Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Discontpapper icke få beräkna någon ränta från den I October 1817, huruvida, säger jag detta förslag strider mot Lagen, det lämnar jag til andras omdöme; men emot min rätts känsla strider den större ränteberåkning man nu vill bereda dem, som deponerat sine Discontsedlar, emot dem, som icke det gjort, I öfrigt tror jag, att svårigheten att skilja mellan dem, som deponerat tre procents reverser, och dem, som lämnat Assignationer, ej skall vara så betydlig, som man föreställer sig, emedan depositionsbeviset naturligtvis förvaras, till dess liqviden sker, och då tre procents reverserne beräknas med rån. ta till den x sistlidne October, men Assignationerne utan ali rcinta, lärer liqviden yara ganska lått att verkställa.
Hvad angår åtskiljandet af de olika liqviderne i Disconternes Böe - 78 Den 2 Junii. ker, får jag blott upplysa, att svårigheter dervid gifvas, sorn ej lösas lått, till och med dmöjligheter b!and flera tusende Gåldenårer.
Då Bankens föreskrifter ingen anledning gifva till åtskiljande af de olika liqviderne, och DiscontDirectionerne derjemte hade fått rrforet bet, att vid uppstående fråga om
Låns inbetalande med Disconternes papper efter deras fulla värde, Domstol arne u an om våg dömde till de Gäldskyldig ges förmån , med ersättning för Rättegångs* kostnaden, så var det naturligt, att Directionerne ej kunde låta ankomma på ny Rättegång för hvarje skuldsedel; häraf följde en vidlyftig mottagning af hvarjehanda pappersmynt; och örn det nu möjligen skulle kunna'urskiljas. borde från början en särskilt räkning hafva hållits för hvarje person, då medlen inflöto i .allmänna kassan, utom hvilken jag ej inser detta nu me, ra kunna redas.
Jag tror, att hufvudorsaken lill förevarande tvist, år den, att man ej fäster nog vigt och uppmärksamhet på Allmänna Lagens stadgande , i följd hvaraf skuld skall mot skuld qvittas, och, vid hågkomst af detta stadgande, skall man finna att Låntagare i Malmö och Götheborgs
Disronter ådagalagt en foglighet, en resignation och ett förtroende till Riksens Sander, som berättigar dem, att åtminstone icke få mindre förmåner, är Lagen tillägger dem; Jag vill visa det, genom ett exempel.
Om en låntagare infunnit sig i Disconten, och bjudit
DiscontSedlur till full liqvid af ett erhållet Lån, Den 3 Junii, 79 och DiscontDirectionen allenast såsom hypothek velat nämnde sedlar emottaga, så ägde
Directionen icke rätt dertill, enligt Lag, utan tvärtom hade Låntagaren kunnat såga; viljen J ej låta mig qvitta gäld mot gäld, utan behålla min revers, så år jag ock från depositionsdagen fri både från ränta och öfverränta på mia Discontskuid.
Nu år fragan, om man för Discontpapper, sorn blifvit deponerade, skall er-f hålla ränta längre ån tiil den i Oetober 1817, och huru vida de, som försummat att deras
Discontpapper deponera, böra erhålla mindre ränta, ån de förra.
Jag kan ej finna det vara annat ån högst billigt, att gå in på hvad Friherre Cederström i detta afseende föreslagit; och i händelse Ridderskapet och Adeln skulle besluta, att rånteberåkningen, i enlighet med Utskottens Betänkande, skulle gå endast till den 1 Oetober 1817, följden blifva den, att med dagens post mångfalldiga Lagsökningar till Malmö och Götheborg expedieras.
Herr Stråle, Nils Wilhelm: Om Herr Rosenskölds princip antages, skulle deraf uppkomma dea följd, att hvarje innehafvare af tre procents sedlar äfven skulle yrka och vara berättigad att utbekomma fulla räntan; ty lagen bör icke gälla blott i ett fall, utan i alla.
En sådan rånteberåkning vore visserligen rigtig, om frågan vo.j re emellan vanlige Borgenärer och Gåldenårer,. men sedan Riksens Ständer mellankommit och öfvertagit
Disconternes utredning, uppstår ett annat förhållande, hvarpå allmänna lagen icke synes kunna lämpas. 8o Den 2 Junii.
Herr Munch af Rosensköld.■ Ingen Lagkunnig lärer neka, att ju hvar och en innehafvare af en tre procents
Sedel har laglig rått, att söka ut dess innehåll.
Hans Excellence Henr Grefven och LancltMarskalken frågade, om Ilidderskapet och Adeln ansåg öfverlåggningen i detta ämne fulländad?
Hvarefter Hans Excellence föreslog, att alla hittills vid Götha CanalBolags- samt MalmöDisconter uti Lånjiqvider, endast såsom hypothek, emottagne Discontpapper, såväl Assignationer sorn tre proCentsreverser, och på Götha CanalDisconts afskrifningsråkning ståhle Invisningar, hvilka af Direotiorien i Stockholm åro att es terade, må vid slutlig liqvid beräknas till fulla beloppet hvarå de lyda, med tillägg af den å tre proCentsreverserne och Afskrifningsbevisen till depositionsdagen upplupne ränta,, och att på enahanda sått måtte föshållas med dylika Discontpapper, hvilka hädanefter i förberörde ändamål ytterligare varda deponerade, med iakttagande likväl deraf, att räntan å dessa
Discontpapper endast beräknas till den i October 1817.
% Ropades Ja och Nej.
Min tanka vore, att uti den af Utskotten föreslague Sjette punkt borde i stället Deri 2 Junii, stället för orden: i'den i October *817”, in~ föras: depositiorisdagenj samt sista Momentet, eller ifrån och med orden; vOch forhälles intill pnnktens slut, alldeles utgå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förnyade den af honom nyss förut giorde proposition.
Ja, jemte någrajZSfe/’.
Mig tyckes, att orJ den på enahanda sått stå i strid med de ef-t terföljande orden deri 1 October 1817, och jag hemstål ler alitså, om icke förenämnde uttryck må uteslutas.
Hans Excellence Herr*Grefven och Eandl•
Marskalken yttrade, att enligt hvad han fattat^ hade den af honom framställde proposition blifvit med en betydlig pluralitet af Ja besvarad5 i följd hvaraf Hans Excellence ausåg densamma vara af Ridderskupet och Adeln bifallen. y;de punkten var af följande lydelse.* 7:0 Får Götha CanalBolags- samt MaU möD scouter kommer serskild redo att göras $ och derest, emot all förmodan, sedan skulderne blifvit till fallo liqviderade, öfverskott vid någondera af dessa Disconter skulle uppkomj ma, skall ett sådant öfverskott tillhandahållas , i första rummet Borgenar erne, och der Bidd, 0. dd.
VR B.
I Afd. 6 Den 2 Junii, efter* ActieÅgarne i den Discont, der öfverekottet uppkommit.
En otydlighet fin nes i redactionen af ylde punkten, hvarpå jag anhåller att få fästa uppmärksamheten.
Der står nemligen, att derest något öfverskott, sedan skulderne blifvit till fullo licpnderade, skulle uppkomma, skall det tillhandahållas i första rummet Borgenärerne, och derefter etc.
Men någre Borgenärer finnas ej, då liqviden till fullo år verksiåld.
Jag tror således, att meningen blef mera bestämd om orden: får deras förlorade ränta, infördes näst efter ordet Borgenårerne, och anhåller, att punkten med detta förtydligande må antagas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af Sjun. de punkten, med det af Friherre Cederström deruti föreslagne tillägg.
J ' Bifölls.
Uti 8:de punkten hade Utskotten föreslagit: ”att utredningen af Götheborgs
Discont afven skulle öfvertagas af Staten och besörjas af RiksgåldsContoiret.” Friherre TVrangel, Henning•
Jag har förut gjort den motion, att Götheborgs
Discont skulle få utreda sig sjelf, helst den hittills sökt honorera sina förbindelser, och jag hem - Den 2 Junii. 85 ställer således, om icke ett undantag för denna Discont må åga runi.
Att göra ett un dantag för Götheborgs
Discont är hvarken möjligt eller skäligt*
Den år ej i tillfälle att obehindradt liqvidera, och vid den slutliga utredningen torde man finna, att Götheborgs
Discont icke lemnar den minsta förlusten.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, blef 8;de punkten af Ridderskapet och Adeln gillad.
Friherre Wrangel anmälte till Protocollet sin reservation emot Eidderskapets och Adeinj beslut. g;de punkten lydde sålunda! 9:0
I likhet med hvad som är stadgadt om Gotha CanalBolags— samt MalmöDiscenter, skall Utredningen af Götheborgs
Discont vara verkställd inom Fem år. att räkna från den dug, då Utredningen uti RiksgäldsContoiret är kungjord att taga sin början; och till hvilken tid denne
Discoftts utestående
Lån således böra vara behörigen infordrade; hvadan någre Lånomsåttningar icke fä beviljas under de sista
Nio månader af den till Feni år bestämda utredningstid. .
I 9 punk - 8-i Dea 2 Junii. ten torde ock ett lilleg vara nödigt.
Jag skulle nemligen tro, att den borde jernkas efter det beslut som vid den s:dra punkten blifvit fattadt, så att jemväl för Gäldenärer i Götheborgs
Dicsont blilver öppet, att, om de kunna, fåförvandla sina Discontlån till stående, nemligen med samma vilkor som i andra punkten år föreslagit; och anhåller jag om proposition till bifall af detta tillägg.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagada gilla g:de punkten med det af Friherre Wrangel dervid föreslagne tillägg.
Ropades Ja, Uti io:de punkten hade Utskotten hemställt, att: ”alla af Directionen öfver Götheborgs Discont på Banken dragne ordentligen bokförde och bland allmänheten utelöpande Assignationer, skulle vid uppvisandet till fulla betoppet med Bancosedlar inlösas så snart denna inlösen blifvit kungjord.”
Hvilken punkt, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarsralken gjord proposit Ridderskapet och Adeln Uti utte punkten var stadgadt: ”Att Göz IheborgsDisconts öfrige skulder borde liqvideras till fulla beloppet med RiksgäldsContoirets Obligationer på 5 att räkna från den dag bifölls.
Den 2 Junii, 85 utredningen blijvit kungjord att taga sin bor jan , med en femtedel ärlig afbetalning, och 6 procents ärlig ränta.
Friherre Cederström, Jacob', Efter det beslut, som vid 4:de punkten blifvit fattadt, lärer den n:te böra råttas, och torde således Götheborgs
Disconts skulder, i likhet med de öfrige
Disconternes, böra liqvfderas genast till tilt hälften med Riksgäldssedlar, samt till den andra hälften på 2^ år.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att Götheborgs
Disconts öfrige skulder måtte liqvideras till fulla beloppet. på det sått, att hälften inlöses genast med R iksgåhlssedlar, och för den andra hälften utgifvas RiksgåldsContoirets Obligationer ej på högre ån 100 R:ds valeur, hvilka sedermera borde inlösas på 5 terminer, under loppet af 2 och ett halft år, med en femtedel livar sjette månad, utan ränta.
Tolfte punkten lydde sålunda; 12:0
På alla de uti nästföregående punkt omformälde Skulder godtgöres den uti sjelfva Förbindelsen utsatte ränta till den 1 "November 1817; hvaremot dessa samma skulder (med undantag af Bankens fordran får Creditivet af 500,000 R:d.) ifrån nyssnämndedag eller den t November 1817 löpa med sex procents ränta# 86 Den 2 Juni i. med mindre Capitalen skulle vara uppsagde inom den i Öctober 1817, i hvilket fall eria-' handa ränta af Sex procent beräknas ifrån förf alio dag en; kommandes alla upphipne lriter essen till den dag, under hvilken RiksgåldsContoirvts Obligationer skola ut gifvas, att sammanslås med Capitalen.
Hvilken punkt, uppå derom af Hans ExA c ellence Herr Grefven och L a n dl
M ar sk alke n gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Uti i3:de punkten hade Utskotten föreslagit ; ”att räntan d RiksgdldsConloirets Obligationer borde godtgöras endast emellan hvarje afbetalning, och icke längre, sd atl om en förfallen Capitalandel icke skulle uttagas , ali vidare ränteberäkning dera bomme att upphöraf Hant Excellence Herr Grefven och Landt.
Jllarskalben lieinstålde, örn icke, i anledning af Ridderskapets och Adelns vid 4:de och n:te punkterne redan fattade beslut, ifrågavarande punkt mätte komma att förfalla, hvilket bifölls.
Uti 14;de punkten var föreslaget:
Att Bankens credit iv fordran af a 00,000 R.d. borde fortfara att löpa endast med den förskrifne
Räntan af 3 procent; hvaremot denna fordran komme, att i likhet med Discontens andra skulder likvideras till en femtedel hvarz je dr.” \
Den 2 Junii. z7 Friherre Cederström:
Emot denna punkt liar jag ej något serkildt att invända, men jag anhåller att det förbehåll må göras, att beslutet om inbetalningen af Creditivet ej må lägga hinder för att, vid financeplanens afgörande a bestämma dess användande i Lånevåg.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkeri tillkånnagaf, att de öfrige 3:ne Stånden bifallit denna punkt med följande tillägg.
Af Preste och BorgareStänden: att Boni ken efter Octroij tidens utgång, skulle i afse: ende på ränta af Creditivet, njuta lika rått med hvad
Discontens öfrige fordringsägare af bemålte EiksStånd blifvit tillagdt, samt Aj BondeStåndet: att Bankens creditiv fordran borde liqvideras i den mon Discontens tillgångar inflyta, och liqviden af de private fordringsägare medgåfve.
Det är egentligen å den föreslagne årliga femtedels inbetalningen som min erinran har afseende, ty om Ridderskapet och Adeln nu skulle bifalla punkten, utan det förbehåll jag dervid föreslagit, kunde fråga vid FinanceBetånkandet uppstå, om creditivSumman år disponibel eller icke.
I afseende på sjelfva summans bestämda användande torde anstånd dermed, tills dess sistnämnda Betänkande förekommer, böra äga rum. 85 Den 2 Junti. ffans ExcelLence Herr Grefvert och LandtJUarsial&en hemstäjde., alt Bankens Creditivfordran af 300,000
Il;dr måtte fortfara att 16* ) ps endast med den förskrifne räntan af 3 proCeiit, oell samma fordran komma, stt liqvideras till en femtedel hvarje år med förbehåll, att, vid FirianeePlanens afgörande, bestämma dispositionen af Creditivet.
Bifölls. i5;de punkten var af följande innnehåll: i5:o De för Götheborgs DiscontsSkuIder utgifrie Förbindelser eiler Obligationer fa användas tilli fulin beloppet, livard de lycia, jemte derå upp/upne intressen, uti liqvider af idu, hvilka ifrån denna Discont blifvit medde läte; och förhålles pd enahanda sätt med sådana Götheborgs Discont Papper, hvilka tilläfventyrs , endast såsom Hypotheque, kunna derstädes vara erno ti agne
Och blef denna punkt, på gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.; l6:de punkten lydde sålunda: 160 Innan Götheborgs Disconts samtelige Skulder bli!vit betalde elter full contant tillgång härtill finnes, kunna ActieAgare icke erhålla någon utdelning af DiscoritVinst eller ActiéCapital; hvaremot, och så snart
DiscontBolagets samtlige Borgenärer blifvit för - Den 2 Junti. »9 nöjde, eller ock Contant tillgång finnes härtill aj satt, skall det dd varande Contant a öfverskott, jemte alla Discont flerhet rörande Handlingar, genast till Beläget öjverlemnas. Friherre Hermelin, Carl Samuel: Sedan Ridderskapet och Adeln beslutat, att ingen ränta skall beräknas å de för Götheborgs
Disconts skulder utgifne RiksgildsConfoirets Obligationer, hemställer jag, on icke, i likhet med hvad vid yide punkten af Setänkandet, blifvit faststäldt, det vore läfri.pli<£ stadga, att. i fall något öfverskott skulle i Götheborgs Discont uppkomma, sedan Borgenärerna blifvit för deras Capitalfordringar gjodtrjorde, detsamma då må först utgå i ersättning till Borgenårerne för deras förlorade ränta, och derefter till Åctieågarne öfverlemnas.
Cederström, racnb:
Då ingen ting hindrar, att i denna punkt göra det tillägg Fri. herre Hermelin föreslagit, lvilket äfven är full. komligen enligt med hvad i frågan om Götha Canal, och MalmöDisconter; CapitalSkulder blif* vit beslutadt, hemställer jaj att Eders Excellence täcktes derå göra proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken gjorde propositon till bifall af if) punkten med det af Frihem Hermelin deruti föreslagne tillägg.
Ropades Ja, go Den 2 Junii. iy:de punkten stadgade ”att hvad som erfordras till ds ifrågavarande 3'.ne
Disconters utredning på det satt och i den ordning nu stadgadt blifvit, borde förskjutas af Riksens Stånders Bani; hvaröfver ordentlig och serskild liqvidation emellan Banken och RiksgäldsContoiret hvarje dr skulle upprättas”.
Friherre Wirsen , Gustaf Fredric:
Sedan man i de föregående punkter baslutat, att be* loppet, som erfordns till DiscontLiqvidationen, skall i RiksgåldsSedar utgå, lärer det vara nödvändigt, att bär göra en dermed öfverensstäm; mande ändring; och jag hemställer således, att orden: ”af Riksens Stånders Bank &c.” intill punktens slut må utgå ur denna punkt, och i stället införas: ”a] RiksgåldsContoiret.
Uppå derefter if Hans Excellence Herr Grefven och Land Marskalken gjord proposi. tion, fann Riddersbpet och Adeln för godt be. sluta, att hvad son erfordras till de ifrågavarande 3:ne Disconte,s utredning, på det sätt' och i den ordning nu stadgadt blifvit, skulle förskjutas af RiksgädsContoiret.
Uti i8;de puncten hade Utskotten hemstålt: ”att det nu intagne liqvidationssått för utredningen af Gäha CanalBolags- Malmöoch GölheborgsDicont Inrättningar måtte förklaras genom Koiungs och Stånders gemensamma beslut såsom en till allman efterrätt telse gällande författning”.
Den 2 Junii. 91 Friherre Cederström, Jacob; Om denna författning skall få kraft af Lag, måste nödvändigt sådant gå i den ordning Grundlagen stadgar.
Det tillhör ej Stats- och BancoUtskotten, att föreslå Lagar.
Det förevarande ämnet år blott en enkel Statsregleringsfråga, till hvars afgörande lagligen ej behöfs Kongl.
Maj:ts och Riksens Ständers sammanstämmande beslut; men om beslutet icke år verkstälibart utan en sådan författning, som upphåfver den gällande lagen, och får retroactif verkningskraft, så hemställer jag, att Betänkandet i sådant afseende må till LagUtskottets skyndsamma handläggning remitteras, på det utredas må, huruvida en sådan författning, af Riksens Ständer och Konungen gemensamt utfärdad, kan blifva gällande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln ansåg denna punkt böra till Lagutskottet remitteras.
Nej. Hans Excellence yttrade, att de öfrige 5:ne
Stånden icke eller funnit en sådan remiss nödig, utan helt och hållet bifallit denna punkti Friherre Cederström s
Jag vill visserligen icke bestrida Ridderskapet och Adeln att genast bifalla Utskottens förslag, men jag anhåller då, att få till Protocollet förklara, det jag ej deruti deltagit, emedan jag ej kan medgifva det Vara Riksens Ständers rätt, att stifta ny
Lag 92 Den 2 Junii, får tillfället med retroactif verkan.
Jag reserverar mig således emot beslutet, öfvertygad att det ej vinner sanction, förr ån Högsta
Domstolen blifvit hörd, sorn säkerligen skall utreda frågan.
Grefve Spens, Jacob Melcher: Utskotten hafva antagit, att till den författning, som, rörande Discenternas utredning, kommer ett vidtagas pelt, utfärdas, fordras Konungs oell Siänders' gemensamma beslut.
Jag tror likväl, att det härvid år högst nödigt urskilja, uti hvilka delar af detta beslut Konungens medverkan beliöfs, oell uti hvilka den år öfverflödig.
I elit nemligen, sorn egentligen rörer det sått och da villkor, under hvilka Riksens Ståndet1, genom de under deras uteslutande disposition stående penningeverk, vilja medverka oell deltaga i Discontutredningen, behöfs för gilltigheten af Riksens Ständers beslut, såsom sådant, ingen annan åtgärd af Kongl. Majit, ån blott att på Riksens Ständers eller deras Fullmågtiges derom gjorda underdåniga anhållan till allmän kännedqrn kungöra samma beslut.
Meri pä det ntt delta beslut måtte ärnå en ofelbar verkställighet, orh den, sorn finner sin rått genom en bokstaflig verkställighet af samma beslut förminskad, icke må kunna göra deni laglig väg säker och gällande, samt derigenom tillintetgöra hela den af Riksens Ständer utkastade plan, behöfves efter den beskaffenhet förslaget nu har, i flere afseenden } ett undantag ifrån, eller ers ändring och suspension af gällande Lagar, hvil>j ken åter ej kan äga ruin, utan genom K.onun» Den 2 Junit, 93 gens i laglig ordning meddelte sanction till Riksens Stånders beslut derom.
Jag är fullkomligen ense med Friherre Cederström deruti, att detta år cn fråga, sorn bör af Lagutskottet beredas, men då delta kanske skulle fordra för lång omgång och tidsutdrägt, får jag underställa, om det ej kunde vara tillräckligt, att beslutet, rörande denna punkt, blef sådant: att de villkor för möjliga verkställigheten af Riksens Ständers beslut i detta ämne. som afse förändring och upphäfvande af, eller undantag från, gällande allmän Lag, skola enligt Grundlagen underställas Kongl, Maj.ts Nådiga stadfästelse, och Kongl.
Maj;ts Nådiga svar afbidas, på det att, i händelse denna stadfästelse icke skulle följa, målet då måtte kunna ännu å denna Riksdag företagas till förnyad öfverläggning, och beslut fattas, ledande till en i alla händelser ofelbar verkställighet.
Friherre Boije: Grefve Spens har förekommit mig.
Jag vill blott ^yinra, att Kongl. Maj:t icke skulle igenkänna Riksens Ständers vanliga varsamhet, om till Kongl. |Maj:ts Nådiga sanction öfverlåmnades ett beslut, som, efter Grundlagen, icke tillhörde Kongl.
Maj:ts pröhl ning.
RikgåldsContoiret och Banken bero en-i samt af Riksens Ständer.
Jag hemställer således, att, på sått Grefve Spens föreslagit, en distinction må göras, samt att, då Riksens Ståa* der hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla om kungörande af deras ifrågavarande beslut1, rörande
DiscontUtredningen, endast de delar af samma beslut må till Kongl, Maj:ts Nådiga pröfc 94 Den 2 Juni i. ning och sanction öfverlemna*, för hvilkas verkställighet redan gifne lagar i någon måtto kunde behöfva rubbas.
Då jag uti orden: till allmän efterrättelse gällande författning, icke finner annan bemärkelse ån: en allmän
Lag till allmän efterlefnad, så synes vål häraf, att alia, både Banken, Fordrings-och Actieågare åro förbundne att rätta sig efter samma Lag; men sorn jag tror, att fordringsågarnes rått till massan år obestridelig, förenar jag mig fullkomligen med hvad Friherre Cederström anfört.
Friherre PFirsén:
Sedan nu 17 punkter blifvit genomgångne, deruti jag hört de sist talande Herrar Ledamöter afgifva sädane yttranden, som väsendtligen föranledt till de vid dessa punkter fattade beslut, och jag nu bör dem göra reservation emot den punkt, genom hvars uteslutande alla de öfrige 17 skulle vara såsom ogjorde och annullerade att anse, så bekänner jag, att det varit mycket lämpligare, om man gjort detta till den första frågan; emedan, derest Högloflig© Ridderskapet och Adeln jemväl bifallit den nu gjorde reservation, man kunnat bespara sig mycken möda och tid
Men når man nn gillat de föregående 17 punkterne , med de förändringar man sjelf dicterat, vet jag i sanning icke, huru man, i sättet att bringa sina beslut till verkställighet, kan vara af en tanka i så uppenbar strid med den man nyss förut visat sig hysa, Det sorn år beslu« <.
V ’' . /' v- ’ ' ■. ■ ■■ ; Den 2 Junii, 95 tadt, bör ju verkställas; men om nu åter meningen år, att hvarje Discontfordringsågare eller eljest intresserad person skall serskildt efter godtycko kunna göra en förment rätt gällande, så kan ingen verkställighet följa: min tanka är att om utredningen skall annihileras, då må man icke gifva den någon sådan fastställelse; men i motsatt fall, måste den nödvändigt san* ctioneras af Högsta JVlagten, och till efterrättelse promulgera?
År åter meningen, att Kongl.
Majrts sanction icke vid detta tillfålle behöfves, utan blott ett Nådigt utfärdande af Riksens Ständers beslut i vanlig ordning, »å kan man discutera denna fråga serskildt, om man så behagar, men då densamma skiljer sig i många afseenden från en enkel Statsregleringsfråga, hafva Utskotten trott sig äga anledning, att anse Riksens Ständers beslut härom behöfva sanction i de delar, som ingripa uti verkstållanlande magtens beslutande rätt.
Hans Excellence Herr Grefven och handt:
Marskalken gjorde proposition till bifall af i8:de punkten, hvilken proposition med Ja besvarades.
Nittonde punkten lydde sålunda: 19:0 Till Låntagare.s leqvämlighet inrättar LiqvidätionsCöntoir i Götheborg och Malmö, hvilka komma■ att siå under Fullmägtiges i Riksgälds Contoir et inseende; Skolandes rå väl härom, som hvad öfrigt angår controllerne på Utredningen, föreskrifter uti Riglementet meddelas. 96 Den 2 Junii.
Jag får underställa, om icke början af denna punkt borde förändras och blifva sålunda: Till Låntagarens beqvämlighet inrättas ett liqvidationscontoir för hvardera af Disconterna i Götheborg och Malmö etc.
Det måste nödvändigt för hvardera af
Disconterne i Götheborg blifva ett särskildt liqvidationscontoir; ty annars år det all anledning förmoda, att det ena af dessa verk kornme att gynnas på det andras bekostnad, hviket så mycket låttare kan till vågabringas, som en stor del af de personer, hvilka i dessa verk hafva lån, åro skyldiga i begge verken.
Friherre Wirsén.*