Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvarje bränvinsbrännare, som begagnar Sngredskap, får mot serskild, dock icke förhöjd afgift tillverka 10 proc. mera, än hvartill han sig anmält, hvilket öfverskott för de största brännerierna under en månad utgör 2,600 k:r.
Han kan under vida kortare lid tillverka delta qvantum och använda återstoden af månaden till distillering.
På grund af alla dessa skäl anser jag all förändring i förslaget obehöflig och kan icke dela Frih. Raabs åsigt, att de förändringar, han föreslagit, äro nödiga eller nyttiga, utan jag tror tvertom, att de skola blifva till skada för saken.
Dessutom, huru vill Frilen åstadkomma någon kontroll öfver alla dessa små distillerings-pannor?
Posse, Gust.
Bland de anmärkmr man gjort mot bränningsbränningen, är äfven den, att bränvinet vore skadligt för helsan.
Enl. läkares intyg lärer det vara händelsen med det svaga bränvinet.
Jag tror derför, att det skulle vara af stor vigt om det i st. f. hvad nu i allmänhet är händelsen, kunde under förädlad form komma i rörelsen, och jag tror alltså, alt man på allt sätt bör gynna distilleringen.
Såsom motskäl har den siste talaren anfört, alt då man vill fördyra varan för den högre klassen, bör den äfven fördyras för den lägre; deremot vill jag invända, att mia mening icke är att bränvinet skall göras till båttre 36* 564 Den 29 April f. m. pris för den baltie klassen ensamt, utan jag önskar att det bättre eller distillerade bränvinet må blifva tillgängligt äfven för de lägre klasserne.
Utsk:s förslag är skatten på ilen oförädlade varan 16 sk. b:ko k:n, men varan förädlad kostar 20 sk. s. m., och då är ju tydligt, att den bättre klassen, som har råd att köpa del distillerade bränviuet lättare kan erhålla det än de lägre klasserne, hvilka alltså få åtnöja sig med den sämre varan.
Då jag emellertid anser all äfverr de lägre klasserne böra till drägligt pris kunna erhålla det finare bränvinet synes det mig vara af serdeles vigt, att på detta kapitel fästes något afseende, och får jag derföre förena mig med Frih.
Raab i yrkande af älerremiss.
Frih:n har visserlitigen i detta afseende framställt ett förslag, men jag vill icke vidare yttra mig härutinnan, enär jag finner meningarne så olika.
Jag tror, att della kapitel är värdi sin egen visa och att det bör återremitteras, för ali komma under behandling af sakkunnige män, så att man framdeles måtte få pröfva ett förslag till lag i detta hänseende, som vore så att säga mera pröfvadt och mera discuteradt.
Jag hyser stor betänklighet emot att tillåta andra personer distilleringsrätt än dem, som idka bränvinsbränning.
Af denna anledn. fruktar jag, alt antaga Frih. Raabs förslag.
Brännet hjelms amendement skulle deremot efter hvad mig synes, på sätt och vis tillintetgöra Ståndets förut fattade heslöf, att i städerne icke få begagnas smärre pannor.
Hr Braunerhjelms förslag antagas, så tror jag alt något tillägg borde ske i 20 §:n, lill åstadkommande af öfverensstämmelse med 33 §:n i nu gällande författning der orden: ”under serskild kontroll förekomma.
” Detta bevisar svårigheten att på stående fot göra redactionsförändringar.
De anmärkn:r jag, för egen del, nu vill framställa mot Betänk., afse hufvudsakligen sista orden i 20 §:n.
Jag ville bibehålla §;n sådan den är till och med orden: ”bränvinslillverkning skett.”
Slutorden ”och mot den afgift, sorn derför erlagd blifvit,'''1 synas mig, först och främst i deras ställning till föregule mening mörka och tvetydiga.
De ledamöter af Utsk., med hvilka jag i ämnet samspråkat, hafva sinsemellan varit af skiljaktiga åsigter om betydelsen af dessa ord.
Såvidt jag kunnat inhemta har dock meningen varit, att då man t. ex. för en 18 k:rs panna i ett mindre bränneri erlagt 5 R:dr b:ko skatt för ett dygn, skulle man ega tält alt under samma dygn distillera så myckel man förmådde.
Enl. hvad man sagt mig, skulle sådan dislilering kunna updrifvas till fyra gånger det belopp man på samma tid kunnat bränna och således med en 18 k:rs panna, 60 k:r på ett dygn distilleras.
Afgiften skulle då i sjelfva verket blifva för distillering blott ^:del af skatten för bränvinslillverkningen eller 4 sk. per kanna.
Orri detta är sanni, hvilket jag icke kan kontrollera, kan det väl tillämpas på de mindre brännerierna.
Men i de större, der produkt-beskattning eger rum, och afgiften enl.
39 § utgår ”efter det tillverkade beloppet’’ synes mig stadgandet om skatt efter tidsberäkning alldeles icke pas - Den 29 April f. m. 565 sande.
En erfaren bräuvinsbrännare bar väl sagt mig, all man ieke brukar destillera i större bränneri.
Jag vet icke om så är, eller örn, såsom deremot ett par andra bräuvinsbrännare påstått, man kan inrätta ett större bränneri så, all bränvinet der genast blir distilleradt innan det inkommer i spritbållaren.
I sistnämnda fall skulle distillering kuuna verkställas a fgi fts-fril i i större bränneri, men ej i mindre.
Emellertid lärer väl författningen böra så sammanfattas att andra än verkligen erfarna bräuvinsbrännare kunna förstå oell tillämpa den.
Tydlighet är härutinnnan så mycket mera af nöden, som stadgandet är af beskattnings egenskap, och således ej torde kunna af K. M. förtydligas.
Mig synes rening och destillering af finkel vara något, som man borde snarare upmunlra än hindra genom skatt.
För kontrollen emot oloflig bränvinsbränning vågar jag dock ej alldeles frigifva distilleringen.
Jag förenar mig alltså med dem, som yrka återremiss, emedan jag tror, ali i detta kinkiga, på tekniska kunskaper beroende ämne, man icke kan väl redigera ett lagstadgande under debatlerne.
Men fpr att i få ord visa mitt ändamål med en återremiss, får jag tillkännagifva min önskan att i st. f. slutmeningen: ”och mot den afgift, sorn derför erlagd blifvit,” stadgandet måtte erhålla följande lydelse: ”för distillering af bränvin erlägges icke serskild afgift, då det distillerade bränvinet blifvit tillverkadt i det bräuneri, der destilleringen sker.
Verkställes sådan distillering i större bränneri, skall bränneri-kontrollör derå hafva tillsyn och lemna intyg om den derå (serskildt?) använda tid till K:s Befh:de.
Kan ägare af mindre bränneri med intyg af bräuneri-kontrollör eller af två utaf sådan kontrollör utsedda trovärdiga män styrka, att han, ett eller flera dygn, distillerat af honom tillverkadt bränvin, vare han berättigad ali återbekomma så stor del af den utaf honom erlagda afgift, som mot den lid svarar.” Frih. von Kraemer, Rob. Fredr.:
Jag liar egentligen begärt ordet för att bestrida den här yrkade återremissen.
Jag anser den icke behöflig.
Den siste talaren har sagt, att 20 §:n vore otydlig i fråga om beskattningen för distillering af bränvin, som verkställas i större brännerier; jag tror det icke, ty i §:n säges: ”Distilleringen må verkställas, endast under den lid för hvilken anmälan lill bränvinstillverkning skett och mot en afgift som derför erlagd blifvit.”
Det är gifvet alt när den, som vill bränna bränvin med större verk, dertill anmäler sig, en sådan person enl. §:ns föreskrift, skall upgifva det belopp han vill tillverka, likväl icke under 300 k:r per dygn, hvarefter lian betalar skatt.
Vill han under loppet af den månad, under hvilken han anmält sig att idka bränvinsbränning, använda ^ dygn är det honom tillåtet och skatten härför är inbegripen i den för bränvinsbränningen.
Detta synes mig fullkomligt klart.
En annan talare tiar sagt, att inom Utsk. frågan icke blifvit tillräckligt discuterad utan tillkommit mera geuom hugskott.
Delta är ett fullkomligt misstag, ty hon har varit ganska mycket derinom discuterad.
Man har ansett farligt, att, såsom nu gällande bränvins - 566
Den 29 April f. m. förordning medgifver, små dislilleringspannor om 6 k:rs rymd skola få begagnas öfver alli på landsbygden med den nu föreslagna slöra skall, emedan det skulle blifva en alltför stor frestelse för mången att med dessa pannor tillverka bränvin afgiflsfritt, hvarföre Ulsk. oek föreskrifvet, ali distillering icke må ega runi under annan än den för bränvinsbränning tillåtna lid, och endasl med den redskap som för bränvinsbränning blifvit medgifven.
Sedan nu R. o. Ad. faltat det beslut, atl småpannor i släderne icke få användas, tror jag lika med Hr Braunerhjelm, att det tillägg till §:n bör göras att i siad inä distilleras med pannor om 20 k:rs rymd, emot nödiga kontroller naturligtvis, och under den tid, som för bränvinsbränning är tillåten.
Det är alldeles gifvet, att om man vill atl BorgareSlts ledamöter inom Ulsk. skola lyssna till ett sådant förslag till förän dring i författningen, som här blifvit föreslaget, eller att i städerna den mindre redskapen till bränvinsbränning icke får begagnas, måste en sådan consession göras, alt den mindre redskapen får i städerna under nödig kontroll användas till distillering.
Jag får derföre tillstyrka, att om R. o. Ad. vill ega något hopp alt när 2 Stånd antagit Ulskts förslag, som medgifver rättighet åt städerna att använda den mindre redskapen, få Utsk:s förslag anlaget, så är det alldeles nödvändigt alt del föreslagna tillägget i §:n göres, men detta kan ske utan återremiss.
Jag får dessutom fästa Hr Braunerbjelms upmärksamhel därpå att i hans förslag jag saknar de orden: under den tid för hvilken bränvinsbränning är tillåten.
Med detta tillägg till Hr Brannerhjelms amendement tillstyrker jag bifall till §:n.
Hvad först beträffar den här ifrågasatta egenskapen hos ångredskap alt kunna användas för omdistillering af bränvin, bestrider jag den ej, ehuru jag af en distillator här i staden fått mig upgifvel atl så icke skulle vära förhållandet; men då nu här bestämdt påslås, att denna redskap dertill kan användas, vill jag antaga att sä är.
Hr Hjärne, liksom Hr von Koch, hafva velat befrämja afgiftsfri distillering, men med vilkor att den verkställes under de 2 månader, som för bränvinsbränning äro tillåtna.
Jag befarar, att, när bränvinsbränningstiden blir så inskränkt, alltför få skulle vilja använda någon del af den för bränvinsbränningen lofgifna tiden lill distillering af bränvin, och att alltså det framställda förslaget kommer atl motverka del åsyftade ändamålet.
Hr Braunerhjelm har föreställt sig, att det vore för att gynna dem, som supa fint bränvin, som man icke tillåter tillverkarne att äfven distillera det.
Härpå har Gr.
Posse redan svarat, och jag instämmer med honom deri, atl det tvärtom är för deras skull, som supa finkel och oftast deraf för myckel, af vigt alt befordra distilleringen, på det all deras smak måtte blifva förfinad, och att de måtte supa mindre.
Hr Brannerhjelm har vidare sagt, att man med ångredskap kan erhålla 22-gradig sprit.
Det må vara möjligt; men den, som eger patent på Falkmanska npfinningen att distillera fullkomligt ren sprit, Gr.
Levenhaupt, har sagt mig, att äfven med denna inrättning kan man icke af 6-gradigt bränvin erhålla starkare sprit än 23 grader.
Om del skall kunna vara möjligt, att omedelbart ur må - Den 29 April f. ro. 567 sken utdraga 22 grader stark sprit, mäste man dertill begagna en så complicerad redskap, att få torde vilja underkasta sig deu dermed förenade kostnaden och stora långsamheten i averkningen under den tillåtna korta bränningstiden.
Dessutom ber jag få fästa upmärksamheten derpå, alt när det är föreskrifvet, alt allt bränvin i eli bränneri skall ledas in i en så kallad sprithällare, hvarifrån något aflopp icke får finnas, så är klart, att bränvinsbrännarne för att utdraga allt spritämne ur mäsken, måste låta bränvinet rinna in i sprilhållaren intilldess ett svagare gradtal visar sig, hvaraf följer, att om än gradtalet å bränvinet kan, i början och straxt efter det pannan uprunnit, möjligen erhållas så högt som här blifvit upgifvet, så måste likväl bränvinet i sprilhållaren, då del blir för bränneri* egaren tillgängligt, blifva vida svagare genom en dylik upspädning.
Hr Braunerhjelm har trott, att min mening vore, att hvar och en, som brände bränvin, skulle ega rätt att begagna serskild distilleringspanna.
Jag anhåller att i hans minne fä återkalla, att jag var den första inom Utsk. som framställde den äsigten, alt de små, hittills för alla jordinnehafvare tillåtna distilleringspannor skulle förbjudas, och jag tror icke heller, att i min reservation finnes något sorn antyder att jag skulle vilja befordra en dylik tillåtelse.
Något sådant har jag hvarken tänkt, sagt eller skrifvit.
Min mening, som icke borde missförstås, har endast varit, att distilleriugen skulle ske med samma panna, hvarmed bränvin tillverkades för såvidt icke i större bränneri, der ängredskap begagnas, en serskild panna, som under bränningstiden skulle hållas förseglad, erfordras för att kunna distillera.
Jag hade icke trott, att någon annan tydning skulle kunna gifvas åt mitt förslag.
Hr Braunerhjelm har föreslagit, att i städerne skulle mindre redskap vara tilläten för distillering.
Om det nu så förhåller sig, att distillering kan åstadkommas med ångvedskap, skulle städerna följaktligen icke vara i serskildt behof af en sådan förmån.
Hr Braunerhjelm har likväl föreslagit, att för distilleringsrätt i städerne skall betalas kannerymdsafgift.
Denna år icke sä obetydlig, ty den utgör 9 R:dr om dagen, och härigenom skulle destilleringen så fördyras, att jag befarar att ingen skulle vilja underkasta sig en sådan skatt blott för att verkställa omdistillering.
Hr Braunerhjelm har föreställt sig, alt hvarje bränvinsbrännare skulle begagna sig af den medgifna tillåtelsen, men jag fruktar tvärtom, att ganska få af allmogen, som hittills aldrig distillerat sitt bränvin, skola begagna sig deraf, när de dessutom skola betala serskildt för kontrollen.
Jag skall anhålla alt få upläsa fjerde §:n af Norrska lagen för bränvinstillverkningen: ”Pannor, som begagnas för omdistillering af redan lillverkadt bränvin, få icke drifvas med ånga.
Derjemte skall det vara förbjudet för dem, som icke tillika tillverka bränvin, att på samma ställe, hvarest de förrätta distillering, hafva mäsk- eller jästredskapen.
Så vida de, hvilka tillverka bränvin, vilja företaga de stillering i sitt bränneri på annan tid, än detsamma får till brån vinsbränning begagnas, skola alla mäsk- och jäst-kar vara förseglade.
” Hvar och en, som med upmärksamhet genomläst denria § finner, att det är tillåtet i Norrige hvarje bränvinsbrännare att om - 568 Den 29 April f. m. distillera bränvin med vilkor, atl, om det sker på en lid då lian eger rättighet atl bränna brantin, öfriga redskapen skall vara för seglad.
Således hafva Norrmännen gjort allt för att befrämja dislilleringen, men genom antagande af Hr Braunerhjelm» förslag skulle vi göra allt för atl motverka densamma, enär hvarje kanna dislilleradl bränvin komme all fördyras med minst 4 sk. b:ko.
Dessutom böra vi ihågkomma, att, dä omdistilleringen icke får ske under annan än den för bränvinsbränning tillåtna tiden, högst få, om ens någon, vilja deraf upoffra någon del till omdistillering.
Gauska be tydliga qvantiteler sprit erfordras för hvarjehanda tekniska behof, och jag är öfverlygad om att en betydlig del af den Arrae oell Rutum, som linnes i landel, är till större delen tillverkad af Svensk sprit.
Jag tror, atl man bör gå försigtigt tillväga härutinnan, och att, ur moralisk synpunkt betiakladt, värt intresse fordrar all vi befrämja men icke försvåra distillationeti.
Jag får till en början besvara Hr von Köchs anmärkn., att del vore farligt atl tillåta städerna (å distillera bränvin med eukel redskap.
Förmodligen har jag vid upläsandet af mill förslag uteglömt orden: ”under serskild kontroll.”
Jag har nemi. icke medgifvil städerna att idka bränvinsbränning med småpannor, utan endast att begagna dem till distillering under samma kontroller och mot samma afgifter, som för bränvinstillverkningeu.
Men jag ber likväl all fä förtydliga min åsigt.
I min första upsats bestämde jag storleken af den minsta pannan; jag anhåller atl få ändra det nu; och då i alla fall §:n torde böra återremitteras till Utsk., synes mig redacliouen nu icke vara af så stor vigt, endast man bestämdt uttrycker, hvad man menar.
Mitt förslag, som jag nu vill upläsa, skulle då lyda sålunda: ”1 stad må hvar och en, sorn enl. 1 §.
1 mom. lill bränvinsbränning berättigad är, kunna, efter serskild anmälan och emot samma afgift, som fik bran vinstillverkning, lill distillering af bränvin under serskild kontroll begagna enkel redskap af minst 12 och högst 20 k:rs rymd.”
Genom delta förslag har man icke lemnat större rättighet åt städerna, än de förut haft ; och jag tror, alt härigenom de olägenheter, Hr von Koch omtalat, dymedelst är o förekomna.
Släderne hafva nemi. fått rättighet all begagna små-pannorna, icke lill bränvinsbränning, olan till distillering, således inskränktare förmåner, än de nu ega.
Afven har Hr von Koch velat borttaga sista orden i Utsk:s förslag nemi.: ”Och mot en afgift, som derför erlagd blifvit.”
Med bibehållande af dessa ord kan, enl. min åsigt, någon distillering afgiftsfrilt ej ega rum, enär det står tydligt, att de lå distillera med den redskap, för hvilken de anmält sig, och mot den afgift, de erlagt, samt författningen uttryckligen föreskrifver, alt hvarje bränvinsbrännare skall för 14 dagar betala skatten i förskott; och om lie tillverka mera bränvin, än hvartill de sig anmält, och hvarför de erlagt skatt, måste vid månadens slut afgift erläggas för öfverskoltet, som dock icke lill högre belopp än 10 proc. får öfverstiga det, hvartill anmälan blifvit gjord.
Således eger hvarje egare af större bränneri alt under 30 dagar efter 300 k:r om dygnet tillverka 9000 ben 29 A p r i 1 f. m. 509 k:r.
Oiu lian uu vid månadens slut helinne» hafva lillvei kal 9,900 k:r blir endast påföljden, att lian betalar förhöjd skall för de 900 kina; men tillverkar han bränvin derunder, erlägger han endast deu vanliga skallen.
Del är således medgifvel bränneriegare, som lill bränvinsbränning efter minsta beloppet sig anmält, all tillverka 9,900 k:r under 26 dygn och alt använda återstående 24 till distillering.
Häruti finnér jag icke något ondt; och jag nämnde förra gången jag hade ordet, all denna förmåu, enl. min åsigt, vore så mycket billigare, som man med de bäst konstruerade brännerierna kan frambringa 22-gradig sprit; oell jag tror således icke, att det lönar mödan att ändra författningen.
Haab har äfven sagt, alt han väl bort sägas, ehuru han icke vore säker derom, alt distillering med ångredskap kunde för sig gå.
.lag får då uplysa Frilun, att jag i ämnet talat med personer, som förstått alt bedöma det, och hvilka lemna! mig denna uplysning.
Den ena var nemi. eu kopparslagare, hvilken tillika är bräuvinsbränuare, och den andra är Apothekaren Sprinchorn, hvilken jag i dag pä morgoneu träffat.
Båda hafva enstämmigt intygat möjligheten af distillering med dylik redskap.
Jag betvifla!' dock, att någon i ett större bränneri kommer att distillera bränvin, enär, såsoin jag nämnt, mati ur ängredskapen kan frambringa 22-gradig sprit.
Afven detta har Frihiu betvifla!; men jag får uplysa honom, att jag har denna min upgifl från sakkunniga personer.
Derjemle hör jag erinra Frihin, alt jag icke inräknat den sprit, som först framrinner ur pannan, ulan medeltalet af all sprit.
Det beror af egaren all inrätta sin redskap huru han behagar, hvilken rättighet lian hittills icke haft.
Äfven har jag fält en uplysning, ali bränvinet icke behöfver distillera», för all göras rent från finkeloljan, om man endast låter det rinna genom kärl fyllda med kol. Jag finner ingen annau ändring i §:n nödig, än den jag föreslagit, och anhåller alltså om bifall dertill.
Gr. Lewenhaupt, Sten:
Om de punkter af det serskilda Utsk:s Betänk, som röra omdislillering af det tillverkade bränvinet antages, så befarar jag derutaf kommer alt uppslå många olägenheter, dem man enligt milt förmenande snarare horde söka förekomma än åstadkomma.
Då jag ej varit närvarande ifrån början af denna discussion, torde jag möjligen komma att äteruprepa skäl för mitt påslående, hvilka möjligen af någon föregående talare blifvit anförde, och i hvilket fall jag hos Ståndet anhåller am ursäkt.
Om omdislillering af del redan en gäng drygt beskattade bränvinet endast inskränkes till den för bränvinsbränning tillåtna tiden, så antager jag med säkerhet, alt knapt nog någon enda dermed kommer ali befalla sig, aldra hälst Serskildta Utsk. föreslagit, att ouidistilleringen skall ske med bränvinsbränningsredskapen, — hvarigenom den distillerade varan än ytterligare skulle blifva beskattad, och bränvinsbrännaren derigenom förlora af sin ändå redan nog korta bränningstid, hvaraf han väl ej lärer vilja afstå en enda timme; sedan han företrädesvis fått erlägga deu höga skatten för sin tillverkning.
Den första olägenheten härutaf, skulle sålanda blifva, 570 Den 29 April f. m. alt den konsumerande allmänheten ovilkorligen kommer all påtvingas varan uli eli oförädladt tillstånd.
Jag liar visst hört en värd talare anmärka, ali man uti pannan kan lägga kol och dymedelst under kokningen rena bränvinet; deremot vill jag dock anmärka, att om än kolen genast, innan kokningen kommer i gång, draga finkeloljan lill sig, så släpper de den dock sedermera under kokningen återigen ifrån sig, då den öfvergår till bränvinet.
— För ali kolen under operationen skola qvarhålla oljan, så mäste bränvinet kunna kondenseras uti sjelfva kolmassan, hvilket myckel väl låter sig göra, men fördröjer fabrikationen lill den grad, att säkerligen ingen kommer alt begagna sig deraf, och omdistilleringen blifver ogjord
Deti som något känner till förhållanderna torde det vara bekant, hurusom 100,000:lals k:r bränvin, efter att först hafva genom en omsorgsfull omdistillalion blifvit befriade ifrån den ytterst gifiiga och i öfrigt sä vidriga finkeloljan, sedan blifvit använde till förskäring af Arrac, Rom, Conjac ro. 111.
Detta skulle hädanefter blifva en omöjlighet, ly på kall våg eller genom kolrening utan omdistillering kan ej denna rening åstadkommas till fyllest, och följden skulle blifva, att importen af dessa utländska spirituosa uti en ofantlig grad skall tilltaga.
— Man invänder möjligen, att det är bättre att få en oförfalskad vara till förtäring för allmänheten, men då mau betänker, alt de af dessa omnämnde utländska spirituosa, sorn införskrifvas för den mest konsumerande allmänheten, mäste vara af den billigaste sort, så faller äfven utaf sig sjelf att de äro af den sämsta sorten, och då beståndsdelarne derutaf äro flyktiga oljor, alkohol och vatten, så tror jag, och är derom öfvertygad, att de lili förtäriug blifva mindre skadliga, sedan desamme genom blandning med ren sprit blifvit utspädde, än de äro uti sitt oblandade tillstånd.
De kryddade bränviner, som ännu nära nog vid hvarje middagsbord användas, huru skola de väl tillverkas sedan distilleringen genom Utsk:s förslag nära nog blir omöjliggjord?
— Ren och stark sprit erfordras i öfrigt till åtskilliga andra behof, såsom t. ex. lill Snickare för politur, till Hattmakare, Liqeurfabrikation, Eau de Cologne, m. m.
Tänker man rätt noga på saken, så synes mig, som om det vore mycket mera skäl att söka uppmuntra omdistilleringen, än att undertrycka den, då jag förutsätter att tillräckliga kontroller mot missbruk lätteligen böra kunna åstadkommas.
Ulsk. har föreslagit all Apothekare afgiftsfritt skola vara bibehåll ne vid rättigheten att begagua tvenne distilleringspannor.
Jag vill visst icke bestrida dem denna rättighet, men jag befarar mycket stora missbruk derigenom, och det skulle ingalunda förundra mig om många Apothekare skulle finna distilleringsrörelsen lönande och göra densamma till en hufvudsaklig binäring sedan genom Utsk:s förslag, om det går igenom, alla nuvarande dislillalorer på en gång försvunnit att concurrera med.
Af de skäl jag nu anfört, synes det mig alldeles olämpligt att inskränka omdistilleringen endast till bräovinsbränningstiden och med bränvinsliränningsredskapen.
Jag vågar föreslå bibehållande af 33 §. af nu gällande Brånvinsförordning så lydande, som den nu fin - Den 29 April f. m 571 nes, sami auliåller vördsamt om återremiss a(
Serskildta Utsk:s Betänk. i denna del.
Den ifrågavar:de §. är enligt min åsigt både lämplig oell tydlig samt innebär ingalunda de olägenheter den siste talaren påpekat. — §. innehåller nemi. ali bränvin må destilleras under den tid, för hvilken anmälan till bränvinstillverkning skett oell mot den afgift, som derföre erlagd blifvit.
Det finnes således icke serskild skatt för distilleringen.
Nu är i 5 §. föreskrifve!, att i de större brännerierna lå icke tillverkas mindre än 300 och icke mera än 1000 k:r om dygnet pr månad räknadt.