Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tordenskölds dristighet och skicklighet för att från Jutland öfverföra 4 å 500 man på fiskarbåtar, och en mörk natt bränna upp fartygen i sina skjul och amiralen i sin säng”.
Efter att nu hafva upplyst att frågan icke är ny, skall jag, så vidt i min förmåga står, söka visa, att Marstrand äger betydliga företräden framför stationen vid Götha Elfs utlopp i hafvet.
Marstrands hamn, belägen nordvest från nya varfvet, med 2:ne djupare och ett grundare inlopp, har redan derigenom i militäriskt och maritimt afseende en stor och öfvervägande fördel, enär det icke lärer kunna bestridas att vestliga vindar å Bohuslänska kusten äro de mest rådande och hårdast blåsande.
Från Marstrand kunna i följd häraf fartyg af hvarje beskaffenhet, t. o. m. kanon-jollar, utlöpa för att undsätta hvilken punkt som helst af Sveriges vestra kust, och således äfven Götheborg, vare sig att denna af fienden hotas eller redan är angripen.
Den som känner belägenheten vid nya varfvet, vet också att det är rent af omöjligt för kanon-slupar eller jollar att derifrån afgå mot hård blåsande vestlig vind.
En fiende torde betänka sig innan han vågar ett anfall, som utsätter honom för att kunna instängas, eller åtminstone för att oroas i ryggen.
I Marstrand ligger skärgårds-eskadern så i krig som i fred lika säker, ty hvad angrepp å denna eskader från Ko- eller Klöfverön vidkommer, innebära de icke någon våda, om ej för de angripande, sä framt man ej förutsätter att fästningens eld är tystad och att eskadern overksamt åser fiendens företag.
Vi lefva icke nu i Tordenskölds tider, ångkraften och bombkanoner hafva så betydligt förändrat stridssättet, så till lands som synnerligen till sjöss, att det ej låter tänka sig att stora afd:r af flottor få intaga fördelaktiga positioner i närheten af en stark fästning, eller armée-corpser helt oförhindrade fä logera sig och vinna fotfäste på omförmälte öar.
Lika litet kan det anses troligt alt en fiende skulle företaga sig att Moquera Carlsten och såmedelst göra eskadern overksam.
En hamn med 3:ne utlopp, och en fästning sådan som Carlsten, omgifven af klippor och skär på alla håll, är icke lätt att Moquera; dertill fordras i sanning stora stridskrafter och stora uppoff - 90 Den 12 Januari. lingar, ty ilen liloquerande flottan är i ilen farliga skärgården utsatt för stora vådor, synnerligen då elen är i lää eller, som här är detsamma, å svenska kusten icke äger någon tillflyktsort.
Men huru ser det väl ut vid nya varfvet?
finnes iler någon befästning för alt bevara elablissementct?
Nej! är det anledn. alten sådan befästning någonsin der skall komma till stånd?
Jag svarar härpå, sådant är föga troligt, emedan kostnaderne blifva högst betydliga oell svara icke emot ändamålet.
Det är af den sakkunnige nian, som länge innehade högsta belalsplalsen inom Ingenieur-corpsen, uppgifvet, alt en slik befästning skulle kosta omkring 1^ million ntlr b:co.
En summa öfverstigande värdet af hela etablissemcntet med alla der upplagde fartyg.
Nej, erkännom det, nya varfvets belägenhet kan beklagligtvis just gifva en djerf fiende anledn. att göra ett angrepp, först för att detsamma förstöra, och, om detta lyckas, hvartill nog anledn. finnes, sedan gå högre upp i floden, för alt förstöra eller brandskatta rikets 2:dra stad.
Man bör ej genom en sådan lockmat ägga fienderna att göra besök, der de måhända eljest nteblefve.
Det skall hafva blifvit sagdt, att den stora kostnad som är nedlagd på nya varfvet för landet går förlorad om stationen upphör.
Om nya varfvet kostat staten lika många millioner, sorn tunnor guld, icke kan detta blifva något skäl för dess bibehållande om stället bevisas vara olämpligt; man må dä endast beklaga, alt det rälta ej förr gjort sig gällande.
Om emellertid 11.
St. skulle önska bibehållandet af nya varfvet som station för vestra sjöförsvaret, och fördenskull anslår de erforderliga medlen till dess belastande, är det onekligt att flottans befäl pä nya varfvet i ekonomiskt hänseende åtminstone dermed bör vara ganska belåtet, emedan alt bo på nya varfvet säkerligen är att föredraga framför att bo i Marstrand.
Men jag tror ej alt Statens intresse bör uppoffras för ilen enskildtes, och jag tillägger alt det är min fullkomliga öfvertygelse, att om Götheborgs stations officerare hördes i denna fråga, skulle de, med den sakkännedom de framför andra böra äga, och med ilen sjelfuppoffring som alltid utgjort en af krigarens vackraste egenskaper, enhälligt förorda etablissementets förflyttande till Marstrand.
Man har velat låta förstå att skärgårds- eskaderns förläggande till Marstrand skulle ”åstadkomma den största våda för landet”, jemte en högst betydlig försämring af skärgårdsförsvaret; men huru det är möjligt att skärgårdsförsvaret kan försämras genom förflyttning till Marstrand, är åtminstone för mig icke begripligt. K.
M. har fastställt det antal skärgårdsfartyg, svenska flottan skall äga, och om dessa stå på land i Götheborg eller i Marstrand, kan i fråga om deras försämring vara ganska likgiltigt.
Torrare komma de likväl att slå i Marstrand, ty det har händt och kan hända omigen, att vattnet vid hårda veslliga stormar stigit så högt att en del uti nedra skjulen stående smärre båtar gjorts flytande, att stöttor för skärgårdsfartygen bortflutit o. s. v. och en gång hände, att sjelfva de Deli 12 Januari. 01 pa bäddarne stående fartygen måste, för att ej kullfalla, genom hela personalens tillhjelp bättre (försökras) fastsättas.
Om Sverige skulle komma i våda derföre att kanonsluparne ligga i Marstrand, vore
Sverige sannerligen i en beklagansvärd belägenhet , ehuru jag nödgas erkänna att jag icke förmår inse meningen häraf; men att rikets andra stad kan komma i våda derföre att kanonsluparne med deras förråder äro förlagde vid nya varfvet, och alt de i behofvets stund icke kunna påräknas till vestra kustens försvar, det tror jag mig i det föreg:de hafva ådagalagt.
I stöd af hvad jag nu anfört, anhåller jag vördsamt att StatsUtsk:s utlåt.
N:o 9 af II. 11. o. Ad. må varda äterremittcradt, och att dessa anmärkn-.r må få åtfölja utlät.
Huruvida, ur strategisk synpunkt betrakladt, Marstrand äger något företräde framför Götheborg, såsom station för vestra kustförsvaret, har i sjelfva verket mindre varit föremål för Utsk:s bedömande, än sjelfva den materiela delen af frågan.
Visserligen har Utsk. i detta hänseende haft tillgång till en handling, sorn temligen utreder frågan, nemi. comiléens betänk, i detta afseende: men äfven uti detta comiléens betänk, visar sig, alt åsigterna varit ganska sväfvande (nemi. äsigtcrna om huruvida Marstrand eller Götheborg äger företräde såsom station, för vestra kustförsvaret) samt i följd deraf har det också inom Utsk. talats härs och tvärs i den saken utan något egentligt resultat.
Men. såsom jag redan nämnt, Utsk. har ej heller fällt något bestämdt omdöme i den delen af frågan, och man torde benäget finna, al t Utsk. icke åberopat något tvifvel i detta afseende som skäl för silt afslag på den K. propus:n, utan att de grunder, som Utsk. anfört, alla äro af materiell beskaffenhet.
Det har nemi. åberopat ofullständigheten i sjelfva framställningen, sä väl i afseende pä beskaffenheten och omfånget af det nya etablissementct i Marstrand, som i afseende på kostnaderne, hvilka deraf skulle föranledas.
För min del får jag förklara, att äfven de upplysningar, som den siste värde talaren nu afgifvit, synas, för mig åtminstone, ingalunda tillräckliga för alt med lugn kunna tillstyrka en så omfattande och vigtig åtgärd, och jag tror ej heller att de af Utsk. komma alt annorlunda anses.
Det är nemi. ännu, efter den värde ledamotens yttrande, oafgjord! hvilken utsträckning detta etablissement skulle komma att få, om der t. ex. skulle finnas varf eller icke.
Vi hafva visserligen, af en fras i den K. propos. om
Stats-regleringen i allmänhet (icke i den speciella ang:de denna fråga), funnit omnämnt, att meningen skulle vara att från station förändra etablissementet lill en slags depot och att den civila tjenstemannapersorialen sålunda kunde förminskas; men dessa nakna ord, station och depot, äro i och för sig sjelfve alldeles icke så bestämde, att man deraf kan göra sig något säkert begrepp om etablissement tets beskaffenhet.
Jag har hört män af yrket påstå, att, om der icke komme att finnas ett varf, utan de fartyg som der skulle förvaras komme att först föras dit, ändamålet vore lill större del förfeladt; ty, säga desse män af yrket, så snart eli fartyg en gång varit i vatten och fuktigheten inträngt i fogningarne så tager det ganska snart 92 Den 12 Januari. röta, och alt ett villkor för deras konserverande pä land således är att de byggas på stället.
Då är frågan: skall ett varf inrättas?
Men en varfbyggnad erfordrar stora kostnader och en större tjenstemannapersonal!
Allt delta är emellertid omständigheter, hvarom Utsk. sväfvat i den största okunnighet, och det torde vara förlåtlig!., att man icke gerna vill ingå i ett företag, så vidtutseende och af sådan vigt, dä frågan ännu är så outredd att man egentligen icke vet hvad man beslutar.
Visserligen har Utsk. af den omständigheten ali inga nya anslag blifvit ifrågasatta, såsom nyss blifvit upplyst, också kunnat draga dea negativa slutsats, alt meningen vore att inga nya kostnader skulle ifrågakomma, men jag tror likväl att StatsUtsk. innan det tillstyrker 15.
St. att i ett penndrag afhända riket ett etablissement, som kostat åtminstone öfver ^ million, också borde äga anspråk och rätt att fä veta pä hvilka facta denna mening grundar sig; ty vore en gång bifallet gifvet till en sådan propos., så har man ock tagit på hand att det nya etablissementet mäste uppföras, äfven om det skulle kosta lika mycket som det gamla, — alltnog man har inga garantier i det fallet.
Det synes mig åtminstone, som skulle Utsk. un der sådana förhållanden ej kunnat göra annat, än hvad det gjordt, och jag tror äfven ganska bestämdt, alt Utsk. icke, på grund af det som nu blifvit af Hr sjöministern anfördt, kommer att ändra sin åsigt lika litet som jag för min del anser mig kunna göra det.
Derföre tror jag också det för denna gången vore bäst alt låta frågan stå der den står, och att Utsk:s mern. bifalles.
Hr Munck af Rosenschöld, N il s Rud.:
En insändare har uti aftonbladet för d. 5:te dennes dels från militärisk theoretisk synpunkt, hvilket vi ej alla kunna bedöma, då vi ej alla innehafva mili lärvetenskapernas theori, dels från militärisk praktisk synpunkt, hvilket är tydligt för enhvar af oss, då han grundar sina skäl på historiens erfarenhet, visat, alt ingen flotta kan ligga säker uti ålarstrands hamn utan att de derutanför liggande öarna Koön och Klöfverön befästas, hvilket dels icke uti den K. propos: a blifvit föreslaget, dels skulle medföra utomordentliga kostnader; och att äfven, med användande af de kostnader, hvilka nämnde öars befästande sktdle medföra, vestra sjöförsvarets lnifvudstations bibehållande i Götheborg vore lämpligare än dess förflyttande till Marstrand, emedan det dä ligger närmare till hands att försvara det dyrbaraste vi på den kusten äga, Götheborg; kostnaderna för nya varfvets etablerande skulle vara förspillda; vid en hastig utrustning finnes tillgång på dertill passande sjövandl arbetsmanskap i Götheborg, men icke så vid Marstrand; och slutligen, den redan i skjul pä nya varfvet i Götheborg stående skärgårds- eller arméens flotta skulle, om den för en flyttning till Marstrand sattes i sjön, inom kort uppruttna.
När härtill kommer det hufvudsakliga skälet, att vi icke hafva skärgårdsflottan blott för att äga en sådan och hufvudändamålet med den ej är vunnet derigenom, alt vi kunna göra den helt och hållet oåtkomlig för fienden; ty då anser jag den bäst i förvar, om den endast funnes på papperet eller ännu stöde qvar i skogen, utan ändamålet Den 12 Januari.
93 med den måtte vara, att kunna möta en fiende och försvara vära tillhörigheter, och det är klart, att den, stationerad i Götheborg, är bäst till hands att försvara denna stad, del dyrbaraste vi pä den kusten äga, så synes det vara allt skäl, alt skärgårdsflottans station bibchålles i Götheborg, der den för närvar, är.
Jag måste derföre, ehuru jag önskat att Utsk. pä andra skäl än det gjort afslagit den K. propos:n om sjöförsvarets förflyttande till Marstrand, tillstyrka bifall till Utsk:s utlät., sä mycket mer, som jag finner, såväl af den K. propos:n som af chefens och föredragande statsrådets för landtförsvars-depart:tet nu deröfver gjorda förklaringar, att afsiglen, att flytta vestra sjöförsvaret till Marstrand såsom en understation under Carlskrona, ingenting annat kan vara, än att oförmärkt belt och hållet tillintetgöra vår skärgårds- eller arméens flotta, hvilken afsigt jag anser, att enhvar fosterlandsvän måste motarbeta, då denna såsom sig visat är vårt nödvändigaste vapen, det som längst uppehållit vår krigiska ära och förenar med sig ett af de skönaste af våra historiska minnen, segren vid Svensksund; stora flollan deremot kan ej på sednare tider uppvisa några sådana, om man ej får räkna deribland, att den en och annan gång skickat sina fartyg ut att kullbyttera på främmande haf.
Chefen och föredragande statsrådet för sjödepartementet fäste uppmärksamhet derpå, att vi nu ej lefva under Tordenskjölds förhållanden; jag liar icke annat att tillägga dertill, än: tyvärr!
När man hört 2:ne så skickliga personer, som Hr Gripenstedt och Hr Munck af Rosenschöld, som så förträffligt förstå frågan om sjöfart och hvarest flottan skall läggas, och som naturligtvis hafva större kunskaper än chefen för sjöförsvaret, sä kan man väl dock icke neka att det är omöjligt, att hvarje individ kan hafva samma kunskaper i anseende till en flotta som de, hvilka äro chefer derför; det vore detsamma sorn att tala latin för en bonde hvilken blott har läst katechesen ; men se man vill opponera sig för att visa att man kan tala.
För min del anhåller jag ödmjukast, alt mitt Ständ ville taga i noga betraktande den uppgift som Hr chefen för sjöförsvars-departrlet lemnat, ty jag anser att det är nödvändigt för en flotta alt vara lill hands, och alt den hellre bör ligga i Marstrand, än i Götheborgs station.
Sedan jag hört att det är fråga om att icke bifalla återremiss af delta betänk., anser jag mig i militäriskt afseende böra yttra några ord i ämnet.
Sjelfva saken har af Frih.
Gyllengranat blifvit ganska grundligt utvecklad och anser jag för min del att StalsUtsk. deraf bör äga tillräckliga skäl alt å nyo förelaga detta ärende till behandling.
Det är icke ur ekonomisk synpunkt som jag här vill inlåta mig i denna fråga, utan det är ur ren militärisk.
Jag anser frågan vara ingripande för försvaret af vår vestra kust.
Marstrand måste anses såsom ett slags Gibraltar för Nordsjön och Kaltegat.
Det är nödvändigt att vid denna fästning icke allenast ligger en del af flottan för försvaret, utan det är äfven nödigt alt, i händelse fienden kommer för att bemäktiga sig den, der finnes en flotta, som betäcker kommunikationen med fasta 'J4 Den 12 Januari. landet, helst Albrektssund är i detta ändamål upprensadt.
Jag har noga kännedom af lokala förhållandet, äfvensom jag med uppmärksamhet följt alla åtgärder för sjöförsvarets förläggande vid Marstrand, och jag kan således af de skäl, soin Frih.
Gyllengranat så grundligt anfört, icke annat än på det högsta anhålla hos It. o.
Ad. att betänk, blifver till Utsk. äterremitteradt.
Hos mig har det icke kunnat annat än väcka stor betänklighet att förstöra ett etablissement, sorn redan kostat Staten så betydligt.
Jag kan icke på minsta vis finna att StatsUtsk:s här afgifna betänk, på något sätt blifvit vederlagdt.
I afseende på hvad som blifvit yttradt rörrde sjöförsvaret, sä tager jag mig friheten hemställa hvad sorn på denna kust utgör den väsendtligaste punkten att försvara, och då framställer sig helt naturligt såsom sådan Götheborgs stad och inloppet till Götha kanal, som här har sin ingångspunkt till landet.
Jag täger mig friheten hemställa örn man icke i fråga om Götha kanal, såsom skäl för dess anläggning hört omnämnas äfven den omständighet, att kunna i händelse af behof genom kanalen draga det vid vestra kusterna lagda sjöförsvaret.
Men här uppstår äfven, mine Herrar! en annan fråga: emot hvem egentligen, emot hvilken fiende, som detta försvar skulle komma i fråga.
Jag kan egentligen icke se emot hvem, örn icke emot England, och dä tror jag verkligen att det blefve temligen fruktlöst, vare sig att depöten ligger i Götheborg eller i Marstrand.
Här har af sjöministern blifvit sagdt, att det vore ganska lätt alt hindra kanonslupars och jollars utlöpande ifrån Götheborg, men jag tror för min del att det vore ändå lättare att hindra deras utlöpande från Marstrand, hvilket jag icke ser vara någon möjlighet i händelse af stark sjö och isynnerhet om en flotta, vida öfverlägsen vår, ligger derutanföre.
I afseende på en talares påstående, att ifrån Marstrand genom den depot af skärgårdsförsvar, som der kunde förläggas, kommunikationer med fasta landet skulle kunna underhållas, så får jag uppriktigt bekänna, att jag icke insett den, ty jag tror icke att detta är möjligt med den beskaffenhet, som landet pä den vestra kusten har.
Jag tror således att i alla afseenden, äfven om, såsom sjöministern bevisat, de tider vore förbi då man med en Tordenskölds djerfhet kunde landsätta trupper och på detta sätt intaga etablissementet, så veta vi att det skett antingen på Koön genom landstigning der eller på någon holme på andra sidan om Marstrand.
Jag kan icke föreställa mig att, i händelse af sjökrig, man kan protegera våra fartyg, som behöfva skydd under Marstrands kanoner eller våra kapare, som kunna dit införa priser.
Här har af sjöministern blifvit sagdt, att om de sjöofficerare, som äro anställde vid nya varfvet i Götheborg, skulle frågas, om de ville utbyta sina bättre bostäder derstädes emot sämre på Marstrand, så skulle de dertill vara villige.
Detta skäl tror jag icke bör kunna ingå i någon beräkning, men hvad som här torde blifva en hufvudsak är huruvida vi hafva tillgångar, huruvida Statsverkets tillgångar medgifva att alldeles förkasta hvad en föreg:de tid har nedlagt stora Den 12 Ja n uari. 95 penningesnmmor på.
Hvad som är alldeles otänkbart är att ett sådant etablissement kan vara utan varf och utan en så beskaffad anläggning alt reparationer om också icke nybyggnader der kunna verkställas, och alt kostnaderna derför skulle blifvit ofantligt stora och vida öfversligande Statsverkets tillgångar, derom är jag öfvertygad, och har icke, af hvad sjöministern anfört, kunnat på minsta vis låta öfvertyga mig om nödvändigheten att på delta företag nedlägga stora summor och tror näppeligen att Utsk. kunnat göra annorlunda än det gjort, nemi. att afstyrka bifall till ett förslag, som icke för R.
St. uppgifver kostnaderna; och då sjöministern derjemte yttrat att ett sådant förslag icke kan uppgöras med någon säkerhet, så torde äfven deruti ligga en anledn. att, för närvar, och intill dess saken blir bättre utredd och kan blifva Ståndet förelagd med tillförlitliga upplysningar, Utsk:s betänk, måtte bifallas och således afslag pä den nåd. propostn i och med detsamma blifva lemnadt, ty all pä det sältet inleda lagstiftarne att, med förbiseende af folkets fördelar, besluta utgifter hvilka icke kunna på förhand beräknas, under det man har daglig erfarenhet alt kostnaderne för arbetens verkställande öfverskrida de deröfver uppgjorda förslagen, anser jag vara särdeles olämpligt.
Pä dessa gunder anhåller jag om bifall till Utsk:s betänk.
Ofverläggningen förklarades härmed fulländad, och Hr Gr. o. Landtm, hemställde om 11. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s förevar, utlåt.
Denna propos. besvarades med blandade ja och nej, i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de emot Utskts utlåt, gjorda anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande.
Ropades starka ja jemte många nej, hvarefter Hr Landtm, förklarade, det han trott sig tinna att ja härvid varit öfvervägande.
Anckarsvärd och Hr Munck af Rosenschöld begärde votering.
Upplästes lill justering och godkändes följande förslag till voter:s-propos.
Den som bifaller Sta(sUtsk:s utlåt.
N:o 9, voterar ja; den del ej vill, voterar neJ; Vinner nej, kommer nämnde utlåt., på grund af de deremot gjorde anmärkmr, att återremitteras.
Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 78.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 8 dennes på bordet lagda mern.
N:o 10, angtde det för tryckningen af PresteSt:s prot. erforderliga papper. \ 96 Den 12 Januari.
I afseende på tryckningen af H. R. o. Ad:s prot. vid innevar. riksdag, har R. o. Ad. d. 8 sistl.
December förordnat, att, såsom Ridd.
Direkt, och Utsk. hemställt, dessa prot. skola tryckas pä samma sätt som Ståndets prot. vid sista riksdag, och i öfverensstämmelse dermed har i Ridd.
Direkhs med boktryckaren Björklund om detta tryckningsarbete afslutade kontrakt blifvit stadgadt, att dervid såväl formatet och slilarne som de å hvarje ark tryckta radernas antal och bredd skola blifva alldeles lika med hvad Ståndets prot. vid sednaste riksdag utvisa; men vid efterfrågan i riksg.kont, har det papper, som derstädes för att användas till tryckningen af RiksStrs prot. blifvit upphandladt, befunnits vara af så litet format, att detsamma med iakttagande af ofvanberörde föreskrifter icke kan till tryckning af R. o. Ad:s prot. begagnas:
Af sådan anledn. och då medelst förenämnde kontrakt boktryckaren Björklund förbundit sig att tillsläppa för ifrågavar. ändamål fullkomligen lämpligt papper af samma beskaffenhet, som det vid sista riksdagen begagnade, samt detta papper af honom är beräknadt kosta 2 r:dr 34 sk. b:co för hvarje helt ris; men deremot, i fall riksg.kont. skulle uppköpa dertill erforderligt papper, priset derå, liksom ä det för tryckningen af Högv.
PresteSt:s prot. äskade papper, om hvars upphandling StatsUtsk. i dess mern.
N:o 10 gjort hemställan, troligen skulle uppgå till 3 r:dr 24 sk. b:co riset, anmäles vördsamt till bifall, att lill tryckningen af R. o.
Ad:s prot. vid denna riksdag må få begagnas det papper, som boktryckaren Björklund åtagit sig anskaffa.
Som denna framställning lärer vara af beskaffenhet, att böra underställas samteliga RiksStm, anhålles vördsamt om remiss häraf till StatsUtsk., hvarigenom denna communication skulle vinnas.
Upplästes följande af Hr Ulfsparre, Sigge,inlemnade mern.
Då jag ej oafbrutet kan vara från mina göromål här på landet, nödgas jag afsäga mig det förtroende att vara Bänkman uti 9:de Bänkm.-afd. hvarmed jag blifvit hedrad.
Och får ödmjukast äran anhålla, att det oaktadt fä behålla min riksdagsmannarätt under närvar. riksmöte. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall; i följd hvaraf Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att val af en ny bänkman inom 9:de
Bänknusafd. i början af nästa plenum komme att förrättas.
BondeSt. ankommet prot.utdrag af d. 4 dennes, innefattande inbjudning till RiksStm att förena sig i ett af BondeSt. samma dag fattadt beslut, att uppmana Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., att, för påskyndande af riksdagsärendenas jemna fortgång och riksdagens afslutande, ofördröjligen träda i verksamhet, samt, då sådant skett, R.
St. derom underrätta.
I Den 12 Januari. 97
I sammanhang härmed anmältes och föredrogs ett från Allm.
Besv- o. Ekon.Utsk. ankommet, i anledn. af BondeSt:s ofvanberörde beslut afgifvet mern. N:o 2.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, med anledn. af de upplysningar, hvilka af Allm. Besv.- och Ekon.Utsk. i dess nu föredragna mern. blifvit lemnade, finge hemställa om R. o. Ad. behagade besluta, att så väl BondeSfis inbjudning som nyssberörde mern. må läggas till handlingarne.
Hr Prytz, Lars Adolf: Emot R. o. Ad:s genom nyss skedd votering och dervid vunnen pluralitet fattade beslut, att icke återremittera utan bifalla StatsUlsk:s betänk.
N:o 9, får jag äran anmäla min reservation.
Jag tror att då chefen för sjöförsvars-departrtet lemnat flera upplysningar i ämnet, så hade det varit mera öfverensstämmande med hofsamhet och ordning att öfverlemna dessa upplysningar till StatsUtsk:s bepröfvande, än att lemna dem utan allt afseende.
Föredrogs BankoUtsk:s meni. iX:o 6, med ålerlemnande af riksdagsfullm.
Jöns Jönssons motion, ang:de beskattning å privat-banker och hypotheks-föreningar m. m. R. o. Ad. ansåg ifrågavar. motion böra af Bevilln.Utsk. behandlas.
N:o 12, innehållande anmälan om anledn. till anmärkn. emot föredragande statsrådet och chefen för finansdepartdet.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade att denna anmärkn:sanledn., jemlikt 29 § Riksd.Ordn., komme ätt remitteras till Const.Utsk.