Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Herr Grefven och Landt«Marskalken erhällit ljud, förklarade han, att ätskillige hade anmälf sig att tala, och att han ansäge det wara hvar och 4152 Den 12 October. ens rätt, som honom ej kunde wägras, hmarcfler han uppropade.
Herr ^älerbetk, ^acob, hwilkcn uppläste följande:
Genom den ät Swensta Folket af K:gl. Majit i näder äterstänkte TryckHihet, har det swäraste hinder för detta folk- »växande odling blifwit undanröjdt.
Wi hafwe bfwcrlefwat tider dä sanningenröst tpstadeS af magtspräk, dä hwarje upplysningens framsteg möttes af den egenmyndiga okunnighetens misstankar, dä Wettenstaps - Jbkarcn, nekad att, meddela sina kundstaper ät samtid och efterwcrld, i enskild tillfredsställelse säg den enda belöningen för fin werk» samhet.
Detta sorgliga kidehwarf har förflutit, nu mera kan den instgtSfulle Medborgaren fritt uttrycka sina tankar, ostörd arbeta för allmänt wäl.
Det ät Riksens Ständers granskning nu öfwerlätna Förslag till Tryckfrihets - Förordning lcmnar, enligt min bfwertygclse, i allmänhet ett tydligt »vittnesbörd om dess Författares omtänksamma nit att upprätthälla Nationens frihet, men hämma det laglösa sjelfsiväldct.
Nägra fä ämnen för anmärkningar, har j»ag likwäl trott detta förslag innefatta.
I 2 F. 2 Mom. tillstyrkes en Censur af Thealer-stycken, ämnade att pä skäde-banan uppföras.
Jag wägar anse detta försigtighet--mätt säsom bfwerflödigt.
Ett städespcl, hwarS framställningar uppenbart afwika frän sedlighetens fordringar kan wäl alldrig mötaS med allmänhetens bifall.
Arbetets egna ofullkomlighet skulle blifwa en »verksam ordsak till dess fall.
More äfwen'
SstädarneS urskiljning otillräckelig att af e, gen kraft inse de wädcliga werkningarne af ett sädant Vitterhets stycke, stulle dock den skicklige
Recensenten rätt - Den 12 October. rättwisa stränghet snart hämna den wäldförda smaken, snart till sanningen Sterföra det irrände allmänna omdömet.
Jag tror dessutom, att uppförandet af ctt osedligt skadespel, wäl wäckcr ett för ögonblicket lifliga, re, men mindre waraktigt intryck, än dess läsning.
Det är af dessa enkla skäl, som jag fbreftält mig, att det för Theatern ämnade Vitterhets - stycke, ej mindre än det till tryckning bestämda, borde wara frikalladt frän en föregäende uppsigt.
Oen i 2 Z z Mom. föreflagne Censur af Akademiska afhandlingar syneS wara högst nödwändig.
Jag önskade blott att man äfwcn uppgifwit kraftiga medel att strängt och vwäldigt werkställa denna gransk, ning.
Oä ett
Akademiskt arbete bör innchälla ojäfaktig prof af sanna insigtcr hos sin Författare, kan Let ej utan att förfela sitt syftemäl, sakna allt wetenskapligt wärdc.
Saknas detta, skall ett förtjent wan, ryckte träffa författarens namn och ofta kasta en obehaglig skugga pä hela det underwisnings-werk, der han framgifwit sitt misslyckade lärdomsprof.
Jag befarar att den hos oss redaw stadgade Akademiska Censur hittills ofullkomligt gagnat i werkligheten, att mänga i senare tider inom Swerige utgifna Akademiska arbetens oduglighet lcmnat owedersägeliga bcwis pä gran, skarens slumrande uppmärksamhet.
Endast härifrän torde man böra leda möjligheten af ben twist mellan twänne Fäderneslandets lärde, som i början Vetenskaplig, smäningom urartat till personlig.
Det föregäende torde wara tillräckligt att wisa nödvändigheten af en noggran uppsigt öfwer Akademiska arbeten.
Jag öfwerlemnar
St Rikets Ständers Högloft.
Constitutions - Utskott att upplyst prbfwa, om hwad jag haft äran att anföra fbrtjcnar nägot afseende.
Fri - 4154 - Den 12 October.
Friherre Hjerta, e^xel, confsrmerabe sig till alla delar med Grefwe Oe is 6sr6ie, att sas ken icke mätte upptagas, tilläggande- det han tyckle att Ridderssapet och Adeln annars kört pä twä häll med samma hästar.
Herr printrkkolst, kaul, begynde akt tala, men afbrdls af anmälan om en Deputation ifrän det Wällofl.
Borgare - Ständet, hwilken, anlörö af Riksdags-Fullmägligen ifkän Nyköping Herr ^lslmber^, infördes och förmälde, att Borgare - Ständet bifallit Stats - Utssotteks ProtocollS - Utdrag rörande Lärares löner, och om Proste- Tunnan, samt äterremittcrat twänne andra om Wcderlag och om Mantalspenningarnas förhöjande.
Äfwcn träl hade Borgares Ständct, i afseende pä Riksdagsgöromälens mängd, och kortheten af tiden till deras afgörande, ansett nödigt att Utskotten borde arbeta bäde för- och eftcrmiddagarna, inbjudandcs de öfrige
Ständen att i detta bes stut instämma.
Sedan denna Deputation afträdt, ankom en ifrän det Högwördiga Präste - Ständct anförd af Herr Bissoppett Doctor >Veiciemsn, som förmälde att Ständer bifallit de ifkän ConstitUkionS - Utskottet insände projecter till Wal-act, samt! Swea Konunga s försäkran, och Thronföljarcns försäkran.
Äfwenwäl hade Präste--Skändet bifallit det hederwärda Bonde-Ständers begäran, alt inom Banqucn njuta lika vmröstnittgSrätt med de öfrige Ständen» samt till ConstitvtionsUtskottet remitterat frägatt oM skiljaktighetens upplösande tvid inträffande paris vats.
Omsider hade ock Präste - Ständer beslutat anmoda Banco - Utskottet att, sä fort sse kunde, inkomma med en serskild berättelse rörande Realisationen.
Efter Den 12 October. 4163 Efter denna Depukations afträdande lät Herr 'Grefwe» och L ndt - Marskalken uppläsa följande Rid, dcrskapet och Adelns beslut i plenum d. 4 October, hwarwid undertecknad Riddarhus - Secreterare likwäl i förwäg erindrade, att delta Protocoll icke ännu wore justeradt, sä att om ordalagen befunnos wara oriktigt upptagne, borde felet tillskrifwas honom.
"Herr Eref, "wcn och Landt - Marskalken erindrade att i sista ''1'Ienum blifwit uppläst ett Memorial frän Constitu"tions - Utskottet, med öfwerlemnande af den före "Riksdagen nedsalta Tryckfrihets - Committaens förflag "till Tryckfrihets - Förordning som dä blef pä bordet "hwilan^e: hemställandes Herr Landt - Marffalken, om "icke detta förslag, kunde i nästa lstmnam företaga-, "pä det i händelse, sam troligt wore, anmärkningar "derwid gjordes, desamma mätte skyndesamt kunna Con» ' stitutions - Utskottet meddelas." "Bifölls."
Herr k r l rvt 2 t k ö t 6, knul, under snart sv ärs
Domare-befattning, har jag warit wan wid den ordning, att dä preliminaire-frägor blifwit wäckte, antingen af Parterna eller inom Domstolarna, slike frägor blifwit pröfwade och afgjordt, förr än hufwud, sakeliga frägorna företagits till pröfning och afgöra», de.
Denna ordning är pä
Lag grundad; och jag är säledes bfwertygad, att Högloft.
Ridderskapet och Adeln säsom deltagande !
Lagstiftande magten, icke underläter iagttaga samma ordning.
Uti nu fbrewaranbe fak har Herr Grefwe Os la Oaräis icke allenast an, märkt, att Eonstitutions > Utskottet i stället för att likmätigt 5Z § Regerings - Formen uppgifva betz probet till en np Tryckfrihets-Förordning, endast till Riksens Ständer Sfwerlemnat ett af en af Konungen Den 12 Gctober. tillförordnad Conimittöe. författadt projekt till en dyslik förordning, utan ock ivid sädant förhällande, och' pä anförde flera grundade stal yrkat ärendets ätcrför, wisandc till wälbemältc Utlkotts wedcrbörliga handläggning san:' akt följaktcligen ingen ventilation angäende sistnämnde projcct nu mätte äga rum, hwaröfwer jcm, wä! Herr Grefwe Oe la Lsrciis äffat proposition.
Denna af merbcmälte Herr Grefwe gjorde motion, deri jag mig till alla delar förenar, anser jag för min del sä mycket tuera för en preliminair fräga, hwilkcn, med iagttagande af en laglig och nödig ordning, fordrar, decision, förr än Ridderskapet och Adeln skrider till den hufwudsakcliga ätgärden, att efter hwad Utskottet föreslaget pröfwa mcranämndc insända förordnings-projcct, och derhid göra erindringar, som i händelse af en sä beskaffad nu förcgäcnde ätgärd och derefter skeende pröfning, af ofwannämnde preliminair, fräga, densamma blcsive bifallen, icke allenast den fbrcgäcnde ätgärden wore öfwerflödig, utan ock, säsom förbcrördt är, ben, om jag sä fär säga, bakwända ordning sätt äga rum, att, i det stället Riksens Ständer tillhörer först pröfwa (konstitutions-> Utskottets till afgifwande förslag, Utskottet sämcdelst skulle fä tillfälle, att först bedöma Riksens Ständers yttrade tankar.
Och hwad angär Högloft. RiddcrskapetS och Adelns, uti nytz upplästa Prolocoll, befintliga beslut, att, uti nästpäföljande k!ono, taga i fräga warande ärende under öfwerläggnrng och derwid göra nödige erindringar; sä tror jag för min del Ridderskapct och Adeln äfwcn sä wäl äga rättighet, att wid sig nu företeende omständigheter, frängä samma beslut, som en Domstol/ efter en gäng inom sig tagit beslut, att pä utsatt dag ett rätkcgängsmäl till flutcligt afgörande företaga, det vägtadt, dä safcn förekommer och nägon preliminair srägaL - Den 12 October. 4i'37 frägvS pröfning finnes'ätt! sill- icke allenast är obctg, git, utan ock tillhörande, att utan hinder p.s stregäen^ de bcflutet om sakens fluteliga afgörande, dermed upp, skjuta och preliminair-srägan först afgöra: och enär härnir kommer att, om oswar, berörde, b c fluk nu skulle gä i wcrkställighet. ett sädamt förhäljandc. efter mm tanka blcfwe alldeles oförenligt, sä w'l med ten här vfwan äberopade eg Z uti .Regerings - Formen som med ändamälct af Riksens Ständcis Utskotts wäijände och tillförordnande: sä kan jag icke undcrläta än ytterligare yrka ostvan omlörmälde, preliminair - frägaS upptagande och afgörande, deröfwcr ödmjukeligen anhälla om propofirion, samt cmedlcrtid bestrida all bufwudsakelig behandling eller anmärkningars görande wid ofwanberörde förordnings - project.
Grefwe kl ö r n s r, Astolf Oörnn:
Jag tror det farliggste präjud-k t wpiL-det, om Riddersk. - pet och Adeln skulle afwika ifrän ett redan fartadt beslut, om de ffullc wilja afbryta en redan börjad bf, werläggning, och anst son, en- vrMnfinair »fräga att fortsätta den, sedan frägans upptagande redan siere dagar förut warit bestämd.
H e r r 8 kj e r n f t o! p e, ^onss kla^nus, uppropades, men utbad fia sä uppskjuta med uppläsningen af sitt dictamen, intill deH det work bestutavt om preliminair - frägan först skulle afgvras.
Herr 8 ilvers t vipe, kreäric Lamuel, uppläste följande dictamen: Ocn.2,tz af Förstnget till en Tryckfrihets, Förordning äsyftar inrättandet, af Censurer för witze flags ffrifter innan de fa till trycket befordras.
Jag Tredje Band.
N:o 194- utbeder 4iZ8 Den 12 Ockober. utbeder mig Högloft.
Seidderstapet och Adesns tlllstäntz att häröfwcr sä yttra nägra tankar, hwarwid jag fdrst ämnar öfwerwäga i hwad mon ett sädant stadgande more enligt med en rigtig princip, och sedermera hu« ruwida detsamma kunde anses med en redan faststäld lag öswerenSstämmande.
Om en god Lagstiftning lika wäsendteligen hwilar pä skyddandet af hwarje gerningS frihet, som pä bestraffningen af de gerningar, hwarigenom det all« männa skadas; om säkcdes ingen wäl uttänkt
Lag förbudit mitzgcrningkn, men wäl stadgat de§ näpst, om Staten icke bdr eller kan tillerkänna stg ett fbrutgä, ende wälde bfwer indivibuers handlingar, männe wäl dä Tryckfrihets - Lagen bdr förbjuda ett allmänt yttrande af nägon tanke, eller bdr icke häldre uttrycket, sedan det fdrst hunnit fä egenskap af handling, af denna
Lag bedömas 1 — Jag tror fbr min del, att uppgdrandet af bestämde grundsatser, i fdlje af hwilka de utlätelser, som antingen stridde mot moralitet eller ock af annan mindre allmän orsak skulle hafwa en skabellg inflytelse pä Samhället, borde med straff gäldas, wore ben rätta wägen till ernäettde af en billig Lagstiftning i detta hänseende.
Det wore pä denna wäg man säkrast komme till afgörande af förbrytelsernes olika grader, och filjakteltgen likasä af straffens.
Det ändamäl hwarpä all
Lag syftar, nemligen det att förekomma brotten, wore härigenom i lika grad wunnit, som genom alla andra strafflagar, och förbrytelsen genom Uttrycket lärer icke bchöfwa, ej eller täla nägre andra motwigter, än dr som läggas mot all annan skadelig handling.
Uti ett Statsbyggnad som icke hwikade pä andra grundwalar än konstens, kunde till äfwentyrs Len - Den i2October. 4159 Ccnsurktt anses klokt beräknad, och det kan icke nekas, att om man will upprätta nägot konstigt, är framfbr allt bett Lheologista Censuren ett yppkrligt
Mes del.
Men sedan Stater börjat grunda stn we^keliga styrka pä upplysning, sedan menniska»förständers hög« sta odling funnits wara Samhällets ädlaste föremäl, och sedan man allmänt hunnit inse att Medlet kill denna odling ligger t tankans fria anwändande, kror jag ej att nägon stags Censur katt anses behöflig, billig eller tillständig.
Hwad NU särskildt angär bet momentet r Tryck, frihets Förslaget, som handlar om ett Lheologist Cen» sur, anser jag mig kunna anföra alldeles talande delvis pä öttödighrtett af en sadan.
Da Reformationen började !
Tyskland bkcf det naturligtvis en hufwubwaxime hos Protcstan terne akt undersöka giitighetett af ben förut radande Religionens läror.
Mrn denna Maxime bibehölls Protcstankekne äfwett stns emellan bade före och efter sammankomsten i Augsburg, och det har allt sedan warit en obestridd princip hös betti, att alla tänkesätt i Religions - ämnen borde fä fritt omlopp.
Oct gifwes hos dcmännu i denna stund'ingen censur sä förhatlig som bett Theo lo gista, ocksä haswa wi sett inbyggarens i de Protestantiska Stater j Tyskland, ber Tryckfriheten ej widkänncs några hinder, beständigt framskrida till större renhet i tänkesätten.
Det är frän bctze orter som wär tids clarsiste författare i Religions, ämnen härstamma.
Af benna frihet att uti skrifter och ivid Läroverk obehindradt reda begreppett.enligt personlig öfvertygelse, har allbrig försports nägon politisk skakning, ej eller har den wällat nägott rubbning i beha Nationers Religionstänsta, hvilken vstridigt är lika liflig font hos oh, eller af bett lagliga och kloka Htekarchie soM har bidehällandek af samwtts - freden till sitt enda föttiM» 4i6o Den 12 Kctoöer.-
I öfrigt syne- mig, att frägan om be skrif, ter, som tvid wära Schow,r eller Gymnasier böra fL nyttjar till undcrwisninge-ns drdrifwande, endist kan -tillära .'dessa Lär-owerks-grnndsiadgar, mcn ingalunda Tryckfrihet- - Laqkn. ' Lika främmande för denna Lag lärer ock det stadgande döra anses, sou, Ssyftar ett censurerande af de Theåker- stycken hwilka finge för Allmänheten uppföras.
Sedan jag ofwanföre yttrat att en Censur skulle strida mot den allmänna Lag - principen, gekningars frihet, oth sedan jag i fölst deraf trott mig äga skäl att yrka, dek samma allmänna utwägar Lagstiftaren anwänder till andre drotts förekommande, borde anses säsom de rätta och de enda, genom hwilka man kan förebygga brott mot Tryckfriheten, har jag likwäl ännn icke framställ ämnet annorlunda än säsom en opinions sak.
Jag fär nu anföra ett annat skäl till Censurens afstystande, wida iner kraftigt, äkminstonc mer förbindande, än den enskilde bfwcrtygelscn.
Detta skäl ligger i en redan antagen Lags bokstaf.
Den 86 H ak Regerings - Formen stadgar: ''att med Tryckfrihet förstas hwarje Swensk mans rättighet, att, utan nägra af ?cn offcntcliga magten i ''förwKH lagda hinder., utgifwa skrifter, och att sedcrinera endast inför laglig
Doinstol kunna tillkallas för deras innehall.
' — I 0,-ssa ord häfwa Swe« ' rigcs Lagstiftare, Konungen och Ständerne, bestämt en allmän princip för den Tryck-jhc, Swensta samhället nu bör njuta.
Oen nästfsicgätnde 8? § bjuder:
"Att "fkrordningen om en allinän T yckttibet stall uta-.be. "tas i öfwcrcnsstännuttse mW de grundsatser som i Regerings - Formen bestämma-— Oä dessa grundsatser ibland annat- innebara a:t inga hinder kunna i för.
Den 12 Octoben fKrwäq läggas för skrifters utgifwande, akt inaen Swenck man kan ^örr än sedermera inför Domstol tilltal S för stn skstftS innchäll, dä lära Rikstns S'^n, ber ej mera kunna lemna sitt bifall till nägon stagS <sen>'ur, more den ock af nägon enskild ansedd för nödig eller gagnelig.
Sälvin ämne för en lika afgörande jemförelse med den Grundlag Konungen och Ständcrne redan stadfästat, fär jag äfwen i ödmjukhet för Högloft.
Riddceskapet och Adeln framställa den 9 H af det Förslag evi nu hafwa under gransknina.
Samma ^ innchälllrr hufwudsakcligcn: "att derest nägot uti Tryckfrihets"Lagen skulle finnas icke nog tydcligen utstakadt eller "uttryckt, och i fall nägon twckun derigenom uppsto''de hos Domaren i afseende pä Lagens rätta tillämpning, skall Kongl. Majit äga att efter förcgängct ''inhämtande af Tryckfrihets - Committäens undcrdäuiga "tankar, tyda och bestämma Lagens mening; bwilken ''förklaring skall wara säsom Laggällande intill dest "frägan wid päföljande Riksmöte blifivcr enligt Grund"lagens föreskrift af Konung och Ständer gemensamt "afgjordt."
Det är mig okärt att här nödsakas yttra den förmodan, att de agtningswärdc Herrar och Män som närivarande Förslag upsatt, icke efterfinnat, det Tryckfrihets - Förordningen, enligt Regerings - Formens 85 §, blir en af Rikets Grundlagar, och att i följe af den 8Z §, "ingen för framtiden gällande förklaring af Grundlagarne kan stadgas utan pä dct sätt ''som wid ändringar i dem iagttagas bör."
Dä bär, till läggeS de ststa inärkwärdiga orden af äberopade H,. nemligen: "att bestå Lagar skola efter deras orda-ly, "belse i hwarje särskildt fall tillämpas" — inser jag e) huru ett stadgande af sädan egenskap och af sädan f-ftniag som dtt ofwan anförda, kan hoS Riksens Grän» 4I6Z Den 12 October.
Ständer en- tagar i öfvervägande. —-
Om dek tvärr en möjlighet att glömma ben wäda som af Gmndförfastningais uttydning kunde i framtiden uppstä, om ymn än alldrig wille föreställa stg att en sädan tolkning kunde leda lill deras rubbning sä är det dock för ingen del tänkbart att Rikets bäda Lagstiftande Autorjteter ff„lle uppställa författningar hwilka sä wäl tils afsigt som till lydelse work sins emellan stridande, I sall bestå mina anmärkningar winna Högkoff, Ridderstapcts och Adelns bifall eller äseende, anhällcr jag att de, jämte de bäda ZZ af Förflagkt pä hwilka de syfta, mätte till Eonstitutions - Utskottet warda re* N,Utträde, Herr ^ammLvlkölä, ^orsvLo, upps läste ett Dictamen sä lydande; Högwälöorne Herr Grefwe och Landth Mars ffalk Högkoff, Ridderskap och Adel! Wisten igen skall denna Riksdag alltid Skifwa en af de märkvärdigaste k wära häfder.
Efter en i stillhet sörekupen Statshvälfning, hvarigenom alla vära äldre Grundkagar och författningar blifvit för» klarade otjenlig- för sikt ändamäl, har Nationen sam, manträdt för att, utan allt inflytande af en högre eller främmande magt, bestämma en ny form för sitt Regeringssätt, och de mätt och steg som skola betrygga ben allmänna friheten.
Den Lag som bestämmer Re« Dentens ych Folkets inbördes förhällande, är redan antagen och fqststäld; Grunderna för National - Bcwillningen, för wärk fhrdärfwade penn inge - verks äter reglerande hafva redan varit ämne för Riksens Ständers öfrvklläggningar.
Och i dag äro tvi samlade för E Den 12 Octoker.
416Z att deliberera öfwer projectet till en förordning som skall skydda utbfningcn af menniskanS första och ädla» ste rätt, af den frihet som ensamt ger wärde och stöd
St den Borgerliga, ben dyrbara friheten neml. att fä tänka hwab man behagar och utsäga hwad man tän, ker, sä längt betta stär tillsammans med det Borger, liga Samhällets trygghet.
Det är derföre nu dä sä tväl min innerliga chfwertygelse, som det kall jag inne, har i Staten uppfordrar mig att tala, jag önikade mig att äga förmägan att pä ett klart och kraftfullt sätt kunna framställa mina tanker, för att fästa allauppmärksamhet pä och lifwa allas nit för ett dct wigtigaste af wära dfwerläggnlngS, ämnen.
Wgtigt icke allenast för ben allmänna upplysningen och Culs turén, som i denna frihet har stn enda sanna organ, utan äfwen för Folket som derigenom har en wäg öppen att till Thronen framskaffa stna önskningar och stn klagan, hwilken ingen intere-serad ögontjenare, ingen af vnbt samwete plägad Ämbet-man kan stänga, och wigtig äfwen för den sannings älskande och rättwisa Konungen sjelf som derigenom kan upptäcka be brott som i hemlighet brgäS, som derigenom kan fä kunskap om de mistbruk hwarigenom illatänkande Tjenstemän gjort stg owärdiga Staten- hedrande förtroende.
Säsom bestprkelse af mina ord Sberopar jag Konung LUSIUS M:S yttrande i Rädet om Tryckfriheten, ett yttrande som icke för rrägorr
Svensk man bör eller lärer »vara obekant, Man har likwäk mot denna, endast af ben allmänna Borgerliga Lagen begränsade Tryckfrihet, gjort följande inkast; i:o att den allmänna Gudaläran derigenom skulle kunna komma att wanhelga-j, liksom
Religionen icke är nägon king högre än att ben «taf inkast och anmärkningar skulle kunna lida eller Den 12 Dctober. liksom ingen skulle wilia lika kraftigt förswara denna menniffrns dogsta nödwändighet, känsla för dct gudommeliqa öswerssnkiga.
Och genom denna ftrid skall vtwifwrl^gligt dct religiösa tänkesättet mera winna än g nom den graflika- tystnad, som inskränkande förordningar pädjuda.
2:0 har man sagt att härigenom skulle Konunga , Värdigheten kunna förnärmas och nnder-- sätarnes lydnad och stillhet ftöras; men stadgar dä c) allmänna Lagen straff för Majestätets stjclfswäldiga missfirmande eller upprors och orokigheters predikande» ket ina ske pä hwad sätt som hälst ?
Och dessutom han . man napolina sett en Thron skakas af skrifter och re« sonnementer? chnLOniLL
II -som käk längre nedflytta dct prsquill man vin-honom hade uippspikat, pä dct att flMlen lättare tkulle fä läsa' det, höll med säkerhet sin spira' skyddad af sitt Folks tillgifwenhck, dä deremot s-bovio XVI, i hwars land ingen skrift fick se dagskstiset litan efter den alldra strängaste EcN-i su>', Mäste sträcka sitt hulwud under Guillotinen.
Och g:o, har det ffutckigen blifwit pastätt att en widsträckt Tryckfrihet kunde"
UtsätM mängcn redlig ansedd man för obemula och arga tillmäken.
Det är sant den dpg-igaste man kan hafwä stna-stender, men alldrig (nägot dylikt exempel-kan 'ätmin-ftonne icke uppwisaS) har den, hwars ärlighet warit-obefläckad, af illwiljan ges nom offcntcligt tryck - blifwit satt st twifweksmät.
- Ty ingen Fdrstrttare har nägonfin warit fä'friimfufigk'0» klok alt han wägat angripa en sann, Nitisk» vegenrottig och om Staten män Embetsman, och pä dct sättet motsäga hela oub'iq„eä.
Tyi Mistfgll är dct som det -g.iinla ordHEet char full wisshet/ att Folkets,- Llllmäichetens röst är Gud- Dom.
— Men-utan dess» te kMKlkga iirkl,stest Mst en endast äf Körgerffgn
Lagen begränsad- D-y"ckkrstKk, har i en under henna'som-> »iur Si-k^rumk» afhunöiing j delta ämne, ber de efwan an«
Den l2 October» anförde inwändniugar ännu klarare blifwit weberlagdc, nbdwändigheten blifwit yrkad af atr iagttaga den strongaste warsamhetsi anseende till omdömen om ut, ländska Magter.
Men männe denna anmärkning icke uppkommit genom tn allt för fördelagtig tanke om wär Litteraturs. bekantskap i det öfriga Europa, dä jäg likwäl kan försäkra, ock flera med wig, att ingen utlänning bryr stg om htvad wara författare behaga skrifwa, och att de fleste böcker som tryckas pä denna sidan
Bält förblifwa för öfrigt obekante pä andra sidan.
Ehuru förödmjukande denna allmänna indifferens än niä wara"för wära lärdoms och »vitterhets idkare, sä är ben lik.väl sann, och kan ätminstoyne försäkra ofl vin att hwad helst nägon Swensk författare stulle wilja yttra vin främmande magter, wist icke skall seder till osämja med dem, sä framt icke wär egen Regering med flit, genom offenteligt straff, pekar derpå.
Jag tillstär derföre uprigtigt att jag icke kan inse att nägon annan inskränkning i Tryckfriheten, än ben som är en fölfd af de för utdfningen af all annan Borgerlig frihet antagna rätts - reglar, är behörig eller Nödig, hälst som en, pä annat sätt inskränkt frihet, förefaller mig som om man wille tala om en sanning svin icke är, sälin, eller om nägon ting sivärt, som icke är swärt h. c. om nägon ting som redan i föreställningen innebär en-motsägelse.
Jag frägar derföre uppriktigt hwartill skall en särskild Tryckfrihets - Förordning tjena?
— I allmänhet -till ingen ting, om icke till. obehöriga- inskränkningar. —-
Men för det närwarande i wärk Land, som nyligen suckat under det grymmaste trycktwäng, torde en' dysik ' förfatsiring wara nödig, dels för att rigtigt bcskäwma uophäfwandet af alla förcgäknde Förordningar, Reglementen och Jnstructioner och dels för ats mcbs Hi6S Den 12 Gctsber. meddela wära