags-kostnaderna , emedan det öfverenskomna auetors-arfvodet af tio r:dr b:co för tryckta arket lika fullt af honom er La des för dessa delar, så väl som för de föregående.
Då det likväl i första rummet är han, som bör understödjas, såvida verket skall fullbordas, så är ett förnyande af den vid sista riksdag väckta motionen derom af billighet och rättvisa påkallad.
Det hör ej kunna sägas om 11. St., som använda omkring hundratusen riksd. på tryckningen af sina protocoller, att de hafva ingen skärf att lemna till tryckningen af nyttiga arbeten.
Och som en skärf, i jemförelse med denna kostnad, kunna alla de litterära understöd, af hvad namn 128 Den 4 Mars c. m. de ock må vara, visserligen anses, för hvilka R.
St:s välvilja vid riksdagarna tages i anspråk.
Det ifrågavar. understödet synes kunna utgå på det sattet, att förläggaren erhåller för hvardera af de så väl redan ulgifna, som af de framdeles utkommande delarna, hvilka sednare förmodas blifva trenne, en lika summa med den Hr Forsslund af Regeringen erhållit för de sista trenne, eller 4°° r:dr, dels såsom ersättning för sin förlust på de redan ulgifna, dels såsom understöd vid utgifningen af de ännu felande, att utgå för de förstnämnda genast, och för de sednare, så snart någon del blifvit färdig, och anmälan derom skett, på sätt förhållandet lärer varit med den Hr Forsslund beviljade gralification.
Derjemte bör, mot ett nedsatt pris af 33-J proc., ett lika stort antal exemplar af detta verk som af Svenskt diplomatarium inköpas och till samma auetoriteter utdelas.
Rätteligen borde R.
St. anslå medel till ett exemplars inköpande för hvarje moderkyrka i Riket.
Derigenom bereddes den fördel, att intet pastorat funnes, inom hvilket icke detta till fäderneslandets kännedom så nödiga verk vore att tillgå för dem, som, utan råd att förskaffa sig detsamma, likväl önska och behöfva att sträcka denna kännedom litet längre än till den provins eller ort, som de bebo; och att detta understundom behöfves, bevises deraf, att fall äfven i hufvudstadens grannskap förekommit, då personer, kringvandrande under förevändning att söka arbete, blifvit beträdde med förfalskning af sina betyg, blott genom den omständigheten, att pastorater eller socknar med det namn, som i dessa betyg blifvit utsatta, icke funnits i hela Riketj en upplysning som endast Tunelds geographi kan lemna, och som är ganska vigtig, då den tilläfventyrs mången gång kan tjena att upptäcka en förrymd, för den allmänna säkerhe-’ ten vådlig person, eller förekomma en sådans mottagande, som möjligtvis kan blifva det.
Åtminstone borde inom hvarje prost-contract på landet, vid hvarje domstol der, och i städerna samt vid alla publika embetsverk i hufvudstaden , finnas exemplar af landets geographi, såsom fallet är i alla andra civiliserade länder, och äfven i vårt grannrike Danmark.
Då den eller de delar, som komma att beskrifva Rikets norra provinser äro bland dem, som ännu ej blifvit utgifna, så har jag såsom Landshöfding i ett län, omfattande tvänne af dem, en så mycket större anledn. till den motion jag gjort, och om hvars remitterande till StatsUtsk. jag anhåller.
Anckarsvärd, Carl Henr., hade inlemnat ett anförande, som upplästes, sä lydande:
Det har i flera afseenden visat sig, att den granskning, som Den 4 Mars c. m. 129 som R.
St:s Revisorer enligt 68 §:n af Riksd.Ordn. verkställa, icke kan blifva tillräcklig, eller utgöra någon verklig controll, så vida den ej utsträckes ända till den tid, då revisorerne sammanträda, och de således, genom cassa-förslagens öfverensstämmelse med verkens behållningar, samt läsningen af styrelsernas protocoller, kunna öfvertyga sig om tillståndet i statsverkets alla afdelningar, hvilket är det, som grundlagen antyd!', såsom det första föremålet för deras förrättning.
Man har beklagligtvis sett, hvilka oordningar, som kunna förefinnas i allmänna verk, under det att R.
St:s revisorer, tillbakasätta genom i83o års revisionsinstruction i sin granskning till den grad, att 1835 års revision endast kunnat granska styrelsen och förvaltningen för åren i832 och 1833, tro att allt står väl till; och den förlust tull-balancen kommer att vålla Staten, synes åtminstone böra begagnas till fördel för nationen på det sätt, att sådana oordningar för framtiden, så mycket möjligt är, förekom mas.
För att vinna all den fullständighet och tydlighet, som är nödig i en så vigtig sak, som granskningen huru folkets skattemedel till de afsedda ändamålen användas, och då grundlagen måste anses såsom begge statsmakternas ovillkorliga rättesnöre, har jag ansett mig, — i likhet med hvad 1823 års
Ständer äfven godkände, då de beslutade den instruction, som Konungen vägrade att låta utfärda, — bora till grundval antaga 68 §:n Riksd.Ordn., men för öfrigt förtydliga ordaställningen så, att inga hinder böra möta för antagandet af det förslag till ny instruction för R.
St:s revisorer, som jag härmed går att aflemna.
Förslag lill Instruction för R. St.s
Revisoreri livad som rörer deras befattning med statsverket. § '•
St:s revisorers åliggande är, att emellan riksdagarna, enligt denna instruction, öfverse och granska Statsverkets, Bankens och Riksgts-contorets tillstånd, styrelse och förvaltning, likväl, hvad statsverket angår, utan rättighet att meddela föreskrifter eller förändringar besluta.
De böra sammanträda så ofta, att hvarje revision må kunna omfatta 2tne års afslutade räkenskaper, och tage derföre alltid revisions-förrättningen sin början den i5 September, börande afgående revisorer, i likstämmighet härmed, utsätta tiden för revisorernes nästa sammanträde, till hvilket de af Konungen kallas; och må ingen revision öfverskrida en tid af lie månader.
Med revisorernes röstberäkning förhålles enligt de i 66 §:n af Riksd.Ordn. utstakade grunder. § 2.
För alla medel af hvad beskaffenhet som helst, ordinarie eller extra ordinarie, som genom allmänna bidrag till 3 fl. 17 D c il 4 Mars c. ra. kommit, eller genom tractater nred främmande makter Riket tillflutit, aflägges räkenskap utaf vederbör., på hvilka sådant ankommer, inom föreskrifna tider och vid det ansvar, författningarna i ty fall stadga. s 3:
Vid början af hvarje revision öfver statsverket, täckes K.
M. till revisorerne låta öfverlemna de vid föregången lämplig tid infordrade och till K.
M. ställda underd. berättelser om statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning, hvilka böra afgifvas för de aine år, lör hvilka afslutade räkenskaper skola företes, nemligen: af K.
Stats-contoret, öfver statsverkets förvaltning på det hela, samt de under Stats-contorets öfverinseende ställda verks och cassors; af K.
Rrigs-collim, angide de till arme'ens behof erhållna medel, och deras användande, samt om tillståndet och förvaltningen af alla under K. collegii disposition ställda särskilda cassör; af Förvaltningen af sjö-ärendena, i afseende på användandet af de för flottorna gjorda anslag; af K.
Commerce-colkm, öfver de till dess disposition anvista allmänna medel, och de särskilda cassör, som höra till K. collegii förvaltning; af K.
Seraphimer-ordens-gillet, K.
General-tulldirectionen och K.
Rummerlotteri-directionen med flera, öfver tillståndet, styrelsen och förvaltningen af de delar utaf stats 7 J ‘J verket, som under hvarje af dessa auetoriteter lyda; giiilandes detta äfven, i afseende på alla cassör, som genom allmänna bidrag tillkommit eiler framdeles tillkomma.
S 4- K.
Stats-contorets berättelse verificeras af Riks-hufvudboken; de öfriga collegiers och publika verks med hvarderas hufvudbok, samt, der det nödigt pröfvas, derjemte med särskilda berättelserna bifogade extracter af räkenskaperna.
Jemte Riks-hufvudboken, som af K.
Stats-contoret aflemnas, böra revisorerne äga tillgång till K.
Stats-contorets samtliga räkenskaper, protocoller och handlingar, intill den dag, då revisorerne sammanträda. S 6. R.
M. förordnar i nåder en af K.
Stats-contorets ledamöter att, under förrättningen, revisorerne biträda, med rättighet och pligt för denne embetsman att till revisorernes prot. lemna de upplysningar, sorn i en eller annan måtto af honom kunna äskas, och som hafva sammanhang med statsverkets tillstånd, styrelse och förvaltning.
S 7- .
De öfriga förvaltande verkens räkenskaper, med tillhörande verificalioner, skola jemväl vara för revisorerne att tillgå, och den af K.
M. till revisorernes biträde tillförord - Den 4 Mars e. m. nade ledamoten af K.
Stats-contoret må, efter revisorernes begäran, kunna dem omedelbarligen reqvirera; men tinna revisorerne sig derutöfver behöfva af någon Konungens embetsman, eller af något publikt verk inhemta muntliga eller skriftliga upplysningar, hegare, genom deras ordför., hos Hofeancelleren Konungens nåd. befallning till vederbör, om meddelandet af de äskade underrättelserna.
Räkenskaperna böra hafva undergått den speciella revisionen uti K.
Kammarrätten, innan de till revisorernes handläggning förekomma; dock må underlåtenheten häraf ej lägga hinder i vägen för dessa räkenskapers aflemnande, då anmälan derom göres. § 9‘
Till protocollets förande och expeditionernas uppsättande vid revisionen öfver statsverket, bör Secret. i K.
Statscontoret revisorerne tillhandagå; äfvensom det ankommer på revisorerne att antaga erforderligt kameral- och cancellibiträde, jemte vaktbetjening, inom K.
Stats-contoret, samt att lämpliga arfvoden, i mån af hvarderas arbete och tjenst, bestämma.
S i°.
Finna revisorerne något af R.
St. faststäldt anslag vara öfverskrida, eller något i öfrigt vid förvaltningen att erinra, böra revisorerne sådant uti deras till R.
St. afgifvande berättelser anmärka, och sitt utlåtande deröfver meddela, samt derjemte, med anledn. af 3o §:n i Riksd.Ordn., dessa anmärkntr hos K. M. i und. anmäla.
Revisorerne böra icke allenast sträcka sin åtgärd till efterseende, huruvida utgifterna med stat och författningar instämma, utan äfven Jemna en noga uppmärksamhet deruppå, huruvida Statens samtliga inkomster på rätta tider och till behörigt belopp i Statens cassör influtit och af uppbördsmännen blifvit levererade, huru vederbör., på hvilka controllen öfver krono-uppbörden ankommer, sina i författningarna grundade åligganden fullgjort och, derest proprie balancer inträffat, om nödiga åtgärder i sådant fall, i rättan tid och på kraftigt sätt, blifvit vidtagna, till bevakande af Statens derunder beroende rätt.
Sedan revisionen af statsverket blifvit fulländad, låte revisorerne deröfver författa en utförlig berättelse , samt uppgöre sådana jemförings-labeller emellan de beräknade och influtna tillgångarna, samt emellan de i stat uppförda anslagen och de verkliga utgifterna för året, som utvisa öfverskottet eller bristen på hvar titel för sig, jemte beloppet af uppkomna besparingar; och bör denna berättelse med tillhörande tabeller, sedan ett exemplar deraf blifvit utskrifvet och till Ridd.-cancelliets archiv aflemnadt, för att
Den 4 Mars e. tu. der till nästa riksdag förvaras, genast genom fullmäktiges i Riksgrs-contoret försorg till trycket befordras och jemte allmänna tidningarna utdelas.
Hr af Ekenstam, Israel, hade ingifvit följande!
På grund af förra Ständers und. anhållan, lärer vara att förvänta från K. M. en nåd. propos. om försäljning af sådana, helst smärre, kungsgårdar, hvilka endast på det sättet kunna erhålla vederb. odling och skötsel, samt sålunda vara för Staten gagneligast att afyttra.
— Under väntan derpå, har jag likväl ej velat låta motions-tiden utlöpa, ulan att bereda väg för målets ytterligare handläggning, i händelse den K. propostn skulle, af mig okända anlednrr, uteblifva.
Om jag af sådan orsak kan finna behöfligt att göra mera speciella framställningar i ämnet, så blir jag under alla hänseenden i tillfälle dertill, om detta mitt ödmjuka mern. remitteras till Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., hvarom jag vördsamt anhåller.
Hi’ Paijkull, Carl Samuel, hade inlemnat följande motion:
Vid knekte-indelningens början bestämdes, genom K. brefven af den i5 Sept. 1693 och den i5 Sept. 1696, att reg:tsmötet skulle räcka 14 dagar, samt att årligen skulle hållas 3 compagni-möten, hvarje möte till 1 å 2 dagar.
Genom K. brefvet den 28 Jan. 1752 ändrades detta sålunda, att 2:ne compagni-möten lades till reg:ts-mötet, som derföre skulle räcka 16 å 17 dagar, och det 3:dje compagni-mötet till besparings-cassan indragas.
Genom Konung Adolph Fredriks särskilda secreta-propos. uti krigsärender, och SecretaUtsk:s svar derå af den 4 Oct. 1766, och derå följande K. resolution, bestämdes reg!ts-mötet till i5 dagar, utom in- och utrycknings-dagarna, och att derföre blott ett compagni-möte årligen borde hållas.
Det har således af ålder och allt från indelningsverkets början icke blott varit ansedt att rust- och rotehållare icke kunde hetungas med längre eller flera möten, utan äfven genom K. brefvet den 26 Jan.
1698 varit uttryckligen förbjudet, att flera möten skulle få hållas, än hvad nämndt är.
Detta oaktadt hetungas nu rusthållarne vid Lif-reg:ts Dragon-corps, i stöd af K. brefven den 6 Sept. 1806 och den io Dec. 1811 med 90 dagars rekryt- och remont-möten samt corporalskole-möten, hvarvid ej blott rekryter och remonter, utan äfven gamla karlar och hästar varit commenderade, till ett antal af omkring hela corpsens beridna. nummer, vid hvilka möten defecteringen för enskilda nummer någon gång uppgått till omkring 3o r:dr b:co, och alltid varit så stor, ali den blifvit högst betungande för rusthållarne, oberäk - De n 4 Mars e. m. i33 nadt den starkare oell ojemnare slitning, sorn uppkommer för uniformen och sadelmunderingen vid hela corpsen, hvarigenom, då de större munderings-persedlarna ej få casseras för hvarje nummer särskildt, i stöd af general-mönstringsinstruetionen den 16
Nov, 1819, utan måste casseras för hela corpsen på en gång, naturligtvis oftare cassation måste förekomma och följaktligen ökade utgifter för rusthållarne.
Af hvad nu nämndt är, synes, att rustningen blifvit betydligt kostsammare, än den var vid indelningsverkets början, då rusthållarne åtogo sig densamma, hvarföre jag får begära, att rusthållarne antingen ej måtte blifva betungade med flera möten eller öfriga kostsammare utgifter, än som voro bestämda och påräknade vid rustningens åtagande, eller, om,detta ej låter sig göra, att en lämplig ersättning måtte beviljas dem utaf statsmedlen för dessa sedermera tillkomna utgifter; och får jag föreslå, att såsom ersättning för de långa och kostsamma rekryt- och remont-möten samt corporalskole-möten, om de finnas nödvändiga, måtte anslås att fördelas på alla rustande vid Lif-reg:ts Dragon-eorps, som icke betala vacance-afgift, för hvarje häst och karl, som äro kommenderade till nämnde möten, årligen minst 4o r:dr b:co.
Detta synes visserligen högt, då jag nyss sagt, att defecteringen blott uppgått någon gång till omkring 3o r:dr b:co; men det är ej för mycket begärdt, då man besinnar, att det är blott den på stället skeende lagningen af de mindre persedlarna, som i ofvanstående summa finnes upptagen, och ej nötningen af de större munderingspersedlarna, äfvensom sadelmunderingen.
Äfven får jag föreslå, att för så väl rekryt- och remont-möten , som corporalskolemöten bestämmes en viss tid, hvaröfver dessa möten ej få utsträckas. Lades på bordet.
Vid föredragning af StatsUtskts mern.
N:o 18, innehållande anmälan om anledn. till anmärkning emot Statsrådet och föredraganden för krigsärender, förklarade Hr Frih. o.
Landtm., att denna anledn. till anmärkning, jemlikt 29 §:n Riksd.Ordn. skulle till Const.Utsk. remitteras.
Ad. åtskiljdes kl. till 10 om aftonen.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.. 13:j
Den 7 Mar* f. m.
Lördagen den 7 Mars !84o.
Justerades 2 prot.-utdr. för den 4 dennes e. ni.
Frih. Rantzou, Johan Albert, uppläste följande 2tne motioner: 1.
Jag får härigenom föreslå, att R.
St. måtte förnya, och hos K. M. i und. anmäla sitt vid 182J års riksdag fattade, ehuru icke till verkställighet komne, beslut, att alla inflytande tullmedel hädanefter må till Riksg:s-contoret aflemnas, mot skyldighet för detta verk att hålla statsverket tillhanda den under sådan titel påräknade summa; i sammanhang hvarmed R.
St. torde finna lämpligt uppdraga sina fullmäktige i Riksg:s-contoret att upphandla och, uppå skeende behörig recfuisition, för statsverkets räkning utbetala det bland sjötujlsmedlen beräknade belopp i utländska myntsorter, som för dess påkommande behof varder anvisadt.
Derjemte får jag föreslå, att äfven andra genom statsverket ingående hevillningar, såsom postmedel, brännvinsbevillnings- samt chartse-sigillatse-medel hädanefter må aflevereras i Riksg:s-contoret.
Jag anhåller, att denna min motion må remitteras till Stats-Utskottet. 2.
Ehuru tiden nu icke torde vara inne att, i och med räntans frögifvande, alldeles borttaga det förhatliga bysättningstvånget, anser jag mig likväl både kunna och böra föreslå den ändring i lagarna derom, att bysatt gäldenär, som till sina borgenärer all sin egendom afstår, genast må från bysättningshäkte lösgifvas, och att det derefter må bero af domaren att pröfva, huruvida han må fritt vistas utom sitt hus eller icke.
Om remiss af denna min motion till LagUtsk. anhåller jag vördsamt.
Dessa båda motioner lades på bordet.
Jag anser mig skyldig, alt, i anledn. af den sist upplästa motionen, gifva Ståndet tillkänna, att Konungen anbefallt dea comité', som fått sig uppdraget att upprätta en tableau öfver skiljaktigheterna mellan gamla lagen och det nya lagförslaget, att inkomma med förslag til! ändring i nuvar. bysättningslagar.
Denna K. befallning har blifvit åtlydd och förslag till ändring af comiterade ingifvet, så att jag har full anledn. förmoda, att Ständerne hafva att förvänta sig en nåd. skrifvelse i ämnet.
(Bilaga, hörande lill Hr M ö 1 i er h jc Ims, A., motion, sid. i35, 3 H.) Förteckning pä de med venerisk sjukdom m. m. behäftade patienter, hvilka under nedanskrifna år blifvit d Stockholms stads och läns kurhus intagne och vårdade.
Stads patienter.
Läns patientei1.
Intagne.
Utskrifne.
År. O < 0 O©’ aa £ P- n Intagne.
Läkte.
Oläklc.
Qvarliggande till följande år.
År. Qvarliggande.
D 0 OQ P O Summa.
Oläktc.
Summa. 1814 81 8» 49 2 I 29 8» »8»3 i8»4 45 237 180 237 225 »57 »97 28 10 7 2 45 16 237 225 1815 29 n8 »47 95 9 5 38 »47 1815 16 46 62 42 4 — 16 62 181G 38 134 172 115 18 3 36 172 1816 »6 77 93 52 6 1 34 q3 1817 36 187 223 i5o 16 9 48 223 1817 34 »25 »5g 121 9 6 4 25 »5g 1818 48 129 »77 125 »3 3 36 »77 1818 25 »4o i65 121 4 34 »65 >819 36 ■79 2l5 »44 8 5 58 215 »819 34 146 180 i3o 9 5 36 180 1820 58 »85 243 »68 16 b 53 243 1820 36 1 »5 »5» 122 8 4 »7 i5i 1822 53 7 3 244 320 297 3gi 172 256 45 5. 7 9 73 77 297 398 182 182 '7 35 »»9 i95 »36 23o 84 172 10 »5 7 9 35 34 136 23o 182 3 77 2 66 343 263 21 3 56 343 1823 34 160 »94 i32 9 4 49 »94 1824 56 333 389 272 23 b 88 389 »824 49 »29 178 i 3 i »7 3o 178 1825 88 356 444 33o 22 11 81 444 »825 3o 122 i52 111 3 3 35 »52 1826 81 295 376 267 23 12 74 376 1826 35 i37 172 »21 3 4 44 172 1827 74 347 421 295 »9 8 99 421 1827 44 »33 »77 12» 10 1» 35 »77 1828 99 011 421 324 18 »4 65 42» 1828 35 i32 167 I 25 6 8 28 »67 1829 65 313 378 272 »8 3 85 378 »829 28 124 »52 I 12 9 10 21 »52 i83o 85 469 554 420 21 i3 100 554 »83o 21 177 »98 124 9 »5 5o 108 1831 ....
. 100 329 429 331 9 12 77 429 1831 5o 186 2.36 »qi 4 8 33 236 i832 77 43o 507 396 23 5 83 5o7 i832 33 153 »86 »49 »2 3 22 186 i833 83 483 566 462 24 6 74 566 »833 22 93 115 78 9 8 2 26 115 i834 74 479 553 415 33 4 »01 553 i834 26 122 »48 1 »3 4 23 »48 i835 101 613 7 *4 579 5 7 123 7 »4 18 35 23 1 »5 »38 116 2 20 »38 i836 123 770 8q3 768 11 4 »IO 893 1836 20 »32 l52 13o 2 2 18 i52 1837
I 10 882 99’ 874 6 4 108 992 i837 18 172 »9° »4g 5 3 33 190 i838 108 967 1,075 957 »3 11 IO I 1,070 1838 33 »45 »78 »47 3 9 >9 178 »83q 10 I 1,234 i,335 15*202 7 113 i,335 »83q »9 »66 »85 »58 2 25 »85 Summa 1 ‘>873 10,465 i2,33S| 9,657| 479 178 2,024 j »2,338 Summa | 778| 0,778] 4,556| 3,4o6| 218 129I 8031 4>55ö] Under år i83g hafva 252 patienter blifvit härifrån till provisoriska sjukhuset remitterade och i summa hur upptagne.
Stockholms stads och luns kurhus den 3i Dec. i83g.
CARL GUSTAF OSBECK..
Den 7 Bia r s f. m. 135
Om denna anmärkning får åtfölja Frih, Kantzous motion till Utsi,., torde Utsk. linna skal att dröja med afgifvandet af något utlåt, deröfver, intill dess man fått se hvad den K. propostn kan innehålla.
Ilr Möllerhjelm, Axel, upplåste följande: Genom nåd. propps, till li.
St. af den 8 sisth Februari, ang:de den vid sislförflutna riksmöte, intill slutet af det nästpåföljande, åtagna s. k. kurhus-afgiftens vidare fortfarande, förvaltning och användande, har K.
M. föreslagit: al att den s. k. kurhus-afgiften fortfarande skall af hvarje mantalsskrifven person med högst fem och minst en skilling b:co utgöras intill utgången af det är, då näst härefter infallande riksdag slutas, samt inom hvarje län af dess cotniterade bestämmas lill det belopp, lika för alla betalande, alt erforderlig tillgång vinnes både för lazareltens och kurhusens behof, hvartill afgiften må gemensamt användas; och b) alt äfven styrelsen och förvaltningen af lazarelten och kurhusen inom hvarje län må fortfarande blifva gemensam.
Dessa förhållanden äro icke tillämpliga för Stockholm, der ett särskildt kurhus finnes, under inseende och förvaltning af en direction, hvars organisation är sednast bestämd genom K. brefvet den 2g Jan. i33g, och uti hvilken Öfvcrståthållaren är ordförande.
Kurhus-afgiften har blifvit bestämd årligen, dock ej utöfver det för länen i allmänhet fastställda maximum, af de utaf hufvudstadens församlingar till fattigförsörjnings-afgiftens bestämmande valde deputerade; och intraden har ingått till Fattigcassa-directionen, hvilken, i följd af densamma gifna föreskrifter, assignerat erforderliga medel.
Denna afgift har för Stockholms stad utgjort, i medeltal för flera år tagen, 4>900 rtdr, och de inkomster, som kurhuset för öfrigt haft och har bestämdt att påräkna, äro anslag ifrån Stockholms stads cassör 5,ooo r:dr, och ett anslag- af Statens medel, stort i ,ooo r:dr, eller tillsammans med förrberörde 4>900 r:dr, 10,900 r:dr.
Dessa tillgångar hafva befunnits fullkomligen otillräckliga för behofven, som måst fyllas dels af medel, tillhöriga provisoriska sjukhuset, dels af allmänna faltigförsörjningsmedlen, hvilka sålunda, till en del, måst frånryckas deras egentliga bestämmelse.
Väl hafva medel jemväl influtit af betalande sjuke, men denna intrad är tillfällig och kan således icke i calcul upptagas.
För Stockholm inträffar ett högst bedröfligt och vådligt förhållande, i afseende på den veneriska sjukdomen, som härstädes under de sednare åren högst betydligt sig utbredt; i hvilket afseende bästa upplysning inhemtas af barbos fogade officiella tabell, som utvisar, att då de å Stockholms stads kurhus vårdade patienter år i8i4 endast voro 81, hade de uppgått 1817 lill 223, 182.4 till 38g, i8>4 till 553, 183ö till 1,075 och 1839 till i,335.
Utom det att 13G Den 7 Mars f. m. sjukdomen i sjelfva verket tilltagit, bör man tillika betrakta, att den stora kostnaden för kurhuset äfven härflutit, ej mindre af det ökade förtroende, som till inrättningen ägt rum, i den mån vård och kurmetod befunnits ändamålsenliga, än ock af den närmare uppmärksamhet, som eghats till uppspanande af sådana qvinnor, som varit med venerisk smitta behäftade, och af åtgärden att låta dem till kurhuset förflyttas.
Nödvändigheten måste jemväl allmänt medgifvas, att bibehålla förtroendet för inrättningen, likasom ock att fortfara med den uppmärksamhet, som nu lemnäs, till uppspanande af qvinnor, som äro behäftade med venerisk sjukdom.
Kostnaden för Stockholms stads kurhus-inrättning var år 1817, 7,13 1 r:dr 24 sk.; år 1833 , i3,333 r:dr 41 5 rst; och år 1838, 16,724 r:dr 19 sk. 2 rst.
Ar 1838 hafva af allmänna fattigcassans medel till kurhuset utgått ej mindre än 4,(45 r:dr 29 sk. 2 rst, och år 183g den högst betydliga summan af 9.000 r:dr b:eo.
Detta allt torde vara mera än tillräckligt, för att ådagalägga, det kurhusafgift, till det nu gällande maximum af 5 sk. af hvarje i hufvudstaden mantalsskrifven person, är ingalunda för behofvet ändamålsenlig; och jag föreslår således vördsammast R.