Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men att Statens vinst på vissa classer, nemi. de högre, hvars medlemmar äro färre och följaktligen resa mindre, skulle jemväl ersätta förlusten på de lägre classerna, t. ex. den 7, 8, 10, 11, och 12, hvars medlemmar äro talrikast, och der inga hästar blifvit indragna, är icke sannolikt.
Anslagen till godlgörelse af resekostnader skola följaktligen, då de icke äro förslagsanslag, såsom t. ex. på 3:dje hufvudtiteln, blifva otillräckliga, äfven om K.
M. antoge förslaget både till legans förhöjning och till resereglementels förändring.
Ännu otillräckligare blifva dessa anslag, om Konungen, såsom billigare och följaktligen san/iolikare är, blott höjer legan, utan att göra det på bekostnad af Rikets icke öfverflödigt lönade tjenare.
Att för ett allmännyttigt ändamål höja skjutslegan på bekostnad af resande, som fara frivilligt för egen nytta eller eget nöje, må vara lofligt.
Men att göra det på deras be - 88 Den iS November f. m. kostnad, sorn i tjensteärenden nödgas resa, vore obilligt, eroedan de mottagit sina knappa löner, under förutsättning alt få sina embetsresor ersatta efter då gällande föreskrifter, eller att, när ingen annan ersättning än lönen lemnäs, slippa ifrån resekostnaderna för dessas dåvar. belopp.
Då nu detta kan, enligt It.
St:s beslut, fördubblas på landet, så föreställer jag mig, att K.
M. icke torde till den ifrågavar. förhöjningen lemna
Sitt nådiga bifall, utan med villkor alt Rikets embets- och tjenstemän hållas skadeslöse af dem, som förändringen äskat, nemi. afR.
Men äfven, om embets- och tjenstemännen öfverlemnades åt sitt öde, skulle dock ökade statsutgifter, på sätt jag redan sökt ådagalägga, blifva i vissa fall oumbärliga för detta ändamål; hvadan jag vördsamt föreslår: att H. StatsUtsk. måtte inkomma med förslag lill de ökade anslagssummor, som kunna erfordras, för att godtgöra den blifvande förhöjningen i embets- och tjenstemäns resekostnader.
Jag anhåller endast att få förena mig med Hr von Hartmansdorff i dess nu afgifna yttrande, särdeles med afseende på hvad den förhöjda skjutslega:! kan komma att menligt inverka på befälets inom indelta armeen aflöning.
Pehr, förenade sig äfven med Hr von Hartmansdorff.
Hr von Hartmansdorffs motion remitterades till StatsUtskottet.
Uti gårdagens talmans-öfverläggning meddelade samtlige utsk:s-ordföranderne de ärenden, som återstodo att vid denna riksdag handläggas af Utsk:n.
Man kan deraf förutse, att, derest alla dessa ärenden skola bringas till ett slutligt afgörande vid innevarande riksmöte, detsamma icke kan alslutas på kortare tid än flera månader.
Under denna tid synes mig StatsUtsk:s inkomstafdelning, som ej torde nu vara mycket sysslosatt, kunna medhinna revisionen af i83b års räkenskap.
På det alt granskningen deraf må komma förvaltningstiden så nära som möjligt, får jag derföre väcka den vördsamma motion, att R. o. Ad. täckes uppdraga åt StalsUtsk. att företaga granskningen af nämnda års räkenskap.
I anledn. af den nu väckta motionen af Hr Lagerhjelm, är jag skyldig att upplysa R. o. Ad. om ett förhållande, som dermed har gemenskap.
Det är nu flera, jag tror visst 2 eller 3 månader sedan jag i StatsUtskrs plenum väckte den frågan, huruvida icke revision al statsverkets afslutade räkenskaper för år iS3S borde företagas, hvilket mitt förslag af StatsUtsk. förkastades, Den 18 November f. m. 89 ries, med tillkännagifvande af Utsk. att någon communication af detta beslut icke boide äga rum till R.
De motiver, som föranledde majoriteten inom Utsk. till detta beslut, voro, efter hvad jag vill påminna mig, hufvudsakligen att Utsk. icke enligt >0 §:n Riksd.Ordn. ansåg sig förpligtadt att en sådan revision företaga; att denna revision ej kunde annat än blifva ytterst ofullständig, då riksdagsgöromålen hindrade Utsk:s ledamöter att egna deras tid åt en allvarlig granskning; att de såsom riksdagsmän hade helt andra uppdrag af sina committenter, än att ingå i en revision, för hvilken särskilde revisorer utvaldes af R.
St.; att den instruetion, som vore utfärdad för dessa revisorer, alldeles icke gällde StatsUtsk., och att de personer, som ansågo sig förpligtade att med högsta uppmärksamhet följa ritsd.ärendenas gång, förklarade sig icke vilja eller kunna med revisionen taga någon befattning.
Frih. Cederström, Jacob; Det är med verklig förvåning jag hör, att StatsUtsk. uppfattat 3o §:n Ridsd.Ordn. såsom vore icke revisionen ett dess ledamöter tillhörande göromål.
Det vore jemväl roligt att veta, huru StatsUtsk. uppfattat sin bestämmelse att uppgifva Statens tillgångar, såvida det icke reviderar räkenskaperna för de förflutna åren.
Huru kan Utsk. veta, om icke möjligen 100,000-tals r:dr kunna i dessa räkenskaper upptäckas vara en tillgång för statsverket.
Utsk. skall dock uppgifva statsverkets tillgångar och behof; Utsk. skall uppgifva hurudant verkliga förhållandet är, och detta måste ske på grund af räkenskapernas granskning.
Jag kan icke annat än instämma med tlr Lagerhjelm, och SlatsUtskrs ordför. hade icke hellöff underställa StatsUtsk. hvad sorn grundlagen bestämmer vara dess åliggande.
Jag skulle verkligen, i öfverensstämmelse med Hr Lagerhjelms yttrande, tro, att förhållandena visa sig nu väsendtligen förändrade emot hvad som ägde rum då Gr.
Horn gjorde den framställning, som han nu för R. o. Ad. omtalat.
Jag förmodar, att de fleste ledamöter af StatsUtsk. då ansågo troligt, att riksdagen skulle komma att slutas ungefärligen vid denna tid eller möjligen under nästa månad; och för sådan händelse måste äfven jag medgifva, alt jag betvifla!' det någon ordentlig revision hade kunnat medhinnas, örn det nu, enligt hvad i Talmans-conclaven blifvit utredt, är sannolikt, att riksdagen kommer att fortfara större delen af vintern, så visar sig saken i helt annat ljus, och jag får hemställa, om icke Hr Lagerhjelms motion, för att vara fullständig, borde omfatta äfven Riksg.eontorets och Bankens räkenskaper för år 1839.
Jag har före delta haft tillfälle 17 H. 12 9° Den 18 November f. m. att vara ledamot af StatsUtsk. och då, såsom ordförande på inkomst-afdelningen, reviderat statsverkets räkenskaper, samt vet, att man kan ganska makligt medhinna en sådan revision.
, tillika med hvad i öfrigt åligger StatsUtsk:s ledamöter att förrätta, och det till den grad, att vid 1818 års riksdag, då jag var ordför. i inkomst-afdelningen, fullbordades icke ensamt revision af räkenskaperna efter niistförulgångna riksdag, utan dermed gicks tillbaka för 10 år, hvarvid åtskilliga förbiseenden af föregrde revisorer och StatsUtsk. upptäcktes.
Det är dessutom alldeles oförsvarligt att lala om att icke hinna med revisionen på 4 månader, då den måste gå i bredd med Utsk:s uppgift om statsverkets inkomster.
Inkomst-afdelningen har ingen rättighet alt på god tro framställa statsverkets tillgångar enligt Stals-contorets uppgift, utan Utskts ledamöter skola med egna ögon se och med egna luifvuden bedomina förhållandet.
Jag tyckte mig inse, alt förhållandet varit ungefärligen sådant, som en värd talare uppgifvit, och att det således numera vore ganska möjligt och verkställbar att förrätta en sådan revision, hvilket förr, efter min åsigt, varit svårt nog alt med grundlighet göra, då man i Augusti eller September månad kunde motse att riksdagen skulle kunna afslutas vid denna tid.
I afseende på bankens räkenskaper har jag ingen säker kännedom örn huru långt granskningen kan förrättas, hvilket förhindrat mig att föreslå den af Hr von Troil nämnda revisionen i och för banken.
Hvad riksgäldsverket angår, så medger jag, att det för motionens completterande borde tilläggas, ehuru det icke blifvit för mig uppgifvet , att riksgäldsverkets räkenskaper icke äro granskade för år i858 och måhända 1819, ty jag tror, alt de kunna granskas äfven för det sistnämnda året; men ehuru jag icke fått någon underrättelse derom, kan jag ändock deraf, att StatsUtsk. ansett sig icke kunna granska statsverkets afslutade räkenskaper, draga den conclusion, att riksgäldsverket förmodligen är inneslutet under samma beslut.
Jag begär derföre alt min motion måtte utsträckas äfven till riksgäldsverket förden afslutade räkenskap i detta verk, som ännu icke blifvit granskad.
Jag lyckönskar Frih. Cederström, Jacob, lill det vackra tal han nyss hållit om sig sjelf.
Jag lyckönskar honom i dubbelt afseende, om äfven allmänheten instämmer deruti.
Hvad för öfrigt angår den ton, i hvilken han yttrat sig, så tager jag för gifvet, att den kommer från någon själsfrånvaro, samt att
Frihtn för tillfället ej kom ihåg annat, än att han var landshöfding och skrupensade sina länsmän.
Jag är äfvertygad, att när Frih:n hinner sansa sig och återkommer till sig sjelf, skall han inse hela det oskickliga i hans sätt alt yttra sig öfver ett K. St:s Utskott.
Den 18 November f. m. 9* Hr Westfelt, Nils:
Jag liar föga eller intet alt tillägga vid hvad den sisle värde talaren yttrade, och förenar mig med honom, jemte det jag förbehåller mig, att här hvar och en må vara fredad lian tillmålen af Frih. Cederström, som icke äro på sitt ställe.
Hur har blifvit sagdt, alt StatsUtsk. hade bort utreda förhållandet med statsverkets tillgångar genom revision, innan Utsk. inkom med något förslag 0111 deras beräknande.
Om således denna grundsats blifvit gällande, så hade StatsUtsk., efter mitt förmenande, icke kunnat börja sina egentliga arbeten förr än i Augusti månad under denna riksdag.
Cederström gör lätt, 0111 han skiljer emellan revision och alt skaffa sig en förelöpande öfversigt af de tillgångar, som finnas, och på grund af hvilken öfversigt framställning kan göras lill R.
St. 0111 ilen blifvande statsregleringen.
Kan den revision, som nu är i fråga, blifva verkställd, så vore det visserligen önskligt, alt den skedde; men då vi känna att revisionsförrällningen vanligen icke hinner fulländas på kortare tid än 3 månader, som grundlagen derför bestämmer, och hvarunder hvarje dag både för och eftermiddagen är att använda för i evisions-arbetet, men StatsUtsk:s ledamöter ännu hafva många andra göromål, måste bevista plena o. s. v.; så synes mig, att, 0111 också riksdagen skulle räcka ännu 4 må' nader, StatsUtsk. likväl svårligen torde hinna verkställa denna revision.
Jag vill derföre icke afstyrka saken, men vill hafva nedlagdt delta yttrande lill prot. på förhand, emedan jag fruktar, att man går längre än billigheten fordrar.
Jag vill lemna derhän hvad grund Hr von Troil kan tro sig äga för sitt yttrande; att det icke är grundadt, skall jag söka visa. 3o §:n Riksd.- Ordn. innehåller i första morn. dessa ord:
''StatsUtsk., som ''skall beslå af 36 personer, bör granska, utreda och till 11.
"St. uppgifva stats- och riksgäldsverkens tillstånd, förvalt’’ning och behof.”
Det är det nuvar.
StutsUtskts ledamöter förbehållet, att anse sig kunna granska, utreda och för R.
St. uppgifva stats- och riksgäldsverkens tillstånd, förvaltning och behof, utan att revidera räkenskaperna.
Må det vara Hr von Troil förbehållet alt finna detta vara riktigt.
Jag har, såsom jag sagt, deltagit i detta Utsk:s öfverläggningar.
Jag liar, såsom dess ledamot, reviderat, räkenskaperna, och det lärer icke vara 11 r von Troil obekant, alt StatsUtsk. har en afdelning för statsverket och en afdelning för riksgäldsverket; alt dessa hvardera besörja revisionen forsin afdelning, och alt således ingen svårighet för verkställigheten inträffar.
StatsUtsk. hade ännu hastigare kunnat komma till slut med sina göromål, om det organiserat sig annorlunda, eller så som det föreslogs redan vid 1818 års riksdag, nemi. på en slalsreglerings-division och en statsreviderings-di vision.
Då hade den Deli 18 November f. m. ena?? divisionen verkställt liela regleringen af statsverket och dervid fatt taga lill grund de upplysningar, som blifvit meddelade af revisions-afdelningen.
Mine herrar! skall stalsregleringen någonsin i Sverige kunna blifva ordentligen grundad på rikliga (acta, icke på labellariska uppgifter från Stats-conioret, hvilka jag lemnar i deras värde, och hvilka jag har det förtroende lill, som alla olficiella uppgifter böla äga tills de kunna befinnas oriktiga, så är en revision af StatsUtsk. nödvändig; och 0111 man deremot skall tro på de förslag, som blifva Utsk. meddelade, så är det alldeles onödigt, alt StatsUtsk. befattar sig med något annat iin att mottaga den K. propositionen, anse den vara riklig oell tillstyrka bifall dertill.'
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinell :
Det vigliga ändamålet, som åsyftas nied den väckta motionen, bör ej kunna förhindras deraf, att StatsUtsk. skulle i sina riksd.förhandlingar och återstående göromål blifva förhindradt af revisionen, och kanske icke medhinna den på de supponerade 4 månaderna; ty det är något hell annat för StatsUtsk. att företaga denna revision af ensamt statsverkets och Riksg.- contorets räkenskaper, än för de emellan riksdagarna sammanträdande revisorerna att verkställa revision af både statsverkets, Riksgälds-contorets och bankens räkenskaper.
De sistnämnda räkenskaperna revideras nu af BancoUtsk.
Det har redan i delta Utsk. uppstått fråga om att verkställa revision af i83S års räkenskaper, och den kommer sannolikt, efter de upplysningar, som under denna discussion blifvit meddelade, alt oförtöfvadt företagas af BancoUtsk:s räkenskaps-afdelning, fastän man ej velat dermed befatta sig, innan man kunde blifva förvissad, att riksdagen skulle kunna sträcka sig längre än till instundande nyår.
Det har redan af en värd talare blifvit ådagalagdt, huru illa det skulle varit handladt af StatsUtsk., att vänta med handläggningen af statreglertn intilldess en revision blifvit verkställd af 1838 års räkenskaper, hvilka räkenskaper icke blifvit färdiga till revision förr än för en kort tid tillbaka; men för det att en revision ej blifvit verkställd, såsom iustruetionen för R St:s revisorer föreskrifver, är det väl dock ganska lätt för StatsUtsk. att beräkna Statens tillgångar och äfven ingå i pröfning af statsverkets behof.
Della är något, sorn StatsUtsk. alldeles icke uraktlåtit, och det förundrar mig sannerligen att höra Frih.
Cederström, en man, som borde äga sakkännedom i sådana förhållanden, kunna här framkomma med så lösa anklagelser och framställda i en sådan ton, sorn Frilun behagat tillåta sig emot StatsUtsk.
Detta kan likväl mindre förundra mig nu, när det snart sagdt hörer lill ordningen för dagen alt framställa anklagelser emot StatsUtsk. med eller utan skäl.
Ilr Fril), o. Landtm, hemställde, om R. o.
Ad. behagade till StatsUlsk. remittera Hr Lagerhjelms motion.
Hr von Troil gjorde vid motionen ett tillagg, som jag för inin del äfven tillstyrker, nemi. att revisionen måtte sträckas äfven till liksgäldsverkels räkenskaper, oell således omfatta stuts- och liksgäldsverkens räkenskaper.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till StatsUtsk. äfven remittera Hr Lagerhjelms tillagg till sin motion.
Frih. Nanckhoff, Johan Otto:
I förmodan att StatsUtsk:s utlåt.
N:o 348 icke skulle förekomma i nästföregående plenum, undgick jag tillfället att yttra mig deröfver.
Då, likasom nu, ämnade jag icke orda något i hufvudsaken.
Jag var nemi., redan innan Utsk:s utlåt, inkom, underrättad på ett sätt, sorn gjorde att utgången af den motion, som jag väckt, var för mig nära nog likgilltig.
Jag skulle, i händelse jag i Ståndets plenum yttrat mig härom, endast begärt ullåt:s läggande lill handlingarna.
Weil detta utlåt, företer en particularitet, som jag anser anmärkningsvärd, och det är deröfver, som jag anhåller att få yttra mig.
Till undvikande af vidlyftighet anser jag visserligen nödvändigt, att ett Utsk. i sina utlåtanden icke in extenso intager de motioner, hvarpå de sig grunda, utan endast resuraeer deraf.
Men då måste dessa resumeer redigt uppfatta ärendet, hvarom fråga är, sanni och tydligen återgifva motionärens uttryckta tanke.
Detta är så mycket angelägnare, sorn Utskts utlåtanden icke utöfva ett ringa inflytande på de beslut, som inom RiksSttn fattas, hvaraf följer, att om Utsk:s referering af motionen är skef eller oriktig, så kunna besluten inom Stånden blifva helt andra än de, hvilka man haft anledn. att förvänta sig.
Jag måste beklaga mig, alt Utsk. i fråga om den motion, hvarom nyssnämnda utlåt, handlar, så ungefär tillvägagått.
Utsk. säger, att jag äskat att 3:ne nya länsmans-löner måtte uppföras på Blekinge läns stat till aflöning åt 3:ne extra-länsmän i nämnda län.
Denna sista mening ”lill aflöning ät 3:ne extralänsmän i nämnda län,” har Utsk. liemtat ur sin egen fatabur, ty min motion innehåller icke något sådant.
Min motion innehåller kort och bestämdt, att jag begärt, att 3:ne nya länsmans-löner mätte uppföras på Blekinge läns stat, och dermed punkt.
Tillsatsen är, såsom jag sagt, gjord af Utsk.
Antalet af extra-länsmän kan behöfvas större eliel' mindre, sådant beror af tillfälliga omständigheter.
Det har ej kunnat fulla mig in att begära anslag på ordinarie
Den 18 November f. m. stat för tillfälliga tjenstemän.
Jag har uttryckt mig så, alt 3:ne nya länsmans-löner må uppföras på länets stat.
Dermed åsyftade jag att bereda verkställighet åt den reglering af länsmans-districterna inom länet, som K.
M. redan för flera år sedan anbefallt, men hvilken icke kunnat verkställas i brist på löneanslag.
Jag anhåller att få vädja lill Huset, huruvida det icke finues någon skiljaktighet emellan Ulsk:s uttryck här, att 3:ne nya extra-länsmans-löner malte uppföras på Blekinge läns stat till aflöning ål 3:ne extra-länsmän i nämnda län, eller alt blott, såsom jag uttryckt mig, begära att 3:ne nya länsmans-löner måtte uppföras på länets stat.
Jag föreställer mig, såsom ett åliggande hos Utsk., att återgifva motionärens tanke redigt och icke såsom här nu skett, emedan motsatsen vore nära nog att fästa ett åtlöje vid den motion jag väckt, hvilket jag trott mig såsom embetsman böra kunna undgå.
Jag bar blott velat anmärka detta, för all icke genom stillatigande anses hafva väckt en motion sådan som Utsk. här upptagit, nemi. att begära ständiga löneanslag för tillfälliga tjenstebefaltningar.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s dea i4 och 16 dennes på hordet lagda mern.
N:o 31, i anledn. af RiksSlms olika beslut i fråga om Berednings- och Taxerings-eomiteerna på landet.
Derjemte föredrogs ett från Bevilln.Utsk. denna dag inkommet mein.
N:o 33, med ytterligare hemställan i anledn. af RiksStms olika beslut, i fråga om Berednings- och Taxerings-comite'erna på landet. R. o. Ad. gillade de uti N:o 3i föreslagna voter:s-propos:r, med den förändring, som uti N:o 33 blifvit föreslagen.
BorgareStis den 7 och 16 dennes på bordet lagda inbjudning af den 10 sisth October, till instämmande i hvad Ståndet beslutat i afseende på 11 §:n i för slaget till bevilln.författning.
Hamilton, Henning Hugo Ludv.: Enligt hvad H.
Ståndet fann förra gången detta ämne förevar, lärer icke något bestämmande af siffrorna nu kunna komma alt ske, utan endast, huruvida R. o. Ad. vill antaga BorgareStts beslut alt öka classernas antal under hvardera af de stora classei na af städer.
För min del skulle jag tro, alt classernas antal redan nu är, 0111 icke för stort, åtminstone icke för litet, och det åstadkommer blott en villrådighet hos taxeringsmännen , då de hafva så många classer att välja emellan.
Likväl, då billigheten synes fordra någon jemkning i minimi-afgiften för handtverkare, som, ehuru bosatte i Stockholm eller i någon af de andra stora städerna, icke lära hafva större förtjenst än dylika handtverkare i de mindre städerna, mea vanligen deremot en större lefnadskost - Den 18 November f. ra.
95 nåd, skulle jng för min del tro, att R. o. Ad. borde afsla BorgareSt:s inbjudning emot fatta det beslut, att, ela en gång siffrorna i bevilln.- förordningen skola bestämmas, BorgareSt:s inbjudning i detta fall ånyo må föredragas, på det att del afseende på BorgareStts önskan härutinnan må kunna fastas, som hufvudsakligen dermed varit åsyftadt.
Jag förenar mig fullkomligt i hvad Gr.
Hamilton yttrat, och är af den öfvertygelse, alt en sådan förökning af classerna alldeles icke gagnar, utan förorsakar mera olägenheter och är så mycket mera onödig som Taxerings-comite'en alldeles icke blir förbunden efter bevilln.förordn. att följa classificationen, utan kan nedsätta classerna så mycket comiteen behagar.
Ridderstolpe, Fredr., förenade sig med Hr Edenhjelm.
Hr von Hartmansdorff: A u g.:
Sedan detta ämne sist föredrogs, har jag haft tillfälle att jemföra inbjudningen med Utsk:s betänkande.
Jag är efter denna granskning af den mening, som Gr.
Hamilton nyss yttrade, nemi. att man kan göra en skälig och billig nedsättning i afgifterna för de handtverkare i städerna, som betala stora minimibelopp, utan att derföre öka antalet af classerna.
Och som denna rättelse torde lämpligast kunna vidtagas på det sätt, som Gr.
Hamilton föreslagit, nemi. så, att R. o. Ad. gör denna rättelse vid sjelfva minimi-summornas bestämmande för de ringare classerna, så anhåller jag alt Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos. på Gr. Hamiltons förslag.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga BorgareSt:s nu föredragna inbjudning.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att vidblifva sitt beslut i afseende på classernas antal, men att, då frågan förekommer att bestämma de särskilda siffrorna för afgifterna under classerna, då taga BorgareSt:s inbjudning i det afseendet under öfvervägande.
Föredrogs ånyo StatsUlsk:s den 16 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 368, i anledn. af återremiss å mein.
Ehuru öfverflödigt det torde vara, tillåter jag mig likväl att vördsamt fästa R. o. Ads uppmärksamhet derpå, att om contra-propos. vore annan än denna, örn den öfvergick till hvad BondeSt. beslutat, så skulle möjligen kunna hända, att domaremakten , hvars åtgärd det möjligtvis blefve nödvändigt för Statssecreterarne von Hartmansdorff och Grip att anlita, — att domaremakten ansåge sig hindrad af det beslut, som vore fattadt af R.
St. R. 96
Den 18 November f. in.
St. kunna lika litet som konungamakten vilja tränga in på eller på förhand lägga något hinder för domaremakten i den fria utöfningen af sin rätt, och jag har velat hafva ärnn nämna detta, för att gifva så mycket mera styrka åt nödvändigheten att R. o. Ad stannar vid det beslut, som Ståndet förut fattat.
Det är den siste talarens yttrande, som gifvit mig anledn. alt begära ordet.
Det faller af sig sjelft, att SlatsUtskts nu afgifna utlåt, bör bifallas af R. o. Ad. på det att StatsUtsk. må komma i tillfälle att få votera öfver frågan, och att icke löne-ersättningen mera är i fråga för StatsUtsk:s pröfning , utan endast huruvida denna löne-ersättning skall uppföras på indragn.- stat eller icke.
Deruti ligger den egentliga frågan , hvilket står i fullkomlig conformitet med de anmärkn:r R. o. Ad., vid betänkandets återremitterande, afgifvit.
Jag tillstyrker bifall till StalsUtsk:s memorial.
Den uti mein.
N:o 368 föreslagna voterts-propos. blef af R. o. Ad. godkänd.
Ånyo föredrogs Const.Utskis den 14 sisth Oet. och den i4 dennes på bordet lagda mein.
N:o 45 , med förslag till ett stadgande i §;n Riksd.Ordn. örn Statsrådets föredragande ledamöters tillträde i alla Stånds plena.
I Utsk:s förslag säges:
''Statsministrar och föredragande Statsråd äga rätt— Mig synes orätt alt utesluta de Statsråd, sorn icke hafva departement.
Det kan kända, att en Statsminister är sjuk eller frånvarande, eller ock att embetet icke är tillsatt.
Då är ett Statsråd utan departement i stallet förordnad att förestå hans embete.
Han är blott för tillfället föredragande.
Man skall måhända säga, att det föredragande
Statsrådet då bör tillkännagifva att han för tillfället är berättigad att sig infinna, men derom kan tvistas.
Det kunde hända att han vore föredragande då en K. propos. afgåfves; men att lian ej vore det, då denna propos. från Utsk. återkomme_, och alt han ännu mindre vore det då hon varit återremitterad och för andra gången behandlades inom RiksSttn.
Det är dock skäl, att han måtte kunna, antingen han för tillfället vore föredragande eller icke, vara tillstädes och deltaga i öfverläggningarna, samt lemna de närmare upplysningar, som kunde behöfvas.
Jag anser således oriktigt alt i detta hänseende göra den inskränk ning, som Const.Ulsk. föreslagit.
Jag tror äfvenledes , att det i andra hänseenden vore oriktigt.
Förmodligen blefve förhållandet i framtiden sådant, att de icke föredragande Statsråden vore de äldste, sådane gamle män, som icke längre hade krafter nog att föredraga, men der - Den i8 November f. m. 97 deremot kunde gagna så mycket mer genom deras vidsträckta kännedom af ärendenas behandling oell genom deras längre erfarenhet.
Behöjde