Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill blott uttrycka den önskan, att någon större upmärksamhet och mera omsorg måtte 0 lemnäs åt vigten af att erhålla bättre instrumenter för bränvinets mätning och profning, hvarigenom någon besparing kunde vinnas i de dryga kostnaderna för kontrollen, hvilka, som bekant är, för närvrde gå till flera hundra tusen rdr om året.
Härefter blef propos. å bifall till g:n framställd och med ju besvarad. §§ 37, 38 och 39.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade upskjuta den vidare pröfningen of det nu förev:de förslaget till nästa plenum och åtskiljas efter skedd bordläggning af inkomna UtskottsBetäuk:n.
Härefter anmäldes och lades på bordet Allm.
Besvärs- o» Ekon.Utsk:ts nedannämnde Mern. o. Betänkrn, nemi.:
N:o 50, i anledn. »f återremiss utaf Betänk.
N:o 3; N:o 51, i anledn. af återremiss utaf Betänk.
N:o 12; N:o 52, i anledn. af återremiss utaf Betänk.
N-o 20 ; N:o 53, i anledn. af återremiss utaf Betänk.
N:o 29; N:o 54, i anledn. af väckt motion angule nya oeh fullständigare föreskrifter röfide rotedelegare3 skyldigheter att förvara rotekista m. m.; N:o 55, i anledn. af väckt motion om upsättande i Carlskrona af en ständig värfvad båtsmanstrupp; N:o 56, i anledn. af väckt motion om ändring i K.
Brefvet den 25 Aug. 1800, i fråga ora fördelningen särskilda rusthålls— delegare emellan af ansvaret för rustningshästens vård och skötsel; N:o 57, i anledn, af väckt, motion om förändrad behandling, af frågor om ansvar för vanskötsel af rusthäst, samt om uphörande af visitationer å rusthästarne; N.o 58, i anledn. af väckt motion derom, att Ronneby köping måtte bestämmas tilt rendez-vous-plats för Ronneby sockens båtsmän; samt N:o 59, i anledn. af väckta motioner om dels revision af, dels särskilda ändringar uti K.
Instruktion af den 10 Nov.
Den 30 Mer». 4T3 1855 för Landshöfdingarne i Rikets Län, sunn (le vid LäasStyrelserna anställde tjenstemän. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 e. tn.
Jn fidem, O. Krakel.
Fredagen den 30 Mars 1860.
Plenum kl. G e. ra. H.
Exc. Hr Gr:ii o. Landtm, tillkännagaf, att till R. o. Ad. blifvit öfverlemnadt ett antal inträdeskort till K. Yete«skapsAkad:s sammanträde för årshögtidens firande i morgon kl. 6 e. m. ä Stora Börssalen, och anmodade de Ledamöter af Ståndet, hvilka önskade af dessa inträdeskort sig begagna, att anmäla sig hos Riddarhus* Fiskalen.
Föredrogs ett från Ilögv.
PresteStåndet ankommet prot.-ntdr.
N:o 227, hvaraf inhemtades, bland annat, att nämnde.
RiksSlånd inbjudit R. o. Ad. att biträda åtskilliga af PresteStåndet vidtagna redaktionsförändringar uti det af R. o. Ad. antagna förslag till R.
Stms underd. skrifvelse till K. M. angtde Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållanden; och var prot:s-utdr:t bifogad t ett exemplar af det utaf PresteStåndet sålunda antagna skrifvelse-förslaget.
Sistnämnde förslag uplästes och hade följande lydelse: S. A. K.
Under den tidrymd af nära ett halft århundrade, sorn förflutit, sedan Föreningen stiftades emellan den Skandinaviska Halföns 2:tie folk, och under det, genom denna Förening och den deraf npkomna’ fastheten i deras yttre politiska ställning, tillfälle blifvit dem be* redt, att, i ostördt lugn, hvart för sig, fullfölja arbetet för sin inre' utveckling, har tillika ett närmare bestämmande af de förhållanden, hvilka är,o för de begge rikena gemensamma, visat sig allt mera nödvändigt för upnåendet af det med Föreningen afsedda ändamål t att åt 2:tte stambeslägtade, af naturen genom ländernas läge förenade folk, de der ega så mycket gemensamt i religion, seder, språk och andra förhållanden, gifva trygghet mot yttre faror, under det de, med bevarad full rätt att sjelfständigt hvart för sig beslut* 474 D eii 30 Mars. öfver egna angelägenheter, i inbördes endrägt och förtroende verka för befordrande af gemensam styrka och förkofran.
De politiska förvecklingar, som under den sednaste tiden inträffat i Europa, bland hvilka nägra temligen nära berört Kalfön, samt de framställningar, hvilka så väl i sammanhang med dessa händelser som eljest blifvit gjorda af främmande makter, hafva ytterligare ådagalagt nödvändigheten af de unionela förhållandenas ordnande på ett sätt, som fullt betryggar de begge Skandinaviska ltikenas ställning.
Oaktadt de försök, som tid efter annan blifvit gjorda till vinnande af detta mål, dels genom den för mera än tjugu är tillbaka nedsatta UnionsKomiténs för E. K.
M. framlagda förslag till ett nytt fullständigt Föreningsfördrag, dels genom de sedermera af särskilda Komitéer utarbetade förslag till reglering af de angelägenheter, som äro eller kunna vara för de båda rikena gemensamma, har likväl ordnandet af dessa angelägenheter hittills icke vunnit den utveckling, som man kunnat önska och vänta.
De på allmänna internationela rättsgrundsatser byggda förslag till reglerande af handels- och rättsförhållandena de förenade rikena emellan, som UnionsKonungen, med vaksam omsorg om begge rikenas väl, för deras representativa församlingar framlagt, hafva af Noriges Storthing blifvit afslagna — ett afslag, som svårligen kan annorlunda förklaras än genom ett missförstånd eller ett misstroende å Noriges sida, som 1?.
St:r, i medvetande af sina afsigters redlighet och af den välvilliga eftergifvenheten för framställda fordringar, sedan grundlösheten af yttrade farhågor för sträfvandet efter en höghetsrätt öfver Norige blifvit till fullo ådagalagd, hade haft skäl att tro vara för alltid försvunnet.
Det af den Svenska oell Norska Kommissionen, för hvilken E. K.
M. sjelf såsom Kronprins täckts föra ordet, framställda förslag till ordnande af Sveriges och Noriges gemensamma stridskrafter har viii föranlåtit vidtagandet af åtskilliga åtgärder i och för försvarsväsendet, men ännu ieke ledt till antagandet af en gemensam plan för de båda rikenas försvar eller till det fastställande af de till detsamma hörande gemensamma bestämmelser genom lag, som, under ofvan antydda politiska förhållanden, med mera skäl än någonsin bör blifva föremål för ömsesidiga ötverenskommelser.
I 25 § af Konungariket Noriges Grundlag förefinnes jemväl ännu ett hinder för E. K.
M:s rätt att vid inträffande behof använda de unionela stridskrafterna, som, så länge det qvarstår, icke medgifver det gemensamma försvarets fullt ändamålsenliga ordnande.
Dessa förhållanden, i sammanhang med de från Noriges sida tid efter annan gjorda framställningar om förändring af de vid Unionens grundläggande vidtagna bestämmelser — i hvilket afs:de må nämnas dels den redan bifallna begäran om utbytande af den sinnebild, som Unionens
Stiftare gifvit för föreningen af de begge rikenas lörsvarskrafter till sjös, dels förslaget om ett annat sätt för behandling af diplomatiska ärender, dels frågan om förändring af Konungens titel och namnchiffer, — synas gifva styrka åt det antagande, att Föreningens betydelse icke blifvit i båda länderna på Den 30 Mars. i: t> lika sätt upfattad, oell att sålunda, i st. f. det närmande i gemensamt försvar oell den tillgång till ömsesidiga handelstörinåner samt lättade förbindelser i öfrigt, som, med orubbadt bevarande af hvartdera rikets sjelfständighet och frihet, skulle, enl. det i vårt land gällande föreställningssätt, befrämja bådas gemensamma val, framställa sig önskningarne inom Norige snarare så, som syftade de till e*t aflägsnande i unionelt hänseende, hvilket, om det vunne fullbordan, skulle innebära en förändring af den real-union. som nu, i enlighet med Stiftarens afsigt, eger rum melbin de båda rikena, till eli union, som egde sitt enda föreningsband i den regerande Konungens person.
För undanrödjande eller förmedlande af de sålunda angifna, olika åsigterna af Föreningens betydelse, och för att den grundåsigt, från hvilken Unionens stiftelse utgått, må kunna i båda länderna orubbad bevaras, samt på det att föreningen må kunna, på den gifna grundvalen, vidare utvecklas, stärkas oell försäkras mot följderna af möjliga meningsbrytningar, skulle o t v i f v e 1 a k t i g t en öfverläggning emellan dertill af E. K.
M. kallade Svenske och Norske män rörande de angelägenheter, som gemensamt angå de begge rikena, och ronde de förhållanden, som vid Föreningens stiftande lemnats obestämda eller mindre klart uttryckta, vara af behofvet påkallad.
St:r föreställa sig, att på grund af ett sålunda utarbetad t förslag förändringar i unionsvilkoren böra, utan intrång i någotdera rikets sjelfständighet, sådan densamma blifvit i Unionsakterua stadgad, afse befordrandet af den tydlighet och bestämdhet i formerna för Föreningen, som, derest dess stora, för båda folken välsignelserika ändamål skall upnås, måste vara af en oeftergiflig nödvändighet påkallad.
För biläggandet af de menings-söudringar, sora i gemensamma angelägenheter kunna upkomma mellan de båda rikenas representationer, synes ock en stadgad form böra finnas, i kraft af hvilken representanter från båda rikena kunna sammanträda och med begges rätt afgöra frågan.
St:r sålunda nödig ansedda revision af föreningsfördraget synas förtjenta af synnerlig upmärksamhet, tillåta sig R.
St:r attupgifva: Konunga-,Thronföljareoch Förmyndare-vals anställande; Inlerims-styrelsens sammansättning och verksamhet; UniousKonungens dispositionsrätt öfver arméen och flottan, samt försvarsverkets skyndsamma ordnande efter gemensam plan; grunderna för utgörandet af bidrag till gemensamma utgifter; inrättandet af och formen för en unionel representation för vissa ärenden behandling, m. fl.; och torde, med afs:de å den sålunda föreslagna revisionen af de unionela förhållandena i statsrättsligt hänseende, dessa böra, för det närvrde och under afvaktari af de förändringar, denna revision må kunna föranleda, lemnäs orubbade i det skick, hvari de befinna sig enl. nu gällande stadgar.
St:r anhålla fördenskull ! underddiet, det E. K.
M. mätte täckas dels genom en af Svenske och Norske män bestående Komité eller på annat sätt låta verkställa revision af stadgarne för föreningen emellan Sverige och Norige, och upgöra förslag till nytt fullständigt föreningsfördrag, samt derefter till R.
St:r och Noriges 4M t)«n 30 Mars.
Stort liing aflåta Nåd.
Propos. tued förslag till fullständigt ordnande af förenings-i örhål lundena de båda rikena emellan* dels ock, då E. K.
M. så lämpligt finner, vidtaga åtgärder till förverkligande af R.
St:rs önskningar ang:de antagandet af stadgandet) till ordnande af de ömsesidiga handels- och rättsförhållandena emellan de förenade rikena.
Sedan ofvanomförmälda fråga om revision af fören i ugsförd rågen emellan Sverige och Norige blitvit hos H. St:r väckt, hafva 11.
Stir inhemtat, att Noriges nu församlade Storthing för dess del beslutat uphäfvande af StåthållareEmbetet, till hvilket, enl. 14 § af Noriges Grundlag, E. K.
M. eger att utnämna antingen en Norrman eller en Svensk.
Detta stadgande har af Noriges förening med Sverige betingats och, till följd af densamma, medelst underhandlingar mellan Sverige och Norige, i sistnämnde lands Grundlag influtit, och såväl härigenom, som med alside på dess innehåll, är det otvifvelaktig! en bestämmelse ronde Föreningen mellan Sverige och Norige, hvilken bör behandlas i den ordning, som för handläggning af unionela ärender blifvit bestämd.
Dä li.
St:r emellertid funnit sig böra hos E. K. M. i underdihet anhålla om vidtagande af åtgärder för revision och fullständigande af föreningsstadganderna mellan Sverige och Norige, och, för den händelse E. K.
M. täckes å denna lt.
Stms anhållan flista Nåd. afside, lämpligast synes vara att, under alvaktan på de förändringar revisionen må föranleda, de förenade rikenas nuv.-de inbördes förhållanden i stats-rättsligt hänseende icke förändras, få 11.
St:r i underdihet anhålla, att den af Norska Storthinget för dess del beslutade ändring i Noriges Grundlag, hvarigenom det i samma Grundlag intagna unionela stadgande, att till Ståthållare i Norige kan utnämnas antingen en Norrman eller en Svensk, skulle komma att uphälviis, icke måtte af E. K.
M. till pröfning företagas, förr än i sammanhang med de förändringar af eller tillägg till företiingsbestämmelserna, som af den begärda revisionen kunna föranledas.
Till fortsatt behandling föredrogs Santmans. Bevilln.-, Lagsamt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskits d. 28 dennes sednast föreltafda Betänk.
Nio 4, angide vilkoret) för bränvinstillverkning; i sammanhang hvarmed anmäldes och uplästes BorgareStåndets prot.-utdr.
Nio 217. hvaraf inhemtades, att nämnde Stånd i alside å ifrågavide Betänk, beslutat följande: uBetänkit och dervid fogadt förorduingsförslag godkändes, alienast med de förändringar uti förordum, att uti 4 mom. af § 22 uteslutas ordens »och redskapen förseglad», och att rubriken för Art.
IV må blifva: »Om tillsyn vid bränvinstillverkning och vid destillering»; och skulle de öfriga RiksStånden vördsamt och vänligen inbjudas att i dessa af BorgareStåndet fattade beslut sig lorena».
Den 30 Mari. 47T Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Mot antagandet af den utaf BorgareSt:t gjorda inbjudning, har jag ingenting att anmärka, men som pröt.-utdr:t ej tydligen utvisar, huruvida detsamma liar afside endast och aWenaat på det beslut, hvari BorgareSt:t afvikit från Utsk:s förslag, eller äfven det, hvarigenom BorgareSt:t i öfrigt antagit Utsk:ts framställning, anser jag att man ej bör, med anleda, af denna inbjudning, afstå från sitt i de delar, som afvika frän Utskds förslag, redan fattade beslut.
Då af den mindre tydliga ordalydelsen detta skulle kunna blifva en följd, ifall man antager BorgareSt:s inbjudning, anhåller jag, att R. o. Ad. täcktes bifalla endast de af Borgare8t:t i nämnde inbjudning föreslagna redaktionsförändringar.
För min del får jag anhålla att BorgareSt-.ts inbjudning i afs:de på någon förändring af 22:dra §:n ej mätte af lt. o.
Ad. företagas till pröfning, förrän R. o.
Ad. fattat sitt beslut rörande redskapens försegling, så mycket mera som man ej vet, huruvida icke detta beslut skulle möjligen stå i strid med det, hvartill man kommer, då den upskjutna g:n skall afgöras.
Hr Hjärne: Gr. af Ugglas har onekligen rätt att, i fall lt. o. Ad. skulle antaga Borgare8t:s inbjudning i fråga om redskapens försegling, så har It. o. Ad. likasom på förhand beslutat sig för en punkts antagande, hvilken ej, enl. R. o.
Ad:s eget beslut, skall företagas till behandling, förrän alla §§ blifvit genomgångna.
Jag skulle derföre vilja hemställa, att R. o. Ad inskränkte sig, i afside på förutnämnde inbjudning, till bifall till den delen deraf, sorn är förenlig med det beslut, R. o. Ad. fattat med hänseende till rubriken för den 3:dje artikeln, d. v. s. att orden »»(örre fcrdnnerter» skulle ur rubriken utgå Gr.
Mot det af Gr. af Ugglas gjorda förslag aitgide upskof med antagande af BorgareSt:s inbjudning, i hvadden rörer 22:dra §:n, till dess R. o. Ad. sjelf deröfver uttalat sin åsigt, haT jäg ingenting att invända.
Landtm, yttrade, att BorgareSt:ts uti förevarande prot.-utdr. gjorda inbjudning afsåge 2 särskilda frågor, i afseende hvarå olika yrkanden blifvit framställda, hvarföre de ock skulle blifva föremål för särskilda propositioner.
Den första frågan rörde 4:de mom. af 22:dra §:n uti det Sammansatta Utskds förovdhingsförslag, ifrån hvilket mom.
BorgareSt:t uteslutit orden: »och redskapen förseglad»; och hade yrkats upskof med denna frågas afgörande, intill dess R. o. Ad. genomgått hela förslaget och beslutat ang:de de tre artiklar af nu gällande Förordning, hvilkas uteslutande från den nya Förordningen Utsk:t föreslagit.
Den andra frågan åter rörde lydelsen af rubriken till 4:de artikeln, hvarifrån BorgareSt:t borttagit orden »i större bränneri» och hade i afseende härå endast yrkats bifall till BorgareStds inbjudning.
För 478 Den 30 Mars. öfrigt hade tvekan upstått huruvida inbjudningen skulle anses omfatta något mera ån nu omförmälda obetydliga redaktionsförändringar och möjligen afse BorgareStts beslut i dess helhet, hvarföre II.
Exc., sedan redaktionsförändringsfrågorna blifvit afgjorda, ville framställa särskild propos. angående prot.-utdr:ts öfriga innehåll.
Sedan framställda propos:r om upskof med afgörandet af frågan rörande 4;de mom. i 22:dra §:n samt å bifall till BorgareStrts inbjudning i afseende å rubriken till 4:de Art. blifvit med ja besvarade, gjordes propos- derå, att prot.utdr. i öfrigt skulle läggas till handlingarne, hvartill jemväl svarades ja.
Härefter öfvergick R. o. Ad. till fortsatt behandling af sjelfva förordningsförslaget; och förekom nu i ordningen S 40.
I andra mom. af g:ii 40 finnes, bland annat, stadgadt att, i läll redskapens storlek icke kan utrönas, bestämmes afgiften efter 100 kannors tillverkning under dygn.
Detta kanntal har af Utsk:t naturligtvis blifvit bestämdt j sammanhang med den tillstyrkan, att det lägsta kanntalet vid bränvinsbriinning skulle bestämmas till 100 kannor.
Då R. o. Ad. nu för sin del förkastat detta beslut och något lägre minimum än 300 kannor således icke finnes, tror jag att en återremiss af denna g är nödvändig.
Den står ej heller i full öfverensstämmelse med hvad som eldigt förra förlattningeri åsyftades; ty enligt denna skulle afgiften beräknas såsom om bränning med 20 kannors panna egt rum, således efter högsta afverkning.
Nu åter har Utsk:t föreslagit att, i fall det brännes med enkel redskap, skall tillverkningen beräknas till 4 gånger pannans rymd; men då det är kändt att tillverkningen i sådana pannor kan drifvas högre än 4 gånger pannerymden, så tror jag äfven det skulle vara skäl att Utsk:t ånyo toge denna punkt i öfvervägande.
Jag anhåller på grund häraf om återremiss.
Med ani. af de atima, Gr. af Ugglas framställt mot 2:dra mom. af 4 0 §, må det tillåtas mig att uplysa, att Utsk:t ej ansett sig kunna gå tillväga på annat sätt vid ansvarsbestämmelserna, än här blifvit föreslaget.
Då Utsk:t fattade det beslutet, att minsta tillverkning pr dygn skulle bestämmas till 100 k:r, blef ock nödigt att lägga samma bestämning till grund i afs:de på den enkla redskapen, som i de flesta fall begagnas vid lönnbränning (alldenstund svårligen en lönnbränning med mera komplicerad redskap eller s. k. ångbränneriredskap låter sig verkställa).
Dessutom ansåg Utsk:t att man ej borde gå längre, enär det icke vore lämpligt att stadga allt för höga böter, emedan, om ett allt för strängt straff utsattes, följden allena blir den, att straffet icke kommer till verkställighet.
Skulle R. o. Ad. önska en återremiss af denna §, vill jag ej motsätta mig en sådan, men jag tviflar att Utsk:t kan upgöra någon annan grund för ansvarsbestämmelsen, än den nu föreslagna. §:n återremitterades.
Den 30 Mars. 47» H.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm, yttrade härefter, att större delen af de återstående gg:ne hade samma lydelse som deremot svarande gg:r i den nu gällande Förordnm, med undantag endast deraf, att uti åtskilliga af ggme i förslaget hänvisningar till andra gg:r deri måst, till följd af gg:ries förändrade nummerordning, ske genom andra siffror än dem, som förekomma i de motsvarande gg:ne i nu gällande Förordn.; och hemställde H. Exc.. att, såvida icke annorlunda yrkades, de sålunda utan förändring lemnade ggme endast skulle anmälas och anses vara af R. o. Ad. godkände, hvaremot alla de §g:r, hvaruti någon förändring föreslagits, skulle särskildt föredragas och afgöras.
Efter anmälan, att 41 och 42 ggme voro lika lydande med 64 och 66 ggme i nu gällande Förorda., men att 43 § undergått förändring, blef sistnämnde § föredragen och bifallen. § 44 förklarades vara lika med § 68. § 4 5.
Bifölls. § 46 tillkännagafs vara lika med § 70.
Oaktadt denna g har fullkomligt lika ly delse med den motsvarande uti nu gällande författn., tror jag likväl att en förändring af densamma bör vidtagas på grund af redan fattadt beslut ang:de bränvinsdestillering.
Den nuv;de författmns 20 § föreskrifver nemi. att bränvinsdestillering må i stad såsom särskild näring utöfvas med redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst.
Deremot i denna författms 14 g, sådan den af R. o. Ad. är antagen, står att bränvinsdestillering må såsom särskild näring, under alla tider af året, kunna i stad utöfvas med redskap af hvilken storlek och beskaffenhet som helst.
Nu har likväl i början af 46 § genom förbiseende insmugit sig en mening, som har afs:de på 19 g i gamla författmn, hvilken lyder sålunda: »eller verkställer någon destillering under tid, då sådan icke är för honom tillåten.»
Dessa af mig uplästa ord, såsom lätt synes, hafva afs:de på den gamla redaktionen och torde således böra ur denna § utgå. g:n bifölls med den utaf Gr. af Ugglas yrkade förändring, eller att de i början af 1 morn. förekommande orden: »eller verkställer någon destillering under tid, då sådan icke är för honom tillåten» uteslötos.
j - H.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm, tillkännagaf, att den nästföljande 47 §:n, hvaruti förändring blifvit vidtagen, hade omedelbart sammanhang med 4 mom. i 17 g, med hvars pröfning B. o. Ad. beslutat skola anstå; och hemställde H.
Exc, på grund häraf, att 47 g:ns föredragning skulle upskjutas, intilldess ofvannämnde mom. blifvit föremål för R. o. Ad:s beslut.
Ropades ja. 4*0 l>«H 30 Mari. § 48 anmäldes vara lika med g 72. g 49*.
Bifölls. gg 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56 och 57 tillkännagåfvos vara lika med gg 78, 7 9, 80, 81, 82, 83, 84 och 85.
g 58 förklarades ega samma lydelse som g 8G, men skulle göras till föremål för särskildt beslut, eniir en motion med afs:de derå blifvit afgifven och af Utsk:t besvarad. . r..'
Efter uplåsning af ifrågavide g, blef densamma, uppå gjord propos., af B. 'o. Ad. bifallen. gg 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65 och 66 tillkännagåfvos vara fika lydande med gg 87, 88, 89, 90, 91, 92, 94 och 95. g 67.
Bifölls. gg 68, 69, 70 och 71 anmäldes vara lika med gg 97, 98, 99 och 100.
Hr IIeu te r svard, Patrik:
Innan 72 g, hvilken handlar om den ersättning, som af allmänna medel bör lemnäs för inlösen af enkel redskap, med eller utan mäskvännare, företages till behandling, anhåller jag att frågan om redskapens försegling först måtte afgöras:
Sedan R. o. Ad., uppå framställd propos., till denna hemställan lemnat bifall, öfvergick Ståndet till pröfning af Utsk:ts förslag om uteslutande från den nya Förordmn af 3, 4 och 5 artme i den nu gällande, dervid forst förekom Utsk:ts å sid.
13 gjorda hemställan, att i nu gällande förordn.
III om redskaps mätning och stämpling måtte utgå.
Utsk:ts å samma sida gjorda tillstyrkan, »att Art.
V om försegling af bränvinstillverkuing och destillering måtte ur förlattn:n utgå».
Hr Reuters vä rd:
Utsk:t har föreslagit, att i den blifvande författmn angule bränvinstillverkuing utesluta tillämpningen af bränvinsredskapens försegling.
Mot detta beslut har jag reserverat mig; men nu, då Ifi o.
Ad. i löreg:de plenum beslutat att bestämma minimi-tillverkningen till 300 k:r, är jag i sanning tveksam, huruvida jag bör till hela siu vidd vidhålla mitt i reservationen gjorda yrkande.
Jag befarar ingalunda att någon lönnbränuing kan åstadkommas i ångbrännerier, utan att blifva uptäckt; men deremot fruktar jag så mycket mera att alia småpannor, som genom detta R. o. Ad:s beslut fått sin dödsdom, komma att lämpa »ig I) e il 30 M a r s. sig särdeles väl för lönnbränning.
Jag tror derföre att det vore nödvändigt att genom något stadgande 9Öka motverka möjligheten af den otillåtna bränvinsbränningen.
Utsk:t har i sin 72 § föreslagit att egare af enke! redskap eger att till inlösen af allmänna medel hembjuda sådan redskap mot 20 %\i förhöjning af metallens värde; men för min del fruktar jag att all sådan redskap ej blir til! inlösen anmäld, och skulle derföre våga föreslå att R. o. Ad. för sin del ville besluta att egare af enkel redskap skall vara förpligtad att, i händelse han ej till inlösen hern bjuder denna redskap, hos vederbtde kronobetjening till försegling anmäla panna, hatt och afkylningsredskap, som utom bränneri förvaras och icke befinnes uti vård eller uti arbete hos den, sorn sådan redskap förfärdigar.
Ifall R. o. Ad. skulle antaga denna min hemställan blir det nödvändigt att återremittera frågan, på det att Utsk:t måtte blifva i tillfälle att, rör:de öfverträdelserna af ett dylikt stadgande, i författmn intaga nödiga ansvarsbestämmelser.
Den för oss till bifall nu föredragna punkten lyder sålunda: »Utsk:t får tillstyrka, att Art.
V om försegling af bränvinstillverkning och destillering måtte ur författn:n utgå».
Skulle det verkligen finnas en art, som har en sådan lydelse, så är det visst allt skäl att den utgår.
Jag finner väl att det är misskrifning eller misstryck, men anmärker det till rättelse af den det vederbör.
För öfrigt yrkar jag bifall till Utsk:ts förslag.