Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och så länge denna olycka åtföljer Svenska Lagskipningen, det vill säga, så länge domstolarnas granskningsrätt står i omvändt förhållande emot hvad den, med afseende å erfarenhetens större upplysning, borde äga, skola också bristerne fortfara, och hjelpen fåfängt sökas i Organisations-förändringar.
Detta angår blott hufvudsakliga profningen af ämnet; men jag tror, att sjelfva behandlingssättet fordrar en särskildt och stor uppmärksamhet.
Jag behöfver icke åberopa auctoriteten af Montesquieu, hvilken sagt, att Lagskipningen verkar lika starkt på folkets moralitet och lynne, som sjelfva lagen.
Jag behöfver blott, Mine Herrar, till styrka tor denna sanning, begära edert eget eftersinnande.
Den stora förändring, och till en del omskapning af Lagskipnings. organerna, som 1111 föreslås, skall således antingen förbättra eller försämra Svenska Nationens moralitet och lynne.
Eftersinnandet häraf påminner oss om den stora vigt, som ämnet har, och om den ansvarsfulla varsamhet, sorn behandlingssättet påkallar.
Vid 18IO års Riksdag vidtogo Riksens Ständer det beslut, att det Nya Lagproject, som skulle utarbetas, borde, sedan LagComitéen det samma afiemnat, genom Trycket meddelas Allmänheten, på det att de anmärkningar dervid, som Allmänheten kunde 17° Den 5 Maj. e.m. göra, måtte .sålunda framkallas, samt Allmänna Opinionen jemväl hinna ^tt oin pro. jectets godhet stadgas, innan projectets antagande hos Ständerna förekom.
Alldeles samma försigtighet tror jag nu böra iakttagas; och jemte det jag alltså vördnadsfullt anhåller, det nu förevarande förslag ingalunda må vid denna Riksdag afgöras, vågar jag föreslå, att, på det LagUtskottets BetanRande i ämnet icke må afskära de anmärkningar, som från Allmänheten kunna framkomma eller framdeles blifva, — antingen öfverflödigt eiler hinderligt för det Lagutskott, sorn vid nästa Riksdag, efter det tiden för Anmärkningarnas afbidande till ända lupit, skulle sig finaliter utlåta, remissen till nuvarande Lagutskott måtte inskränkas till blott Betänkande i frågan oin ämnets behandlingssätt, det vill säga, om det af mig nu begärda uppskof i afgörandet till nästa Riksdag.
Communication af Friherre v.
Strokirchs
Memorial blef bifallen, och skulle det, tillika med Friherre Boijes Anförande, till Lagutskottet remitteras.
Friherre Wrangel, Henning, uppläste följande :
Vid l8l2 års
Riksdag hade jag äran till Höglof], Ridderskapet och Adeln göra en motion rörande Landtmäterie-taxans för - Den 5 Maj, t. m. bättrande på bestämda grunder, och hvartill jag äfven inlemnade ett project, som af Riksens Ständer blef bifallet, och en underdånig önskan gjordes äfven derom till Kongl.
Alaj:t, om dess snara verkställande.
Detta hade också den verkan, att från alla Landtmätare i Riket inhämtades deras tankar, och af Förste Landtmätaren Åkerblom i Malmö titarbetades, efter dessa uppgifter samt efter mitt förslag, en Landtmäteri-taxa, som, enligt min tanka och den kännedom jag äger i detta ämne, är, i anseende till grunderna, förträfflig.
Anledningarna, hvarföre denna Taxa ej gått i verkställighet, känner jag icke, Jag får således än ytterligare anhålla hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, det nämnde förste Landtmätare Åkerbloms afhandling i ämnet, åtföljd af de anmärkningar, som af mig kunna göras, måtte blifva remitterad till OeconomieUtskottet, samt att hos Kongl.
Maj:t en underdånig önskan inåt. te göras, för att få ofvannämnda Taxa, under loppet af nu påstående Riksdag, fastställd.
Remitterades till OeconomieUtskottet, Herr König, Pehr, hade inlemnat följande:
Uti 24 af det år 17Ö7 den 10 Janu. ari utfärdade Kongl. Reglemente för Ar. méens PensionsCassa, utlofvas en dylik inrättning för Civilstaten, hvilken borde förvaltas af samma Direction, som sköter Ar - Deri 5 Maj. e. m. méns PensionsCassa, dock tillökad, för att ej behöfva betala annan betjening, likväl med det förbehåll, att hvarje Cassa borde vara för sig sjelf.
Verkställigheten häraf har alldeles ute; blifvit.
Nu hemställer jag till Högloft.
Rid. derskapet och Adeln, om Civilstaten längre bör vara i saknad af en dylik inrättning, och huruvida den i likhet med Arméens Pen» sionsCassa bör grundas.
Fonden till Arméens PensionsCassa ut; göres af delägares tillskott, från 20 till 50 års ålder, årligen utgörande 6 Procent af deras lön på stat, och 2 Procents afgift proportionaliter efter permissionstiden, om de» öfversteg en månad, samt af Vacance-afgiften, som vid årets slut insändes, hvaremot 6" och 2*Procents-afgifterne qvartaliter, 4 gånger om året, öfverskickas till Direction.
Först efter 3 års uppbörd började Pensioner att utdelas.
Dessa Pensioner, sorn ej få seqvestreras och hvaraf ingen Bevillning, eller afgift till Kronan, erlägges, ut. betalas i Februarii månad, och uppgå till lika belopp med Delägarens lön på stat.
De i en dylik Cassa inflytande medel borde utlånas till Jordbrukare, mot Inteckning och 5 Procents renta, likasom Arméens PensionsCassas inkomster i början utläntes till Banken mot 4 Procents renta.
Den 5 Maj. e. ml
Den mindre förmögne Civile Embetsmannen, som annars nödgas förrätta sin tjenst så länge helsa och krafter det nånsin tillåta, önskar sig säkerligen på sin ålderdom ett dylikt understöd, och torde ej behöfva mycket öfvertalas, innan han ingår i en dy-i lik sammansättning, som han sjelf genom, lindriga tillskott skapar, och hvaraf han på sina sista dagar njuter en lugn bergning.
Med ett Varde! kunna i3l5 års Rik.} sens Ständer grundlägga denna Inrättning, såsom en tröst för ålderstigna Embetsmän, såsom en minnesvård för sig sjelfva.
Dessa anmärkningar anhåller jag måtte till vederbörligt Utskott remitteras.
Upplästes Kongl. Majrts denna dag ani komna nådiga Propositioner; l.o Angående förändring af nu antaga na bestraffningssätt, och inrättande af allmänna Arbets- och Corrections-hus, jemte meddelande af LagComitéens särskildt utarbetade Betänkande om förändring af Un-: der-domstolarnas och HofRätternas antal och organisation} gifven Stockholms Slott den 19 April 1815. 2:o Angående Wermlands
Läns skiljande från Götha HofRätts, och hänvisan; Deri 5 Maj. e. m. de under Svea HofRätts jurisdictioh, samt om ändring i Lagens stadgande, rörande Domlört antal ledamöter i HofRatt; gifven Stockholms Slott den 19 April 1815. Z:o
Om ett mera bestämdt stadgande, än nu gällande .Författningar innehålla, angående hvad som bör iakttagas vid under» dåniga besvärs anförande hos Kongl. Majit i brottmål 3 gifven Stockholms Slott den 19 April 1816.
Dessa tre Konungens nådiga Propositioner blelvo till Lagutskottet remitterade.
Herr LandtMarskalÅert hemställde, öm ic* ke, sedan frågan om ett nytt fudeReglemente blifvit af tre Stånd till det särskildta Utskottet öfverlemnad, Herr Malmerfelts, Friherre Boyes samt Herr Pålmans yttranden i samma ämne borde till berörde Utskott öf. verlemnas.
FöredrogOs å nyo och bi föll os följande StatsUtskottets den 27 April på bordet lagda Betäukanden, nemligen.' 1:0 Angående en vid l?,l5 års Revision yppad fråga om Pnescriptionstid för RiksgäldsContoirets inhemska skulder.
Dtn 5 Maj. e. m. '■*75 2:o
Angående det lån af 120,000 R.‘dr Btco, som en af Rikets Herrar, f. d. GeneralGouverneuren m. m.
Herr Grefve Eric Ruuth utaf Wismarska Pantskillingen inne» har, samt Hans Excellences, i alseen le på detta lån, till StatsUtskottet inkomna an, sökning, 3:o Rörande Bevillnings afdrag på Rentan för RiksgäldsContoirets inhemska skulder.
Remitterades följande på Bordet hvilan-- de Memorial, nämligen:
Till det Särskildta Utskottet, Friherre Wrangels, Henning, Dictamen angående inrättningen af ett JernbruksContoir; — till OeconomieUtskottet, Herr Rothofts, Birger Fredrik, svar på Corn»- merceRådet Santessons anmärkningar vid Herr Rothoffs förut remitterade Dictamen; — samt till StatsUtskottet, ett Memorial af Herr Hagströmer, rörande åtskilliga medel till befordrande af en större sundhet i Stä» derna.
Upplästes ett Betänkande från Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet, af den 26:te April, i anledning af de af Herr Öfversten C.
Ehrengranat väckta frågor om LandtbruksSkolors inrättande, samt om ut, vägar till understöd för odlingars företagan. de; och har Utskottet, uppå anförda grunder och med erkännande af nyttan af Herr i^6 Den 5 Maji e. m'.
Öfverstens förslag, icke ansett sig kunna derå tillstyrka bifall, Lades på Bordet.
Upplästes ett Memorial från BevillnittgSUtskottet, af den 2:dra Maj, hvaruti Utskottet, i anledning af Hans Excellences Herr Grefve Brahes tili det samma remitterade Memorial, angående utbetalt Bevillning för Dannemora Bergslags Jerntillverkning, ytt. rar sig hafva funnit, att Utskottet icke tillkommer meddela något utlåtande, som skulle föranleda till ändring i hvad som Riks. Stånden vid 1812 års Riksdag föreskrifvit, och i följd deraf blifvit verkstäldt, samt att dertill icke kunde hänföras de grunder, som Utskottet vid denna Riksdag kan fatta i anseende till Beviliningens utgörande af Jerntillverkningen.
Detta Memorial från BevillningsUtskot* tet lades till Handlingarna, och Hans Excellences Herr Grefve Brahes Memorial remitterades till StatsUtskottet, Det af Grefve von Platen sistlidne Plenidag upplästa och på Bordet lagda Anförande, rörande Götha Canal, föredrogs nU å nyo, och remitterades till Stats- samt Banco-Utskotten.
Grefve lil.
Den 5 Maj. e, ml Grefve Gyllenborg, Johan Henning, had« inlemna! följande Vördsamma Anförandet Af erfarenhet, såsom Landtman, har jag tnig bekant, att det stundom inträffar, att under Vintermånaderna kreatur utsläppas på andras, den årstiden alltid öppna, ägor, då grindar icke tillstängas, och Gärdesgård dar, af höststormar kullfallne, icke kunna för snöfall och infallande käle åter upprättas, hvilket ock med synnerlig framgång stundom begagnas, att förstöra den fredliga rågbrodden på andras ägor, då snöen, under bar vinter icke skyddar den, och hvaraf ägaren af åkrarna med förtrytelse får vara åskådare, utan att detsamma kunna hindra eller beifra5 i afseende på detta förhållande, har jag ansett de till förtydning lämpliga, till tid obestämda uttryck i Allmänna Lagen (att nemligen, då käle af ur marken, böra gärdesgårdar vara i laggildt stånd) böra rättas och närmare bestämmas, på ett sätt som är mera öfverensstämmande med landt, mannens nytta och billiga fordran, hvilken, i synnerhet under nu varande brist på ar-: betare, icke bör kunna åläggas sådant verkställa förr än vårbruket blifvit förrättadt, helst lian icke på en gång tvänne arbeten kan besörja, af hvilka likväl vårbruket, såsom det angelägnaste, först bör besörjas; och har jag sistlidne Riksdag föreslagit, att Ridd. 06h Ad.
Prat. N.'0 23» 2 »7* Ven 5 Maj. e. m. tiden till skyldigheten att hafva gärdesgårdar i lagligt stånd borde bestämmas, och tid dertill till den Irsta Juni utsättas; samt att intill den tiden hvar och en som utsläppte kreatur borde ansvara för den skada de på andras ägor kunde förorsaka.
Detta förslag* af Höglofl.
OeconomieUtskottet god» kändt, blef af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifallet, men af de trenne öfriga RiksStånden afslaget, och kom således för den Riksdagen att falla; men, då detsamma, innefattar en synbar nytta, grundad på hvaf och ens naturliga rätt att skyddas för intrång i begagnande af hvad man äger, anser jag mig föranlåten att, med någon förändring* nödig till beredande af Större sannolikhet att vinna ändamålet, att samma framställning till ny pröfning öfverlemna.
I äldre tider, då vintern tidigare börjades och förr slutades, vanligen med mera snö än nu, kunde af obestämda stadganden, om Stängselskyldigheten, mindre olägenheter uppkomma, än nu, då långa vintrar utan snö ofta inträffa, och, i anseende till sistnämnda förhållande, tror jag, det jag icke saknat anledning tillstyrka, att nemligen förbindelsen till stängsels upprättande ej må kunna fordras förr än den l.sta Juni, men skulle likväl denna termin anses för mycket utsträckt, inskränker jag mig till den i Lagen för Ängars stängande föreskrifva tid af den litte Maj; men hvad jag i synnerhet yrkar, och är hufvudföremålet för detta anförande, är att det måtte stadgas, det hvar och en sorn Den 5 Maj. t. tn. *79 Utsläpper kreatur under Vintermånaderna, ifrån den tid kälen ingår i jorden, till den af förenämnde terminer, som lämpligast anses, bör svara för den skada hans kreatur å andras ägor kan tillskynda, Samt till plikt, då de på andras ägor upptagas.
Det är märkligt, att någon betänklighet kunnat uppstå att bereda en författning till skyddande af hvars
Och ens egendom, som nu icke existerar.
Många landtman, och de sorn bo i de mindre städer, skola med mig instämma i den erfarenhet, att Under vintermånaderna, i blid väderlek, svinkreatur i synnerhet träffas på rågåkrar ströfvande, der de kunna söka födan, utan att man ens kan erhålla upplysning hvilka de tillhöra, men för den Skada de förorsaka, efter nu gällande författningar, ersättning likväl ej kan sökas, och icke heller förekommas, då ej allenast gardesgårdar, i anseende till kile, ej kunna Upprättas, utan äfven ägors belägenhet vid sjöar och åar frikalla från skyldighet och behof af stängsel, som Synes ej lagligen böra kurtnä fordras, endast för att örn vintern afhålla förenämnde, öfver isarna framträngande, skadande djur.
Jag anhåller ödmjukast, att detta anförande må till Oeconomie- och Besvärs-Utskottet remitteras.
Äfven hade Grefve Gyllenborg inleninat ett så lydande
Den 5 Maj, e, ni.
Då Post-inrättningen i Riket åsyftar en allmän nytta, men iocala omständigheter hindra ett allmännare begagnande af nu varande inrättningar, synes det vara Rättvisans fordran, att anstalter vidtagas, som leda till detta mål.
Att Post-inrättning är i alla de Städer, der Öfver-domstolar, Landshöfdingar och Consistorier hafva deras säten, är en nödvändig följd af det samband, som är emellan dessa Embeten, Collegier och sjelfva Regeringen; men de Post-inrättningar, som äro i Städer utom vägarna som leda till förenämnde Embets-residencer, synas hafva tillkommit blott med afseende å dessa Städers enskildta beqvämlighet, i hvilken nå-] gon rubbning visserligen icke är åsyftad, men deremot, med ledning, af detta förhållande, yrkas en anstalt i sådan väg äfven för landet, Många äro de Städer, som, med Statens kostnad, både i anseende till Postmästeri-aflöning, postförare- och skjutsningskostnad, begagna denna förmon som en enskildt fördel, utan att Postgång tilt och ifrån dessa Städer är~ för ^Staten hvarken egentligen nyttig eller nödvändig; jag, vill blott nämna de närmast till Stockholm belägna, Waxholm, Norrtelje, Östhammar, , Öregrttnd, Trosa, Eskilstuna, Thorshälla, med ganska mångå flera i lika förhållande, hvari jag icke yrkar någon förändring; men som landet, ehuru med lika rätt till en beqvämligare Postgång, icke utan ny kostnad af Staten kan genom ordentliga Post-inrättningar vinna den, föreslås, att hvar och en torn 5 Maj', e. ml igl som ber en mil från någon stad, borde vara berättigad att till närmaste ordinarie Kronobetjente, Kronofogdar, Häradsskrifvare och ordinarie
Länsmän, som hafva ordentlig Postgång till och ifrån Landshöfdinge-residencet, en gång i veckan, på bestämd dag, aflemna bref till hvad ort som helst, hvilka, dä ordinaire Posten till Landshöfdingen afgår, borde till PostContoiret i staden öfversälldas, som borde besörja deras afsändande, äfvensom de till LandshöfdingeErnbetet adresserade borde dit öfverlämnäs, börandes äfven ankommande bref, till hvarje Krono* betjentes district eller boställe adresserade bref, äfven en gång i veckan med Kronobrefbärare ifrån stadens PostContoir afskic-] kas.
Jemte postporto kunde till Kronobetjenten erlägges två sk.
B:co för hvarje bref, lika för större och mindre, och för recom^ mendation, då den äskas, särskildt betalas.
Kronobetjeningens besvär af denna anledning skulle förmodligen ej blifva betydligt, men kunde, när nödigt pröfvades, utom förenämnde betalning, belönas med något arfvode af Postmedlen.
Då på landet mångå bo 6 å 8 mil från närmaste stad, och sakna rätt att annorstädes ingifva och emottaga ankommande bref, men bekvämligheten af postgång, beredd genom allmänna medel, och genom inrättningar på allmän bekostnad, bör komma alla Medborgare så mycket mera lika till godo, som Tidningar, el. ler sa kallade Avisor, i flera fall, jemlikt författningar, bestämma förbindelser, sorn *8* Den 5 Maj. e, m. förutsätta en rättighet att sådana Tidningar säkert bekomma, så synes det vara Medborgares rätt på landet, att, om ock med medgifven större kostnad, till godo njuta en föreslagen säker Postgång, hvilken inrättning, ehuru af Ståndspersoner, i anseende till en långsammare gång, mindre ofta begagnad, skulle likväl skäligen nedsätta Postmästares i några smärre städer pretentioner af de på landet boende, då de nu finna, att den aflägsne Landtmannens Postgång helt och hållet af Postmästarens godtfinnande och föreskrift beror.
Jag anhåller ödmjukligen, att detta anförande till Bevillnings- och Oe, conomie-Utskottens gemensamma pröfning remitteras, Remitterades till Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Qeconomie-Utskotten, Upplästes och lades på bordet följande från OeconomieUtskottet inkomna Betänkanden af den 3 Maj; l:o Angående en af Riksdagsmannen Olof Larsson från Carlstads Län väckt fråga, rörande ändring uti hvad Författningarne, angående Hemmans-klyfning, nu stadga, samt en i sammanhang härmed hos BondeStåndet väckt fråga, om rättigheten att anlägga Torp å Hemmanens utmarker.
Hvad angår den första af dessa frågor, tillstyrker Utskottet, uppå anförda skäl, att Riksens Den 5 Maj. e. m.
Ständer 1 underdånighet hos Kongl, Maj:t anhålla, det täcktes Hans Majit i nåder anbefalla Herrar Landshöfdingarne att, sedan de, hvar i sitt Län, hört Domarne i orten jemte af Landshöfdingarne tillkallade
Deputerade, en eller tvänne för hvarje Socken, i underdånighet till Kongl, Maj:ts nådiga pröfning måtte föreslå sådana grunder för Hemmansklyfningen och befordran af ödemarkernas uppodling, som kunna, efter hvarje orts beskaffenhet och öfriga locala omständigheter, finnas nödiga, Hvad åter angår frågan om rättigheter! att anlägga Torp å Hemmans utmarker, anser Utskottet det, uti denna omständighet, kunna och böra förblifva vid hvad Kongl. Förordningen den 18 Febr. 1767, Skogsordningen den l Aug. *8o5, samt flere gällande Författningar stadga; likväl att, till förekommande af skattskyldig jords förmindsk. ning och Stamhemmanens försvagande, här-: vid alltid måtte, vid de tillfällen då Torpen upplåtas med full ägande eller besittningsrätt, iakttagas hvad i5:de $:n uti Kongl.
Förordningen om Enskiften, af den Q.a Februari 1807, rörande Torps anläggande å Hemmanens ägor, stadgas och förmås; hvaremot eljest, när en Hemmansägare ville anlägga något nytt Torp, utan att detsamma från bostaden afsöndra, så väl ägovidden som öfriga vilkoren dervid torde få ankomma på vederbörandes eget åsämjande, så snart det icke strider emot de, i Deri. 5 Maj. c", ml afseende pä Landsculturen vidtagna Författningar, 2:0
I anledning af ett Memorial af Rådmannen Kjellander, uti hvilket yrkas, att Magistraterne, uti de städer der Landshöfdingar residera, måtte återfå den rättighet, som de förr, än Kongl.
Påbudet den i4 Augusti 1812 utfärdades innehade, att kunna meddela Resepass åt inom staden böen. de personer, hvilka derom sig anmäla; och yttrar sig Utskottet, uppå anförda grunder, icke hafva funnit skäl att tillstyrka någon ändring uti hvad härom nu finnes stadgadt. 3:0 Angående en af Herr Rådmannen Kjellander väckt fråga, angående afskaffande af den hittills nyttjade Titulatur i Allmänna Skrifter och Handlingar.
Utskottet haran, sett att, i afseende på den till Rikets Col* legiér och Embetsverk brukliga Titulatur, det på Kongl. Maj:t ankommer, huruvida bru. ket deraf må afskaffas eller fortfara, och har trott, att som, i afseende på Titulaturen till vissa Embetsmän samt lägre Domstolar, Col. legiér, Verk och Directioner, intet vore stad; gadt, det på hvars och ens eget behag och urskillning beror, i hvad större eller mindre mon han vill utmärka sin aktning för den person, hos hvilken han behöfver skrift, ligen anmäla sitt åliggande; hemställandes Utskottet, om icke Riksens Ständer skulle Jinna för godt att hos Kongl, Majrt i underdånighet anmäla den önskan, att Kongl, Maj.i Den 5 Maj. e. ml »85 i nåder täckes göra någon ändring uti det hittills brukliga, ofta vidlyftiga skrifsätt, i afseende på Titulaturen hos Kongl.
HofRätterna, Rikets Collegier och öfriga Högre Embetsverk.
Upplästes och lades på Bordet ett Memorial från RiddarhusUtskottet, af den 26 April, hvaruti Utskottet tillstyrker, att GeneralConsulen uti Finland, Bruncrona, måtte anlitas att indrifva Adeliga JungfruStiftsCassans fordringar i Finland, emot ett arfvode till belopp af Sex procent af de medel, hvilka genom hans försorg komma StiftsCassan till handa; föreslåendes Utskottet derjemte, uppå anförda skäl, det alla de hos StiftsCassan förvarade
Original-skuldsedlar för fordringar uti Finland, måtte, sedan behöri. ge afskrifter deraf, försedde med Notari!
JPublici Embets-påskrift och intygande af deras enlighet med Originaierna, blifvit tagne, med säker lägenhet till Herr GeneralConsulen Bruncrona få öfversändas, och afskrifterne emedlertid, samt intill dess penningar influtit, i stället uti Adeliga JungfruStiftets Gassa förblifva.
Justerades följande Utdrag af Protöcollet, hållet i Höglofliga Ridderskapets och Adelns a86 Den 5 Maj. e.m’.
Plenum, eftermiddagen den 5 Maj lSl5. S. D. I anledning af Bevillningsutskott tets Memorial af den 2 dennes, hvaruti Utskottet förmäler sig icke tillkomma att meddela något yttrande öfver Hans Excellences m. ni.
Herr Grefve M. F.
Brahes Memorial, angående erlagd Bevillning för Dannemora Bergslags Jerntillverkning, beslöt Ridderskapet och Adeln, att Hans Excellences berörde Memorial skulle till StatsUtskottet hänvisas.
Följande StatsUtskottets, den 27 April på Bordet lagda, Betänkanden, af föregående dag, föredrogos å nyo och bitöl» los, nemligen: i:o Angående en vid i3l3 års Revision yppad fråga, om praescriptionstid för Riks* gäldsContoirets Inhemska Skulder, 2:o Angående det lån, af 120,000 R:dr B:co, sorn En af Rikets Herrar, f d.
GeneralGouverneuren m. m.
Herr Grefve Eric Ruuth utaf Wismarska Pantskillingen innehar, samt Hans Excellences, i afseende på detta lån, till Stats-Utskottet inkomna ansökning. 3:o Rörande Bevillnings afdrag på Rentan för RiksgäldsContoirets Inhemska Skulder.
Den 8 Maj, 187 Höglofl, Ridderskapet och Adeln åt* skilldes klockan 8.
In fidem Protocolli A, G. Silverstolpe.
Justerades PleniProtocollet för den g:te Maj f, m. Hvarefter, uppå Grefve von Lantingshausens begäran, Grefve
Lilliencrantz anmodades att låta särskildt trycka sitt i berörde Protocoll intagna yttrande, rörande vissa allmänna Finance-principer, Friherre Mannerheim, Lars August, till. kännagaf, att vid det till förlidne Lördag utsatta sammanträde af Bänkmännen, åter etfc otillräckligt antal af dem sig infunnit, hvarföre valet till en Elector icke kunnat för sig gå} yttrande sig Friherre Mannerheim vara af den tanka, att, till förekommande af flera sådana förfall, det måtte till RiddarhusUtskottet öfverlemnas att föreslå en plikt för dem som vid dylika sammanträden, utan laga förfall, uteblifva.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt - 188 Den 8 Maj.
Marskalken anmodade Herrar Bänkman a ti nästa Onsdag sammanträda, för att det förfelade valet förrätta, Grefve von Schwerin, Fredrik Bogisdaus, anförde :
Jag får vördsammast anhålla, det Eders Excellence och Höglofl.
Ridderskapet och Adeln täcktes stadga, att hädanefter, enär ett på Riddarhuset afgifvet muntligt yttrande blir af Ridderskapet och Adeln på Trycket begärdt, det alltid och ofelbart må vid justeringen till hela degs vidd uppläsas 5 såsom ock, att alla af Ridderskapet och Adeln på Trycket begärda
Dictamina måtte förses med RiddarhusSecreterarens intygande örn deras enlighet med Protocollet.
Gref ve Lilljencrantz instämde häruti; och blefvo Grefve von Schwerins framställningar, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifaline.
Herr Landt Marskalken anmälte, det RiddarhusUtskottet tillkännagifva, att nödiga prestanda till introduetion på Riddarhuset blifvit fullgjorda för GeneralMäjoren C. von Cardell och Öfverste- Lieutenanten Georg- L. af Schmidt, hvilke af Kongl. Maj:t blifvit i Adeligt Stånd upphöjde; och blef, uppi gjord proposition, Introduetion åt den förre Den 8 Maji af bemälte Herrar beviljad under N:o2235, och åt den sednare under N:o 2236 bland Ridders- och Adelsmän.