Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det skulle innebära ett bestämdt förfördelande af redan förut varande bryggerier, på samma gång som det naturligtvis icke kunde befrämja näringens utveckling alt någon finge upmuntran och andra icke.
Ett sätt vore visserligen alt lemna reseunderstöd åt sådane personer, som utomlands ville inhemta den Bäjerska ölbryggeri-metoden.
Men jag bekänner upriktigt, att det åtminstone för mig vore svårt att anskaffa någon elev, som jag ansåge redan vara så pass skicklig i yrket, att det skulle löna mödan att skicka honom till främmande land för att der förvärfva mera skicklighet.
Öfverhufvud tror jag också att det vore ganska svårt att finna lämpliga personer, som verkligen skulle begagna sig af det lemnade under - 588 Ben 30 Juni. stödet till det dermed afsedda ändamål.
Hvem skulle för öfrigt, vid deras hemkomst, bedöma detta?
Resultatet blefve förmodl. alt reseunderstödet vore förspildt, alt de sjelfva haft en angenäm resa och alt landet icke rönt någon fördel deraf.
Deremot anser jag, i likhet med Hr Bildt, att lltsk:s motiver varit ganska oriktiga.
Utsk. har nemi. i sitt Betänk, yttrat: ”att det torde kunna antagas, att kännedomen om sättet att tillreda öl är så fullständig och allmänt spridd, att ytterligare undervisning derutinnan torde vara allde'es öfverflödig.”
Det förhåller sig emellertid alldeles tvertom; ty förhållandet är nemi. beklagligtvis just del, att man. utom på några få ställen i landet, icke kan få något godt öl, utan i stället en hoprörd •smörja, som visserligen icke kan vara hvarken begärlig eller helsosam alt förtära.
Skillnaden mellan det Bajerska ölet och det‘ Svenska består i jäsnings-methoden, hvilken i Bajern är särdeles fullkomnad.
Man begagnar också derstädes mera humla, hvarigenom ölet får en större varaktighet och icke, såsom det gamla Svenska, inom kort tid surnar, hvarigenom det blir vidrigt till smaken och för helsan vådligt.
Vill man någonting uträtta för ölbryggeri-konstens utveckling inom vårt land, vet jag icke något annat medel, än det som i ett grannland för några år sedan vidtogs för konsten att tillverka bränvin, ehuru jag aldrig gjort mig någon förhoppning, att del skulle bär kunna antagas.
För ett par decennier tillbaka inrättades nemi.
i Danmark ett mönster-bränneri på Statens bekostnad.
Regeringen der fann Statens välförslådda intresse fordra att bränvinsbränning, liksom andra näringar, borde bedrifvas med den skicklighet att med den minsta möjliga ålgång af materialier den högsta möjliga produktion skulle erhållas.
Derföre inrättades en skola för bränvinsbränuing, eller ett s. k.
Mönsterbränneri, och hvar och en som derefter ville anlägga bränneri, skulle vid denna mönsterskola undergå examen och erhålla betyg öfver fullständig kännedom af konsten.
Ville Staten bär bekosta ett mönster-ölbryggeri, hvilket kunde ske på samma sätt, som man gick till väga vid inrättandet af det första Landtbruks-inslilulet i Riket, hvilket anlades på Degeberg af egaren mot ett visst årligt bidrag af Staten; — vill man, säger jag, uppgöra med en person, sora sjelf vore kunnig i alla olika metoder att brygga öl, framför allt med den engelska, hvilken öfverträffar både den Bajerska och den Svenska, att mot ett bestämdt tillskott af statsmedel, mottaga ett visst antal elever för att undervisa dem i sin konst, voré dermed onekligen en stor fördel vunnen för ölbrygdens befrämjande.
Ty det största hindret för all god bryggning i Sverige ligger tvifvelsutan deruti, att man har svårt att här få skicklige bryggare, utan måste förskrifva dem från Tyskland.
Detta lyckas ej alltid.
Jag talade nyligen med en i berörde yrke kunnig person bär i staden, och han sade till mig:
Antingen måste Ni sjelf lära Er att brygga, eller åtminstone låta undervisa
Er egen son i konsten, annars ledsnar Ni vid Ert bryggeri, ty det är så svårt att få en skicklig verkmästare, att, om man någon gång deri lyckas, blir han så oförskämd i sina pretentioner, att han vill ha hela vinsten af företaget.
Den 30 Juni. 589 Jag anser det således ligga mycken vigt uppå. alt denna konst blir mera tillgänglig än hittills; och om R. o. Ad. skulle finna skäligt att bevilja något anslag för näringens befrämjande här i landet, skulle jag bålla för att ett anslag till mönster-bryggeri vore bästa sättet att befrämja näringens utbildande.
Men på något annat sätt ser jag sannerligen icke huru delta ändamål skall vinnas.
Raab ser icke någon annan utväg att vinna det åsyftade ändamålet, än att inrätta ett mönster-bryggeri.
Jag inser ej hvarföre icke denna näring, lika väl som andra, kan hemta något gagn deraf, att roan utsänder personer till det land, der produktionen af varan uppnått högsta grad af fullkomlighet, för alt derstädes inhemta kännedom om sättet för näringens bedrifvande, och sedermera bereda andra personer inom Sverige tillfälle att af dem lära konsten.
På samma sätt går man ju tillväga i afseende på jordbruket; man utskickar personer för alt studera detsamma, och detta skulle ju äfven vara ändamålslöst om man sedermera icke droge fördel af de kunskaper, dessa personer i främmande länder inhemlat.
Erfarenheten har emellertid ådagalagt att dessa Agronomer efter återkomsten till fäderneslandet verkat godt.
Att, såsom Hr Bildt nämnt, det skulle vara ändamålslöst att sända ut personer för att lära huru bryggeri-konsten utomlands bedrifves, finner jag af nyssnämnde skäl tendigen besynnerligt.
Det är ganska vanligt att personer utskickas för att fullkomna sig i något visst yrke, och jag finner det ganska naturligt, att då kunskapen deruti icke står att finna inom landet, man söker få den utifrån.
Fortfarande i mitt vördsamma yrkande af återremiss får jag nu, med anledning af discussionen, dervid göra den hemställan, att ett belopp af 10,000 R:dr årligen mätte för den lid nästa statsregleringsperiod omfattar ställas till K.. M:s disposition för att användas till befordrande af Ölbryggeriers anläggande efter Bäjersk metod.
Rr von Troil:
Afven jag erkänner det vackra och foster ländska syftemål i Frih.
Alströmers motion ; men jag kan dock icke underlåta att förklara, det jag, i likhet med Hr Bildt, inom Ulsk. varit af den tanken at! ändamålet icke kan på det sätt vinnas, som den värde motionären föreslagit.
Det är mig icke obekant, att inom ganska många af våra Svenska städer och äfven på ett och annat ställe på landsbygden, Bäjerska bryggerier redan finnas anlagde.
Det må förhålla sig, såsom Frih.
Cederström sagt och hvilket äfven jag vill antaga, att det Svenska öl, som här i landet under namn af Bäjerskt tillverkas, icke är så godt som det Bäjerska.
Men dertill tror jag anledningen vara den mindre täflan, som till följd af bryggeriernas ringa antal, här eger rum.
Hvad kunskapen i yrket beträffar, tror jag, att redan ganska många af de personer, som anlagt dylika bryggerier, hafva utomlands inhemlat kunskap i ämnet.
Men det år gifvet att ett bättre öl kostar mera, emedan dertill fordras dyrbarare råämnen; och då det
Bäjerska ölets godhet hufvudsakligen beror på humlans goda 590 Den 30 Juni. egenskaper, äfvensom pä den större eller mindre mängd deraf, som lill ölet begagnas, så är det klari att en bryggare i en stad, derhän blott har en att tälla med, skall tillverka en brygd så godt han kan, men att varan sedermera, i samma mån som den hunnit tillvinna sig kredit, försämras.
Jag skulle derföre tro, all i samma män som begärlighelen efter Bajerskt öl (illlager, och detta sker med hvarje år, i samma mån skall äfven, alltefter som den enskilda företagsamheten finner förmånligt att sysselsätta sig med delta yrke, tillverkningen förbättras.
Jag skulle fördenskull anse det vara bättre, att, då saken icke inom vårt land är främmande eller obekant, lemna densamma åt den enskilda omtankan.
Skulle Staten i delta hänseende träda emellan, borde det ske antingen på det sätt Frih.
Raab föreslagil, eller också derigenom, att Staten införskrefve en utländsk skicklig ölbryggare, hvilken på samma sätt som Direktören Hoffman-Baog i afseende på Schäferierna, kunde erhålla i npdrag ali resa omkring i landet för att lära ut konsten, isynnerhet bland dem, hvilka förut sysselsatt sig med yrket, men hvilkas tillverkning icke skedde på ändamålsenligt sätt.
Dessa borde i främsta rummet undervisas om den bättre meihoden och få de fel afhjelpta, som dervid kunde begås.
Alt deremot gifva premier och understöd för utländska resor åt den eller den person, som förklarade sig villig att lära konsten, anser jag alldeles olämpligt.
Om nemi. en sådan person reste ut för alt inhemta ölbryggeri-konsten och sedermera hemkommer, försedd med nödiga kunskaper, men han efter ett par år finner för sig fördelaktigare att tillverka ett sämre öl än ett bättre, så tror jag icke alt all hans kunskap skall vara af så särdeles stor nytta för landet.
Jag nödgas af alla dessa förenade skäl yrka bifall till StatsUtsk:s förevar:de Betänk.
Men skulle R. o. Ad. anse en återremiss vara af behofvet påkallad, så vill jag, för min del, icke sätta mig deremot.
Protocoll, hållna hos H ög 1 o f 1 i g e Ridderskapet ocb Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm} År 1828.
Sjunde Häftet» STOCKHOLM.
Tryckta hos Johan Hörberg, 18294 I i ] i>■’ i 1 ' # & r ® ' ;if i i- j . . ■: ■ - ' ' i " i 3 I iiJl ..lii Måndagen den 22 December.
Justerades följande: Utdrag af Protooollet, hållet hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm f. m. den i g
December 1828.
S. D. Sedan Herr Ribbing, Bo, behagat den 4 dennes e. m. till Ridderskapet och Adelil öfverlemna ett Document, innefattande Konung Johan 3:djes Stadfästelse å Ridderskapets och Adelns Privilegier af d. 2 Maj i5()o; beslöt Ridderskapet och Adeln anmoda RiddarhusUtskoltet att tillställa RiddarhusDirectionen berörde Document, för att uti Riddarhus-Archivet behörigen förvaras.
Justerades fem ProlocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 19 dennes f. m. i öfrigt lattade beslut.
.H‘'t *. i,,' .!•••». I . , ' ,11 .. •••„•
, • - ■- j, M V/ i. i* l; 4 Den 11 December f. m.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm e. m. den 19 December 1828. S. D. Remitterades till RiddarhusUtskottet: 1:0 Herr Estenbergs, Pehr, den 10 dennes e. m. på Bordet lagde Memorial, angående förhöjning af pensionerne för de i Wadstena Adeliga Jungfrustift inskrifne Stifts-Jungfrur; jemte Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies, Jacob, rörande samma ämne, denne dag afgifne yttrande. 2:0
ÖfverHofPredikanten, Doctor J. J. Hedrens, angående anskaffande af en byggnad, som innefattade tjenlige 'sessionsrum vid Riksdagarne, så väl för de 3-ne Ofrälse Stånden, som för Rikets Ständers Allmänna Utskott m. m. i Högvördige PresteStåndet väckte, och, enligt ProtocollsUtdrag af den 1 dennes, med Ridderskapet och Adelli communicerade motion, som angick frågan att .den till Riddarhuset hörande nu obebygda tomt, kunde, emot skälig afgift, få till denna byggnads uppförande begagnas; jemte de af åtskillige Ledamöter, rörande samma ämne afgifne yttranden.
Justerades trenne ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Ple - Den 12 December f. m. 5 nuin den 19 dennes e. m. i öfrigt fattade .beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Grefve De la Gardie, Axel, hos Hans Excellence anmält, det han, i anseende till embetsgöromål, vore föranlåten att från Riksdagen afresa, i anledning hvaraf Hans Excellence anmodade Herrar Electorer, att i morgon sammanträda, för att utse en Ledamot i BevillningsUtskottet efter Grefve De la Gardie.
Föredrogs å nyo Herr Thnms, Wollrath, den 8 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, innefattande anmärkningar vid Kongl. Majlis Nådiga Proposition, angående StatsVerkets tillstånd och behof.
Friherre af Nordinj Carl Johan_, uppläste följande:
Tham har funnit sig föranlåten göra flera anmärkningar vid Kongl. Maj:ts numera till StatsUtskottet remitterade Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof; och ehuru jag visserligen är öfvertygad, att detta Utskott fullständigt skall utreda de anmärkte omständigheterne, hoppas jag dock vinna Ridderskapet och Adelns öfverseende, om jag deraf i förväg söker upplysa en och annan; öfvertygad att jag derigenom går den värde Motionärens ön - 6 Den 11 December f. m. skan lill mötes, som icke kunnat vara någon annan, än ali vinna ett fullständigare begrepp örn de verkliga förhållanderne.
Herr Tham faster sig främst vid följande period i den Nådiga Propositionen: ”Rikshufvudboken för år 1826 ådagalägger ”det, genom en större fullständighet i Stats”Räkenskaperne, numera bestämdt utredda ”förhållande, att SlalsVerket äger en ifrån ”de förra åren upplagd tillgång af omkring ”Feni millioner R:dr, ungefärligen svarande mot beloppet, af de skatter, som först ”ett påföljande år inflyta; så att Statsverket kan bestrida det löpande årets utgifter, utan de kostsamma och besvärliga an”ticipationer på inkomsterne, som i andra ”länder äga rum.”
I anledning häraf säger Motionären, att rätta förhållandet upplyses af StatsConloirets underdåniga skrifvelse, och att denna Summa icke förtjent namn af en upplagd tillgång.
StatsContoiret har, såsom räkenskapsverk, visserligen icke orätt förfarit, då, uppå den befintliga tillgången 5,5/j3,3p6 R:dr, StatsContoret alfort StatsVerkets till Banken ihäftande skuld 4>732>84^: 38. 10. återstående utgifter efter Stat 2 i4.25 1: 3. 5.
Öfverlefvereringar och Skulder till andra Verk . . n,p36:i 2. 5.
S:a 4>949>°33: 6. 8.
Den 22 December f. m. 7 hvarigenom behållningen endast skulle utgöra 594>363 R:dr 22. 5., hvilken behållning dock till stor del kommer att försvinna, såsom svarande emot hvad af Restantierne blifver afkortadt.
Men detta förändrar, efter min tanka, icke rigtiglieten af hvad Kongl.
Majit i dess Nådiga Proposition låtit framställa, nemligen att en upplagd tillgång af omkring 5 millioner förefinnes, hvarigenom Statsutgifterne kunna bestridas under ett påföljande år, utan att kostsamma anticipationer behöfva komma i fråga.
StatsContoret har, som ofvan är visadt, ansett sig böra uppföra till qvittning hela den fordran Banken äger sedan 1809 års Krig; men då Rikets Ständer vid alla sedermera inträffade Riksdagar alltid anvisat, utan inblandning med den allmänna StatsReglei ingen, serskilde medel till denna Krigsskulds successiva afbördande, samt sednast i8a3 anvisat en serskild årlig Capital-afbetalning af t5o,ooo R:dr, som afRiksgäldsContoret utbetalts, så har Kongl Majit ansett att denna Krigsskuld, nu icke mera än tillförene, bordt med StatsVerkets för handen varande tillstånd sammanblandas, oell under sådant förhållande lärer den värde Motionären icke bestrida, att ju
Statsverket verkligen äger en tillgång af omkring 5 millioner, hvarmedelst, utan anticipation på det löpande årets inkomster, utgifterue 8 Den aa December f. m. bestridas, och derinom inskränker sig ock allt hvad Kongl. Majit i dess Nådiga Proposition framställt, Herr Tham yttrar, att af den Nådiga Propositionen inhämtas, att en fullkomlig uppläsning af Indelningsverket måste vara föreslagen, och hvilket förslag skall vara upprättadt enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse af den 29 Julii i8a3.
Jag förmodar, säger han vidare, att icke Rikets Ständer i förhand godkänt detta förslag, utan tvertom att Rikets Ständer väntat sig att deraf få del, och att den nya Löneregleringen, som på grund deraf skulle upprättas, icke bordt komma i fråga förr än Ständerne, efter pröfning af grunderne, desamma godkänt.
För att besvara den första delen af denna anmärkning, torde mig tillåtas framställa min öfvertygelse om hvad med Indelningsverket bör förstås.
Jag tror nemligen, att Indelningsverkets hufvudgrundcr ensamt bestå i de contract och den indelning, som med Rust- och Rotehållare äro afslutade, i följd hvaraf desse åtagit sig att, dels utan, dels emot vissa indelningar, uppsätta, kläda, löna och föda häst och karl.
Jag stärkes i denna öfvertygelse så mycket mer, sorn, efter min tanka, ordalydelsen i 80 RegeringsFormen är klar, der det heter:
"att det skall förblifva vid Den aa December f. m. 9 *’de med landet och städerne upprättade ”Contract och IndelningsYerk,” hvilket tydeligen afser; det förra, Roteringen, och det sednare, Rustningen, men ingalunda Befälets Löner, emedan det ej behöfts att med landet och städerne afsluta, till hvilken uppbärandet af Kronans behållna räntor skulle anvisas, hvadan ock ett sådant afslutande aldrig ägt rum, De till befälet i räntor och boställen anvisade
Löner äro endast samtidiga med det upprättade Indelningsverket, roen utgöra deraf ingen del.
Både före och efter 1809 ^rs Regementsförändring hafva af Befälets indeldte löner flere till Statsverket blifvit indragne; men jag har aldrig förnummit att det någonsin yrkats, att detta utgjort en rubbning af Indelningsverkets hufvudgrunder.
För öfrigt, om med indelta löner skall förstås en del af Indelningsverket, så borde ock alla till Civilen anvisade enahanda löneförmoner derunder inbegripas, hvilka åter med Indelningsverket icke hafva att skaffa.
Men jag bör icke vidare uppehålla mig med en tvist, om hvad rätteligen förstås med Indelningsverket, emedan denna tvist, huru än den må afgöras, ingalunda verkar på den fråga, som nu är för handen.
Konungen har icke gjort någon egenmäktig rubbning i Befälets löner, utan har tvertcm lill Rikets Ständers Statsutskott öfverlemnat detaillerade io Den 22 December f. m. förslag till LöningsStater, upprättade efter samma grunder sorn för LandtStaterne.
Desse förslag komma, efter undergången granskning af StatsUtskottet, att till Rikets Ständers bepröfvande öfverlemnas, på sätt 80 §.
RegeringsFormen föreskrifver, rörande förändringar af sjelfva hufvudgrunderne för Indelningsverket, i händelse sådane skulle pröfvas nödige, och således kan gerna all fråga i denna del sättas å sido.
Uti skrifvelse af den 2C) Julii 1823 hegärde Rikets Ständer, att en sådan reglering med Indelta Armeens Befäl måtte vidtagas, att hvar och en kunde finna nödig utkomst med hvad Staten för närvarande består, samt att aflöningen blefve efter tjenstegraden lämpad; hvarjemte Rikets1 Ständer anmälte, det StatsVerket saknade tillgångar att genom ytterligare anslag åt ifrågavarande
Befäl bereda förbättrade Lönevilkor.
Konungen säger nu i Dess Nådiga Proposition, att, i anledning af Rikets Ständers ofvannämnde Skrifvelse, Kongl. Maj:t låtit uppgöra en ny lönereglering, och att allt, jemte Lönebeloppen, närmare inhämtas af Lönings Stater, som skola till Rikets Ständers Statsutskott öfverlemnas.
Huru den värde
Motionären kunnat vid detta förhållande hämta grund till den yttrade tvekan, huruvida Rikets Ständer af Lönereglerin - Den 22 December f. in. ii gen skulle få cici, kan jag icke rätt förstå, äfvensom jag tror det är lättare ätt pröfva grunderne för ett förslag, då det i sina detailler är utarbetadt, än cl A endast grunder framläggas, örn hvilkas utförharhet oell resultater osäkerhet kan uppkomma.
Herr Tham säger, att den föreslagne förändringen i Löningssättet är skadlig; att Statens Tjenstemän blifva förvandlade lill Regeringens Tjenare, att Cail XI hade säkerligen deni principen, alt fästa krigaren med kärlek till sitt fädernesland, då Ilan grundade dess aflöning på jord och indelta Spanmålsräntor; att uppbärandet af såväl Militairens som Civi I-Statens indelta Spanmålsräntor skulle för Kronan vara i högsta grad skadligt oell medföra manga nva kostnader för StatsCassan; samt frågar:
Hvilken kan förvägra räntegifvare!! att in natura lefverera smör, fisk, lin, mårdskinn och den otaliga mängd andra artiklar, som han enligt författningarne äger rättighet alt uppsäga och in natura lefverera?
Härpå må det tillåtas mig svara, att jag icke kunnat göra det fattligt för mig, hvad del vill säga, att ett förändradt Löningssätt skall förvandla Statens tjenstemän till Regeringens tjenare; och skulle denna framställning hafva någon verklig betydelse, så skulle samtlige HofRätlers och Collegiers Embels- och Tjenstemän, samt hela 13 Den 23 December f. m. den värfvade Arme'ens Befäl, jemte en stor del andra Rikets Embetsman, redan befinna sig i detta högst egna förhållande.
Alt åtnjutandet af indelt lön mera fäster Krigarn med kärlek till fäderneslandet, än om han directe af StatsCassan aflönas, bestrider jag på det högsta, såsom varande en orättvisa emot såväl Flottans som Värfvade Arméens Befäl, hvilka, mig veterligen, aldrig i striden svikit sine med indelta löner försedda kamrater.
Vill man åter tillägga jordbruket denna förmåga, så ehuru jag, så vidt det rörer Befälet, för min del icke kan sådant medgifva, får jag äran upplysa, att boställen äro afsedda att bibehållas för hela Befälet, med undantag för Generaler, och SubalternOfficerare, ett förhållande, som redan äger rum.
Med skyldig aktning för andras öfvertygelse, har jag, långt ifrån att finna den föreslagna förändringen i löningssätt vara skadlig, trott mig finna den af en nyttig påföljd såväl för Räntegifvaren som för Löningstagaren.
Att ett stridigt interesse nu äger rum emellan jordbrukaren och löningstagaren, och som tydligast framstår vid hvarje markegångssättning, lärer icke kunna bestridas; och den lemnade ömsesidiga optionsrätten kan icke, vid mindre gynnande skördar, afhjelpa detta förhållande.
Den skattskyldige, som under sådana år, är med räntan till Kronan belial - Den 11 December f. m. 13 Jen, får numera lösa den efter markegång, under det dess granne, som är indelt tili löningstagare, måste utgifva i lösen för den ränta, lian icke kan i Spanmål utgöra i, 2 ända till 3 R:dr per tunna utöfver Länets markegångspris.
Äfven i goda år måste i vissa provinser den till lön indelte^ räntegifvaren utgifva sin ränta i penningar till ett högre pris än Länets markegång fastställer, för att undgå att på mindre banade vägar forsla räntespanmålen.
I båda fallen inverkar det menligt på den skattskyldige, och ökar ännu mera den ojemnhet, som redan äger rum i beskattningen.
För löningstagaren förekommer deremot, att han befinner sig uti en beständig osäkerhet, om hvad han har att påräkna för sin utkomst; att löneinkomsten icke förr än ett påföljande år får uppbäras, och mången gång först efter verkställd utsökning hos den skattskyldige; och då, för den mindre bemedlade tjenstemannen, det icke är likgiltigt, att på bestämda icke för långt ifrån hvarandra skiljda tider få uppbära livad honom rätteligen tillkommer, är äfven i detta afseende det nu gällande löningssättet icke utan ett menligt inflytande.
Då Konung Carl XI införde de nu varande indelta Lönerna, voro förhållanderne helt andra än nu, och jag tager mig friheten hänvisa den eller de af Ridderskapet och Adeln, som önska taga en fullständig kännedom om förhållandet, att ge - Den 22 December f. rn. nomläsa Kongl.
KammarCollegii och StatsContorets underdåniga utlåtande om LandStatens lönereglering, såsom, efter min öfvertygelse, i denna fråga högst upplysande, och hvilket jag, för att icke allt för mycket uppehålla Ridderskapet och Adelli, här endast får åberopa.
Att uppbärandet för Kronans räkning af Militärens och CivilStatens indelta Spanmålsräntor skulle vara i högsta grad skadligt och medförande betydliga kostnader, kan jag icke medgifva.
Kronans behållna Spanmålsräntor utgöra för det' närvarande 89,999 Tunnor af alla slag.
För denna uppbörd hafva Magaziner måst underhållas och tjenstemän lönas; och så kommer det äfven hädanefter alt tillgå, om ej Konungen och Rikets Ständer gemensamt derom annorlunda förordna.
Örn nu emellertid i dessa Magaziner äfven Militiens och LandStatens under lönerne anvisade Spanmål ingår, skall sådant icke medföra någon så synnerligen stor kostnad för StatsVerket, emedan den LandsStaterne anvisade Spanmål , deruti inbegripen såväl den i Kronotionde som den i hemmansräntor, icke utgör mer än 3,5a3 T:r och den lill Militien anslagne 26,996 T:r eller tillsammans 3o,5i9 T:r Spanmål; hvarvid bör anmärkas, att dåden i Roställsräntorne ingående Spanmål är inräknad, utan att densamma kommer att af D en 22 December f. m. i5 Boställsinnehafvarne utgöras, sa blir denna Summa betydligen nedsatt.
Antages emellertid att de in natura inflytande Löneräntorne ingå i samma proportion, som Kronans nu behållna, så kommer icke fullt hälften att in natura ingå, och således det, som öfver hela Riket mera skulle komma att inflyta i Kronans Magaziner än hittills, icke att utgöra mer än omkring i5,ooo Tunnor, hvarigenom någon betydlig förlust väl icke kan sägas uppkomma för Statsverket, om förändringen för öfrigt är nyttig.