Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan länge vand , att för mine handlingar, åtnöjas med den Domare jag bär innom mitt egit bröst, får jag full komligen obekymrad för hvarje orättvist enskildt omdöme, ödmjukast öfverlemna dessa mina Anmärkningar till bedömande af det vörd. radsvärda Stånd , hvaraf jag har den äran vara Ledamot; äfvensom till bedömmande af hela den Allmänhet, som, en dag» skall läsa våra Protocoller.
Jag begär att Utskottets Betänkande må återremitteras, samt att dessa Anmärkningar må få Remissen åtfölja.
Lit. A. Transumt af Kongl. Majit* Nådiga Brs£ till Kongl. Kammar- och Commerce Collegicrne, dateradt den n Februarii 1801, angående Arrendet af Starby Kungsgård i Östergöthland. / 48 Ben 18 April.
Detta alif, jemte hvad Hans Kongl. Hög het Hertigen af Södermanland uti afgifvit Memorial, dateradt den 24 sisrledne November, i underdånighet yttrat, håfve Vi hos Oss i Nådigt öfvervägande komma låtit, och vele härmed i Nåder hafva bifallit, det må, på sätt J uti ofvanberörde måtto underdånigt tillstyrkt, Arrendet af Starby Kungs-Ladugård Assessoren Vult von Steijern elier hans RättsInnehafvare på 30 års tid upplåtas, under da af bemälte Assessor för detta Arrende erbudne vilkor, och med det af Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland uti Dess nyssnämnde Memorial underdånigst gjorde förbehåll, att Vult von Steijern eller dess rättsIr. nehafvare, ifrån pdet Hennes Kongl. Höghet Hertiginnan af Södermanland blifyer Enka, gifvcr efter Laga Fardags erhållande, i Arrende, lika med hvad någon annan
Vid den tiden derföre vill erlägga.
Men som , i anseende till sistnämnde vilkor, högre Arrende torde erbjudas, än hvaruti Vult von Steijern finner sig kunna ingå ; så och då Assessoren anbjudit det nu fastställdte Arrendet i det afseende, att genom Cor.tractets oafbrutna åtnjutande blifva derföre skadeslös; håfve Vi i betragtande af de vilkor, hvarunder Arrendet af Starby kommit uti Assesoren Vult von Steijerns hand , i Nåder pröfvat skäligt, det må han eller dess rätts Innehafvare i sådant fall njuta af Oss och Kronan billig ersättning ej mindre för Falriquen, med hvad densamma då oskiljaktigt åtföljer, och han eljest skulle såsom förlust derå vidkännas) än oäk för Den iS April.
49 för de å sjelfva Kungsgården härefter nedläggande kostnader, i den mohn de öfverstiga den fördel, han under sin besinningstid deraf hämta kan, och hvarvid det högre Arrende, nu till erläggande blifvit stadgadt, bör i skäligt öfvervägande komma.
I öfrigt vele Vi härmed i Nåder hafva anbefallt Eder, att ett lämpeljgt ArrendeContract i underdånighet föreslå.
Vi befalla Eder &c. &.
Stockholms Slott den 12 Februarii igor.
GUSTAF ADOLPH. JVI.
Rätteligen vara transumerat, intygar, Stockholm och Kongl.
Kaminar-Collegii Första Province-Contoir den 14 April 1818.
C. Tornqvist.
Kammarförvandt* Lit. jBi Att Starby Kungs-Ladugård, belägen t S:t Pehr9 Socken af Dahls Härad och Östergötland, är uti 18*3 års Jordebok för besagde
Län upptagen att bestå af Tio och Ett halft Mantal; intygar, Stockholm och Kongl.
Katnmar-Collegii Första Province-Contoir den 14 April 1818.
C. Törnqvist.
Kammarförvandt.
2 Afd, 7» 5* Den 18 April.
Lit. C. Transumt af< Kongl. Comrnerce-Collegii underdåniga Berättelse till Kongl. Maj:t om Fabriquernes och Manufacturernes tillstånd här i Riket år i8if.
Dateradt Stockholm den 17 Februarii 1817- Wadstena Kammarduks. och fina| Lin ne-Fabrique lefvererade år i8if Varor för 3,909 R;dr 3a sk.
Banco, eller ungefärligen samma Summa som år 1814* Rätteligen vara transumeradt, intygar *3oh.
Fredholm.
Registrator uti Kongl, Commerce-Collegium. 4 \
Friherre Ehrenborgh ,k C. W.:
Ehuru jag alldeles instämmer uti hvad Herr Friherre Boye anfört, tror jag likväl att då Hennes Maj-.t lika litet satt i fråga att rubba Arrendatorn af Starby Kungsgård, som att revendiquera sin rätt till besittningen af Wadstena Slott, frågan om dispositionen af Starby Kungsgård egenteligen icke hörer hitj äfvensom, då trenne Stånd redan bifallit Utskottets Betänkande, jag anser all vidare discussion öfverflödig och får endast anmäla min reservation emot bifall till Betänkandet, utan att derå yrka återremiss.
Den ig April. fl Herr Grefven och Landt Marskalken gjördd Proposition till bifall af Stats-Utskottets ifrågavarande Betänkande , hvilken Proposition med Ja besvarades.
Grefve de ta Gardie, Jacobf hemställde, om icke Ridderskäpet och Adeln behagade instämma uti det af Bonde-Stårtdet till Betänkandet gjorde tillägg* Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskäpet och Adeln behagade förena sig med Bonde-Ståndet i nyssnämnde tillägg.
Ja och Nej. Herr Påhlman:
Ehuru jag för min ertskildta del fullkomligt instämmer uti berörde tillägg , anser jag det likväl icke vara med formen öfverensstämmande , att då ett Betänkande första gången antäges, dervid gora några tillägg eller förändringar.
Jag tror degsutom att Riksens Ständer utan detta tillägg kunna
I en framtid äga öppet, att enär tillgårtgarne medgifva besluta tillökning uti Hennes Majit Enke-Drottnirtgens Underhålls-Summa.
Herr Grefven Och LandtMärskalken hemställde, om icke, med afseende å hvad Herr Påhlman anfört, Betänkandet kunde otan allt tillagg af Ridderskäpet och Adeln gillas* Bifölls. 5* Den 18 April.
Föredrogs å nyo Banco-Utskotfets under N:o 26, afgifne samt den g dennes på hordet lagde Betänkande, i anledning af vackt Motion om allmänt Kungörande af Banco-Sedelstockens belopp lör hvarje år.
Friherre Ciderström , Jacob-, Det är icke ovanligt att gamla fördomar äro svåra att besegra, ' och förevarande fråga är derpå ett talande exempel.
Den har flere gånger varit väckt, men Banco-Utskottets pluralitet har ali* tid varit af den mening att publiciteten ej borde medgifvas, utan att vid dessa tillfällen hafva framlagdt något annat skäl än sin egen öfvertygelse.
Denna gång har likväl Utskottet gått längre än förut, då Utskottet icke hemställt sin mening till Ständerne, utan bestämdt yttr3t, att något periodiskt Kungörande af Banquens ställning eller Sedelstockens belopp ej borde äga rum, och att på Banco-Utskottet skulle bero att lemna Riksens Ständer de upplysningar, som kunde anses nödige.
Jag känner icke 3f hvad anledning BancoUtskottet kunnat tillvälla sig en sådan Auctontet.
Det är ock tn underlig farhåga, att förlust för Banquen skall inträffa derigenom att hvar man far se att Banquen har full säkerhet; hvaremot Opinionen hittills kunnat anse Banquen utan säkerhet hafva otlemnat större Summor.
Blott i den del af Betänkandet'instämmer jag med Utskottet, att icke endast Banquens Dm 18 April. 53 Skulder, utan äfven dess tillgångar böra uppgifvas.
Då jag icke tviflar att Utskottets Betänkande lärer blifva återremitteradt , anhåller jag att
Utskottet tillika måtte anmodas att uppgifva grunderne för sitt beslut.
Utskottet icke hafva några starkare skäl än dess egen öfvertygelse att anföra, så yrkar jag att den ifrågaställde publiciteten måtte bifallas.
Herr von SchulzenheimDaviel, den äldre t Banco-Utskottets
Yttrande i publicitets-frågan om Sedelstockens belopp är nära liknande igry års Banco-Utskotts i samma ämne afgifne Betänkande, ehuru Utskottet nu består af andra Ledamöter.
En enda Utskottets Ledamot ibland Ridderskapet och Adeln och tvänns Banco-Fullmägtige förklarade sig dä för publiciteten, och likaså nu, men alla öfrige med föga modification , bestriddc densamma.
Jag vill ock hoppas, att Högloflige Ridderskapet och Adeln, å sin sida, nu må likna sig sjelf, det är, visa sig lika fördomsfri, som den 5 Julii 1815TDen då varande LandtMarskalken Herr Grefve Mörner, frågade först:
Bifaller Ridderskapet och Adeln Banco-Utskottets Betänkande, som afstyrker publiciteten af Sedelstocken; svarades Nej, med ganska få Ja; Herr LandtMarskalken omvände deruppå sålunda frågan:
Afslår Ridderskapet och Adeln det ifrågavarande Banco-Utskottets Betänkande, ropades allmänt Ja, förutan all yrkad Votering eller gjord Reservation. (ö) Riksdags-Protocoller, under de (e) Se Ridd: och Ad.
Protocoll V Bandet Pag. 182.
Ben ig April. 40 år, jag haft äran bivista Högloflige Rid* derskapets och Adelns Sammankomster, vittna om min varma Zele för Banquen, detta Rikets sista Pligt-Ankares bestånd, samt bestyrkes ej mindre genom mina Bref om Rikets Penninge-Verk och allmänna hushållning, sorn jag uppå den oförgätlige StatsConroirs-Presidenten Carl Eric Lagerheims anmodan författa, de, och uti hvilka jag uppjigtigt, med dess råd, yppada allt hvad till Banquens nytta, heder och försvar bekant göras borrie.
Huru kan man väl tänka, att jag förliden Riksdag, och nu, ville göra en Proposition, som skulle lända Banco-Verket eller Riket till skada?
Hvarken Banco-Ordningen eller Edsformulairet utfästa hvad 50m tyst hållas bör, utan bjuda endast, att för ingen något upptäckas bör som Itunde någon skada och misscredit förorsaka.
En tätt kännare utaf Banquen kan blott bedömma hvad som döljas eller till upplysning i FinancerÄrenden, bekant göras kan och bör.
Jag räknar för en Medborgerlig ära, att hafva bidragit till Riksgälds-Verkets publicitet och att vi uppdagadt få veta hvad båtnad våra beviljade sammanskott medföra.
Ingenting skaij mera styrka vår lyckliga Monarchiska Regering , få väl, som vår villighet att sammanskjuta till den Allmänna Skatt-kistan, än Regerjngs-Formens f8 §•, sorn bjuder en publicitet af Stats-Verkets hela tillstånd.
Alla Författningar, efter den till frihet och laglydnad väl afmatta Rcgements-förändringen, syfta dorbäo, att genom anställda Revisioner, esom - Den ig April. 5f oftast upplysa Allmänheten om Drätsel- och Penninge-Verkens förhållande och laglikmätiga Administration.
Hvad kunde väl gifva Banco-Förvaltningen mera förtroende, än den öfvertygelse och det bevis, att Rikets Ständers positiva Förordnande år I8f?i att ingen indragning af den i omlopp varande Banco-Sedelstocken ytterligare skulle ske och att den utelöpande Riksgälds - Sedelstocken ej finge öfverstiga det belopp , hvartill den hade uppgått den i Januarii 181S, vid så det ena, som det andra Riksens Ständers Verk, likmätigt Riksdags-Beslutets 13 och ,15 §§., obrottsligen blifvit efterlefvadt, och har samma grundsatts att ingen permanent förändring å någotdera stället af Sedelstocken intill nästa lagtima Riksmöte skall ske, äfven nu blifvit etablerad.
Om ock någon obetydlig temporaire skillnad af Sedelstockens belopp, under afbjelpandet af Filial-Disconternes timade oreda, hända skulle, så kunde orsaken dertill med få ord uppgifvas, och det i synnerhet, om efter en värd Ledamots, Herr Lagmannen Mannarstams tillstyrkande, uppgiften af Sedelstockens belopp inskränktes till Revisorernes tvanne år emellan skeende möten} och hvarmed jag mig lätteligen conformerar, hellst man då tillika blefve underrättad om den medhundna rättelsen af nuvarande penninge-villa och stagnation.
Hvad befruktar man för en vådelig indiscretion af Sedelstockens uppgift?
Hvilken Riksdagsman kände icke år 1 gr $ > att nära 3 Millioner af Banéo Transport Sedlar, ifrån 1812 års slut tili 1815 års ingång, voro indragne, Den ig April. och som vållade det häftiga skriket emot det 6a kallade Snörp-Systemet; men hvilken klagan var så mycket mera öfverdrifven , som den egentliga minskningen var blott 2,928,063 R:dr Banco och deremot Riksgälds-Sediarnes evalverande i Banco ifrån den sisra December 1812 till samma datum 1814 blifvit ökade med R:dr Banco 2,é>4i\445 och således hela det auctoriserade Röreise-Capitalet i Banco och Riksgälds-Sedlar, innom de tvänne åren blott blifvit minskadt med Banco R:dr 274,623.
Hvad hemligheten om Banco Sedelstocken beträffar, så är den slätt ingen; om man något förglömt förhållandet sedan år igl), så är beloppet vid 18I2 och 1814 års slut till Ziffran uppgifven i Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer af den 10 December sistledit år, pag. 7, och de förenade Stats©ch Banco-Utskotten hafva icke heller förtegat vårt Penninge-Verks sanna förhållande.
Huru kan ock någon okunnighet om Banco-Sedelstockens belopp förmodas; då vid våra täta Urtima Riksdagar hela Banquens tillstånd skall yppas för 36 Banco-Utskottets
Ledamöter och hvarannat år för 24 Revisorer?
Som emedlertid i publique
Skrifter ofta irriga och förvillande uppgifter läsas; hvarföre må icke authentiquement Banquens , sorn Riksgälds-Sedelstockens belopp bestämmas ?
Man har anmärkt, ait andra Ranquer icke uppgifva sin Sedelstocks belopp, att Utländske Banco-Iörättningar icke likna den nu - Den ig April. 5? varande Svenska Banquen, utan äro Depositions- och afskrifning® eller så kallade GiroBanquer.
Engelska Banquen är en villkorligt privilegierad Assosiation, sorn har mycken gemenskap med Stats-Verket eller Exchequern ocii som hvarje Söcknedag uppgör med Banquen sin räkning.
Denna Circulations-Banque
Disconterar med både Staten och Private, men fäster icke sina Capital genom intecknade stående Lån, och har dividenden eller utdelningen till Åctie-ägare mycket varierat ifrån y till 9 proCent.
Beloppet af Banque-Noter uppgifvas vid hvarje Session tili Parlamentet, som ock flere gånger genom en Comité låtit undersöka Böckerna.
Vj hafva ock nyligen i våra Tidningar läst huru de i omlopp varande Banque-Noter, en månad emellan varierat ifrån 28>94f358o till 28,248,120 Pund Sterling:
Varande ett klart bevis, att den funderade Capitalgälden, som nu öfveistiger 1 Billton (eller 1,108)059,61y L . . ) ej är circulerande, utan tvärtom, att å den samma ingen förskrifning utgifves. Svenska Banquen har väl ifrån sin stiftelse år 1668 varit både en Växel- och LiineBanque; men den har blott ifrån 1731 och ytterligare 1735 så utsträckt sina Län pä Fastigheter, emot Inteckning, att den redan är 1747 ej mer kunde honorera sina förskrifningar eller Transport-Sedlar, utan nödgades begära ettså kalladt Jernbref, för att undslippa utbetala redbart
Mynt emot sina Sedlar, Det torde nu invändas, att Sedelstockens be - J8 Den ig April. lopp ej kunde determineras innom Sveriges gränsor, då så mycket deraf vore circulerande utom Riket, och i synnerhet i Finland; men erhålles
Iros Oss en fri handels-ställning, så skola de Svenska Penninge-Representanter sjelfmant återkomma, emedan Grannarnes mindre accrediterads ideala Sedlar skola uttränga de mera valables, likasom det händer med Speciemyntet.
Utomdess skulle rätta Sedelbeloppet snart kännas, om efter vår högst upplyste Konungs råd, alla utelöpande Sedlar, så innom som utom Riket, vid en fixerad praecriptions-tid inkallades till ombyte; hvarmedelst uppenbarades huru mycket deraf genom eld och sjöskador m. m. vore förstördt och vinsten ersatte mångdubbelt kostnaden.
Så väl af den kännedom jag kunnat förskaffa mig såsom Revisor af Banco-Verket, som af den erfarenhet vi alla åge, att allt gått väl utan publicitet af Banquens ställning, anser jag betänkligt att Skaka Banquens grundval.
Till vår tid höra väl liberala principer; men jag anser dem icke i allt vara nyttige.
Ehuru jag medgifver det var.a förmätit att motsäga hvad tvänne agtningsvärda Ledamöter i detta ämne yttrat; anser jag det vara både min rättighet och pligt att förklara, det jag icke är ibland dem, som votera för Banquens publicitet.
Jag borde undvika att motsäga d-n agtningsvärde man, sorn, sednast afstyrkte Banquens iöreslagne publicitet, Den 18 April.
59 men då jag ej kan dela hans öfvertygelse i denna vigtiga fråga, uther jag mig att få yttra några ord.
Den hedrade Veteranen i mangfalJdig Fäderneslandets tjenst, som Ridderskapet och Adeln vid sä inånga Riksdagar har hort iöra en Svensk Riddersmans rätta språk, samt yttra sig med djup kunskap, med mogen öfverläggning och med patriotisk ihärdighet, har vid denna Riksdag åter förnyat ett Förslag, som han vidden sednaste gjordt, med den förman, sådana som han, vanliga, endast för dem icke afskräckande, utgången, att tala fåfängt, och bortgå lönad af sin egen öfvertygelse.
Han har nu sjelf utveckladt alla skälen till sitt Förslag, och Friherre Cederström, samt till Utskottens Protocoll , Lagman Mannersfam , likaledes så fullständigt utfört dem, att för mig icke kunde vara något att tillägga i hufvudsaken; men en bisak synes mig af dessa värda Talare vara glömd.
Jag menar den svåra ställning, hvaruti, genom bemlighers-författningarne, Ful 1- mägtige och Banco-Utskottets
Ledamöter äro försatte, att nemligen i högsta Instancen afgöra Mål, som kunna blifva menliga, ömsom för hela Landet, ömsom för Ba.nquens Credit, utan att någonsin kunna blifva annat än ensidigt bedömde.
Så länge Jdanqnens ställning är hemlig, är den en Stat i Staten, och dess interesse skall kunna, icke vara, men synas vara, i strid med Statens.
Erfarenheten visar, att i ämnen, som man länge handlagdt, utan att kunna ens nämna saken för andra, än dem som äro i samma ställning, kan man lätteligen få en ensidig åsigt, och det skulle i stöd af / Den iS April. denna erfarenhet, vid en annan Riksdag, an denna, lätt kunna hända, att Utskottets Ledamöter blefvo ansedde som ensidiga i deras åsigt, såsom, de här hade mera interesse för Banquens skenbara vinst, än för Näringarnes och Landets verkliga — detta allt af icke mindre än en hel Nation , hvars välfärd på deras åtgärder berott:
Jag tror derföre 2tt publicerandet af Banquens ställning vore nyttigast för Banco-Utskotten sjelfva.
Herr Mannerstam, Johan; Jag åberopar uti hufvudsaken det serskildta yttrande af mig, som ätföljdt Banco-Utskottets
Betänkande och jemte detsamma nu blifvit uppläst, hvaruti jag tillstyrkt publicitet både i afseende på Banquens skuld eller dess Sedelstock och dess tillgångar.
Jag har sökt visa att då lmfvudföremålet för Riksens Ständers öfverläggningar är att återställa den Allmänna Crediten, samt ordning i Rikets Penni åge rörelse • och att så vidt nu ske kan, för framtiden förekomma Financiella oredor, första steget dertill bör blifva att öppet kungöra förhållandet med det Penninge-Verk, hvaraf nästan hvarje Medborgares förmögenhet i mer eller mindre mohn beror.
Jag utber mig nu egenteligen få erinra derom, att denna fråga första gången under denna Riksdag ifrån Banco-Utskottet inkommit, samt att förhållandet nu icke är detsamma, sorn då samma fråga vid t8if års Riksdag var under Ridderskapets och Adelns öf - Den 18 April. 6t verläggning.
Banco - Utskottets Betänkande, som afstyrkte då likasom nu den af Herr von Schulzenheim ifrågastäUde pubiiciteten, var redan af trenne Ständ bifallit, innan pröfnjngen deraf blef företagen hos Ridderskapet och Adeln, som derföre, då återremiss af Betänkandet var utan ändamål, tillkännagaf sitt ogillande deraf salunda, att detsamma afslngs — Nu åter lärer Banco - Utskottets Betänkande redan vara af Välloflige Borgare-Ståndet återremitteradt, så att mer än ett annat
Stånd det bifallit $ Ridderskapet och Adeln likafullt, då Målet från Utskottet återkommit, kan det samma i hela sin vidd pröfva och efter godtfinnande afgöra.
Jag tillstyrker derföre att Betänkandet med de dervid gjorde Anmärkningar får till Banco-Utskottet återgå.
Herr Heykenskjöld, Carl Fredric:
Jag instämmer för min del uti hvad Herr Mannerstam anfört, och vill endast anmärka att Banco-Utskottet ej bör tillvitas underlåtenhet art efterkomma Riksens Ständers befallningar.
Utskottet har ock uti sitt Betänkande förklarat att den kännedom om Banco-Verket och SedelCapitalets belopp, som för bedömmande af Landets Financiella och Oeconomiska angelägenheter, vore för Riksens Ständer erforderlig, skulle af Banco-Utskottet meddelas.
Om jag ej hade annat skäl för den tankan att kungörandet af Banquens Sedelstock är af vigt, skulle jag anse det vara tillräekeligt att som éa Den ig April.
Herr Archiater von Schulzenheim densamma tillstyrkt, en man, med hvilken få i kunskaper och erfarenhet om ifrågavarande sa' hunna jemföras.
Ehuru Banquens Sedelstock icke hållits hemlig, har den dock i allmänhet varit så litet känd , att vid sista Riksdag uppgafs af män, som borde känna det, att Sedelstocken sedan I8t2 var förminskad med blott 200,000 R:dr.
Vi hafva nu sett af sjelfva Banco- och Stats-Utskottens Betänkande örn Finance-regleringen, att den i det stället blifvit till den tiden minskad med 2 Millioner.
Om man då kändt detta förhållande; hvilken fördelagtig verkan hade icke sådant skolat medföra på Banquens Credit; äfvensom på Riksens Ständers beslut i afseende på Penninge-Verkets reglerande vid sista Riksdag.
Jag har isynnerhet nitälskat för Rörelse-Capitalets uppgift, för att kunna mäta dess förhållande emot Folkmängden, det probabla varubeloppet och exporten.
Folkstocken var för * Secuium hos oss en hemlighet.
Tabellverket har derom lemnat mycken upplysning, och då nu qvinqvennii-Tabellerne hinna utkomma, skola de utbreda en rätt Statistisk kunskap.
Litet längre tillbaka voro Land- och Gränse-Chartor en hemlighet, pä det att
Fienden ej skulle hitta in i Landet; men ett sådant okunnighets-tökn är skingradt, och Banco-Utskottet kan icke vä* gra4 uppgiften af Verkets förhållande, enär och så ofta Rikets Ständer det förordna.
Dtn 18 April. 63 Herr af Brinckman, Gustaf.- Det var en tid då vårt Fädernesland, manligt strälvade till uppkomst af välstånd, då många nyttiga inrättningar tillvägabragtes och omgärdades med vishet och kraft
En annan tid bär kommit, föranledd af förändrade förhållanden, då man af enahanda välmening, tror sig bora omskapa allt efter tidens anda, och vill anse fordna försigtighetsmått såsom fördomar, beroende af Vanan och en mindre upplysning.
Jag tror likväl, att den största varsamhet ar nödig, innan detta omdöme allmänt antages, innan man öfvergår till nya läror, hvilka ännu icke till deras lyckliga verkan, med fullt förtroende kunna förutses.
Deribland intager visserligen frågan om upptäckande af Banquens belägenhet ett vigtigt rum.
— Den har ägt bestånd, denna Banque, oagtadt den ifrån dess primitiva åsigt, blifvit anlitad såsom ett hjelpemede! mot Statens brister.
Detta bestånd har fortfarit äfven under sådana hvälfningar, som skakat Rikets grundvalar och hvar enskilt mans välfärd.
Det måtte således hvila på en sammansättning, hvaraf en rubbad länk möjeligen kan leda till försiörelse och undergång.
Och hafva icke sådana tider varit, kunna de icke återkomma, då kännedom af Banquens tillstånd, hvilken väl icke rätteligen borde sträcka sig till en del, utan till allt, kunnat eller kan vara vådelig för dess Credit, och deraf beroende till - varelse.
' Den ig April, Jag vill icke i detta ämne mäta mina kunskaper med den allmänt aktade Ledamor, med de värde Medlemmar af detta Stånd, hvilka talat för uppgifvande! af Banquens Sedelstock.
Men jag bekänner, att min öfver tygelse med större trygghet förlitar sig tili de beslut, öfver enahanda fråga, som Riksens Stander vid flera Riksdagar fattat, på grund hvaraf jag också instämmer, i den tanka Herr Grefve Mörner yttrat och för min del godkänner Banco-Utskottets Utlåtande.
Jemte det jag får förena mig med hvad Herr von Schulzenheim anfört, anser jag det icke vara nog att Sedelstockens belopp uppgifves, utan bör all möjlig publicitet vinnas.
Och tror jag detta vara det enda sätt att upprätthålla Scdlames värde.
Friherre Boye, Ludvig, hade jnlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande i I en tid af delade tänkesätt, af tvänne stora , hvarandra alldeles motställda Opinioner, hvälfvande båda på den fråga ; hafva Vi för mycket, eller hafva Vi för litet penningar?
synes väl ingenting i verlden billigare, änden fordran, som i Allmänheten tidt och ofta framställes 5 nemligen att också få veta huru mycket Banco-Sedlar
Vi hafva; en upplysning, som, tilläfventyrs skulle undanrödja hela tvisten, så vida den gaf klarhet åt hufvudfrågan.
Utskottet % Den 18 April. 6; 1 Utskottet’ anser publiciteten skadlig för Banquens Credit; men må det tillåtas mig tro, att den skulle, tvärtom , gifva ny styrka deråt.
Människan begriper helldre, än hon tror; och hon förlitar sig helldre till sin egen kännedom, än till andras.
Dessutom innebär detta förmenta skäl en brist i sin egen grund.
Om det någonsin kunde skada Banquens Credit, att dess afifairer voro af Allmänheten kände; det vill säga, om derigenom skulle yppas, att Banquen icke ägde nog Silfver, i proportion till sin Sedelstock; så blefve ju, i alla fall, icke någon sådan disproportion yppad derföre, att Allmänheten kände Sedelstocken*? belopp, enär Allmänheten icke tillika kände Silfverfondens storlek; och sjelfva skälet är ju då icke något skäl.