Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä jag nu dertill anser, de högst fåtaliga prestationer, som utgå efter matlag, vara af den beskaffenhet att berörde beräkningsgrund icke för dem är olämplig, måste jag anse behofvet af den föreslagna utredningen för ingen del nödvändig och tillstyrker jag derför afslag å betänk.
Då denna sak förra gången här förevar yttrade flere ledamöter med mig att en förklaring i detta hänseende vore nödvändig.
Jag vill nu blott anmärka hurusom vid kyrkobyggnader, ofta förekommer den orimligheten, att man fordrar det en jordtorpare skall utgöra lika många dagsverken som den, hvilken äger 2 till 3 mantal.
Jag anhåller derför vördsammast att R. o. Ad. ville oförändradi bifalla betänk., ty jag tror att om vi utesluta de ord, hvaremot Hr Printzensköld rätteligen gjort anmärkning, så inträffar den olägenheten att vi stanna i olika beslut med de öfriga Stånden, hvarigenom behof af inbjudning skulle kunna inträffa, och tidsutdrägt förvållas.
Jag betviflar visserligen icke att Hr n i Akerman för sin del äger tillräcklig kännedom om sitt län och äfven tillräcklig kunskap om detta ämne för att med sin skyndsamhet och skarpsinnighet skulle till och med på några dagar kunna medhinna allt hvad till sakens utredande kan ifrågakomma.
Men det kan likväl hända att upplysningar äfven larfvas frän alla de öfriga länen i riket, äfvensom frän vederböride embetsmyndigheter i öfrigt, och för allt detta torde icke fordras sä inskränkt tid.
Derjemte torde Konungens Rådgifvare behöfva något rådrum för att uppställa en propos. i ämnet med anledn. af de utlät:n som från embetsmyndigheterne kunna inkomma.
Som jag städse har hyst den åsigten att innan man ingår till K.
M. med någon hemställan, man noga bör tillse att man icke begär hvad som enligt sakens natur eller efter all sannolikhet icke låter sig verkställa.
Ett motsatt handlingssätt ingifver misstroende emot förmågan att veta hvad man bör begära.
Det är under R.
St:s värdighet alt blottställa sig för ett sådant misstroende; och R.
St. böra derföre begagna sådana uttryck, att man finnér alt R.
St. nogsamt veta hvad de begära och inse huruvida Regeringen kan vara i tillfälle att efterkomma deras önskan eller icke.
Hvad den frågan beträffar alt R. o. Ad. stannar i olika beslut med de öfriga Stånden så betyder det ingenting; ty om alla de öfrige RiksStänden bifalla betänk, oförändradt, så blir det R.
St:s beslut; men jag skulle önska att åtminstone R. o. Ad. ville i sitt protokoll, genom antagande af den af mig före - Den 27 September.
507 slagna förändrade ordalydelse, ådagalägga, att
Ståndet icke delar den öfvei tygelsen, att man bör skrifva till K. M. och begära hvad Regeringen efter all sannolikhet icke kan fullgöra.
Hr von Hohenhausen, Mich. Sifv.:
Hvad det uttryck beträffar, som Hr Printzensköld yrkat måtte utur den föreslagne skrifvelsen uteslutas eller orden ”lill Rikets näst sammanträdande Ständer, ”så kunna de väl icke anses hafva den ytterliga utsträckning, att de skulle kunna anses innefatta en olaglighet, i hvilket fall jag genast skulle biträda Hr Printzenskölds mening.
Orsaken hvarföre tiden möjligen icke kommer att räcka till, är att söka deruti, att sä många andra vigtiga göromål äro för handen för Regeringen intill nästa riksdag.
Utom det att förändringen icke är be höflig vore det äfven mindre välbetänkt att så nära vid slutet af riksdagen söka få ett nytt förslag.
Sparres åsigt angar, hvilken går ut pä ett afslag å förevar, betänk, och ett förordande af Utslcs förra tillstyrkande i ämnet, så får jag anmärka att antagande af Gr:ns förslag skulle föranleda till en förminskning, i de afgifter, som nu efter matlag utgå, d. v. s. att då man nu icke får sammanslå särskildta hemmansdelar i olika hemmans-nummer till ett matlag vidare än alt de tillsammans icke öfverskjuta [ hemman, sä skulle denna sammanslagning efter förslaget få ske ända lill och med ett helt hemman, hvilket således helt och hållet skulle vara till fördel för dem, som brukade större jordegendom under ett matlag.
Det ansågs likväl af pluralitelen icke vara lämpligt att endast afse detta.
Dertill kommer dessutom att i flere län såsom t. ex de Småländska, utgår en betydlig af komministerns aflöning efter matlag.
Om då ett helt hemman är deladt i 32 delar, sä får det utgöra 32 gånger så mycket som om det vore odeldt.
Dä så ledes i detta afseende sä väl en otydlighet, som en obillighet förefinnes, torde behofvet af en undersökning ej kunna bestridas.
Detta har också varit anledningen, hvarföre Utsk:n ansågo att en underd. framställning till K. M. frän R.
Sl:s sida borde ske sådan som den i betänk, finnes föreslagen, och till hvilken jag får tillstyrka II. o.
Ad. att lemna sitt bifall; anhållande jag att Hr Printzensköld icke vill med sina anmärkmr fördröja slutet af denna diskussion, hvilken i och för sig sjelf synes vara temligen öfverflödig.
Jag har i allmänhet för princip att R.
St. icke böra besvära] K. M. med Skrifvelse;- i andra ämnen än dem som äro af vigt.
Då jag nu anser den ifrågavar. skrifvelsen icke vara behöflig, så yrkar jag afslag å densamma.
Det hufvudsakligaslc skäl Hr von Hartmansdorff anförde för behofvet af en förändring, angick frågan om dagsverksskyldigheten vid kyrkobyggnader, hvilket är en af de få fall, der natura-prestationer utgå efter matlag.
För utgörandet af detta besvär anser Hr von Hartmansdorff mallagsberäkningen vara en särdeles obillig grund.
Men förhållandet är dock att de hufvndsakligaste utgifterne vid kyrkobyggnad såsom körslor och alla andra möjliga bidrag utgå efter hemmantalet.
Vid sådant förhållande synes det mig icke vara obilligt alt dagsverksskyldigheten 508 Den 27 September. utgöres efter matlag, ty elen som bor i socken bör väl något bidraga till kyrkobyggnaden.
Jag är så mycket mera af denna mening, som samtlige de ledamöterne af LagUtsk., tillhörde BondeSt.
, yttrat sig för den åsigt jag förfäktar, och derföre gick den lörsta gången igenom i Utsk:n.
Flere vid denna riksdag synnerligen inom BondeSt. väckta motioner hafva visat behofvet af en sådan förklaring att den som äger flere hemmansdelar i en socken skulle få sammanslå dem till ett matlag.
Någonting sådant afser alldeles icke den föreslagna skrifvelsen, utan endast bestämmandet af bemärkelsen af ordet matlag.
Jag anser derföre att vi icke uppfylla motionernes syftemål om vi inskränka oss dertill.
Jag anser den föreslagna skrifvelsen sä mycket mindre vara nödvändig; som jag anser matlagsberäkningen vara lämplig för de få prestationer, der den ännu ifrågakommer, såsom t. ex. vid skallgång m. m., och yrkar jag derför afslag å betänk.
Jag kan icke lika med Gr.
Sparre anse frågan vara af ringa vigt.
Alla lagstadganden böra vara bestämda.
Att det nu ifrägavande är högst obestämdt torde allmänt erkännas.
Alt den dagsverksskyldighet, som utgöres efter matlag alldeles icke är så obetydlig som Gr.
Sparre förmenar, torde visa sig deraf, att då det kan inträffa att flere hemmansdelar skötes afen enda person, så kan denna person i fråga om kyrkbyggnader blifva ålagd alt för hvardera hemmansdelen på en och samma dag utgöra ett ökedagsverke och ett karldagsverke.
För öfrigt anhåller jag att betänk, måtte bifallas sådant som det är.
Jag tror att det skulle utvisa en liknöjdhet å R.
S(:s sida, att få saken snart afgjord, om man, på sätt Hr Printzensköld föreslagit, lager bort begäran om en nådig propos. vid nästkommande riksdag.
Dä vi hafva fulla 2:ne är lill nästa riksdag skulle jag tro att ärendet innan dess kan bringas lill slut.
Skulle så vara, alt detta icke kan ske, är K.
M. naturligtvis oförhindrad alt uppskjuta afgifvandet af sin propos.
Om, såsom Hr Printzensköld förutsatt, vederbönde i alla 24 länen skulle behöfva höras, så kan väl detta icke taga mera tid än om det sker blott i ett län.
För att icke uppehålla diskussionen och föranleda en serskild propos. frän Hr Gr. o. Landlm:s sida, afslär jag från min anmärkn., ehuru jag anser den grundad.
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Land tm. framställde propos. lill bifall å Ulsk:ns ifrågavande utlåt., samt då härvid ropades starka ja jemte åtskilliga nej, tillkännagaf det han funnit ja öfvervägande.
Föredrogs och biföllos Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Ufskrns nedannämnde d. 23 dennes e. m. pä bordet lagda betänk :n : N:o 55, i anleda, af väckt fråga om ändring uti 1 § af 2 Cap. B. B.
Ben 27 September. 509 N:o 56, i anledn. af väckte frågor om ersättning ät nämnd för biträde vid syner och extra förrättningar; N:o 57, i anledn. af väckt fråga om options-rätt för åboer å stomhemman; N:o 58, i anledn. af väckte frågor om ändring i K. förordningen om socknenämnder å landet d. 29 Augusti 1843; N:o 59, i anledn. af väckte motioner om ändring och förklaring dels af fiskeristadgan d. 14 November 1766, dels ock af reglementet för Nordsjö-fiskericrne i Götheborgs och Bohus län d. 21 Juli 1774; samt N:o 60, i anledn. af väckt fråga att houpptecknings-afgiften i Stockholm må bestämmas ali utgå till lika belopp i alla ofrälse sterbhus.
Föredrogs Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskms d. 23 dennes e. m. på bordel lagda betänk.
N:o 61, i anledn. af väckt fråga om uppsättande af 2:ne nya årgångar predikotext^-.
Jag anhåller alt få veta huruvida något prot.-utdr. rörtde PresleShs beslut i detta ämne lill B. o. Ad:n ankommit.
Undertecknad Ridd.-Secret. lillkännagaf alt någon underrättelse om PresteSt:s, i anledn. af förevande betänk, fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad.
Då delta ämne är af vigt för Svenska kyrkan, anser jag att B. o. Ad. bör före pröfningen af detsamma vela hvad PresleSt. derutinnan beslutat.
Jag hemställer derföre om icke pröfningen af delta betänk, bör uppskjutas till dess R. o. Ad. fått del af PresteSt:s beslut derutinnan.
Lagerbjelke, Gust., och Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar.
Jag har ingenting emot den hemställan här blifvit gjord och får endast nämna det jag har all anledning förmoda ett bifall från PresteSl:s sida, emedan dess serskildta Utsk. varit i saken bordt och detsamma gilladt, och såsom Hr Printzensköld af betänk, kan finna har inom de sammansatta Lag- och Ekon.-Utsk:n icke någon anmärkn. framställts deremot af någon ledamot frän beröde Stånd.
Men en känsla af grannlagenhet emot PresleSt. bjuder måhända B. o. Ad. alt afvakta dess beslut.
Uppå härefter framställd propos. beslöts att med pröfningen af ifrågavande betänk, skulle uppskjutas, tills prot.-utdr. rörande PresteSt:s i ämnet fattade beslut kommit B. o. Ad. tillhanda.
Föredrogs men lades på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar, ånyo på bordet PresteSt:s i gårdagens plenum bordlagda prot.-utdr.
N:o 502, af 510 1) e 11 27 S e p I e in b e r. samma dag, med inbjudning till medstånden, att förena sig i ett af PresteSt. antaget förslag till hufvudgrunder för skalteförenkling.
Föredrogs Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskms i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
N:o 54, i anledn. af väckte frågor om förändring uti nu gällande stadganden i fråga om deltagande i byggnad och underhåll af kyrko- och prestegårds- samt allmänna byggnader.
Sparre vid detta betänk, fogade reservation upplästes på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gust., som derefter anförde:
Ett nytt stadgande uti förevar, ämne tror jag vara af behofvet högligen påkalladt.
Det nuvar. stadgandet innefattar enligt min tanke någonting särdeles olämpligt.
Underhållsskyldigheten af ett kyrkoherdeboställe, kan nemligen iakttagas på sådant sätt, att någon ombyggnad nästan aldrig behöfver ifrågakomma; den kan äfven ske så, att huset blott står några år.
Jag kan visserligen icke neka att äfven efter Gr.
Sparres förslag någon tvetydighet i en framtid skulle kunna yppa sig; men i alla händelser innefattar detta förslag en högst, väsendtlig förbättring emot det närvar, förhållandet.
Sparres yttrande i hans reservation i afseende på meningen med det nu gällande stadgandet, nemi. alt den reparation, som behöfves för husets underhållande så att det icke genom underlåtenhet deraf lider skada, tillhör boställsinnehafvaren, hvaremot all sådan nötning som under tidernas längd måste inträffa (emedan husen likasom allting annat icke kunna vara eviga) skall af församlingen repareras.
1 delta fall har Gr.
Sparres förslag ett afgjordt företräde framför den nuvar:de lagtexten och anhåller jag derföre om Hr Gr. o.
Landtmis proposm till bifall derå.
Detta betänk, bar först i dag, nyss före plenii början, blifvit utdeladt.
Jag hade derföre ämnat begära det på bordet, för att få tillfälle genomläsa det, men då det nu föredrogs så sent på middagen trodde jag icke att någon skulle väcka förslag om ändring i hemställan.
Men dä likväl så skett får jag, under anhållan om ursäkt att det nu först sker, begära betänk, ytterligare på bordet.
Häruti instämde Hr Printzensköld, Carl, till följd hvaraf Hr Gr. o- Landtm, förklarade att ifrågavande betänk, lomme att ytterligare hvila på bordet.
Anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne utlåt, och betänkm, nemligen från Stats-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotten:
N:o 91, i anledn. af väckt fråga om straff-frihet för den, som föröfvar olofligt tillgrepp, till afvärjande af trängande lifsfara, samt att tvångsarbete för bristande laga försvar ej må ådömas den, som Den 27 September. 511 är villig mottaga den tjenst eller förrätta det arbete, som honom allvist varder; Lag-Utskottet: IV:o 78, i anleda, af väckt motion om ändring i 9 och 10 §§ af 11 Gap. kyrkolagen; N:o 79, i anledn. af väckt motion om rättighet för borgmä stare i de städer, der poliskammare icke finnes, att kalla till polisförhör vid vite och påföljd af hemtning; N:o 80, i anledn. af väckt motion om förlängd tid för full följd af besvärsmål från Westerdahl fögderi af Stora Kopparbergs län; N:o 81, i anledn. af väckte motioner, ang:de uphäfvande eller förändring af K. placalet d. 12 Januari 172(5 emot oloflig» sammankomster för andaktsöfning»!-, jemte öfriga i samma ämne utfärdade författningar; N:o 82, i anledn. af väckt motion om brottmåls-ransakningars hållande i länshäktena; N:o 83, i anledn. af väckt motion om Tingspredikans hållande å viss timme; N:o 84, i anledn. af väckt motion om hvad iakttagas bör, då någon hänvisas till presterskapet att förmanas, innan han må fullgöra ådömd värjemålsed; och N:o 85, i anledn. af väckte motioner om ändring i lagens bestämmelser, ang:de ränta å förstärkta penningar eller varor. H. R, o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. m.
Lördagen ilen 30 September 1848.
Justerades 4 prot.-utdr. för d. 27 dennes.
Föredrogs ånyo Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ns d. 23 och 27 dennes på bordet lagda betänk.
IN:o 61, i anledn. af väckt fråga om upprättande af 2:ne nya årgångar predikotexter.
512 Den 30 September.
Sedan till följd af R. o. Ad:s sistnämnde dag fattade beslut, att med pröfningen af detta mål skulle anstå till underrättelse erhållits om PresteSt:s i ämnet fattade beslut, Hr Gr. o. Landtm, låtit uppläsa ett från nämnde Stånd ankommet prot.-uldr. af d. 26 dennes, innehållande, att BondeSt. bifallit Utsk:ns första hemställan, rörande 2:ne nya årgångar predikotext, med den förändring allena, alt orden: ”genom Dess Bibel-Commission” ändrats till följande: ”genom dertill utsedda tjenlige män,” samt beträffande Utsk:ns sednare hemställan, ang:de ändring i 5 och 6 §§ i 2 Cap. kyrkolagen, funnit för godt alt densamma afslå; anmälde sig och yttrade:
Jag hemställer om icke R. o. Ad. skulle behaga instämma i samma beslut, som PresleSt. redan fattat.
Det prot.-uldr. som vi nu hört uppläsas från PresteSt. utmärker, att detta Stånd, som under loppet af många år och flera riksdagar afstyrkt en förändring i högmessotexlerna, nu tillstyrkt införandet af tvenne nya år gångar jemte den gamla.
Det måste således varit ganska vigtiga skäl, som förmått PresleSt. att nu vid denna riksdag frångå sin förra åsigt i ämnet.
De skäl, sorn redan i betänk, och i motionen äro anförda, äfvensom af PresteShs enskilda Utsk:s afdelning, bestå hufvudsakligen deruti, att en större omvexling behöfdes för att sätta församlingarne i åtnjutande af den rika tillgång på lärdomar, som bibeln innehåller.
Jag vördar deras åsigt i denna del, och har icke den erfarenhet eller den skarpsynthet, som PresteSt. i denna del måste ega; men det har ej kunnat undgå detta Stånds skarpsinnighet, att införandet af dessa nya årgångar skulle i många församlingar väcka stor oro.
Vi hafva exemplet af införandet af den nya psalmboken genom vår oförgätlige Wallin, och vi kunna på minna oss, huru den utmärkte mannen och läraren i Svenska kyrkan, Franzén, hade stora bemödanden, och först i sednare tider lyckats uti, att få den allmänt antagen i Sverige.
Jag vet ej ens om den ännu i vissa delar af riket begagnas med uteslutande af den gamla.
Det är derföre, och med afseende ä den säkra utsigten till oro samt den stora varsamhet, hvarmed förändringen måste införas, som jag bekänner att det förekommer mig ofattligt, alt PresteSt., allt detta oansedt, har bifallit förslaget.
— Icke heller synes mig något enda skäl i prot.-uldr. vara anfördt, hvarföre PresteSt. afstyrkt förslaget i afseende derå, att i de kyrkor, der inga aflonsångs-gudstjenster hållas, det må vara tillåtet alt äfven fä begagna epistelen såsom högmässotext och i dess ställe få läsa evangelium från altaret.
Jag har ej kunnat anse mig böra lillbakahålla uttrycket af min fullkomliga oförmåga, att uppfatta skälet, hvarföre detta afstyrkande blifvit gjordt; ehuru Utsk. tydligen säger, att det ansett den öfverklagade bristen af omvexlande texter på sådant sätt blifva i någon mohn afhjelpt, under det alt denna utväg tillika utgjorde en lämplig öfver - Den 30 September. 513 Vergång till den mera omfattande förändring, som i detta hänseende vore alt förvänta.
Mig hade derföre synts att saken bordt bifallas, men jag erkänner villigt, att denna min mening utsäges af en enskild medlem af församlingen utan allt anspråk på att den skall vara eli rättesnöre för andras.
Uppå härefter, i öfverensstämmelse med Hr von Ilartmansdorfls hemställan, framställd propos., instämde R. o. Ad. uti det af PrestetSt. i förevarande ämne fattade beslut.
Näst på listan förekommer PresteSt:s prot.-utdr. ang:de inbjudning till fattande af en gemensam tanke för lämpligaste sättet lill utförande af en skal tereglering.
Emedlertid har till Stånden inkommit, ehuru den ännu ej blifvit föredragen, en inbjudning till modification ut i votens-proposme i delta ämne.
Det torde då vara mindre lämpligt, att.
Ståndet nu till öfverläggning förelager PresteSt:s inbjudning, innan frågan om votering i förstärkt StatsUtsk. ännu blifvit slutligen afgjord.
— Som jag icke ser någon af StatsUtsk:s ledamöter vara tillstädes, har jag ansett mig böra fästa Ståndets uppmärksamhet härå; under vördsam anhållan alt Ståndet behagade besluta, alt uppskjuta pröfningen af PresteSt:s inbjudning, intilldess alt StatsUtsk:s förenämnda inbjudning blifvit af Ståndet behandlad.
Jag belviflar icke, att ju StatsUtsk. haft sig nogsamt hekant att PresteSt. redan till R. o. Ad. gjort en sådan inbjudning, som den ifrågavande, innan StatsUtsk. företog sig alt föreslå förändrade voter:s-propos:r och derom aflåta meni. till RiksStm.
Det vill således synas mig såsom hade StatsUtsk. bordt iakttaga den aktning för RiksStm, att det lemnat dem rådrum att besluta i denna fråga, innan det företog sig att afgifva sitt förslag.
Denna iakttagelse af den tillbörliga aktningen har likväl uteblifvit.
Och då jag sannerligen icke vet, hvarföre ett RiksStänd skulle visa StatsUtsk. mera aktning, än detta Utsk. visat Ståndet; sä skulle jag anse alt den missaktning, hvartill StalsUlsk. gjort sig skyldigt, ingalunda bör lägga hinder i vägen för R. o. Ad. att i den ordning, som föredragningslistan utvisar, till pröfning företaga det ärende, som med anledn. af PresteSt:s inbjudning är under föredragning.
Jag vill dock ej bestämdt yrka på den saken.
Jag vill i detta fall öfverlemna frågan till Hr Grins och Landtmilis ompröfvande, men förbehåller mig att genomdrifva hvarje ledamots åsigt, som söker att i detta fall tillvägabringa ett uppskof med föredragningen af PresteSt:s inbjudning. 1 anledn. häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han, då grundlagen icke lade något hinder för det beslut Gr.
Lagerbjelke föreslagit, icke hade någon bestämd åsigt om den ordning, som vid de ifrågavande ärendernes behandling borde iakttagas, samt alt det fördenskull borde bero på R. o. Ad. att derom besluta på sätt Ståndet funné minst lämpligt. 9 H. " 33 514 Den 30 September.
Mig synes att, sedan PresteSt:s inbjudning, ehuru den slär först pä listan, pä sätt och vis blifvit förekommen af en annan inbjudning eller en slags persvasion, hvilken tyckes innefatta att StatsUtsk. ej ansett frägan vara fullt och definitivt afgjord förr, än Utsk. fått svar ä densamma; hvarföre jag för min del, på sätt Gr.
Lagerbjelke nyligen föreslagit, tillstyrker att PresteSt:s inbjudning måtte blifva hvilande, lill dess att svar blifvit lemnadt ä den nu från StatsUtsk. inkomna inbjudningen.
— Jag förenar mig således med Gr. Lagerbjelke.
Det må väl vara, alt StatsUtsk. kan hafva sin åsigt, huruvida ett ärende har blifvit fullständigt beliandladt eller icke.
Det må vara StatsUtsk. förbehållet, att i detta fall hysa hvilka åsigter som heldst; det tillhör dock R.
St. i sista hand att sjelfständigt, och utan hinder af StatsUtsk:s yttrade åsigter fatta sina beslut efter de omdömen, sorn inom RiksStm kunnat göra sig gällande.
Jag eger verkligen ej — jag erkänner det uppriktigt, den aktning för StatsUtsk., som jag eger för det RiksStånd, hvars inbjudning hit inkommit före StatsUtsk:s; hvarföre jag således för min del anser den omständigheten, att StatsUtsk. ytterligare behandlat en sak som aldrig blifvit dit återremitterad, ingalunda böra föranleda någon tidsutdrägt; utan synes mig derföre både lämpligast och mest öfverensstämmande med god ordning vara, att PresteSt:s inbjudning nu varder till afgörande företagen.
Vid behandlingen af denna, liksom af alla andra frågor, skall man naturligtvis se på sakens och icke pä den myndighets beskaffenhet, hvilken har handlagt målet.
Således, utan afseende derpå om StatsUtsk. behandlat saken rätt eller orätt (hvilket blir föremål för R. o. Ad:s pröfning då saken kommer att företagas) synes mig likväl att, när en sådan framställning till R.
St. frän StatsUtsk. inkommit, det då hörer till en riktig ordning, att man först afslutar ett påbörjadt mål innan man företager ett annat uppslag i samma fråga.
— Jag anhåller följaktligen att få instämma med Gr.
Lagerbjelke, och hemställa att R. o. Ad. målte bevilja det uppskof, han begärt.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. på sätt Gr.
Lagerbjelke föreslagit, behagade uppskjuta pröfningen af den i PresteSt:s prot.-utdr.
N:o 502 intagna inbjudning, tills R. o. Ad. fattat sitt beslut i afseende på StalsUtsk:s mern.
IV:o 329, i anledn. af RiksSlms skiljaktiga beslut, rörande de i mern.
N:o 319, föreslgna voter:s-propos:r, ropades starka ja jemte åtskilliga nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Föredrogs ånyo Lag- samt Allm. Resv.- och Ekon.-Utskms d. 26 och 27 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 54, i anledn. af väckte frågor om förändring uti nu gällande stadgande!!, i fråga om Den 30 September.
515 deltagande i byggnad och underhåll af Kyrko- och Prestegårdssamt andra allmänna byggnader.
Delta betänk, företogs punktvis till afgörande. lista punkten, nng:de skyldighet
Jör kyrkoherde att sjelf hygga och utidcrhälla preste gardsby ggnad samt församlingens befrielse frän sudan skyldighet.
Då denna fråga förra gången föredrogs, ehuru den sedermera blef bordlagd, anhöll jag om Hr Gr. o. Landtnäs propos. pä bifall till det förslag, som Gr.
Sparre i sin reservation framställt.
Jag får nu åter vördsammast förnya denna begäran.
Förhållandet är nemi. i min tanke icke så, som Utsk. uppgifvit, i afseende på hvad som bör utgöra föremål för preslens omkostnader och för församlingens, nemi. så att föreskrifterna om byggandet af prestgård ej skulle vara tvist underkastadt.