Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag uphäfne arrende comractcr om Kronans lägenheter yttrat i följd af de wid 176) ärs Riksdag in» gifne relationer.
Genom den är 1772 timade Regements-för, ändring blef Högsta MagtenS Utöfning öfwerlä anrd Ml Konungens händer, och ing n bär sederinia ech intill närwarande lid dragit i rwiswelsmal alt ju Konungen ägde ark om Kungsgärdarne och öfrige Kronolägenhercr förordna som Honom godt syntes och dem ak hwem Han wille förläna. —, I föiie af denna Konuuga M-gtens rättighet och , so> lik inde pä beständer as de i kraft deraf wwkagne Fxfarrnimpr, har sä wäl jag som flere med mig crtzä- it 'adalie ar. rende-rättigheter hwilka war nu reg-rande A l rnäeggste Konung under f, d. Konung Ovrr-^k HOOl.kn8 M'li, derärighet täckts i Nader loiwa, och bwaraf w> almen ester erhallne bekräftelser af sistnämnde Konung wid Desi anträde kill Regeringen ko n mil j åtnjutande af, genom Desi i fl-re till Detz och Rikecs Kammar» Collegium gifne Nädiqa Skrifwclfcr hworaf den se, naste är as den 2 September 1800 och lyder sä« lunda; Wi äro således innehafware af detze Kronan» egendomar enligt Högsta Maqtens derom gifne försä« kran, besästäd genom mfärdadt contrakt af det Ri« kers Collegium som efter Jastruction och Försartnin, 1576 Dm 28 December. gar tillhört all ä sädane egendomar hafwa wärd och inseende.
Uti allmänna Kungörelsen af dcu 17 December 1799 har wäl Kongl. Majit i Näver förordnat hwad wid Ku.Mgärdacs borrlarrenveranve borde iakttagas och all sadanl ffulle ske genom anställande auc, lion,- men de häruti qifne föreskrifter inffränkas med tyvlrga ord till de KungSgardar, som dä revan wörö, eller derefter kunde bljswa lediga, ibland hwilkas antal icke knuds räknas de som redan ar 1796 wörö af Konungen upiärnc med nya arrenden; deremot hafwa Riksens Högloft.
Ständer pä det mast vstridiga sätt medgifwit beståndet af arrende-contracterne afsiutade pä de är 1727 och 1748 fastställde grunder enligt hwilka pcnninge arrenden Utan föcwandling utgöras dä Riksens Högloft.
Ständer »ti Dest den Junii i8cv utfärdade Bewillningö-Förordnings 2 art. ro § behagat förordna, att arrendatorer med sädane conträrter ffola uti Bewillnjng ärligen erlägga ;o pro-Cent af arrende-summan.
En förmögenhets afgift har derjämte af dcsta innchafwar? bliswit beräknad och efter egendomens warde erlagd, hwilket wäl äkminstone tillerkänner innehuswaren arrende rättigheten enligt comractck sä länge dek ä dest sida ej är förwärkadt, ty utom utur den synpunkten, tycks denna afgift icke haft skugga af rättwisa.
Ma det fluteligen tilläkas mig fräga om Samhället wäl kem och bör'grundas pä någon enffilds oförskyldta lidande?
Om icke dit bör komma i något b.rraktande, huru föga bärande deraS undergång kan bljswa för det Allmänna, huru bet för den enskilde är wida mera känbar! akt förlora det enda han för sitt upp - Dcn 28 December. 1577 uppehälle kan hända vatäknar?
Ma det i detta afseende tillätas mig ali anropa Riksens Ständers bade medlidande och ädelmod, och jag wägar hoppas att dä Deras rättwisa tillåter dem sölja sin böjelse, De ieke sipola wilja upeff a en och annan Medborgare för en ringa winst för dek Allmänna.
Med Åberopande af hwad jag förut i detta ämne hast äran anföra, såsom och dä hwad mig enskildt angar, jag crbudit mig för den återstående arrende-tiden af Bråborg erlägga en mångdubbelt större arrende-,summa, än hwanill jag lagligen genom arrende-contraolet mig förbundit, och hwilker konträrt, esker min ranka, intet böx kunna utan med bägge parkernes ömsesidiga begifwande förändras sä wida säkerheten i ägande rätten icke förut mig ow.tterligen förklaras haswa nphörk; wagar jag ödmjukest anhalla dek Högloft.
Ridderllkapet och Adeln samt Riksens Sta >dcr ogilla hwad SrarsUtskotletS tillstyrk nde, hwad Vestr ifrägawaraude Kungsgårdar angar, samt bibehåller mig och min» arfwingar, tvid den ä oswannämnde Kungsgård umehafwande arrende rättighet.
Med detta mitt Memoria! anhäller jag sä wända mig till de andre Respecrwe Sländön.
Afskrift 6v8i->r Avor-pn re rc rc — — — i!
Wär synnerliga ynnest etc.
WI hafma i Räder lätit
Ost föredragas sa tvä!
Eder mi underdånig skcifwelse af den 2 'sistlcdne Maij marde förfrågan, huru med Laholms, BräborgS samt Lilla eller Tyska Ladugårdens Kungsgårdars arrenden mä föehällas som i sammanhang härmed Laholms Stads Riks - 1678 Den 28 December. dage FullmägkiaeS, Handlande» i Halmstad l.arz Orup.? och Nyköping Borg rsk.<pa underkäniga ansökningar, Orup att Sraden Laholm mä fä arrendera Laholms Kungsgård, och Nyköpings Borgerskap att njura sam» ma sönnan wid Lilla eller Tyska Ladugården: Hwarwid Wi inhämtat: ark arrendet af Laholms Kungs, Ladugärd, foa! nu innehalwes as Kronofogden korpström gar kill ända mrdsastm, nästa ar, ifrån hwit, ken tid arrende gäller med lika milkor som hittills, genom War Nädigr Resolution af den 14 Junii 1796 biifwil Uvläten till Under-Skallmästaren Llaes Lrie Lru?s pä femtio är eller till midlastan är
IZZI- Att Wi angäende Bräöorgs Kungs Ladugärd hwarä nuw wande arrcndewontracl midfastan 1802, uphörer den 4 Aoril 1/46 i näder förordnat, att samma KnngSLadugärv l^n!!e wid arrendets förlopp tillfalla Öfwer» sten och Riddaren af War Swärds-Orden Larl -guVVa!!kN8tjsrns vä Trettiofem är lill midfastan rzz? emot Femtio Riksdalers tillökning uti den nu utgäende arrende-summan af Twä hundrade Riksdaler i ett för alr, och utt bemälce O'werste öfwerlätit den» na arrende rätt till nuwaranve arrendatorn, Capik i» ne .^xol V^iidelm ksrpsristrskls hwilken den 1; Delember samma är den derföre betingade trenlportffilling TreTusende Riksdaler till Ofwerste Wallenstjsrn» betalt.
Nu ehuru Wi i allmänhet förklarat fädane un» der Wäre omyndige är tillkomne försäkringar ä dä ic« ke lediga Kungsqäidsarrenden för kraftlöse; Likwäl och som, hwad Laholms och Vräborgs Kungs Ladugardar angar, den särskilda omständighet förekommer, att innan sörsäkringarne ä deni utfärdades.
Wart Egit nådiga bifall dertill bliswtt iuhämtadt och meddeldt.
Och Mi in, Dcu 28 december. »s?9 ingalunda wele rubba nr ilikt, ehuru under wära ormmdige är. doct werkrl-geu giswit löfte; altsä hafrve Wi i Nädcr funnit för godt stadfästa ofwanberörde För'akru>gs Resolutioner ä Laholms och Kraborgs Kunqö Ladugardar, samt afwcn gilla den af Ofwerste Wailslisljelvr kill Capitaine Ler^ensirZKIo a ststnämnde Kungs Ladugårds arrende gjorde transport: komr mande härigenom Handlanden Orup» för Laholms Stad gjorde tinderräniga ansökning ali sörfalla.
An» gående Lilla eller Tysta Ladugarden wele Wi Ost fram» deles i Näder »klara.
Hwijker
Eder lill nädigt swar samt egen och weverrörandeS underdämga efterrättelse härmed svrständigadk warder.
Och Wi befaller Eder Gud Allsmäktig Synnerligen Nådeligen.
Slott den 2 September itzLO.
Ovsr^r A r> AI. kosendlast.
Tik Kammar-Coll. angående Labolms, BraborgS samt Lilla eiler Tysta Ladugårdens Kungsgårdars arrén» den.
Enligheten med Höga Origigalct intygar L. 0»t«rherA.
Kongl. Kammar,Collegir Actuarie.
Herr ker§e n Strak le tilläde munteligen:
Jag fär den äran »plysa, der mina 8 barn beksmmlt revennen häraf uti ars efter deras aflidna moder, och att min älste son är, enligt Kongl. Karnmar-Collegii Arrende Comraet, rätten innehafware.
Gres - Den 28 December.
Grefwe Oronskeär, Nils, upläste ett Ditt tamcn sä lydande: , Högwälborne H rr Grefwe och Landt-Marstalk, Högloft» Istdderstap och Adel! Stats UlstottckS niisulla grundeliga och med sä mycken tydlighet asgisna nlSätlMde om Kungsaardarne i Riket gillar jag för mig den ringa del till alla delar utom uti cn omständighet mi (wilken Stats^Utstottet af Kongl. Kammar-Collegjo förmodeligen ej bliswit omsiändeligeu uplyst neuil.
Kungsgård blcf wid 1727 ars Riksdag till följe af cn i den samma innestäende vant stilling, och för Riket bewista trogna tjenster, till peipeiuelt arrende under statte-rätt efter ContrackekS Uttryck utläten ät Direeleur ^blrtrömsr.
— Seder, mera är 1765 underkastad samma beslut som Riksens Ständer dä widtsgs om alla andra Kungsgärdar, men da Riksens Ständer wid 1769 ars', Riksdag, som orden loda: funno
Deras räctwlsa och styl» digher för dea art efter lag och billighet jäm 'a sä. art R: cnLns bästa med enstildes wälgättA och säkerhet lunde förenas insane de en hwar af Kungsgarda.nes innehafware uti sin förra rätt, samt läro tillfråga och funno ibland de med perpetuella arrenden berättigade nägra, hwilka emot 100 ärs fort, farande arrende lid medelst begiswande, som afstodo ifrån sine perpetuelle arrenden, och i följe deraf faststälde, att wid de hörde personers begiswande ester förbehåll skulle förblifwa.
— Om Höjen» torp sörordnadeS med följande ord:
Akt angelägen'
Deri 2Z December. iZ8r heten fsrdrade arc ert med högsta Magten ingängit conrracrz borde äga ryggeligt betzä-id, och arrende rättigheten förblef perpetuel.
Oaktadt ali detta har Commerce-Rådet ^blsrrZmsrs arswingacS,osman anförde indisputable rätt fttzermera för 2:ne är sedan pä dct högsta blifwit rubbad, igenom en Kongl. Resolution af den 12 Mars 1807.
— Anledningen togs af siere Kongl.
Kammar-Collegii rid efter annan wldkagne och emot förra Resolutioner stridiga åtgärder och utan ringaste an» märkning emot äsidosatts skyldigheter blef beslutet sädant alt perpernella arrendet Mille uphöra, men innehafwarnc af gunst och nade förunnas 2s ars fortfarande arrende med föreläggande af allahanda nya wilker för Kungsgårdens skötsel, likmak uppå wedcrbörande Cslleqiers tillstyrkan uphäfdes det rui lyZZ.ärs contrakt innehafwarne älagde pligt att äga del uti Alingsas Mauusacrorie.
Sädant ar i korrthet förloppet, hwilket bestyr» kcS af de aberopade handlingarnc med hwilkas widloftighet jag ej bör uppehålla Högloft.
Ridderffapet och Adeln eller yrka uppå deras intagande i Protokollet, dock till bestyrkande af milt anförande anhäller jag att fä bilägga afstrifter af denna.
Ä annat rum och pä annat satt än som nu, kan jag säsom en rlnga delägare i ofwannämnde sörman ef söka akt göra densamma gällande.
— Mä Högloft.
Nidderskapct och Adeln med godhet omfatta denna min ödmjuka anmälan och uplyst eftersinna de beslut Riksens Högloft.
Ständer 2:ne gangor tillförne gistvik i denna sak, —- sä kan jag ingalunda icZr Deri 28 December. twisia Uppä en för det närwarande rättwiS och kras» liz åtgärd.
Dclägarne glade att med enighet ännu lifwaS ef den ^k'stromer«I<il Slagtens medfödde medborgelnm onda, ärs beredde tilt assia ifrän deras förmente re t a v I-Petueir arrende och att Återställa Kongs. M i l och Kronan i sin urgamla rätt i det hopp att t 1 iorunn .s antingen en utsträckt arrende tlo af;o är w.d aninia willor som I7Z5 ars coukract inne» haller »oson, en billig molswarighet af tvär redan siorde lörliist^ elter ock a;t bibehällaS wid arrendet pä iätr loi» Kongl.
Rcjolutionen af den i7M.rS 1807 ji,,ikhäl!i-r med 2; arrende ar, dock med wilkor i se» narr fallet akt btisma befrmde ifrän den uri I7Z§ Ars conkract älaade pligt att dä nuwarc.nde caraclers husek försallik npsöra ett af sien, och akt i bada fal» len delägande malte befrias ifrän att äga del uti Alingsas Mmufäctorie, — hwilket de till Åtlydnad as 1827 ars Kongl. Resolution redan afhändt sist all rätt till, uppå ett sari att de hädanefter aldrig kunna Lkerfa den.
Af alt detta fyneS att den upgist till StatS» Ulffotkct är origtigt att arrende tiden warit med Höijen» torp till ändalllpen, och art om upgiften warit rigtig, sä hade Höjentorp säkerligen ej af Stats-Ukstoktet blifwit upfört i desi berättelse och elasification irland de Kungs gärdar, hwars wilkov warir efter Riksens Gränders tillstyrkande stadgade, men hwarä Lonungen wid arrende tidens utgäng i nadcr bifallit prolongation, utan snarare blifwit ensamt den rictz der Ko> rugen uphäswik Riksens Stätt» ders 2 gängor fattade besiut.
Läck, Den 28 December. 1583 Täckes Högloft.
Riddcrffapet och Adeln befluka om detta mitt ödmjuka anförande bör remitteras kill Stats - Utff-otlctS utlåtande?
Herr Lallen slcolä, Larl, upläfte följande:
Fullkomligt öfwertygad om nödwändighetcn att upsöka alla de medel för att öka Statens inkomster hwilka med allmänna och enskilda wälsärden äro förenbare, tror jag akt borrttagandet af arrende rättigheten pä KungSgärdar ftän dem som sädane antingen sjelfwe erhällit eller pä god tro den sörre ninchaswarens rätt sig deri tillhandlat, icke äro bland detta antal.
Sadane beslut som witz 1727 och 1748 ärs Riksdagar warit i detta ä une fattade, uphäfdcs arén 176) och 1770 af magtäaande Scä ider.
Revolutionen ar 1772 lämnade KungSgäroarneS disposition under Konungens egit förordnande och anda till Regementförändringen den iz
Mars inncra rande ar, hofwa hwarkcn Rikets Ständer eller Sl-ter.s öfrige medborgare dragit denna rättighet i twifwclsmäl.
Det högsta och wärdiguste inttrcsiel för dcm hwars rätkightt är att dela lagarncs stiftande, hwars pligt är atk warda deras helgd, är det allmänna förtroendet lill ett ocyggligt dervarande af deras föreskrift; och kan detta bättre winnås, än genom ett noga iakttagande af hwad de est r förra Regerings-sorm gällande lagar stadgat för medborgares rätt och säkerhet?
Till Nidderstkapet och Adelns ädelmod och rättwisa wädjar jag witz denna saks afgörande, och om pä ett rum, der hwarje yttrande bör flyta ur de renaste motiver, det were nödigt för framgången af ett anförande, att utveckla desi drisftäd rar, skulle jag ödmjukeligen begära att Fjerde Lander N:o 102. st ^;84 Den »Z December 6 fä tillägga, att hwarken jag eller »ägon al min» Slägtmgar haft eller har sörinänen as ett Kungsgårds arrende, och otr jag nu som allid endast kala! ester min fullkomliga öswcrrygelse.
Herr I^axerbei m, Olof hollan, yttradestgt
Da jag nu utbeder mig Högwälborne Herr Grefwen och Landt-Ma raolke ns saint Höglofl.
Ltldderfkapet och Adelns öfwrrje>nde godhet och benägna tålamod för nägra ögondl-ck, f?er det för alt i detta wigkiga och grannlaga ämne fä framställa mina enskilda turkor.
SralS Unkott k har pa ett grunde, ligt, redigt och ganssa uplysonde fält framställt tillståndet och bclkvff nh-ten as Rikets Kungsgärdar, Utskottet h.r fördelat dem i Z ne Closter, hwaros den I.ste Utgöres af sädene Kungsgärdar, hwilka af SweriqeS framfarne Konungar och Ständer gemensamt bliswir borrtarrendcrode, hwilka arrenden Uiskottet anlett böra bibehållas.
Den' andra Closten innefattar sädane Kungsgärdar, hwilka sedan är 1799 blifwik enligt de grunder Kongl. Förordningen af nytznämnde är söreffrifwer, och,pä det deri uptagna sätt korrt arrenderade, hwilka arrenden Utskottet jämwäl ansett böra äga bestånd.
Den tredje Casten utgöres as sädane Kungsgårdar, hwilka af Swenska Konungar enskildt blifwit pa bestämd lid under bestämda wilkor till private personer uplätne.
Deste arrende « contract har Utskottet as anförde grunder ansett genast böra up« höra och de närwarande innehafware frän Åtnjutande af deras äkerstäende arrende rättighet böra skiljas.
Hwad de twänne fötstnämnde Clasterne beträffar - Den 28 December. för, tror jag >kör min del, akt ingen staga derom bör kunna upstä, att ju de. rörande desse Kungsgär» dar i laglig ordning och pä behörigt säll afsiukade arrenden böra bibehällaö.
Hwad äter den sistnämnde Classen angar, torde staga om de härom uprättade conrraclö bibehållande med ffäl kunna upsla.
Det tor, dc derföre lillakas mig förklara, akt jag anser den när, worande stägan mellan Riksens Ständer såsom ägare af Kungsgärdarne a ena sidan, samt de nuwarande arrendatorer ä andra, angående beståndet as de i staga warande arrende contracten icke tillkomma Riksens Ständers pröfning, ulan böra öftvcrlämiius till behörig domstols åtgärd, hwarest Riksens Ständer genom laga ombud äga i behörig ordning sin talan utföra.
Annat är efter min kanka alt söreskrifwa stadgande» hwarcfter Rikets Kungsgärdar böra förwolras, och annat att lämpa dessa föreskrifter till särskilre fall och händelser, samt dömma hururvida missa ingängne ron» wacker äro med de fastställde grunderne enlige eller icke.
Det förra syneS tillhöra den Lagstiftande och det senare deremot den Lagskipande wagrén.
De tider halwa wäl giswitS, dä Riksens Ständer omfattat och bedömt sadane ärenden hwarmi
De kjelfwe warit att anse såsom parker, men äterkastom en blick pä dessa lider.
De wadliga och skadliga följder hwilka deras upkommit.
Mätte dessa tider aldrig wera äler, komma, matte dessa principer aldrig mera blisiva antagne och ester'ölide!
Nidderffapet och Adcln skulle anse pröfningen af de ifragawarande contracterS bestånd tillhöra
Dem, torde dek tillätas mig att någor närmare utwcckla de grunder, hwarpä ifrägawaraude conttacter hwrla.
De älstr sörtffrister för förwaitningen af Rikets Kungs» rz86
Den 2Z December.
Kungsgårdar igenfinnas nri 2 Cap. Konunga Barken L ndslagen, hwarest dek hel-r: att ingen bäfwe magt art abalienera Kronans Gods ock) gärdar.
Sker det bäfwe
Ljlerrrädare rätt atr med rv kd äterraga de samma.
Un 1720 ars Regerings »form förekommer icke »agot stadgande rörande Rikets Kungögäldar, och uti 1772 ärS Re, gerinqg form är i detta ämne endast Kon:
Bl. äberopad, hwa-eirer 1789 ärs
Säkerkhers
Aek updraaer Konuuscn oik styra och räda pa sätt Honom bäst och nyttigast synes.
Dä iU de ifrägc-warande contracrec äro pä bestämd tid emot w-fia bestämda wiikor ingängne, synes nägon obaiienct 011 af Kungsgardarne icke hofwa i, träffar och dche conrracrer sälrdes icke kunna betraktas ur den synpunkt 2 Cap. Rätteg.
Balken omtalar, och da sistnämnde lag endast förbinder Konungorne arc icke abalienera Kronogodscn. torde Krouoqo^sens borrtarrendering icke kunna anses wara af Konungarne obehörigen werkstäld, äswe» som de personer, hwilka pä god tro med Konungarne ingått sabatie arrenden icke lagligen synas kunna derifrän stiljas.
Men om emot all förmodan Högloft.
Ridder, skåpet och Adeln skulle finna de af m,g nu framstäkdc grunder och stäl nog wacklande och as den bestaf» fenhet, att de icke kunna föranleda rill de isrägawaran» de contracttrs keständ och bibehållande, sä wägar jag taga min k llfiygr till Högloft.
Ridderffaxct och AdelnS »vanliga ädelmod, fank i ödmjukhet hemställa, huru, wido, dä Högloft.
Ridderskapct och Adeln under loppet af detta Riks» öte tvid sa manga tillfällen adaga, lågt ädla och libera!a tänkesätt, det mä ans S lämpe» ligt art utan föregången undersökning och Dom bcröfwa de 8 tfrägawarande Arrendatorer deras återstående arrende-rättighet, pä det Staten derigenom mätte er, häll» ^ - »
Den 28 December. 1587 halla en inkomst, hwilken ehuru förökad liknål icke torde wara as nägon synnerligen anjenlig betydenhet.
Jag torde fä fästa Högloft.
Ridderskapet och Adelns upmärksamhet pä den omständighet, ait ätskilliga och torde hända de fleste as de nu waragds arrende innehafwarena haswa genom ordeuteligk köp ät» kommit deras arrende rättighet, sa att, derest de nu skulle förlora deras äkerstäendr arrenden, de äfwen skulle ga miste om all ersättning för sa wäl deras urgifne köpeskillingar, som för den odling och förbättring de ä Kunqegardarne möjligen kunde haswa nedlagt, hälst den hemul de af sine sanqesmän borde erhålla, dels skulle bluma för desta obillig och tryckande, och dels i mänga fall kunna helt och hällit ut -iifwa, da nuwarande arrende innehaswares företrädare antingen med döden afgatt, eller icke äga någon tillgäng härtill.
Skulle likwäl Högloft.
Ridderskapct och Aldrin anse nuwarande Arrendatorers afaisr wara för 0- betydlig och böra ökas, får jag ödmjukast förestå, att pä de ställen, hwarest penninge-arrenden finnas stadgade, dcsta matte förwandlas till Spannemäl efter det äretmarkegång dä arrendet stukades, den enda i min tanka möjliga ntwäg att förena Statens fördel med arréndatorernes rätt.
Jag fär dock förklara, det jag icke anser denna förhöjning kunna arrendarorerne lagligen och skäligen päsöras utan deras egit medgiswande.
Men jag fruktar det jag redan förlängs mifibrukat Högloft. Ridderskap?! och Adelns tålamod och sär derföre endast tillägga »ä got rörande del af StatS» Uickottet förestaqne sätt, hwarefter Kungsgärdarne hädanefter böra jörwaltas. ^ Ut - r§8L Den 28 December.
Nljkottet har i detta afseende upgifwit twanne sörstag, det ena akt borrrarrendera Kungsgärdarne aöpen auction pä ZO är, enligt de grunder Kongl. Härordningen af är,1790 innehåller, och det andra att dela Kungsgärdarne j mindre delar och försälja dem till Skatte.
Man har anfört såsom ckak för den senare tankan, att Staren derigenom fanste bekomma en an scnlig peunings-summa, jorden bliswa bättre skött och wärdad samt folkmängden jämwäl förökad.
Detta kan wäl icke bestridas, men jag tror att, om
Kungsgärdarne afdclade uti mindre delar der sa ske kan bocrlarrenderas pä sätt 17,99 ars Förordning titstakar, likwäl med der förbehåll att hela arrende afgifteu bör i spannemal beräknas, borde detta medföra en för St-tten lika stor inkomst och lika myckel bidraga till folkökning-,1.
Det förstär stg att hwar>e arrendator mäste wid arrendets ingående anskaffa wederhäflig borgen för arrende tvilkorenS noggranna upsyllande, samt Kungsgårdens behöriga Mrsel och warda,ide, sä att »agon förlust genom Kungsgårdens wanskötsel icke bör kunna Staten tjllckyndas.
Dek torde wara af mycken wigt att Staten, i franikidey ma äga Kungsgärdarne, hwilka derföre endast böra torrt arrenderas.
Jag får stuteligen anhälla, att deHa anmärkningar mätte sä äisölia Stais - Utskottets betänlande tillbaka till Stais-Ulfkottet.
Grefwe vela Osrstie, ^acob. Instämmande i det huswudsakcligaste af hwad den warde Ledamoten, enligt sin wana, grundeligen anfört, önffa de - Den 28 December.
r;89 dr jag att äfwen kunna instämma i alt.
Jag kan ej fräugä den öfwertygelftn, att hwad Riksens Ständer bestnka, bör blifwa gällande, och att Deras rätt att häröfwer afgöra efter hivad
De finna nyttigast, ej kan dragas i rwifwelsmäl.
Men ä andra sidan nödgas jag medgifwa, art manga okunnige om
För» fattningarne, pä god tro ingått i Kungsgärds-arreirden, och nedlagt penningar i deras skötsel, wid deras förbättrande, i kanka atr ingen ting kunde rubba deras arrende csntracker.
Andre ater hafwa sjelfwa köpt arrende rättigheten, osta af 2:dra eller z.dje man, Utom »billigheten och omöjligheten lör dem otc nu genom hemul återfå hw,d de ukgifwit, hwilken mängd af rättegångar skulle ej deras upkomma, och detta alt för ett ändamål af sä ringa betydenhet för Skälö, Merkel.
More det billigt, och likt Riksens Ständers ädelmod, att här utofwa alt, hwarrill rätkwisa berättigar, och sränkaqa sadane personer en egendom de trott sig lagligen hafwa förwärfwai?
Jag för min del tillstyrker, och är öbwenygad att Högloft.
Ridderskaper och Adeln är mäst böjdt för en ädelmodig eftergift.
Detzmom torde det tillökas mig att hemställa huru sbelydlig winst Skaten skulle kunna erhälla genom en ny inrättning med 8 Kunqsgärdar.
Men om dc,rpä nödwändigt bär göras afseende, får jag den äran förestå, att defia Kungsgärdar mätte undergå en ny wärdermg, och ett nytt arrende contract sedan derefter uplätkas, ester ^en regel, akt af det nya wärdiet 25 a zo pro
Cent rabgtseradcs arrendatorn kill godo. — Med Herr bmAerbsim instämmer jag deri akt Krono godsen ej mätte säljrs till skot '.
En» ligt Regerings, formen är ingen ähalienstion af K-o» nans domainer tilläten, utan Konungens och Ständ rS gemensamma samtycke.
Delta samtycke kunde wäl er - 1592 Den 28 December. erhallaS, men jag tror ej att försäljningen till skatte more för Riket förmånlig.
Slutcligen får jag anhälla om Herr Grefwe,, och La ndt-M ar falkens vroposi?ion om äterrsmiss af detta Stats - UtskSttelS betänkande, da jämte de gjorde anmärkningar äfwenj hivad jag nu anfört torde fä åtfölja remissen.
Friherre k u ncIc, Astolf, hade inlämnat ett diktamen, hwilkn uplästes, sä lydande:
Om Riksens Högleff.
Ständer ffnfte bifalla Höglsfl.
Slätö UEottetS betänkande i den delen, akt hwad Konung och Ständer gemensamt stadgat om Kunqsgärdarne »vare en oryggelig lag, emedan ali säkerhet skulle förswiiina i annat sall, sä täckes Högloft.
Riddcrslkapet och Adeln tilläta mig nämna att mn, fran,ledne fader, fason, ti!? större delen L-onzts6r«I<a arswingarnes rätts innehafware, geno», Konungs och Ständers beftut, warit innehafware af perpekuelt, arrende för Johannisbergs Kungsgård, hwilket arrende han genom Konung (Eraf den Uldjes gjfne Utslag, blifwik förlustig förklarad, sf det skäl att ingen Konung, ägde enligt 2:dra Cap. Konunga Balken Landslagen afsöndra något fran Kronan af Upsala Hdes jord, längre än Pä stn lifstid.