Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddarhuskassan bereda då behöfliga in komster, hvarföre skälet för samma byggnaders bibehållande upphörde i den mån ett sådant behof minskades eller kunde på lämpligare sätt fyllas, dels å den tillfredsställelse Ridderskapet och Adeln borde ega att åt det al
Ståndet uppförda vackra Riddarhuspalatset och dess tomt återställa det prydliga utseendet, som efter arkitektens mening detsamma tillkommer, samt jemväl för sin del bidraga till det allmänna ändamålet af hufvudstadens försköning, tillstyrkte Utskottet, i Memorial af den 27 Juli 1854, att, derest hufvudstadens borgerskap skulle med Kongl. Maj:ts
Nådiga tillåtelse besluta en sådan sträckning för den nya bronjIrån Tegel backen öfver Norrström att den åt södra sidan finge sin slutpunkt på Riddarhusets tomt midtför Riddarhuset, Ridderskapet och Adeln må bemyndiga Riddarhus-Direktionen att på stadens bekostnad låta borttaga alia å Riddarhusgården nu befintliga byggnader, emot vilkor ej allenast af en hyresersättning till Riddarhuskassan af 1000 Rtdr B:co årligen, jemte ersättning för de boställsrum och lägenheter, hvilka i nämnde byggnader nu äro åt Riddarhusets vaktmästare samt till en del jemväl åt Riddarhus-Sekreteraren upplåtna, utan äfven af stadens förbindelse att besörja och allt framgent ansvara för planering, gatläggning, renhållning och belysning af deu blifvande öppna platsen.
Vid föredragning den 22 Augusti 1854 af detta RiddarhusUtskottets Memorial, fann likväl Ridderskapet och Adeln det deri framställda förslag icke för det då närvarande kunna föranleda till någon åtgärd; och har ej heller, såsom bekant är, beslutet om den ifrågaställda brobyggnaden öfver Norrström hitintills ledt till någon verkställighet.
Då emellertid det förändrade förhållande numera sig företer, att Riddarhuskassans kapitaltillgångar, som vid 1849 års utgång uppgingo endast till ett belopp 271,947 R:dr 25 öre R:mt, enligt 1859 års bokslut utgjorde 322,064 R:dr 43 öre samt fördenskull på 10 år förkofrat sig mediicke mindre än 50,117 Rdr 18 öre eller minst 5000 Rdr R:mt årligen och detta, oaktadt flera ganska betydliga extra utgifter under tiden blifvit å nämnde kassa anvisade, hvarförutan den till Riddarhusets underhåll och reparation af Ridderskapet och Adeln åtagna kapitations-afgift blifvit förhöjd från 1 R:dr 50 öre till 5 R:dr R:mt årligen, att tillsvidare utgå af hvarje Adelsman som för lön eller förmögenhet erlägger bevillning, hemtar Utskottet från dessa omständigheter anledning till den förmodan, att, sedan reparationen af Riddarhusbygguaden äfven till det inre blifvit fullbordad, ej mindre Ridd. kapitationsfonden skulle kunna anlitas, fi lii dd» r h us-Utsk ottets Utlåtande N:o IS. för att på ett lämpligare sått ordna Riddarhusets gårdsplan och de deromkring uppförda, nu särdeles vanprydande byggnader, än möjligen äfven Riddarhuskassan i en framtid kunna undvara åtminstone någon del af den hyresinkomst, som ifrågavarande bygg nadslägeuheter för närvarande inbringa; i hvilket hänseende Utskottet delar 1854 års Ridd.-Utskotts åsigt, att hufvudstadens styrelse icke bör finnas obenägen att icke allenast på stadens bekostnad låta borttaga dessa byggnader, utan ock för beredande af en särdeles vacker öppen plats till hufvudstadens försköning och fortsättning ända till Riddarholmskanalen af den redan nedanför Kanslihuset atdagda quai, till
Riddarhuskassan utgifva en billig ersättning för den förlust i inkomst m. tu., som genom byggnadernas borttagande kassan tillskyndas.
Af dessa skäl tillstyrker Utskottet att, med bifall till Hr Grefve Lagerbjelkes motion, Högloft.
Ridderskapet och Adeln måtte anmoda Riddarhus-Dilektiouen att upprätta och Ridderskapet och Adelns pröfning vid nästa riksdag underställa fullständigt förslag till ordnande af Riddarhusets gårdsplan och de deromkring varande byggnader; äfvensom i sammanhang dermed alternativt afgifva utlåtande, huruvida och under hvilka vilkor det ändamål må beredas, att nämnde byggnader framdeles kunna alldeles borttagas.
JVo MS.
Utlåtande, i anledning af väckt förslag om tryckning af minnestalet öfver Konung Gustaf 1.
Genom Protokollsutdrag af den 3 dennes, har Högloft.
Ridderskapet och Adeln behagat till Riddarhus Utskottet remittera ett utaf Herr Estenberg, Carl Christian, väckt förslag, att det inför Rikets Ständer den 29 sisth September i Riddarhus-salen hållna minnestal öfver Konung Gustaf Wasa måtte till trycket befordras, för att bland Ridderskapet och Adelns ledamöter utdelas.
Utskottet, som anser hågkomsten äfven för kommande tider böra förvaras af det värdiga sätt, hvarpå den Store, för Svenska folkets minne så oförgätlige Konungens fest inför Svea Rikes Ständer firades på den 3U0:åriga årsdagen af hans död, föreslår derföre att det af Herr Grefve Erik Sparre vid ifrågavarande Ridd» rhus-Utsko ttets Utlåtande N:o 19 I tillfälle hållna minnestal mätte på Riddarhuskassans bekostnad till trycket befordras i så stort antal exemplar, att utdelning deraf kata ske icke blott till Ridderskapet och Adelns, utan bck till de öfriga RiksStåndens medlemmar.
JVo Mi9.
Utlåtande, angående en af Fröken A. C. Bethlen under Riddarhus-Direktionens vård ställd testamentsfond.
Uti härhos under Litt.
A bifogadt Memorial, af den 25 sist - lidne September, har Riddarhus-Direktionen anmält, att aflidna Fröken A. C. Bethun genom ett i lifstiden den 5 Juni 1857 upprättadt testamente förordnat, att sedan af hennes qvarlåtenskap åtskilliga legater utgått, boets återstående behållning, hvilken, enligt redogörelse af testaments-executorerua, utgjort ett, belopp af 14,294 R:dr 68 öre R:mt, skulle under Riddarhus-Direktionens vård bilda en testamentsfond, hvaraf räntan efter afdrag af 50 R:dr R:mt arfvode åt Riddarhus-Kamereraren, skulle användas till pensioner å 6 0 R:dr R:mt hvardera till enkor efter adelsmän eiler ogifta fruntimmer af adligt stånd; dock har Direktionen, då Ridderskapet och Adeln nu äro till riksdag församlade, ansett sig böra afvakta Ståndets beslut, huruvida och under hvilka vilkor den ifrågavarande donationen må af Direktionen emottagas.
I anledning häraf har Utskottet för sin del ansett sig böra yttra, att då Fröken Bethuns testamentariska disposition åsyftar endast att bereda understöd åt behöfvande adliga fruntimmer, samt i öfrigt, i afseende på förvaltningen, icke innefattar någon föreskrift, hvars fullgörande är för Riddarhus-Direktionens befattning främmande eller kan blifva i någon män äfventyrligt, Utskottet vördsamt hemställer, att Högloft.
Ridderskapet och Adeln må medgifva, att Riddarhus-Direktionen under sin förvaltning emottager den af Fröken Bethun donerade ofvanomförmälde fond, med de vilkor, som i hennes testamente stadgas.
S Riddarhus-Utakottets Utlåtande N:o 19.
Ai Vördsamt Memorial.
Genom ett utaf numera aflidna Fröken A. C. Bethun i lifstiden den 5 Juni 1857 upprättadt testamente, hvilket efter hennes den 5 September 1859 intraffade död är vordet af testamentsexecutorerna till Riddarhus-Direktioncn ingifvet, har bemälda Fröken förordnat, att, sedan af hennes qvarlåtensknp åtskilliga legater utgått, boets återstående behållning skulle under Riddarhus-Direktionens vård bilda en testamentsfond, hvaraf räntan, efter afdrag af 50 R:dr Runt, anslagna till arfvode åt Riddarhus-Kamereraren, skulle användas till pensioner å 60 R:dr R:mt hvardera till Enkan efter Adelsmän eller ogifta fruntimmer af adligt stånd; och har, sedan detta testamente blifvit af Eiddarhus-Fiskalen i behörig ordning bevakadt samt testamentsgifverskans närmaste arfvinge, Mamsell A. M. Wadström, afsagt sig all klandertalan derå, ett belopp af 14,294 R:dr 68 öre R:mt blifvit, jemte redogörelse för boets förvaltning, dels i kontant dels i reverser, af testaments-executorerna till Riddarhus
Direktionen öfverlemnadt, hvarefter nämnde redogörelse tillika med de aflemnade fordringshandlingarne äro vordne af Riddarluis-Kontoret och Riddarhus-Fiskalen granskade.
Då emellertid Ridderskapet och Adeln nu äro till Riksdag församlade, har
Direktionen ansett sig böra hos Höglofl.
Ståndet anmäla omförmälde förhållande samt. afvakta Ståndets beslut, huruvida och under hvilka vilkor den af Fröken Bethun gjorda ifrågavarande donationen må af Direktionen emottagas.
Stockholm den 25 September 1860. CARL G. MÖRNER. J. Aug. Posse. T. W.
Lejonancker.
It i d d a rh n s-U t sko tte t s Utlåtande N:o 26. 1 A:o 20.
Utlåtande, i anledning af Hr Anreps, Gabriel, Memorial, angående, det åt honom anslagna arfvode för utgifvande af Svenska Adelns Attcurtaflor.
Uti ett till Höglofl. Ridd. o. Adeln d. 17 dennes ingifvet Memorial har Herr Anrep. G. anfört, bland annat, att RiddarhusDirektioneu lärer vid sammanträde den 12 dennes beslutit, att det af Ridd. o.
Adeln Hr Anrep, för utgifvande af »Svenska Adelns Ättartnflor, tilldelta anslag, hvaraf 900 ltdr redan uppburits, icke tills vidare skulle utbetalas; hvarjemte beslutet uppgifves innehålla ett åläggande för Hr Anrep att låta omtrycka vissa ark i det Sednast Utlemnade bältet af Attarfaflorne och att hans tillträde till Riddarhus-arkivet eller genealogierna skulle inskränkas till blott t vänne timmar hvarje söcknedag, hvilket sednare påbud förmenes utgöra ett oöfverstigligt hinder för fortgången af hans arbete, hvartill han behöfver 8 å 10 timmar dagligen; och uppgifver Herr Anrep vidare, att dessa Riddarhus-Direktionens beslut, hvilkas justering och delgifvande Herr Aurep, i anseende till Riksdagens snara slut, ej kunnat invänta, tillkommit af den anledning, att han, i öfverensstämmelse med hvad som står antecknadt å en tabell af adliga Ätten Liljehööks af Fårdala genealogi, jemförd med många andra historiska fakta, anfört adliga ätten Liljehöök af Fårdala N:o 1 såsom utgången — en afvikelse
Irån de å ftiddarh. )örv:de original-stamtaflor, den Hr Anrep ingalunda anser i någon mån väsendtlig; förmodande han, att en noggrann undersökning om detta hans påstående snart komme at.t anställas, dervid, om han har rätt, allt blefve klart; om åter han har orätt, anser han sig så skyldig som villig att låta omtrycka de ark, hvari Liljehöök?,ka ätterne förekomma, innan han vidare får uppbära något qvartal af sitt anslag.
På grund häraf har Herr Anrep väckt den motion, att huru än Riddarhus-Direktionens beslut kommer att lyda, Ridd. o. Adeln måtte tillerkänna honom rätt att fortfarande utbekomma sitt anslag, samt att erhålla tillträde till
Riddarhus-arkivet eller genealogierna alla timmar på dageu, du det rum hvaruti de äro förvarade icke af Direktionens eller annat sammanträde är upptaget.
Öfver detta Memorial har Höglofl.
Ståndet behagat inhemta Riddarhus-Utskottets Utlåtande, med förständigande att inom möjligaste korta tid dermed till Ridd. o. Adeln inkomma.
Bil. till Höglofl. H. o. Adis Prof. vid 1859—JR" 2 Ri d d ar h u s-Ut sk o 11 e ts Utlåtande N:o 20.
I anledning häraf liar Utskottet ansett oundgängligt att dessförinnan höra KiddarhusDirektionen, som denna dag i det förevarande ämnet lemnat Utskottet del af nedanstående yttrande: »Direktionen, som äf Hr Anreps Memorial med särdeles förvåning erfarit, att Hr Anrep, innan Direktionens ifrågavarande beslut blifvit hvarken justeradt än mindre honom delgifvet, ansett sig kunna endast efter hörsägen hos R. o. Ad. anföra klagomål öfver samma beslut och dervid tillåtit sig uppenbart sanningslösn uppgifter om dess innehåll, får, då samma Memorial blifvit till Direktionen remitteradt, till ledning för omdömet öfver sitt förfarande i denna sak meddela följande upplysningar:
Efter tillstyrkan ej mindre af KiddarhusDirektionen än RiddarhusUtskottet i Memorial N:o 10, beslöt Högloft.
Kidd. o.
Adeln den 21 sistlidne Mars att, för fortsättning och afslutande af det utaf Herr Anrep påbegjnta arbetet under titeln »Svenska Adelns Attartaflor», omfattande de i Riddarhusarkivet förvarade stamtaflor öfver Svenska Adeln tillhörande ätter, tilldela utgifvaren, såsom en uppmuntran för detta företag, en gratifikation, som af Högloft.
Ståndet bestämdes till 2,500 Rdr
Rmt, att under de första 7 qvartalerna med 300 Rdr s. m. vid hvarje qvartals slut från och med innev:de års början från Riddarhuskassan utbetalas, dock under vilkor att utan afvikelse i någon väsendtlig män från de å Riddarhuset förvarade originalstamtaflor och med fästad särskild noggrannhet å korrekturet arbetet fortgår, i enlighet med ett mellan förläggarue, Boktryckeribolaget Norstedt &
Söner, upprättadt kontrakt, så att manuskript, motsvarande minst 4 ark i månaden, till Boktryckaren aflemnas, hvarom behörigt bevis alltid före medlens utbekommande, borde företes.
Af detta Ridd. o. Adelns beslut har Direktionen dragit den slutsats, att det vore Direktionens åliggande tillse, icke blott att det fastställda minimum af manuskript till Boktryckaren aflemnades, utan äfven att arbetet icke innehölle »någon afvikelse i vä»sendtlig mån från de å Riddarhuset förvarade originalstamtaflor.»
I detta hänseende förestälde sig Direktionen, att Herr Anrep väl kunde ega att i några mindre väsendtliga omständigheter förkorta redaktionen å en och annan stamtafla, men deremot utan
Direktionens medgifvande eller beslut hvarken utesluta någon väsendtlig uppgift eller förändra densamma i strid med originalstamtafian, eller dervid göra tillägg, och slutligen allra minst ordna slägtregister» eller sjelfva ättartaflorne på ett förvillande och med origiualstamtaflorne icke öfverensstämmande sätt; utgifvaren naturligtvis öppet lemnadt att, derest lian i stamtaflan trodde sig finna någon oriktig eller ofullständig uppgift, uti noter eller bilagor derom göra anmärkning till den kraft och verkan densamma af någon kompetent genealogisk eller historisk forskare kunde anses förtjena.
En sådan åsigt om Riddarh.Direktionens både rättighet oell pligt att pröfva, huruvida någon mera väsendtlig afvikelse från originalstamtaflorne finge ega rum, synes äfven hafva fått inrymme hos ätfartafloruas utgifvare, enär han före aflemnandet till tryckning af manuskriptet till stamtaflorne öfver adliga ätterne Lilje - Ri d da rhu s-U t sko ttet s Utlåtande N:o 20. 3 höök N:o 1 till Fårdala och N:o 66 till Gällared, i sistl.
Juni månad hos RiddarhusDirektionen gjorde framställning derom, att adligs ätten Liljehöök af Fårdala N:o 1 borde anses utgången, »för hvilket påstående han likväl (enligt hans egna ord) fann öfverflödigt att anföra några bevis».
Vid föredragning den 14 i nämnde månad af berörde skrift, beslöt
Direktionen, dels att låta förständiga Herr
Anrep »att vid »Ättartaflornas tryckning noggrannt följa desamma utan att deruti »sjelfmyndigt vidtaga någon förändring,» dels i öfrigt anmoda sin ledamot Grefve Adam Lewenhaupt, som har inseendet öfver Riddarhusets genealogier och deras komplettering sig anförtrodt, »att un»dersöka, huru med adliga ätterna Liljehöök sig förhåller och att »framdeles derom inför
Direktionen göra anmälan.» om hvilket beslut Hr Anrep underrättades.
Efter denna tid har någon anmälan af Hr
Anrep i detta ämne hos Direktionen icke egt rum, äfvensom, i anseende till Grefve Lewenhaupts frånvaro, någon undersökning om det af Herr Anrep uppgifna förhållande hitintills icke skett.
Och i öfrigt äfven om en dylik vidlyftig undersökning, som tager i anspråk särdeles mycket både omsorg och tid försiggått, så lärer den ledamot, som vid innevarande Riksdag, redan från dess början, fått för Adliga Ätten Liljehöök af Fårdala N:o 1 intaga säte, under de förhållanden som här sig förete, väl till Riksdagens slut egt bibehålla sin representationsrätt, samt dessutom Herr Anrep, som önskade att utan afbrott få utgifva sitt arbete, icke hvarken kunnat eller behöft afbida resultaterna af en sådan undersökning, enär den utvägen alltid stod honom öppen att i noter och bilagor utreda och uppvisa förmenta oriktigheter i genealogierna.
Emellertid erfor
Direktionen, vid granskning af det sednast från trycket utkomna 5:te hältet i andra afdelningen af Svenska Adelns Attartaflor, icke allenast att, oaktadt Adliga Ätten N:o 1 Liljehöök af Fårdala vid de flesta föregående Riksdagar sedan år 1809, och jemväl vid den innevarande funnits, efter vid polett-utdelningen enligt RiddarhusOrd:n verkställd granskning af Stamtaflan öfver nämnde Adliga Ätt. representerad, utgifvaren af Ättartaflorne icke destomindre tillåtit sig ej allenast att förklara samma
Ätt utslocknad, utan ock företagit sig att till Adliga Ätten Liljehöök N:o 66, öfverflytta en stor del af slägtregistret öfver Adliga Ätten Liljehöök af Fårdala, oaktadt dessa slägter sedan omkring 400 år tillbaka härleda sig från serskilda ättefader och sådeles i genealogiskt hänseende å svärdssidan efter denna tid sakna allt samband; hvarförutan Herr Anrep, lör att gifva stöd för dessa sina egenmyndiga åtgärder gjort högst väsendtliga afvikelse;- från och tillägg" tili de i RiddarhusArkivet förvarade original-stamtaflorne öfver nämnde resp. ätter.
Såsom exempel har
Direktionen velat anföra följande:
Original-stamtaflan öfver adliga ätten Liljehöök af Fårdala upptager först Liljehöökarnes gemensamma stamfader Magnus Pedersson som letde 1350 samt dennes descendenter i fem led till och med Berthil Pedersson som lefde i slutet af 1400-talet.
Denne Berthil Pedersson hade, bland andra barn, tvänne söner, hvaraf den äldre Birger 4 Ei d da r h us - tits k o 11 et s Utlåtande N:o 20.
Berthilsson, [Väpnare, blef stamfader för den sedermera genom hans sonsons sonson Peder Christoffersson Liljehöök, enligt anteckning å genealogien, år 1625 introducerade ätten Liljehöök af Gällared och Kålbeck N:o 66.
Den yngre brödren Brynte Berthilsson till Oplo, som lefde 1494 samt å genealogien benämnes Häradshöfding, Riddare och uti personalier öfver en hans descendent i 6:te led kallas Svea Rikes Råd, biel deremot enligt uttrycklig, ehuru af Herr Anrep pag. 7 18 Tab. 13 utesluten, anteckning å original-genealogien »stamfader för adliga ätten Liljehöök af Fårdala N:o 1, deraf en nyren äfven skref sig till Gällared, samt för Friherrliga ätten Lilje »höök N:o 13». hvarefter samtlige hans descendenter intill närva rande tid på Riddarhusets genealogier upptagas såsom rätteligen tillhörande Fdrdala-slägten.
Om nu härmed jemtoras Herr Anreps ättartaflor, finnes deraf den väsendtliga afvikelse, dels att dessa pag. 711?
Tab. 4 uppgifva, att Brynte Berthilsson var stamfader för Fårdala och Gällared-grenarne af Liljehöökska slagteri, dels att släkten Liljehöök af Fårdala börjar först med Brynte Berthilssons sonson Riksrådet Anders Pedersson, hvilken i strid med original-stamtaflan (N:o 719 Tab 41) benämnes »stamfader för Fårdala-grenen af Liljehöökska släglen» och slutar med dennes descendenter, af hvilka den sista manliga afkomlingen Anders Fabian Liljehöök dog ogift 1801.
Genom denna uppställning och förändring af original-stamtaflorne hafva från Fårdala-slägten blifvit, uteslutna icke blott Brynte Berthilsson och hans tvänne söner, den i historiskt hänseende märklige RiksRådet Måns Bryntesson samt Gubernatorn Peder Bryntesson, utan ock alla afkomlingar från sistbemälde Peder Bryntesson, med undantag af RiksRådet Anders Pederssons och hans descendenter, ehuru äfven Peder Bryntessons öfriga afkomlingar, såsom i rät linea härstammande från Brynte Berthilsson, obestridligen tillhöra Fårdala-slägten om de än skrefvo sig till Gällared.
Emellertid hafva nu alla Brynte Berthilssons descendenter, som icke härleda sig från Anders Pedersson och således ett talrikt antal både redan aflidna och ännu lefvande medlemmar af Fårdalaslägten under rubrik af »Fårdala och Gällared-grenarne» samt »Gällareds ättegren» i Herr Anreps ättartaflor fått sin plats på stamtafla!) öfver adliga ätten N:o 66 Liljehöök till Gulland och Kålbeck, oaktadt nämnde ättegrenar redan för nära 400 år sedan haft en från sistnämnde adliga slägt skiljd ättefader.
Att en sådan af Hr
Aurep begagnad method att upprätta slägtregister är oriktig och oduglig samt måste vara på det högsta förvillande, har
Direktionen trott en hvar skola inse på samma gång som den innefattar en af de mest väsendtliga »afvikelser» från de i Riddarhus-Arkivet öfver Adliga Ätterna Liljehöök upprättade stamtaflor.
Men icke nog med ofvan omförmälde uteslutningar, förändringar och tillägg samt samntanföring af de sedan århundraden skiljda slägterna Liljehöök, utgifvaren af ättartaflorne har äfven tillåtit sig åtskilliga andra, för att vinna trovärdighet åt hans åsigt Kiddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 20. 5 att Fårdala slägten utgått, af honom nödig ansedda tillägg, hvilka icke finnas i Riddarhusets genealogier.
Så har han t. ex. pag. 710 för Riks-Tygmästaren Johan Nilsson Liljehöök tab. 3 gjort följande anteckning: introducerad 1625 i Riddareklassen för sin ättegren och fick vid lettkastningen N:o 1 samt har ätten sedermera fatt namnet Liljehöök af Fdrdala, då i stamtaflan förekomma endast följande ord :
Blef 1625 efter lottkastning under N:o 1 introducerad pä Riddarhuset i dåvarande Riddarklassen».
Pag. 718 tab. 38 finnes, i strid med genealogien, tillagdt om Peder Christoffersson Liljehöök, att han 1 625 blef introducerad i dåvarande Svenneklassen och har numret sedan blifvit 66 samt ättens namn Liljehöök af Gällared och Kålbäck och ytterligare.
Han blef introducerad d alla de Liljehöökars vägnar som icke voro afkomlingar af Riks-Rådet Anders Pedersson till Fårdala, hvaremot genealogien endast innehåller; »Blef 1625 å ättens vägnar under namn af Liljehöök af Gällared och Kålbeck introducerad under N:o 66.
Pag. 719 tab. 44 står om Nils Knutsson Liljehöök af Fårdala-slägten på genealogien, att han bevistade 1644 års Riksdag för Liljehöök N:o 66, hvilket Hr Anrep förändrat derhän »att lian enligt Riksdagshandlingarne bevistade för sin ätts nummer i svenneklassen flera Riksdagar från och med 1 627».
Af den nu gjorda utredniugen synes
Direktionen tydligen framgå, att Hr Anrep vid tryckningen af 2:dra Aldelningens 5:te häfte af Ättartaflorne gjort väsendtliga afvikelser ifrån originatstamtaflorne, samt att Direktionen alltså varit både berättigad och förpligtad att, på sätt
Direktionen den 12 dennes beslutit, förständiga Riddarhns-Kamereraren att tills vidare icke utbetala det Hr Anrep tillerkända arfvode.
Det är nemligen tydligt att dessa ättartaflor hafva sitt förnämsta värde deruti, att de troget återgifva original-stamtaflorne, hvilket alldeles tillintetgöres om, såsom nu egt rum, utgifvarens förslagsmeningar inskjutas i originaltexten på ett så förvillande sätt, att dessa tillägg och ändringar icke kunna blifva bekanta lör någon annan än dem, som hafva tillgång till original-stamtaflorne och icke ens för dessa utan det noggrannaste jemförar.de af originalen med afl rycken.
Det må visserligen vara lofvärdt. att utgifvandet af Riddarhusets genealogier sker icke utan kritik; men, såsom Direktionen ofvan yttrat, resultaten af denna kritik böra icke meddelas på annat sätt än så. att utgifvarens anmärkningar och tillägg bestämdt åtskiljas ifrån originaltexten, då det sedan blir möjligt att pröfva hvad värde dessa anmärkningar må ega och huruvida några oriktigheter i original-stamtaflorne verkligen förefinnes, Beträffande
Hr Atireps uppgifter, att
Direktionen redan nu skulle hafva beslutit ålägga honom att omtrycka tabellerna öfver Liljehöökska slägterna samt förbjudit honom att mer än 2:iie timmar hvarje söcknedag ega tillgång till Riddarhusets genealogier så äro dessa uppgifter root sanningen helt och hållet stridande, enär Direktionen härom ännu icke fattat något beslut, ehuru
Direktio - c R i dd arh us-U tsk o ttet s Utlåtande N:o 20. nen derföre nu icke ansåg sig kunna tillstyrka att Hr Anrep, hädanefter mer än hitintills, alla timmar på dagen skall ega tillgång till Riddarhusets genealogier, hvilka äro och måste förblifva under Riddarhus-Direktionens och dess tjenstemäns tillsyn och vård, under hvilken förutsättning
Direktionen icke lärer kunna billigtvis ålägga någon af Riddarhusets tjenstemän att hela dagen igenom vara på Riddarhuset tillstädes, för att betjena Hr
Anrep eller iakttaga behörig vård om till honom utlemnade genealogier; beroende sådant naturligtvis på det större eller mindre förtroende den inför
Direktionen ansvarige tjenstemannen eger för Hr Anrep, emedan Direktionen icke har hvarken anledning eller rätt att på Hr Anrep öfverflytta ett sådant ansvar».