Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Reuter»IrSlck hwarUti föresiäs at!, till förekommande af de 0 ä^enheter och det lidande som förorsakas de Skattskylldige derigenom, att den Saltpeter, h ilken, i chljd afÄongl» Förordningen den 6 October !8or stall af bwarje HemInan ä Landet till Kronan lewercras, ehuru ej förfalffad, Dock i anseend till den blandning at sa ta och fett som hen samma kan innehälla, blifw-t förkastad och i Upbörd-n Zcke ewottagen, en underdänig anhållan bos Kongl. Mai:k Lor^e göras, att all Saillp iter, soM ej bli'wit förfalstad eller uppenbarligen uti tillwerknmgen wärdslösad, mätts lutan klander emottagas: Fifwen som ock att, till SaltPcteretlllwerk> lngen^ i Riket widare uppmuntrande kil"»
Le stadgas: att betalningen för den Saltpeter, som tvid Le ande alt- Auctioner crbiudes och sed n i sölje deraf kommes ack l!
Nereras, skulle emot Upbördsmans quick» af Kronofogden iLrtm liquideras; samt att Kronan, genen; - Dsn Z4 Aprik, ZoL mom ett utsatt lönande pris försäkrade alla Mwerkare »Ni beständig afsättning af deras Saltpett r, hwilken. wch samma tilli älle skutte emotstagas och pä lika fält Liquides ras. 2-0 Af Riksdagsmannen 8örze!^Ln8«»n, /rnllors ^8s«» ,on, t)I, l lllsn, ^r>8krz;nn, klrrc ksuln^on, L,ngt dkicls^zon, L ie 8ven^c>n och OI.
Lott re, hwarutiunati prkas, att, litt n gon lättnad i de bördor, svin tungt tryr.Ä !a he>> genom Kriget marmcche jordbrukaren, äflven StekB bernes Borgare och Iam wäiiare mätte äläggas, alt, r nion af deras Slads-jords widd och godhet» deltaga Ml Len atta Hemman ä Landet åliggande Saltpeterstatt. z:o Af Riksdagsmannen ?.
Oxelberg ?:-vn., som till Riksens Ständers vfwernmgan e och granskning öf.verlem» ri r och recommendrar ut af Herr Expedition^ - Secr> te^ rarcn Ll,rt bt. ScbooNllnir afgifwit Memorial, i 'ne alran» de förslag att Saltpeter-tittwerkr,na och li werer ng ichs mera n ätte, säsom hittills, blifwa »ägon jordbru et gande Skatt, utan saltpeter för Kronans rakmM Wil dsrt.tt upprättande Lador L»"'werkas wih de större Rikets Etäder, hw rest dertill högst tjenlige ämnen säsom Gat» sopor och afstradrn, kchk- och. lergrus » Byk-elle urlakad Asta samt spillning este krcatu till öfwerkkö. finnas pä Lullgärdar, i Bondqwarter och. § laglarchus; Förmodande Herr Expeditions-Sccretera e , att om Riksens Ständer till samma f-nllaq nu wilie ansiä någon fond- inrättning gen sedan chu-tte, i anseende till den deraf falla de winst, utan nägot widare tillstött sjelf bära fig, samt Riket sas medelst kunna ö ses med tillräckligt Saltpeter. 4:0 Äfwrn af Riksdagsmannen p, vxeld-rg ?r»v«, snnefattande bifall till Hckr Expeditions - Secreteraren SLboerdln^-- förenämnde förslag samt förord för ett det samma ätföljande afEhemista S-lpsnhiaten i Kongl.
Bergs» Coll gium , -dsn bernia? författadt Project till Klars, fliten dylik Saltpeter-Fabriques anläggning. ttkstmtet, som wid Sfwerwagande af Le genom befiMemorialer sälunda wäckte frägor, först ingätt i granst» »ins af RrksdagsNannrn 0»-!!-°^ KroiectvM förändrinH i grM 9Z2
Dcrr 24 Zlprik. i grunderne för hela Saltpcter-inrättningenZ bcständ samt der genom de bifogade förslagen uppgifne fakt, att medelst ' vä Allmän bekostnad ivid de större Staderne anställande "tilliverkningar förse Kronan med behöfwelig Saltpeter, har wäl, i anseende till saknad af de närmare och egenteligen Chemiffe kunskaper, som för bedsmmandet af förstasets anwändbarhet erfordras, icke kunnat i nägon fullständig pröfning deraf inga; men anser betänkligt, att, pä satt i Memorlalcrne yrkas, pä kronans bekostnad tillstyrka en inrättning, hmars fördelaktighet ännu icke ar bestyrkt och till hwars anläggning kostnaden icke ens i lyinsta matto bliftvit uppgiswen, dä dcrigcnem Kronan i och med der samma skulle frankännas iren rättighet hon nu äger till Saltpeter- Uppbörd af alla hemman i Riket, för de» blott till äfwentyrs lyckliga utaäng af ett ännu ej pä erfaren! ctcns sakra grunder fotadt företag; Och det ur af sadan anledning
Utskottet ej eller anser sig kunna till det upglfna fösflagct tillstyrka bifall, dä dessutom, efter Utskottets tanka, den af Kongl. Mast i likhet mech Riksens Högloft.
Ständers tvid 1800 ärs Riksdag afgifne önskan, är rgoi den 26 October utfärdade Nådiga Förordning, rörande Saltpeter-tillwerknmgen i Riker, i allo är grundad vä bäde billighet och rattwisa- Utffottet kan harwid dock icke dölja sin önskan, att fä se det uppgifna förslaget af nägre enffilte satt i wcrkftallighet, dä den, efter de gjorde uppgifterne, deraf till ättvciityrs hlifwande fördel kunde beräknas, och dessutom den private som dermed kom titlwäga, om det samma werkcligen more fördelaktigt, lätt kunde förse bäde Kronan och dess Leverenteu» rcr med Saltpeter till ett drageligt pris.
Widko mmande dernäst det af Hr Lfwerste-Lieutenantm Reutcrzliölä gjorde yrkande, att, utan afseende pä de oarter afsalta och fett, som >Laltpeter, efter jördens beskaffenhet, i mer eller mindre nion kan innehälla, all Saltpeter, som ej blifvit förfalskad eller uppenbarligen uti tillwerkningcn wärdslösad, mätte utan klander emottagas; sä inser wäl Utffottet ä ena sidan, lika med Herr Ueuts^kölcl, nödwan-ighcten af en mindre noga granskning af den Saltpeter, som i Riket kan äsiadkomnuis, sedan, genom Finlands förlust, tillgängen derpä blifwit betydcligen inffränkt, rv. annars Kronan stall deraf erhälla den mängd, som erfor -
Den »4 April, Srfo^dras, men afven ä den andra, att det more högst »billigt om Kronan fl ille -vara flyldig i sin upbörd emottaga en felaktig och fanste icke utan en ny och kostsan?
beredning till andan,äler duglig wara, hwaftzr^ ock Mskvts tet, med af>" ende ä bägge este omständigheter, ansie he öfwerklagade olagens eter bäst kunna afhjelpas decigerrom, att w!
' .«tpeter-flattenL leswererande en sädan person kunde w-ua närwarando, som agde de Chemiffe kunflaper, hwilka för ert pä sa ra och Wstenflavliger grunder bygt omdöme om den lefwererade Salrpererns halt och godhet aro erfors! rlige; dä all Saltpeter ', som ef more förfalflad eller-uppenbarligen uti tillwerkningen wärdss lösad kunde warda pä det sätt ewottagen, att i förhästanLe till dest olira godhet ett > örr^ eller mindre qwantum räknades pä Lispundet , sä att Krsnan derpä icke i nao gon mon blefwe lidande Hwad widare angär den wäckte srägan om Stadsjvrds Deltagande i Saltveter-flatten, sä och ehuru Utflyttat si'n« ner, att sedan den ömniga tillgäng pä Saltpeter , son? ifrän Fi land fordom kunde päräknas,nu mers förswun» nit, och det således more ange'ägil att winna ^sättning för dna förlust, samt, af sadan anledning, för sin del skulle anse för det Allmänna nyttig?, om <Fkadexne, lika »ned Landet, för sin iord deltoge ! Saltpeter-ffatten.; Dock som dett ärende, säsom en b flatcnings krägg, icke tillhörer Allmänna Besivärsroch Oeconomre-UtfloNets handläggning, sä anker Mflottet sig icke tillständigt, att derhfwep något närmare Utlåtande meddela..
Beträffande sedermera de af Herr öfverste Lieutenanten k, uter-chSlc, äfwen siotde yrkanden , att betalnins
Hen f»r dey, Saltpeter som, tvid dr anbefqsie Wcfionek tzrbsndes r ch sidan lesser eras, mä te emot Uppbördsman^ Luitto af Kronofogden i Orten liguideras, samt att Kronan genom, ett ursatt lönande pris försäkrade all» Mwerkgr?
om beständig afsättning af deras Saltpeter, sä kan Rtflottet, hwad första omständigheten angar, icke tillstyrka bifall hill det förestagna liguid rtions-sättet, hwik» fet skulle i redowisuingen för KroNpsogdenS-Uppbörd efter sttflottets tanka medföra mycken widlyftighet och kansta Hichasi föranleda till oredors dL Utffottet deremot anser §Z4 Den 24 April. lämpcligast, att sSsom hittills skett, betalningen för lefwererad Saltpeter emot Upbördsmannens Ouitto eller Wignation erhällcs i Landt-Ränteriernc, rar Leveranteuren winer.'igen icke är nödsakad alt sjelf infinna sig, enar betalningen ändä kan uttagas af hwcm som halst i anledning af Quittcncet; Äfwensom ock
Utskottet för sin del ej finner anledning att tillstöka utsättandet af ett lönande Pris för tillwcrkare, hwarfvre Kronan skulle lösa all deras Saltpeter , dä sädant more. ett twang pä Kronan som ej binder tilliverkarc, hwilka, enligt ofwanberörde igor ärS Kongl Förordning, aga rakt att transportera och falja Salpeter hwarest och till bwilken de behaga, och att deremot äter ä andra sidan såsom en motswarande skyldighet älägga Saltpeter - tillwerkare att lemna hcla deras till» werkning till Kronan - utan rättighet att något deraf särskilt behålla eller afyttni, anser Utskottet jcmival skulle blifwa för dem ett tryckande Onus.
Slutcligcn har ock Utskottet- i anledning af gjord anmärkning, att en Hcmnians-ägarc, som bör lefwerera Saltpeter- möjeligen skulle kunna andra gängen sä erlägga sin skatt, dä-sedan han till betalnings erhällande aflemnat det Quittcnce han öfwer skedd Lcverance erhällit- icke i sin äga hafwcr nägot bewiö deröfwer att han sin skyldighet i detta afseende sig afbörda! - för sin del welat till denna olägenhets afbjelpande, wördsammeligrn tillstyrka det stadgande: Att wid Saltpeters lefwererande den ffattjkyldige mätte nied sig hafwa twenne Ncversalcr af samma lydelse, hwaraf det ena komme att gwarstanna hos Upbördsmannen till hans verification och det andra, med ätecknadt Ouitto äterställas den lefwereraiche jemte Asiignation pä den framdeles undsäende betalningen.
Hwad Utskottet sälunda hemstält underställts widare -Riksens Högloft.
Ständers egen granskning wördsammeliTen.
Stockholm den I April igro.
Riddcrffapets och AdelnS Ledamöters wägnar I o k. 6.
Oxenst^er». »L Den 24 April. 938 Pä Högwördige Prcstc-Ständets Ledamöters wägnar t: u r 1 ff 0 k. X n ö 8, Pä Wallofl. Borgare-Ständcts Ledamöters wägaar L. ff. 8 c Ir ö a Ii e r r.
P3 Hsdcrwärda Bonde -- Ständets Leda» möters wägnar L.
Ericsrom. dt. kiöäelkur.
Justerades Pleni-Protocoklet för den sz Mars eftermiddagen.
Legerström kuäolpd, begärde harwid l anled» ning af Riddarhus-Fisealens honom gifne swar pä hans tillkännagifwande att Ztiddarhus-Fifcalen, wkd den. den 2Z Mars förcfallne första voteringen om friheten att göra Fidei-Cornmistcr, icke jemte numrorna upropat alla namndet mätte till bestyrkande af denna nygift, de Riddcrstapets och Adelns Ledamöter höras, hwilka under uprspandet sutto wid Landt - Msrstalks bordet.
Herr Grefwen och Landt-Marssalken tillkannagaf, att nägon af desia Herrar nu icke more närwarame och förmodade att sedan fåken nu worc förbi, denna omständighet mä hända kunde anses säsom indifferent.
Grefwe O« is Osrllie yttrade ffg likaledes anfe nä^ gon upplysning häröfwer wara likgiltig, sedan rättigheten «tt göra Jidei-Commister ändä wore nu mera förlorad. §ZF Dm §4 April. friherre Osterström yikade att hans bsgärsn t Kssft Lall mätte för hans räkning intagas i ProtscoLct.
Högloft'.
R-dderstaptt Zch Udcln Ztskihches Klockan Zt Is llclsw l?rotygolli A- E, Liiv<?ffktv!§E Onsdagen den 2S AprG Vlenum kl. ro f, m<> ^ ZusterakeZ följande» ^ Utdrag af Protokollet, hället l Högloft.
NldderssapM och Adelns Plenum den 24 April l8r2. S. D.
I anledning af derom genym Herr Grefwe^ «ch Landt-Marstalkcn gjord proposition, beflöt Högloft.
Nid? tzerskapet och Adeln, för sin del, att tiden till Riksens Ständers näfta sammankomst, skulle i Riksdags-Beflutet -,t.ll den 1 Septtnner >r izrz utsattas; Hwarrm de öfrige Respeetive Gränden ge/om Utdrag afProtocollet män?
lli^en skulle underrättas.
Vt suxn», S. D. Dä wiL företagandet tift slutligt afgörande afl Allmänna Beswärs- och Oeconomie-Utstottets den ii Ar> gust! föllidet är pä bordet lagde Protocous-Utdrag af den G Zulii samma är. rö rude tillätelse för Städerncs MaZistrater, att under titel Fribref, ut n afgift till Kongl. Maj:t och Kronan, med Posten lä afsända alla de Skrifter oÄ Handl agar, hwilka i och för deras Embeten tzll «n eller annan
Lrt böra afgä,'den upplysning erhölls, ML detts mäl redan genom Riksens Ständers KeM sfs WM Den 25 Aprkk. wer Bcwillnings- saint Allmänna BeswärsrschOccononuelitskottcts Betänkande, rörande Postinrättningen i Riket more hufwudsakeligen afgjordt, fann Högloft, Ridderskapet och Adeln, att nägot särskildt Beslut öfwer hesta ämne icke widare ware af nöden:
Och skulle de öfrige Respecti» ve Standen genoin Utdrag af Protycollet härom wänli-r gen underrättas.
Ur -myr», S. D.
FöredrogZ till siutligt afgörande Allmänna Be? swärd-och Lecononiie-UtffottetS den ritte Augustii förlidct ar pa bsrdet lagda Protocylls-Utdrag af den 2. i samma mänad, i anledning af wäckt fragg angäende tillsättande af-en Provincial-Läkarc pä Hland med Lön af Stats-iverfet; Och fann Högloft,,Nidderffapet och-Ädeln, att dä StatsRegleringen nu wore fulländad, äterstod till befordrande af detta förstag ingen annan utwäg, än att dets »inia r underdånighet öswerlemna till pröfning af Kongl.
Mante som ensam more i ständ att till hetta för Oland wigtiga ändamäls minnande, utse nödige utwägar; Hwarom de öfrige Respeckive Ständen genom Utdrag af ProtocolltzL manligen skulle underrättas, l-tt svpra, , Föredrogs ä nyo Allmänna Beswars- och Oceonomies Utffottetö förleden gärdag pä Bordel lagda Betänkande, angäende Saltpeter-cillwerkningcn i Riket.
Herr KeutslskLIllz Larl OrrstAk, uppläste till Prokocollet följande:
Oeconomie-Utskottet föresiär akt en Chemist ffulle waria närwarande wid Saltpetcr-uppbörLen, utröna dest halt'; det torde 1:0 blifwa dyrare för Kronan än förlusten af »agra procent.
2:0 skutte det gä mycket längsamt att profma nmnga partier, samt Z:o äro de fteste Leverentcurer ej Che,- mister, och säledeö i full okunnighet om dem skedde rätt eller ej.
Jag tror att den Chemiffe undersökningen ej bör widtaga förr an wid lefweringen frän Kronan till krutbruken.
-Wedcrbörande aro kännare att kststna pästa stu rätt.
Om nägon Saltpeter innehäller öfwer :6 Procent »arter, sä kan en annan innehålla mindre, dä desse blan§ das yZF Den Lg Äpr-ift
Las tillhopa och sedan profwas, torde Kronans förlust Llifwa för stor. Zag har för min tillwcstning nvknak förutwarande Kronans Werkmästare, och byrde säiedcs förmoda, att hen med noggram-et bereoes.
Jag weL likwist att dcn a^erkengen innchäucr nägot mer jätta och fett, an de i6 -a-ocent Krutbruk n manligen bcstä.
DcL ar jordens egenskap och kan ej fvrekomrnas; om nu Kron nan a deste irca zo Lispund ärligen skulle föclora nägra procent, sä Wänne det ej är bättre att .n liken förlust nidkännesz an att ingen tillMrkas; säkerligen underkastar jög mjg ej widare walbehaget wi^ antagning sedan jag nu uti tre är efter hwaran dra mast gä till Kongl.
Ärig-s-ftollegium med klagomä! uppä Uppbördsinan och Landshöfdingen.
For oe ellgen niatte det intet warit
Ko» nungens och Rik-ens Stunders tanka, alt denna gärd skulle alltid lösas med penningar, utan att i dest ställe Hemmansäga e sjelfwe stolle uti smätt producera Saltpes ter; dertill äro alwen underrättelser kemnade, mensen ärligen aftagande lefwer-rinqen in natura torde bewisa att lewererings-sätftt är felaktigt, och att dymedelst intet ans damälet wi- nes.
Att utsatta nägra principer lill upmuntran för Satt» peterttillwei kick-gen kror jag wara öfwerflödigt, emedan om det skulle suponeras att en concures ce kunde äga rum, kan äkwcn fruktan uppstä för bristande afsättning.
Derr största uppmuntran är en säker afsättning och en lönande betalning, hwartill kommer ett heqwämt betalningssätt, Utstotret har afstyrkt mitt förslag, det Tillwerkarc skulle af Kronfsgdarne blistwa betalte för Uppbördsmans Salta peter-qujttcncer.
Dä K>o fogdarne redan bafwa en liqui» för den Saltpeter, som uti gä-d lemnäs, inser jag intet hvilken oordning kunde
Mia, om de betalte all Saltpe» ter, och i stället för penningar insände till Räntericrne deste quitanxcr; Förmodelig» n lärer fä eller ingen gö tt stg den mödan och kostnad, att för en liten quantite t,stom han kund-' willa tjstwerka och hafwa att föryttra, resa stea ra Mil till Landshöfdingc-Rkfidencet, eller ock der hafwa kommistionairer, som ock ej afföper utan kostnad.
Att me »varande Författning ej uppmuntrat Saltpeter - tillwerks ningen, lärer wara sa?'m-nigt; att uppmuntran crfor» »ras till ernäende af detta Rikets stora behof, är oeZ motsägeligt.
Dm Le, som Oeconomft-Utstottst för- flär^ Hrrnni» dertill förtlnleda^ bsrvertewnar. zag till Niddersta - Den 25 Aprik. §3^ Hets och Adelns uplysta pröfning.
Sedan detta sä wäl
Llcconvmic- som Bewillningcmäl, kommit ti-r Riksens Stan» ders öswerlä agnina, torde ock fordraö att dit ernär möje» ligaste fullständighet.
Herr KeutersllKM utbad sig munteligen fä tillägga, «tt det föreflagnr Reversalet wvre ett Onus.
I hans
Ort upprördes aspsten pä de wanlige Deb.tscdlarne.
För L'rigt hemstälde han, om icke, nar det more nu sä längk lidit p Rik-dagen, detta Mäl sunde fä hwrla, för arL wid nasta Riksdag afgöras» Herr Krefwen och Landt-Marskalken g'orde derefter Proposition lill bifall pä Utskottets betänkande dwilken med Okej beswaradcs; hwaretter Herr Landt» Mar stal ken frägade om Ridderjkapet och Adeln ansägs de gjo de anmärkningarne af den bestaffenhet, att de hindrade Betänkandets antagande, sä att drksamma bordo till Utskottet äterremitteras.
Ropades 2*.
Föredrogs § nyo Friherre vmssobrmsz, Zcbering, forleds Ne gärdag pä bordet lagde Memorial, rörande nägre tillägg till Instructivncn för Aiddarhuk-Directionen.
Herr Kotblie-b, Larl kreäric.
För den upplysning Herr Friherre ldo^nbsrie, i sitt nu upplästa Memorial, behagat meddela om den markward ga orsake", hwarföre Ridderffaptt och Adeln wid 1786 Z>s Riksdag beflöt aft Herrar Riksens Råd icke skulle fä mäkjas till RiddarhusDirecleurer, är jag pä det högsta förbunden; men jag tror att detta egentclicp n icke hörer till fåken, och att Herr Frjherrens anmärkning emot den r §. af dcu bifallna Jnstructioncn för Riddarhus - Directionen desi» tltom icke ar sä aldeles grundad.
Man kan wäl inwända, «tt dä principen för Ridderskapets och Adelns representation inom sig ar
Ä lernas älder, bör samma förhällande iakttagas mellan Riddarhus-Directeurcrne; men dä Ridderskap pct och Adcln fattade det beslut, att Ri-dörbuö-Dirsctis ve» - 940 Den 2Z April. nen skulle besia af 7 Ledamöter, bland hwilka ett börde wara honoraire, war meningen wisterligrn den, att dett honoraire Ledamoten skulle äga främsta rummet, säsom en följd Äf Ridder stapcts och Lldelns högre förtroende, vch den omständighet, att han icke komme att uppbara ttägot arfwodc.
Begreppet vm hwad som stall utmärka en dylik honoraire Ledamot, mätte wara, att han stall innehafwa främsta, icke sista rummet.'
I anseende härtill amer jag Nidderstopcts och Adelns beslut, som den wärda snmärkaren klandrat, böra förblifwa oförändrade.
Hwad äter angär de tillägg uti ofwannämnde Znstruction, som Herr Friherre ldosenbsne önstat, i afseende pä Rewisorernes och Riddarhus-CancecllisterncS skyldigheter, finner jag för min del dem wara gransta grundade och antages lige, och igenkänner man äter wio detta tillfälle den starpsynta blick, hwarmed Herr Friherren uti saker as sädan wigt och beffaffenhet, som denna, altid uptäcker ds Minsta fel och brister.
Friherre l^snnerbeim, Hers lugnet.
Beklagade att han rörande detta ämne ej kunde wara af samma tanka, som den warda Ledamoten.
Han trodde alt ivid detta tillfälle samma ordning hörds följas, som wid alla andra, der Ridderstapcts och Adelns representation komme i sräga, att nemligen deir alsta efter nummern borde wara ordförande.
Herr Uotblieb.
Trodde att sjclfwa uttrycket honoraire Ledamot, som i Riddarhus-Ordningen förekomme, betydde ert företräde, som ej-, kunde bestä i något aNnat,- än att denne Ledamot borde wara ordförande.
H Friherre ldosenbsn?, ktcberinz, uplyste att r Riddar» Hus-Ordningen ingen annan term rörande den sjunde Ledamoten funnes, än att han skulle wara utan honorariu hwaraf ej den slutsats som Herr sdotbiieb anfört kunde dragas.
Herr kotblleb medgaf, att i sädant fall förfölle hans Anmärkning.
Undertecknad LUverztolpe, ^xel Osbrlel, förestog att m upgiften af andra Canccllistens skyldigheter ordet Lom xlekterg - Den 25 April.
x4r Hlettcra Gnealogierne matte fä utgå, emedan det more för d-nna Cancelli!? omöjligt, att rnsam medhinna detta arbete och ändamälet tillräckeligen winnås, när det före» firckwcs att han dorke hafva Cencalogierne ui.der sin wärd.
Herr Ercfwctt och Landt--MarjfalkeNgivrdehärefter proposition till bifall af Friherre ldod-endsve; förslag, med den förändring rörande ordet:
Lomplettera, som klifs wit begärd, hwilken med Ja beswarades^ Justerades Plcni-Protocollcr för dett e4, rb sch 2^ Marti!.
I anledning af sistnämnde dags Protokoll sch det därk förekommande beslut rörande räntebertkningen ä Allmän» tta Brandrörsäkrings-Werkcts uti RiksgäldL-Contoiret ins nestäende medel, yttrade sig Herr 8tr?!e, dill» willielm.
SoM jag icke hade t lls fälle att wara närwarande uti Högloft.
RidLerstap ts och Adelns Plenum, d8 det ämne ^förehadcs, hwarom Protokollet nu är justeratt, anhäller jag att deröfwet fä anföra mina tankar.
Zag bär altid trott, att emellan Contrabentcr andrs wilken aldrig kunnat gjöras gällande, an de, som ä ömse ffdor blifwik öfwerenskomne.
Dä Brandförsäkrings
Direcs tio nen hwarken wid det tillfäll-.- dä sörsta förbindelsen med Kongl.
Riksgälds-Directionen genom ,732 Ärs Reglemente ingecks o-t> hwilken stdermsra pä Riksgälds-Contoiret Llifwit öfwerflyttad, wid den Är igo^ träffade afhandling eller wid nägot annat tillfälle, förbundit sig att ä någon utsatt tid eller ester nägon wist tids upsägning ätertags sine uti Riksgälds-Contoiret innestäcttde medel, trodde iag deraf wara en följd, att nägon uppsägning icke kunde cvrot BrandförsäkringSi-Werket begagnas och att detsamma war Lerättigadt, att åtnjuta ränta pä sina penningar intillLest be blifwit till Brandförsäkrings-Contttret ätersiälde.
Om RikSgälds-Contoiret stolat befrias frän skyldigheten: att betala ränta för medlen, häller jag före, att enda uts wäger, hade warit den, som priwate personer., emellan an» 842 Den 25 April. wandel nemligen akt penningar blifwit för Brandförsä, krings-Werkets räkiung ä wederbörligt ställe deponerade för att af Brandförsäkrings-Dircctionkn derstädes lyftas.
Men da nu npkägning af Brandförsäkrings - Fonden stedt och Werkets
Delägare wägrat att antaga densamma för gällande, tyckes den deraf upkommande twist helt och hältet wara af beskaffenhet, att kunna wid »vederbörlig
Domstol afgöras, och synes mig, att Brandförsäkrings - Werket, dä Riksgalds-Contsiret wägrar att erlägga ränta för de medel, som uti Contoiret »varit innestaende, bord haft sig öp^'et, att utföra sitt pästäende wid Laga Domstol, vin Dels agarne funnit sig dertill befogade.
Det är denna min serskildta mening jag anhaller att fä uti Prvtocollet förwarad. Zusterades följande underdäniga flrifwelser till Kongl. Majit: ' i SLormägiigasie MerNädigste Konung!
Sedan Eder Kongl. Majit genom desi Hof-Cancellers Embete lätit till Riksens Ständers Stats-Utstott i nädcr vfiverlemna en afstrift af högstsalig Konung III:Z den 24 April 1774 till dä »varande Hennes Kongl Höghet Hertiginnan af Södermanland, nu mera Hennes Mant
Drottningen, gifne försäkran om Enkesäte och underhäll i fall Hennes Maj:t säsom Swensk Drottning blefive försatt i Enke-Ständ, hafwa Riksens Ständer, till betygande af deras underdäniga Vördnad och tillgifwenhet för Hennes Majsts höga Person och i grund af den försäkran , svin blifwit Hennes Maj:t vä ofivanbervrde sätt gifwen, till Desi underhäll bestämt och anflagit en Summa af ,Septivtusende Riksdaler Banco specie i ett för «llt, att ärligen npbara, i händelse Hennes Kongl. Maj:t ester Försynens skickelse Desi höga Gemål vfwerlefwer.
Jemte underdänig anmälan om bwad Riksens Stander säledes beflutit, anhälla Riksens Ständer i underdä«!Zhet, det täckes Eder Kongl, M-aj:t derom !
Räder för stän - Den 2Z Aprik. 94Z ständiga Stats-Contoiret till underdånig efterrättelse och behörigt iagttagande.
Sedan Riksens Ständer inhämtat närmare underrättelser om de kostnader, som af Stats-Werkets medel utgä till underhällande af Herr Landtmarstalkcns, Talemännens i Riks» Ständen samt Seereterarens hos Vonde»Ständet Tafflar, äfwensom till de sä kallade Ständens Klubbar, hofwa Riksens Ständer, till minnande af nägon minskning uti desse Stats-Werkets utgifter, ansett rättigheten till Laffels underhäll pä Stats-Werkets bekostnad böra wara lika, men Kke mera »vidsträckt för Bonde-Ständet än för de öfrige Riks-Ständen, sä att endast Herr LandtMarstal» ten och de trenne Talewännen mäga wid kommande Riksdagar upbära Taffelpenningar, hwilka ivid hwarje