Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. måtte bevilja en summa af t. ex. i5oo r:dr för att till sådant ändamål begagnas, så hade dermed något kunnat uträttas.
På det sätt som saken nu är framställd, uträttas deremot intet.
Jag vågar alltså föreslå, att R.
St. måtte återremittera detta betänk , på det att saken må komma under ny behandling.
Föredrogos ånyo och bi fö 11 os Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utskts den 4 dennes på bordet lagda betänktn: N:o 55, i anledn. af väckt motion om förbud för enskifdta lotteriföretag och försäljning af lotter för utländska lotteriers räkning; N:o 56, i anledn. af väckt motion rörtde brefvexling emellan embetsverken inom Riket; N:o 57, i anledn. af väckt motion om nederlagsrätt för Marstrand.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga Stånden, nemi. från PresteSt. af den 3 och 4 dennes, samt frånBorgareSt. af den 1 dennes.
Lades på bordet nedannämnda från Utskotten ankomna utlåttn och betänktn, nemi. från StatsU tskottet: N:o 181, i anledn. af erhållen åteiremiss på SlatsUtsk:s utlåt.
N:o io3; N:o 182, i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskts utlåt.
N:o 68; Den 8 Juli e. m. 387 Nio 183, i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:s betänk.
Nio 83, angide C. A. Karlbergs ansökning om förlängdt arrende af Hogsta, Lombarudd och Norrby hemman på Lofön; N:o j84, ang:de soldaten Wetterströms underd. ansökning om eftergift till hans förmån af Kronans rätt till ett efter sökandens stjufmoder fallet dana-arf; Nio 185, i anledn. af väckt motion, om nedsättning af den uti sju socknar af Helsingland utgående kronotionde till det belopp, hvarmed den utgjorts år 1789; Nio 186, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de be loppet af den beling lig tids förlänings-spanmål, som vid ledigblifvande pastorat bör bibehållas och om återstodens användande; Nio 187, i anledn af erhållen återremiss å Utskis betänk Nio 81, röride S. F.
Lannges ansökning om prolongation af arrendet å Lunda kronohemman eller skatteköp derå; Stats- och BancoUlskotten:
Nio 4> ' anledn. af K. M:s nåd. propos. till R.
St., angide ökade tillgångar af Manufacltir-discontens utlåningar; BancoUtskotlet!
Nio 36, i anledn. af väckt fråga om förändrad organisation af bancofullmäktiges expedition; Nio 37, i afseende å den ansvarighet, som Bancoverkets embets- och tjenslemanna-befatlr.ingar åtföljer; Nio 38, angide löneförhöjning för banco-ombuden vid Götheborgs och Malmö låneconlor; Nio 4i, ,iied förslag till ny aflöningsstut för Bancoverkets embets- och tjenstemän, konstidkare samt vuklbetjening; Nio 45, med hemställan om preglandet af en medalj öfver aflidne Banco-secreteraren G M. Helsingius; LaaL! t s kottet!
O Nio 68, öfver gjorda anmärknir vid Ulskis betänk.
Nio 4o, i anledn. af väckt fråga om ändring i 16 cap. 7 Jin Jorda-bin och upphafvande af 8 §:n i samma cup och balk. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 e m.
In fidem protocolli , F. O. äi/jverslo/pe. 388 De 11 ii Juli.
Lördagen den ii Juli i84o.
Justerades jo prot.utdr. för den 8 dennes e. m.
Justerades p!eni-prot:n för den 1 dennes f. och e. 111.
HrFrih. o. Landtm, tillkännagaf, att Hrr von Heyne, Georg, och af Puke, Folke, hvilka under ledamöters ledighet blifvit utsedde alt in träda i SlatsUtsk., afsagt sig dessa befattningar, hindrade af enskilda angelägenheter att dem emottaga, samt att Frih. Oxenstjerna, Carl, och Frih. Klingspor, Mauritz Staffan, äfven till följe af enskilda angelägenheter blifvit nödsakade att från riksdagen afresa, samt afsagt sig sina befattningar såsom ledamöter i Bevilln.Utsk.; hemställande Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla desse sistnämndes begäran att det oaktadt blifva vid deras riksdagsmannarätt bibehåilne.
Hr Landtm., att Hr Söderhjelm, Gustaf Aug., hvilken under annan ledamots ledighet blifvit utsedd till ledamot i BancoUtsk., afsagt sig denna befattning; och anmodade Hr Landtm.
Hrr Electorer att innan näsla plenum välja ledamöter i de afgångnes ställe.
Under åberopande af 56 §:n Riksd.Ordn. och med anledn af Hr Hadings vid början af denna riksdag inom Vallöf!
BorgareSt. väckta och till StatsUtsk. remitterade, men ännu icke handlagda motion, hvaruti ibland annat blifvit yrkadt, att den s. k. afgiften till handels-och sjöfarts-fonden från och med nästa år 1841 skulle upphöra att beräknas och uppbäras, och att, sedan Ständerne anvisat fonder att surrogera de utgifter, sorn nu bestridas af handels- och sjöfalls—fonden, und. skrifvelse till K. M. skulle af R.
St. a flätas, med anhållan, att K. M. täcktes till Riksg.cont. öfverlemna det gamla Convoj-commissariatets eller, som det nu benämnes, handels- och sjöfarts-fondens behållningar och fordringar o. s. v., får jag härmed vördsamt vacka en motion, hvilken vederbör.
Utsk. i sammanhang med den nyssnämnda torde taga i öfvervägande.
För att genast göra föremålet för motionen begripligt, då jag i motiveringen eljest nödgas ingå i några sidobetraktelser, ber jag nu i korthet få nämna, alt den har till syfte att åstadkomma ett utbyte, eller compensation, villkor - P e li j i J m 1 i. 38g ligt medgifven af R.
St., hvarigenom Nya Trollhälle-canal-bolaget skulle från annan fond erhålla medel, i händelse handelsoch sjöfarts-fonden, hvarpå de erhållit anvisning, skulle, på sätt Hr Halling yrkat, upphöra.
För denna utbytesprincip, frän en fond till en annan, har jag, utom den af Hr Halling framställda ide'e, Ufven trott mig se ett stöd i K.
M:s nådiga propos. af den i4 sisth Maj, deri ett sådant utbyte, i afseende på s. k. föringar, just ifrån oftanämnda handels- och sjöfarts-fond till någon annan blifvit i nåder föreslaget.
Ur således egentligen om en utstrUckning till lörman för nya Trollhätte-canal-bolag af samma princip, och jag hoppas derföre det vara uppenbart för en livar, att jag icke, emot go §:n Reg.Fm, ifrågasätter Regeringsmaktens beslut i afseende pä nämnda corporations enskildta förhållanden, och att, lör öfrigt, enär det icke lärer kunna nekas, att R.
St. äga obestridlig rätt att besluta upphörandet af besagda handels- och sjöfarts-fond, hvilken till sin natur, när den undersökes, icke Ur annat än en, i godtycklig väg tillkommen, af R.
St. aldrig uttryckligen medgifven, bevillning af handel och sjöfart — verkningen af ett sådant R.
St:s beslut påtagligen skulle blifva, att sedan, på henitad grund från R.
St:s medgifvande till K.
M. vid slutet af 1835 års riksdag, alla möjliga behållningar sedan förra åren och på sin höjd jemväl detta års upphörd kunna, så långt de räcka, anses underkastade disposition, bolaget likväl stannade i mistning i afseende på alla de, efter gjord afräkning återstående årliga anslagen, ulan alt Orsaken dertill kunde till— skrifvas annan inverkan, Un den af händelserna och sakförhållandena, deribland synnerligen framstår det oregelmessiga i hela proceduren och den prekära naturen af handelsoch sjöfarts-fonden, på hvars fortfarande bolaget nog oförsigtigt förlitat sig.
Nu, ehuruväl mången enskild representant lika med mig torde anse det för framtiden gagneligt, om emot försöken att, utöfver R.
St;s medgifvanden och tvertemot grundlagens uttryckliga förbud, belasta Riket med gäld, någon praktisk varning lämpligen kunde åstadkommas, så att icke den grundsats stadgades i statsförvaltningen och till retelse för den enskilda speeulationeu, öfverginge till ett farligt proejudicat: att något ändamål, ehuru nyttigt i sig sjelft, finge gifva helgd åt förbjudna medel; förekommer dock, å andra sidan, dels att R.
St., genom sin efterlåtenhet vid föregtde riksdagar att strängt handhafva den makt grundlagen lagt i deras händer att controllera och förekomma orcgelmessiga dispositioner, gifvit vederbörande en, i förmodan om samma systemes fortfarande, nog lockande anledn. till försök att vinna medel af Staten i sådan väg — hvilken efterlåtenhet jag till en viss grad anser ålägga nuvar.
Representation en förbindelse att godtgöra följderna; dels att det med hvarje civiliseradt samhälles värdighet och troligen D en ii Juli. afven med dess sanna väl i längden öfverenstämmer, alt, så vidt sig göra låter, bereda utvägar för de förbindelsers uppfyll inde Regeringsmakten iträd t, och såmedelst söka, i hvad på Representationen ankommer, gifva åt den förstnämnda både inre och yttre anseende; alltså skulle jag förmoda, äfvensom jag önskar det, att R.
St. icke ville i vidare måtto begagna sin rätt att alldeles afskala canalbolaget från möjligheten af skäliga anspråks ernående, utan fastbellre, i den mån bolagets praerogativer anses nog vida sträckta och dess organisation både till form, och ännu mer i afseende på garantierna för allmänheten i en framlid , på ett otillfredsställande sätt blifvit bestämd, R.
St. ville låta bolaget komma i tillfälle att sjelft rätta hvad rättas kunde och borde, nemi : 1:0 att man godvilligt afstår från den tillökning af 10,000 rtdr btco årligen, hvarmed det beviljade anslaget öfverstigit det belopp, som blifvit primitivt af K
M. nådigst bestämdt, då anbudet till bolags-subscriptionen gjordes åt allmänheten ; 2:0 alt det nya bolaget, som efter köp öfverlagd alla det gamla bolagets canalverket åtföljande rättigheter, äfven uttryckligen måtte ulan tvetydighet erkänna sig förpligtadt, genom 2:dra §:n af privilegierna, till uppfyllandet af alla dess skyldigheter, sådana de, vid en närmare granskning af det för det gamla bolaget år 179^ utfärdade privilegium, finnas rätteligen hafva varit och hvaribland bär må antecknas : a) skyldigheten att, oberäknad den direction som bolagsmännen för egen beqvämlighet torde vilja utvälja bland personer inom h ifvuds aden, och hvars ordför., efter Konungens välbehag, äfven deribland torde allt framgent sökas eller nämnas, dessutom, i likhet med hvad för gamla bolaget varit föreskrifvet, tillförordna eller hålla 2tne ytterligare directeurer, hvilka med afseende på de trafikerandes rätt och beqvämlighet, så olla de sednare möjligen fåanledn. till ersättningsanspråk emot bolaget för canalvården, slussningsbestyret eller andra omständigheter, (hvarutinnan, efter den erfarenhet jag sjelf, såsom tillförordnad domare inhemtat, rättegångar tillförene uppkommit) må inför local-auctoriteter eller allmänna domstolar, utan alltför mycken och långväga omgång, kunna tilltalas, och. då anses förbundna att å bolagets vägnar lagligen svara.
Derest emot denna anrnärkn. det inkast göres, att 179"» års privilegium icke uttryckligen föreskrifvit det de anie localdirecteurerne vore skyldige svara inför domstol; så ber jag derå få genmäla, alt dels låg en sådan skyldighet i sakens natur, då bolaget på det hela, utan något i privilegium förekommande undantag i detta afseende, lagligen måste betraktas qvarblifvande i samma cathegori med alla andra bolag under i5:decap.
Handels-b:n; dels var man icke den tiden Den ii Juli. så benägen eller så uppdrifven i tydningskonsten, att, på grund af ett felande ord, eller en mindre till ordalagen vårdad lagbestämmelse, någonsin ifrågasätta en tolkning i motsats med lagarnas allmänna anda.
Man behöfde icke speciel lag för hvarje lättfattligt resultat af ”sundt förnuft, ” emedan man då ännu aldrig, åtminstone icke offentligen, tillåtit sig att åberopa detta höga väsende emot utlrvcklig lag; men nu, sedan, genom tillkomsten af 83 §:n Reg.F:n, ''ordalydelsen” företrädesvis alltid kan och måste åberopas, torde det vara nödigt, äfvensom det stadse blifvit iakttaget, då bank-bolagsreglor blifvit fastställda, att så ofta en Corporation såsom persona moralis uppträder i samhället, med rättigheter, mer eller mindre utsträckta öfver individers vanliga, i lag grundade, äfven uttryckligen bestämmes inför hvilken domstol, ifall det icke är alldeles sjelfklart, denna Corporation mäste sortera i afseende på sina skyldigheter.
Då nu, hvad det nya Trollhätte-canalbolaget beträffar, jag icke af bolagsreglorna eller af contractet kunnat upptäcka ens några åtagna förbindelser lill det allmänna eller till de trafikerande, utan endast till K.
M. eller Staten, än mindre något spår lill bestämmelse, huru de trafikerandes, möjligen i tysthet medgifna, anspråk skulle kunna verkliggöras, utan det snarare tvertom förekommer, att bolaget, utan att hafva genom contractet iklädt sig det i ardra §:n af privilegium föreskrifva villkor i afseende på det gamla bolagets förbindelser, i afseende pä sådana förbindelser i allmänhet blott i gide §:n af contractet åberopat bolagsreglorna, hvilka ingenting derom innehålla, och sålunda möjligen skulle vilja anse sig försatte, genom det utverkade speciella contractet, utom cathegorien af lagbundna statsborgare, med rättigheter, till deras egenskap nära nog liknande en utländsk potentats traCtatmessiga — eftersom bolaget uttryckligen, och med förbigående af alla andra controller, enligt contractets 4;de punkt, underkastat sig sådana, endast af Storamirals-embelets tredje afdelning ; fördenskull och som denna inrättning sannolikt snart kommer att försvinna och i alla fall icke äger något grundlagsenlig! sammanhang med civila lagskipningen , finnes, som jag tror, uti de nu träffade bestämmelserna för det allmännas väl och trafikerandes säkerhet i en framtid en alltför stor och vådlig lucka, den jag förmodar bolaget, sedan dess uppmärksamhet derå blifvit fästad, skall finnas villigt sjelft fylla genom contractets återkallande och nödiga stipulationers införande i privilegium och bolags-reglorna.
Frölich yttrade derefter muntligen:
Jag torde muntligen för dem, som icke studerat sig in i de offentliga handlingarna i denna sak, få fästa uppmärksamheten derpå, att det finnes icke mindre än 3 offentliga documenter, ang. bolagets förbindelser, nemi. privilegium, Den 11 Juli. bolagsreglorna och contractet; och då contractet är det sist tillkomna, så är det naturligtvis deri, som man inför domstol och enligt rättsbegrepp alltid måste söka de villkor, som bolaget och Staten såsom enskilde contrahenter uppgjort med hvarandra.
Men då nu i contractet icke finnes intagen någon förbindelse att uppfylla gamla bolagets åligganden, utan blott ar i allmänhet sagdt, att bolaget i öfrigt förbinder sig att fullgöra de bestämmelser, som finnas i bolagsreglorna, (icke i privilegium), så kunde följden blifva, att de villkor, som upptagas i privilegium, ausågos hafva försvunnit genom contractet.
Frölich fortfor derefter att uppläsa sitt skriftliga anförande, så lydande: b) Skyldigheten att efter den nya slussledningens fullbordan städse hålla den gamla i förbart stånd, utgörande denna skyldighet i min tanke en af det gamla bolagets förbindelser, då de nu beviljade, eller till utgående beviljande statsanslagen skäligen kunna anses motsvara den nya canalen. c) Att bolaget, likt alla andra dylika inrättningar, och med hemtad grund för sin skyldighet af det fordna bolagets villkor, varder, i afseende å canalafgifternas framtida nedsättning, utan undanlagsvillkor, för sig ensamt underkastadt den lagstiftningsrätt, som K.
M. enligt grundlag tillkommer, och i enlighet hvarmed 12 §:n 2 mom. af privilegium alltså skulle af bolaget modifieras.
Äfvenledes torde det vara nödigt, att bolaget till laga säkerhet för sina förbindelsers uppfyllande, så länge de önska fortfara såsom ett bolag, grundadt på adier ställda till innehafvaren, och icke hellre möjligen skulle vilja förändra sin organism till personligt bolag med solidarisk ansvarighet, måt,te ej allenast aldrig ifrågasätta återlyftning af gamla Trollhätte-actierna, sedan arbetet är fulländadt, utan äfven derutöfver erbjuda annat antagligt hypothek, t. ex. den nya canalen med sina slussar, helst ordalydelsen i 10 och litte §§:na af privilegium ej kan anses nog bestämd i afseende på förverkandet af privilegium eller äganderätt, ”så framt åtagna åligganden och förbindelser” icke ”noggrannt uppfyllas.
” Efter denna analys af nya Trollhätte-canal-bolags verkliga status quo i afseende på öfriga samhällsförhållanden och en blott problematisk och följaktligen oförgriplig uppfattning af dess eget sannskyldiga intresse — åligger mig att närmare utveckla den egentliga motionen.
Den för R.
St. disponibla bancovinsten lernnar dem vid denna riksdag ett vid den förra saknadt tillfälle att anslå fond åt Trollhätte nya bolag.
Om, sedan behållningarna å handels- och sjöfarts-fonden först gått i afräkning, på sätt redan Den ii Juli. 393 redan är omnänmdt, elt ca[>ital af 800,000 ä en million af R.
St. i Banken insattes å särskildt deposil-conto för bolagets räkning, med föreskrift, att detsamma skall intill oell med 1862 i vanlig discontväg göras fruktbart, och afkastningen eller netto-behållningen till bolaget årligen utgifves lill bestämdt belopp, hvilket, oberoende af behållningens öfver-eller understigande, i förra fallet möjligen kunde leda till deposit-capitalets förökning, eller, i det sednare, till dess förminskning, hvilket på det hela vore likgiltigt, enär, efter årliga anslagets upphörande, resterande capitalet å depositräkningen ånyo ställdes till R.
St:s disposition; — om, säger jag, denna utväg begagnades, för att icke störa bolagets troligen redan vidtagna upplåningsarrangement, så vanns derigenom det dubbla ändamål: 1:0 att befrämja det nyttiga canal-företaget, och 2:0 att återföra, utan rubbning i bolagets nyssnämnda arrangement, statsutgifterna inom den så val för R. lSi. sorn Konungen grundlagsenligen bestämda gräns för disposition, endast till nästpåföljande riksdag; — hvarjemte 3:o Hr Hadings motion kunde bifallas.
De förenade Stals- och BancoUtsk:n, hvartill denna min motion loide blifva remitterad, herde alltså, efter närmare pröfning och uträkning af här ofvan åberopande och förslagsvis angifna summor, äfvensom rörlde lagbestämmelser och andra förhållanden, föreslå 11.
St. att i und. skrifvelse till K. M., med framläggande af ofvannämnda grunder, hemställa, 0111 K.
M. skulle täckas skyndsamligen sammankalla nya Trollhätte-bolag och meddela detsamma R.
Sl:s eventuella beslut i afseende på handels- och sjöfartsfonden, hvarefter och sedan det visat sig, huruvida bolaget derpå gjort afseende samt sjelf villigt åstadkommit rättelser i de anmärkta omständigheterna, hvarom R.
St., innan de utskiljas 041b innan de beslutat öfver statsreglerm, i öfrigt genom K.
M:s nåd. försorg erhållit nödig efterrättelse, R.
St. ville alternativt antingen fastställa de nu föreslagna grunderna, eller, såsom deras ultimatum, å Riksg.eont. för sagda ändamål bestämma ett lämpligt anslag årligen intill nästa riksdag, i händelse ej handels- och sjöfarts-fondens behållning vid detta års slut dertill lemnar tillgång.
Svårigheten att i en hast med säkerhet uppfatta de särskildta ämnen, som i ett långt anförande äro intagna, föranleder hos mig den anhållan, att Gr.
Frölichs yttrande må få ligga på bordet.
I anseende till snart förestående bortresa, och då min frånvaro troligen kommer att vara längre, än permission är i grundlagen tillåten, anser jag mig skyldig att afsäga mig den plats i Bevilln.Utsk., 9 H. 5o 3Ö4 Den il Juli. hvarmed jag genom Electorers förtroende blifvit hedrad; och får jag derjemte vördsamt anhålla att få bibehålla min riksdagsmannarätt.
Denna begäran hirf af R. o. Ad. bifallen, och anmodade Hr Frih. o. Landtm.
Hrr Electorer att Utse en ledamot i Bevilln.Utsk. i Hr Gripenstedts ställe.
Föredrogs ånyo BancoTJtsk:s den 4 oc^ 8 dennes på bordet lagda betänk, IV:o 35, ang:de hufvudgrunderna för en förändrad organisation af Bancoverket.
Sidan 23 stå följande ord:
''Under-styrelsen har att redogöra inför R.
St:s BancoUtsk. och revisorer, medelst afgifvande berättelse för Bancoverkets administration i dess nedannämnda hufvudsakligare detaljer, nemi.:” Ulsk. har således föreslagit, att hädanefter, såsom hittills, skall Commissariatet utgöra en egen myndighet, hvilken, med förbigående af fullmäktige, vänder sig till R St:s BancoUtsk. och revisorer.
Jag anser detta oriktigt.
Väl må och bör Commissariatet hädanefter, såsom hittills, afgifva sin berättelse i de ämnen, som här äro uppgifna, men ingalunda med förbigående af fullmäktige, utan till fullmäktige, för att genom dem öfverlemnas lill BancoUtsk. eller revisorerna.
Jag känner icke något exempel i andra verk, der cheferne förbigås af de underlydande, hvilka yttra sig oberoende af dem, eller rättare sagdt, utan att cheferne haft tillfälle att meddela deras yttrande öfver de underlydandes framställning.
Ett bristande sammanhang i åsigterna och strid derom bör blifva följden af det förhållande, som hittills ägt rum, och hvars fortfarande nu föreslås.
Sista punkten omnämner bland detaljer för berörde berättelse: "behandlade befordringsmål, ordningsmål eller hvarjehanda andra frågor och ärenden, som under-styrelsen anser vara af den egenskap, att särskild uppmärksamhet bör å dem fästas; kommande vid under-styrelsens allmänna berättelse att bifogas särskilda berättelser af lane - cancelliets chef samt cheferne i controll- och revisions- boksluts- och ekonomi-afdelningarna, ang:de vissa bestämda , dessa afdelningar tillhörande befattningar.”
Således äfven i befordringsärenden, der besluten äro fattade af fullmäktige, går man dem förbi och klagar hos BancoUtsk. eller revisorer, utan att fullmäktige hafva haft sig öppet lemnadt att beledsaga dessa klagomål med deras berättelse eller förklaring.
Denna skall således sedermera infordras, och fullmäktige eller sjelfve cheferne blifva hörde såsom svarande parter emot Commissariatet.
Delta är den enda anmärkn. i sak jag har alt göra, men mig synes den vara nog vigtig, för att yrka det R. o. Ad. måtte återremittera betänk., på det Utsk. må få tillfälle alt yttra sig öfver skälen, hvarför det bibehållit
Den ii Juli. 3g5 elen gamla inrättningen, samt R. o. Ad. oell de öfriga Stånden få tillfälle alt fatta det beslut, som dem godt synes.
Jag begagnar detta tillfälle att för H.
Ståndet tillkännagifva, det jag inom BancoUtsk. i några punkter icke varit af samma tanke, sorn de, Hvilka dicterat utskrs-betänkandet.
Mina anmärkn:r emot detta betänk. inskränka sig dock hufvudsakligen till den omständighet, alt jag icke ansett, att med den nu ifrågavar. förändrade organisation af Baneoverket vunnits den förenkling i controller, den inskränkning i ijenslemannapersonal, och den minskning i förvaltningskostnader, sorn förnämligast voro afsedda med den vid sista riksdag beslutade organisationen. [ en reservation, som jag bifogat BancoUtskts betänk, med förslag till reglering af aflönings-staten för Bancoverkets tjenstemän, bar jag närmare autydt mina åsigter i delta fall; och då jag anser, att dessa betänktn hafva med hvarandra ett oskiljaktigt sammanhang, samt jag för min del önskar återremiss af betänk, angtde löneregleringen, sä anhåller jag äfven att förevar, betänk.
N;o 35 måtte varda lill BancoUlsk. återremitteradt, på del att
Utsk. må komma i tillfälle alt i ett sammanhang ånyo till pröfning företaga de både för det allmänna och för’ en talrik tjenstemannapersonal särdeles vigtiga frågor, hvarom omförinälda ullålm handla.
N:o 35 bIcf' af R. o.
Vid förnyad föredragning af LagUtskts den 4 °eh 8 dennes på bordet lagda betänk.
JN:o 54, i anledn. af väckta motioner om inskränkning i del nu föreskrifna domlöra antal nämndemän, blef samma betänk, af R. o. Ad. bifallet.
Ånyo föredrogs LagXJtsk:s den 4 och 8 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 55, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af allm. lagens stadganden i cap. 7, 1 1 och 16 §§:ua Rätteg.-h:u, ang:de summa appellabilis.
Jag anhåller om återremiss af detta betänk., i ändamål all LaglJtsk. lacktes närmare eftersinna de moraliska skäl, på hvilka stadgandet om en summa appellabilis varit grundad.
Ändamålet har varit tväggelrand. i; det ena att tillbakahålla trallystnaden, det andr a att skydda embetsmäoöen fr ån ett alltför öfver hopande antal af göromål.
Det är sanni, att genom myntvärdets fall har, summa appellabilis blifvit en obetydlighet; men äfven derföre tror jag, att man icke för denna obetydlighets skull bör misskänna det hufvudsakliga ändamålet lör derom gällande stadganden.
H. Ex. Ilr Gr. Posse, Arvid:
Den grundsats, hvarpå LagUlsk. byggt sitt betänk., synes mig visserligen riktig; 3Ö6
Den ii Juli. men dels af de skäl den siste värde talaren anförde, dels ock hufvudsakligen af det skäl, att, om förändringen nu vidtoge, skulle säkerligen öfverrätterna blifva så öfverhopade af göromål, att de, hos hvilka redan betydliga balancer finnas, skulle derigenom få dem ännu mer ökade, får äfven jag tillstyrka en återremiss.
Äfven jag anhåller otn återremiss af delta betänk., på så väl de skäl, sorn Frih.
Boye och Gr.