Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Re» visoker och Fullmägtige upkommcn fräga om förordnandet af en Bokhallare pa behaglig tid, har Full» mägkige uti deras förklaring (se Bilagan Litt. N.) efter min öfwertygelse fullkomligen urredt detta ämne, och mäste det owedecsägeligen ester RegleMenretS ordalydelse och ösprir tillhöra Fullmägtige, ait läka sadane Personer bestrida systorne, som äga skicklighet, den troligen Fullmägtige säkrast kunna bedöma, hälft nämnde Reglemente tillägger Fullmägtige rättighet, att pä längre efter korrtare tid efter aldeles skilja Betjeningen jfrän dest besättning, hwadan den icke annorlunda äri med Constimtorialer bör antagas och försts.
Herr Öar! ekon anhöll att fä upläsa flutmeningarne af Herrar Revisorers berättelser:
— Är i8oz säges:
"Wi haswa nied mycken tillfredsställelse,erfarit, "att H. Herrar Fullmägtige, med rådighet ^ch klokhet ''samt nit och ömhet för ContoirclS bästa sört deras "förwaltning af Riksgälds-Contoiret, och att de såsom "redelige män till alla delar swarat emot dec wigkiga "förtroende Rikets Högloft.
Ständer ät dem updragit.
Är 1805: — "OlN wid en allmän öfwerfigk "af Riksgälds-Contvirets nuwarande ställning, wi ägt "flere anledningar till fägnad öfwer de sörmanliga werk'äiingar, Realisationen redan ästadkommit, och te "säkra utstgter, som härigenom blifwit betedde, att en "Riket trychande gäld, sa framt någre olyckor icke in» "träffa z88 Den 7 December.
"träffa, inom en witz och ej mycket aslagsen lidepunkt "skall kunna förfwinna; Hafwa wi också med mycken "tillfredsställelse erfarit att H. Herrar Fullmägtige ä "deras sida med oafbruten sorgfällighet omfattat alla "tillfällen alt befrämja ContoiretS fördel och bästa; "Och att H. Herrar Fullmägtige genom en klok, för, ''sigrig och turiff förwalining i alla afseende,! swarak "emot Rikets Sränders dem lämnade wigtiga förströende.
Är 1827:
— ''Och H. Herrar Fullmägtiges "Protocoll, att H.
Herrar Fullmägtige med berömlig "och oafbruten upmärksamhet följt alt hwad som i nä"gon matto rörer redowisningen och upbörden af Con"toiretS fonder, ej mindre genom infordrande af de ."räkenskaper och förstag, wederbörande Redogörare till "Contoiret skola afgiswa, enär med deras aflämnande "inom föreskcifwcn tid kommit att dröja, än älwen "genom tidigt inkrafwande af de för ContoiretS Räkning, uti Landt, Ränterierne och andre upbördsställen "leswererade medel.
"Med synnerlig tillfredsställelse hafwa wi ock er"farit, att H. Herrar Fullmägtige i anseende till alla "öfriga delar af deras förwalkning, med lika nit och "sorgfällig omtanka sökt befrämja ContoiretS förmän ''och bästa, och hwarigenom H. Herrar Fullmägtige "swarar emot Rikekö Högiofl.
Ständers förtroende.''
Herr von 8 c b ulrsnbsim, Osviä.
Riks, gälds-Conroircrs Fullmägtige äro män, kände för wett och ära, och dem har af Riksens Ständer blifwit ett högst bcswärligt och answarsfulit wärf updragik.
Ds för dem utfärdade Instruktioner och Reglementen haf ws - Den 7
December Z89 wa icke möjligen kunnat omfatta alla sedan förefallande händelser.
Bade wid alla Revisioner sedan sistledue Riksdag och nu wid Stats-Utskottets afdelning för Riksgälds WerketS öswerseende, haswa sä Räkningar som Protokoll med noggrannhet blifwit granskade, och her flädje FullmägtigeS Förwalrning warit förd med redlighet och oegennytta; men utan twifwel hafwa ibland aswikclser ifrån gifne föreskrifter bliswit anmärkte.
Sä Revisorer som Stats - Utskottets Ledamöter, haswa trott deras pligt wara, alt berömma hwad som loswardt warit, och äfwen atk obemantladt upgi'wa alla förmodade misttag; och det i synnerhet för att befordra en mer försigtig och bestämd instruktion för framtiden.
Jag har welat hoppas att Riksens Högloft.
Ständer sunno skäl, att gilla Stats Utskottets gjorde erindringar; men ock akt de, såsom ensamt ägande den husbonda myndigheten, att döma efter Herrar Fullniägtigeö wälmenta afsigter, nu kunde utan widare omwäg lämna dctza sina Ombud wid Riksgälds Werkst en lika gynnande och hedrande decharge för en redlig förwalrning, som det nysi skett för Banquens Herrar Fullmägkige; ehuru wid bagge dessa Ständers Werk icke Reglementen bliswir bokstafweligen efterföljde.
Dock när wiste wedcrbörande för godt funnit, att wilja urskulda sig för de af Högloft.
Stats-Utskottet gjorde anmärkningar, sä torde emot min önskan, en mer detacherad granskning päfordras.
Jag erkänner willigt, att Herr Commerce-Rädet
Stråle är en förträfflig räknemästare, och att han som. en dristig ordningsman wid Riksgälds Wcrkets styrelse haft mycken förtjenst, men anser för en obehörig tilltagsenhet, alt han i sikt ingisne Memorial tvaga! yttra sig, wara förwänad, att Stats Utffotter lätir afLongk.
Secreterare» Silvan föra sig ifrän rätta sanningen - ZZo Dcn 7 December. gen och föt-hallan-ec, och a« han endast tillskrlfrver
Författarens kända qualiteter dea mörka målning af Förwalrningen.
D.t är en förnedrande insinuation emot ett Riksens Ständers Stats Utskott, att Desi Ledamöter ej förmält urskilja hwad som sant warit, att de upgifwit ett falskt förhållande, och ej kunnat rätta Secretcrarcns upgifk och skrifart der sä bchösdeS.
Ja q skulle genast kunna wederlägga Herr Commerce-RädetS anmärkningar, om de punkten »vis kunde ihogkommas.
De hade, som en wärd
Le» damot anmärkt, bordt förur anföras »vid de skedde re» misier till Herrar Fullmägtige, innan berättelsen hunnit Riksens Höglofl.
Ständer föreläggas.
Det ankom, mer nu pä Höglofl Ridderskapel och Adeln, antingen Commerce Rådets Memorial sär någon dag hwila pä bordet, eller till Stats-Utskottet remitteras. Wld Herr Oswerste KKeengrsnars
Memorial är alls intet att er, sndra, Stats Utskottet har i de lindrigaste termer sökt för sine Principaler ursägta Herrar Fullmägkiqes företag, art anwända den ifrån Banqnen till RiksgäldSftdlarnes realisation utassignerade fond, till län ät f. d.
Konungen till Krigets ytkerligare utförande.
Herr Krigs Rådet (Heson anför j sikt dicramen blott för, ordnandet af en Bokhallare sysfla, till hwars besät, tande
Revisorer funnit ort den ordinarie pä expectence »varande Betjeningen boxdt tillerkännas företräde framför en extra ordinarie och wid ett annat publikt Werk engagerad Betjent och hwilket ärende salunda till Riksens Höglofl.
Ständer, ären 1805 och iFv? refererad! blef; men ett sadant befordringsmål angeck ingalunda Allmänheten, Utan den samme försäkrades, som sig borde, att Riksgälds ContoiretS Herrar Fullmägtige, genom en redlig sökwultning swärm emot Riksens Ständers förtroende, samt att Riköskulden ärligen sör will?
- Den 7 December. Zyi minskades.
Det ankommer nu pä Högloft.
Ridderskap per och Adeln hwad afseende pä ve isräga warande Memocialer hafwas kan och bör.
La riston Löv nr 6.
Ehuru jag skulle anse betänkligt att beswara anmärkningar as en Ledamot, som har fä 'mycket kunskaper, och hwars alder och erfarenhet är äkföijd af en allmän agtning, och ehuru jag i anseende till min alder och af mänga skäl aldrig ärnar blifwa Fullmäq- ' tig eller Revisor wagar jag likwäl förswara, att det tillhörer Fullmägtigs och ej Revisorer att tvid Riksgälds Weckel tillsätta Embecsmän.
Inga kunna närmare än Fnllmägrige kanna pcrsonernes duglighet, och dcm bör wäl derföre dispositionen öfwer Sysilorne egenteligen tillhöra.
Grefwe bckornsr, Larl
Oa briel.
Dä jag as Stars-Utskottets Betänkande sett det Utskottet till alla delar gillat Rcvisorernes göromäl, hade jag ej tänkt yttra mig i denna sak, men dä Herr KrigsRäder Larlsson behagat i sitt anförande och upläsande as Riksgälds-Contoiret och dest sörwaltning, tillwita Revisorer»! ett olika förhäilande i anseende till den urgifne tryckte berättelsen, och den de lämnat tillkommande Riksens Ständer, får jag som Revisor wid 2:ye Revisioner sedan sista Riksdag ödmjukast anföra, och tvägar äswen försäkra, att alla de anmärkningar, som Stats Uilkottet gjort till den i December 1807, dä sista Revisionen slutades, äro enliga med föchällandet, Herrar Fnllmägtigcs egne Prorocoller och lämnade förklaringar ; som alt nogsamt bestyrkcs af de rvld Stat» Utskortets betänkande widfogade allegater, i följe af Revisorcrnes gjorde anmärkningar, hafwa de författat zg2 Den 7 December. sin berättelse till tillkommande Riksens Ständer, och sitt yttrande till Herrar Fullmägtige rörande deras Fönvaltning; men att i en tryckt berättelse, som till Allmänheten lämnades införa anmärkningar emot Herrar FullmägkigcS sörwalrning, och wäcka misstroende till de Herrar och Män, som hade ett sä angeläget werk under deras styrelse, lämnar jag lill Nidderskapek och Adelns egit vmpröswande, om det w-rik rätt och billigt gjordt af Neviftrerne; Nej dä först hade Herrar Fullmägtige haft skäl att sig beswära, men ej dä Revisorene lämnar deni del af de gjorda anmärkningar, med anhållan om rättelse i mäl Herrar Rewisorerne det nödigt pröfwat, och för öfrigt lämnat anmärkningarne til! tillkommande Riksens Ständers bedömande.
Herrar Fullmägtige haswa behagat giswa sista Revisorerne tillkänna, att de trodde sig wara Riksens Ständer allena answarjge för deras göromäl, och således j dessa afseende» ej skyldige att efterkomma Revisorcrnes föreskrifter; helt annorlunda innehåller sä Herrar FullmägligcS instruction och de flere af Hemliga Utskottet dem lämnade tydeliga föreskrifter, och Herrar Revisorers instruction ; och det är för Revisorerne en tillfredsställelse, art se det Skars-Utskottet gillat deras göromål, och i denna betydande sräga är af samma tanka som Revisorerne.
Mycket mera more wäl i denna sak att anföra, men jag slutar med akt hos Herr Grefwe» och Landt-Marskalken anhälla om Dess proposition till bifall ä Stars - Utskottets betänkande, sä i anseende till de emot Herrar Fullmägtige gjorde anmärkningar, som till de punkter, hwarrill Utskottet begärc Riksens Ständers bifall.
Friherre 8tsöl von kkolftein, Lorkiln L-uävviL.
För nägon sid sedan yttrade sig en wärd Leda - Ten 7 December. Z§z Ledamot af Stats Utskottet, att Utffotket sörchade gransk» ningen af Iiiksgälds < Contoweis upbörd.
Jag saknar likwäl någor sädanc i nu npläste betänkande.
Da en sa bekydclig olikhet företer sig i det förslag Riksgälds Conloiret inlämnat kill Bcwillnings Ulskotter > den provisionelt upgifne upbördcn, emot hwad werkeligcn bordt flyta in, sa hade anledning warit, att dea wer, keliga behållningen skulle warit större an det förut as» gifne p^ovisionella söcstag innehäller, icke dest mindre finnes uti den upgitt, som sedermera blifwu as Riksgälds Contoirel afgifwen, öfwer summarilke bclopdet as de as Riksgälds - Contoiret mottagne Vewillmugsmedel, wara nära en half million ringare än efter det prcvistonella förslaget, oagtadt flera articlar deruti, icke finnas ens upiagne till hälften af hwad som wederbordt.
Jämwäl har det wäckt min upmärksamhet, att ganska betydeliga summor äro såsom alkorrtade i Landsorterne anmärkte, dä likwäl någon särdeles afkorrtning nn mera icke lärer kunna existera, sedan för »agra ar en Författning utkom, som ålägger jordäga» re, att answara för asta Krono Utlagor af deras un« derhafwande Bönder, Torpare, Inhyses och Backstuguehjon m. fl. och som all anledning ar att ännu i Landsorterne alla B willnings medlen icke äro indrifne eller ock frän Upbördsmännen aflämnade, sä torde Stats Utskottet kaga detta angelägna ärende, under granskning med görligaste första.
I sammanhang med hwad jag nu haft äran anföra torde mig tillätas sa upläsa i detta ämne ett Memorial, ganska qru,ideligt, och med sakkännedom författadt; men som jag icke will tillägna mig hedern af en annans arbete, sä får jag tillkännagifwa, att jag icke sjelf dertill är författare, men dä jag tror mig werkeljgen kunna gagna med att lana mitt namn härtill, har jag med nöje nyttjat ett till' Z94 Den 7 December. tillfälle, hwarigenom jag kror mig kunna upsylla sä rväl min pligt svin önskan.
^ Herr l.enne!'krj erns äVilbelm, hemstäl» de, om icke Författarens namn borde upgiswas innan det kunde tillalas Friherre L-rael att upläfa delta di» dlamen.
Herr Greswen och Landr,Marskalken erindrade, att dä
Friherre 8rael antogs det samma sä» som sitt eget, kunde desi upläsande honom ej sörwägras; hwarefter Friherre 8raöl begynde läsningen deraf; men dä Herr Grefwe» och Länot-Marskalken erindrade, att dcr rörde ett annar amne, än dek förewarande, anmodade han Friherre 8kasl att med läsningen up« skjuta, til! desi frägan om Riksgälds Conloirerö Förwalkning more afgjord.
Friherre 8» nike, Larl.
Dä Baron 5keLI började att tala om de olika upgifterne af upbörden, war det min afsigt akt anmäla, akt det aflämnade pro» visionella försiagel allid upräkkaö i början as äret, och derföre mäste genom sjelswa sakeus natur wara af ganska stor olikhet mot det rälta och fullständiga, som sedermera, ester gjord upbörd, försattas och insändes.
Friherre L. ilsenc rsnrr, Joban ^Villi el anmä'de att i morgon eller åtminstone innan korrt Stats UkErttetS Betänkande öfwer delta ämne till Riksens Ständer inkommer.
' Herr Lersik-, däils äVjllielm, Utbad sig fä anmäla, i anledning af ds mor hans Fader Commerce» Rädet LtrZls gjorde anmärkningar, att han as fjuk, Den 7 Deceinber. sjukdom warit hindrad att bcwista Herrar Fullmägtiaes sammankomster, och af sadan orsak ej kunnat afgikwa nägou förklaring öfwer de Sraks-Ulfkorcet med Fullmägtige comnuttncerade ann-ä^ninaar.
För öfrig: will jag med säkerhet påminna ung att Fullmägtige as Stars U-ffoitet icke blifwtt hörde öfwer den fraga: buruwida någon aruhenkique förtekning öfwer länen blifwit förd, och att den i detta afseende gjorde anmärkning således först genom den till Riksens Ständer aflatne berättelse kunnat komma tili FullmägkigeS kunffap.
Friherre kurck förnyade sin anmärkning, att desie uplysningar skristeligen hade kunnat blifwa meddelade, hwarjämte han npgaf att uplysningar wer, keligen af Fullmägtige bliswit infordrade.
Herr Grcfwen och Landt«Marskalken gjorde derefter i anledning af Grefwe k/loräers för, stag proposition, att Ridderskap:! och Adeln mätte till alla delar gilla och bifalla SratS-Utskottets Memorial om Riksgälds ContoirctS tillstånd och Förwaltninq, sä i afseende pä hwad Utffvltet sig öfwer bestå ämnen yttrat och anmärkt, som hwad Utskottet samma äm» nen rörande föreflagik.
Stael von hollstein, upläste härefter oswansörmäldte dictamen sä lydande: Wördsamt Memorial!
Redan äro icke endast flere weckor ulan mäna« der förflukne, sedan hos Höglvfl.
Ridderjkapet och A deln - Z96
Den 7 December. deln anmälan derom qjordes, att uti betz stan Riksens Ständers Riksgälds- Contoir till Högloft. Bewillnings
Ukffottel, aftämnade generelle förslag öfwer Bewillningens päräknade belopp, frän är izoi till och med 1827 afgiften pä Såcker, Alun och Krut, blijwit wida under werkeliga förhällandet uvgiswsn, och hwaraf anlednina förmentes wara dertill, akt förenämnde förslag jämwäl j andra delar ffulle sakna fullständig till, förläkelighet.
Såsom uplyöning öfwer en sä beskaffad anmälan eller anmärkning, behagade derefter, om jag rätt päminner mig, nägon af Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Conwiret tillkännagifwa, icke allenast ali söcberörde till Bewillnings Utskottet aflämnade förstag, boivik uprättadk, efter de frän LandS«Contoiren med flere stallen, som med Bewillnings upbörd hofwa akt sytzla, gjorde, och till Riksgälds - Contoirsk wid ärekS början insände provistonclle förflager, utan ock akt bwad för öfrigt bewiliningens werkeliga belopp beträffade, Contoiret ä detz sida, icke kunde uti stna räkningar uptaga mera till redowisning, än som frän wederbörande upbördsstallen sned bifogade Reversaler kill Riksgälds» Contoircr öfwerremikteraS: men att deremot ä den an» dra sidan, granffningen deraf, huruwida Vewillningen rätteligen ulgäkt och blifwit till Riksgälds-Contoiret remitterad tillhörde Kongl. Kammar.
Rättens Revision.
— Oaktadt en sä beskaffad uplysning har likwäl först omförmälde anmärkning ytterligare nagra gängoc blifwit hos Högloft.
Riddcrffopet och Adeln förnyad under förmodan att RiksgäldS-Conroiret ffulle finna tillfälle att tillförläteliggre utreda och uplysa huruwida kill Contoiret werkeligen influtit den ifrägawarande högst betydeliga skillnaden, emellan deni ofwannämnde sä kallade provisionel!-: förstag, uptague bewillnings. afgift för Socker, Alun, Krut, samt rätta beloppet der» Den 2 December.
ZV7 deraf; men dä denna förmodan warit förgäfwes, har siutcligen den urmäg mäst widkagas, att till ändamä» letS wirmande Lika Kongl. Kammar« Collcgii samt Kongl.
Kammar Rättens biträde.
Annu saknande den salunda lillförwäntande uplysning eller utredning, har jag derföre tagit wig friheten directe i Riksgälds-Csn, toiretS Kammar Contoir söka närmare underrättelse om sakens förhållande, men derigenom endast erhållit bekräftelse vä osman anförde af Conroirers Ledamot hos Riddcrskapet och Adeln gjorde rillkännagiswande, likwäl med den tillagde förmodan, akt Contoiret icke skulle blifwa i saknad af desi tillbörliga rätt, emedan i sadan vsörwänrad händelse, rättelse derutinnan bör winnås igenom den hos Kongl. Kammar,Rätten skeende revision.
Wid sä fatta omständigheter har jag för min del trott bäst wara, att lära ansta med min wida, re forskning af sörhällandek med vfwanomförmälde an» märkte ftlagkige upgifter af bewillnmgenS belopp för Socker, Krut och Alun, till dest de »fran Kongl, Kammar-Collegium och Kongl. Kammar-Rätten begärde uplyöuingar erhällikS och deraf cftarus, om och hwad i anledning deraf, än ytterligare mä blifwa tillgjörcndcs.
Men emedlertid och da likmätigt hwad sörberördt är, der blifwit updagadt att Riksgälds Contoiret, oaktadt desi ofelbara generella bestämmelse att upbära och redowisa hela bewillningS afgifken, likwäl hittills ansett sig endast tillhörande, att till redowisning uptaga de bcwillningö medel, som »frän alla wedcrbörande blifwit eller klifwa, jämte derwid följande rcversaler till Contoiret remitterade, men Deremot trott granskningen och revision deraf, huruwida bewillninqs asgiltcn bliswit wcderbörligcn taperad indrilwen och titt desi fulla belopp till Riksgälds Con? toiret remitterad , ankomma pä Kongl.
Kammar Rättens åtgärd och handläggning:
Dä det Munda mäste 398 Dcn 7 December. baswa warit och bliswa sä mycket osäkrare, hnniwida ifräqawarande afgift fulleligen risk Riksgälds Contoirek influtit, som ester hwad också kändt öli? wik de till Kongl. Kammar,Rätten inkomne räkenskaper, för fl're är ännu skola wara oreviderade, samt de för Krutbruken sedan iZOZ aldeles icke inkommit.
Och dä en dylik behandling med detta wigliga ärende otwifwelagligt mäste hafwa warit wäiiande, icke allenast dertill, att Upbördömännen här i Sraden för nagra är tillbaka uran Riksgälds Contoirers kännedom kunnat ädraga sig en balance as omkring 12 Tunnor Guld Banco, hwaraf troligen hälften om icke mera warit öewillnings medel; Utan ock dertill, att Riksgälds Centoirec desto mindre lgrsr funnit anledning tvid detta balance måls handterande, lära bewaka Csnioircts rätt, som likmätigt ordalydelsen uti "6 och 4 §:ne i iZoo ärs Be"wiilnings Förordning, del äligger Kongl. Kammar» "Csllegium, hwilkec efter instrnction och författningar "tillkommer inseendet öfwer Upbörds-werket i hela sin ''widd att enär af de ärliga berättelserne intages, dek ''restantier stigit till omanlig myckenhet, utan att nä» "gon giltig orsak af wederbörande blifwit tillkännagif"wen, genast genom Konungens Vefallningshafwande ''läka anställa restransakning;" — hwadan ock simell» gen händt, att sedan de högst obetydeliga tillgängar, som hos de brottsiiga Upbördsmänncn funnits gätt i mät, sä wäl de höare, som lägre EmbetSmän, hwilka närmaste inseendet öfwer Upbördsmännen tillhört, sä» som ock Uvbördsmännens Löftesmän, frän all ersätt» vings skyldighet blifwit af f. 0.
Konungen frikallade, samt Riksgälds.Lontoiret sämedelst, förnrodeligen ohördt, förlorat den uti merberörde Balance Summa inbegripne högst betydeliga Bewillnings afgift, sä blifwer ef» ter mm tanka as största angelägenhet, att tili befordran - Den 7 December.
399 dron as Riksgälds-Contoirets framtida säkerhet, vm VewilkningS afgiftens behöriga taxerande, indrjswande och öfwer remitterande kil! Contoir.t, nya anst lk r och förfartaingrr bidragande till mera ordning wid deria angelägna ärende warda widlagne och stadgade.
Och wägar jag i sädant afseende ödw-ukeligen förestå, det Bewillnings afgiften sä wäl wid taxeringen som in» driiningen och redowiSningen wid Lands»Contojren med flere wederbörliga ställen der den samma inflyter, h ic och hallik ina Mjas fran Slars eller undre medel, sami att salunda: i:o SärMde Taxerings Längder för sagde me, del föreg. 2:0 SärMde Debetsedlar utfärdas och wid Mende betalning qvjttcras. z:o
Upbördsmännen likaledes derföre afgifwa sär» ffilde Valauce extracier.
4:0 Lands-Contoiren eller andre Werk, som npbära och till Rlksgäldv Conkoiret aflämna Bew>l!ningS medel, deröfwer halla särMde böcker och räkningar. 5:0
Alt desta särskilda böcker eller räkningar, med alla dertill hörende verifikationer wid dct paföl» jände äretS ingäng lidi r och ä stadgad tid till Riks» gälds Comoiret insände-, samt 6:0 Akt wid Riksgälds Conloiret för alla detza inkommande dockers och räkningars revision, ett särskildt Contoir warder inrättadt, med sä tillräckelige tjenstemän, att revision ofelbart mä wid answar till görarp 4Oo Dm 7 December. görandes kunna wara werkftäld sisi inom 12 niänader ifran det räkensikaperne inkommit.
Men widkommande frägan hwarest. skeende an» märkningar Eola pröswas, samt wederbörande redowr« säre, dä sä nödigt finnes, till answar ställas, sä häller jag söre, att alt sädcmt hädanefter såsom hittils mä sörblifiva Kongl. Kammar Räticn tillhörande.
Nogsamt inser jag att oswanberörde af mig förestagne för» ändringar, i synnerhet frän början, medföra nägon tillökning uti wederbörande EmbetSmänS göromäl, jämwäl ock fordra nägon särskild kostnad, i afseende pä det i srägawarande nya Revisisns-Conkoiret.
Betraktelsen häraf, skulle också rilläswsntyrs söranlätit wig att innehälla med meranämnde förflag, om jag ägde förhoppning, att behoswel af Riksgälds Contoirec sn -rligen knndc uphöra; men dä beklagekigen förhållandet ar twäckom sädant, att delta Werk j länglig rid fordras och mäste fortfara, och dä jag tillika tror, att den ordning jag tillstyrkt, och den säkerhet om Con» toiceks inkomsters behöriga ingående, som derigenom mäste winnås, Eola i fin mohn bljstva bidragande till möjligheten as Riksskuldens skyndsammare afbetalning och en deras stuteliqcn följande möjlighet för delta kostsamma Wsrks »Hörande; fä har jag summ mig icke böra läka förberörde betraktelse eller betänklighet hindra mig fran denna min wälmenre framställning, och det sä mycket mera som denna kostnad, skulle genom emploijerande as de Embetsman, som finnas pä expectance Stat, mäckeligen kunna minskas.
För öfrigt mä ock flutelrgen icke obemäldt lämnas, hurusom merberörde of
Mig söresiaqnc anstalt eller förändring, esker min Sanka, icke allenast synes winna styrka derutaf att is srägawarande till Riksgälds-Corttoirek inflytande
Be» wills
Den 7 December. 40» r winninge medel, sta, under Riksens Högloft.
Ständers disposition, men de sä kallade Statsmedlen deremot under Konungens; man ock medför den fördelen wid upstäende srägor, om nödiga uplysningar rörande förhällandet wid förwaltningen och redowieningen af sagde Bewillningsmedcl, Riksens Ständer dä äga rättighet, att utan omgäng genom anhällan af biträde frän Re, getingen, direkte frän Riksgälds.Contoiret flike uplysningar eller förklaringar äska och infordra.
Remitterades till Stars Utffortet.
Sedan Herr Grefwe» och Landt-Marskalken tillkännagifwit alt Nidderffaper och Adeln t eftermiddag kl. 5 ffulle samlas till ett upläsningsplenum, hwarwid ingen discussion ffulle förefalla.
Ätffiljdes
Ridderffaper och Adeln klockan Z till 2» In krotocolli A. 6.
LilvsrslolPs, ThorSdagen den 7 December.
Plenum kl. 5 eftermiddagen i Uplästes följande:
Utdrag af Protokollet hållit hos Högwördige Preste - Ständek sven 8 2 Rowember ^8^9» S. D. Preste-Ständet biföll till alla delar hwad Riksens Högloft.
Ständers StarS.Ukffott Uti MemoFjerde Banvet N:o rial 4V2 Den 7 December. rial af deri 17 dennes hemställt, i anledning as Herr Friherre kuöbeclrs förslag, att inom witza Prv» vinccr urrätta, förlägga och underhälla 1,000 L 1,200 Man Soldater utan Kronans synnerliga kostnad, och pä det sätt att Kronans odelbara Parker och Allmän, ningar m. m. skulle till detzaö underhäll och boställen omvändas.
Hwilket skulle de Respective Medständen samt Stats-Ulffoctel wördsamt och wänligeu meddelas. k7r 8us>ra. Lx?rotoco!Io I.