Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Allmänna Cassör skulle troligen göra början, alla de under Statens styrsel stående, der enligt deras natur, för största delen af Fonden uppsägnings-behof icke kan uppstå, skulle åläggas, att i Credit-Cassor insätta så stor del.
Huruvida med bibehållande af den enkelhet, som bör utmärka Credit-Cassornes inrättning, ett Reglemente star att förena, enligt hvilket de publique Cassorne vore skyldiga att på Länen efter olika behof fördela sina utlåningar , det torde till Kongl. Maj.-ts höga omprofvande böra öfverlemnas.
Men förr än Privata börja inköpa Pantbref, i stället att sätta sina Penningar på inteckning, börjar egenteligen ej Inrättningens välgörande verkan, att mobilisera Fastigheterne jemt sä mycket som de böra mobiliseras.
Arfskiften och Fastighetsköp skola lemna ymniga tillfällen härtill.
Den 23 April. 153 Sluteligen bör nämnas något om kostnaderne af en Credit-Cassa-Inrättning.
Man finnér, att då alla Pantbref ställas på en lika Summa, och alla Räntor, som skola betalas, alltid svara emot ett helt antal Pantbref, blir härige nom Vederbörande Embetsmäns besvär betydeligen minskat.
Något ökadt Arfvode för dem torde dock böra utsättas, men det kan tillsammans aldrig gå till så mycket, som den afdragna Bevillnings-procenten utgör.
Och, om än förmånen af detta afdrag genom nämnde tillägg borttages, hvilken Egendomsegare kan kalla fulla 6 proCent hög ränta, för en Skuld som icke hans Borgenär kan uppsäga och som deremot han kan afbetala, när hellst han har magt att inköpa Sedlar, som finnas i Provincen på mångfalldiga ställen till köps.
Detta är kanske ibland de största förmånerne för Producenten, att han, när hellst han förmår , kan med en liten Summa i sender minska sina Skulder.
För Trycknings-kostnad, Inskrifnings-besvär, etc. torde en afgift vid Pantbrefvens uttagande erfordras.
Deremot tillstyrker jag tid Inrättningens uppmuntran, att den Charts-S'giilatas-afgift, som vid öfrige Inteckningar edor* dras, icke ålägges den som medelbart genom Credit-Cassan förskaffar sig Lan på Fastighet.
Att Staten skall vara Ciutionist för räntan å Pantbrefven, och Credit-Cassor aldrig blifva lidande genom Embetsmäns otrohet, bt oundgängligt; sådana tillfallen torde icke ofta 164 Ben 03 April. vara att beFara.
Deremot kan ganska lätt bända att genom vådliga händelser ett betydligt antal Pantbref förkommer, och räntorne för dem hemfalla till Stats-Cassan.
Jag anhåller, att detta mitt Anförande må få till Stats- och Banco-Utskotten remitteras, såsom ett tillägg, antingen till Grefve von Schwerins yttrande eller mitt af den 15 dennes.
Skulle Förslaget antagas, så torde Lagutskottet få sig uppdragit, att bestämma de ändringar i allmänna Lagens stadganden, som deraf kunna följa.
Herr Flach, Carl Fredric, och Herr af Darelli Isac, förenade sig med Grefve Spens. Grefve Kalling, Pehr, anhöll, att Ridderskapet och Adeln måtte anmoda Grefve Spens att till trycket låta befordra sitt nyss uppläste Anförande.; Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard, anförde skrifteligen:
En rigtig
Finance-plan kan ej byggas på origtiga principer och origtiga facta!
De som misstaga sig både om de förra och de sednare, de som vid förra Riksdagen nekat facta, som de nu få erkänna , och ej förut insett följder , som de nu ej kunna neka , bör ej göra anspråk på ett oinskränkt förtroende till deras arbete i denna väg.
Den första principe, som bör ligga till grund; för vårt Penninge-Verks
Ben 23 Af vil. reglering är, enligt min tanka, att den ej bör åstadkomma någon betydlig rubbning hvarken i den ena eller andra Medborgarens, hvarken i Fastighets - ägarens elier Capitalistens närvarande förmögenhets-tillstånd.
De förenade Utskotten hafva ej antagit denna principe, då de uppgifva ändamålet för deras Förslag vara det hittills gångbara Sedelmyntets succesiva förbättring.
Capitalistens interesse bör man söka förena med Fastighets-ägarens.
Sedan uppstår en fråga, som det nu är för sent att besvara med nej, om Rikets Finaneer skola fortfara, att grundas på ett CreditSysteme.
Men äfven om nu först fråga uppstod om, att införa det i vårt Land, skulle jag ej tveka att tillstyrka det.
I ett Land som har ofanteliga sträckor af ouppodlad , men till sin natur frugtbar mark, och likaledes ofanteliga massor af rå-ämnen, som duga till förädling, men deremot få enskiita Capitaler af redbart
Myntj i ett sådant Land är CreditSysteme ej blott icke skadligt, utan af största nytta.
Capital, lånta mot t ä 6 proCent, kunna där gifva Låntagaren i längden ända till ia proCents ränta.
Missbruk af ett Credit-Systeme, bör ej hindra ett förmånligt bruk af detsamma.
En annan fråga är, om Banquen bör vara skiljd från detta Credit-Sysreme.
I sin principe är det rätt, att den bör vara det, till och med att hvar Vaxel-Banque bör vara en enskildt Corporations tillhörighet, och ej kunna.
Den &3 April. fritt disponeras af en icke inför Lagen ansvarig Makt, denna må nu heta Rikets Ständer eller en Souverain Konung.
Men det är nu för sent, att isolera Banquen, och man får nu taga saken som den ar, ej som den borde vara.
Härefter framter sig den nu i synnerhet omtvistade och vigtiga frågan, huru stort ett Lands Rörelse Capital bör vara.
Denna fråga kan ej bestämdt besvaras för något Land.
I Länder, hvars Rörelse-Capita! är klingande Mvnt, och som ej sjelfva hafva tillräckelige Silfver-Grufvor, bestämmes Rörelse-Capitalets belopp af Varu-Productionen.
I vårt Land, hvars Rörelse-Capital är Sedelmynt, bestämmes Rörelse-Capitalets belopp af Riksens Ständer.
I ett sådant Land minskar till och med en ökad Production Rörelse-Capitalets relativa belopp eller dess belopp i förhållande till den.
Häri ligger en hufvudsaklig olägenhet af RörelseCapitalet blott i Sedelmynt, hvilken jag redan i ett Memorial, som jag i sistledne December afgifvit, anmärkt men ingenstädes funnit eller hört vara iakttagen.
Auctorerne i detta ämne förklara den åtgärd af Regeringen håde felaktig och fåfäng, att vilja bestämma ett visst Rörelse Capital för Nationens behof.
Detta Capital, säga de, tillväxer i samma mohn, sora Productionen ökes, och Näringarne samt Handeln blifva lifligare.
Dessa Åuctorer, som i detta fall måste mena blott Länder, hvars Rörel6e-Capital är metalliskt Mynt, tyckas Herrar hortattare till ifrågavarande
Betänkande äfven hafva läsitj ty der yttras ungefär detsamma.
Den 23 April. 167 Hade de ej läsit dem, så hade det förmodeligen ej undgått deras uppmärksamhet, att, enär Rörelse-Capitalet är i Sedlar, ökes det hvar-, ken genom ökad Varu-tillverkning eller öfver, vigt i handel, utan endast genom en ökad Sedel-tlllverkning.
Får man i ett sådant Land, genom öfverbalance i handel, Silfver att fordra af Utlänningen, så sätter man ej detta Silf* ver in i Banquen, utan antingen gömmer sina fordringar hos Utlänningen elier låter upparbeta det.
I ett Land, som har klingande Mynt i Rörelsen, ökes således Rörelse-Capitalet af en ökad Production, öfvervigt i handel, och således af Näringsfrihet och till en viss grad handel.
Men i ett Land med blott Sedelmynt verka dessa medel ej till 1 R:drs ökadt RörelseCapital, hvad numerairen angår; det enda fall för vårt Land undantagit, att vi kunde, som väl ej på många år kan hända, komma till öfvervigt i handel med Finland , som erhållit en så stor dei af vårt Sedelmynt.
Hos oss sättes således ingen naturlig, af Productionen föranledd gräns , utan en godtycklig gräns för Rörelse-Capitalet.
Och denna gräns bestämmes af Ständer, som ej säkert oftare än hvart 5:te nr. sammanträda, efter en tidrymd, under hvilken Productionen kan hafva fordrat en betydlig tillökning af Rörelse-Capital.
I ett sådant Land, hvilket utomdess har så stora obegagnade naturliga resonrser, är det för Riket i det hela (jag talar ej blott för Capitalistens interesse) vådligare, att minska Rörelse-Capitalet, än att Den 23 Apvil. utvidga det.
Minskningen sätter der en onaturlig grans för all nytiig Industrie, för alla Odlings- och andra Productions-förerag, som fordra Penninge-förlag.
En i sig sjelf, eller i förhållande till Silfver-fonden för stor utvidgning af Rörelse Capitalet deremot har sitt möjeliga Correctiv uti en i samma förhållande utvidgad , Produktion, hviken skapar valuta för hvar Sedel, som utsläppes, och så till sägande, realiserar den.
Erfarenheten i alla Länder och äfven i vårt Land intygar detta.
Aldrig hafva Näringarne och i synnerhet Jordbruket, iner hastigt tilltagit i flor och således i Production än ifrån Riksgälds-Sedlarnes utsläppning.
Man anför häremot exemplet af igot) års Sedel-utsläppning.
Men man gör ej skillnad emedan en tillökning af Sedlar, som Näringarne varit i behof af samt kommit dem till godo, och den som ej af Näringarne påkallades, och ej på dem användes
D-n 1 goy sa hastigt och till ett betydligt belopp utsläppta Sedelstock försämrade mycket värt Sedelmynt.
Men orsaken härtill, var ej sä mycket sj Ifva tillökningen af Sedelstocken, som att dun ej användes på direct produetiva Näringar, utan pä Krigskostnaden, samt ofrugtbara företag, t. ex. Götha Canal och öfverdrifna Handels - speculationer:
Sedelstockens tillökning påkallades utomdess dä icke af Näringarne, ty den hade året förut så betydligen blifvit tlllökt.
Icke försämrades Sedehnyntet af Sedel.tillökningen Igo8, ty då, ehuru Näringarne ej voro sä mycket i behof Den 23 April. af en ökad Penninge-tillgårtg, som nu och de utsläppte Sedlar ej användes direete på Näringarne, befordrades Productionen likväl deraf, utom det att Silfver då äfven ingick till någon motsvarande del i Banquen.
Den 1809 verkställde och så mycket klandrade Sedeifabricationen en gång skedd, den utsläppta Sedelstocken origtigt använd, Lån deraf lemnade mest på Personlig säkerhet, till befordran af Luxe och öfverdrjina Speculationer.
Frågan är nu blott, att afhjelpa den elaka Verkan deraf.
Jag har sagt, att det är omöjligt att bestämma huru stor numeraire af ett RörelseCapital, ett Land behöfver.
Men det kan man i allmänhet säkert bestämma, att om ett äfven i sig' sjelf för stort Rörelse-Capital fått fortfara så länge, att Fastighets- och Varupriser samt Froductions-kostnader satt sig derefter, Yr det då ej mera för stort.
Est Rörelse-C3piral i Sedelmynt är ej stort eller litet, utan i förhållande till hvad det nyss varit.
Den i vårt Land 1809 varande Sedelstock fick till 1813 fortfara utan indragning, det vili säga nära i 4 år: en ti !
I r äckel ig tid, för art priserna skulle hinna satta sig derefter.
All minsk, ning af Rörelse-Capital sedan har åstadkommit ett i förhållande till det, undantagande i Stockholm , ininskadt Fastighets-värde, men derföre icke minskade
Productions-kostnader och den har inskränkt alla Odlings och andra Indu« strieusa företag. *70 Den 33 April.
Man synes hafva glömt, att en åtminstone likså skadlig, fast indirect orsak till Sedelmyntets försämring är Näringarnes nedtryckande.
En hufvudsaklig irring är också rådande, den tankan nemligen, att en ökad Sedelstock och ett minskat värde af denna Sedelstock äro oskiljagtige.
Det låter så rimligt, att ju mindre Sedelstock i förhållande till Silfverionden, dess mera värde har den; så är det ock, när en störie Sedelstock ej skulle öka Productionen.
Men när alla Näringar ropa på en ökad tillgång på penningar, när de aftyna, och således äfven Productionen, af brist på penningar; så skall sjelfva penningebristen minska Sedelmyntets värde, och deremot hvar till Productionen med klokhet utsläppt
Sedel bidraga att förbättra Sedelmyntets värde och att befrämja en tillkommande realisation.
Capitalisterne i allmänhet skola förlora genom en sä stor penninge-brist att Näringarne sakna förlag.
Endast de af dem skola vinna dervid, som med penningarne i skrinet kunna vara tillreds vid utmätnings-Auctioner, eller annars komma ät att för vanpris köpa Egendomar.
Men häraf profitera icke Enkor och faderlösa Barn, de mindre Capitalister och psnninge - löntagande.
Kanske af de samma personer, som nu så mycket yrka indragning af Sedelstocken, skola några vid nästa Riksdag, sedan de redan för vanpris åtkommit betydliga Egendomar, yrka en för stor utsläppning af Sedlar.
Erfarenheten bekräftar allt detta tillräcke, ligen3 sedan i8ia har en jemn indragning
Den 23 April. 171 ekett.
Sjelfva förenade Banco- och Stats-Ut skotten medgifva i sitt Betänkande det som vid sista Riksdag ej medgafs, ty dä uppgaf man blott 200,000 R.clr, att ifrån igi2 till igij inrlragits 2 Millioner i Sedlar.
Sedan hafva
Disconterne indragit en sammanlagd ännu större summa.
Huru mycket har sedan ej utvandrat till Finland, utom andra orter?
Rörelse-Capitalet har genom dessa indragningar och utvandringar minskats på 5 år, sedan priserna satt sig , med kanske minst 9 å 10 Millioner.
Och ändå påstå Utskotten, att det är blott det vacklande Myntvärdet, som är orsaken till penningebristen!
Detta påstående är så mycket mindre grundat på sanna förhållandet, som Myntvärdet var ännu mera vacklande emellan 1809 och 1813, än sedan, och den tiden eller till 1813 hörde man ej klagas öfver penninge-brist.
Emellan 1809 och 1813 vacklade Coursen eller egenteligen agio, emellan 70 och 136 sk., således öfver 100 proCent, men sedan alldrig mer än emellan circa 90 och 100 och några och 20, samt sedan sStf > då penninge-bristen varit störst, ej utan emellan 100 oeh något öfver 120 sk. således sedan 1813 alldrig <;oo proCent.
Jag medger dock att det vacklande
Myntvärdet förmått många att ej på längre terminer lemna lån ; men hade ej penninge-brist varit, så hade de ej så lätt fått säkre Låntagare, sorn nöjt sig med så korrta terminer.
Utomdess består vacklandet af Myntvärdet ej blott i fällande utan ock i stigande.
Utskotten tillstyrka
Medel till att bringa Myntvärdet i jämt Len 23 April. stigande.
Detta skal! nödvändigt öka penningebristen; ty sä länge Capitalisten tror, att Sedelmyntet stiger i värde, gömmer han på det, emedan tiden genom att öka dess värde, förräntar det, och ban kan passa på tillfället, att med penningar i hand för vanpris köpa en Egendom.
Men då man tror Sedel myntet jämt skola falla, hålles vanligen icke på det, utan söker realisera det genom köp , hvarföre alltid mera liflighet är i handel och rörelse, så länge ett Sedelmynt är jemnt i fallande värde, en förmon, som jag likväl medger icke ersätter olägenheterna häraf.
Vårt Rörelse Capital är nära dubbelt mindre än 1812, då vi hade en medelcours af 87^ , när man sammanlagdt betraktar det bade i afseende på valeuren och numerairen, hvilken senare har minskats så väl genom indragning, som utvandring, utom genom förstöring. jag nämnde att medelcoursen år 18x2 var 875 sk.
Då hade vi många Millioner Sedlar mera i omlopp än nu.
Det säkraste erfa» renhets-bevis på min satts, att
Sedelmyntets värde beror hufvudsakligen af annat, än Sedelstockens förhållande till
Silf ret i BanquenMan har ej heller skiljt emellan den Sedelstock* som är ur Banquen och på Banquens credit utgifven, samt den hvilken finnes i vårt Land och i omlopp der.
Den förra skulie kanske kunna vara tillräcklig ännu, men den sednare icke.
Rörelse Capitalet var derföre redan l8i£
Den 23 April. 173 för litet, i forhällande till de redan stadgads Fastighets- och väru-pnser samt productionskostnader.
Det var således icke blott genom
Disconternes sistledne höst iråkade förlägenhet för litet, Utskotten vilja göra det ännu mindre, oaktadt' det i allt fall sjelf gör sig mindre, isynnerhet genom utvandring till Finland.
Dessa Utskott hafva, enligt min tanka, misstagit sig ej blott om hufvudsalcligaste orsaken till penninge-bristen i Sverige , utan ock om principen för ett Rörelse-Capitals tillräcklighet i allmänhet när detta består i Sedlar, som ej vid uppvisning honoreras.
I ett Land, hvars Rörelse-Capita! är redbart
Mynt, skapas och ökes Rörelse-Capitalet på en naturlig väg genom Näringsfrihet, kloka Stats-Oeconomiska Författningar, ökad production och öfvervigt i handel.
Silfver inkommer då utifrån; man finner sin räkning vid, att låta mynta sitt silfver, och dermedi ökes Rörelse-Capitalet.
Men i ett Lind, som har blott Pappersmynt, hvars belopp af Ständer bestämmes, och för längre tid, till och med y år, bestämmes', är en viss gräns satt för Rörelse-Capitalet, hvilket hvarken af Närings - frihet, desbästa Stats-Oeconomiska Författningar, ökad production eller öfverbalance i handel kan skapas eller ökas.
Utifrån inkommit
Silfver ökar der ej Rörelse Capitalets belopp , utan blott varamängden, och dymedelst äfven ibland, men icke straxt, 174 Den 23 April. det i sedlar varande Rörelse-Capitalets valeur, hvilken dock i allt fall icke ersätter minskningen af beloppet, då största delen af Fastig* beten är skuldsatt.
I ett sådant Land kan man fä se på Utmätnings-auctioner för skuld i sedlar silfver säljas för mycket under sitt värde.
För Näringarnes flor, för befrämjandet af en tillökning i production och folkmängd, är nödigt, att Rörelse-Capitalet efter dessas behof kan ökas.
Som vår beskattande och ensamt Rörelse-Capitalet tillskapande magt ej är årligen tillsammans, och således ej kan i mohn af Näringarnes m. m. behof öka det, så återstår blott den enda naturliga utväg, som är den, att bereda eli lätthet för ägaren eller importeuren af silfver eller af ett utländskt klingande mynt, att få det förvandlat uti vårt ilands Rörelse-Capital, som är Sedlar , utan att dertill använda något af den förut utsläppta Sedelstock.
Härtill föreslår jag:
Ko Att Banquen till nästa Riksdag alltid skall vara förpligtad, att utlemna en viss summa i Sedlar för en viss qvantitet i Silfver t. ex. 108 sk.
Banco för silfver, svarande emot 1 R:dr Hamburger Banco. 2:0 Att Banquen likaledes till nästa Riksdag skall låna ut så mycket Banco-sedlar sorn påfordras mot säkeihet i första hälften af en Jord Egendoms och för tredje delen af en asseeurerad Stads-egendoms värde, äfvensom i förlita hält ten af metalliska och andra redbara
Den 33 April. 17* EfFecters varde, samt mot 2 proCents ränta i Silfver och 1 proCent årlig afbetalning äfven i silfver.
Den senare proCenren skulle vid afskrifningen beräknas efter cours, men dock erläggas i silfver.
Desse 3 proCent skulle ock, liksom räntan för Disconten, betalas förut hvart år.
Gränsen för en för vidsträckt utlåning bestämdes, dels af svårigheten för många, att skaffa silfver, dels af omöjligheten för andra, att erbjuda den nödiga säkerheten.
Men de som i fall Rörelse-Capitalet vore silfver kunde öka det genom en ökad Production, kunna äfven genom samma medel öka Rörek se-Capitalet i sedlar, ifall mitt förslag antoges.
Tillgången på silfver komme då att bestämma tillgången på län i Sedlar, och således, liksom der silfver är gångbart, Rörelse-Capitalets belopp.
Då den enligt mitt Förslag utgifna Sedel» stock ej ökes utan motsvarande realitet i silfver, hvilken årligen tilltager, och innom 6 år utgör circa 15 proCent eller lika så stor silf» ver-valuta, som den vår nuvarande Sedelstock har, då den förre utomdess erhåller en säkerhet i Fastigheter, som den senare för största delen icke har, då således den på sätt jag föreslagit utlånta Sedelstock innom 6 år har lika, men sedan en beständigt stigande säkerhet i silfverfond , och genast mera säkerhet 1 fastigheten, än den hittills utgifna, så kan ej troligen denna sedel-utsläppning minska Sedelmyntets värde, utan skulle snarare kunna öka det, om ej Bancjuens inväxling af Sedlar efter Den 23 April. 108 sk.
Agio til! nästa Riksdag hindrade det.
Jag är till och med öfvertygad, att det ökade förlag, som N bingarne genom dessa Bancolän skulle bekomma, och i flere år saknat, skulle åstadkomma en ökad production, öka derigenom exporten och minska importen, samt dymedelst kunna 'verka fördelagtigt på Cours, och äfven Agio, och bereda ökade tillgångar hos Nationen, att i en framtid, kanske om y år, realisera Sedelmyntet.
Man torde invända, att ej så mycket Silfver kunde till räntorne skattas.
Härigenom sättes ju en gräns för en öfverdrifven utlåning.
Utomdess hafva Utskotten calculerat på ett Lån i Silfver innom Landet af tre Millioner.
Ännu snarare skulle man använda Silfver till räntor, än till lån åt en Banque, sorn så ofullkomligt honorerat sina förbindelser.
För att förekomma Sedelmyntets förbättring har jag föreslagit
Silf v ers inlösen af Banquen med 108 sk. i Sedlar, och för att förekomma dess försämring, en så stor säkerhet för de Bancn-sedlar, sorn enligt min plan utlånas, genom Silfver*valuta och inteckning, att
Coureen ej troligen kan ytterligare stiga (åtminstone ej mer, ån den i allt fall skulle göra), om cj inlösningen satte gräns derföre:
Sjelfva invexlingen af Silfver, om den ock verkställdes med 744 sk. för I R:dr Hamburger Banco, skulle bereda en dubbelt större Silfverfond mot den derigenom utsläppta Sedel - « Den 23 April, 177 delstock , 'an den som nu är i förhållande till den redan utgifne, nemligen 4 mot Sedelmassan, då den nuvarande utgör blott |:del.
Men Banquens Utlånings-belopp jemte ingående Silfverfond borde lika som andra publiqua l.åne.tillgångars revision, Allmänheten årligen kungöras.
Detaljernes uppgörande af min Finance-plan öfverlemnar jag åt dem, som mera förstå sig på dem än jag, om de ock icke skulle mera klart än jag, se det stora hela i ali sin omfattning.
Således har jag ej emot, om i stället för i proCent, 2 proCent i Silfver årligen på de af mig projecterade Banco»Lån afbe» talas.
För de Låne-behöfvande, som ej kunna lemna den erforderliga säkerhet för dessa Banco-lån, blir nödigt att under en viss inskränkning och strängare tillsyn, bibehålla publiqua Låne-tillgångar i Landsorterne med i eiler afbetalning om året, blott y proCents ränta och 8 proCents öfverränta, m. fl. dels af Utskotten dels af flere värde Ledamöter, hvaribland jag i synnerhet må nämna Grefvarne von Schwerin och Spens, samt Friherre Wrangel, föreslagne Låne-anstalter.
I ett Land der Jordbruket och Fastigheter i allmänhet äro så mycket skuldsatte, är det af mera vigt, än der förhållandet är tvärtom, Ridd, och Ad, Fröt. V B. 2 Ajd, 23, 24. 178 Den 23 Jpri!. att göra afseende på de skuldsattes inteiét, så mycket som kan ske, utan att förnärma Fordringsägarres rätt.
Annorlunda må det förhålla sig, der Staten är mera skuldsatt till Eoskiidte, än dessa till dem; såsom i England.
Utomdess skulle ej ^ af vår skuldsatta jord kunna skuldfritt köpas af våra tapitalister, som mast äro publiqua Cassör, och således den ej heller kunna ägas af skuldfrie Personer.
Man har yttrat, att det vore bäst, om Jord-Egendom ej ägdes af skuldsatte Personer.
Lika sa väl kunde man säga ait Capitaler ej bor. de ägas af andra, än dem som besitta jord.
Jag deremot inser bäst, att Medborgare i ett Samhälle till en viss giad äro i ett ömsesidigt beroende af hvarandra, ty derpå grundar sig
Samhällets bestånd; jag anser derföre ganska nyttigt att Capitalisten behofver Näringsidkarens producter, och denne CapitalistenS penningar, att hvar och en sköter det yrke han bäst duger till, om ock iian derföre skulle behöfva]' satta sig i någon skuld.
Utomdess är vårt jordbruk belagt med flere gånger större skuld, än hela vårt Rörelse-Capital går upp till, äfven som med skatter i penningar vidt öfver ett behörigt förhållande till Rörelse-Capitalet.
Man ma derföre väl undra, att Utskotten i sitt Betänkande gjort så litet afseende på Jordbrukets behof af ett tillrächeligt Rörelse-Capital och en varagtig Credit.
Man har föreslagit Kungsgårdars hypofhi* tering, Krono-Hemmans och Recognitions-sko* Den sj April 179 gars försäljning.
Den förra skulle val medföra Säkerhet, men ej hindra Sedelns försämring, emedan allmänna Opinionen ej derigenom tillfredsställdes med Silfver, Den sednare ätet eller försäljningen af Statens Fastigheter, fordrar först ett tiliräckeligt Rörelse - Capital i Landet* om den skall utan för tnycken förlust Verkställas; och den bör ej ske blott till förmon för Penninge-vännen, hvars förmögenhet genom dess föresiagne användande skall ökas på FaStighets-ägsrens , och isynnerhet den skuldsatte Fastighets-ägarens bekostnad, Den hufvudsakligaSte principen af min Finärtce - plan är, att ingen bestämd gräns sättes för Rörelse-Capitalets belopp utan blott för dess föränderlighet i Värde, Af denna principe föijer* aft Myntvärdet bör bibehållas ungefär vid hvad det nu är} Myntvärdets föränderlighet bör förekommas, så Val dess förbättring som försämring.
Jag har föreslagit
Silfvers inlösen af Banquen efter log sk.
Cours; mari må gerna förändra denna måttstock, blott principen bibehålles.
Jag skulle tro att jag snarare föreslagit till måttstock ett för låg, än för hög Cours, Ty den nuvarande är redan högre* och ändå onaturligt låg, det vill säga, långt ifrån så hög, som om den va* rit öfverlemnad åt