Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår räntans beräknande derå, så enär densamma, under den förflutna tiden icke till fonden ingått, och således ej kunnat enligt testators föreskrift, årligen till pensioner användas, och någon utdelning deraf för detta ändamål ej eller nu mera, med iakttagande af Testamentets föreskrift, kan äga rum, hvarigenom en ersättning af räntan för den förflutna tiden endast skulle blifva en tillökning i sjelfva capitalet, hvartill åter skäl icke synes vara för handen; anser Utskottet sig böra tillstyrka, att den i räkenskapeyne hitintills debiterade ränta, utgörande Syi R:dr s4 sk.
Banco, måtte afskrifvas, och ränta å ofvanberörde capital icke beräknas annorledes Stjernereutzska fonden till godo, än ifrån den i Januari nästkommande år 1824.
Till den således föreslagna ersättningen saknas likväl för det närvarande, tillgång af RiddarhusCassans egna medel, ännu mera förminskade genom den förlust' samma Cassa sjelf på ifrågavarande lån lidit, utan nödgas Utskottet 122 Ven II Augusti c. m. föreslå Ridderskapet och Adeln, att en sådan ersättning må lemnäs genom Capilationsafgiften, på sätt hår nedanföre förmäles, och att Stjernereutzska fondens fordran hos Majoren Printzenskjöld, 5ooo R.dr Banco, med ränta från d. i Januari 1824 må öfverföras på Capitationsafgiftsfonden, för att i; den mån medel dertill inflyta, i likhet med öfrige fondens skulder betalas. §;•a Af a §. har Utskottet inhämtat: att tilt följd af Ridderskapets och Adelns beslut, samt Kongl.
Majds i anledning deraf utfärdade nådiga Kungörelse af den 23 Jan. 1819, Capitationsalgifter efter s4 sk.
Banco för hvarje mantalsskrifven adelig mansperson, som betalar bevillning för förmögenhet eller njuter lön, blifvit för åren 1817, 1818, 1819., 1820 och 1821 i från Rikets samtelig© Lån uppburne, och till Riddarhusets Cassa lefverade, samt undertiden använde till afbetalning å Capital och räntor af Reparationsfondens skulder; att de sedan sista Riksdag till följd af dels Höglofl Ridderskapets och Adelns då fattade beslut, dels RiddarhusDirectionens förordnanden, vidtagne anstallter, att förgylla Inseriptionerne nedan taket af de 5:ne sidorneaf Riddarhuset; att långs utmed vestra Riddarhusflygeln anlägga en strandmur af sten, att å nyo ommåla södra och vestra sidorne af Riddarhuset; att anskaffa nya lycktor och lyktpålar samt att anbringa en uppvårmningsanstallt under RiddarhusSalen, kostat tillsammans 6,847 Den Ii Augusti c, viP JV.$r \ sk. 3 r;st., hvarigenom Reparationsfonden sorn den i Maji 1.818, häftade för en skuld af tillsammans 5p.oo R:dr, jemte derå upplupne obetalte interessen, måst upptaga nya lån af andre under Adeliga JungfruStifts Directionens, förvaltning stående Fonder, så att Reparationsfondens Skulder vid sistledit års slut, uppgått till Capital 6,2.55
R:dr 16 sk., samt derå afbetalte räntor 741 R:dr 12 sk., allt i Banco.
RiddarhusfJtskottet har låtit för sig framvägg3 den upprättade Hufvudboken öfver de sista 5 årens Capitationsuppbörd och vid anstäld; granskning deraf, funnit densamma vitsorda det i. ofvanberörde måtto uppgifne förhållande, hvar. jemte Utskottet till vidare upplysning får hårhos öfverlemna en af RiddarhusKaniereraren särskildt upprättad calcul öfver betalningen, af Reparationsfondens hittills varande skulder
Vid derefter inom Utskottet förehafd öfverläggning, huru den skuld Capitationsfonden, på sätt berördt är, iråkadt, dels genom upplånte byggnadsbidrag och dels genom, öfvertagandet af Stjernereutzska fondens förlust å Printzenskjöldska lånet, må på det minst kånbara sätt för Ridderskapet och Adeln, kunna afbetala», och hvilka föreskrifter, sorn till ett mera kraftigt befordrande af detta ändamål, ån hvad hittills s.kedt, må vara nödige att för framtiden vidtagas, har Utskottet kommit till den öfvertygelse, att omförmälte skuld icke kan, annorledes ån genom en af Ståndet åtagen Capitationsafgift godtgöras; men då, i afseende på frågan till byad belopp en sådan Capitationsafgift hädan - 124 Ben II Augusti e, m, efter bör erläggas, Utskottet vid betraktande af den tillökning i skuld, som Capitationsfonden, enligt hvad bär ofvan blifvit föreslagit, skulle få vidkännas, funnit det hittills bestämda beloppet af a4 sk. för hvarje Adelig mansperson, som erlägger Bevillning för egendom eller njuter lön, vara otillräckligt, så framt skulden, på en tid af 5 år, skall kunna afbetalas; och då Utskottet jemväl anser betänkligt, att utsträcka betalningen på längre tid, hvarigenom en betydlig förlust i räntor skulle uppkomma; har Utskottet ej sett någon annan utväg för sig återstå för att vinna detta ändamål, än att till Ridderskapet och Adeln hemställa, om icke Capitationsafgiften må hädanefter utgå till samma belopp, som den före 1816 utgjorde, och att således hvarje Mantalsskrifven Adelig mansperson sorn ' betalar bevillning för lön eller förmögenhet, må ifrån nästa års början intill slutet af det år då nästa Riksdag upphör, såsom Capitationsaf, gift betala [ R:dr Banco, och bör med uppbörden och redovisningen af dessa medel förhållas på sätt hitintills stadgadt varit.
I sammanhang härmed och då Utskottet kommit i erfarenhet deraf, att Capitationsafgiften för de Officerare af Adeln, hvilka tillhöra de i Landsorterne förlagda Regementen, och hvilken afgift af Regementsskrifvaren uppbäres, icke alltid af denna sednare blifvit i fÖreskrifven ordning redovisad, äfvensom i allmänhet anledning förekommit dertill, att en närmare coutroll vore af nöden i afseende derpå, att fonden verkligen erhölle hvad som under namn
Den tl -.Jugustii e. m. 125 al Capitationsafgift i Länen utgår, tror Utskottet sig böra föreslå, att underdånig anhållan måfte hos Kongl. Maj:t göras derom, dels att samtelige Kongl. Maj.ts Befallninghafvande kunde i Nåder anbefallas, att låta hvarje år i LandsContoiret upprätta ett sammandrag af Capitationsredogörelserne för Länet, som i korthet Upptager de personer, till namn och caracter, hvilka erlagt Capitationsafgiften, hvilket sammandrag sedermera borde i Länets allmänna kungörelser införas med anmaning till vederbörande, som saknade deras namn på denna förteckning, och icke destomindre viste sig hafva afgiften erlagt, att sådant i LandsContoiret till rättelse anmäla, hvarjemte ett exemplar af denna förteckning alltid borde genom Kongl. Maj ts Befallningshafvandes försorg insändas till RiddarhusDirectionen; dels ock, att samtelige RegementsCheferne kunde i Nåder erinras, att vai ka deröfver, det RegementsSkrifvaren inom rätter tid lefvererade och redovisade för den Capitationsiippbörd han emottagit.
Slutligen och ehuru de reparationer, som på grund af RiddarhusDirectionens särskildta förordnanden under sist förflutna 5 år blifvit verkställde, varit, om ej alldeles oumganglige, åtminstone såsom behöflige att anse; dock likväl ock som derest slika reparationer allt vidare skola få fortfara, sådant ostridigt skall leda till den följd, att Reparationsfondens skuld årligen tillväxer i stället för att minskas; och den förmodan nu mera skäligen bör kunna göras, att några betydligare reparationer, efter allt hvad \ 1*6
Den i I åugust: e. m. redan blifvit tillgjordt, hädanefter tinder eh lindre tid icke skall komma i fråga, samt att såleledes de, genom Capitätionsuppbörden inflytande medel kunna helt och hållet till skuldens afbetalande användas; hemställer Utskottet, att RiddarhusDirectiönen måtte erhålla den ovilkorlig» föreskrift, att den årligen inflytande CäpitationsUppbörden, hädanefter endast bör till detta ändamål äfsättas, så framt icke Ridderskapét och Ådeln särskildt skulle finna godt deraf anslå medel till utförande af någon för Ståndet uppgifven och beslutad högst angelägen reparation ; och att deremot kostnaderne till ailä mindre förbättringar å Riddarhusets byggnader^ hvilka RidrlarhUsDirectiöhen skulle pröfva outfigångiige, må bestridas afRiddarhusCassan • dervid Utskottet likväl anser nödigt, att stadga det vilkor* ätt RiddarhusDirectiOnen icke må besluta om verkstålligheteh af någon sådan för^ bättring* hvilken fordrar ittgift äf 100
R:dr och derutöfver* Utätt ait förut hafva hört RiddarhusKamereharen Om CasSans tillgångar och bör alltid hans i detta afseende afgifvande yttrande toiiiståndligen i Prötobollet intagas. i 3; Sedait RiddarhusDirectiönen i det föregå-- fende af denna §; antnältr att Directionen till befrämjande af ofullständiga Genealogiers complettering, låtit genom Kungörelsers införande i Svenska och Utländska Tidningar, till namn och nummer uppgifva de Åtter, hvilkas Stamtaflor fordrade tillägg, samt anmana vederbörande af Den ii Augusti e. m, 127 dessa Åtter, att en sådan brist afhjelpa, ehuru denna åtgärd icke haft någon synnerlig påföljd; att Riddarhuset sedan sista Riksdag fått såsom Testamente af Framlidne justitiaeRådet Marks von Wurtemberg emottaga dess Genealogiska samlingar; och att 0973 Genealögiska tabeller blifvit renskrifne och coliationerade; har RiddarhusDirectionen slutligen på anförde
Skål hetnstållt, att underdånig anhållan matte hos Kongl. Maj;t göras derom, dels att vederbörande Prästerskap kunde anbefallas * att å de Genealögiska förteckningar, sorn jemlikt Kongh CirculairBrefvet af den 4 Juli 1770* årligen böra af detsamma Upprättas och genom Consistoriernes försorg till RiddarhusDirectionen insändas, äfven till år och datum uppföra hufvudmännens för de sedan 1809 Adlade Ätters alla söner* till deras födelse, giftermål öch dödsfall; dels ock* ött sedan
Directionen nu mera på omförmåldte sätt erhåller underrättelse öm alla de af Ridderskapet och Adeln, söm iilom hvarje Församling i Sfädefne och på Landet varda födde, vigde och döde, Kongl.
Brefvet af deri 5i Aug. 1762, hvarigenom det blifvit ÖfverStåthållaren * Kongl.
Maj:ts Befallningshafvande och Regements.
Cheferne ålagdt* att till
Directionen aflemna uppgift på de af Adel å Svärdssidan, som blifva födde och döde, ktmde till all kraft öch verkan upphåfvas.
Och får RiddarhusUtskotfet, sorn gillar de skål, hvarpå berörde hemställan sig stödjer, tillstyrka bifall å densamma, endast med den förändring, att den Prästerskapet föreslagnö anteckningsskyldighet icke blott må sträcka sig till ifrågavarande Adelsmäns söner* utan jemväl 128 Den II stil gusti e. mi till deras döttrar, enär de senare, såsom berättigade att i Adeliga JungfruStiftet inskrifvas, sy-, nas böra vara vid Riddarhuset kända och derföre på Ättens Genealogie upptagne.
I öfrigt och då erfarenheten visat, huru obetydlig den fördel varit som vunnits, genom de i sednare tider ofta utfärdade Kungörelserna om Genealogiers complettering, i jemförelse med de dryga kostnader som de sammas införande i Tidningarne och serdeles i Utländska Dagblad för RiddarhusCassan medfört, tror Utskottet, att Directionen hädanefter kunde anses hafva gjort nog i en sak, som ehvad utvägar ån må vidtagas, likväl ytterst måste bero af hvarje Adelsmans eget välbehag, om lian vill complettera sin Genealogie, eller underkasta sig den påföljd, som en ofullständig, vid inträffande Riksdag, möje. ligen kan för honom medföra, om
Directionen ett år före hvarje Lagtima Riksdag och straxt efter det kallelse till Urtima Riksmöte blifvit utfärdad, låter i Stockholms Post- och InrikesTidningar införa, hvad Författningarne, angående Genealogiers complettering förmå, jemte uppgift på de åtter, hvilkas Starntaflor finnas ofull. ständige; hvaremot allt sådan kungörande i Utländska Dagblad synes kunna helt och hållet inställas, och det så mycket häldre, som det i allt fall tillhör en utifrån till Sverige inflyttande Adelsman, hvilken vill tillgodonjuta någon sådan förmån, som Svenske Adelsmän hår i Riket tillerkände åro, att sjelf med lagliga bevis styrka de uppgifter, på hvilka hans anspråk i denna del sig grundar.
Den'11 Augusti e■ m, I2Cj I sammanhang med förevarande ämne, får Utskottet anmäla, att Utskottet vid Protocollernes låsning inhämtat, det RiddarhusDirectionen; i anledning af derom gjord anhållan, genom beslut den 25 Julii 1818, tillåtit f. d.
ExpeditionsSecreteraren C. F. Piothlieb, att för Descendencer, hvilka ifrån Riddarhuset kunna utbegåras och af honom, efter derom inför Directionen gjord anmälan, författas och utskrifvas, uppbära lösen emot förbindelse' å hans sida, att vid förefallande tillfällen biträda genom meddelande af de Genealogiske upplysningar han kunde ägaj men då Utskottet i afseende pä denna omständighet funnit, att ehuru på den tid tillåtelsen lenmades anledning dertill kunnat hämtas från Rothliebs befattning med utgifvandet af en ny Hand Matrikel, och hans anställande såsom Extra RiddarhusCanzlist vid den då korrt förut slutade Riksdagen; likväl och då det icke år möjligt för Andra RiddarhusCanzlisten, att enligt sin skyldighet hafva vård om Riddarhusets Genealogiska handlingar, derest någon person,' ej tillhörande Riddarhuset, jemväl skall till de samma äga fritt tillträde, samt tillåtelsen, alt emot lösen Utbekomma Genealogiska Utdrag, in; nefattar ett medgifvande, sorn verkar på andra RiddarhusCanzlistens rått, anser Utskottet, enär i öfrigt någon anledning nu mera icke synes förekomma, till den förmodan, att Riddarhuset skulle kunna i Genealogiskt afseende hafva någon särdeles förmån af'
Rothlieb att förvänta, sig böra till Ridderskapet och Adela hemställa, Bil: lill Ridd, o. 4(1.
Pr. VM. Band. g. Deri 11 Augusti e m. om icke den honom i ofvanberörde måtto gifna tillåtelse må för fran.tiden upphöra. §■ 4.
Denna §., som blott innefattar ett Uppräknande af utslocknade och tillkomne Ätter på Riddarhuset sedan sista Riksdag, torde icke foi4* dra något?särskildt yttrande. §. 5.
Uti denna §. har Directionen anmält, hvil* ka Ledamöter af Ridderskapet och Adeln, sonl blifvit af Directionen gemensamt med 1820 årä afgående Revisorer valde, att å Ridderskapets och Adelns vagnar deltaga i 1822 års Reyisiorl af Stats- Banco och RiksgåldsVerken, samt att Directionen, i anledning af en Ledamots anmälte förhinder, att berörde förtroende emottaga, genom särskildt inom Directionen anstäldt val, kallat en annan medlem af Ridderskapet och Adeln till Revisor i den afgångnes ställe.
Enär det sått, hvarpå denna Ledamot blifvit till ifrågavarande befattning utsedd, föranledt, enligt hvad Utskottet haft tillfälle, att af ProtoCölIerne erfara, till en särskildt cominunication emellan Riksens Ständers år 1822 församlade Revisorer, och RiddsrhusDirectionen, dervid å ena sidan Upplysning om den grund, på hvilkert
Directionen ansett sig behörig, att ensam förrätta berörde val, blifvit begärd, och å deri andra Directionen ingått i en detaillerad utveckling ef de skål, som grundlagt dess åtgärd i den - Den II Augusti e, m. Via de!, torde Ridderskapet och Adelns icke obenäget anse, om RiddarhusUtskottet ingår i eri närmare granskning af hvad sålunda i detta amne förekommit.
Af Protocollerne inhämtas, att Riksens Slån; ders Herrar Revisorer, under den r8Sept. 1822 af RiddarhusDirectionen begärt underrättelse om de grunder, på hvilka Directiohen ansett sig böra i Herr Majoren Axel Reuterskölds ställej titan de öfrige Revisorernes af Ridderskapet oell
Adeln medverkan eller deltagande i valet, utse en ny Ledamot i Revisionen, då 47 §. i RiddarhusOrdningen af den i 5 Öctober 1810, likväl förmådde, att med val till Revisorer af Ridderskapet och Adeln emelian Riksdagarne borde förhållas, på sätt Kongl, Kungörelsen af den 19 Februari 177ig föreskrifver, och något stadgande till förändring i förstnämnde föreskrift icke vore af Ridderskapets och Adelns Revisorer kändt; att RiddarhusDirectioneh sämre a dag såsom svar härå meddeldt, att sorn enligt 6g §. i nu gällande Riksdagsordning, de ledigheter bland Riksens Ständers Revisorer, som emellan Riksdagarne uppkomma, borde ersättas genom nya val af de Stånd der ledigheierne inträffat, på det sätt Stånden hvart för felg lämpligast funne, samt i Ärt. 4 §. af den tili följd af Högloflige Ridderskapets och Adelns Vid sista Riksdags den 25 Juni 1818 fattade beslut, från sislberÖrde tid och ännu för närvarande gällande instructiöri för RiddarhusDirectionen stadg-de, att
Directionen borde genom föl återbesätta de lodigheterj söm eméllan Rikii-' 1^2 Den II •» dagarne kunfia yppa sig bland Revisorerne af Ridderskapet och Adeln, Riddarhus-Direction iöljakiligen, med tillämpning af 69 §.
i Riksdagsordningen och första Art. 4 §. uti RiddarhusDirectionens instruetiou, funnit sig icke allenast behörig, utan jemväl pligtig, att, så snart Major Reuterskjöld hos Directionen afsagt sig den honom uppdragne Revisorsbefattning, genast, på sätt sorn skett, skrida till val och återbesättande af den uppkomne ledigheten ; hvilket förhållande RiddarhusDirectionen jemväl hos Kongl. Maj;t i underdånighet anmält; att den i 47 §• af den nu gällande
Riddarhusordning befintliga ofvan omförmålte föreskrift icke undfallit Riddarhua-Directionens uppmärksamhet; men som vid närmare jemförelse af 4y §. i RiddarhusOrdningen med 69 §. i Riksdagsordningen det tydligen visade sig, att den förra §;n innefattade en inskränkning uti Högloflige Ridderskapets och Adelns i den sednare §. bestämdt uttryckta och förvarade allmänna rätt att utan, tillämpning af något särskildt Kongl.
Maj:ts pröfning understäldt och med dess sanction försedt stadgande, få, alldeles efter Ståndets eget godtfinnande, om val af Revisorer förordna; samt 12 §.
Riksdagsordningen förmådde, att Riddarhus,Ordningen borde, likasom de öfrige Ståndens ordningar, vara i öfverensstämmelse med Grundlagarne författad; hvaraf åter följde, att når/såsom nu vore händelsen, en skiljaktighet i föreskrifter, visade sig emellan Riksdagsordningen, såfofb Grundlag, och RiddarhusOrdningen, Grundlagön måste framför RiddarhusOrdningen, till åtlydnad och verkställighet förbinda, hälst en Den II Augusti c4 m* motsatt, grundsatts skulle medföra de, för Grundlagarnes obrottsliga efterlefnad och bibehållande i helgd, måst åfventyrliga löljder, ansåg Directionen ock, att det åberopade stadgandet uti 47 §. i RiddarhusOrdningen, hvilket icke elier nu mera kunde efter dess ordalydelse verkställas, hade i sjelfva verket upphört och förfallit, ehuru det kommit att i §. qvarstå, derföre, att RiddarhusOrdningen, fastståld den i3 October 1810, sedermera icke förr ån vid sista Riksdag undergått de jemkningar och rättelser, som i följd af de under berörde tid uti Grundlagarne tillkomne förändringar, bordt äga rum; hvadan ock Höglo!].
Ridderskapet och Ådeln vid sista Riksdag uti den då beslutna nya Riddarhusordning förändrat ifrågavarande stadgande till öfverensstämmelse med hvad 69 §. i Riksdagsordningen, rörande detta ämne, föreskrifter och hvilken förändring äfven den 16 Juli 1818, erhållit Kongl.
Maj;ts Nådiga sanction.
Af denna framställning finnes, att grunden för
Direetionens ifrågavarande åtgärd egentligen hvilar på lydelsen af den §. i instructionen sona.
Directionen åberopat; men dervid får Utskottet upplysa, att Ridderskapefs och Adelns år 1818 fattade beslut, i afseende på förslagen till instruction och Lånreglernente, varit af det innehåll, att desamma skulle öfverlemnas till RiddarhusDirectionen för att provisoriskt lånda till efterrättelse intill nästa Riksdag, då RiddarhusDirectionen uti dess Riksdags berättelse borde utlåtande deröfver till Ridderskapet och Adela afgifva; dock att
Directionen skulle äga, i hån - Ren II Augusti e, tn. delse betänkligheter eller svårigheter viel verkställigheten i några delar deraf under tidene skulle uppstå, efter att hafva dem till Protokollet anfört, att då tillämpa den hittills gällande instruetionen; att lydelsen uti den ifrågavarande §, af instruetionen tillkommit i följd af en utaf
Directionen sedermera eller år 181 y anställd granskning af berörde författning, då ej mindre omtörmålte, ån flere andra §§ blefvo af Directionen på skäl, som i Protocollet åro intagne, dels ändrade, dels jemkade, hvarefter Direction öfverenskomma, att nämnde instruotion sålunda öfversedd, skulle tjena til! efterföljd; att berörde 4 § sådan den i sista RiddarhusUtskottets förslag, blifvit författadt, år af följande ordalydelse:
Genom val med slutna sedlar uppfyller äfvenledes
Directionen de ladigheter, sorn ernelfan Riksdagar kunna yppa sig ibland Ridderskapets och Adelns Fullmäktige i Riksens Ständers Bank och RikagåldsCcntoir, äfvenledes bland Revisorerne af Ridderskapet och Adeln öfver berörde Riksens Ständers Verk samt StafsVerkets förvaltning och räkenskaper.
Detta sednare val sker samfält med de öfrige Revisorerne, och sedan desse sin Revisionsförråttning slutat,skrider RiddarhusDirectionen samfält med deni till val af Revisorer för näst inträffande Revision, samt att Directionen ansett denna Redaction innefatta en pleonasme och. derjemte vara genom sin vidlyftighet otydlig, hvarföre Directionen funnit densamma böra förändras sålunda, sorn Direetionen den åberopat.
Nu, ehuru Riddar - Den 11 Augusti s, m. lii husUtskotfet finnar: att berörde 4 §. i sista RiddarhusUtskottels förslag icke bör anses så otydlig, att den ju kunnat af
Directionen efter ordalydelsen följas: att den reduction af ingtructionen, som
Directionen uppgjort icke bordt af Directionen efterlefvas innan Ridderskapet och Adeln densamma godkåndt, utan deremot, 1 händelse betänkligheter mött i afseende på omförmålte §s rätta förstånd, antingen Utskottets förslag eller den gamla insfructionen tillämpas på sätt Ridderskapet och Adeln föreskrifva, och att
Directionen vid så fatta omständigheter icke ägt skål, att från denna förskrift afvika; likväl och då'för Directionens förmodade rätt, att få följa en egen öfvertygelse då ordalydelsen af paragraphen ansetts otydlig, och att i enlighet med en sådan åsigt, få inråtta sättet för berörde vals företagande, den inårkliga anledning k jin till Directionens, fördel åberopas och som icke bör lemnäs utan afseende, att 17 §, i den af sista RiddarhusUtskoftet uppgjorde instruction medgifver frihet åt
Directionen, i afseende på densammas tillämpning, att vid möjligen sig företeende särdeles tillfållen, då uti instructionen antingen ingenting finnes föreskrifvit, eller ock icke lemnar nog tydlig anvisning, efter båsta vett, taga sitt beslut, samt Ridderskapet och Adeln, dessutom vid denna Riksdag, utan särskild remiss bifallit den del af BancoUtskottets Betänkande öfver 1822 års Revisorers Berättelse, hvarigenom Utskottet bland annat yttrat, att så vida Ridderskapet och Adeln ansåge behölligt, att Revisorernes gjorda framställning , angående ifrågavarande Revisorsva. i 36 T)eli IX Augusti e, ot; skulle till någon särskild åtgärd föranleda, sådant malie ankomma på RiddarhusUtskottet att deröfver sig utlåta; iår Utskottet för sin del hemställa, att RiddarhusDirectionens förfarande vid ornförmålte val, må anses ieke vara af den beskaffenhet, att någon väsendtlig anmärkning i anledning deraf, bör äga rum; hålst Utskottet icke kan undgå att inse det felaktiga deri, att Revisorerne sjelfve skola välja deras medarbetare, äfvensom, att det år onekligen mera lämpligt, att den person, som blir utsedd till RevU sor, undfår innan förrättningens början, något rådrum, både att skilja sig vid andra göromål, och att i förvåg taga en närmare kännedom af nödige författningar, hvilket icke kan inträffa, om, med tillämpning af 1779 års Kungörelse, den valde Revisorn, - skall i samma ögonblick som han kallas, tillträda ett så mödosamt och granlaga vårf, som det, att på en ganska otili — råcklig tid öfverse Rikets hela Statsförvaltning, §. 6.
Enär 6, 7 och 8 §§. i Directionens berättelse blott innefattar en Historisk framställning, dels om de särskildta val, som under de sist förflutna 5 åren, inom
Directionen ägt rum, till utseende af Revisorer öfver BancoDiscontYerkets förvaltning och förra Riks-DiscontVerkets fortfarande utredning, dels ock, om ds ledigheter, som bland Eidderskapets och Adelns Fulimågtige i RiksgåldsContoiret och RiddarhusDirectionens egna Ledamöter under berörde tid inträffat, sand. huru ledisheterne blifvit a£ lien H -Augusti c. m. *37 Direcfionen återbesatte; torde något vidare ytt-j rande deröfver icke erfordras. 5* 7•
Jemte en kort öfversigt af de förändringar, sorn bland Tjensteinånnen vid Riddarhuset timat sedan sista Riksdag, aqmåler Direcfionen i () (jj. dels att
Direcfionen, i anledning afgjord ansökning, tillagt förre RiddarhusFiscalen, Kammarherren Falkenberg en årlig pension utaf hälften af den lön, han på Riddarhusets Stat såsom Fiscal innehaft, och dels, att Häradshöf. dingen Marks von Wurtenberg, vid dess afskeds-; tagande från första RiddarhusCanzlist-tjensten, anhållit om pensions erhållande, i afseende hvarpå