Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa skål, jemte de Herr Grefve von Platen anfort, anhåller jag att Betänkandet må blifva återremitteradt.
Må hända att vid Statsregleringen, gide Hufvudtiteln lcmnar tillfälle till något anslag, om det öfverleinnas ål
Konungen att antingen på detta sätt, eller genom lån understödja företaget, hvarigenom ett verk skulle kunna fullbordas, som är lika angeläget för Staten, som för Provinsen, så vida nemli - 110 Den 4 April e. m. gen Staten vill hafva någon inkomst af de natur-alster, hvilka Tabergs och Lerbäcks Bergslager i utbyte mot hvarandra erbjuda.
Herr af Uhr, Guftaf:
Man har anfört, att medel dertill torde blifva att tillgå af g:de Hufvudtiteln, så framt särskilt anslag för ändamålet ej skulle bifallas.
Beträffande först anslag; så kan sådant icke tillvågabringas, utan att använda utvägar, som måste hänföras till någotdera af dessa tvenne:
Beskattningssystem eller Creditsystem.
Huruvida desse i vårt fattiga Fädernesland, redan nog kånbart utvidgade systemer, böra erhålla en ytterligare utveckling, år en fråga, som nu ej behöfver vidröras, emedan den kommer .att särskildt granskas; men jag antager för ögonblicket, att Stånderne skulle finna det vara med Statens sanna väl förenligt, att på det ena eller andra sättet bereda utvägar, att af allmänna mede* understödja enskildta företag; så år det likväl omöjligt, att Sfänderne kunna blifva i tillfälle, att understödja alla nyttiga företag.
Då således icke alla kunna hjelpas; så återstår att pröfva huruvida de företag, som ligga i granskapet af Götha Canal, äro de, som företrädesvis böra komma i åtanka.
Vid pröfningen af denna fråga, kan man ej undgå att finna, att de orter som omgifva Canalens stränder, redan genom sjelfva Canalen blifvit försatte i en lyckligare belägenhet ån Den 4 April c. di. lil förut.
De hafva nemligen genom Canalbyggnaden haft mångdubblade tillfållen till sfsåttnin* gar på byggnadsmaterialier samt landtmannaoch förnödenhetsvaror af alla slag.
Genom Canalens öppnande har för dem tillfälle blifvit beredt, att begagna alla de fördelar som åtfölja granskapet af Canalen, hvilka fördelar måste vara ganska stora, om annars Canaler äro så nyttige sorn man påstår, för de orter de genomskära.
Jag bestrider ej nyttan af Götha Canal; jag tvärtom åberopar den, såsom ett stöd för hvad jag anfört nemligen, att de orter som omgifva Canalen, redan kommit i åtnjutande af ganska stora förmåner; men dessa stora förmåner! huru hafva de uppkommit?
Jo, genom ganska kånbara uppoffringar inom hela det öfriga Sverige.
Uppoffringar, visserligen icke öfverstigande Svenska folkets patriotism och nit för nyttiga företag, men destomer öfverstigande folkets närvarande förmåga; derom vittnar den klagan som allmänt höjes i landet, öfver ett aftagande välstånd och ett tilltagande armod, en klagan så mycket mera eftertänklig, som landet haft flera på hvarandra följande goda år.
Att uppoffringarne öfverstiga folkets närvarande förmåga; derom vittnar äfven vissa Herrar Landshöfdingars Femårsberåttelser, och derom vittnar Tabell-Comrnissionens underdåniga Berättelse; enligt hvilken fattige och utfattige hushåll utgöra 511,187 förmögne och rika 153,678, så att fattige och utfattige hushåll utgöra nära två tredjedelar af alla Svenska familier.
Vid sommarens början, då naturen kallar 112 Den 4 April e, m. arbetaren, att godtgöra den långa hvilan öfver vintern, hafva Provincerne sett sitt raskaste manskap aftåga på arbetscommenderingar till Canalen.
Landsorternes penninge-tillgångar, deras kraft och styrka, liar genom ökad bevillning flutit till Canalen, för att der upphämtas af Canalens strandboer, och nu sedan desse samlat byggnadskostnaden för Canalen, höras de ropa; Det är ej nog, ätt Staten bekostat Canalen åt oss, den måste äfven ställa våra hamnar i ordning.
Om Staten uppfyllde äfven desse, i min tanka orimliga anspråk, så skulle strandboerna sedan såga:
Hvartill tjenar oss Canal och Hamnar, om vi ej tillika få fartyg ock sedan torde någon hvar af oss finna, att desse i sig sjelft betraktade hårliga inrättningar, blifva för en följd af år mindre begagnade och nyttige, om ej Staten åter mellankommer och inrättar näringar samt sprider lif och rörelse i orterne; men jag frågar: hvad blir det väl af de öfrige Provincerne, om man på det sättet fortfar, och på deras bekostnad tillskapar ett Skottland af öster-och Vestergöthland.
Det år icke af miss. tag som jag sagt Skottland, jag menar Skottland, England, icke och år färdig att särskildt uppgifva skålen hvarföre jag beklagar, att man tagit modellen till Canalen ifrån Skottland istället för England.
Ju längre Regeringen och Staten fortsätter uppofFringarne i denna ensidiga rigtning, ju mera likna de en svag fader, som ruinerar sig sjelf och sine öfrige barn, för att i ett lysande välstånd försätta det enda af dem, som förstått att tillvinna sig favoritskapet, och som likt andra - Den 4 April. e. m. rlra böftskåmda barn, sett sina syskons välvilja försvinna, mindre genom de företräden det åtnjutit, ån genom dess egenmågtiga tilltag, och den förmätenhet
Ii varmed det trotfsat den faderliga myndigheten.
Herr Grefven och Landt Mars kalken hem. stållde, om icke Herr af Uhr nu gått ifrån det egentliga åmnet, som vore föremål för Uidderskapets orh Adelns pröfning, eller frågan om understöd af Statsmedlen till hamnbyggnaden vid Jönköping.
N Herr af Uhr".
Jag kari åtminstone ej finna det; ty det år icke egentligen om Canalen jag talar, utan om företag, som åga sammanhang med och ligga i granskapet af Canalen.
Värdigare handlar den fäder, som lemnar alla sina barn lika tillfälle, att utveckla sig, hvart och ett efter dess olika fallenhet och naturanlag, och värdigare handla äfven Riksens Ständer i min tanka, om de afslå de anmälanden om understöd för företag , som hafva sammanhang med eller ligga i granskapet af Canalen intilldess de blifvit i tillfälle, att för de hittills vanlottade Provincernes upphjelpande göra lika mycket, som de redan gjort för de orter, hvilka omgifva Canalen.
Men der (i trakten omkring Canalenj är det redan så långt kommit, att Hr Grefve von Platen anfört, såsom en förtjenst af Jönköpings Stadsboer, att de sjelfmant erbjudit Ridd, o. Ad, Prat. 5 Band. 8.
Den i April e. m, sig att understödja företaget.
I andra orter af
Rik et anses det icke såsom en förtjenst, att hvar och en hjelper sig sjelf utan att begära hjelp af Staten.
Det år ej de nyttigaste företag som alltid böra få allmänna understöd; ty man kan hoppas att de ändå blifva utförde, utan snarare sådane, som ehuru nyttige, ändå ej hafva så stor fördel, att de blifva utförda utan allmänt biträde.
Bergslagerne bevisa detta.
Dannemora Bergslag till exempel, har bekostat flera hundrade tusen Riksdaler, utan att begära slltnånna biträden.
Och ehuru obetydlig person jag är, hafva likväl genom min ledning företag blifvit utförde, som kostat 5o å 60,000 R:dr, och detta nu ifrågavarande företag, af så mycken och vidsträckt nytta, skulle ej finna tillgäng till 20 å 5o,ooo Riksdaler, utan att begära dem af Staten?
Jag vågar icke följa den sista värde talaren i hela hans utvandring från ämnet, utan inskränker mig att blott fästa Höglofl. Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på några generella åsigter, sorn ingått i hans tal. : 1 V Herr af Uhr har sagt, att Östergöthland och Westergöthland profitera mäst af Canalanläggningen, men besinnar ej, att dessa bägge dela samma öde med Sveriges öfrige Provincer, derigenom att allmänna inkomsten öfverallt förminskats, åtminstone till en tredjedel stundom till nära hälften.
Det vore visserligen vä! om allmänna förmögenheten vore i det tillstånd för Den \
April m. närvarande, alt enskilda kunde bidraga till företags fullbordan al en så erkänd nödvändighet, som det ifrågavarande; men då ställningen ilan* det ej tilläter sådant, år det klokt af Staten, att bidraga till ett nyttigt ändamål.
Hvar och en hushållare eller näringsidkare nekar sällan att utgifva 10 R.dr, för att derigenom framdeles vinna 100 R:dr.
Nå vål, hvad sorn år klokt gjort af den enskilde, mäste äfven vara det af Staten!
Inga utgifter användas nyttigare och båttre, ån de som sprida lif i nåringarne, i varu-circulationen oell i den inrikes handeln.
I sådant afseende tror jag, att inga summor befordra nationalvålmågans tillväxt och förkofran så mycket, som de, hvilka användas på hamnbyggnader, Canal-anlåggningar, strömrensningar och nya vågars upptagande.
Jag önskar derföre i likhet med Herr Grefve von Platen och Herr Tham, att Betänkandet angående anslag till hamnbyggnaden vid Jönköping, måtte återremitteras.
Mera ån 6 år har jag bott vid Wet. terns strand och kan intyga behofvet af ifrågavarande hamns iståndsåttande.
Jag tror det vara klokt att icke i förvåg besluta afslag af det erforderliga understödet, innan Financeregleringen blir uppgjord.
Då först blifva vi satte i tillfälle att bedöma hvad man med fog kan medgifva eller afslå; att nu påförhand såga, att vi ej hafva råd att betala hvad som år nyttigt eller nödvändigt, år ej öfverensstämmande med allmänna interessef.
Man skaffar sig alltid utvägar om man vill, ty den som söker, han finner dem äfven.
Herr Hjerta, Gustaf: Herr af
Uhr har så 1*6 Den 4 April p. m* sanningsfullt framsta!! luiru man bör skåda denna sak, att jag ej annat kan än dela lians tänkesätt.
De orter, som omgifva Canalen, äro redan genom sjelfva detta läge så väl lottade, att det vore obilligt, om de öfrige skulle beskattas, för att ännu mera öka de förres förmåner
För öfrigt bekänner jag mig ej kunna inse huru de Herrar, som önska återremiss af Betänkandet, kunna till stod för deras anhållan sätta i fråga, att StatsUtskottet borde tillstyrka att det äskade anslaget skulle tagas å yale Huf. vudtiteln, då-Konungen i alla fall kan utaf den anvisa med t1! till företagets utförande, om Han så skulle pröfva nödigt.
I afseende på hvad Grefve Posse anfört, att frågans sluteliga afgörande borde uppskjutas tills Finans-regleringen, för att tillse, om icke derigenom någon utväg kunde öppnas, till er - hållande af det begärda anslaget, så skall jag alltid bestrida ett sådant förfarande, hvarigenom företaget .skulle verkställas pä Bankens förskjutande bekostnad; ty jag kan ej tro det vara nyttigt, att lika som inlocka orter att återskuldsätta sig.
Jag kan ej eller gå in på, att. vi för närvarande böra trösta oss med hoppet att firma vid Stats-regleringen några medel till ifrågavarande ändamål, utan förenar mig med Herr af Uhr, i anhållan om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bifall å Betänkandet.
Då någre värde Ledamöter på den grund sökt bestrida hjelp tili Hamn - Den i April e. m. 117 byggnad vid Jönköping, att de orter sorn angränsa Götha Canal deraf redan åtnjutit stora fördelar, får jag anmärka, att Canalen icke löper hvarken genom Nerike eller Småland , och att Lerbäcks och Tabergs Bergslager af den hvarken hafva nytta eller skada.
Bruksägare och Bergsmän åro helt olika personer.
Då de förre medelst Canalen erhållit ett nytt och lättare afsättning*-till få lie, hafva de sednare deraf ijke profiterat och kunna alldeles icke begagna Canalen.
Jag har ansett mig böra råtta detta, såsom varande mycket felaktigt.
För öfrigt förenar jag mig med Herr Grefve von Platen och Grefve Posse.
Att för det de provineer, genom hvilka Canalen löper, af den också hämtat stora fördelar, deraf hämta anledning att lemna dessa orter utan vidare hjelp, förekommer mig nästan detsamma, sorn Fabeln om lemmarne och magen; Canalen, som skall förena Östersjön med ^Vesterhafvet år icke uttänkt endast för 2--ne provincers förmon, och måste genom sin utsträckning kunna blifva gagnelig för hela den del af Sverige, sorn år belägen söder oin Stockholm.
Ja» tilltror mig ej följa Herr af Uhr i dess vidståckta liknelser, hvarken i Östergörlands och Westergöthland* om. skapande till Skottland, eller i afseende på de der befintelige Canal Byggnaders förhållande till de Engelske; dessa variera från 7 till 40 fots bredd , och hafva alltså till Götha Canalen många olika förhållanden.
Jag håller mig helt enkelt vid frågan o:n Jönköpings Hamn, hvilken HB Dea 4 April >, rit. var ett ämne, som fästade uppmärksamheten långt innan Götha Canal blef påtänkt.
Om oek med fara att synas obillig, med fara att anses vilja inlocka Lagstiftande makten i nya utgifter , tror jag mig dock kunna framlägga skälen för nyttan af denna Hamnbyggnad.
Då det nu år fråga om, att i sjelfva hjertat af Riket göra en segel led af j2 mil säker i motsatt riktning mot Götila Canal, medelst inrättande af en Ha mn vid denna sträckas ena ända, så ehuru (oeller kanske 20,000
R:dr visserligen åro en betydlig summa, kan det ej anses för slöseri att yrka dess lifgifvande, ej eller den sågas vara illa använd, då derigenom tillfälle beredes ett sprida rörelse i hela Landet.
Deremot hade det varit förhastadt af mig, att nu bestämdt yrka anslag för detta ändamål, då jag ej år i tillfälle att bedömma Statens tillgångar, och år öfvertygad, att,SfatsLtsköttet noggrant öfvervågt bade de förhanden varande oundgängelige utgifter och de utvägar, sorn finnas till deras bestridande.
Men det år just för att det ena mot det andra må kunna noga jemföres, som jag önskar att man ej nu på förhand måtte fatta beslut i detta ämne. på det man framdeles må tillse, om ej tillfälle gifves till det begärda understödet.
Blir ingen annan möjlighet, så har jag föreslagit, att medlen mätte tagas af ryde HufvudTiteln, såsom den Fond, hvilken år ämnad till strörnrensningar och communicationers lättande; helst det är någonting alldeles ovanligt, att en liten stad inuti Landet belägen, erbjuder sig , att af egna medel bestrida en del af kostnaden.
Jag vet vål, att det i andra Länder år Den 4 .4pr ii e, m, vanligt att enskilda utföra saker, som åro af allmän vigt; men jag vet ock att rnan i ganska rika Länder ofta ej kommer längre, ån att de enskilde bekosta ena hälften och Staten den andra.
Jag skulle kunna uppgifva millioner så använda i rika Länder.
Jag kan således ej frångå mitt påstående, huru obilligt det ån må synas, att Betänkandet måtte återremitteras.
Jag skall ej blifva vidlyftig.
Det år blott några anmärkningar jag anhåller få framställa, i anledning al hvad Herr Hjerta anfört.
Han år fasligt rädd om Banken, och att begagna dess credit.
Meningen år också ej att j förvåg anlita Banken för ifrågavarande ändamål.
Jag skulle tro, att sådane företag, af hvilka kommande generationer hafva lika eller större nytta ån den närvarande, snarast och med största billighet böra bestridas medelst Statslån, hvarigenom de som skörda frukten af företaget, äfven i sin mån få deltaga i bidraget till dess utförande.
Jag ser ej den fara i en sådan procedur, som Herr Hjerta tyckes ana.
Tvertom visa alla Länder, der upplysning och klok administration finnas, att man genom
Statslåns användande kommit ur fattigdom i välstånd.
Jag är öfvertygad att, så länge man icke i Sverige använder samma medel, sorn gagnat andra Länder, skola vi alltid förblifva fattiga.
Jag har hört framställas, att ju mera skuld man äger, desto fattigare skall man ock vara.
Detta år lika falskt i afseende på Staten, som pä enskilda.
Blott då blir förhållandet sådant, om de lånta penningarne slösas på ofruktbara berg, IJO Den 4 Jlpril e, //». inen alldeles icke om de användas på nyttiga föremål, som tiofaldig! återgifva kostnaden.
•Herr Hjerta:
Jag har visserligen intet anspråk att mina ord skola våeka uppmärksamhet, men det är mig i högsta måtto obehagligt, att Herr Grefve von Platen oriktigt fattat mina ord.
Jag har ej sagt, att Herr Gret vens framställning
Tar obillig, eller att han velat inlocka till skuldsättning.
Jag har ej en gång nämnt' något namn, utan endast tält om saken i allmänhet.
I anledning af hvad Grefve Posse anfört om sättet för det begärta Stats-bidragets utgörande, grundadt på andra Länders exempel, känner jag ej något annat hos oss, ån hos andra constitutionella Nationer, nemligen genom en titel på deras bud. get, anvisad för Näringarnes understöd.
Yi hafva en dylik i g de HufvudTiteln.
Den år vål liten, det år sannt, men innefattar hvad Nationen hitintills ansett sig dertill kunna gifva.
Da Konungen åger att, om Han så finner nödigt, af detta anslag använda hvad som erfordras för det ifrågasatte behofvet, anser jag för min del Nationen ej vidare böra befatta sig dermed.
Till den liknelse Herr Tham anfört om lemmarna och magén, vill jag blott tillägga, att eå länge magen genom en sund föda sprider kraft och hälsa åt lemmarne, hafva dessa visserligen ingen ting att förebrå honom; men om han blir kräsmagad och ådrager de/n derigenom en Dea 4 April c. m. 131 förslappning; då hafva desse onekligen orsak att klaga.
Friherre Cederström, Jacob: Bland de anmärkningar, som blifvit gjorde vid StatsUtskottets Betänkande, har jag ej funnit den otn bristande undersökning angående nyttan af den föreslagna hamnbyggnaden.
Det hade likväl tillhört Utskottet att utreda till hvad grad företaget år båtande, på det man måtte komma i tillfälle att riktigt bedöma i hvad mon Staten dertill borde bidraga.
Jag skulle derföre tro anledning vara förhanden till återremiss, så mycket mera som de skål Grefve von Platen och Herr Tham anfört åro ganska vigtige.
Det skulle ju vara möjligt, att Tabergs och Lerbäcks Bergslager samt Jönköpings stad, om de blefvo hörde, inskränkte sig att begåra kostnadssumrnan blott såsom lån, eller åtminstone i ganska betydlig mon deltaga i omkostnaderne.
Alla dessa upplysningar saknas och dem kunna Utskottet utan svårighet förskaffa sig.
Det finnes ingen anledning att vägra det begärda understödet, om genom den fördel, som Provincen derigenom beredes, en större i framtiden äfven tillskyndas Staten.
Jag förenar mig således med dem, som begårt återremiss af Betänkandet.
Jag instämmer till alla delar uti hvad Herr af Uhr anfört.
Jag kan ej neka, att jag ett ögonblick tvekade om återremiss borde medgifvas eller ej, på den grund, att man ej yrkade en bestämd 122 Den 4 April c. m, omarbetning af Betänkandet, utan blott uppskof med afgörandet, i aivagtan på möjligheten att framdeles finna utväg till ändamålets vinnande.
Men i anledning af hvad Herr Hjerta anfört, finner jag att en återremiss ej skulle tjena till något, då jag ej kan begripa huru man skulle kunna uppgöra en financeplan, hvarigenom alla, som vid innevarande Pviksdag begärt understöd, skulle få deras önskan tillfredsställd.
Om den princip från början blifvit följd, att alla mål, som angått frågor om anslag blifvit på en gång framlagde till afgörande, haele det visserligen varit bra, och äfven denna bordt blifva hvilande tills sådant kunnat ske i sammanhang nied de öfrige; men då man icke i allmänhet så förfarit, och då discussionen blifvit så vidt utsträckt, att både de som yrkat anslagets beviljande, och de hvilka begärt afslag å den derom gjorde anhållan, haft tillfälle yttra sig, så inser jag ej hvad man skulle vinna genom en återremiss och yrkar derföre att saken nu måtte definitift afgÖras.
Jag anhåller endast att få anmärka en olikhet, som tyckes vara emellan Herr Hjertås åsigter och StatsUtskottets.
Han säger att 'Utskottet ej under någon synpunkt kan ge anvisning på medel till ifrågavarande ändamål.
Jag vet ej om StatsUtskottet hyser samma tanka; åtminstone synes det ej så af dess Betänkande om iståndsåttande af hamnen vid H almstad och upprensning af Upsala Å
I afseende på dem har Utskottet yttrat, att det vål ej kunnat tillstyrka något anslag till' dessa företag, men om någon utväg dertill på gide Huff - Dea 4 April c. m. 123 vudtiteln, eller af Strömrensningsfonden framdeles kunde linnas, ansåg Utskottet ej olämpligt
,om dessa arbeten deraf underlättades.
Om Utskottet äfven vid detta tillfälle lemnat ett dylikt Utlåtande, så hade jag dermed varit nöjd; men då Utskottet i stället tillstyrkt ett rent afslag å det hegårta understödet, tror jag skal vara för handen att anhålla oin återremiss.
I anledning af hvad Herr Tham sist anfört, får jag förklara, att det verkeligen förhåller sig så, att vid slutet af Betånkanderne angående Hamnen vid Halmstad och upprensning af Upsala Å> är yttradf, att anmälan derom lämpligen kunde ske hos Kongl. Maj:t; men jag knn alldtdes icke gå in pa, att någon direct anvisning blifvit lemnad på 9:<^e Hufvudtiteln.
Det skäl Friherre Cederström anfört till återremiss, att nemligen StatsUtskoltet icke utredt den oeconomiska nytta ifrågavarande Hamnbyggnad kunde tillskynda Staten, har hos mig väckt en tanka, om icke, enär det troligen ej skulle lyckas för StatsUtskoltet att förändra sin öfvertygelse, ärendet snarare skulle kunna hänvisas till Allmänna Besvärs- oell OeconomieUtskottet.
Jag hemställer om ej detta lämpligen kunde ske, efter bedömandet af den ceconoiniska nyttan egentligen synes tillhöra detta Utskott.
Då återremiss af fle re Ledamöter blifvit bogård oell, som jag tror, l'2i Den 4 April c. m. af vigtiga skål; då en Ledamot påmint, att i frågorne om hamnbyggnader!' vid Halmstad och upprensningen af Upsala Å, en annan behandling af årnnet ågt rum; då jag vågar försäkra, att en hamnbyggnad vid Jönköping i nytta vida öfvertråfiär de förra, hvilket jag år färdig bevisa, om det skulle påfordras; så tror jag, under sådane omständigheter, det vara det rätta, hvad sällan plär nekas, att Betänkandet varder till StatsUtskottet återremitterad!.
Det år endast i an ledning af hvad Herr Hjerta sist anfört, som jag utber mig få nämna, att jag ej trott, det, emot stadgandet i 5b §.
RegeringsFormen, fråga kunde uppstå hvart ett Betänkande bör återremitteras.
Herr Grefven och LandtMarshalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid St.atsUtskottets Utlåtande gjorde anmärkningar hindra detsamma* antagande samt på sådan grund behagade Utlåtandet jemte anmårkningarne till Utskottet återförvisa.
Ju och Nej.
Anguji:
Då meningatne äro så delade, ätt pluraliletens endast torde kunna utrönas genom votering, vågar jag vördsamt hemställa, om det icke vore båttre att på vanligt sätt bevilja återremiss, i synnerhet Den 4 April e. nu 125 som mera till förmodligen skulle åtgå för oss till voterings verkställande, ån för StatsUtskottet till återremissens besvarande. v Herr Ehrenborgh, Casper', Mig torde blott tillåtas vid detta tillfälle erinra derom, att en dylik åtgärd eller återremiss, redan år beslutad i afseende på hamnbyggnaden vid Lidköping.
Det synes derföre consequent att nu förfares på enahanda sått, så mycket hellre, som man ej önskar annat ån samma förhoppningsfulla slut, som ågt rum vid frågorna om hamnbyggnaden vid Halmstad och upprensningen af Upsala Å Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken förnyad proposition, fann Ridderskspet och Adeln för godt, att Stats-Utskottets Utlåtande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremittera.
Justerades följande; Utdrag af Protooollet, ballet hos Höglollige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 4 April 1823. S. D R emitterades till Stats- och Banco Utskotten: Kongl. Maj:ts den J2 sistledne Mars aflåt - 126 Den 4 April c, m. ne och den 25 derpå följde förmiddagen på bordet Iagde Nådiga proposition till Riksens Stånder, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Slussverks ombyggnad.
Allmänna Be spärs- och OeconomieUtskottet; Kongl.
Majds den 20 sistlidne Mars aflåtne och den 25 i samma
Månad förmiddagen på bordet lagde Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer , rörande föreslagen jemkning i Extra Roteringen, jemte Herr Rofhliebs, Axel, rörande samma ämne denne dag afgifne yttrande.
Ut Supra. S. D. Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets d. 21 sistlidne Mars afgifne, samt den 25 i samma
Månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: N:o 55, om indragning af Taflel-penningarne för Rikets Elögsta Embeten m. fl. N.-o 56, om Boställes anslående åt KronoFogden i Sollentuna, Wallentuna och Danderyds Skeppslag.
N:o 57, om understöd af allmänna medel till förbättrande af Hamnen vid Halmstad.
N:o 58, om uppförande på allmän bekostnad af en Bro öfver Fårje-sundet vid Sigtuna.
N:o 60, om understöd till Assessoren Lundeqvist för dess utgifne Kammarverk.
Den 4 April e. m. 137 N:o 62, om inköp af Boställe åt DomhaL vanden i Åse, Barne, Wiste och Kållands Häraders Domsaga, Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 21 sistlidne Mars afgifne, och den s5 i samma