Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af Herr Hjertås sista yttrande om Landttullar och tullbommar, torde jag få erinra om hvad jag redan förut upplyst, att alla Landttullar äro upphäfne, utom vid de tre Städerne Stockholm, Norrköping och Götheborg.
Om föröfrigt Herr Hjerta har antipati mot tullbommar, måtte han likväl icke vilja sätta sig emot de här föreslagne åtgärder, som äro alldeles nödvändige controller för efterlefnaden af Författningarne om ConsumtionsBevillningen, hvarigenom StatsCassan måste fyllas till anslagens bestridande.
Hvad åter angår Herr Hjertås uttryck om Tulltjenstemännens och Betjeuingens jemförande med D.cn 22 Januarii c. ni. stråtröfvare, så .ä.r delta, minst sagdt, högst oskickligt.
Jag skulle fro, att den, som är satt alt vaka öfver allmänna Författningar»es verkställande, och väl uppfyller sitt »uppdrag, örn än aldrig så odieust, ej kan sättas i parité med stråtröfvare, eller i och för sin befattning bör på annat sätt förolämpas.
För öfrigt får jag förklara, att jag ingalunda ä.r emot bestämmandet af gränsor och lagar för Tullbetjeningens visilationsrätt, och ändamålsenliga straff för dem, som genom begångne fel gjort sig deraf förljente.
Den gjorda beskyllningen, att, sedan man sökt afskaffa allt förbud mot varors införsel, man äfven sträfvar att borttaga alla contr.oller på tullens behöriga erläggande, vill jag afvända från de sammansatta Utskolten, som yttrat sig i detta ämne.
Om ett sådant tillmäle kan göras en och annan Ledamot inom Stånden, äger det likväl ej tillämplighet på Utskotten.
Tvertom har Utskottens pluralite, och äfven de inom Utskotten, hvilka önskat förbudens afskaffande, i frat för stränga controller i afseende på Tullbevakningen, och svårt ansvar för tullförsnillning.
Jag tillstyrker bifall till Friherre Åkerhjelms förslag, Herr Crusenstolpe/Magnus Jacob:
Helst skulle jag med Herr Hjerta instämma i yrkande af afslag å Friherre Åkerhjelms för - Den 11 Januarii e. m. 123 slag, men dä detta, ehuru det rättaste, icke ian vinna framgång, förenar jag mig om Grefve Fersens tillägg; dock med den ändring deri, alt fruntimmer alldeles undantagas från kroppsvisitations undergående.
De kunde i annat fall blottställas för scandal genom Tullbetjeningens oförskämdhet.
Jag anhåller om proposition, att detta undantag bestämdt utsattes.
Herr von Hartmansdorff har anmärkt, att det tillägg, som jag föreslagit, innefattar för mycket detailler af saken.
Då jag, vid discussionens början på förmiddagen, yrkade, alt detailler ej borde i den underdåniga Skrifvelsen inflyta, är det klart, att jag sjelf icke vill föreslå något häremot stridande, och jag tror mitt föreslagna tillägg icke innebära sådant.
Jag åsyftar endast, att något i Skrifvelsen nämnes, om visitation på kroppen, så att ej ett tyst bifall lemnäs till förut varande sladganden härom.
I anledning åter af Herr Hjertås yttrande, anser jag mig böra upplysa, att äfven jag inom Utskotten i början yrkade, att controllen skulle inskränkas till blott gränsbevakning, men jag blef genom votering öfverröstad, och har sedermera gifvit vika för andra Ledamöters mening, att tullförsnillningen omöjligen kan endast på detta sätt förekommas.
Jag har följaktligen öfvergått till den åsigt af saken, ali visitation inom landet äfven bör tillå - Den 11 Januari i e. m. las, men under sådane vilkor, att icke allmän eller enskild säkerhet och frihet derigenom förnärmas eller störes, emot hvilket jag på det högsta i frat.
I Friherre
Åkerlijelms förslag, med mine tillägg, anser jag fullkomligt correctif finnas mot missbruk af visitationsrätten, helst i 6:te punkten står, att resande ej äro visitation underkastade, utom vid tullplats, hvarigenom Herr Crusenstolpes anmärkning undanrödjes.
Resande böra ej hindras genom visitation, och derföre äro de undantagne; men stor skillnad är mellan personer, som resa, och foror, i hvilkas visiterande på vägar jag ej ser något ondt.
Hvad det angår, att jag ej skulle veta, att landttullarne nu äro afskaffade, utom vid tre städer, får jag förklara, att detla var mig förut ganska väl bekant, innan Friherre Åkerhjelm behagade lemna upplysning derom, och jag har icke eller yttrat någon sådan okunnighet.
Jag sade blott, att jag, och Svenska Folket i allmänhet, hoppats, att en gång få slut på de ändamålslösa tullbevaknings-controllerne af visitation inom landet, samt till och med på kroppen, i stället för att man nu vill skärpa dem.
Jag vågar ytterligare påstå, att icke, såsom man här sagt, lurendrejeri kan så lätt öfvas, sjöledes vid hamnarne och kusterne.
Fartygen kunna ej nalkas och lägga till utan Loisar; desse äro Den 22 Januarii e. m. skyldige att ej tillåta lossning af någon ting från fartygen, förrän Tullbetjeningen kommit om bord.
Sedan kan tullförsnillning från fartygen ej verkställas, om bevakningen af Tullbetjeningen riktigt verkställes.
Och om något, detta oaktadt, skulle tullförsnillas in i Riket, skall man väl, till förekommande deraf, vidtaga åtgärder, som måste ofreda bela landet?
Skall man, fÖF att anhålla lullförsnillade varor till högst 100,000 R:drs värde årligen, stadga Lagar, som bjuda, att, då jag går på väg eller gata, hvem som helst kan lägga hand på mig och säga: stanna, jag vill visitera er?
Jag kan då endast fråga: hvem är Herin?
Om han svarar:
Tulltjensteman, och han visar tjenstetecknet eller fullmagten, måste jag tro honom och underkasta mig visitationen, äfven om han är en bedragare.
Och hvad hindrar väl, att visitationsrätten på vägar kan missbrukas af personer, som ej äro Tjenstemän vid Tullverket, och hvilka jag menat med uttrycket Stråtröfvare?
Ty det har aldrig kunnat falla mig in, att, såsom man velat tyda mina ord, så benämna Tulltjeustemännen i utöfningen af deras befattningar.
Beträffande resandes undantagande från visitation, stadgas väl sådant i 6:te punkten, men det är blott ett chartek, enär 5:tc punkten innehåller, ”att intet ansvar bör ”träffa behörig Undersökningsman, om han, ”vid efterspaning af olofligen införde varor, ”ej träffar beslag underkastadt gods, eller Den 22 Januari! e. m.
"om detsamma' är af ringare värde, enär "lian vid förrättningen sig lagligen förhållit.”
Han behöfver således blott säga: jag ber om förlåtelse, och går sin väg utan ansvar, om han ej funnit något vid visitationen; ty något straff är Iian derföre icke underkastad.
Hvilken är väl då fredad från visitation?
Jag bekänner, att jag sätter föga värde på några hundrade tusende Riksdalers mer eller mindre inkomst tili StatsCassan af tulluppbörden, mot den personliga säkerheten att vara befriad från chicaner genom visitation.
Enligt de nu föreslagne stadganderne beror det på enhvars godtycke att visitera.
Intet hindrar någon att med visitation angripa hvem som helst af begge könen.
Hvad är då qvar af den personliga säkerheten?
Jag anser mig skyldig bedja Ridderskapet och Adeln om ursägt, för det jag, till besvarande af Herr Hjertås anförande, måste upptaga tiden med saker, som egentligen ej tillhöra förevarande ämne.
Det förhåller sig ej så, som Herr Hjerta påstått, att Svenska kusterne ej kunna af fartyg anlöpas utan biträde af Lotsar, och att i följd deraf controllen mot insmugling derstädes är sä lätt.
Tvertom öfva» insmuglingen vanligen på södra och vestra kusterne af Riket från små fartyg, som ej behöfva Lotsar för att lägga till, eller medelst begagnande af smärre båtar, hvari va - Den 11 Janunrii e. tn. rorne föras till land från större fartyg, som utan Lotsar kunna hålla sig i grannskapet, ehuru längre ut i hafvet.
Derföre äro
Strandridarne tillsatte att bevaka kusterne, på det smuglaren må upptäckas och hindras i sitt företag.
Ofta göra de äfven beslag; men jag vill ej bestrida, att bland en personal af omkring 2000 personer, hvartill Tullbetjeningens antal uppgår, några kunna finnas, som af försumlighet eller falhet brista i uppmärksamhet och bevakning.
Hjerta anser värdet af de anhållne varorne uppgå till obetydliga summor.
Men detta härrör endast från de oerhördt låga värden, som af värderingsman sättas på varorne.
Jag har förut omtalt detta påfund, och såsom exempel anfört, att fina kläden värderas endast till 3a sk. eller högst 2 R:dr alnen.
Emedlertid uppgick ändå, enligt dessa låga värderingspriser, värdet af de i beslag tagne varorne sistlidet år lill öfver 70,000 R:dr B:co, och man kan med säkerhet antaga det verkliga värdet till 6 eller 7 gånger mera.
Hvad åter angår anmärkningen om visitationsrättens olägenheter för resande, så synas de mig icke vara i detta afseende särdeles besvärade enligt nu föreslagne stadganden, enär de äro frie från visitation utom vid tullbommar, och sådnne ej finnas i Riket, utom vid Stockholm, Norrköping och Götheborg.
Jag tror således, att man afsett personlig säkerhet och frihet, så vidt det varit förenligt med con - 128 Den 22 Januarii e. m. trollerne å Tullförfattningarnes efterlefnad.
Vill man ej hafva sådane, så är det icke eller värdt att bortkasta penningar föf att underhålla en bevakningspersonal, utan då är det bättre att inskränka sig till anställande af några Uppbördsman, för att emottaga den tullafgift en eller annan möjligen, af särdeles ärlighet och ädelmod, kunde •vilja olira på fäderneslandets altare.
För öfrigt är det ej så farligt med visilationsanfall på gatan, som Herr Hjerta skildrat, ty ingen får visitera, utom behörig Undersökningsman, och ej utan vittnen, som tillse, att allt går riktigt till.
Visserligen är det obehagligt att blifva på sådant sätt uppehållen, men det är ett nödvändigt ondt för att vinna ändamålet med bevakningen.
Herr Lefren_, Johan Pehr: Herr Hjerta har velat draga den slulsätts, att, emedan få eller ringa beslag göras, beslagslagarne och tullbevakningen voro öfverflödige.
Men han har förgätit, att just desse controller äro orsaken, hvarföre beslagen äro obetydliga; det förhåller sig med Lagarne i detta fall, som i allmänhet, att de hindra och afhålla från försök att begå brott.
Om de borttagas, ökas brottens antal.
Så framt meningen ej är, att upphäfva samhället, måste man bibehålla Lagarne för allmän ordning, oeh dertill höra äfven TuIlförfatillingarne.
Yisitationsrätten synes mig desto min - Den 22 Ja nu ar i i e. in. 129 mindre förnärmande personliga säkerheten, som den vanligen aldrig göres gällande mot andra, än dem, hvilka gjort sig kände för alt låna sig till så smutsiga företag, som smugleri.
Jag tror den redlige medborgaren icke vara blottställd för att misstänkas såsom smuglare, så framt lian ej vill sätta sig till skärm för den verklige förbrytaren.
Hans Ejccellcnce Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition till antagande af Friherre Åkerbjelms förslag med det af Grefve von Fersen yrkade tillägg, så lydande: ”dock under iakttagande af skadeersättning, i händelse genom visitation ”under bar himmel något af varorne förderf”vas eller illa medfares, och förhrutet gods ”ej anträffas; samt alt visitation på krop”pen, då förbrutit gods ej vid densamma ”anträffas, måtte anses såsom olaglig visitation, hvilken med strängt ansvar bör ”blifva belagd.”
Ja och Nej. Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Knappast är något ämne för Lagstiftaren så grannlaga, som Lagarne för visitationsrätten.
Såsom princip dervid bör antagas, att afseende måste hafvas, ej blott på rättsgrunder, utan äfven på Folkopinionen; ty Lagar, som häremot strida, äro för samhället vådliga.
Jag hemställer till enhvurs efter 58 IL 9 !3o Den aa Januari i e. in. / ianka, huru allmänna opinionen bedömer husvisitation.
I en stael uti södra delen af Riket har jag öfvervarit den händelse, att nästan upplopp gjordes afinnevånarne, för det visitation skulle anställas hos en bland dem.
Autoriteterne kunde alldeles icke verkställa Lagarne.
Huru många skulle väl i allmänhet vilja biträda vid visitationer i hus?
Af hundrade skulle säkert nittio gerna se, att beslagsmännen motas med våld, och bandteras såsom stråtröfvare; af de öfrige io skola sannolikt g förhålla sig passift och knappt en lemna beslagarue handräckning.
Det är farligt att stifta för stränga Lagar; likväl faehöfvas några i vissa fall; men medborgarens personliga säkerhet bör alltid omsorgsfullt respecteras.
Hvad särskildt angår de af Grefve Fersen i förevarande punkt föreslagne tillägg, så gillar jag det ena, om stadgande af skyldighet att ersätta varor, som genom visitation under bar himmel förderfvas.
Men det andra, rörande kroppsvisitation, finner jag desto betänkligare att i den underdåniga skrifvelsen införa, sorn jag ej känner, att rättighet lill en sådan visitations anställande förut finnes.
Åtminstone bör ej denna visitation få sträckas längre, än till öfverplaggen.
Är varan så litet dyrbar och volumineus, alt den kan döljas under de öfrige kläderne på kroppen, så är det ett fel, att den är med hög tull belagd; ty det uppmuntrar lill lullför - Den 22 Ja n ua r i i e. m. 131 spillning och insmugling, som svårligen kan förekommas.
Jag får till en början fästa uppmärksamheten derpå, att i denna punkt endast är fråga om visitation under bar himmel, icke om husvisitation, och ätt således Herr Cederschjölds gjorda anmärkningar ej böra hit, utan angå nästa punkt, till hvars pröfning vi annu ej hunnit.
Hvad åter angår visitation på kroppen, Vill jag, såsom exempel på behofvet deraf, nämna, att under Continental-systemet colonialvat-or, i synnerhet Caffe, insmuglades till Hamburg i kläderne på kroppen, vanligen af folket af sämre klassen.
Sådant insmuglingssätt kunde äfven användas hos oss, om ej kroppsvisitation vore tillåten.
Jag anhåller derföre om proposition på antagande af ifrågavarande punkt med Grefve von Fersens tillägg, och att det senare mätte ånyo uppläsas jemte den föreslagna punkten.
På det jag ej må confunderas om punkteriie, anhåller jag att få reservera mig mot hela det Friherrliga förslaget.
Visserligen vore det bia, om vi kunde komma derhän, att tullafgifter aldrig behöfdes; men då vi ej hunnit Så långt, torde det vara nödvändigt 58 H. 9* 132 Den 22 Januarii e. m. att hafva controller pä deras riktiga erläggande.
Jag anser för detta ändamål till och med behölligt, att kroppsvisitation tillätes, men endast vid tullbom, och med ansvar, i händelse någon insmugling derigenom ej upptäckes.
En vard Ledamot har sagt, att under kläderne pä kroppen ej kan ihsmuglas 11 ågot af särdeles värde.
Men jag får erinra, alt spetsar, jouveler och mera dylikt, lätt kunna på detta sätt inpracliseras till värde af flere hundrade tusende Riksdaler.
Derföre bör kroppsvisitation vara medgifven, men under bestämmande af böter för deri, söm sådan verkställer utan att Finna förbudet gods.
Förr hafva desse böter varit ioo R:dr, men jag anser dem böra fördubblas.
Jag tillstyrker följaktligen bifall till Friherre Åkerhjelm^ förslag och Grefve von Fersens dervid gjorda tillägg, Under vilkor, att kroppsvisitation må inskränkas till tullbom, och böter utsättas för deh person, som anställer dylik visitation, men ej anträffar olofligén införde varor.
Jag har pä utländska orter sett, huru kroppsvisitation der tillgår, och funnit, att Tullbeljeningen derstädes har en egen talang, att, utan öppnande af personens kläder, och utan att tillkännagifva afsigt att visitera, verkställa sådant blott genom strykning utanpå kläderne, eller under det de hjelpa personen ur åkdonet.
Om våra Tullbetjenter lärde Den 22 Januarii e. tn.
13 3 sig samma delicatesse i afseende på kroppsvisitations anställande, hehöfde ansvaret för sådan visitation, utan förbudne eller tullförsnillade varors anträffande, icke vara så stort.
Nu åter anser jag behö.fligt, att ett års fästningsarbete bestämmes såsom påföljd för den, hvilken verkställer visitation på kroppen, och ej finner varor af nyssnämnde beskaffenhet.
Jag får med den siste Talaren instämma deri, att jag med en art af beundran sett på utländska orter, egentligen i Tyskland, Tullbetjeningens utmärkta skicklighet i verkställande af yttre kroppsvisitation.
Längre sträcker sig ej eller visitation på kroppen, än till undersökning utanpå kläderne, så framt ej dold t gods dervid befinnes under kläderne.
Anr ses det nödvändigt att söka bibringa våra Tullbetjenter en dylik skicklighet, så kunna ju åtgärder vidtagas till deras dresserande.
Herr Munck af Rosenschöld,, Eberhard:
Äfven jag skall med en skärf bidraga till upplysningar om andra länders bruk i afseende på ifrågavarande kroppsvisitation å fruntimmer.
Till och med de för sin artighet jnot andra könet så väl kända Fransmännen voro, då jag vistades i Hamburg 1812, som då tillhörde Frankrike, nog stränga, alt låta undersöka, om fruntimmer förde på sig förbudet eller Lullföisnilladt gods; .34 Den 22 Januarii c. m. men denna undersökning verkställdes endast af fruntimmer.
Samma slags undersökningspersonal yrkar jag hos oss, derest fruntimmer skola underkastas den nu ifrågavarande kroppsvisitation, Friherre Åkerhjelm:
Till beredande af ett skyndsammare afgörande af denna punkt, vill jag äfven gå in på Grefve von Fersens tillägg om kroppsvisitation, med vilkor, att den ej må sträckas längre än till öfverplagg gen och yttre kläderne.
Frågan kommer ändå i alla fall att endast underställningsvis anmälas hos Konungen, sorn ensam af-, gör densamma.
Om det förslag Herr Munck af Rosenschöld framställt, att kroppsvisitation å fruntimmer skulle endast af fruntimmer förrättas, kunde hos oss verkställas, voro visserligen olägenheterne af sådan visitation icke större för det ena än det andra könet; men då jag tror svårigheter mota för passande fruntimmers anställande till detta ändamål bland vår Tullbetjening, och då det skulle vara för fruntimmer anstötligt, att underkastas så beskaffad visitation af karlar, fortsätter jag mitt yrkande, att intet slag af visitation efter lurendrejadt eller tullförsnilladt gods må få anställas å fruntimmer.
Åkerhjelm har nu förklarat sig vilkorligen instämma i det Den 22 J a n u a r i i e. m. af Giefve von Fersen foreslagne ti!!,:i<>g.
Men ~ n n jag är lika litet, som förr, belåten med de begge Herrarnes förslag.
Man har svarat mig, att i denna och föregående punkt endast är fråga om behörig
Undersökningsmans visitationsrätt, och mun har (öreslagit ansvar af böter för haus öfverlrädelser deraf.
Men i senare punkter af förslaget medgifves äfven obehörig person_, att anställa visitation efter förbudet eller tull för— snilladt gods.
Således är man exponerad för att af hvem som helst af hela Nationen anhållas och visiteras; och för en sådan obehörig
Undersökningsmans olagliga förfarande vid kroppsvisitation är ej något ansvar föreslaget.
Sådant måtte väl åtminstone bestämmas.
Men bäst är, alt förkasta hela förslaget; och jag anhåller om proposition derå.
Jag skulle följa den siste Talarens exempel, och afstyrka förslaget, om jag förstod detsamma såsom han.
Men jag har så fattat Friherre Åkerhjems mening i n’Ae punkten, angående en obehörig persons visitationsrätt, att den är medgifven endast inom hus.
Ingen obehörig äger anställa visitation vid tullplatser eller å kroppen.
Nu är blott fråga om 2:<lra punkten af förslaget, ej om den ^:de, hvilken här ej bör inblandas.
I sjelfva redactionen af det utaf Grefve von Fersen föreslag - 136 Den 22 Januari! e. m. na tillägg torde den ändring böra göras, att i stället för uttrycket: med iakttagandenyttjas orden: under förbehåll.
För öfrigt förnyar jag mitt yrkande i afseende på kroppsvisitation, att den, sorn anställer sådan och dervid ej finner insraugladt gods, skall straffas med ett års arbete å fästning, samt att denna straffbestämmelse må bestämdt uU sättas.
Jag skulle tro, Grefve von Fersens förslag tillräckligt uttrycka, att Ridderskapet och Adeln anser strängt ansvar böra åläggas den, sorn söker efter insmugladt gods, och ej träffar sådant.
Detta är blott en allmänt uttryckt åsigt, och det tillkommer dem, sorn uppgöra sjelfva Tullförfattningarne, att bestämma straffen, i enlighet med allmän lag, det må blifva frihetens förlust eller höga böter.
Skulle vi bär träda in i öfverläggning och beslut om detaillerade straffbestämmelser, blefve besväret omåttligt och utan ändamål, enär Konungen i alla fall kunde ändra hvad vi beslutat.
Jag anhåller om proposition på bifall till ifrågavarande punkt af mitt förslag, jemte det af Grefve von Fersen före-, slagna tillägg, med den ändring jag, likasom Herr Cederschjöld, anser nödig af uttrycket: med iakttagande till orden: under förbehåll.
Ridderskapet och Ådeln torde erinra sig, att Utskotten i förra Re-.
Den 32 Januari! e. m. tänkandet N:o 18, rörande ifrågavarande ämne, föreslogo flere straffbestämmelser.
Desse blefvo klandrade inom Medslånden, såsom icke tillräckligt sammanhängande med andra lagstadganden.
Derföre skulle jag äfven nu tro det vara bäst, att endast antyda hufvudprinciperne för Författningen, och öfverlemna åt Kongl. Maj:t samt vederbörande Embetsverk detaillernes utarbetande och straffbestämmelserne.
För att spara tiden, bör man ej genom tystnad medgifva en så origtig princip, som den, hvilken af de siste Talarne nu blifvit framställd.
Endast det rent ekonomiska af TullFörfattningar äger Konungen ensam besluta; strafllagarne deremot skola af Konungen och Rikets Ständer gemensamt bestämmas.
Jag är derföre af samma tanka, som Herr Cederschjöld, att ansvaret för öfverträdelser af medgifven visitationsrätt bör af oss bestämdt utsättas.
Derjemte fortsätter jag yrkandet om fruntimmers undantagande från kroppsvisitationens undergående.
Jag blef belt förvånad, då jag hörde den princip framställas, att Ridderskapet och Adeln skulle öfverlemna straffbestämmelserne till Kongl. Maj:ts godtfinnande.
Konungen skulle då ensam, rakt emot Grundlagen, stifta brotlmålslagar.
Jag instämmer 1 Herr Crusenslolpes yttrande i'j8 Den 22 Januarii e. m. härom, men önskar ogillande af hela det ifrågavarande förslaget.
Man säger ibland, att ytterligheterne ligga nära hvarandra och ofta mötas; det kan tillämpas här.
Oin Herr Hjertås yrkande på hela förslagets förkastande vand* framgång, skulle , enär Tullförfattningar i alla fall ej kunna umbäras, följden blifva, att deras uppgörande, och bestämmandet af dervid oumbärlige strafflagar, öfverlemnades till Kongl. Maj:t, hvilket jag i det hela icke är emot, emedan dessa Författningar och straffbestämmelser visserligen derigenom fingo mera sammanhang och öfverensstämmelse, än om Rikets Ständer sig dermed befatta.
Hvad åter angar det bestämda stadgande Herr Crusenstolpe så ifrigt påyrkar, om fruntimmers undantagande från dem, sorn skola underkastas visitation på kroppen efter insmugladt gods, torde enhvar finna, att, om det ena könet sålunda befrias från visitation, man alltid kan undvika densamma, och ostraffadt insmugla varor, blott man tager på sig fruntimmerskläder, förutsatt likväl, att man ej har orakadt skägg och polisonger, Herr Munck af Rosenschöld:
Jag vill endast erindra, att i förmiddags-plenum försökte val Friherre Åkerhjelm göra gällande den princip, alt förevarande frågor och Tull - Den 2a Ja nua rii e, m. sladganden voro blott önskningsmål, som således endast skulle bero på Konungens afgörande, men jag motsade detta, och Ridderskapet och Adeln delade allmänt min åsigt, såsom öfverensstämmande med Grundlagen.
Den TullFörfattning, som nu finnes, är utfärdad af Konungen ensam, utan Rikets Ständers medvei> kan, enligt 89 §.
RegeringsFormen rörande stiftandet af ekonomiska lagar.
Om nu Herr Hjertås yrkande blef gällande, skulle troligen ej några andra ändringar i denna För^ fattning äga rum, än dem Konungen fann för godt besluta, Om Rikets Ständer nu finna densamma böra på något sätt ändras, är det nödigt, att anmälan derom göres hos Konungen, Jag är ej af den opinion, att
Utskotten icke bordt afgifva ett fullständigt förslag till Författningen, Men då elemena terne i Utskotten varit så stridiga sig emellan, skulle ett sammanhängande helt ej kunnat åstadkommas.
Derföre har man nu inskränkt sig till framställning af generella grunder, i stället för ett formligt Författa ningsförslag, Då likväl dessa allmänna grunder kunnat uppgifvas, är det rätt besynnerligt, att man här vill sätta sig emot dem, och de begärde rättelser, sorn dermed åsy’’ftas.
Jag tillstyrker för min del antagandet af Friherre Åkerhjelms förslag, med Grelve von Perseus tillägg.
Hvad särskilt angår Ilcrr Cedeischjölds yrkande 0111 straffbe
Den 22 Janualii e. m. sliimmelse af ett års fästning för obehörig visitation, så skulle det vara intressant att veta, efter hvilken måttstock och hvilka lagstiftningsgrunder detta straffar lämpadt.
Bötesansvar måtte vara vida tjenligare, ty. straff och förbrytelser böra stå i jemnt förhållande till hvarandra.