Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
(Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottets Betänkande N:o 60). S. A. Iv. Hos Rikets
Ständer har uppmärksamheten blifvit fästad på det besvär, som förorsakas of det olika sättet för uppbörden af kronans inkomster och af de åt militäre tjenstemän indelta räntor, synnerligast i rikets norra orter, der de skattskyldige bo glest och långt från uppbördsslällena; i anledning hvaraf förslag blifvit väckt, att antingen Regeinentssluifvaren må åläggas verkställa den kontanta uppbörden på samma tider och ställen, som Kronofogden, eller ock Häradsskrifvare!!, efter Regementsskrifvarens honom lemnade uppgift, debitera medlen, som sedan i sammanhang med kronouppbörden af Kronofogden uppbäras och till de militära indelningshalvarne levereras, antingen direkte eller genom Landtränteriet och Landskontoret; och som behofvet af en dylik åtgärd i ofvan omförmälda hänseende visat sig derutinnan, atti åtskilliga delar af riket en förändring i samma syfte redan blifvit, i afseende på uppbördstid och ställe, vidtagen vid några af de indelta regementena; så hafva Rikets Ständer, sedan betydlig lättnad vid uppbörden numera, genom Kammar-kollegii Kungörelse den 2 Juli 1858 blifvit beredd, funnit sig, under förutsättning att nu varande uppbördsmäns rätt till sina löneförmåner ej förbises, och att indelningshafvarne utbekomma sina löner åtminstone lika tidigt som hitintills, böra i underdånighet anhålla, det E. Ii.
Majit, på sätt E. K.
Majit lämpligast (inner, täcktes i nåder tillse, huruvida, genom förändring'i uppbördssättet af indelta räntor och kronotionde, anslagen åt militäre tjenstemän, någon lättnad i berörda besvär må kunna beredas.
Stockholm den 12
Expeditions-Utskottets
Skrifvelse N:o 63. lil N:o 09 Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 9 Maj 1860.
Preste-Ständet den 9 — — Borgare-Ståndet den 12 — — Bonde-Ståndet den 12 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition, med förslag till stadga angående Kogsta Domstolens tjenstgöring på tvä af delningar.
(Lag-Utskottets Betänkande N:o 22.) S. A. K.
Sedan, genom en vid innevarande riksdag antagen grundlagsförändring, utväg blifvit beredd alt medelst ett förslärkl antal ledamöter forsälla E. K. Majds Högsta Domstol i tillfälle att arbeta på två afdelningar, och då det betydliga antalet af de på dess pröfning beroende inål fordrar, att denna utväg utan uppskof anlitas; har E. K.
Majit, uti nådig Proposition, för Rikets Ständer framslällt förslag till de bestämmelser, som, enligt § 17 Regerings-Formen, ansetts för ändamålet erforderliga, hvarvid emellertid, då behofvet af Högsta
Domstolens arbete pä två afdelningar möjligen kan komma att upphöra, sedan den nuvarande balansen hunnit undanarbelas, E. K. Majd ansett, dels att ledamöternas antal för närvarande icke bör ökas utöfver sexton, som med säkerhet är behöflig!, lill dess vid nästa riksdag ny reglering efter omständigheterna kan företagas, och dels att förändringen af den nu varande organisationen bör i öfrigt sä verkställas, alt en återgång dertill kan, utan allt för stora svårigheter, ega rum.
Det förslag lill stadga, som E. K.
Majd, jemlikt § 87 Regerings-Formen, i nåder framställt, under förutsättning alt Rikets Ständer jemväl anvisa de till den nya organisationen erforderliga löner och arfvoden, hvilka i särskild nådig Proposition blifvit äskade, är följande: § I Kongl. Majds Högsta Domstol skall, intill dess annorlunda förordnas, arbeta på två afdelningar och utgöras af sexton Justitie-råd. § 2- Båda afdelningarne äro lika behöriga att upptaga de till Högsta Domstolens handläggning hörande ärenden, hvilkas fördelning endast beror af den ordning, hvari desamma, enligt gällande föreskrifter, anmälas. 112 Expeditions- U Isko t te Is Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 64. § 3.
Under sex månader hvarje år skola båda afdelningarne tjenstgöra; öfriga sex månader tjenstgör en afdelning i sönder: och ega Justilie-råden att, med iakttagande häraf, sig emellan tjenstgörings-skjddigheten fördela.
Ständer hafva tagit delta nådiga förslag i behörigt öfvervägande och funnit den ifrågavarande åtgärden af behofvet högeligen påkallad och stadgandena sådana, som enligt § 17 Regerings-Formen erfordras, samt i följd deraf bifallit E. K.
Maj:ts ifrågavarande nådiga förslag; hvilket i underdånighet anmäles.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 30 Maj 1860.
Presle-Ståndet den 2 Juni — Borgare-Ståndet den 2 — — Ronde-Slåndct den 6 — -— Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående fortsatt utförande af jernvägsarbeten för Statens räkning och anvisande af dertill erforderliga medel. (Stats-Utskottets Utlåtande N:o 86.) S. A. K.
Under den 17 November sistlidet år har E. K. Maj:t behagat till Rikets Ständer aflåta nådig Proposition angående fortsättning af Statens jernvägsbjggnader samt an - Expr.dition.s-U 113 anvisande af dertill erforderliga medel, hvilken nådiga Proposition, tillika med de rörande denna fråga särskildt gjorda framställningar, Rikets Ständer nu till pröfning förehaft och fa härmedelst i underdånighet anmäla de beslut, som härutinnan blifvit utaf Rikets Ständer fattade.
Af den anledning att Rikets Ständer vid sistlidne riksdag hos E. K. Maj:t i underdånighet anhållit, alt, innan andra jern vägsarbeten för Statens räkning företogos än de, för hvilka anslag då blifvit beviljade, noggranna och fullständiga, icke blott tekniska och topografiska, utan äfven statistiska, landets industri och rörelse isynnerhet omfattande undersökningar måtte anställas, och särskildt anvisat nödiga medel för delta ändamål, har E. K. Maj:t uti högstberörda nådiga Proposition behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, att en af E. K. Maj:t tillförordnad Kommitté erhållit nådigt uppdrag att, i öfverensstämmelse med derom af E. K. Maj:t meddelade föreskrifter, ombesörja ledningen af nämnde undersökningsarbeten, hvilken Kommitté jemväl, uti sedermera afgilvet underdånigt betänkande, redogjort så väl för de grunder, som vid undersökningarne blifvit följde, som ock för iakttagelserna vid desamma, äfvensom Kommittécn uttalat sina åsigter om de särskilda slag af jernvägar, hvilka Komuiiltéen ansett kunna komma ifråga att anläggas inom landet, samt upprättat ej mindre beskrifning öfver och plan för särskilda stam- och sammanbindningsbanor, än äfven förslag i afseende å den del af ifrågavarande jern vägsbyggnader, som
Kommittéen ansett böra under innevarande och nästkommande trenne år för Statens räkning utföras; hvarjemte, likmätigt E. K.
Maj:ts derom meddelade föreskrift, Kommiltéen yttrat sig öfver de lill Kommittéen remitterade eller hos Kommittéen gjorda framställningar angående understöd lör eller inlösen af enskilda jernvägsanläggningar.
Och enär jernvägsarbetena numera så fortskridit, alt den vestra stambanan blifvit för trafik öppnad från Göteborg till Göta kanal vid Töreboda, utgörande i längd 17 mil 5,400 fot och den södra stambanan öppnad från Malmö lill Sösdala 63- mil samt i det närmaste fullbordad från Sösdala till Finja-sjön, ytterligare omkring 1 mil, och betydliga förarbeten verkställda frän Stockholm (ill Södertelje och Katrineholm och från Töreboda lill Nerikes gräns å vestra likasom från Falköping till sjön Stråken å södra stambanan, samt det instämde med klok beräkning att, sedan en så betydlig del af dessa stambanor blifvit färdig eller kommit under arbete, fullfölja anläggningen af desamma med den kraft, att de inom en icke aflägsen tidpunkt i hela sin utsträckning kunde öppnas för allmänna rörelsen och dymedelst bereda allt det gagn, sorn med dem varit afsedt och hvilket endast i mindre mån kunde ernås så länge banornas slutpunkter icke blifvit sammanbundna, har E. K. Maj:t, som ansett en sammanbindningsbana frän Hallsberg till Örebro böra med ifrågavarande banor ställas i oskiljaktigt samband, i nåder föreslagit, att det lån af Tjugufem millioner R:dr Riksmynt, om hvars upptagande till fortsättning af jernvägsbyggnaderne E. K.
Maj: t gjordt nådig framställning och hvars anskaffande genom Fulliniigtiges i Riksgälds-konlorel försorg Rikets Ständer jemväl redan beslutit, måtte uteslutande användas till arbetena å Statens förutnämnde tvänne stambanor, nemligen den vestra från Stockholm till Göteborg med sammanbindningsbana emellan Hallsberg och Örebro samt den södra från Malmö till Falköping, hvarvid, enär vestra stambanan, vore i det hänseendet af jemförelsevis största vigt, alt den tillika med sammanbindningsbanan emellan Hallsberg och Örebro kunde medhinnas att före slutet af nästa statsreglerings-period fullbordas, E. K. Maj:t äskat beviljande af de härtill erforderliga kostnader, hvilka, enligt Kommitléens beräkning, utgjorde för fullbordandet af banan från Stockholm till Katrineholm 12 mil 18,000 fot 6,700,000: — „ Katrineholm till Göta kanal 13 mil 4,100 fot ....... 9,006,889: — „ Hallsberg lill Örebro 2 mil 8,650 fot jemte bangård i Örebro . . 1,762,479: - Summa R:dr R:mt 17,559,368: — hvarefter återstående 7,440,632 skulle användas till södra stambanan.
Bik. till R.
Pro t. 1859 & 1860. 10 Sami. 1 Afd. 15 114 Exp edition s - U Isko t tets Förslag till underd.
Skrifvelse IX: o 04.
1 afseende på sträckningen af denna sistnämnde bana hade E. K.
Maj:t vid sistlidne riksdag föreslagit densamma att utgå i norr frän vestra stambanan vid Falköping och sträcka sig med bibana till Jönköping öfver Göta ström efter Lagaådalen till Agghult, Lund och Malmö, hvilket förslag grundade sig derpå, att de förenämnde riksdag verkställda undersökningar icke hade gilvit vid handen att södra stambanan kunde, med iakttagande af den i allmänhet föreskrilna lutning af högst 1 på 100, ledas lill Jönköping, hvaremot E. K.
Majit nu tillkännagifva, att genom förnyade undersökningar upplysning vunnits derom, att en sådan ledning låter sig verkställa, så att E. K.
Majit, pä del den pröfning, som af det sålunda förändrade förhållandet kunde påkallas i afseende å hanans sträckning genom Småland måtte slå öppen, funnit
Sig föranlåten förordna att arbetena å södra stambanan från Falköping lill Jönköping, till hvilka arhetens utförande anslag voro beviljade, tillsvidare ej borde fortsättas längre än öfver den, omkring tre mil nordvest från Jönköping belägna sjön Stråken till skiljopunkt, hvarifrån banan kunde ledas antingen direkt lill Jönköping eller lill Axamo på Laga-linien, äfvensom E. K.
Majit ej faststäldt banriklningen från Malmö längre, än till södra ändan af Finja-sjön, der hanan med lika fördelar i tekniskt hänseende kunde fortsättas inåt Småland antingen efter Lagaådalen eller mera i öster.
Och har E. K.
Majit, med särskild hänvisning till den i Jernvägs-kommittéens betänkande förekommande utredning angående södra stambanans sträckning från sjön Stråken i norr till Finja-sjön i söder, nu i nåder behagat i detta ämne yttra, att, sedan det numera befunnits verkställbart att draga södra stambanan direkte till Welterns strand och Jönköping, förefunnes vigtiga skäl för banans fortsättning derifrån i mera östligt läge, än i E. K. Majlis Proposition vid sistlidne riksdag var föreslaget; ty, under förutsättning att en jernväg framdeles komme ali frän vestra stambanan i Södermanland utläggas i sydlig riktning och genomlöpa Östergötland, skulle en sådan jernväg finna i trakten af Nässjö en lämplig och naturlig anslutningspunkt till södra stambanan och begge dessa jernvägar, utan behof af de förut föreslagna särskilda bibanorna, med deras till en del svåra och nästan äfventyrliga terrängförhållanden förbindas med rörelsens hufvudort i denna trakt.
Landets södra och östra landskap komme derigenom i närmare förbindelse med hvarandra och med hulvu d st a den, dit afståndet från södra Sverige, sedan en jernväg genom Östergötland blifvit fullbordad, skulle i högst betydlig mån förkortas.
Derjemte och utom de fördelar, som voro beroende af sistnämnde jernvägsanläggning, skulle södra stambanans ledning till Jönköping och dess af Kommittéen föreslagna östligare läge mera i midten af landet samt uti en fruktbarare och folk rikare trakt lända till gagn för ett vidsträcktare område och en större rörelse samt särskildt bereda åt
Sveriges på kommunikationer vanlottade sydöstra del en lättad möjlighet alt komma i jernvägsförbindelse med andra delar af landet.
Vid betraktande af dessa förhållanden har E. K.
Majit ansett olägenheten af den omväg, som från rikets sydligaste orter till de vestra och, så länge jernväg genom Östergötland icke blifvit byggd, äfven lill de norra, skulle uppkomma genom södra stambanans anläggning uti ifrågavarande östligare sträckning i stället för den förut föreslagna Lagalinien samt den häraf jemväl följande högre kostnaden för södra stambanan, när denna bana ensamt afsågs, väsendtligen öfvervägas af den östligare banriktningens ofvan antydda allmännare fördelar; och har E. K.
Majit fördenskull föreslagit, ali södra stambanan måtte ledas från sjön Stråken genom Jönköping öfver Tenhult i trakten af Nässjö och derifrån vidare förbi och i närheten af sjön Salen till Finja-sjön, för fullbordande af hvilken bana i denna sträckning kostnaden vore af Kommittéen beräknad sålunda: Expeditions-U/skolinIs Förslag till underd.
Skri/velse N:o 64.
115 från Finja-sjön till Nässjö 18 mil i 1,526,411:
— „ Nässjö till Tenhult 2,14 mil 1,479,120: — „ Tenhult lill Jönköping l,so mil . . , . , 1,324,000: — „ Jönköping till Stråken 3/26 mil 2,532,520: — samt fullbordandet af linien från Stråken till Falköping 82(5,000: — Summa R:dr R:mt 17,088,051:
— Och är nu af E. K. Maj:t föreslaget att af de här ofvan för arbetena å södra stambanan intill 1863 års slut beräknade 7,440,632 R:dr skulle användas: till banans fortsättning från Finja-sjön genom Skåne och Småland lill trakten af sjön Salen i Kronobergs län 6,000,000: — och till jernvägsarbetena emellan Falköping och Jönköping 1,440,632: — Summa 11:dr ll.mt 7,440,632: — Varandes af E. K. Maj:t derjemte hemstäldt, att Rikets Ständer mätte, dels till E. K. Maj :t, såsom det skedde vid förra riksdagen, öfverlemna, alt vid jernvägsarbetenas utförande, med afseende å ytterligare upplysta förhållanden, närmare bestämma de orter, som hvarje statsbana eller bandel, hvartill anslag blefve beviljadt, skall genomgå, och de ställen den bör anlöpa, samt att till ändamål, gemensamma för olika stambanor, anordna medel ulan omedelbart skeende fördelning imellan särskildta banor, och -alt använda det öfverskott, som kan linnas uppkomma å ett slambanearbele, till fyllande af den brist, som å ett annat möjligen kan uppslå: dels besluta att, jemte det inkomster oell utgifter å livar och en för allmänna trafiken upplåten del af Statens jernvägar böra särskildt redovisas, den behållning sorn å en eller annan sådan bandel kan uppkomma, må i första rummel användas till bestridande af underhållskostnaderna för rörelsen å andra bandelar, hvarest dessa kostnader icke utaf gods och passagerareafgilterne beläckas, och att hvad derefter möjligen återstår, måtte såsom förskott ingå lill fonden för jernvägsbyggnaderne; men all deremot de inkomsterne öfverstigande utgifter för rörelsen ä Statens jernvägar böra likaledes förskottsvis af sagde fond bestridas.
Maj:t förklarat
Sig finna fortfarande lämpligt och behöfligt, att kommenderingar ur arméen vid Statens jernvägsbyggnader användas, under de i Rikets Ständers Skrifvelse af den 16 September 1857 upptagne vilkor.
Äfvensom E. K. Maj:t ansell, att de anslag E. K.
Maj: t såmedelst äskat till Statens jernvägsbyggnader, lämpligen borde fördelas jemnt på hvarldera af de fyra åren 1860—1863 eller med 6,250,000 R:dr på hvarje; dock med rättighet för E. K. Maj:t att för hvarldera af de tre första åren, i läll omständigheter vid arbetenas utförande eller i öfrigt skulle dertill föranleda, använda utöfver årsanslaget högst 500,000
R:dr, som dä komrne alt ä sista årets anslag alräknas.
Hvad nu först angår bestämmandet af den riktning utaf vestra stambanan, för hvilken anslag bör af Rikets Ständer beviljas; så ehuru Rikets Ständer anse den vid denna banas anläggning, hufvudsakligen åsyftade kommunikationen emellan rikets vid Östersjön och Nordsjön belägna hufvudorter, böra utföras och fullbordas genom direkt sammanbindning af de från banans ändpunkter redan löietagne och dels fullbordade, dels påbörjade jernvägsarbelen, har likväl vid granskning af Jernvägs-kommitléens i detta afseende uppgjorda förslag för den del af ifrågavarande hufvudlinia, som skall genomlöpa Nerike, hvilket förslag går derpå ut att samma linia skulle erhålla den rakaste och kortaste sträckningen emellan Hallsberg och Bodarne, hos Rikets Ständer blifvit ifrågasatt, huruvida icke genom banans anläggning i nordligare riktning, norr om Skarbvsjön, flera väsendlliga fördelar för de inre kommunikationerne kunde väntas uppkomma i det hänseende, alt icke allenast förbindelsen mellan bygderna omkring Mäla - 116 Expedition,s- Lisl; o Hels Förslag lill anderd.
Skri/velse N:o 64. ren och Hjelmaren, å ena, saint Wenern, .å andra sidan, ulan äfven emellan Örebro jemte de norr och öster om denna stad belägna orter och Göteborg skulle blifva icke obetydligt underlättad, samt alt stambanan, som eljest endast på en sida berörde den mest befolkade och bördiga delen af Nerike, till fördel för trafiken kunde ledas midt igenom denna fruktbara ort, utan alt väglängden emellan stambanans ändpunkter samt emellan Södermanland och Östergötland, å ena sidan, och rikets vestra orter, å den andra, bielke i någon betydligare mån förökad.
Men då Rikets
Sländer icke egt nå gon närmare ledning för sitt omdöme om de kostnader och fördelar, som en sådan jernbanas utstakning skulle medföra, hafva Rikets Ständer ansett sig böra öfverlemna denna fråga till E. K.
I fråga åter om beloppet af del anslag, som skall vid innevarande riksdag för arbetena å vestra stambanan emellan Stockholm och Göteborg anvisas, hafva Rikets Ständer, som ansett fulländandet af de 2:ne stambanor, hvilkas anläggande på Statens omedelbara bekostnad Rikets Ständer godkänt, vara ett mål, hvilket Staten bör, om än med betydliga uppoffringar, sä snart som möjligt söka uppnå, med instämmande i de af E. K.
Majit yttrade åsigler om vestra stambanans framstående vigt, funnit godt att för fullbordande af ifrågavarande bana från Stockholm öfver Södertelje och Katrineholm till Töreboda vid Göta kanal bevilja och anvisa erforderliga medel till ett belopp af 15,796,889 R:dr R:mt; hvarvid Rikets Ständer, i afseende på banans sträckning genom Nerike, underdånigst anhålla, att, derest, efter närmare undersökning, visar sig, att sådant, till fördel för rörelsen och utan väsendtlig tillökning i den beräknade an läggningskostnaden, kan ske, jernvägslinien måtte utstakas i något nordligare riktning genom slättlandet af Nerike.
Och då Rikets Ständer vunnit den öfverlygelsen, icke blott att anläggningen af föreningsbanan emellan Orebro och vestra stambanan samtidigt med denna sednare bana i ekonomiskt hänseende medlör högst väsendtliga fördelar, utan äfven alt besagde föreningsbana är för landet i sin helhet af den vigt och betydelse, att den bör genom Statens försorg utföras, men den förutsättning skäligen bör kunna göras, att, till förminskande härvid af kostnaderne för del allmänna, de som af jernvägsanläggningen komma alt i första rummet hemta nytta, icke undandraga sig, alt kostnadsfritt lör Staten upplåta den jord, som för bangårdsbyggnaderne i Örebro erfordras, hafva Rikets Ständer, med bifall till E. K.
Majlis nådiga Proposition, för anläggning af en sammanbindningsbana från vestra stambanan i trakten af Hallsberg till Örebro beviljat och anvisat erforderlige medel lill belopp af 1,762,479 R:dr Runt, med vilkor att byggnadstomt för bangården i Örebro varder, kostnadsfritt för Staten upplåten.
Beträffande åter fortsättningen och sammanbindandet af de frän den södra stambanans norra ändpunkt vid Falköping till sjön Stråken samt, i söder, från Malmö lill Finja-sjön, dels fullbordade dels påbörjade bandelar; så hafva Rikets Ständer lika med E. K.
Majit funnit denna banas mera östliga riktning emot hvad förut varit ifrågasatt, medföra så många för det allmänna vigtiga fördelar, alt Rikets Ständer, med bifall till E. K.
Majlis förslag, beslutit det ifrågavarande bana skall i dess fortsättning ledas från sjön Stråken genom Jönköping öfver Tenhult till trakten af Nässjö och derifrån vidare förbi och i närheten af sjön Salen till Finja-sjön; äfvensom Rikets Ständer af de för arbetena å södra stambanan intill 1863 års slut af E. K.
Majit beräknade 7,440,632 R:dr, enligt den nådiga Propositionen, anvisat: till banans fortsättning frän Finja-sjön förbi och i närheten af sjön Salen åt Nässjö och vidare öfver Tenhult till Jönköping . 6,000,000: — och till jernvägsarbelena emellan Falköping och Jönköping 1,440,632: — Summa R:dr R:mt 7,440,632: — Eocpedilio ns-Utskottets Färslag till underd.
Skrifvelse N:o 64. 117 Och öfverlemna Rikets Ständer, likasom vid sistförflutna riksdag skedde, i underdånighet till E. K. Maj:t, att, vid jernvägsarbetenas utförande, närmare bestämma de orter, som hvarje statsbana eller bandel, hvartill anslag nu är beviljadt, skall genomgå och de ställen den bör anlöpa.
Äfvensom Rikets Ständer medgifva, det E. K. Maj:t må ega att, till en början, för ändamål, gemensamma för olika stambanor, anordna medel ulan omedelbart skeende fördelning emellan särskilda banor, samt att använda det öfverskott, som kan finnas uppkomma å ett stambanearbete till att fylla den brist, sorn å ett annat möjligen kan uppstå.
Börande Rikets Ständer i sammanhang härmed, underdånigst anmäla, att, enligt till Rikets Ständer aflemnade handlingar, Westra härads innevånare, för den händelse södra stambanan skulle komma att erhålla den af E. K.
Majit föreslagna och af Rikets Ständer nu beslutade riktningen öfver Nässjö, vid sammanträde å häradets tingsstad, förklarat sig beredde att kostnadsfritt upplåta jord till banan, äfvensom i åtskilliga socknar af Allbo härad sockneboerne vid allmänna utlyste socknestämmor, beslulit, att dels kostnadsfritt upplåta jord till nämnde bana, dels genom penningeafgifter bidraga till förminskande af exproprialionskostnaderne.
Derjemte hafva Rikets Ständer, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med E. K.
Maj:ts nådiga förslag, beslulit: att inkomslerne och utgifterne å hvar och en för allmänna trafiken upplåten del af Statens jernvägar, skola särskildt redovisas, samt att den behållning, som kan å en eller annan sådan bandel uppkomma, må i första rummet användas till bestridande af underhållskostnaderne för rörelsen å andra handelar, hvarest dessa underhållskostnader icke af gods och passagerareafgilterne betäckas; men att beloppet af den behållna inkomst af Statens hela jernvägsrörelse, som vid hvart års slut har uppkommit, skall till Riksgälds-kontoret ingå; att, för den händelse utgifterne för rörelsen å Statens jernvägar icke af inkomsteme betäckas, den årligen uppkommande bristen må, sedan räkenskaperne rörande dessa medel undergått behörig granskning, uppå vederbörlig reqvisition af Riksgälds— kontorets medel ersättas; alt, för verkställandet af arbeten å Statens jernvägsbyggnader, kommenderingar ur indelta arméen äfven framgent må användas under de i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 16 September 1857 upptagne vilkor, samt slutligen, att de 25,000,000 R:dr R:mt, som Rikets Ständer i olvanberörde måtto anslagit lill Statens jernvägsbyggnader, skola utgå med en fjerdedel under hvart och ett af de fyra åren 1800—1863, dock med rättighet för E. K.
Majit att för hvartdera af de tre lörsta åren, i fall omständigheter vid arbetets utförande eller i öfrigt skulle dertill föranleda, använda utöfver årsanslaget högst 500,000 R:dr, som i detta fall komma alt å sista årets anslag afräknas, äfvensom, i händelse åter att under något år det bestämda anslaget icke skulle komma alt till fullo användas, återstoden må af E. K.
Majit lör påföljande års arbeten disponeras.
Kommande å innevarande års anslag att alräknas så väl de, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 15 Februari innevarande är, beviljade 500,000 Ridr lör arbeten å vestra stambanan, som äfven det belopp, al (.00,000 Ridr, hvilket Rikets Ständer, enligt underdånig skrifvelse den 28 nästlidne April, särskildt anvisat för vidtagande af förberedande åtgärder i och för de jernvägsarbete!), som under innevarande riksdag komme att beslutas.