Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Derföre liar ock hrukssocieletcn för berörde ändamål lemnat ett särskildt anslag.
Nämnde undervisning meddelas på så sätt, att eleverna jemte sina lärare tillbringa någon längre lid vid ett enskildt jernverk, der de erhålla öfning uti denria handterings praktiska del.
Till dessa enskildla jernverk kunna dock eleverna numera förflytta sig lika lätt från Stockholm som från Fahlun; och om undervisningens nyssnämnde mer speciela itel kunna de sålunda bibringas lika grundlig kännedom i Stockholm som i Fahlun, ty de hafva städse sökt denna undervisning vid hruk och masugnar, som understundom varit ganska aflägset belägna från Fahlun.
På dessa skäl har brukssocieleten kommit till den öfvertygelse, alt bergsskolans förflyttning till Stockholm och förening med Tecknologiska institutet skulle vara lör undervisningen lämplig.
Med mycken ifver hafva ock personer, hvilka böra kunna anses vara kompetenta att utlåta sig i ämnet, — deribland nuv:de föreståndaren lör skolan i Fahlun, Professor Eggertz, — förordat ifrågavnle flyttning.
Afven det
Tecknologiska institutets styrelse har uttalat sig uti enahanda riglning, så att man kan säga, det alla personer och auktoriteter, som kunna bedöma frågan, ansett mest lämpligt att denna undervisning flyttas till Stockholm.
Vid denna frågans ståndpunkt kunde man icke förvänta, det hvarken hos enskilda riksdagsmän eller Slals-Utsk:t någon motsatt öfvertygelse skulle bilda sig.
Man kunde nemi. väl icke förutsätta, att nyssnämnde Utskrs-ledamöter skulle tro sig bättre förstå denna fråga än de sakkunnige personer och auktoriteter, hvilkas utlåtanden redan af mig blifvit åberopade.
Detta kan således icke hafva varit det skäl, som vållat, att Stats-Utsk;t afstyrkt saken; utan skälet måtte väl hafva varit det, att Utsk:t icke ansett nödiga medel för ändamålet hafva varit att tillgå.
Under förutsättning af sistberörde skäl, kan man icke annat än beklaga, att just i detta fall en sådan åsigt gjort sig gällande, då nemi.
Utsk:t vid så många andra tillfällen funnit utväg till medels anskaffande, samt att Utsk:t sålunda visat sig anse denna fråga vara af en h. o. h. underordnad vigt.
Uti denna sin förkastelsedom vågar jag dock påstå, att Utsk:t misstagit sig; och R. o. Ad. inser säkerligen att, då vi icke hafva mer än en enda offentlig skola lör denna näringsgren, det är af synnerlig vigt för staten att upprätthålla densamma.
Märkligt är ock, alt, — då Utsk:t icke ansett sig böra förorda flyttningen, — Utskit likväl icke fästat något afseende på det för handen varande behofvet att iståndsätta de byggnader, som för ändamålet finnas i Fahlun.
Jemlikt hvad under diskussionen blifvit af Ilr Statsrådet Lagerstråle upplyst, äro dessa byggnader redan för 10 år 30 Den 3 Juni f. m. sedan utdömda; och de hafva under tiden icke undergått någon förbättring.
Det är sålunda ett oafvisligt behof, alt något väsendtligt i denna fråga åtgöres; och på det att Utsk:t måtte komma i tillfälle att tillse, huruvida icke någon skärf kan användas lör detta af K.
M. påpekade behof, får jag yrka återremiss.
Man har ansett, att Utsk:t icke visat tillräckligt intresse lör undervisningsanstalterna lör bergsbruket derför, att Utslct i denna punkt icke tillstyrkt något anslag.
Denna förutsättning af bristande intresse hos Utslct synes Dock egentligen grunda sig derpå, att Utsk:t icke till alla delar tänkt lika med de talare, som bär yttrat sig.
Verkliga förhållandet är dock, alt
Utslct visat sig hafva mycket intresse lör bruksrörelsen, hvilket Iliand annat ådagalägges utaf den utredning, denna fråga erhållit i I!elänk:t; men då många grundade anmärkningar framställdes mot denna 11;tilling, ansåg Utsk:t, att, enär ett bifall lill K. M:s Propus, i ämnet erfordrade ganska betydliga summor, det vore bäst att icke nu företaga denna fråga till omedelbart afgörande, samt att det icke föranledde till någon verklig skada, att skolan ännu några år fortgick i sill gamla skick.
Då likväl alla talare bär yltrat sig för återremiss, och då det kan vara möjligt, att några andra anslag, ehuru af Utslct tillstyrkta, likväl blifva af Stånden afslagna, samt att man sålunda vid elt närmare skärskådande kan upptäcka de för ändamålet behöfliga tillgångar, vill jag så mycket mindre motsätta mig en återremiss, som ett motsatt förfaringssätt säkerligen kommer att lydas derhän, att man icke hyser något det ringaste intresse lör saken.
Det något lifligare intresse, med hvilket lan dets modernäring vid denna riksdag blifvit omfattad, hafva några af de föregnie lalarne, vid denna frågas behandling, nästan velat lägga Stats-Utslct till last.
För min del kan jag dock icke finna något ondt ligga deruti, alt man nu andlligen börjat inse viglen deraf, att älven nyssnämnde näring i sin mån måste befrämjas.
Långt ifrån alt ett sådant förfaringssätt varit orätt, anser jag det tvärtom hafva varit i hög grad obilligt, att denna näring så binge fått slå tillbaka lör eli del andra näringar, som understundom med en nog tung hand velat göra sin företrädesrätt gällande och icke så sällan sträckt sina anspråk femligen långt.
För att befrämja anläggningen af tor dem behölliga verk äfvensom lör underlättande af dermed sammanhang egande transporter af varor hafva t. o. m. närboende jordegare mäst underkasta sig alt se sina marker dränkas af vatten, och sekelgamla strider med hänseende härtill fortgå ännu på åtskilliga orter.
Att vår modernäring jemväl hittills varit underkastad åtskilliga andra onera till fördel
Den 3 Juni f. m. 3i för andra mera gynnade näringar, lärer icke heller kunna förnekas.
Om nu, som man säger, bladet i någon mån börjat vända sig, tror jag, att deruti ligger en viss rättvisa.
Alt denna förändring likväl skulle gå derhän, att den skulle antaga skepnaden af hvad man kunde kalla en Nemesis, som drabbar de andra näringarna, skulle jag dock icke önska; och deråt lutar, enligt min tanke, Stats-Utsk:ts mesvr, att h. o. h. skjuta frågan § sido.
Hvad åter beträffar frågan om skolans flyttning, hyser jag visserligen mycken aktning för de auktoriteter, hvilka i ämnet yttrat sig; men saken är likväl, enligt min åsigt, icke så alldeles klar och ulredd, som det velat påstås.
Man får icke ensamt fästa sig dervid, att på det ena stället fordras 100,000 rdr lör en läroverkshvggnad och på det andra stället omkring 150,000 rdr för samma byggnaders islåudsättande; utan hör man älven hafva i minnet de öfriga med denna fråga sammanhang egande förhållanden.
Då fråga var örn den medicinska undervisningen, ordades här mycket om angelägenheten deraf att denna undervisning meddelades i hufvudstaden, och såsom skäl derför anfördes de rikligare tillgångar på undervisningsmedel, som här skulle lörefinnas emot hvad vid universiteten kunde åstadkommas.
Af enahanda skäl måste det icke vara sorn förflyttning al bergsskolan påkallas, ty svårligen lärer kunna påstås, att bergsbruket lämpligare studeras på Stockholms stengator än vid en bergslag.
Alt öfvertyga mig härom blir åtminstone ganska svårt.
Att det deremot för lärarne kan vara ganska angenämt, att mellan undervisningstimrnarrie få distrahera sig här i hufvudstaden, kan jag åter tenrligen lätt fatta.
Jag underställer eder, Mina Ilrr! huruvida det skäligen bör kunna antagas, att eleverna häst undervisas i den praktiska bergshandteringen der, hvarest det icke finnes hvarken stångjerns- eller kniphammare eller några andra för denna näring erforderlige inrättningar.
Det är visserligen en sanning, att man i Tvskhagarebergen spränger sten; men några grufvor hafva ännu icke der blifvit uptäckta. bergsskolan bör väl meddela den praktiska undervisningen i hvad lill bergshandteringen hörer.
Delta mål blir dock icke, enligt min tanka, på ett tillfredsställande sätt vunnet derigenom, alt nian ligger en eller annan vecka vid ett eller annat bruk.
På sådant sätt blir man sannerligen icke någon duglig brukskarl!
Kn längre tid erfordrar verkligen denna undervisning.
Uti en tid, då bergsbruket i vårt land stod åtminstone i lika högt anseende som nu, förlädes denna skola, eller moget öfvervägande och till följd af hrukssocitetens beslut, till den ort, hvarest den nu befinner sig.
Alven derom anser jag mig böra erinra.
Jag förenar mig med dem, som anhållit om återremiss; men hoppas att Ulsk:t måtte taga i noga öfvervägande frågan 32 Den S Juni f. m. hvad i afseende på den nu omliandlade institutionen må åtgöras, på det att icke vår bergsskola rnåtte Ii. o. Ii. försvinna i tecknologiska institutet, i stället för att der utveckla sig och vinna förkofran.
Sedan öfverliiggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast blifvit yrkad återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, Iramstiiilde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvartill svarades nej, oell sedermera propos. på återremiss deraf, hvilken propos. med ja hesvarades.
51:sta—58:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 59:de punkten.
Mörner: Sedan R. o. Ad. nu i vissa delar ändrat Utsk:ts förslag, tror jag alt man bör bifalla denna punkt, med Utsk:t öppen leinnad rätt alt jemna summorna till det belopp, som, i följd af R. o. Ad:s från Utsk:ts förslag alvikande beslut, kan blifva erforderligt.
, hilölls Utsk:ts hemställan, med erinran om iakttagande af de rättelser i hufvudtitelns anslagsbelopp och slutsumma, som påkallades af R. o. Ad:s från Utsk:ts förslag alvikande beslut. 60:de punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls. 61:sta punkten.
Vid denna punkt förekommer en mening, derom jag får säga, att jag verkligen icke rätt förstår, huru den skall komma alt taga sig ut.
Det heter nemi., att dessa medel skulle upptagas å C:te hufvudtiteln och utgå under titel: »kontrollen å bränvinsförfattningarnas tillämpning.
Förslagsanslag, » samt beloppet deraf upptagas till 4ä0,000 rdr, att utgå direkte af inflytande hränvinslillverkningsmedel.
Om det verkligen är meningen att intaga dessa sista ordalag i riksstaten, får jag tillstå, att det synes mig åtminstone vara något ovanligt.
Bland statsverkets inkomster blir naturligtvis slutsumman af bränvinsmedlen uppförd.
För alt likväl kunna, på samma sätt som hittills, verkställa de nödiga utbetalningarne vid kontrollen, tror jag att de här föreslagna ordalagen böra Den 3 Juni f. m. 33 böra bibehållas.
I landsorterna försiggå nemi. dessa utbetalningar innan hränvinsafgifterna redovisas och insändas.
Om åter dessa afgifter först skulle remitteras till Statskontoret oell kontrollkostnaderna först derefter utbetalas, befarar jag, alt sådant skulle leda endast till en vidlyftigare omgång och likväl icke medföra någon större reda i räkenskaperna.
På dessa skäl anhåller jag om bifall till hvad Utsk:t i denna del föreslagit.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , blef Utskits ifrågavide hemställan af II. o. Ad. bifallen.
62:dra och 63:dje punkterna.
Upplästes ett af Hr Lagercrantz, Garl Gustaf, ingifvet mern. af följide lydelse:
Med anmälan, det jag under 2 månader, räknade från denna dag, företager en resa till främmande länder, får jag vördsamt afsäga mig förtroendet att vara Bänkman, med anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill bifall.
Anmäldes och bordlädes Stats-Utskottets Utlåtanden: N:o 106, i ani. af dels K. M:s Nåd.
Propos. ang:de förändring och tillbyggnad af Kronans egendom N:o 4 å Biddarholmen, för inrymmande derstädes af Riksarkivets samlingar m. m., dels väckta motioner om anslag till en nybyggnad för Riksarkivet och K. Bibliotheket; N:o 107, i ani. af väckt motion ang:de förut varande arrendatorers företrädesrätt vid förnyad utarrendering af boställshemman ; N:o 108, i ani. af väckt motion ang:de upplåtande åt hemman inom Norrbottens län af mindre, Kronan tillhöriga jordrymder derstädes, emot utgörande af skogsränta; samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utkottets Betänkanden: N:o 118, i aid. af väckta motioner rörande undervisningen i elemontar-hiroverken och dermed sammanhängande ämnen; N:o 119, i aid. af väckta motioner om ändring i föfattnme ang:de handels- och näringsrätt. II. V. 3 3i Den 3 Juni e. m. Frih. af Ugglas.
Jas hemställer att Ekon.- Utskits Betänkm N:is 118 och 119 måtte uppföras på föredrag ningslistan näst efter Bevilln.-Utsk:ts Betänk.
På grund af den inom talmanskonferensen uttalade önskan att dessa Betänk:n måtte snart få förekomma, får jag anhålla om bifall till den af mig nu gjorda hemställan.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade bifalla Frih. af Ugglas’ förslag, att Allm. Besv.- o. Ekon.-
Utsk:ts nu bordlagde Betänkin N:is 118 och 119 skulle uppföras på föredragningslistan för nästa plenum efter Bevilln.-Utsk:ts Betänk.
Ropades ja. R. o. Ad. åtskiljdes kl. e. m.
Onsdagen den 3 Juni 1863.
Justerades protokollet för den 16 sistl.
Föredrogos och remitterades till Stats-Utsk:t K. M:s i f. m:s plenum ölverlemnade Nåd.
Sl:r: ang:de inrättandet af en pensions-anstalt för befälhafvare, styrmän och annat sjöfolk å Svenska, lill utrikes fart använde segel- eller ångfartyg, äfvensom machinister och eldare å sistnämnde slags fartyg; och ang:de rätt tör Biskopen i Hernösands stift m. m.
Doktor Israel Bergman att, vid afskedstagande, på rikets allmänna in* dragningsstat uppbära pension.
Den 3 Juni e. m. 35 Föredrogs
Snvo och företogs punktvis till afgörande StatsUtslcts d. 22 och 23 sisth Maj på hordet lagde Utlåt.
N:o 100, angtde regleringen af utgilterne under lliksstatens sjunde hufvudtitel. l:sta punkten.
Ilr Charpentier, Gustaf Reinhold:
Då jag tog mig friheten föreslå en löne-förhöjning af 150 rdr åt hvardera af Kammar-Col!:ii vaktmästare, ansåg jag verkligen denna min framställning vara grundad på billighet och rättvisa, enär denna vaktbeljening genom det nya jordeboks-kontorets inrättande har sig ett drygare göromål pålagdt än förhållandet i allmänhet är med vaktmästarne inom de öfriga embetsverken.
Då emellertid alla omständigheter gifva vid handen att ett framhärdande i detta mitt påstående vore ganska fåfängligt, vill jag icke vidhålla detsamma.
Deremot och då jag i min motion upplyst, att förste vaktmästaren ej, på sätt K. M. antagit, har förmånen af fri bostad, till följe hvaraf tydligt vore, hurusom K. M:s förslag, hvarpå Ulsk:t grundat sin hemställan, härledde sig från ett misstag, samt då jag afven påpekat vigten af en fortfarande löneskillnad mellan förste vaktmästaren och de öfrige, i anledning af ilen större ansvarighet, sorn ålåge den förres tjenst, kan jag ej annat än på det kraftigaste uppträda mot den sednare delen af Utsk:ts Utlåt, i denna punkt
Friligt mili tanke hade det varit vida lämpligare, om Utsk:t, i betraktande af de upplysningar jag gifvit, bade bifall t en löneförhöjning åt förste vaktmästaren, än alt i stället leda R.
St:r till inkonseqventa beslut, ty vi veta nemi., att en löneförhöjning blifvit medgifven åt både Krigs-Coll:ii och Sjöförvaltningens vaktmästare, hvilka båda åtnjuta fria bostäder.
Under såilane lörhållanden kan jag ej tro att R. o. Ad. lemnar bifall lill Utsk:ls förslag, utan i stället, i likhet nied mitt yrkande, åt förste vaktmästaren gifver samilia löneförhöjning, sorn åt de öfrige.
Jag vill visst icke jäfva den uppgift, sorn den siste talaren leinnat; men jag anhåller dock ali tå fästa uppmärksamheten derpå, att förste vaktmästaren i Svea Hofrätt, som har fullkomligt lika göromål och fört roende, som förste vaktmästaren i Ivauimar-Coll., blott har 600 rdr i lön.
Såvida man icke vill upprätta någon egen kategori för förste vaktmästaren i Kammar-Coll., tror jag således, att någon inkonseqvens ej skulle genom ett bifall till Utsk:ts förslag blifva begångeu. 36
Den 3 Jani e. m. Frih. af Ugglas, Gustaf:
Dä, enligt hvad Gr.
Mörner upplyst, förste vaktmästaren i Svea Hofrätt har 600 rdr i lön, liksom förhållandet är med samme vaktmästare i alla öfriga embetsverk, nian att de åtnjuta fri hostad, skulle, ifall en tillökning här koinnic i fråga, densamma gifvas uteslutande för den il'rågav:de vaktmästaren.
Jag tror således att Ulsk:ts förslag är väl grundadt; och får jag derföre anhålla om bifall till detsamma.
Först och främst får jag äran upplysa, att såsom Hr Charpentier anfört i afseende å uppgiften om boställsrum för förste vaktmästaren i Kam mar-Coll.
, ett misstag influtit i K.
Men i fråga om sjelfva saken, eller den ifrågasatta löneförhöjningen för denne vaktmästare, kan jag likväl ej annat än fullkomligt instämma i hvad Gr.
Mörner derom yttrat, och anhåller fördenskull om bifall lill Utsk:ts förslag.
Jag kan för min del verkligen ej dela de åsigter, sorn af de föregudo talarne blifvit framställda.
Jag tror nemi. att ingen jemförelse mellan förste vaktmästarne i Svea Hofrätt och i Kammar-Coll. kan ega runi, enär den sednare både har en större ansvarighet och mäste vara i beständig rörelse lill följe af att Kammar-Coll. är ett så stort verk.
Jag fortfar i milt yrkande, att förste vaktmästaren, då de öfrige hafva fått 500 rdr i lön, åtminstone må erhålla 650 rdr i lön.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, jttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Ulsk:ts hemställan oförändrad och dels bifall till densamma, med den förändring, alt förste vaktmästaren i K. Kammar-Coll. erhölle samma löne-tillökning som de öfriee vaktmästarne eller 50 rdr, så alt hela anslagstillökningen blefve 400 rdr; framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad, hvartill svarades ja. 3:dje och 4:de punkterna.
M. ej begärt någon löne förhöjning åt de ifrågav.de Ijenstemännen, får jag yrka afslag å den af Utsk:t i denna punkt gjorda framställning.
I anledning af hvad den siste ärade talaren sagt, ber jag alt få hänvisa honom till motiverna i min Den 3 Juni e. m. 37 motion.
Plan skulle då otvifvelaktig komma att inse, att denna löne-föriiöjning endast skulle godtgöra en begången orättvisa.
I allmänhet delande Frih.
Stjernstedts åsigt, alt någon löne-förhöjning ej hör ifrågakomma, annat än då K.
M. det äskat, tror jag likväl, att i denna punkt ett undantag kan oell bör ega rum.
Det lider nemi. icke något tvifvel, att dessa kammarskrifvare äro ganska träget sysselsatta, samt att de tillika hafva ringa utsigter till befordran.
Då man tillika tager i betraktande den ringa lön, 1,000 rdr rint, som de för närv.de ega, kan väl knappast ifrågasättas billigheten af den tillökning, som Utsk:t här föreslagit.
Sedan öfverliiggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag å Utsk:ts lörovide hemställan, framställdes propos. på bifall till densamma och besvarades med ja.
Det är visserligen förhållandet, alt detta förslag är kommet från enskild motionär och att det icke ens varit i Iråga hos K. M. Jag vågar likväl hoppas, alt, om Kammar-Coll. tilltrott sig kunna hos K.
M. göra eli sådan framställning.
K. M. derå säkerligen hade fri stat afseende, ty K.
M. har föreslagit och IL Sl:r bilällit en tillökning af 1,000 rdr i anslaget till gratifikationer åt e. o. tjenstemän inom så väl Civil- och Finans-I)ep:t-ns expeditioner som äfven Statskontoret.
Att de extra ordinarie tjenstemän, som i Kammar-Coll. göra t jenst, äro ännu mera befogade att komma i åtnjutande af gratifikationer, än samma tjenstemän i Statskontoret, inses lätteligen deraf att de äro i förhållande till göromålen högst (å, och att Coll. vid flere tillfällen måst förordna en person alt sköta 2 tjänster; och då nu de extra ord.
Ijenslemäniien i Statskontoret lått sig tillerkända en tillökning af 1,000 rdr, är den af mig föreslagna summan af 2,500 rdr ej särdeles högt tilltagen.
Under sådana förhållanden anhåller jag, att IL o. Ad., med afslag å Ulsk:ts hemställan i denna punkt, måtte bevilja det af mig föreslagna beloppet.
I likhet med den siste värde talaren, skulle afven jag, för det embetsverk jag tilhör, gerna se, att vi hade ett större belopp att använda tdl de extra ord. tjenstemännens aflönande, men, sedan K.
M. före riksdagens början behagat till samtlige embetsverken låta utgå en uppmaning, alt inom bestämd tid till K.
M. inkomma med framställning om hvad de i anslagsväg önskade erhålla, samt håde det embetsverk, sorn jag tillhör, och K.
Kammar-Coll. häraf begagnat sig, skulle jag tro, 38 Den 3 Jnni e. m. att vi få skylla oss sjelfva för det vi ej bättre tänkt oss för, och nu ej hafva annat parti att taga, än alt vänta till en annan riksdag.
Då nu den omständigheten tillkommer, att samtlige Collme fått, sedan Hr Charpentiers motion adäts, från K. M. emottaga en skrifvelse., hvarest en förändrad grund för ersättning åt vikarier blifvit framställd, hvarigenom dessa sednares ställning blifvit betydligt förbättrad, tror jag att denna fråga lätteligen må kunna anstå till nästkommande riksdag, till hvilken tidpunkt både Hr Charpentier och jag billigtvis få beqväma oss att vänta.
Jag anhåller om bifall till Ulsk:ts förslag.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. 0. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan och dels alt It. o. Ad., med alsing derå, skulle förhöja anslaget till gratifikationer åt extra ord. tjenstemän och vaklhetjening hos Kammar-Coll. från 1,500 rdr till 2.500 rdr; framställdes propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och besvarades med ja. 7:de—12:te punkterna.
Som äfven denna punkt saknar stöd af K. M:s Propos., får jag, i likhet med hvad jag förut yrkat, anhålla oin alslag å Utsk:ts Betänk.
Då kammarskrifvarne i Kammar-Coll. och Statskontoret förut stålt i paritet med hvarandra, anser jag också billigheten fordra, att, sedan de förra kommit i åtnjutande af löne-förliöjnimr, B. o. Ad. äfven måtte bifalla en löne-tillökning för kammarskrifvarne i Statskontoret.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. O. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels alslag å lJtsk:ts förovple hemställan, framställdes propos. på bilall till densamma och besvarades med ja. 14:de punkten.
Då It. o.
Ad. för en tid sedan bifallit ett Betänk, af Bevil)n.-l'tsk:t. uti hvilket Betänk, åberopades ett från Banken afgifvet förslå»» till kontrakt, ammie tillverkning af charta sigillala, hvarigenom kostnaden för denna tillverkning komme att högst betydligt nedsättas, förefaller det mig, soin om den af Ut»k;t föreslagna summan vore högre tilltagen, än Den 3 Juni e. m. 39 hvad behofvet kräfde.
Under sådane förhållanden anser jag mig brira föreslå, att H. o. Ad., med afslag å Utskds förslag, måtte besluta att det gamla beloppet skall komma att qvarstå.
Då erfarenheten från den förflutna tiden gifvit vid handen, att det hittills varande anslaget af 105,000 rdr varit alldeles otillräckligt, och då man tillika tager i betraktande, att detta anslag är ett förslags-anslag, hemställer jag, om icke lämpligast vore, att K. o. Ad. bilölle hvad Utsk:t härutinnan föreslagit.
Just derför att detta anslag är ett förslagsanslag, anser jag det vara mindre angeläget att höja detsamma till högre belopp än hvartill det skäligen kan komma att uppgå.
Då dessutom, som jag förut åberopat, omkostnaderna för tillverkningen genom kontraktet med banken blifva betydligt förminskade, inser jag icke hvarföre detta anslag blifvit förhöjdt, derest icke Stats-Utsk:t önskat komma i ännu större bryderi, för alt få debet och credit att gå ihop.
Jag anhåller fortfarande om afslag å Betänkd.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt FIr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ls hemställan och dels att B. o. Ad., med afslag derå, målte förklara, att förslags-anslaget lör stämpel-pappers-omkostnaderna skulle fortfarande upptagas till dess nuv:de belopp, 105,000 rdr; framställde Hr Gr. o.
Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och sedermera propos. på alslag derå samt förslags-anslagets bibehållande vid dess nuv:de belopp, hvilka båda propos:r med ja och nej i blandning besvarades; hvarefter propos. på bifall lill Ulsk:ts hemställan förnyades, och sedan svaren derå utfallit med flere ja jemte några nej, lörklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Utskds hemställan bifölls. 16:de punkten.
Jag har endast begärt ordet för alt påpeka det kolossala tryckfel, som i denna punkt insmugit sig.
Det slår nemi.
2,000 rdr i stället för 200.
Jag anhåller alt Uöglofl.
Ståndet behagade antaga punkten med rättelse af tryckfelet.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , bifölls Utskds hemställan, ined rättelse af summan 2,000 rdr till 200 rdr. 40 Den 3 Juni e. m. 17:de—20:de punkterna.
Utsk:ls hemställanden biföllos. 2t:sla punkten.