Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. vid flera tillfällen nekat anslag; så tyckes R.
St. hafva allt fog att åtminstone med ett ofvannämnda dispositioner motsvar. belopp minska ifrågavar, utgifts-titel; och föreslår jag fördenskull, att det å åttonde hufvudtiteln uppförda och till K.
M:s disposition ställda anslag till extra utgifter må fastställas endast till 5o,ooo r:dr b:co årligen. 3.
Militärluxen är dyr och onödig.
Den tillhör en lie! ati^ nan tid och helt andra samhällsbegrepp.
Man imponerar numera icke med lysande rustningar och präktiga uniformer.
I samma mån landets försvar blifvit anförtrodt åt folken i stället för åt Regenterna, åt den frivilliga beväringen i stället Den 7 Mars c. tö. för åt den legda krigarhopen; bör ock skilnaden emellan medborgaren såsom frivillig soldat och soldat genom beting* så vidt möjligt ar, försvinna.
Detta ändamål vinnes tili stor del genom inskränkning och afskalfande af all s. k. mili tär— lux, vare sig i parad-regtten eller beklädnad, beväpning eller dylikt.
Uti förstnämnda hänseende hafva motioner inom andra .Stånd blifvit väckta, hvilket gör det öfverflödigt att äfven här framkomma med likartade förslag, såsom angtde indragning af halfva hästgardet och en förändrad organisation af fotgardena.
Mycket är visserligen i denna väg att reformera, hvilket ligger utom kretsen af min erfarenhet och insigt att bedomina; men hvad som ligger för en hvar öppet att se, är den onödiga luxen i uniformer, som inom vissa corpser äger rum, till högst betydlig kostnad för Staten och rusthållaren.
Af åtta cavalleri-corpser i det fattiga Sverige, hafva vi t. ex. icke mindre än fem, som bära den dyra husar- eller rättare Ungerska national-coslume, nemi.
Lifgardet lill häst, Lif’-reg:ts Husarcorps, Smålands Husar-regte, Skånska Husarregttet, samt Kronprinsens Husar-reg:te; och det är temmeligen svårt att fatta, hvilken olägenhet som skulle blifva en följd af en förändring af denna uniform lill en enkel, sådan t. ex. som den , hvilken bäres af Skånska Dragon-regdet, den der tillika är utmärkt smakfull och sammansatt af de nationella biå och gula färgerna.
Uti åtskilliga armeer inom
Europas monarkiska stater lärer en till enhet och besparing- ledande reglering af cavallen vapnen och uniformerna blifvit vidtagen; och det torde således ej kunna anses alltför mycket radiealt och revolutionärt, då jag föreslår: alt R.
St. hos K. M. i tind. anhålla att, elter fastställd återstående slit— ningstid för de nuvar. dyrare equiperingarna, ofvannämnda cavalleri-corpser måtte erhålla samma enkla beklädnad, som nuvar.
Skånska Dragon-reg:tet. 4.
En anomali i tull-lagstiftningen är utan tvifvel undanlaget af skyldigheten alt erlägga vanlig tull för hofvet och den diplomatiska corpsen.
Om det än måmedgifvas, attén reciprocitet till viss del måste äga rum för härvar. utländska missioner, så har åtminstone hofvets rätt till tullfrihet intet skäl för sig.
Och då i öfrigt missbruk och underslef vid tillämpningen af ifrågavar. undantagslag lätteligen kunna äga rum, har jag ansett mig, genom särskild motion, till H. Bevilln.Utsk:s uppmärksamhet vid redactionen af ny tulltaxa böra föreslå : 1:0 att de K. personernes rättighet att tullfritt införa utländska varor må upphöra ; a:o att de utländska missionerna icke må vara berättigade - Den 7 Mar» e. m. a33 gade till befrielse från tull för utländska varor utöfver ett välde al högst 10,000 rtdr b:co årligen för hvarje mission.
Jag torde vid motionens remiss komma i tillfälle att framlägga några exempel, hvilka mera fa ct is k t utreda olägenheterna af det sysleme, som, äfven i detta fall, räknar sitt egentliga datum från de sisla tjugu åren. 5.
Då besparing af onödiga, ehuru til! beloppet mindre betydliga, statsutgifter bör, så vidt förhållandet är allmänt bekant, söka beredas äfveu af representanten, har jag trott mig böra, genom särskild motion, fästa II.
StatsUtskts uppmärksamhet vid det å Kungsholmen förlagda s. k. hof-jaktvarlvet vid flottans station härstädes, hvilket å flottans anslag medtager, eril. räkenskaperna, en kostnad af omkring 5,8oo å 6noo r:dr b:co årligen.
Ändamålet med varfvets inrättande var, att i tjenslbart skick underhålla de bålar och smärre fartyg, som af hofvet begagnades för transporter och färder till de K. lustslotten.
Då emedlertid dessa transporter och färder i dc sednare åren ofta skett och -alltid kunna ske med ångfartyg, och ett sådant, kalladt Nordstjernan, af mindre ait, som lämpligen torde kunna begagnas för nämnda ändamål, redan tinnes vid Stockholms station, är fördenskull underhållet af ett särskildt hof-jaktvarf och dess inventarier öfverflödigt, hvarföre jag föreslår: att 11.
St. må besluta indragning af allt anslag till hof-jaktvarfvet samt försäljning af detsamma jemte dervar., numera ej behöfliga, inventarier.
Denna försäljning borde bereda flottans nybyggnadsanslag en tillgång af circa 5o,ooo r:dr b:co. 6.
Det är på grund af uppmaning från ett aktningsvärdt enskildt sällskap, som jag vågar för en stund taga i anspråk It. o.
Uppmaningen behöfdes icke för att väcka tanken på önskvärdheten af hvad jag går att föreslå; men den visade en glad utsigt till möjligheten att få det verkställt.
Hvad lagstiftningen knappast skulle kunnat ordna och reglementera, det har den enskilda menniskokärJeken och sakkännedomen uttänkt, och redan till en del visat praktiskt verkställbart.
Det är lyckligt, då Statsmakternas bemödanden understödjas af den medborgerliga andan, den enskilda nitälskan för det ädla och nyttiga.
En lagstiftning och en styrelse äro först då starka, när de finna sig understödda och ledda af dessa, då uppmuntran och understöd åt dem kan i många bestyr träda i stället för en allt förstenande centralisations anspråk och inblandningslust.
Centralisationen kan göra ett förträffligt urverk; men den allmänna andan och nitet ensamne förmå tillvägabringa en lefvande organism. 3 II. 3o 334 D c ii 7 Mars e. ra.
Bland de samhällsangelägheter, sora i sednare lider blifvit föremål för en medborgerlig omtanka, intages icke minsta rummet af förbättringen af sjömäns belägenhet och bildning.
Först i Götheborg oell sedan i Stockholm hafva sällskaper af ädla fosterlandsvänner, åt hvilkas oegennyttiga och adla bemödanden nog rättvisa svårligen kan göras, företagit sig alt arbeta för våra vanlottade coopvaerdisjömäns materiella och intetlectuella intressen.
Här i hufvudstaden inrättades ett s. k. ”'sjömanshem,” om hvars lyckliga verkningar jag icke behöfver vara vidlyftig, då de äro allmänt bekanta.
Men de upplyste patrioterne, sora offrade penningar och omtanka på företaget, insågo tillika, att föga varaktig hjelp var vunnen, om den sträckte sig bfbtt till de materiella och ögonblickliga behofven och till den sjömansgeneration, som befanns.
Dc vågade se längre; och den lyckliga lankan uppsteg hos dem att äfven arbeta för det uppväxande slägtet och dess moraliska och intellectuella bildning.
Bland dem, som begagnat ”sjömanshemmet,” befunno . sig många helt unga gossar; och då utväg saknades att — såsom till en början inrättningens egentliga bestämmelse var — med oafbrutet arbete sysselsätta de fleste af dem , beslöt sjömanna-sällskapets direction att för dem inrätta en skola, som öppnades i December i838.
Skolan besöktes genast roed oväntad ifver, och undervisning gafs i räknekonst, praktisk geometri, fäderneslandets och sjöfartens historia, skrifning, christejulom samt Tyska' och Engelska språken.
Antalet af eleverna var aldrig mycket betydligt, men dock tillräckligt att visa, det folket insåg nyttan af undervisning; och tilloppet biet större andra året.
Besynnerligt nog, fastän för phsychologen icke oväntadt, var, att ökadt antal clever inträffade, sedan direetionen beslöt att taga betalning, ehuru högst måttlig, nästan blott nominel (2 r:dr för hela vinterterminen).
Emedlertid har befunnits, alt de egentlige sjömännen, särdeles de äldre, minst begagnade undervisningen; och sjöraans-sällskapet insåg snart, alt det hufvudsakligen är på det uppväxande slägtet, som uppmärksamheten bör riktas. 'v
Inskränkt är dock hittills sällskapets förmåga att arbeta för det vackra ändamålet; men de ädla menniskdvännerna misströsta icke.
Då utsigten till framgång i mindre scala visat sig, så finnes redan en borgen för möjligheten af framgång i stort, blott tillräckliga tillgångar kunna anskaffas.
Flan för en uppfostringsanstalt för fattiga sjömäns söner är uppgjord, och den tyckes vara det med sakkännedom och klokhet.
I stället för att detaljera förslaget, bifogar jag en afskrift deraf.
En ganska vacker tanka har uppstått hos förslagets upphofsman : de vilja gifva denna uppfostringsanstalt namn efter en om Svenska näringarna, handeln och sjöfarten högt för - D c 11 j Mar» e. ra. 235 (jent man, främling till börden, men Svensk tili hjerta och sträfvande!), och stamfader för en utmärkt Svensk ätt: "Louis De Geer.”
Fråga hade varit att resa en ärestod åt den ovanlige mannen; men den tanken bibehöll öfverlianden, att ett värdigare och med hans lynne mera öfverensstämmande minnesmärke icke kunde resas, än en anstalt, beräknad att verka i samma anda och samma riktning, deruti han sjelf oaflåtligen verkade.
För de nödiga fondernas sammaubrimgande, har meningen varit att vädja till nationen och uppmana till en subscription.
Det borde icke vara omöjligt, att för Louis De Geers uppfostringsanstalt intressera ej mindre dem, som dagligen åtnjuta frukterna af Louis De Geers verksamhet och högsinta uppoffringar, än dem, som njuta af det, som han icke offrade på sitt nya fäderneslands altare, af den furstliga rikedom, hans klokt beräknade och outtröttligt fullföljda industriella företag sammanbragt.
Men, då grundläggarne af den patriotiska inrättningen vända sig till nationen och dess allmänna anda, synes mig, som borde nationens ombud omfatta tillfället att icke blott deltaga i teckningen, utan ställa sig i spetsen derför.
Ständernes lösen tyckes vara: sträng hushållning i allt, utom hvad som angår undervisningsverket och hedrandet af utmärkta och nyttiga medborgares minne.
Denna syftning är ett skönt drag och en praktisk vederläggning mot dera, som just i den anda och de samhällselementer, hvilka nu fått öfverhand, vilja se "hvarken samtid eller framtid.”
Lå tom oss visa, alt vi lefva för båda — för båda förknippade, såsom fallet skulle blifva med den för framliden beräknade uppfostringsanstalten, uppkallad efter den store industri-idkaren, som verkade för två århundraden sedan.
Jag föreslår således, att R.
St. måtte å Svenska nationens vägnar till Louis De
Geers uppfostringsanstalt för fattige sjömäns söner s ubscri b era , antingen en summa för en gång, eller ett visst årligt bidrag, att under vissa fastställda villkor ut bet a^ las från R i ksg:s - c o n t.
Bidraget må blifva mycket eller litet; det skall i alla fall uppmuntra den enskilda välviljan.
Det af sjömanna-sällskapets direction upprättade kostuadsförslaget för den tillämnade uppfostringsanstalten bifogas denna min motion, på det R.
St. må se, att planen är väl beräknad, och att ofantliga summor icke erfordras.
Den lofvärda och högsinta anda, som lifvar stiftarena, bör uppmana att taga dem under armarna.
Sjömanna-sällskapets directions förslag, i anledn. af inom sällskapet väckt motion, om en stiftelses inrättande under namn af Ludvig De Geers uppfostringsanstalt. a36
Deu 7 Mari o. rn.
Sedan en af sällskapets ledamöter på sammankomsten den I Dec. sistl. år föreslagit en minnesvård öfver den af fäderneslandet så högt förtjente Louis De Geer, och sällskapet redan då med yttersta värma uppfattade det gjorda förslaget, för hvars mognare bearbetande diseussionen uppskjöts till blifvande sammankomst, den 7 Mars innevar. år, då ett beslut derom kunde fattas af en genom sin talrikhet ännu mera betydande samling af sällskapets ledamöter; får directionen , som för sin del tagit den väckta motionen i öfvervägande, härmedelst hemställa till sällskapets bepröfvande en grundritning af den vård, som nationen torde kunna erbjuda att upprätta åt den ovärderlige stamfadern för den annu i Sverige lefvande ätten De Geer, stamfadern också för vår utvidgade jernhandtering, han som, ehuru sjelf utländning, med uppoffring af millioner för vår krigsflolta, försvarade vår sjelfständighet, verkade för Sveriges ära, för samtid och efterverld.
"Ingen minnesvård," säger en af våra häfdatecknare, ”har blifvit uppförd åt Ludvig De Geer utom den "han sjelf rest, nemi.
Sveriges förbätlade jernverk och han"del, Roslagens, Finspongs-verkens och Norrköpings tillvext, "samt den lyckliga utgången af fälttåget i644« Dessa vårdar äro oförgängliga.
Allt hvad Oxenstjernas statskonst, "allt hvad BaneVs, Torstenssons och Wrangels svärd under "blod och brand eröfrade från det förtryckta Tyskland, är "redan återigen förloradt.
Hvad Ludvig De Geer i gudsfruktan och flit, i ordning och fridsamhet åt Sverige vun"nit, det har blifvit qvar och bär också åt den senaste fram"tid sina välgörande frukter."
De förföllo dock ej , alla segrens frukter.
Det fredsslut, sorn följde af De Geers utrustningar, eröfrade åt oss till stadigvar. afrundning på Sveriges landamären de båda landskaperna Jemtland och Herjedalen äfvensom ön Gottland, — tre i många afseende» för Sverige högst vigtiga provinser.
Lika varaktigt bibehåller sig de skapelser, åt hvilka De Geer inom industriens fält gaf lif.
Städerna Norrköping och Askersund, Finspongs- och Dannemora-verken hafva sedan hans tid, i snart tvänne århundraden , ieninat oss hela det arf, som en organiskt utvecklad cultur kan skänka genom konstfärdighet i förening med folkbildning.
Uro således de trogna vårdar af den längesedan hädangångnes minne: länder eröfrade till värn för fosterlandet; rikedom utvecklad inom det sålunda beskyddade; städer nydanade med nydanad välmåga; orter befolkade med idoga samhällsmenniskor, — orter, som förut i sina skogar och malmer endast röjde möjligheten för bearbetning.
Oförgängliga som dessa, voro de vårdar han reste åt-sitt eget minne!
Han behöfver icke mer; men en tacksam efterverld behöfver mer.
Länge var för den största mängden af oss den kraftfulle mannens verksamhet okänd.
En sednare häfdatecknare har åter upprullat historiens blad för oss och Den 7 Mars e. m. der framvisat de strålande dragen af Ludvig De Geers ärofulla namn.
Det har i tacksamma Svenska hjerton uppkallat ett behof alt för kommande slägten Aler upprepa della ljud, och Ludvig De Geers namn skall — sä manar oss fosterlandskänslan — åter fästas på någon ny vård, som, fortsättande åtminstone en gren af hans skapelser, med lefvande utveckling och sjelfbestånd kan mångdubbla minnet af hans oförgätliga lefnad.
Det är icke från de i stenen huggna monumenter efterverlden utfinner det upphöjda och stora i lifvet hos en hedrad bortgången.
Må vi derföre söka oss ett äreminne, der handlingen sjelf, begynd af den förevigade, kan stå i nya fortgående skapelser.
Två flottor hembjöd han fordom åt sitt nya fädernesland, när dettas utblottade tillstånd ej tiilät det, att af egen kraft åstadkomma dessa rustningar, hvilka blefvo grunder för den ärorika freden i Brömsebro.
Sveriges rike har aldrin O _ O ersalt dt* millioner, som dertill användes af den idogés enskilda tillgångar.
Låtom exemplet af hans uppoffringar för vår flotta — omutliga uppoffringar, deni ingen Svensk man i vårtid skulle hafva mäktat att åstadkomma — mana oss att efter måttet af nuvar. förmåga, fördelad på många, åt vår.sjöstyrka egna en gärd, på cn gång skörderik för Sverige och värdig dess fordne välgörares minne.
Missgynnande förhållanden hafva nedsatt vår flotta, jemförd med hvad den i fordna lyckligare tider hos oss varit.
Det är oss dock ej numera obekant, att fäderneslandets säkerhet emot yttre angrepp måste sökas, såsom Themistocles fordom lät Oraklet svara de i styrka underlägsna Grekerne, "att de skulle beskydda sig ”med murar af träd.’’
Dessa flytande murar, de vingande skeppen, äro vårt af vatten omslutna lands säkraste värn.
Men dessa värn äga vi ej i nödens stund att tillgripa, om vi ej i fredens dagar skapa oss dem, och genom handelssjöfartens uppmuntran och befrämjande bereda en möjlighet att med fördel begagna dem.
På en talrik handelsflottas bemanning hvilar ytterst en flottas tjenstbarhet i krig.
Men för att befrämja handelssjöfarten, delta hemfödda yrke, fordras en befolkning, som noga känner dess villkor, från barndomen danad till mödor och kunskapsrikt inledd alt segra öfver elementer och en ofta upprorisk natur.
På dessa grunder har directionen för sjömanna-sällskapet ansett hvarje inrättning , som i större eiler mindre mån kan lemna vår uppväxande ungdom en erforderlig sjömannadaning, blifva af högsta vigt för fäderneslandet, och får, med anleda, deraf, för sin del föreslå bildandet af ett institut för sjömäns barn, under benämning af Ludvig De Geers uppfostringsanstalt för sjömäns söner, såsom minnesvård öfver denne så högt af fäderneslandet förtjente medborgare, och till hvilken minnesvårds uppresande hela nationen torde inbjudas alt deltaga.
En sådan stiftelse, organiserad efter ungefär enahanda a38 1) c 11 7 Mara e. m. grunder, som Prins Carls inrättning, utförd i «å stor seala, att fader- och moderlöse eller fattige sjömans söner, under eii viss ålder, från alla Rikets sjöstäder der kunde intagas och uppfostras, skulle, på samma gång som den lemoade näringarna, synnerligast sjöfarten, en väl uppfostrad och dertill från spädare åren danad ny generation idoge medborgare, äfven i krigets stund skänka trogne försvarare åt det land, som vårdat deras ungdom; och välsignande1 skall den adle Ludvig De Geer från högre rymder se ned på den lefvande minnesvård , en tacksam efterverld upprest till hans ära.
Skulle sjömanna-sällskapet gilla detta directionens förslag till minnesvård öfver Ludvig De Geer, så torde en comité böra nedsättas för att utarbeta fullständigt förslag, med hänseende tili inrättningens organisation, kostnad, lämpligaste sättet för medels anskaffande, och till en erforderlig garanti att medlen blifva använda endast till det afsedda ändamålet; hvilket förslag, jemte den blifvande directionens utlåtande deröfver, torde af sällskapet i extra sammankomst ytterligare granskas.
B, Förslag. § '•
Inrättningen stiftas till tacksamt minnes bevarande af Louis De Geer.
Dess ändamål är, att emottaga och uppfostra fattige eller aflidne sjömäns barn till nyttige medlemmar i samhället. § a.
Sådana barn från 8 till i t års ålder finna inträde i denna skola.
Ansökningar till inträde böra, åtföljda af prestbevis och läkarebetyg, inlemnas till inrättningens direction, som åge rätt pröfva barnets antaglighet, enl. det särskildta reglemente, som för direetionen blir utfärdadt.
Sjömän kunna äfven emot särskild betalning vinna inträde i skolan för sina barn, i enlighet med samma reglementes stadgande.
Den blifvande direetionen bestämme afgiften för dessa betalande barn. s 3.
I denna inrättning få barnen lära christendomen, räkna, skrifva m. m., som till vanlig uppfostran hörer, äfvensom handtverkerier och praktisk undervisning i sjömannayrket, åt hvilket sistnämnda comiterade anse direetionen böra förnämligast egna sin uppmärksamhet. § 4- Aila barn utskrifvas emellan 13 och 15 års ålder till de yrken de valt, och i den mån direetionen finnér tillfälle att placera dem.
Den 7 Mari c. ta. § 5.
Medel till stiftande af denna inrättning torde lämpligast kunna förskaffas genom subscriptionslislor, utfärdade af sjöraanna-sällskapets direction.
Bidragen kunna antingen Jernnäs årligen eller på en gång, eller ock utlofvas för framtiden. § 6.
Hvarje sjömanshus i Riket må i proportion af dess bidrag få skicka barn till inrättningen.
Contribuenterne kunna till förmån för något visst sjömanshus anteckna de summor, som gifvas; om ingen sådan disposition göres, äge directionen tillsätta barn i proportion af penningarnas belopp.
S 7- De subscribernde medlen böra, i den mån de inflyta, remitteras till sjömanna-säilskapets direction, som desamma genast uti banken insätter för räkning: Louis
De Geers uppfostringsanstalt, att tillhandahållas den direetion, som sedermera på allmän sammankomst väljes af dem, hvilka bidragit tili den samlade fonden; och åligger det sjö— manna-sällskapets direction att genom de allmänna tidningarna redovisa för emottagandet af dessa medel. § 8.
Så länge denna fond befinnes under sjömanna-säilskapets directions vård, bör den årligen revideras af de utaf sjö— manna-sällskapet, för granskningen af detta sällskaps egna räkenskaper, utsedde revisorer. § 9- Då en betydligare summa skulle erfordras för att underhålla en skola för 3oo barn, såsom sjömanna-säilskapets direction i sin till comiterade inlemnade p. m. föreslagit, och man ännu är oviss om nödiga penningar dertill kunna insamlas, anse comiterade, att lill en början förslag uppgöres till en sådan skolas inrättande blott för 5o barn, men våga ej tillstyrka några åtgärders vidtagande för inrättningens organisation, förrän tillräckliga medel influtit, för att bestrida kostnaden för nödiga malerialiers och inventariers anskaffande, äfvensom för årliga underhållet af 5o barn, hvartill comiterade tio, att en summa af 8,257 r:dr 28 sk. 4 r. b:co torde erfordras, utom hyran, i enlighet med bifogade calcul. § i°- Så snart denna summa influtit, bör sjömanna-säilskapets direction utfärda kallelse till allmän sammankomst, der hvarje contribuent kan antingen personligen eller genom ombud afgifva sin röst. § u
Sedan inrättningen är organiserad, bör den insamlade fonden hvarje år undergå revision af dertill på allmän sammankomst utsedde personel-.
Den 7 Mars e. m. § 12.
Åt sjoman na-sälIska pets direction uppdrages omsorgen att utse och föreslå en lämplig local ; dock kunna comiterade ej underlåta atl härvid yttra den önskan, att någon plats vid stora segelleden till Stockholm, såsom den för ändamålet mest passande, måtte företrädesvis dertill komma i åtanka.
Stockholm d. a5 April 1839.
(Se vidslående Bilaga Litt. C ) Dessa 6 motioner lades på bordet.
Motionstiden lider till slut, utan att vi ännu lått från K.
M. mottaga någon propos., ronde den förväntade nya smidesstadgan.
Jag är icke för ögonblicket beredd alt utveckla skälen, hvarpå detta ämne kunde och borde motiveras; men för den händelse, alt en K. propos. i ämnet skulle uteblifva, hvilket jag likväl icke förmodar, får jag vördsamt föreslå: 1:0 att alla sådana härdar må förklaras fria, hvilka, utan beräkning af den tillökning, hvartill de enl.
K. kungörelsen d. 26 Oct. i838 äro berättigade, blifvit privilegierade inom bergslag för 4^0, och utom bergslag för 4°° skeppund , så att dessa härdar må få tillverka så mycket de medhinna; och 2:0 att skatten å stångjernshärdarne må jernnäs, så att de, hvilka enl. i8o3 års förordning blifvit privilegierade och åsatte 2 skepp:s hammarskatt, må, likasom de härdar, hvilka framdeles kunna anläggas, påföras en hammarskatt af i-J skepptd.
Jag utber mig att, i händelse nåd. propos. härom icke blifver R.
St. meddelad, få motivera denna motion, och anhåller nu vördsamt att den måtte remitteras till Ekon.Utsk.
Hr Lagerhjelm, Pehr, anförde skriftligen:
För att göra bankens öfverskott af förflutna års inkomster rörligt och likväl förvara detsamma för framtida vigtiga behof, föreslår jag vördsamt: 1:0
Af bankens öfverskott afsältes en million r:dr b:eo att genom Handels- och Närings-disconten utlånas emot tre proc. ranta till säkra fonder, såsom Manufactur-disconten, Jern-contoret, privat-banker , hypotheks-inrättningar samt på säkra namn, på sätt reglementet för utlåningen genom denna discont stadgar.
Lånen ställas på ett år och kunna omsättas; största beloppet 5o,ooo r:dr b:co, minsta 10,000; 2:0
I händelse af krig, skall
Discont-styrelsen vägra omsättning , och fullmäktige i banken öfverlemna medlen till Riksg:s-cont., i den mån de till betalning förfalla ; 3:o
Af ränte-vinsten bekostas i främsta rummet undersökningar. rör:de communicationer för varu-transport inom Sverige.
Ändamålet med dessa undersökningar skall blifva, att för nästk:de R.
St. framlägga en öfversigt af ett commun i - (Hörer till 3:dje Haft., sid. a/jo.) Bil.
C. Kostnadsförslag öfver underhållet för 5o barn jemte aföningar och andra ärliga utgifter samt nödiga inventarier vid Louis De Geers uppfostrings-anstalt. yirliqa utgifter.
Kosthållning för ett barn beräknad efter närvar, pris och spisordning, sorn foljesvid Prins Carls uppfostrings-inrättning, uppgår för ett år till 42. 3.