Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvem kan veta* om icke genom ett krig i Norden priserna komma att stiga såväl bär som på andra orter.
Man såg att så var förhållandet 1855 och de näst derpå följande åren, och om äfven kriget icke var den enda anledningen dertill, så bidrog det dock betydligt.
Man säger att det finns andra anslag inom 4:de hufvudtiteln, hvilkas besparingar kunna för detta ändamål användas, och man har särskildt hänvisat på de s. k. extra utgiftsmedlen ; men man glömmer då, att äfven dessa extra medel hafva sina särskilda ändamål, för hvilka de äro afsedda, och för hvilka särskilda anslag icke kunna vid hvarje Riksdag begäras.
Jag får äfven bekänna, att jag icke lyckas rätt fatta, hvarföre man så mycket fruktar förslagsanslag, isynnerhet för ändamål af sådan natur, som detta.
Men skulle man följa denna princip, så borde åtminstone anslaget tagas till betydligt större.
För öfrigt får jag fästa upmärksamheten derpå, att matportionerna blifvit af mycket bättre beskaffenhet, än de förut varit, och är detta en af orsakerna, hvarföre kostnadssumman så betydligt stigit.
Jag fortfar i mitt yrkande om beloppets utgående såsom förslagsanslag.
Oin på hvarje hufvudt. itel vore upfördt ett så tillräckligt extra utgifts-anslag, att det kunde användas både lör de särskilda ändamål, för hvilka det nu är afsedt, och till att fylla upkommande brist på än den ena och än den andra utgiftsposten, skulle man visserligen kunna, om icke helt och hållet, åtminstone i ganska många fall undvika förslagsanslagen, och man skulle derigenom närma sig den åsigt, R.
St:r vid fyrfaldiga tillfällen tillkännagifvit sig hysa; men då ett sådant extra anslag af tillräckligt belopp icke finnes, tror jag det är nödvändigt att gifva det nu ifrågavxie anslaget under den förra, som Hr Björnstjerna yrkat, hvarföre jag får instämma i hans hemställan.
Det har ingalunda varit StatsUtsk:ts afsigt att på något vis sätta Krigsstyrelsen i förlägenhet, och det är just med visshet om att beslutet icke kan hafva ett sådant resultat, som det blifvit fatladt.
Den tillstyrkta summan, 200,000 rdr, öfverstiger också med icke mindre än 10,000 Rdr det belopp, hvartill kostnaden för detta ändamål upgick förlidst år, och med 50,0,01) rdr den summa, K. M. vid förra Riksdagen derför äskade.
Man lärer väl då icke kunna tro, att någon särdeles betydlig brist skall kunna upstå, hvarföre jag fortfarande anhåller om bifall till hvad Utsk:t föreslagit.
Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk:ts hemställan i förev:de punkt och dels att, med afslag å denna hemställan, för så vidt den rörde beskaffenheten af det tillstyrkta an - 9B Den 11 April e. m. slaget, samma anslag måtte anvisas såsom förslagsanslag, framställde H.
Exc. först propos. å bifall till Utsk:ts hemställan, dervid svarades starka nej, blandade med många ja, och sedermera propos. derå, att R. o Ad., med afsiag å Utskds hemställan uti ofvanberörde hänseende, måtte bevilja det ifrågav:de anslaget såsom förslagsanslag; och, då svaren nu utföllo med starka ja, blandade med många nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande.
19:de punkten, angående ifrågasatt nedsättning af lönerna för en del af befälet vid de till värfvade arméen hörande regementen och korpser, med ,undantag af artilleri-regementena.
Utsk:s yttrande gillades.
20:de punkten, angående anslaget till Lil'bevärings-Reg:tet.
Uti 20:de punkten af Stats utsk:ts Utlåt.
N:o 84 hemställer Utsk:t, »att R.
St:r, utan att »för närv:de ingå i pröfning af det förslag, K- M:t framställt för »anskaffande och underhållande af erforderligt befäl vid vapenöfnin»garne med Stockholms stads och läns beväringsmanskap, må till »K. M:t i underd:het öfverlemna att i sådant hänseende vidtaga »lämpliga åtgärder, dock med vilkor, att kostnaderna för en för»ändrad organisation icke må öfverstiga det af K.
M:t nu äskade »belopp, 24,480 rdr rmt årligen etc.» Emot detta Utsk:ts Utlåt, hafva Hrr Stjerngranat och Lilliehöök reserverat sig, och får jag derföre med dem till alla delar instämma uti sista punkten af deras reservation På det nu icke LifbeväringsRegitets
Officerskorps måtte blifva lika hardt behandlad denna Riksdag, som den föreg:de, d. v. s. att, då alla andra tjenstemäa erhålla en tillökning i sina löner, äfven denna Officerskorps skulle kunna lå åtnjuta samma förmån som andra; tror jag, att det hade varit ändamålsenligare, om StatsUtsk:t hemställt till R.
St:r, att hela det för LifbeväringsReg:tet nu å stat upförda anslag af 31,911 rdr 50 öre rmt, måtte af K.
M:t få användas till en ändamålsenligare organisation, deruti inbegripet till en förbättring eller tillökning af de små lönerna, som LifbeväringsRegitets Officerare nu erhålla.
Vill man göra en jemförelse emellan LifbeväringsRegrtet och Hallands BeväringsBataljon, finner man att vid förstnämnde Regrte har en UnderLöjtnant 375 rdr rmt och en Löjtnant 450 » men vid det sistmde Reg:tet har en UnderLöjtn.
. 500 » och en Löjtnant 700 »
Då nu på sednare tiden en Chefsiön och 3 UnderLöjtnantslöner vid LifbeväringsReg:tet blifvit besparade, har ju icke medel saknats för att kunna förbättra Officerarnes vilkor i likhet med andra Officerare, då på besparingarne finnes omkring 6,000 rdr rmt; jag har derföre trott, att de små lönerna härigenom må kunna uphjelpas, om denna punkt blifver återremitterad.
Då motionstiden nu är Ben 11 April e. ra. 97 nu är förbi och raan icke mera kan vinna det önskade målet på denna väg, får jag derföre anhålla om, att denna 20:de punkten af StatsUtsk:ts Utlåt N:o 84 mätte till Utsk:t blifva återremitterad.
Hr Lilliehöök, Eric Gustaf:
St:rs beslut vid förra Riksdagen, att hos K. M:t anhålla, det LifbeväringsRegitet måtte antingen indragas eller på ett mindre kostsamt sätt organiseras, har K. M:t nu i sin Nåd.
Propos. framlagt ett sådant förslag, nemi. att Officerskorpserna på de båda Gardesregementerna till tots måtte tillökas.
Detta förslag har också till sitt hufvudsakliga syfte blifvit af Ut.skit tillstyrkt.
Jag har visserligen mot detta Utskits tillstyrkande förenat mig i Hr Stjerngranats reservation, men då denna egentligen går ut på bibehållande af Lifbev.Reg:tet, och jag fruktar att sådant icke kommer att röna några sympathier hos R. o. Ad., så hemställer jag, om icke lt. o. Ad. skulle vilja återremittera denna punkt, på det Utsk:t måtte komma i tillfälle att, jemte bifall till K. Mits Propos., föreslå och hos K. M:t anhålla att, något lämpligt arfvode måtte komma att utgå till Lifbev.Regitets officerare, så att deras löner blefve någor* lunda öfverensstämmande med hvad officerare vid andra regiten åtnjuta.
Det synes mig vara hardt och ingalunda rätt att i en sådan ställning, som skulle blifva en följd af Utskits förslag, försätta en Cfficerskorps, som dock har tjenstgöringsskyldighet; och om R. o. Ad. bifaller återremiss, tviflar jag ingalunda, att ju StatsUtsk:t skall göra sitt till för att häri åstadkomma någon förbättring.
Då beväringen numera kommer att behöfva exercis allt mer och mer och R.
St:r beslutat att denna skall räcka 2 år i st. f. ett, anser jag det icke vara lämpligt att minska officerarnes antal.
SiatsUtskil har emellertid icke velat hvarken bestämdt bifalla eller afslä K.
Mits Propos., utan sökt en medelväg, men icke gifvit något skäl, hvarföre det ej velat bevilja hela den af K.
M:t begärda summan 31,911 rdr 50 öre.
Jagönskar derföre återremiss af denna punkt, äfvensom med afseende på de sista raderua i Utskits hemställan, hvilka synas innebära en tvetydighet.
Hittills har nemi. så tillgått, att när en Kaptensbeställning blifvit ledig, har denna intagits af en Löjtnant, och Löjtnanten ersatts af en UuderLöjtuant.
Derigenom har befälet åtminstone skett deri rättvisan, att detsamma haft någon utsigt till avancement; men af de nu töreslagna ordalagen synes skola följa, att denna rätt komme att uphöra, och således hvarje plats indragas, så snart dea blefve ledig, hvarigenom Lifbev.Regitets Officerare komme att för all framtid qvarstå på deu punkt, der de nu befinna sig.
Huru orättvist sådant vore, bör ej vara svårt att finna.
Man har sökt att förskaffa sig kunskaper och skicklighet, och sä helt hastigt blir genom ett R.
St:rs beslut all befordran afskuren, och man står der qvar med en lön, som är lägre än alla andra motsvarande löner inom Svenska arméen.
Vid föregående tillfällen, H. V. 7 98 Den 11 April e. m. då Regilcn indragiis, hafva Officerarne antingen blifvit, placerade annorstädes eller oek satta på indragningsstat, men deras tjenstgöring liar uphört.
Här deremot synes, som de ifrågav:de Officerarne skulle komma att stå qvar vid sina nnv:de loner för en framtid, hvars längd är omöjlig att beräkna.
Jag instämmer således i yrkandet om återremiss, på det hela den begärda summan må ställas till K. JV1 :t.s disposition, och önskar att detta må ske i sådana ordalag, att K.
M:t ej må deraf på något sålt vara bunden.
Det kan icke förnekas, att en viss otydlighet är rådande i den redaktion, Utsk:t användt i sin hemställan i afseende på denna punkt, i de sista raderna.
Man kan verkligen stanna i osäkerhet, huruvida icke Utskrt menat, att hvarje lön inom ltegitet skulle indragas och besparas, så snart den blefve vakant.
Under sådana förhållanden anser jag allt skäl vara för handen att återremittera denna puukt, då Utsk:t utan tvifvel kommer i tillfälle att taga i öfvervägande hvad söm nu här blifvit anmärkt.
Den nu föredragna punktenär af en särdeles granlaga beskaffenhet, emedan Lifbev.Reg:tets Officerskorps var den enda, som vid i orra Riksdagen icke erhöll någon löneförhöjning.
St:r anhöllo deremot i underddiet hos K. M:l, att denna korps måtte antingen omorganiseras eller på andra reg:ten transporteras, hvilket också föranledt K.
Propos. i ämnet. enligt hvilken korpsen skulle komma att uphöra, och i stället Gardenas Officerskorpser komma att ökas.
Vid behandlingen inom UIsk:t voro tankarne mycket delade i afseende på den ersättning, som billigheten synes fordra att man bör gifva åt de nuv:de Officerarue.
Det har visserligen blifvit föreslaget, att desse skulle antingen förflyttas på Gardena eller Landtreg:tena, men dessa förslag kunde ej gerna antagas, emedan de skulle ingripa i K.
M:ts rätt att göra utnämningar.
Deremot trodde man att, om deu Nåd.
Proposm icke bi föl les i så bestämda ordalag, som densamma sjelf innehåller, så kunde K.
M:t lättare göra organisationen och handla efter omständigheterna.
Detta tror jag också vara orsaken till ilen otydlighet, som Hr Björnstjerna nyss påpekat, nemi. att det icke är fullt tydligt uttryckt om, när vakans npstår, medlen bora besparas, och vakansen icke fyllas, inom hvilken grad den än inträffar.
Detta har, såsom jag fattat Utskrts mening vara. just afse 11 att icke binda händerna på K. M:t.
Då det varit fråga om uplösning af andra korpser, hafva deras officerare vanligen blifvit antingen transporterade på andra regrten eller också pensionerade.
Jag tror för min del icke, att någonting vinnes genom en återremiss.
Orri man åter vill såsom Hr Lilliehöök och Hr v. Francken synas önska, åt dessa officerare bevilja arfvoden, så bör man också bestämma dessas belopp, ty då 2 Stånd redan bifallit Utskits hemställan, så kommer, enligt en gammal och nödvändig praxis, Utskrt icke att vidare behandla frågan, utan torde vidblifva sitt förra beslut.
Förflyttningen af Lifhev.Reg tets Officerare på andra Den It A pril e. m. korpser torde också möta så många praktiska svårigheter, att nu ej återstår något annat än att bifalla hvad StatsUtsk:t föreslagit.
Det anförande, sora Hr Bildt nyss afgifvit, tyckes tvärtom ådagalägga behofvet af en återreraiss.
Mig synes, att Lifbev.Reg:tets Officerare blifvit särdeles hårdt behandlade, då de iiro de enda, som gått miste om löneförhöjning.
Anledningen dertill torde hafva varit de ledsamma händelser, som för några år sedan inträffade inom reg:tet, och som vållat en viss missbelåtenhet med detsamma; men det synes mig hardt, om följderna häraf skulle drabba äfven dem, sora derför varit främmande, och om desse Officerare skulle gå i mistning af icke blott löneförhöjning, utan äfven befordran.
Om vakans inträffar efter en RegeraentsOtficer, så hafva Subalternerne visserligen icke någon bestämd rättighet att komma i åtnjutande af den lediga högre lönen, emedan K.
M:f. kan till sådan tjenst nämna hvilken som helst, äfven utom reg:tet; men sfi är icke förhållandet med vakanser inom Kaptens- och Löjtnantsgraderna, ty der äro de berättigade att efter tour avancera.
Då nu, genom bifall till Utskds hemställan, all möjlighet till avancement skulle afskäras för dessa redan så missgynnade Officerare, anhåller jag om återremiss, på det denna ytterligare orättvisa icke måtte komma att ega rum, utan rättelse deri vinnas.
Exc. Hr Grm o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkandena om bifall till och återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde H.
Exc. först propos. å bifall dertill, och, sedan denna propus, blifvit med många nej och åtskilliga ja besvarad, gjordes propos. om återremiss af Utskits förslag, då svaren utföllo med starka ja, blandade med måuga nej; och förklarade II.
Hr No rd e n f el t:
Då nu R. o. Ad. för sin del beslutat återremittera 20:de punkten, men dermed löga ar vunnet, om icke enahanda åtgärd vidtages af de öfriga Stånden, hemställer jag, det R. o. Ad. måtte besluta att inbjuda dessa till instämmande i det nu fattade beslutet.
Det torde kanske synas mindre lämpligt att begära frångående af så nyss fattade beslut, men då frågan blott gäller att få en tydligare redaktion, lära väl MedStånden åtminstone icke kunna finna sig förnarmade af en sådan framställning.
Propos. å bifall till hvad Hr Nordenfelt sålunda föreslagit framställdes och, då dervid svarades mänga nej och åtskilliga ja, förklarades nej hafva varit öfvervägande.
Sedan Hr af Funck begärt votering, anmälde sig och yttrade Gr.
Jag har icke deltagit i diskus* tionen om denna puukt, och hade icke heller ämnat göra det, 100 11 en II April e. m. men vågar dock hemställa till Hr af Funck, om han icke vill afstå från sin begäran om votering, emedan det tyckes vara från K. o.
Adis sida väl mycket hegardt af MedStånden, att de skulle instämma i ett här fattadt beslut, som de icke kunna veta hvad det innebär.
De lära väl också icke komma att frångå sina förmodligen efter mogen öfverläggning fattade beslut, för att underkasta sig chancerna af det inflytande, som de här nu afgifna yttranden kunna vinna inom Utsk:t.
Ha milton, får jag anmärka, att jag tror det vara utan exempel, att man beslutat inbjuda MedStånden att förena sig om en återremiss; åtminstone bör sådant icke kunna ega rum förr, än diskussionsprotma kunna åtfölja, så att man deraf kan inhemta, i hvad syfte punkten blifvit återremitterad.
Härefter förklarade Hr af Funck sig vilja afstå från yrkandet A votering. 21 ista punkten, Gottlands NationalBeväring.
>Utsk:ts i denna punkt gjorda hemställanden biföllos. 22:dra punkten, Hallands Beväring och WesterNorrlands Beväring.
Exc. Hr Grin o. Landtm, yttrade, att Utsk:t hade hemställt, att med pröfningen af K.
M:s i sammanhang med planen om inrättande af SkärgårdsMarin-bataljoner framställda, i denna punkt uptagna, förslag om öfverflyttning från 4:de till 5:te Hufvudtiteln af anslagen till Hallands och WesterNorrlands beväring m. m. skulle anstå, intilldess hufvudfrågan blifvit afgjord; och hemställde H. Exc. huruvida It. o. Ad. bifölle hvad Utsk:t sålunda föreslagit. ltopades ja. 23:dje punkten, Beväringsmanskapets vapenöfningar, 24:de och 25:te punkterna, Lönereglering samt 26:te punkten, ang:de väckt motion om förbättring i de vid arméen anställda läkares löne- och pensionsför hållan den.
Ut,sk:ts hemställanden biföllos. 27:de punkten Försvarsverket till lands i allmänhet eller KrigsColhii Afdelmr.
Mom. litt. A. Utskits hemställan bifölls.
Mom. litt. B. Hr Björnstjerna: Utsk:t grundar sitt afstyrkande på för utsättningar, som sannerligen förefalla ganska egna.
Utsk:t yttrar 1)en 11 April e. m. 101 att, då K.
M. nedsatt till 10,000 rdr den summa, som ansågs beliöfvas för att fylla den årligen upkommande bristen i detta auslag och som ursprungligen var upgifven till 34,000 rdr, så skulle detta bevisa, att behofvet icke vore särdeles trängande, och att äfven dessa 10,000 rdr kunde genom en klokare hushållning besparas.
De ifrågavtde byggnaderna hafva emellertid under loppet af flera är kunnat endast högst knapphändigt underhållas, och äfven detta blott med största svårighet, i anseende till de höga priserna på såväl sjelfva arbetet som materialierna.
Det var just för att kunna under den nu innevide statsregleringsperioden i någon mån iståndsätta dessa bristfälliga byggnader, som vederbide begärde en förhöjning af 25,000 ; och då K.
M. af skälig hushållning ansåg sig böra nedsätta summan till 10.000, afsågs dermed att kunna under en längre tid verkställa hvad som förut var meningen att på en kortare utföra.
Man har anmärkt, att en ganska betydlig summa är ställd till K.
M:s disposition för försvarsverket i allmänhet och som K.
M. kan efter godtfinnande fördela.
Man må dock ej förgäta, att IntendentsAfdelmn, som har deli största auparten af anslaget, är i den ställning, att det omöjligen i längden kan bära sig för denna Afdeln. att fylla alla de behof, hvilka det åligger densamma att se till godo.
Det återstår då icke lör K.
M. annat än att af K.
St:r äska anslagets höjande, eller att, så vidt ske kan, från ArtilleriAfdelmn öfverflytta något.
Orsaken hvarföre IntendentsAfdelmn nu har svårare än förr att fullgöra sina utbetalningar, är dels den förlängda tiden för annéeus vapenölningar, soto förr var 8 och nu är 20 dagar, dels också den stora tillväxten i materiel, som skall af denna Afdeln. uuderhållas.
På ArtilleriAfdelnin äro åter andra högst vigt.iga utgifter, så att föga hopp om besparingar å anslaget till densamma lärer kunna förefinnas.
Det hade visserligen varit önskligt, att de ifrågavide
Kronans byggnader kunnat underhållas och nybyggas med nu befintliga tillgångar; men då sådant icke låter sig göra, återstår blott att K. M. af R.
St:r äskar siirskildt anslag för sådant ändamål.
Jag får således anhålla om afslag å hvad Utskit hemställt, samt bifall till K. M:s Propos., att 10,000 rdr årligen må tilläggas FortifikationsAfdelmns anslag.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. å bifall till Utskits hemställan, men besvarades med nej, och sedermera propos. derå, att It. o. Ad., med afslag å denna hemställan, skulle bevilja den af K.
M. äskade tillökning af 10.000 rdr uti FortifikationsAfdelmns anslag till bestridande af underhållet utaf Landtförsvarets hus och byggnader i fästnings- och garnisonsorter, hvilken sednare propos. med ja besvarades.
C. Utsk-.ts hemställan bilölls.
D. Utsk:ts uti förra delen af mom. gjorda hemställan. 10?
Den 11 A p r f I e. m. Frih.
StatsUtskit har lior föreslagit en underd, skrifvelse till K. M., som efter min »[(fattning är t eiri ligen obehöflig. enär det icke kunnat visas, att de här ifrågavtde författnrr äro behäftade med några större brister.
Skulle de emellertid tarfva någon omarbetning, så föreställer jag mig, att K.
M. utan någon påstötning från li.
St:rs sirla vidtager de i sådant afs:de nödiga åtgärder, hvarföre jag anhåller om alslag på Utsk:ts framställning i denna punkt.
Öfverläggningen ansågs fnlliindad och. sedan gjord propos. å bifall til!
Utsk:ts hemställan blifvit med flera nej och några ja besvarad, framställdes propos. om afslag derå och besvarades med många ja jemte åtskilliga nej; hvaruppå den sistnämnde proposui förklarades hafva blifvit med öfvervägande ja besvarad.
Utskds sednare tillstyrkan.
Min mening är icke att motsätta mig detta anslags upförande på extra ntgifts-staten i st. f. att det. enl.
K. jVf:s önskan, skulle öfverföras på ordinarie, emedan det visserligen kan vara i sig sjelf t likgiltigt hvar penningarna i budgeten återfinnas.
Men jag är skyldig tillkännagifva skälet hvarföre K.
M. iiskat denna öfverflvttning: det, är nemi. den erfarenhet, man har af de ständigt växande priserna på den materiel, som här är i fråga, nemi. yllevaror, läder, m. hi., och å hvilka artiklar något fallande i pris icke är att motse.
Jag har blott velat härmed angifva skälet till den nåd. framställningen.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. biet förev:de hemställan af 11. o. Ad. biltdlm.
Mom. litt. E. Utskrts yttrande gillades.
Mom. litt. F. Frih. Åkerhjelm: Sedan 1!. o. Ad. vid 6:te punkten litt, B. bifallit K. M:s Propos., följer deraf, att äfven den äskade beklädnadshjelpen för Topografiska Korpsen af 1.200 rdr bör nu bifallas, hvarföre jag får anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan i denna punkt oell bifall till hvad K. M:s Propos. i detta afstde innehåller.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. å bifall till Utskits hemställan, men besvarades meri nej. hvarefter propos. gjordes derå, att K. o. Ad., med afslag å samma hemställan, måtte bevilja det af K.
M. till beklädnadshjelp för Underofficerare vid Topografiska Korpsen äskade anslag; och blef denna sednare propos. med ja besvarad.
Don 11 April e, m. IBS Moni. litt. G. Frih.
Sedan 11. o. Ad. nyss vid l(i:de punk ten, med alsing A StntsUtsk:ts hemställan, bila 11 it K. M:s Propos. om upsättaude af ett nytt sappörkompaui, torde det också vara nödvändigt alt bevilja det af K.
M. för delta kompani äskade beklädnadsanslag af 8,993 rdr, hvarföre jag anhåller orri afslag å Utskits framställning i detta mom. och bifall till hvad K. M. i detta afs:de äskat.
Efter framställd, men med nej besvarad propos. å bifall till Utsk:ts hemställan, gjordes propos. om afslag derå samt beviljande of det utaf K.
M. äskade beklädnadsauslag lör det nya sappörkompaniet, dervid svarades ja. Mom. litt. II.
Utsk:ts hemställan bifölls. 28:<le punkten, Lif- och Släpmunderingar vid RotehållsRegiteua.
Lrtsk:ts hemställan bifölls. 29:de punkten, Salpeterupköp.
Det torde vara de flesta bekant, att Kronans förbindelse att tillhandahålla allmänheten krut numera uphört, sedan krutbruken fått rättighet till fri handel och således allmänheten karr taga sitt behof af denna artikel hvar som helst.
Innan denna förändring vidtogs, var det naturligtvis nödvändigt att Kronan försåg krutbruken med deras behof af salpeter; ett visst pris för upköp be tömdes då och särskilda förmåner tillädes dem, som tillverkade denna vara.
Dessa förmåner blefvo ock tid efter annan förbättrade, och denna näring inom landet upmuntrad, emedan den ansågs som en vigtig binäring för åtskilliga provinser, isynnerhet de Norrländska.
Kronans vinst af dess monopolium på krut beräknades till 80,000 rdr, och man antog att, då detta uphörde, denna vinst skulle komma konsumenterne tillgodo genom prisets fallande.
Detta har dock ej inträffat, emedan de nu tå betala krutet högre än förut.
Inom landet tillverkas f. n. omkring 15 ä 17.000 Lisp. salpeter; men StatsUtskit har hufvudsakligen fästat sig vid det belopp, Kronan behöfver för tillverkning af krut, och man har antagit detta till 10,000 Lisp. Utsk:t har då ansett, att om det kapital, som för dessa 10,000 Lisp. behölves, bigges till grund för beräkningen, och om dertdl adderas den summa, som måsie utgifvas för underhåll och transporter, så skulle den summa upstå, som är af nöden för denna handels bedrifvande, emedan det, som öfverskjuter, kunde försäljas till enskilda afnämare och således komme att inflyta till löndén igen, Detta vore visserligen ganska riktigt resonneradt, och K. M. har också i Sin Nåd.
Propos. antydt möjligheten af en sådan försäljning, men under den förutsättning, 104 D e ii ] 1 April e. m. att. 11.
St:r beviljade 17 0,000 rdr.
I fall deremot anslaget bestämmes till blott 1 10,000 rdr, så blir det nödvändigt att, så snart salpetern blifvit npköpt, genast åter med förlust sälja bort densamma.
Nu står den utländska salpetern 1 rdr 50 öre under den i Sverige tillverkade, oell s.Iedes föredraga krutbruksegarne att införskrifva varan framför att köpa af Kronan till det pris, sorn denna kan sälja för.
Utsk:t bar icke tänkt på hvar man skal! taga medel för att betacka den förlust, Kronan årligen gör på denna handel, oell jag tviflar att det är klokt att låta den fortgå sorn nu sker.
Då denna handtering emellertid icke ännu torde kunna frigifvas, utan måste tillsvidare uppehållas, samt då Salpeterfondens tillgångar icke få för ändamålet användas, anhåller jag, att den af K.
M. äskade summa af 170.000 rdr måtte, i st. f. de af Utskit föreslagna 1 10,000, för ifrågavide ändamål beviljas.