Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En stor uppmuntran till grälaktighet skulle derigenom gifvas, synnerligen med våra lagar, der lögnen icke är belagd med något straff.
Jag har icke kunnat förena mig med den delen af reservationen, emedan jag icke fann lämpligt att vidtaga en sådan åtgärd, under nu existerande förhållanden, derföre att det icke skulle kunna ske utan att väcka allmänt missnöje, och det vore icke skäl för en så ringa sak; men för konseqvensen skull har jag icke kunnat annat än förena mig derom, att när man åberopar den här af K.
M. tilltänkta förändringen i expeditions-taxan, men då icke ansett det vara skäl att ändra den, så föreslår man likväl sjelf en förändring deruti.
Jag finner likväl icke saken vara af den stora vigt att jag dermed skulle vilja uppehålla R. o. Ach, som är af annan tanka.
Uppå härefter å de uti förevar, betänk, förekommande punk 5* - 68 Den 13 Juli. ter särskildt framställda propos:r, blefvo desamma af R. o. Ad. bifallna.
N:o 238, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 194, ang:de ifrågaställde extra statsanslag till föremål, tillhörande civil-departementets handläggning.
Detta utlät, företogs punktvis till afgörande. lista punkten, ang:de Utsk:s beräkningar af riksg:s-kont:s ställning, inkomster och utgifter; samt 2:dra punkten, angule 2 och 3 punkterne af betänk.
Lades till handlingarne. 3:dje punkten, ang:de litt.
A i 7 punkten af betänk.
Jag anhåller vördsamt att i R. o. Ad:s minne fä återkalla alt K.
M. för den ifrågavar. hamnbyggnaden vid Westerås begärt ett anslag af 12,000 r:dr; att StalsUtsk. med afseende på den brist på tillgångar, som ägde rum då statsregleringen uppgjordes, ansåg sig icke kunna tillstyrka det sökta anslaget; att enskilt motionär med kännedom af den orsak, som föranledt Utsk. att anslaget afslå, i stället begärt ett låneunderstöd, hvilket StatsUtsk. tillstyrkt R.
St. att bevilja på de vilkor som för låns utgifvande för riksg:s-kont. i allmänhet blifvit bestämda.
Dä saken förra gången förevar, så yrkades återremiss af betänk, utaf flere talare.
De skäl, som anfördes voro hufvudsakligen alt dä StatsUtsk. icke ansett sig kunna tillstyrka något anslag för staden Cimbritshamn, hvars vägbrytare blifvit af storm förstörd, så vore det icke skäl att bevilja detta lån till Westerås.
Jag anhåller med anledn. deraf att få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå att det begärda anslaget var af 3:ne Riksstånd afslaget.
Således kan vid denna riksdag beklagligtvis staden Cimbritshamn icke hafva att förvänta något ytterligare prof på R.
Hvad åter beträffar en annan anmärkn., sora emot betänk, gjordes, nemi. att StatsUtsk. föreslagit högre läneanslag för Westerås än som blifvit begärdt, sä torde det icke böra tillräknas StatsUtsk., dä förslaget endast med 70 r:dr öfverstiger det uppgjorda koslnadsförslaget, hvilket vi något hvar veta vanligen icke är så uppgjordt, att det öfverstiger den verkliga kostnaden eller ens dertill uppgår.
Genom voteringar i förstärkt
Utsk. äro en mängd anslagsfrågor afslagna och medel linnas således.
Något hvar af R. o. Ad:s ledamöter torde veta huru trång denna hamn i Westerås är, och huru mycket densamma är i behof af förbättringar.
För min del skulle jag tro att då vi nu äga tillgångar, så borde vi icke neka detta län, så mycket mer som
Staten der på troligen icke kommer att förlora det aldra ringaste eller, om den kommer att förlora, det endast kan blifva ganska litet, erne - Den 13 Juli. 09 dan staden kommer att betala 4 proc. på lånet.
Jag anhåller således att R. o. Ad. ville bifalla det ifrågavar. anslaget.
Visserligen har den siste värde talaren bemödat sig att för det H.
Ståndet framställa huruledes, sedan denna fråga tillförene blifvit från Ståndet återremitterad, förhållanden sedermera skulle hafva uppkommit, som skulle föranleda dertill att, ehuru Ståndet icke förra gången funnit anledn. att bifalla anslaget, likväl numera, på grund af förberörde förhållanden, ett samtycke dertill kunde lemnäs.
För min del kan jag dock icke Buna mig öfvertygad härom till följd af hvad Hr von Troil i detta afseende anfört.
Besagde värde ledamot har nemi. yttrat, att då, hvad angår hamnanläggningen vid Cimbritshamn, det redan blifvit afgjordt att denna hamnanläggning icke vidare vid denna riksdag kan påräkna något bidrag af allmänna medel, så skulle derutinnan ett skäl förefinnas för R.
St. att godkänna hvad Utsk. för hamnutvidgningen vid Westerås föreslagit.
Mig synes åter att, då man funnit sig nödsakad att neka anslag till den Cimbritshamn tillhörande hamnbyggnad, der sjöfarande å öppna hafvet äro utsatta för de svåraste stormar, så är svårt att inse något skäl att Staten skulle för ett mindre trängande ändamål finna sig böra använda nu förevar, summa.
Väl har Utsk. sökt besvara de vid återremissen gjorda inkast sålunda, att det icke här vore fråga om ett direkt anslag, utan endast om ett lånebidrag förenadt med återbelalningsksyldighet; men det torde i alla fall återstå att bevisa det Staten, medelst anskaffande af denna summa, sora till på köpet något öfvcrstiger hvad egentligen med siffror kunnat bevisas vara behötligt, verkligen befrämjar ett föremål som vore vida angelägnare än många andra.
Att Westerås hamn kan vara träng, må vara en sanning, men belägenheten af denna hamn och de vindar, för hvilka den är utsatt, äro icke genom dessas våldsamhet af den beskaffenhet, att man i sjelfva verket kan med fullt skäl anse ärendet vara af särdeles angelägen art.
Jag skulle önskat alt man velat åtnöja sig med det låneanslag, som vid sakens förra ventilation härstädes varit ifrågasatt, i hvilket fall det åtminstone kunde sägas vara billigt begärdt i förhållande lill andra dylika bidrag; men dä man icke velat finna sig härvid, anser jag mig böra, till undvikande af vidare tidsutdrägt härmed, i korthet framställa en vördsam hemställan om afslag å detta betänk. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Det hade visserligen varit önskligt att R.
St. kunnat bifalla alla de anslag som K. M. äskat, men då tillgångarne endast tillåtit att bevilja en ganska ringa del af dem och R.
St. således mäste fästa sig vid det angelägnaste, tror jag att StatsUtsk. gjort ett synnerligen dåligt val, dä det framhållit hamnbyggnaden vid Westerås framför andra.
Vi veta huruledes StatsUtsk. nekat anslag till påbegvnta arbeten, hvilka hota med instörtning om de icke fullbordas; huruledes StatsUtsk. nekat anslag till fortsättning af hamnbyggnader, der fartygen nu äro utsatta att af stormen kastas på land och förolyckas och på 70 I)cn 13 Juli. hvilka ställen rörelsen är fullt lika vigtig som i Westerås.
Man har visserligen sagt att här endast är fråga om lån och att detta således icke så mycket graverar statskassan, men man har dock icke fästat uppmärksamheten derpå att Staten icke har andra medel att låna ut än dem Staten sjelf får låna upp, och för att företaga en sådan operation bör väl företaget vara särdeles vigtigt för del allmänna och icke blott ett för en ort ensamt af nytta.
Såsom skäl anföres att förstärkta StatsUtsk. afslagit åtskilliga förslag till utgifter och således hade medel.
Det är visserligen sannt att förstärkta StatsUtsk. afslagit åtskilliga anslag, men dermed är icke sagdl att medel linnas.
En ganska flygtig blick på den pekuniära ställningen visar att våra finanser för närvar, äro svaga, och ganska väl behöfva de inskränkningar, som rimligen kunna göras, så att i alla fall de anslag till produktiva föremål som göras, icke kunna göras annat än lill de aldra angelägnaste företag, med åsidosättande af de mindre angelägna; hvarföre jag förenar mig med Frih.
Cederström i att yrka afslag å Utsk:s förslag med vidblifvande af de åsigter, som förra gången förmådde R. o.
Ad. att återremittera detta ämne.
Då här ånyo blifvit framstäldt såsom jemförelse behofvet af anslag för Cimbritshamn, så får jag för min del förklara att jag, då denna fråga här på Riddarhuset förevar, ingalunda motsatte mig detta anslag, utan tvertora gerna, om det stått i min förmåga, hade skaffat staden Cimbritshamn denna ytterligare fördel.
Vid 1840 års riksdag erhöll likväl Cimbritshamn 20,000 r:dr och vid 1844 års riksdag 6000 r:dr utan återbetalningsskyldighet.
Således har Cimbritshamn icke varit vanlottad.
Hvad nu Wetterås beträffar, så kan jag icke annat än ånyo till R. o. Ad:s begrundande framställa att, dä denna hamn är af vigt för bela orten, men derjemte är så trång alt den knappast har utrymme att emottaga ångbåtspassagerare, sä tyckes som behofvet vore temligen gifvet, synnerligen när man tager i betraktande de transporter af jern, som derifrån äga rum.
Det förvånar mig att denna motion väcker så mycket motstånd och jag skulle tro, att man icke så mycket bör fästa sig vid motionärens namn, sorn vid saken.
Medel saknas ej.
Här kommer ju icke i fråga annat ån alt lemna eli lån på ungefärligen samma vilkor som riksg:s-kont. sjelf får i upplåningsväg betala.
Saken är af två RiksStånd bifallen och jag anhåller om R. o. Ad:s bifall dertill.
Då man har velat anställa en jemförelse emellan hvad som å Statens sida blifvit gjordt för Cimbritshamn och andra ställen, så synes mig icke otjenligt att dervid taga i betraktande fattigdomen, som vidlåder lilla samhället Cimbritshamn, och det motsatta förhållande, som äger rum med Westerås.
Det tyckes verkligen att, om det behöfves ett utvidgande och förbättrande af Westerås hamn, nämnde stad och ort skulle kunna, utan Statens mellankomst, förskaffa sig ett amor - Den 13 Juli. 71 leringslån för vinnande af ändamålet.
Della, säger jag, tyckes kunna biligtvis förväntas, om nemi. detta företag verkligen för orten är så angeläget, som det uppgifves vara.
Alt vår nuvar. ställning medförer behofvet af högst betydliga summors användande, år oemotsägligt, hvadan man desto mindre får förbise nödvändigheten att i andra, såsom det kan jemförelsevis synas, obetydliga summor, iakttaga en särdeles noggrann sparsamhet.
Låt vara att här blott är fråga om en jemförelsevis mindre väsendtlig uppoffring å Statens sida; det kan icke förnekas; men jag är i alla fall öfvertygad dels derom att den i för handen varande omständigheter torde vara i sin mån känbar, dels ock att man just af denna anleda, bör använda medlen endast till de vigtigasle företagen i denna väg, med förbigående eller uppskjutande till bättre tider af det öfriga.
Om våra finansiella ställningar och förhållanden till nästkommande riksdag kunna väsendtligen förbättras, då, och enär jag uppriktigt hyllar den satsen, att
Staten bör vid dylika företag, i synnerhet dessa som åsyfta lättade kommunikationer, träda medlande emellan, så vidt sig göra låter, blifver det en angenäm och lätt sak att samtycka lill hvarje billigt anspråk i dylikt fall; men dertill hörer likväl äfven då, att berörde anspråk icke må med alldeles så mycken frikostighet omhuldas, som den nu är i fråga.
Kan man väl förete något exempel att man gifvit mera än någonsin begärts?
För min del anser jag det i hög grad oformligt, men det är dock icke delta jag egentligast fäster mig vid, utan fastmera vid hufvudsaken, på sätt jag nyss haft äran utveckla: och får jag derföre, helst några verkliga skäl emot de åsigter, som anfördes hos R. o. Ad., dä ärendet förra gången härstädes handlades, icke synas hafva sedermera blifvit lagda i dagen, vördsamt anhålla ali R. o. Ad. täcktes afslä denna punkt af betänk.
Sedan Hr Gr. o. Landt m:s härefter, först till bifall och sedermera till afslag å det i 7:de punkten af StalsUtsk:s betänk.
N:o 194 tillstyrkta lånebidrag till Westerås stad, framställde propos:r blifvit besvarade med blandade ja och nej, förnyade Hr Landtm, sin propos. till bifall å hvad Ulsk. tillstyrkt och ropades dervid åter ja och nej; hvarefter Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att denna förnyade propos. blifvit besvarad med öfvervägande ja.
Cederström och Hr Rääf, Leonh. Fredr., begärde votering.
Med afseende derå att tiden är så långt framskriden på aftonen, vågar jag hemställa om icke R. o. Ad. ville besluta, att efter denna votering åtskiljas.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade i anledn. häraf, att tiden visserligen vore långt framskriden på aftonen, men tyvärr äfven på riksdagen, samt att då de på föredragningslistan återstående målen, hvaribland synnerligen Bevilln.Utsk:s mern.
N:o 23 fordrade skyndsam behandling, icke mera än en gång blifvit bordlagde 72 Den 13 Juli. och således ytterligare kunde läggas på bordet, Hr Landtm., på det icke flere dagars uppskof med deras afgörande må kunna uppkomma, ansåge föredragningen böra fortsättas, då det blefve beroende på Ståndets ledamöter, huruvida de förekommande målen borde ånyo bordläggas.
Den som bifaller det af StatsUtsk. tillstyrkta lånebidrag af 20,000 r:dr till Westerås stad för dervar. hamns utvidgande och förbättring, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. förenämnde lånebidrag.
Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer : Ja — 6.
Nej — 13. 4:de punkten, ang:de öfriga återremitterade punkter af betänk.
Lades till handlingarne. OSFG'; . VTMUffl Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Troil, Sam. Gust., Gr.
Lagerbjelke, Gust., m. fl. ledamöter, ånyo pä bordet nedannämnde i gårdagens plenum första^ gången bordlagda mern. och utlåt., nemi. från Bevill n in gs-U t skotte t: N:o 23, i anledn. af RiksStms olika beslut, ang:de tullbevillningen; Constitutions-Utskottet:
1 § Tryckfrihets-förordnm, rör:de aflemnande af exemplar af tryckpressens alster till åtskilliga embetsverk och allmänna bibliotheker; N:o 24, i anledn. af BondeSt:s återremiss å mern.
N:o 16, rör:de åtskilliga Bevilln.Utsk;s åligganden och å mom.
N:o 18, ang:de sammansatta Utsk.; N:o 25, med utlåt, i anledn. af ålerremisserne å mern.
N:o 19, ang:de tiden för motioners afgifvande; N:o 26, i anledn. af 3:ne Stånds återremiss å mern.
N:o 17, ang:de motionsrätten; Banko-Utskottet:
N:o 67, i anledn. af Hofkirurgen G.
Herberts ansökning om eftergift af öfverränta å ett af källarmästaren A. 0.
Nicodemi i bankodiskonten upptaget lån; Den 13 Juli. 73 N:o 68, ang:de förrättad revision af bankodiskontverkets räkenskaper och förvaltning för år 1847; N:o 69, med hemställan att en gratifikation måtte få utanordnas till vaktmästarne vid bankodiskontverket; samt N:o 70, ang:de en verkställd omröstning.
Slutligen anmäldes till bordläggning: StatsUtsk:s mern.
N:o 258, med förslag till voter:s-propos., i anledn. af IliksSt:ns skiljaktiga beslut, rör:de ifrågastäldt statsanslag till arméens pensionskassa; Samma Utsk:s mern.
N:o 258, med förslag till voter:s-propos. i anledn. af RiksSl:ns skiljaktiga beslut, ang:de ifrågastäldt låneunderstöd till reparation af Linköpings domkyrka; och Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Ulsk:ns mern.
N:o 10, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ang:de grunderne och vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. H. B. o. Ad. åtskildes kl. £ till 11 e. m.
Fredagen den 14 Juli 1848.
Justerades 7 prot.utdr. för gårdagens plenum.
Upplästes ett af Hr Mörner, Hampus, inlemnadt så lydande mern.:
Af tjensteåligganden nödsakad att afresa ifrån hufvudstaden, får jag härmedelst afsäga mig förtroendena att vara ledamot af Ridd.Utsk., samt under permitterad ledamots frånvaro äfven i StatsUtsk.j anhållande likväl att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer, att sammanträda för att utse en ledamot af Ridd.Utsk., äfvensom en ledamot af StatsUtsk. under den lid, för hvilken Hr Mörner varit i sistnämnde Utsk. invald.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne mern. och utlåtm: 74 Den 14 Juli.
N:o 239, med förslag till sammanjemkning eller voter:s-propos:r i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, rör:de åtskilliga till regleringen af åttonde och nionde hufvudtitlarne hörande frågor; Nio 240, i anledn. af erhållna återremisser å betänk.
N:o 196, ang:de sättet, ordningen och vilkoren för utbetalningen af anslags- och lönebidrag till befrämjande af allmänna arbeten; och N:o 241, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Nio 192, ang:de aflöningen för R.
St:s nuvar. just.ombudsman och hans vikarie.
Då ifrågavar. betänk.
Nio 239 genom en egen tillfällighet redan i går blef från Exped.Utsk. aflemnad till öfrige RiksSt:n, men icke lill R. o. Ad., hvadan detsamma nu först kunnat hos R. o. Ad. bordläggas och då Ståndet torde inse vigten af att alla förslag lill voter:s-propos:r blifva så snart som möjligt granskade, emedan derpå beror riksdagens tidigare eller sednare afslutande, så får jag anhålla om Hr Grins o. Landtmis propos. derom, att ifrågavar. betänk.
N:o 239 måtte uppföras främst på listan till föredragning för morgondagen och alt R. o. Ad. ville läckas dertill lemna sitt bifall.
I sammanhang dermed anhåller jag äfven att StatsUtskis i går bordlagde belänkin Niis 257 och 258, innefattande hvar för sig förslag till voteris-proposir, den ena angide Linköpings domkyrka och den andra röride arméens pensionskassa, måtte blifva uppförde på föredragis-listan näst efter förstberörde betänk.
Hr von Hartmansdorff, Aug.i Enl. den föredragnis-lista jag afskrifvit, skulle voteris-propos. om armeens pensionskassa redan vara bordlagd tvenne gånger.
Hr von Troili Såvida de af mig omnämnde memme Niis 257 och 258 redan äro 2:ne gånger bordlagde inskränker jag mig nu till att anhålla det betänk.
Nio 239 måtte komma främst pä föredragms-listan till nästa plenum.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att StatsUtskis mern.
N:s 257 och 258, innehållande voteris-proposir, töride statsanslag lill arméens pensionskassa och låneunderstöd till reparation af Linköpings domkyrka blifvit i gårdagens plenum första gången bordlagde, men i alla fall torde hinna blifva föredragne denna afton och således något beslut om ordningen för deras föredragning ej syntes erforderligt.
Hr H ammarhjelm, Carl Gust.:
Jag har den olyckanatt sittta 20 alnar från Landtmis-bordet och icke på någon af Grefve- och Friherre-bänkarne.
På dessa platser hör man möjligen ganska väl, hvad så väl kanslisterne, som Ridd.sekreteraren uppläsa, men på min plats hör man det icke, isynnerhet när hvad som säges uttalas med låg röst.
Man kan visserligen säga att det icke angår gamla gubbar, de förstå det icke; men det torde dock någon gång vara nyttigt att den som samlat en längre erfarenhet får tillfälle att yttra sin mening.
För öfrigt får jag anhålla att betänk. ang:de privalbankerne måtte blifva ånyo för Den 14 Juli. 75 tredje gången bordlagdt på det att jag må få tillfälle motsätta mig detsamma.
Jag skyndade mig så mycket jag kunde på e. m. och var inne i salen några minuter efter klockan half till sex, för att (tassa på detta betänk.: men lärer ändå kommit för sent.
Ilr Gr. o. Landtm, upplyste att den nu af Hr Hammarhjelm omnämnde fråga blifvit redan i går af R. o. Ad. afgjord samt att prot.utdr. derom i dag blifvit justeradt.
Hr Hammarhjelm:
Hr Gr. o. Landtm, torde påminna sig alt jag enskildt hos honom anhållit att han ville tillsäga sina kanslister att läsa så högt att det af hvar och en kan tydligen höras.
Jag kan bevisa att jag icke vid ett föreg:de tillfälle, då fråga var om förändringen i inteckningslagen, hörde hvad som upplästes och således icke eller visste hvarom fråga var.
Deraf hände det sig att jag ropade ja till en af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., då jag bordt ropa nej, emedan jag gillar 1818 års författning.
Sedan frågan om privatbankerne vid sista plenum helt sent lärer blifvit afgjord är dervid icke något vidare att åtgöra, sedan prot.utdr. derom blifvit justeradt.
Den värde talaren som har särskild svårighet att höra, har tillfälle att Hytta sig närmare Landtm:s-bordet, hvarigenom han slipper att blifva surprenerad.
Jag ser 2:ne ledamöter här när var.
, nemi.
Hrr von Hartmansdorff och von Hohenhausen som kunna intyga att då den af Frih.
Raab väckla fråga om förändringar af bränvinsförfattningen här förevar till öfverläggning, så gick jag min väg.
Jag gjorde det emedan dessa förändringar icke öfverensstämde med mina principer.
På denna grund anhåller jag att betänk, mätte för tredje gången bordläggas, om det är tillåtet.
Jag har icke någon nytta deraf.
Jag kan vara död snart nog, kanske innan nästa riksdag.
Med Guds hjelp behöfver jag ingenting och det är icke någon enskild fördel utan blott fäderneslandets bästa jag eftersträfvar.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. att såsom Hr von Troil föreslagit StatsUtsk:s mern.
N:o 239 skulle uppföras främst å föredragningslistan för morgondagens plenum.
Främst på föredragn:slislan för denna afton står Bevilln.Utsk:s förslag till voter:s-propos. i fråga om tullbevillningen.
Som delta mern. är af särdeles vidlyftig beskaffenhet, och Ståndets fleste ledamöter troligen ännu icke hunnit detsamma genomgå, hemställer jag oni icke med dess föredragning kunde få anstå till morgondagens plenum.
Ilr Hammarhjelm:
Delta Bevilln.Utsk:s mern. har jag något begrepp om.
Jag känner förhållandet inom landet och således kan det hända att jag vid några punkter begär votering.
Jag har visserligen varit bränvinsbränuare, men den stora detal - 76
Den 14 Juli. jen deraf liar jag alltid afskytt.
Till följd deraf blef jag så ledsen vid de af Frih.
Raab, förra gången frågan förevar, gjorde anföranden i ämnet att jag gick min väg.
Emedlertid skulle jag dock önska att vi finge företaga målet i morgon dä jag visst skall vara bär, på det jag må kunna deltaga i öfverläggningen derom.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle att på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, med pröfningen af Bevilln:sUtsk:s mern.
N:o 23 skulle anstå till morgondagens plenum, ropades starka ja jemte åtskilliga nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna alt ja varit öfvervägande.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda mern.
1 § Tryckfrihets-förordnm, rör:de atlemnande af exemplar af tryckpressens alster till åtskilliga embetsverk och allmänna bibliotheker.
Detta förslag lemnades af R. o. Ad. utan anmärkn., till följd hvaraf Hr Landtm, förklarade att detsamma borde, jemlikt 56 § R:sF., hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Vid förnyad föredragning af Const.Utsk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda mern.
N:o 24, i anledn. af BondeShs återremisss å mern.
N-.o 16, ronde åtskilliga Bevilln:sUtsk:s åligganden, och å mern.
N:o 18, angide sammansatte Utskott, befanns ifrågavar. mern.
N:o 24, icke hos R. o. Ad. erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
N:o 25, med utlåt, i anledn. af återremisserne å mern.
N:o 19, ang:de tiden för motioners afgifvande, lemnades detta utlåt, utan anmärkning och förklarades till följd deraf att Utsk:s derå framställda förändrade förslag till redaction af 56 § Riksd.Ordnm borde hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; hvarjemte Utsk:s i sammanhang dermed gjorda hemställan till Hederv. BondeSt., såsom icke erfordrande någon R. o. Ad:s åtgärd, lades till handlingarne.
Då ånyo föredrogs Const.UtsIcs d. 12 och 13 dennes på bordet lagda mern.
N:o 26, i anledn. af 3:ne Stånds återremisser å mern.
N:o 17, ang:de motionsrätten, behagade R. o. Ad. låta bero vid hvad Utsk. ronde mundtliga motioner anfört samt godkändes Utskrs ifrågavar. förändrade redactionsförslag till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; hvarjemte Utsk:s till de öfriga RiksShn gjorde hemställanden, såsom icke erfordrande någon R. o. Adts åtgärd, lades till handlingarne.
Föredrogs ånyo och bifölls BankoUtsk:s d. 12 och 13 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 67, i anledn. af Hof-kirurgen G.
Dea 14 Juli. 77 Herberts ansökning om eftergift af öfverränta å ett af källarmästaren A. 0. Nicodemi i Banko-diskonten upptaget lån.
Vid förnyad föredragning af BankoUlsk:s berättelse N:o G8, ang:de förrättad revision af Banko-diskontverkets räkenskaper och förvaltning för år 1847, biföll R. o. Ad. de af Utsk. tillstyrkta afskrifningar, samt ansågs Gtsk:s, i afseende å styrelsen och förvaltningen af diskontverket på det hela gjorda tillkännagifvande icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Föredrogs ånyo BankoUtsk:s d. 12 och 13 dennes bordlagda meni.
N:o 69, med hemställan att en gratifikation mätte få utanordnas till vaktmästarne vid Banko-diskont-verket.
Jag är naturligtvis icke i tillfälle att bedöma huruvida ifrågavar. vaktmästare gjort sig förtjente af den ifrågakomne gratifikationen.
Likväl finner jag af det förevar. betänk, att de under revisorernes sammanträde ej haft annat särskildt besvär än det alt inbära och åter afhemta böcker och verifikationer.
Mig synes som dessa vore vanliga vaktmästaregöromål.