Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Derjemte bär han med fnrevista räkningar ådagalagt, att årliga utgifterna i löner för lärare, samt deras och tvänne frielevers underhåll, bestiga sig till något öfver 4)00° r:dr; och ändock förefinnas anlednjr, att lärarnas löner måste framdeles höjas, så framt institutet vill försäkras att, vid undervisningen, städse biträdas af lärare, hvilka, med erforderliga kunskaper, förena fallenhet och nit för kallet, och anse öfverensstämmande med egna fördelar alt dröja der åtminstone någon lid, utan att med otålighet afbida det första tillfälle sig kan yppa, för vinnande af baltie villkor annorstädes.
Det ligger i sakens natur, att, utom lörenämnda omkostnader, ej obetydliga utgifter erfordras till uppköp af böcker och anskaffande af modeller, instrumentalier, samt chemiska och fysiska apparater, m. m. d., som för undervisningen vid institutet är behöfligt.
Af hvad sålunda förekommer, föranledes otvunget angelägenheten af närmare granskning och pröfning, huruvida institutet på Degeberg må, efter tilländalupen bestämd tid för dess tillvaro, anses böra alldeles upphöra, eller om den-, na inrättning borde bibehållas för framtiden, äfven i det fäll, att det ej kan ske, utan att, med afvikande från förut stadgade grunder och villkor i flere eller färre delar, sådana ytterligare åtgärder vidtagas, hvilka finnas vara nödiga och tjenliga för befrämjande af ändamålet.
Under mitt vistande på Degeberg, begagnade jag det tillfälle sig erbjöd, till öfverläggningar i ämnet med styrelsens i orten pä stället varande ordför. och ena ledamot, så väl som med Hr Nonnen.
Under resan från Degeberg hade jag tillfälle att i Jönköping derom rådpläga med den andre ledamoten i styrelsen, Presidenten oell Commend.
Gyllenhaal, samt inhemta hans tankar.
Meningarne voro öfverensstämmande deri, alt hvad Hr Nonnen anfört ang:de otillräckligheten af det nuvar. anslaget för institutets bibehållande, på grunder och villkor, som nu äro gällande, ej kunde bestridas.
Hr Nonnen har sedermera till mig afgifvit en skriftligen författad uppsats, den jag nu i und. får bilägga, och som innehåller, bland annat, en mera detaljerad framställning, så väl om de villkor Hr Nonnen anser sig befogad att åt sig betinga, som ock angtde de åtgärder och förändringar, hvilka med ledning af en redan vunnen erfarenhet, syntes tjenliga och ändamålsenliga att vidtaga, i fall att institutet på Degeberg borde fortfar, äga bestånd.
För min del kan jag ej annat än godkänna de grunder i allmänhet, som Hr Nonnen åberopat, till stöd för sina åsigler.De närmare detaljerna måste likväl bero mer eller mindre af omständigheterna, om och när fråga blir om närmare reglementariska föreskrifter i afseende på verkställigheten och de controller, som dervid blifva nödiga.
Bland de flera frågor, hvilka uppstå vid behandlingen 8G Den i5 Februari e. m. aTdella ämne i liela dess vidd, framställer sig i första rummet den, huruvida så beskaffade inrättningar, sorn institutet på Degeberg, må anses af det gagn för det allmänna, att de böra befrämjas och understödjas på allmän bekostnad.
— För att stadga omdömet i denna del, måste närmare uppmärksamhet fästas å det tillstånd, hvari det Svenska jordbruket i allmänhet sig befinner.
Temmeligen allmänt erkännes det nu mera alt, fastän jordbruksyrket är från äldsta lider ansedt att utgöra landets modernäring, det likväl ännu långt ifrån uppnått den ståndpunkt, hvartill det borde sträfva, och detta, medan andra näringar mer eller mindre gå fram till deras förkofran.
— Sverige — om än, i anseende till sitt geographiska läge, ej gynnadt med de fördelar, hvarmed naturen begåfvat andra sydliga länder — är likväl i besittning af en bördig jord, på hvilken kan, genom odling, frambringas sädesslag, rotfrukter och fodervexler, mer än tillräckliga att lemna bergning åt landets innevånare.
Det missförhållande sig företer emellan jordbruket och andra näringar, har utan tvifvel sin förnämsta grund deri, att då de sistnämnde, under de framsteg civilisationen vunnit, fått stöd till deras fördelaktiga utveckling af vettenskaperna i deras tillämpning, har jordbruket deremot ansetts kunna nästan uteslutande öfverlemnas åt den dass af samhällets medlemmar, hvilka ej haft att egna deråt annat än fysisk kraft af deras arbete, som, utan alt ledas af vetlenskap och konstskicksighet, dock ej kan uträtta hvad som eljest ligger inom gränsorna af dess förmåga.
Hvad som i detta afseende kan tillämpas på Sverige, öfverensslämmer med hvad som är bekant om andra länder, och tilldragelserna der.—Af sådana anledntr hafva i Frankrike, Tyskland, England och äfven annorstädes, särskilda läroanstalter blifvit med ganska stora omkostnader inrättade till gagn för jordbruket; och följderna deraf hafva visat sig vara de mest välgörande.
I sednare tider har äfven i Sverige sig uppenbarat en väckelse, att jordbruket vore i behof af högre uppmärksamhet, än deråt blifvit egnad tillförene.
Numera går genom landet en anda, som temmeligen allmänt antyder, alt det
Svenska jordbruket står långt efter hvad det borde och kunde vara.
En förhandenvar. brytning gifver sig tillkänna derigenom, att andra, än de som höra till den arbetande classen, öfverlemna sig mer än någonsin åt Iandtmannayrket, för att deri finna utkomst och sysselsättning; samt alt en förut ospord verksamhet röjes flerestädes i landsorterna, syftande att bringa jordbruket i annat skick, än hvari det befunnits och befinnes.
Erkännande af brister är första steget till deras möjliga afhjelpande.
Ifrån åtskilliga landskaper hafva till E. K.
M. inkommit lind. framställningar örn det behof, som allt mer och mer börjat uttala sig af läroanstalter, der nödiga kunskaper kunde meddelas och vinnas, vare sig i afseende på grunderna för ett väl ordnadt jordbruk, eller om tjenligaste sättet för verkställig - Dan i5 Februari e. ra. 87 helen af dertill hörande bestyr och tillgöranden.
Under sådana förhållanden, som här ärö att åberopa, torde det ej böra betviflas, att tiden ju icke är inne, då fråga om läroanstalter, afseende jordbrukets förkofran, kan betraktas sorn en bland landets förhandenvarande vigligaste angelägenheter.
Det bör cj undfalla, att hvad som i denna del bör (illgöras, ej kan åstadkommas, utan användande af större eller mindre omkostnader å Statens sida.
Men dessa — örn de ändamål lyckligen vinnas,, som vilja befrämjas — böra ej betraktas annorlunda, antingen de firo större eller mindre, än såsom ett förskott, hvilket mångfalldigt återbetalas så till capital som ränta.
En läroanstalt för bildande af skicklige jordbrukare i allmänhet, kan ej annat, än blifva välgörande i sina följder, äfven derigenom, att den bidrager till spridande af nyttiga kunskaper ibland den stora massan af folket, som är sysselsatt med jordbruksarbetet, och utgör således ett bland medlen, att fylla det egentliga folkets temmeligen allmänt erkända behof alt jemväl vinna delaktighet i hela mensklighetens gemensamma egendom — bättre velande örn det för en hvar nyttiga, sanna och rälta i den ställning, hvari han sig befinner.
— Beträffande grunderna för denna läroanstalt, och formen för dess verksamhet; så måste föreskrifterna derom lämpas efter de ändamål, som derigenom vilja befrämjas.
Endast då kan en dylik fyllest svara mot hvad önskas bör, om undervisningen ej inskränkes till kännedom och val af tjenlig redskap för jordens mekaniska behandling, och öfning i sättet att densamma använda; utan jemväl omfattar alla de kunskaper, af hvilka den har behof, som önskar och bemödar sig att kunna så inrätta det jordbruk, han har att leda och styra, att han, under de förhållanden som förete sig, härrörande antingen af hans egen ställning, eller sjelfva jordens naturliga egenskaper, eller dess läge 111. m. d., kan frambringa den högsta möjliga afkomst, i jemförelse mot det arbete och den omkostnad han dervid använder.
Landtbruks-academiens und. utlåt.
, som nyligen ingått till E. K. M., i anledn. af E. K. M:ts Bef:h:des i Jönköpings, Kronobergs och Calmar län und. framställning om nyttan af en läroanstalt för jordbruket i Småland, innehåller bland annat särskilda detaljerade uppsatser i afseende på organisationen af dylika inrättningar, vare sig i en vidsträcktare eller inskränktare mening, jemte förslag på de omkostnader, hvilka syntes erforderliga för deras tillvägabringande — antingen de skulle förläggas å någon Staten tillhörig egendom, och sålunda i allo utgöra en Statens tillhörighet, eller ock att enskild man skulle ikläda sig förbindelse att förestå och förvalta dylik inrättning å honom tillhörig jord, mot vissa förmåner och villkor, som till honom Voro utfäsle.
Jag tillåter mig att i und. åberopa dessa und. förslag, i hvilka äfven jag tagit del, och dem jag äfven nu vidhåller.
De hvila, i det 88 Den i5 Februari e. m. närmaste, å samma grunder, som Hr Nonnen antagit för det förslag lian uppgjort, ifall att landtbruks-institutet på Degeberg skulle komma att äga bestånd för en längre tid, än dertill för när v. är bestämd.
Sedan det en gång är antaget, att det Svenska jordbruket bar behof att befrämjas genom dertill inrättade läroanstalter; så vill det synas, sorn skulle någon motsägelse ligga deri, att tvifvel väcktes om ändamålsenligheten af flera dylika samtidiga inrättningar i särskildta landskaper.
Men om än det medgifves, att flera dylika inrättningar blefve gagneliga, synnerligen för den närmaste omgifningen i orten, så bör det ejjförbises, att, ifall flere ej kunna bringas i verkställighet, utan att de tillgångar anlitas, hvilka kunna vara att använda för en enda stiftelse, fyllest svarande mot det ändamål, som dermed afses; så är det utan tvifvel vida bättre, att denna enda, till en början, försattes i ändamålsenligt skick, än att flera dylika inrättas, hvilka sedan hade att kämpa mot brister, hinderliga för deras gagneliga verksamhet.
Lyckas det — hvad önskas bör, och är att hoppas — att den läroanstalt, som kommit till stånd, uppfyller alla fordringarna; och har erfarenheten fått mer och mer gifva stadga åt öfvertygelsen att inrättningen livilar på väl beräknade grunder, samt spörjes det sedan, att behofvet af flera dylika inrättningar fortfar att uttala sig: så kan den förutvarande läroanstalten tjena lill föresyn för de flera, hvilka, efter förhandenvar. tillgångar, må komma i fråga att inrättas.
— Bland skälen, på hvilka angelägenheten af flera läroanstalter velat grundas, är anfördt, att den skiljaktighet sig företer, i anseende till jordens egenskaper och läge i det ena landskapet, har tillföljd, att undervisningen, som vunnits i en annan, ej kan i det förstnämnda få tillämpning.
Detta skäl torde likväl kunna anses förlora af sin vigt, då i betraktande tages, att det gifves allmänna grunder för ett väl ordnadt jordbruk, tillämpliga i hvilken ort som helst, och att den, som i en ort förvärfva! sig skicklighet att väl bruka jord, snart skall uppfatta, hvad han vid tillämpningen af sitt vetande har att iakttaga, för vinnande af det ändamål, hvartill han i en annan har att sträfva.
Då institutet på
Degeberg är inrättadt på en egendom, som tillhör enskild man, och det må anses bero på pröfning, om denna inrättning skall der vidare fortfara; så hör det till ämnets fullständiga behandling, att närmare jemväl öfverväges, antingen sjelfva saken bättre befrämjas, och det ina vara förmånligare för Staten, som bekostar läroanstalten, att den är förlagd på enskild mans egendom, mot vissa bestämda villkor, eller att Staten låter anslå någon dertill tjenlig jord, och ombesörjer, att nödiga byggnader der finnas, alla erforderliga inslrumentalier och redskap ni. m, d. anskarius, lärare antagas och aflönas, samt alla iöfrigtföre fallande - Den i5 Februari e. m. *9 fallande utgifter för Statens räkning bestridas.
Genom det contract, som under den 27 Februari i835är afslutadt med Hi Nonnen, liar lian förbundit sig att inrätta institutet på sin egendom, i öfverensstämmelse med de grunder, hvilka derföre blifvit af E. K. M. i nåder fastställda.
Det ålåg honom alt tillse och ombesörja, alt institutet skulle försättas i det skick, vare sig till byggnader, instrumentalier, böcker, redskap, eller allt annat, som erfordrades, för att undervisningen der skulle komma i gång och fortsättas.
Hail är skyldig att, utan betalning, emottaga och underhålla >4 rättare-lärlingar af allmogens söner och 2 elever, hörande lill den, mera bildade classen.
I öfrigt är det honom förbehållet att få emottaga, emot betalning, så många elever och lärlingar, sorn utrymmet medgifver.
Rättigheten att välja och antaga lärare, lör hvilka han sjelf hade förtroende, blef honom medgifven, emot åliggande att ansvara för deras aflöning.
För fullgörandet af allt hvad han sig löi handt, blef han ställd under controll och tillsyn af en dertill af K. M i nåd. tillförordnad direclion, under ordför af K.
M:s Bef:h;de i orten.
Å Statens sida, blef Hr Nonnen försäkrad om ett åidigt bidrag, i ett för allt, af 5,ooo r:dr b:co, anslagna af R.
St. alt utgå till nästa riksdag.
Uti contractet blef äfven den clausnl intagen, att om det visade sig, att Hr Nonnen underlät att fullgöra de villkor, som voro stadgade, kunde contractet uppsägas å Statens vägnar, med den verkan, att institutet sex månader derefter ansågs upplöst, och Nonnen ej vidare varå berättigad att uppbära något af de anslagna medlen.
I det ena fallet öro omkostnaderna, a Statens sida, minskade med allt hvad som fordras till anskaffande af tjenlig egendom och iståndsättande af hvad sorn i öfrigt är behöflig!, för att läroanstalten skall blifva verksam.
Tillsyn öfver inrättningen är i samma mån lätt och enkel, som det enskildta intresset är förenadt med inrättningens framgång; och genom utvägen att i motsatt fall låta det komma till inrättningens upplösning, är Staten befriad från all vidare kostnad och skada.
1 det andra åter förete sig de många och mångfalldiga, invecklade förhållanden, hvilka uppkomma, då Statens egendom och tillhörigheter skola förvaltas, vårdas och underhållas för Statens räkning.
— Alla tillgöranden i Statens namn blifva gemenligen dyrt köpta, och verkställigheten duck sådan, att mycket af det sorn önskas bör, ej sällan efterlåten, utan att rättelse deri står att vinna.
Inrättningens framgång, om ock allt annat vore i fullkomnadt skick, måste ytterst bero af lyckliga val af föreståndare och lärare.
De kunna hvar för sig vara aktningsvärde och rättskaffens män, ehuru ej hegåfvade med egenskaper, oeftergifliga för det kall de hafva att bestrida.
Förhållandet i detta afsende röjer sig måhända långsamt.
Men äfven då det blir uppdagadt, är rättelsen förenad med många svårig a H. ia 9° Den i5 Februari e. m. heter.
Inrättningen kommer emedlertid på förfall, förlorar i förtroende, och ändamålet förfelas—och Staten kan dock ej befria sig från fortfarande förluster, till dess tillfälle ändtligen blifver till vidtagande af nya förfoganden, syftande till inrättningens bättre upprätthållande, eller dess upplösning och egendomens användande till andra ändamål, samt försäljning af de lösören af mångfalldigt slag, hvilka ännu kunna vara öfriga af allt hvad sorn, ej
Utan betydande omkostnader och omsorger, blifvit samladt för inrättningen vid dess försättande i fullbordadt skick.
Vid öfvervägande af hvad sålunda förekommer, vill det synas som, förutsatt att val kan äga rum, skulle inrättningens förläggande å enskild mans egendom och ställande under hans vård, i första rummet, hafva företräde framför alt den skulle tillvägabringas i allo och sedan underhållas för Statens räkning.
Hr Nonnen har förklarat sig villig alt bibehålla institutet på Degeberg, dock med de förändringar — vare sig i vissa delar af planen, eller i afseende på det understöd han af allmänna medel äskar — hvartill anlednrr äro hemtade af en närmare vunnen kännedom om de villkor och förhållanden, hvarunder förväntas må, att inrättningen kan bestå och svara mot det ändamål, som dermed är att afse.
Sjelfva egendomen är af beskaffenhet att vara tjenlig för en dylik inrättning.
Jordvidden svarar fyllest mot hvad som behöfs.
Den åker, som numera är under bruk, utgör 3o5 tunni , och den ökes snart med g5 tunni., hvilka stå under odling.
Sjelfva jorden är, i anseende till sina beståndsdelar, af skiljaktig beskaffenhet.
Den innehåller mer eller mindre styf lera, mer eller mindre sandblandad midi- och lerjord.
Egendomen är belägen nära nog i midten af landet, och i en ort, der — med hänsigt till den låga ståndpunkt, hvarvid jordbruket i allmänhet befinnes, och sjelfva jordens beskaffenhet att, genom bättre behandling, snart nog kunna försättas i tillstånd att bära lönande skördar, — undervisning och föresyn lofva de mest välgörande följder, först i den närmare omgifningen och sedan i aflägsnare trakter, allt efter som undervisningen hinner sprida sina verkningar genom de från inrättningen utgående elever och lärlingar.
Friplatserna i hvardera classen kunna ökas, så att der kan finnas åtminstone en lärling af allmogens söner från hvarje län, och att fri-eleverne kunna uppgå till ett antal af 6 eller 8, utan att omkostnaderna å Statens sida derigenom behöfva ökas, enär understödet en gång blir beräknadt så, att det fyllest svarar mot hvad som fordras för inrättningens bestånd på det hela och lärarepersonalens aflöning.
Sitt nit och sin fallenhet för befrämjande af hvad med en så beskaffad läroanstalt är att afse, har Hr Nonnen ådagalagt, i det han, sjelf född Engelsman och sedan elev från det bekanta och berömda Mögelin i Preussen, varit den första, sora, i anledn. af i allmänhet väckta frågor om gagne - Den i5 Februari e. m. 9' ligheten af ett jordbruks-institut i Sverige, haft mod att inlåta sig i utförande af ett företag, som ännu ej varit försökt i landet, och hvarvid alla svårigheter och hinder ej kunde beräknas, i saknad af föredöme.
Under den tid, som förflutit ifrån inrättningens stiftelse, — och hvilken må till större eller mindre del anses hafva varit behöflig för vinnande af kännedom om sådant, som endast genom erfarenheten står att inhemta, — har Hr Nonnen uteslutande egnat sig och alla sina bemödanden att fullfölja hvad han påbörjat, derunder anlitande egna inskränktare tillgångar, så långt möjligt varit, för att närma sig det mål, hvartill han hade att sträfva.
Måhända gifvas de, hvilka anse sig äga anledntr att tillräkna inrättningen på Degeberg brister af flera slag.
De böra dock ej skådas med förstoringsglas; och det i allo felfria, fastän yttersta målet för allt sträfvande torde dock för alltid blifva oupphinneligt.
I alla fall står det fast, att inrättningen på Degeberg år från år utvecklat sig till sin fördel; att den har bestått och består med växande förtroende, bevittnadt deraf, att antalet af sökande bland alla samhätlsclasser till inträde der ökat sig under tidens lopp, så att många bland dem ej kunnat emottaga? i brist af utrymme; att flere unge män från främmande länder uppehållit sig på Degeberg och begagnat undervisning der; att, efter de underrättelser, som kunnat inhemtas, flere bland dem, hvilka begagnat inrättningen och derifrån utgått, fördelaktigt utmärkt sig antingen vid brukningen af egen egendom eller förvaltningen af andras, och med begärlighet blifvit eftersökte och använde mot betingande af villkor, som i vanliga fall ej kommit i fråga; samt ändtligen att på Degeberg nu mera finnes samlad en erfarenhet, som kan läggas till grund för åtgärder, genom hvilka inrättningen, efter befintliga förhållanden, skall kunna försättas i tillstånd, att, i hvad möjligt, närmast uppfylla hvad dermed bör afses —
Många äro således de skäl, hvilka kunna åberopas för landtbruks-institutets på Degeberg fortsatta bibehållande, isynnerhet om dertill ej behöfves högre bidrag å Statens sida, än den finge vidkännas, i fall inrättningen skulle förläggas å någon Statens egendom, hvarvid hennes utgifter dock komma att ökas med egendomens capitalvärde, och omkostnaderna för dess iståndsättande i ändamålsenligt skick.
Med djupaste undersåtlig vördnad, nit och trohet framhärdar Stormäkligste Allernådigste Konung E. K.
M:s underdånigst tropligtigste tjenare och undersåtare G a b r.
Poppius.
Stockholm den 10 Jan. 1840.
Garl Rydqvist. 9S Den i5 Februari e. m.
Att förestående afskrift är lika lydande med den till R.
M. i Dess Kammar-expedition ingifna original-berättelse, intygar.
Ex Officio. C. J. Rezelius.
Bilaga N:o 2.
Berättelse öfver
Degebergs landtbruks-instiluts fortgång ifrån dess stiftelse och till i83g års slut, jemte framställning om de erforderliga medel för dess fortfarande och vidare utveckling.
Egendomarne
Degeberg och Stensholmen köptes för elfva år sedan af mig, för att der införa ett förbättradt åkerbruk.
Tidigt egnande bela min uppmärksamhet åt landtmannayrket, hade jag, under ett flerårigt vistande "i Tyskland, Flandern, England och Skottland, haft tillfälle alt vinna närmare kännedom om dessa länders landtbruk.
— Härvid erbjöd
Skottland det intressantaste fältet för undersökningen; emedan yrket der erhållit den största praktiska utvecklingen, och dessutom dervar. klimat och jordmån meia likna Sveriges, i dess medlet sta och södra provinser.
Säkraste medlet att höja jordbruksafkastningen härstädes, syntes derföre vara införandet af Skottska åkerbrukssystemet, i den mått härvar. förhållanden, såsom en kortare tid af året för åkrens brukning, landets ringare folkmängd, och långt mindre bemedlade ställning, m. m., kunde medgifva.
— Skottska landtbruket utmärker sig isynnerhet genom den fullkomlighet, hvarmed åkerbruksarbetet vei kställes af en upplyst arbetsclass, med användande af de bästa redskap.
Tillfället att redan 182g engagera en mycket skicklig landtman ifrån Skottland, Hr Skinner, lättade betydligt ett sådant företag vid Degeberg.
Det ådrog sig ock tidigt en allmännare uppmärksamhet.
Redan under de första åren utfördes alla arbeten der med på stället tillverkad Skottsk åkerredskap, med de förändringar, dem en mera stenbunden jordmån gjorde nödvändiga.
Ett fullständigt circulationsbruk, i förening med en noggrann drillcultur för jordfrukter, särdeles rofvor, påbörjades.
Afdikningssättet med större öppna och täckta diken begagnades i stort.
— De otröskade grödorna förvarades i Skottska sädeshässjor, fördelaktiga genom deras ringa kostnad, och sädens bättre förvarande.
— Får- och boskapsracer förädlades med omsorg.
— Med plöjningsarbetets verkställande, — ett så ytterst angeläget ämne, — användes särdeles noggrannhet, hvilket man isynnerhet funnit vara förtjent af efterföljd.
Många för landels framsteg nitälskande personer togo kännedom om dessa försök, som de sågo härstädes med framgång utföras.
De funno, att de här införda bruknings - Den i5 Februari e. m. 93 metoders vidare spridande skulle blifva en statsvinst, samt önskade, att det framställda föredömet icke skulle utslockna genom de t i 1 Ifä 11 ig het er, som ofta menligt inflyta på uppkomsten af nya och nyttiga företag.
De (öreslogo derföre inrättandet af ett landtbruksinstitut på Degeberg.
— Denna egendom, med gynsamma communicalionstillfällen åt alla båll och ett läge midt i landet, ansågs af dem såsom ett särdeles passande ställe för ett sådant företags fiamtida utvidgande.
Ett och ett halft års vistande vid Preussiska landtbruk sinstitutet på Mögelin, under den då lefvande utmärkte Thaers ledning, hade dock lemnat mig tillräckligt tillfälle inse de stora svårigheter, som möta ett sådant företags realiserande.
— Af 20 i Tyskland då redan påbörjade landtbruksinstitut, hade endast 3 å4 med någon framgång kunnat fortsättas.
Flera upplöste sig redan i deras början, genom för låg beräkning af de dertill erforderliga kostnader, eller också genom oenighet ibland de der anställde personer, — För den, som i Sverige först skall bana vägen på ett sådant alldeles nytt fält, möta dessutom svårigheter, som aldrig kunna helt och hållet förutses.
Här inträffade också några särskildta förhållanden, som ej genast kunde framställa företaget på den fördelaktigaste sidan.
Ungdomen vill se hastiga resultater, men dessa kunde ej framvisas på Degeberg.
Jorden, för del mesta en styfvare lera, livi lande på en för vatten icke genomtränglig alf, var, då egendomen tillträddes, mycket utmagrad.
Tillgång till främmande gödningsämnen, såsom dyjord, mergel och dylikt, saknades.
Deu gamla afdikningens olämplighet hade gjort en alldeles ny nödvändig.