Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Palmstjerna, Nils Fredric, Hr Liljenstolpe, Axel Fredric, Gr. af Ugglas, Ludvig, Hr Adelborg, A. 0., Hr Freidenfelt C. P., Frih. Toll, Gustaf, Hr Weidenhjelm, Aug., Gr.
Posse, Erik, Hr Tham, Wilhelm, och Hr von Hartmansdorff, August.
Utsk. har icke underlåtit att åt detta maktpåliggande ämne egna all upmärksarahet och sorgfällig granskning, samt derom haft flera förberedande öfverläggningar; men, med afseende å motionens alternativa innehåll, har Utsk. nödgats fördröja densammas besvarande, intilldess det sig visade, huruvida något förslag till ombildning af representationssättet i allmänhet blefve vid denna riksdag på R.
Sirs hord hvilande.
I afvaklan på utgången af denna fråga, har Utsk. emellertid, inseende motionens vigt, sökt alt samla nödiga uplysningar och sålunda låtit, för erhållande af tillförlitlig kännedom om H. R. o.
Adis fastighets besuttenhet, genom trenne sina ledamöter, Hrr Grönhagen, von Strokirch och von Hartmansdorff, uprälta en fullständig, på authentika handlingar grundad statistik öfver de Adeliga personer, till namn och karakter uplagne, hvilka ega faslighet inom riket jemte densammas namn och taxeringsvärde, hvarvid, bland annat, visat sig, att totala beloppet af den fasta egendom på land och i stad, hvilken ännu finnes i R. o. Adis ägo, upgår till något utöfver 75 mill. ridr bico.
Och då numera ett af Const.Utsk. upgjordt förslag till ändringar i Riksd.- Ordn., i afseende på Svenska folkets representation, blifvit antaget till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, samt del andra alternativet af Hr Brakels motion sålunda är för handen, har Utsk. ansett tiden vara inne att, på det Höglofl.
Ståndet må erfara, att Utsk. gjort sig bemödande att lösa den svåra frågan, låta komma till R. o. Adis kännedom, dels det resultat, hvartill Utsk. genom del statistiska arbetet kommit, dels de af behofvet 362 Den 21 Augusti. påkallade möjliga förändringar uti Högl.
Ståndets sammansättning, hvilka Utsk. föreställt sig framdeles böra ifrågakomma, antingen H. R. o. Ad:s representationsrätt fötblifver sådan den är eller kommer att utöfvas på grund af val, ehuru Utsk. härvid nogsamt inser, att den långt framskridna tiden för riksmötet icke f. n. torde medgifva någon annan åtgärd med Utsk:s betänk., än att, möjligen med erkännande af grundernes riktighet, lägga detsamma till handlingarne jemte förklarande, att R. o. Ad. först vid en kommande riksdag ville på dessa grunder bygga ett mera deta 1 jeradt förslag, som af Ståndet må antagas och lill K.
M:s sanktion i underddiet hemställas.
Sedan Utsk. förulskickat denna framställning, vill Utsk. så vidt i förevartde ömtåliga och grannlaga ämne sig göra låter, söka att, med ledning af Hr Brakels motion, föreslå sättet för Högl. R. o. Ad:s representationsrätt, dels grundad på val inom Ståndet, i enlighet med föreskriften i det hvilande förslaget till ändring i gruudlagarne, dels under förutsättning enl.
Irsta alternativet af Hr Brakels motion, att Höglofl.
Ståndets nuvarande sjelfskrifna representation bibehålies. Utsk., som ställt sig lill efterrättelse R. o. Adrs så väl vid denna, som föbegrde riksdagar förklarande, att sjelfskrifvenheten skulle nphöra, har, i förra hänseendet, äfven för Adlig valrätt och valbarhet lagt till grund de föreskrifter, som gälla inom de andra RiksStrn, helst Adelsman icke skäligen kan betagas den rätt han, om han icke vore Adelsman, obestridligen i detta fall skulle ega; och föreslår Utsk. således, för den händelse att R. o. Ad. skulle organiseras medelst val, följande bestämmelser:
Val-rätt tillkommer hvarje Adelig Hufvud- eller Ättemän, hvilken upnålt 21 års ålder, samt antingen undergått Embets eller Gradual-examen, eller aflagt slutligt prof vid högre militäre läroverk, å Stat innehar eller innehaft tjenst vare sig på grund af Kongl, fullmakt eller såsom tjensteman i Konungens Kansli, Rikets Hofrätter och Collegier, R.
Sl:s verk, vid Landt-Jägeri och Landlmateri-Staterne, eller är Magistratsperson i stad, eller ledamot af Svenska Akademien, Velenskaps-Akademien eller Vitterhets- Historie- och Antiqvitets-Akademieo, egare eller innehafvare af i mantal salt jord på landet eller kronohemman med stadgad åborätt, idkare af borgerlig näring, handel, fabrik och handtverk, egare eller fideikomissinnehafvare af hus eller tomt i stad eller köping, egare eller fideikomissinnehafvare af Bergsbruk.
Valbar är hvarje Adelsman, som fyllt 25 år och innehar de qvalifikationer, som för valrätts utöfvande här ofvan blifvit stadgad.
Riksdagsmannavalen skola, på sätt R. o. Ad. förut vid denna riksdag beslutat samt R.
St. godkändt, ske distriktvis och riket indelas uti 10 valdistrikter, hvilka för hvart 3:dje år af Riddarh.- Direkt. upgöras och bestämmas.
Valen förrättas af K:s Bef:h:de i valorterne, och åligge det Riddarh.Direkt, alt, så fort riksdagskallelsen blifvit i hufvudstadens kyrkor kungjord, tillsända vederbönde K:s Bef:h:de förteckningar öfver de valberättigade, hvilka inom sig utse så många Den 21 Augusti. 363 riksdagsmän för hvarje distrikt, som Riddarh. Direkt., i förhållande till de valberättigades antal, bestämt.
Valberättigad
Adelsman bör vid valet sig personligen infinna, derest lian icke vill sin röst skriftligen afgifva, i hvilket fall valsedel, uptagande den valdes för- och tillnamn samt karaktär, skall vara af honora egenhändigt skrifven och underskrifven samt med sigill försedd.
Efter förrättadt val ntfärde valförrättare fullmakt för de valde, i öfverensstämmelse med det formulär, som Riksd.Ordnis 22 § innehåller.
Klagan öfver valet skall ske genom till Konungen ställde anderd, besvär, hvilka inom åtta dagar efter valet ingifvas till K:s Bef:h:de i valorten, som dermed förfarer på sätt Riksd.Ordms 19 § stadgar.
Varder vald Adelsman lill Landtm, af Konungen utsedd,anställes nytt val i Landlmarskalks ställe inom det valdistrikt Landtmarskalk tillhörer.
Del riksdagsmannaarfvode, som Adeliga riksdagsmän tillgodokomma, utgöres af alla valberättigade
Adelsmän med en per mille för fastighetsegare, i förhållande lill taxeringsvärdet af innehafvande fastighet, samt med en fjerdedel af bevillningen efter 2:dra artikeln för Adeliga tjenstemän och andra icke fastighetsegare.
Nämnde arfvodesafgift upbäres på enahanda sätt som den s. k.
Riddarhus-kapitations-afgiflen samt ingår till Riddarh.Direkt., som arfvodena sedermera månadsvis till Adelns Riksdagsfullmäktige utbetalar.
Om deremot det nu hvilande representationsförslaget skulle komma alt vid nästa riksdag förkastas, föreslår Utsk., med anledn. af lista alternativet i Hr Brakels motion, följande tillägg af ett 9 mom. uti 7:de § nu gällande Riddarh.Ordn. i afseende på de Adelsmän, hvilka, utom de i 18 § Riksd.Ordn. samt i nyssnämnde § af Riddarh.Ordn. upräknade personer, skola vara från såte och slämma på Riddarhuset uteslutna, nemi.: ”Adelsman, som hvarken vid universitetet aflagt gradual- eller embetsmanna-examen eller slutligt kunskapsprof vid högre militaire-undervisningsverk, eller är ledamot i Svenska Akademien, Vetenskaps-Akademien eller Vitterhets-, Historie- och AnliqvitetsAkademien, eller de 3:ne före riksdagen sistförflutne åren erlagt skatt för egande faslighet på landet eller i stad, eller kronohemman för stadgad åborätt, taxerad till minst 5000 r:dr b:ko; eller å stat innehar eller innehaft tjenst vare sig på grund af Kgl. fullmakt eller såsom tjensteman i Konungens Kansli, Rikets Hofrälter och Collegier, R.
St. verk, Landt-Jägeri- och Landlmäteristalerne eller är Magistrals-person i stad, eller idkar näring, fabrik och handtverk, derför han de tre före riksdagen förflutne åren varit uppskattad till minst 300 r:dr b:ko årlig inkomst.
Sedan Utsk. sålunda yttrat sina åsigter i detta vigtiga ämne får Utsk. desamma till H. R. o.
Ad:s egen ompröfning vördsamt öfverlemna, under hemställan, 364 Den 21 Augusti. alt H.
Ståndet måtte med definitivt beslut öfver denna fråga låta anstå, tills det vid nästkommande riksmöte sig visat, huruvida del vid den innevar.-de, för grundlagsenlig behandling enl.
Consl.Utskts mern.
N;o 7 och 10 hvila nde förslag lill ändringar i grundlagarne varder af R.
St. antaget eller förkastadt.
Åtskilliga ledamöters reservationer bifogas. Slockholm d. 21 Aug. 1851.
På RiddarhusUtskottets vägnar:
Gust. Toll. W.
Emot det beslut, Riddarh.Utsk:s pluralitet fattat, så vidt detsamma rörer de grunder, hvilka blifvit föreslagne för R. o. Ad:s blifvande representationssätt, nödgas jag mig reservera.
Vid innevar:de riksdag har visserligen ett nytt representationsförslag blifvit af R.
St. antaget lill grundlagsenlig behandling vid nästkommande riksdag.
Huruvida detta förslag då varder antaget eller ej, kan man icke nu bedöma.
Att nu upgöra förslag till de grunder, hvarpå en ny Riksd.Ordn. framdeles torde böra byggas, lärer vara utan ringaste ändamål; ty om Riddarh.
Olsk. nu framställer ett förslag lill sådane grunder, och R. o. Ad. möjligen skulle linna lämpligt ali bifalla detsamma, eller antaga något annat, samt vidare, del nu hvilande representationsförslaget af R.
St. vid nästa riksdag blifva antaget; så lära i allt fall ledaraöterne af R. o. Ad. vid nästkommande riksdag vara oförhindrade att då, utan ringaste afseende å de vid denna riksdag möjligen antagne grunder för R. o.
Ad:s representationssätt, fatta beslut ang:de det sätt, hvarpå, enl. deras åsigter, R. o. Ad:s representationsrätt derefter skall ulöfvas.
Då således nu ifrågasatte förslag, enl. min åsigt, icke kan leda lill något resultat, och det följaktligen, såvidt jag kan finna, är olämpligt att nu framställas, samt dertill kommer, att motionären icke närmare upgifvit hvilka ändringar eller nya stadganden uti den nu gällande Riddarh.Ordn. han möjligen åslundar, och jag följaktligen för min del saknar kännedom om hans önskningar i detta afseende; sä anser jag mig, för min del, böra vördsamt tillstyrka:
Att motionen måtte förklaras icke lill någon R. o. Ad:s åtgärd föranleda. C. v. Axelson.
Häruti instämma lill alla delar Axel Carlsson Printzensköld.
Magnus Nauckhoff.
Uti ett denna dag afgifvet mern. har Utsk., bland annat omförmält, det Utsk. genom 3:ne sina ledamöter, låtit upgöra en
Den 22 A ugusti.
365 omständlig statistik öfver den fasta egendom å landet och i stad, som serskilda medlemmar af R o. Ad. besitta.
Detta arbete har erfordrat all, såsom källa, rådfråga de lill Kgl.
Kammarrätten insända taxeringslängder från rikets samtliga län; och då dessa vidlyftiga folianter benäget blifvit till låns utlemuade, för att af Riddarh.Utsk. begagnas, har förflyttningen deraf från Kammarrättens Archiv och deras återbäring dit, för Riddarhusets vaktbetjening åstadkommit betydligt besvär och äfven utgift, enär, i anseende till bristande tid för nämnde betjening, understundom lega för transporten måst åt andra personer erläggas. Vaktbetjeningen har af sådan anledn. anhållit, alt för denna sin möda undfå någon serskild ersättning.
Och får Utsk., som anser en sådan begäran billig, vördsamt föreslå att, i likhet med hvad som enl.
BankoUtsk-.s hemställan i mern.
N:o 69, blifvit Bankens betjening för en vida mindre mödosam transport af BankoDiskontms räkenskaper af R.
St. tiller kändt, en gratifikation af 40 r:dr b:ko må från Riddarh.kassan i och för nämnde extra uppassning utgå till lika fördelning mellan de hos R. o. Ad. vid riksdagen anställde sex vuktbetjente; hvilket dock H. R. o.
Adis ompröfning vördsamt underställes.
Stockholm d. 21 Aug. 1851.
På RiddarhusUtskotlets vägnar:
Gust. Toll. W. F. Dalman. R. o. Ad. åtskiljdes kl. |11 på aftonen.
Fredagen den 22 Augusti 1851.
Plenum kl. 7 e. m. H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hade anmält, att han af illamående var hindrad, all i dag infinna sig å Riddarhuset, hvarföre främste närvaride ledamoten, Fullmäktigen för Grefl. alten Hård N:o 78 Frih. Palmstjerna, Carl Otto, intog plats i Landtmarskalksstolen och öpnade plenum.
Justerades 10 prot.utdr. för gårdagens plenum.
Uplästes till justering ett från Exped.Utsk. under N:o 200 afgifvet förslag lill R.
St:s underd. skrifvelse till K. M., med för - 366
Den 22 Augusti. slag till Instruktion för R.
St:s Revisorer öfver BankoDiskont-ver ket samt Lånekontoren i orterne.
Om jag icke misstager mig har hästantalet, som bestås Revisorerne nu blifvit nedsatt från 3 till 2.
Om så är, så får jag förklara att jag deremot reserverar mig.
Det är sannt att man kan komma fram med 2 hästar, men man bringas också till omkostnader för vagn och dylikt; och denna sparsamhet mot R.
St:s Revisorer anser jag icke vara på sitt rälta ställe.
Dessutom anser jag det vara för mycket sparsamt att icke meddela Riksdagsmän, som äro i hufvudstaden, rättighet ali resa hem sedan de varit närvande från riksdagens början.
Jag vet alltför väl att beslutet är faltadt så, alt icke något deri kan ändras, men jag får deremot anmäla min reservation.
Uppå härefter framställd propos., godkände R. o.
Ad. det nu uplästa skrifvelse-förslaget N:o 200.
Äfvenledes uplästes till justering nedannämnde från Exped.- Ulsk. inkomne förslag till R.
St:s underd. skrifvelser till K. M.; N:o 201, med förslag till Ansvarighetslag för de af R.
St. förordnade
Direktörer för Lånekont:n i orterne; och N:o 202, om kungörande af åtskilliga föreskrifter i BankoReglementet.
Föredrogs och lades till handlingarne ett från Exped.Utsk. ankommet mern.
N:o 14, i ani. af ålerremiss å skrifvelseförslagel N:o 173.
Om det är meningen alt nu föredraga det mern., som är uptaget främst på föredragn.-slistan så anhåller jag vördsamt att få veta huruvida officiel underrättelse ankommit om öfrige
Stms beslut rör:de samma mern.
I ani. bäraf tillkännagaf underl.
R i dd a r h.Sek ret., alt prot.- utdr. ankommit, som utvisade att Borgare- och BondeStm afslagit den i Exped.Ulsk:s mern.
N:o 12 gjorda inbjudning samt godkänt den derjemte föreslagna voter:spropos.
Härefter föredrogs ånyo Exped.Utsk:s d. 19 och 21 dennes på bordet lagda mern.
N:o 12, i ani. af skiljaktiga beslut, i fråga om skrifvelse-förslaget N:o 136 och förslaget N:o 8 till § Riksd.- beslutet.
Det nu föredragna mern. från Exped.Utsk. handlar om en åtgärd med anledn. af skiljaktiga beslut inom RiksStm, och Exped.Utsk. har till lösande af de svårigheter, som upkommit genom dessa beslut, föreslagit votering i Förstärkt Exped.Utsk.
Utsk. borde likväl, innan Utsk. föreslog denna sista åtgärd, hafva tagit början af 73 § Riksd.Ordn. något mera i betraktande.
Det står nemi. der: ”Stadna RiksSt.-n i sina
Den 22 Augusti. 367 beslut öfver någon fråga uti hufvudsakligen eller till vissa delar skiljaktiga meningar, då skall hvarje
Stånds heslut genom prot.- utdr. remitteras till det Utsk., som med målet befattning haft, hvilket åligge, alt meniugarne, så nära möjligt är, sammanjemka och med förslag öfver denna jemkning inkomma till R.
St:rs plena, som öfver den yppade frågan sedermera definitivt beslule.” iNu har så begifvit sig att Exped.Utsk:s förslag till § i Riksdagsbeslutet äfvensom till underd. skrifvelse blifvit af R. o. Ad. och PresteSi. godkändt, hvaremot Borgare- och BondeSl:n fattat andra beslut.
Det hade då tillkommit Exped.Ulsk. alt på grund af det uplästa mern. i 73 § Riksd.Ordn. först försöka att sammanjemka meningarne, och en sådan sammanjemkning hade eni. mitt förmenande vid detta tillfälle varit ganska möjlig.
Enl. R. o. Ad:s och PresteSl:s beslut skulle så väl i skrifvelsen som i § af Riksdagsbeslutet inflyta, att
Statsrådets ansvarighet för den tid granskningen omfattat uphört; hvaremot Borgare- och BondcSt:n beslöto att i samma skrifvelse och § af Riksdagsbeslutet skulle inflyta en berättelse om dessa Stånds beslut ang:de en af Konungens rådgifvares afskedande.
Dessa olika meningar hade då kunnat sammanjemkas genom att borttaga de delar af besluten, hvaruti skiljaktigheter egde rum emellan R. o. Ad. och PresteSt. å ena sidan, samt Borgare- och BondeSt:n å den andra, hvarigenom skrifvelsen och §:n af Riksdagsbeslutet endast innehållit att R, St. granskat Statsråds-prot:n ifrån den och den dagen till den och den dagen, samt alt denna granskning icke till någon R.
St:rs åtgärd föranledt.
På detta sätt hade de tvisliga punkterna, så på ena som andra hållet undvikits, hvaremot sannolikt någon betänklighet icke borde förefinnas efter någondera meningen att antaga en enkel faktisk berättelse, genom hvilken hvarken å ena sidan några slulföljder ang:de ansvarighetens nphörande finnas meddelade eller å andra sidan man ingått uti speciella berättelser om hvad, icke R.
St., utan ett eller annat serskildt Stånd tillgjordt.
På dessa förenade skäl får jag vördsamt anhålla om propos. på återremiss.
Efter hvad mig synes har Exped.Ulsk. i första hand upptagit och behandlat en af R.
St. icke pröfvad eller afgjord fråga.
Exped.Utsk:s åtgärd måste inskränka sig till alt uppsätta förslag lill de underd. skrivelser eller de §§ i Riksdagsbeslutet, som äro en följd af R.
St:rs beslut, men alldeles icke att skrifva en historik öfver hvad vid riksdagarne sig må hafva tilldragit.
Sistnämnde förhållande synes mig likväl inträffa med ifrågavarande förslag.
Det är icke något R.
St:s beslut att Borgare- och BondeSt:n hafva velat göra det och det, utan R.
St:s beslut är sammanfattningen af hvad samtlige RiksSt:n gemensamt stadgat och beslutat.
Skulle man nu sväfva i ovisshet om hvad resultatet är af de serskilda Ståndens beslut uti ifrågavar:de hänseende, så tillhör handläggningen af den frågan, så vidt jag kan fatta, icke Exped.Utsk., utan Const.- Ulsk., som inkommit med sjelfva betänk., ronde granskning af 368 Den 22 Augusti.
Statsrådens prot.
Det skulle, efter hvad jag vill förmoda, icke falla Exped.Utsk. in alt företaga sig att söka sammanjemka de olika meningarne i en fråga, som anginge Statsregleringen eller sora rörde något annat Ulsk:s handläggning.
Hvarföre skall då Exped.Utsk. utöfva en sådan rättighet i afsende på Const.Utsk.
Jag kan icke tro, att det kan vara grundlagens mening att nya beslut skola tillkomma på förslag af Exped.Utsk.
Så skulle emedlertid nu blifva händelsen om Exped.Ulsk:s upgjorda förslag till voter:spropos:r antoges. R. o. Ad. har aldrig yttrat sig om, huruvida del vore att anse såsom R.
Sl:rs beslut, att Borgare- och BondeSt:n hafva gjort på sätt, som här är nämndt, eller att något härom skulle införas i Riksdagsbeslutet.
De öfriga RiksStm hafva icke någon pröfningsrätt öfver nyssnämnde två RiksStms åtgärder, men de hafva icke heller någon rättighet att påyrka att deras serskilda åsigter skola inflyta i RiksStms gemensamma beslut, såvida åsigterne äro derifrån afvikande.
Riksdagsbeslutet är icke ett förvaringsrum för de särskildta Ståndens, från hvarandra afvikande meningar, emedan då skulle också fyra sådane olika meningar kunna der inrymmas.
Delta lärer likväl icke vara lämpligt, och Exped.Utsk. således ej heller hafva bort föreslå Stånden att votera in två Stånds särskilda meningar i Riksdagsbeslutet.
Lagerbjelkes yrkande att detta Exped.
Utsk:s mern. mätte lill Utsk. återremitteras.
Till besvarande af de begge värde talarnes yttranden, anhåller jag alt få anföra några ord.
Det åligger Exped.Utsk., på sätt oss alla kändt är, att till RiksSitn insända förslag lill §§ i Riksdagsbeslutet, äfvensom i vissa fall förslag till underd. skrifvelser, i den mån desamma föranledas af R.
St:rs fattade beslut.
Mörner har ansett det icke tillhöra exped.Utsk. att uti nu förevartde ärende taga initiativet, utan att detta fast heldre borde tillhöra Const.Utsk., om jag rätt upfattat Gr:ns mening.
Men alt Const.Utsk. under den längre tid, som förflutit från det s. k.
Dechargebetänk:s behandling, lill RiksStm icke aflålit någon anmälan i delta ämne, är ett obestridligt sakförhållande, som tydligt nog synes gifva tillkänna, alt Const.Utsk. ej ansett sig hafva vid ämnet vidare alt tillgöra.
Utsk. har således trott dess skyldighet i della afseende vidtaga.
Då man jemför Ulsk:s hemställan i detta hänseende med hvad vid förra riksdagar brukligt varit, så finner man att ordalagen förr och nu ytterst nära sinsemellan öfverensstämma, och det har iakttagits derföre, att denna § icke har innehållit och icke heller nu år föreslagen att innehålla något annat än ett faktiskt tillkännagifvande, då nemi. R. St., efter förrättad granskning af Statsråds-protm, förklara ansvarigheten hafva uphört; och detta måste vara sanning, då icke någon af de framställda anmärkn:ne hafva vunnit åtminstone 3 Stånds bifall.
Således tror jag all Exped.
Utsk. haft rättighet och pligt att inkomma med de förslag - D en 22 Augusti. 369 slag som föranledt den slutliga hemställan hvilken utgör föremål lör den förhanden varande öfver läggningen.
Nn är händelsen att B. o. Ad. samt PresteSt. godkändt Exped.Ulskrs förenämnde förslag; hvaremot desamma återremitterades af Borgare- och Bondesen jemte en i äranel hos BorgareSt. förd, vidlyftig diskussion, af hvilken det visade sig att BorgareSt. önskade att dess vid behandling af decharge-hetänk. framträdda åsigter måtte i förevarrde skrifvelse och § inflyta, eller att åtminstone så mycket, som var öfverensstämmande i Borgare- och BnndeStms beslut måtte i denira § i Riksdagsbeslutet, äfvensom i skrifvelsen, anmälas.
BondeStts diskussion, hvilken åtföljde dess återremiss af samma §, ådagalade, alt sistnämnde
Stånd icke underkände riktigheten af den underd. skrifvelsen och motsvartde § i Riksdagsbeslutet, sådana de af Exped.Utsk. blifvit upställda, men att
Ståndet likväl önskade ett tillägg till omförmälande af livad BondeSt. särskildt i detta ämne beslutat.
Att Ulsk. nu, vid emottagande och handläggning af dessa ålerremisser skulle hafva förbisett något sitt åliggande, på sätt Gr.
Lagerbjelke förmenat, kan jag ingalunda medgifva.
Ty då han ansett, att Utsk. bordt inkomma med ett förslag af det innehåll, att ”R.
St. efter verkställd granskning af Statsråds-prot:n, förklara denna granskning icke hafva föranledt till någon åtgärd”, •— så frågar jag i hvad mån detta lillkännagifvande borde anses mera faktiskt eller eljest mera lämpligt, än hvad som innefattas tili de af Utsk. föreslagna ordalag, att nemi. ansvarigheten hade uphörl; hvilka innebära ett minst sagdt lika sä enkelt och tydligt säll att anmäla sanna förhållandet, som någonsin de af Gr.
Lagerbjelke föreslagne ordalag omfatta.
Nu är att märka det alla fyra Stånden velat hafva en skrifvelse i detta ämne, äfvensom en motsvarande § i riksdagsbeslutet, men Borgare- och BondeStrn hafva derjemte velat hafva ett tillägg, utan alt de i öfrigt egentligen yttrat något emot Ulsk:s förfaringssätt.
Således är det just detta, hvaruti alla RiksSt.-n öfverensstämt.
Man syntes ju alltså inom Exped.Utsk. i sådant fall hafva mera presunnion för sig att få dessa Stånds gillande med de ordalag
Utsk. föreslagit än med de af Gr.
Lagerbjelke föreslagne, eller andra dylika i varierande termer improviserade.
Om Ekped.Utsk. t. ex. föreslagit R.
St. att säga, det granskningen af StatsRådsprot. icke ”föranledt någon åtgärd,” så skulle Borgare- och BondeSltn måhända hafva svarat: ”Hvad?
Ar icke det någon ålgärd, att vi velat hafva decharge-belänkandet på det eller det sättet afgjordt?
Vår åsigt i detta hänseende hafva vi uttalat, den utgör vår åtgärd.”
Ett sådant svar kan visst synas ganska besynnerligt och mindre öfverensstämmande med den enhet RiksStåuden borde tänkas vilja åt sina beslut i uttryckande af dem egna; men bär gäller blott, efter hvad jag kunnat finna, ett viljans, icke resonnementets bestämmande.
Lagerbjelke hade, lika med mig, vårit i tillfälle alt genomläsa de diskussioner, som förts i detta ämne, så hade han fält se hvad en bestämdt förut fattad, för alla förnuftsskäl fullkom9 H. 24 370 Den 22 Augusti. ligen otillgänglig, för all raotbevisning oåtkomlig mening eller rättare sagdt föresats vill säga: ”Stat pro ratione voluntas”.
Huru raan, under sådane förhållanden, skulle kunna med utsigt till framgång hoppas, att genom en omsvängning af ordalagen vinna ett annat resultat, det är åtminstone för mig oförklarligt.
När nu saken står på den punkten, att Utsk:s andra mern., hvarutinnan, med uplysning om sakens förhållande och den sig dervid företeende omständighet af hvad som syntes utgöra det gemensamma resultat af RiksSlåndens behandling af dechargefrågan, Exped.