Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, yttrade, alt Stals-Utsk. val vore i tillfälle att, vare sig genom prot.uldr. eller sammanträde, meddela hvilket Utsk., det ansåge nödigt, motionens innehåll och sitt förslag, utan att särskild remiss derom beslutades; men då nu propos. blifvit begärd å motionens remitterande äfven till Ekon.Utsk., ansåg han sig härå böra framställa propos.
Ånyo föredrogs Gr. Horns, Claes Fredr., den 12 dennes på bordet lagda motion, om inrättandet af en allmän klubb.
Enär jag, i egenskap af Ridd.directeur, handlagt detta ämne, och det nu är 11 år sedan detsamma var ä bane; torde det tillåtas mig att i korthet nämna något örn sammanhanget dermed, alldenstund ensior del af de nu härvar. herrar då icke voro med, och tilläfventyrs icke känna förhållandet.
Det var vid 1828 och 182g årens riksdag, som R. o. Ad. uppdrog åt sin Ridd.direct.
, och de öfriga 3 Stånden åt sina Cnneelli-directioner att ombesörja anskaffandet afen tjenlig local till en samfälld klubb, eller gemensamt samlingsställe.
I anledn. deraf, gick Ridd.direct. i författning, om hösten 1333, om anskaffande af en sådan local, på det att den gemensamma klubben skulle kunna börja med riksdagen nästfölj. år i8>4- rectionen gjorde flera försök att skaffa local: man frågade sig för i Peterse'nska huset, här vid Munkbron, man frågade sig för hos Bryggare-societeten och Börs-directionen oell på ändå flera ställen, som jag ej så noga minnes; men det var öfverallt lika fruktlöst att kunna erhålla någon local, emedan alla voro borllofvade lill ordenssällskaper och dylikt.
Ordför. i Directionen, H. Ex. Hr Gr.
De la Gardie, gjorde sig särskild möda i detta fall, och lyckades att af Konungen få det nåd. löfte, att Konungen ville upplåta den stora salongen på Carl Xllljs torg.
Ridd.direct. inkom till R. o. Åd., under d. al Dec, i83J, med sitt yttrande i ämnet, hvari Diteet, gaf tillkänna förhållandet.
Detta project föredrogs inför R. o. Ad. på riksdagen 1834 d* 24 Ja,,o blef då bordlagt, upptogs åter den 3i Januari; och då man fann, att hvarken Ridd.direct. eller de öfriga Ståndens Canc< IJi-direct, lyckats att få någon local, blef resultatet, att saken försvann, då dervid icke något vidare var alt tillgöra.
Emedlertid, då det är onekligt, att ett sådant allmänt samlingsställe skulle hafva förmån med sig, hvilket äfven fle-e talare på f. m. ådagalagt, och då jag anser det huf\ulsakliga
Den 15 Februari e. m, vet, derigenom att i BorgareSt. den propos. blifvit väckt, att den s, k. gula salen på Börsen, som egentligen är betingad till BorgareSt:s klubb, skulle till gemensam klubb upplåtas, oell BorgareSt. beslutat härtill lemna bifall; tyckes intet lunder möta, att det project, som 1828 gjordes, 1111 kan gå i verkställighet.
Då jag tror mig veta, att BorgareSt. i dag beslutat ali för de öfriga Stånden tillkännagifva, det BorgareSt. erhållit en utvidgad local, som lämpar sig för en allmän klubb, och att della beslut i nästa plenum torde komma att bos R. o. Ad. anmälas; hemställer jag, att den nu föredragna motionen måtte få hvila på bordet till nästa plenum, då vi blifva i tillfälle afgöra densamma, i sammanhang nied det beslut, BorgareSt. i ämnet fattat. R. o. Ad. beslöt, att denna frågas afgörande skulle hvila till nästa plenum.
Föredrogs ånyo och remitterades lill Banco-Utsk.
Ilr von Troils, Emil, den 12 dennes på bordet lagda motion, ang:de förändrade bestämmelser i afseende på Svenska myntenheten.
Hr Rosenblad, Bernhard, begärde, att dess d. 12 dennes i ämnet afgifna yttrande, måtte få åtfölja remissen.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att sådant, utan någon derom särskild gjord propos., till följe af 49 §:tl Riksd. Ordn., ålåge Ridd.SecreCn att iakttaga.
Ånyo föredrogs Hr Cederschjölds, Robert Theophr., den 12 dennes på bordet lagda motion, ang:de ett tillägg i krigsartikl.
, 0111 ansvar för förman, som orätt nekar för den befallning, han i tjensten meddelat sina underhafvande, m. m.
Ilr Frih. o. Landtm, föreslog, att denna motion måtte till Lag-Utsk. remitteras.
Hr Gyllenhaal, Lars Herm.:
Jag ämnar icke yttra mig i sjelfva saken, hvarom motionen handlar, ulan blott uppehålla mig vid formen, anhållande att få fästa Lag-Utsk:s uppmärksamhet derpå, att denna motion icke får behandlas elter 87 §:n Reg.F. och 33 §:n Riksd.ordn., n. b. 1 morn. — 87 §:n innehåller: ”R.
St. äga gemensamt med Konungen "makt alt stifta allmän civil- och criminal- saint kyrkolag, ”och alt sådan förut stillad lag förändra och upphäfva.”
I öfverensstämmelse dermed innehåller 33 §;n Riksd.orda.: ”Lag-Utsk., bestående af 16 ledamöter, äger att, jemlikt 5 i och 87 §§:na af Reg.F., utarbeta de från R.
St:s pietila remitterade förslag till stiftande, ändring, förklaring el - 78 Den i5 Februari e. m. ”ler upphäfvande af allmän civil-, criminal- och kyrkolag, ”samt upptaga de i sådana ämnen R.
St. meddelade Konungens propos:r eller i R.
Sits plena väckta frågor.”
Sa långt instämma de bägge §§:ne; men nu kommer ett sednare morn., som lyder så: ”Under civil- och criminal-lag böra ”äfven förstås de delar af krigslagar och författningar rö"rande krigsväsendet, som äga tillämpning till medborgare ”utom Krigsstaten.”
Den af Hr Cederschjöld väckta motion afser icke något stadgande för medborgare utom Krigsstaten, utan sådana som tillhöra Krigsstaten, och i fråga om sådana lagar, tillkommer det Konungen alt ensam besluta; och har jag, af sådan anledn., trott mig böra fästa Lag-Utsk:s uppmärksamhet derpå, att i sitt blifvande utlåt, öfver motionen icke förbise denna omständighet.
Efter min förmening, kunna Ständerna icke annat än, om motionen verkligen skulle bifallas, framställa ärendet som ett önskningsmål hos Konungen.
Hr Cederschjöld, Robert Theophr.:
I anledn. af den anmärkning, som blifvit gjord mot min motion, alt den af Lag-Utsk. endast borde behandlas som ett önskningsmål, så får jag deremot protestera.
Jag får fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att en stor förändring i detta afseende skett, sedan grundlagen tillkom.
Det är sannt, att i grundlagen stadgas, att Lag-Utsk. icke tillkommer att handlägga andra delar af krigs-art:na, än de som äga tillämpning till medborgare utom Krigsstaten; men sedan denna grundlag stiftades, har 1812 allmänna beväringen tillkommit, och sedan den tiden tillhöra medborgare af alla classer Krigsstaten under en viss ålder.
På denna grund, tror jag, alt ämnet utgör en sådan del af krigsart:na, som bör förstås under allmän criminal-lag, och såsom sådant af Lag-Utsk., i vanlig ordning, behandlas; för hvilken behandling dessutom finnes det vigtiga skäl, att allmänna säkerheten, genom mitt förslags antagande, vinner ett, måhända af behofvet påkalladt, ytterligare skydd.
Att motionen bör utredas af ett Utsk., forde vara gifvet. 2 morn. i 34 §:n Riksd.- ordn. bestämmer följande: ”Vilja R.
St. hellre, än att tillsätta flera Utsk., remittera sådana mål, som till visst Utsk. ”icke höra, antingen till Besvärs- och Ekon.Utsk. eller ”lill något af de öfriga förut tillsatta Utsk., vare samma ”Utsk. pligtigt, att med dess utlåt., i enlighet med erhållen ”remiss, inkomma, och bestämme sjelfva ämnets beskaffenhet efter grundlagen, meri icke den hvarje särskildt Utsk. ”i allmänhet uppdragna befattning, huruledes ett mål, i enlighet med R.
Sl:s deröfver ti11hörande beslutanderätt, bör ”afgöras.”
Det är således onödigt, efter mitt förmenande, att nu tvista om ärendets beskaffenhet.
När Utsk:s betänk, kommer före, måste de! få den färg, beslutet nemi., som Den ii Februari e- m. 79 Sr grundlagsenlig!.
Jag til/styrker således remiss lill LagUtsk.
, utan vidare formaliteter.
Den upplästa grundlags-§:n säger: "mål, som till visst Utsk. icke höra.”
Är nu detta ärendet ett sådant?
Om det ej hörer till Lag-Utsk., såsom Hr Gyllenhaal visat, så lärer det icke höra till något annat, än till Ekon.Utsk.
Jag yrkar, för min del, alt remissen måtte gå dit.
Skulle R. o. Ad. likväl icke finna för godt att så göra, verkar det ändå ingenting på sjelfva målets behandling hos Konungen; ty det är klart, att frågan icke är af den natur, som allmän civil-, criminal- och kyrkolag, och att Konungen derefter behandlar henne.
Men jag finnér alltid betänkligt, att Ständerna behandla mål annorlunda, an deras beskaffenhet rätteligen föranleder, emedan det kan medföra försök att inskränka Konungamakten; hvilket jag vill söka hindra, och för hvilket jag ville varna det Högh Ståndet.
Uppå derefter framställd propos., blefHr Cederschjölds nu föredragna motion remitterad till Lag-Utsk.
Vid förnyad föredragning af allmänna Besvärs- och Ek on.Ulsk:s den 12 dennes på bordet lagda memorial ang:de ökad betjening, blef det af R. o. Ad. bifallet.
Remitterades till Lag-Utsk. R.
St:s Just.ombudsmans den 12 dennes på bordet lagda berättelse till R.
St. vid denna riksdag.
Hr Gyllenhaal, Lars Herm.: uppläste följande:
Vid sistförflutna riksdag beviljade R.
St. ett särskildt anslag till det på Degeberg i Westergöthland kort förut inrättade Landtbruks-institut, att utgå under loppet af fem år med 5ooo r:dr b:co årligen.
I sammanhang dermed, öfverlemnades till K. M., att låta vaka öfver anslagets ändamålsenliga användande.
— Till följd häraf blef ordentligt contract upprättadt med ägaren af nämnde egendom och institutets grundläggare, Hr Edvard Nonnen; — åt Hr Statsrådet och Commend.
Poppius uppdrogs, alt hafva högsta inseendet öfver denna inrättning, och den närmare tillsynen derå öfverlemnades åt en i orten organiserad styrelse, bestående af Landshöfdingen jemte tvenne possessionater.
— Huru inrättningen, under de snart förflutna 5 åren, fortgått och utvecklat sig, inhemtas af de und. berättelser, som Iir Statsrådet Poppius för hvarje år till K. M. inlemna!, och hvilka varit införda lili Sveriges Statstidning.
Och såsom sjelf ledamot lili nyssomförmälde styrelse, har jag ansett mig både pligtig och berättigad, att fästa R.
H. St:s lipp - 8o Den i5 Februari e, m. märksamhel på nyttan och nödvändigheten af inrättningens fortfarande bestånd och ytterligare utvidgning. K. M. liar, uti Dess nåd. propos. oin statsverkets tillstånd och behof, begärt ett ökadt anslag på nionde hufvudtiteln, stort 15,ooo rtdr b:co, att användas till ytterligare understöd åt institutet vid
Degeberg, samt inrättande af flera läroanstalter för jordbruket.
St. täckas bevilja detta, lika nyttiga, sorn nödvändiga anslag, anhåller jag vördsammast att få till R.
Sirs närmare pröfning och behjertande öfverlemna det detaljerade och fullständigt motiverade förslag till institutets framlida organisation oell utvidgning, sorn Hr Nonnen, efter föregången noggrann öfverläggning med styrelsens andra ledamot, Hr Lieutrianten O. Ramsåij och mig, med synnerlig omsorg utarbetat och till Hr Statsrådet Poppius nflemnat, och hvilket förslag derefter blifvit af Hr Statsrådet till K. RI. i und. ingifvet.
Under åberopande af detta förslag, — rnpd hvars uppläsande jag ingalunda vill trötta R. o.
Ad:s tålamod, — ta- ' ger jag mig friheten vördsammast föreslå: 1:0 ett årligt anslag af minst io,65o r:dr b:co, derunder inbegripet det äldre anslaget af 5,ooo r:dr, att uteslutande användas till landtbruksinstitutet på Degeberg, — med öfverlemnande lill K. M. att, hädanefter såsom hitintills, nådigst låta vaka öfver dessa medels ändamålsenliga användande, och i sammanhang dermed föreskrifva de villkor, åtgärder eller controller, hvilka, i sådant afseende, kunna anses vara af behofvet påkallade; 2:0 ett räntefritt lån till Hr Nonnen på tio år och emot inteckningssäkerhet i Degebergs egendom, stort 10,000 r:dr b:co, till uppförande och inredning af de ökade byggnader, som för institutets utvidgning och det ökade antalet af både elever och lärlingar blifva oundgängl. nödiga, — och hvaröfver ordentligt kostnadsförslag blifvit upprättadt samt barbos vördsammast bifogas.
Särskildt har jag äran öfverlemna en afskrift af Hr Statsrådet och Commend.
Poppii till K.
M. ingifna und. berättelse om institutet för år 183g.
Och jemte det jag vördsammast anhåller, att denna min motion måtte blifva till H. Stats-Utsk. remitterad, tager jag mig friheten lika vördsamt till H. Utsk:s benägna ompröfvande hemställa, huruvida det icke skulle vara nyttigt och lämpligt, att så väl Hr Statsrådet Poppii sistomförmälda sakrika och upplysande berättelse, som Hr Nonnens, nu af mig åberopade grundligt motiverade förslag kunde blifva på allmän bekostnad från trycket utgifna och bland R.
St:s ledamöter utdelade.
Allmänheten saknar fullständig och tillförlitlig kännedom om denna inrättnings närvar, tillstånd och beskaffenhet; de frukter den redan burit; de välgörande följder, man deraf kan för fram - Den i5 Februari e. ra. 81 framtiden vänta.
Häraf följer åter, att man understun dom får höra yttranden om detta institut, hvilka äro oriktiga, förklenande och rakt stridande mot sanningen och verkliga förhållandet.
Rättvisan fordrar, att sådana yttranden beriktigas, vederläggas.
Detta sker häst oell säkrast genom framläggande i tryck af, så väl enskilde personers, som offentliga auetoriteters under ansvarighet för riktigheten af sina uppgifter, meddelade berättelser eller förslag.
Bilaga N.‘o i.
Stormäktigste Allernådigste Konung!
Genom E. K.
M:ts nåd. skrifvelse den t4 Febr. 1835 blef det mig anbefaldt att vidtaga erforderliga åtgärder, ledande till skyndsam verkställighet af E. K.
M:ts nåd. förordnande, angrde inrättande af ett landlbruks-institut på Degeberg, i öfverensstämmelse med de grunder, hvilka voro af E. K. M. i nåd. fastställda; hvarjemte E. K.
M. läcktes i lika nåder anbefalla mig, att hafva inseende Öfver institutet, och derom årligen afgifva und. berättelse.
Jag får nu i lind. aflemna en dylik för år i83g; varande denna den 5:te ifrån institutets stiftelse.
Under det förflutna året har jag, på enahanda sätt, som det skett de föregående, sökt egna åt institutet all den omsorg och uppmärksamhet, som kunnat bero af mig, samt genom fortsatt relation, ej mindre med institutets styrelse i orten, än dess föreståndare, vinna oafbrutna underrättelser om tilldragelserna derstädes. — Efter vanligheten har jag äfven besökt institutet, vid tillfälle, då Kronans stam-schäferi inspecterades och den anbefallda examen med elever och lärlingar anställdes, hvilket ägde rum den 5 och 6 sisth Juni.
Jag möttes på Degeberg af ordför. i styrelsen i orten, Landshöfdingen och Commend. d’Orchimont och Lieutnanten Ramsaij, och uppehöll mig der flera dagar, för att inhemta så tillförlitliga upplysningar, som möjligt, om förhållandena i allt hvad angick institutet, och dermed kunde hafva gemenskap.
Kungörelse var införd i officiella tidningarna om dagen, då examen skulle anställas.
Vid examensti11fäIlet voro tillstädes flere bland ortens possessionaten och embetsmän.
Äfven flere bland ortens allmoge hade infunnit sig, och följde med deltagande oell uppmärksamhet isynnerhet hvad som angick rättare-lärlingarne, hvilka egentligen höra till den arbetande classen och äro allmogens söner.
— Antalet af elever under läroåret utgjorde 20, och det af lärlingar 22, af hvilka förstnämnde 2tne voro s. k. frielever, samt 14 af de sednare frilärlingar.
Då, enligt institutets reglemente, elever, hvilka bekosta sig sjelfve, ej 3 H. ,i 8a Den i5 Februari e. m. äro förpliglade att undergå examen, i annat fall, än alt de frivilligt underkasta sig den; så inskränktes densamma vid detta tillfälle till Frieleverne G.
Lundgren från Westmanland och K.
Ericsson från Bohus län, samt L.
Holfman Bang från Danmark, hvilken sistnämnde, ehuru en af de betalande, sjelf begärt att få räknas bland examinandi.
Den lärokurs, som 1837 blef antagen, har sedermera varit följd och tilllämpad, så att undervisningen i de ämnen, hvilka den enligt stadgarna borde omfatta, kunde fulländas under loppet af de bestämda 2tne läroåren.
Examen förrättades af de vid institutet anställde lärare, hvar för sig, nemi. Lieutenanten Tenger, Adjuncten Lindgren, Veterinär-läraren Lundgren och Föreståndaren Hr Nonnen.
Engelsmannen Skinner fortfor med sin befattning att handleda i det som egentligen angår det praktiskt mekaniska af jordbruket.
De frågor, som framställdes af lärarne, och det sätt, hvarå de besvarades af examinandi, vittnade nöjaktigt, ej mindre om de sednares uppmärksamhet, än äfven om lärarnes bemödanden och nit att söka fullgöra hvad på dem kunde ankomma.
Efter fulländad examen med eleverne, församlades samtlige lärare, elever och lärlingar, jemte de främmande, hvilka för tillfället voro tillstädes, å ett dertill utsedt stycke jord, sora, för att blifva tjenligt till emottagande af utsäde af spanmål eller jordfrukter, fordrade förberedande behandling på mångfalldigt sätt.
Nödiga dragare och erforderlig redskap för hvarje fall, voro att tillgå på stället.
Eleverne och lärlingarne ådagalade dervid, under ledning af Engelsmannen Skinner, berömlig urskiljning om hvad som borde iakttagas vid jordens mekaniska behandling, vare sig genom val eller användande af tjenlig redskap, så att arbetets besvärlighet lättades, i hvad ske kunde, och ändamålet ändock befordrades.
De bland allmogen, som härvid voro närvar., betygade deras tillfredsställelse öfver hvad de erforo, och förklarade, att de, genom de exempel de haft tillfälle inhemta, öfvertygat sig, att de, genom att efterfölja dem i hvad som låg inom gränsorna af deras förmåga, kunde bereda sig vigtiga fördelar.
Många bland dem hade också redan begagnat det tillfälle de ägt, att få låna åtskilligt af den redskap de sett begagnas på Degeberg, samt att eftergöra den, för att nyttjas vid deras eget jordbruk.
Efter slutadt arbete ute å marken, anställdes examen med samtlige lärlingarne inom hus.
Undervisningen för dem hade numera blifvit meddelad i två afdelntr.
Till den första räknades de, hvilka bevistade institutet det första året, och till den andra de, hvilka fortsatt vistandet der under det andra året.
Föremålen för undervisningen i första afdelntn hade varit, utom förberedande öfning i det mekaniska jordbruksarbetet, biträde i verkstaden för vinnande af färdighet och vana att tillreda tjenliga ämnen till åkerbruksredskap, läsa innantill rent och försvarligt, skrifva läslig stil, samt in - Deu i5 Februari e. m. 83 bernia de forsla begreppen i räknekonsten.
I andra afdeln:ti utsträcktes undervisningen till de allmännaste grunderna för eirculationsbruk; betingsbestämmande för de allmännaste arbeten vid åkerbruket; första grunderna för jordens afdikning oell läggning i ijenliga skiften; de väsendtligaste villkor för husdjurens ändamålsenliga vård; förande af enklare räkenskaper och dagsverks-journaler; rältstafning och rättskrifning; decimalräkning; grunderna för linealritning, planer och solida figurers uppmätning; förfärdigande af särskilda delarna i träd till de vid institutet brukliga redskaper; samt ändtligen öfning i smedsarbetet, till fulländande af redskapens sammansättning.
Examen med lärlingarne omfattade mer eller mindre af förenämnda föremål, och förrättades af Läraren Lindberg i räknekoslen, af Veterinär-läraren Lundberg i denna kunskapsgren, af Bokhållaren Flitz i bokhålleri samt af Engelsmannen Skinner i hvad angår åkerbruket.
— Den herde, som vårdar stamsehäferiet på Degeberg, förhörde lärlingarna särskildt om hvad som är att iakttaga vid schäferihandteringen och ullculluren i allmänhet.
Samtlige lärlingarne besvarade nöjaktigt alla de frågor, som lill dem framställdes, och ådagalade, alt de, med synnerlig uppmärksamhet och lust, sökt begagna de tillfällen, som för dem varit beredda till inhemtande af kunskaper, af hvilka de sjelfve syntes uppfatta vigten och fördelarna.
Särskildt bör omnämnas den färdighet, de visade sig hafva vunnit i skrifning och räknekonsten, såsom utmärkande goda anlag, hvarmed den Svenska bondesonen är begåfvad, och den lätthet, med hvilken dessa fördelaktigt utveckla sig, då tillfälle der t* 11 öppnas.
Såsom bevis på hvad jag härom vågat i und. yttra, tillåter jag mig att, i lika und., bifoga utdrag af de flera exempel i räknekonsten, hvilka förelädes lärlingarne, och af dem efter korta mellanstunder besvarades.
Dylika frågor framställdes till samtliga lärlingarna.
De uppskrefvo dem sjelfve på sina griffeltaflor, och afgåfvo snart svaren med bestämdhet, utan att någon rättelse deri behöfde göras.
Slutligen besöktes slöjdeverkstaden och smedjan samt laboratorium.
De förra funnos i full gång och det sednare hade blifvit utvidgadt efter det behof, som erfarenheten antydde.
Samlingarna af bokförrådet och af naturalster hade ock blifvit tillökta, fast brist på tillgångar till erforderliga kostnaders bestridande derföre satt trängre gränsor, än eljest kunnat vara fallet.
Det är öfligt, att de bland lärlingarna, hvilka, efter fulländad lärotid, utgå från institutet, önska föra med sig ett eller annat exemplar af de åkerbruksredskap, som der begagnats.
Denna redskap förfärdigas då af lärlingarna sjelfva, och består af den Skottska plogen med en vändskifva, och den s. k. drillplogen med två vändskifvor, såsom varande bland de angelägnaste, och fordrande mycken noggrannhet vid ändamålsenlig ihopsättning.
Dylig redskap var äfven nu under 84 Den i5 Februari e. m. arbete af några bland de utgående lärlingarna, hvilka dervid ådagalade mycken skicklighet.
Det bör härvid ej lemnas obemäldt, alt reqvisilinner på åkerbruksredskap af flera slag ingått till institutets föreståndare från särskilda orter, och ökat sig år ifrån år, så att de numera svårligen kunna uppfyllas, oaktadt slöjdeverkstaden blifvit utvidgad, efter hvad lägenheten medgifver.
Enligt de rapporter, hvilka jag sednast erhållit, är höstterminen 1839 öppnad med 17 elever, hvaraf2äro fria, och a3 lärlingar af allmogens söner, af hvilka 14 innehafva friplatser.
— Bland de betalande eleverna äro, en från Norrige, en från Liffland och en från Finland.
— Under loppet af i83q hafva utgått 15 elever och 12 lärlingar.
I stället hafva inkommit 12 elever och 14 lärlingar.
Bland de förre äro 2 frie, och bland de sednare j4- Af dessa äro 5 qvar från 1838, så att antalet af inkomne frilärlingar 18 ig utgör q.
Sökande till friplatserna hafva vid yppade iedigheler alltid varit vida flere, än lediga rum funnits.
Så mångå af betalande hafva ock städse sig anmält, som utrymmet tillåtit att emottaga.
Antalet af elever, hvilka besökt institutet från dess första tillvaro, och derifrån utgått, lill och med år i83g, uppgår till 63, och det af lärlingar till 43, de oberäknade af hvardera classen, hvilka nu finnas derstädes.
Med lärarepersonalen vid institutet har den förändring skett, att Lieutenanleu Tenger förlidne sommar, efter slutad vårtermin, lemnat den lärareplats han innehaft, hvilken i stället blifvit intagen af Chemie-adjunclen vid Lunds Universitet F.
Fagerström.
Jag har nu i und. sökt kortliden göra reda för det väsentligaste af hvad som närmastangår landtbruksinstitutet på Degeberg, under dess fortgång år i83g.
Hvad jag derom erfarit och har mig bekant, har stadgat hos mig den öfvertygelse, att institutet år från år sträfvat att närma sig målet för dess bestämmelse, samt att inrättningens framgång, till hufvudsaklig del, blifvit befrämjad genom föreståndarens nit och ihärdighet att, om ock med uppoffring af enskilda fördelar, kunna fullborda ett företag, hvartill han sjelf gifvil första anledningen.
Den tid af 5 år, under hvilken Hr Nonnen blifvit försäkrad att till understöd för institutet få af allmänna medel uppbära 5ooo rjdr årligen, löper snart till ända.
A sin sida, har han gifvit tillkänna, att, enligt den erfarenhet han numera vunnit, detta understöd ej är tillräckligt att hålla honom skadeslös för de utgifter och omkostnader honom åligger bestrida, vid fullgörande af de förbindelser, han ikläd t sig, genom contractet ang:de institutet af d 27 Februari i835.
Till upplysning om hvad han i denna del uppgifvit, har han företett instrumentet öfver värderingen till brandförsäkring, som vederb. upprättat å byggnaderna, hvilka äro uppförda å Degeberg, och förnämligast begagnas för institu - Den i5 Februari e. ra. 85 let; utvisande detla instrument, att kostnaderna för dessa byggnader uppgå till mer än i4»^9^ i:^r b:co.