Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att industrien-i riket innehar en låg ståndpunkt i jemförelse med andra länders, är en beklaglig sanning; men orsaken dertill kan ej sökas uti skråföifaltningarna, hvilka ej lägga något hinder i vägen för uppkomsten af fnbiiker, lill hvilkas anläggande livar och en äger en fullkomlig frihet, som det åstundar, utan bör den efter min öfvertygelse sökas uti de vacklande ekonomiska författningarna, sorn göra det betänkligt att nedlägga större capitaler i sådana företag, jemte den inskränkta afsättningen i ett folkfaltigt land.
Jag anhåller vördsamt, alt dessa mina anmärkningar må få åtfölja remissen af Frih. Hamiltons motion till Ekon.Utsk. 24 Den ii Ma rs f. m.
Besvärs- och Ekon.-Utsk.,hvarjemte communication af motionen med de öfriga Stånden blef af R. o. Ad. bifallen.
Hr von Heijne Georg:
Då snart en tredjedel af den tid, som för riksdagars längd i grundlagen föreskrifves, tilländalöper, har jag begärt ordet, för att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på angelägenheten att förelägga -StatsUtsk. viss bestämd tid för statsförslagets aflemnande.
Nationen väntar sig vid detta riksmöte vigtiga grundlagsförslags utarbetande oell godkännande till eonstitulionel behandling vid nasta riksdag, som den allmänna rösten oförbehållsamt önskar och hoppas, att Konungen torde finna lämpligt sammankalla för delta ändamål långt före den i olivar. grundlag bestämda, alltför långa mellantiden af fem år.
Skulle bland dessa grundlagsförslag, såsom ett af de vigtigaste, upptagas det af en kortare tid emellan Ständernas sammanträden hädanefter; torde ett bevis, att sjelfva Riksdagarne högst betydligt kunna förkortas, vara nyttigt, och derföre ingenting angelägnare, än alt statsregleringen för de nödvändiga behofven, hvilka Konungens propos. om Statsverkets tillstånd och behof upptager, så tidigt föreslås af StatsUtsk. och inkommer till Ständerna, att den må hinna grundlagsenlig! behandlas och antagas, innan den lagliga tiden för denna riksdag tillandagår.
Till utrönande, huruvida R. o.
Ad. delar denna min åsigt, får jag vördsamt begära Hr Frih. o. Landtnäs propos., att R. o. Ad. måtte förelägga Stats-Utsk. att, så vidt möjligt är, inom denna månad eller sist inom den 6 April inkomma med förslaget till statsregleringen.
För min del bestrider jag visserligen icke den propos., som Hr von Heijne gjort; jag skulle till och med önska, att R. o. Ad. vore i tillfälle att kunna förelägga StatsUtsk. den tid, som blifvit föreslagen, för fullgörandet af dess vigtiga kall att inkomma med stats-regleringsförslaget: men jag tager mig friheten fästa talarens uppmärksamhet derpå, att det egentligen beror af R.
St. sjelfva, att påskynda eller fördröja StatsUtsk:s arbeten, enär det'kan anses såsom StatsUtsk:s skyldighet att invänta den stora mängd of motioner, som i dessa dagar blifvit väckta, innan statsregleringen definitivt afgöres.
Om således R. o. Ad. bifaller den motion, som Hr von Heijne nu framställt, och mot hvilken jng icke har något att invända; så önskar jag dock, för min del, att R. o. Ad. ville inbjuda de öfriga Rikssttn, att besluta den skyndsammaste handläggning af de frågor, som i dessa Stånd blifvit väckta, rör:de slats-regleringen, och att, örn icke alla dessa motioner hinna att inkomma, det må vara StatsUtsk. tillåtet att, oberoende af dessa motioner, inkomma med stats-regleringen.
Herr Den ii Mars f. ra. 25 Hr v. Heijne, Georg:
Jag tror, att jag icke nog tydligt uttryckte mig vid slutet af mitt anförande.
Jag menar icke stats-regleringen i allmänhet, i följd af de partiella förslag eller de särskilda K. propos:r om anslag, som inkommit, eller ock af enskilda motionärer blifvit framställda; min tanka var det generella stats-regleringsförslaget öfver de oundgängliga behofven, jemte uppgift på den stats-bristsumma, som genom bevillning måste fyllas.
Detta stats-regleringsförslag tror jag kunna särskildt inkomma, och önskar, att tiden sedan måtte blifva tillräcklig för behandlingen af de enskildta förslagen.
Sprengtporten, Jac. Wilhelm:
För min del understödjer jag
Hr von Heijties motion, och tror att det både bör blifva möjligt för Stats.Utsk., och tvifvelsutan ledande lill en skyndsammare behandling af ärendet inom detta Utsk., om R. o. Ad. och de öfriga Stånden, med stöd af den rättighet, som R.
St. äga, ålägga Utsk. att skyndsamt inkomma med stats-regleringen.
Om detta föreläggande skulle inskränka sig inom en tid af en månad, får jag, åtminstone i afseende å den plats R. o. Ad. behagat lemna mig i StatsUtsk., der jag arbetar på Utgiftsafdelningen, förklara, att jag tror det vara möjligt, att betänk, inom denna tid kan vara inne, så framt det icke alltför länge uppehälles genom discussioner uti Utsk:s plenum.
Jag understödjer således
Ilr von Heijnes framställning i ämnet.
Man plägar ej gerna förelägga tid för någon annan än den, som är för långsam.
Tvänne ledamöter af Stats-Utsk., såsom jag tror de främsta derstädes, hafva förklarat, att de äro villige att skynda sig.
Jag har också hört, att dessa ledamöter anse sig kunna företaga statsregleringen, utan att afvakta enskildas motioner, eller göra afseende på deras innehåll.
Om så är, synes mig, att Stats-Utsk. snarare går för fort än för långsamt.
Hvad skulle ett åliggande för Stats-Utsk. innebära, att så hastigt företaga statsregleringen, att enskilda motioner icke skulle hinna från Stånden till Stats-Utsk. inkomma, förrän regleringen redan vore uppgjord?
Det skulle icke innebära annat, än ett föreläggande för Utsk. att arbeta så fort, att motionerna icke hunne dit, förrän det vore för sent.
— Det vore blott ett försök att afskära motionärernas rätt, att få sina motioner pröfvade.
Man kan icke göra detta uppenbart derigenom, att man förkortar motionstiden , emedan sådant vore stridande mot grundlägen; men nu söker man göra det i tysthet på detta sätt.
Jag kan icke tillstyrka R. o. Ad. att besluta en sådan åtgärd', utan vill bevara deras rätt, hvilka hafva lika lagliga anspråk som Kongl. M:t, eller någon annan, alt få deras begrepp om det nyttiga och nödvändiga pröfvade.
För öfrigt hvem skall inom Utsk. afgöra, hvad som är oundvikligen nödvändigt 4 H. 4 Den ii Mars f, m. eller icke?
Jag tror, att Stats-Utsk. icke har annan rätt härutinnan, än att till- eller afstyrka, livad Utsk. anser nyttigt eller onyttigt; men att R.
St. är förbehållen rättigheten att bestämma, hvad sorn är oundvikligen nödvändigt, hvad som är nyttigt eller icke.
Dessutom hafva vi tillförene varit utsatta för ett missbruk, hvilket jag vill minnas hafva ägt rum under alla de riksmöten, jag bevistat, nemi. det, att frän Stals-TItsk. plockvis i Stånden emottaga än ett betänk, än ett annat, under förklaring, att Staten icke hade medel dertill.
På det sältet hafva R.
St., utan alt öfverse behofven och tillgångarna i sin helhet, låtit afvända sig från alla sådana förslag , som Stats-Utsk. ogillat.
Tvertom har Utsk., då det i andra fall velat gynna något förslag, förklarat, att penningar funnes.
Jag skulle derföre tro alf, på samma sätt som K. M., uti sin nådiga propos. om statsverkets tillstånd och behof, på en gång framställer å ena sidan alla tillgångar, och på den andra alla behof, sorn uro af den vigt, att K.
M. begär anslag dertill; likaså borde Stats-Utsk. äfven gå till väga, men så mycket vidsträcktare , som Stats-Utsk. är skyldigt att upptaga icke blott K.
M:s nådiga propostr utan äfven enskildes motioner.
Om nu en sådan åtgärd skulle vidtagas, sorn den Hr von Heijne föreslagit, “vöre det omöjligt för Stats-Utsk. att göra en dylik fullständig framställning, och till sin undskyllan hade det att åberopa Ståndens eget föreläggande.
Jag får fördenskull alldeles afstyrka det ifrågastäldta föreläggandet, öfvertygad såsom jag är,' att nuvarande StatsUtsk., skyndar sig, utan påminnelse, allt hvad skyndas kan.
Skulle den framställda motionen anses vara af sådan vigt, att derom bör ytterligare öfverläggas, så anhåller jag, att hon måtte få hvila på bordet, så att enhvar må kunna betänka sig, innan Ståndet deröfver beslutar.
Cederström, Jacob: Jag begär Hr von Heijnes förslag på bordet, och tror mig dervid böra till prof. anmäla, att jag icke anser R. o.
St. berättigade, att tala om någon prsescriptionstid, förrän samtliga de motioner, som inom den lagliga tiden blifvit väckta, kommit Utsk. till handa.
Då först är det, som jag medgifver att befalla Utsk. att inkomma med sitt betänk, inom en viss förelagd tid.
• Gr. Frölich, David:
Efter de under denna discussion vunna upplysningar, tager jag mig friheten föreslå, såsom ett project till förlikning emellan de begge olika åsigterna, och hvarigenom Hr von Heijne möjligen kunde afstå från den på bordet lagda motionen, att till nästa plenum samtliga de på bordet hvilande motioner, hvilka äro af natur att kunna och böra remitteras till Stats-Utsk., måtte ställas främst på listan, och att, i händelse R. o. Ad. skulle bifalla detta förslag, en inbjudning till de öfriga Stånden Den 11 Mart f. m, matte aflåtas, att göra detsamma.
Det ur ingen tvifvel, att Stats-Utsk. lärer begagna all den tid, som linnes öfrig för dem emellan plena, till att bedrifva arbetet så, att ändamålet vinnes.
Cederström begärde äfven detta förslag på bordet.
Ur R osen blad, Reinhard:
I afseende på det af Gr.
Frölich sednast gjorda förslag, får jag endast anmärka, att det torde vara lika vigtigt att remittera de öfriga Utskottens motioner, som ligga på bordet, särdeles Bevilln.-Utsk:s, som framför allt bör vara betänkt på att inkomma med sitt utlåt, i afseende på bevillningen.
Dessa Utsk. behöfva, likaså väj som StatsUtsk:t, tid att pröfva de motioner, som dit inkomma; och motionärerne äga rätt att få sina motioner pröfvade, hvilken rättighet icke bör dem betagas.
Deremot tager jag mig friheten underställa Hr Frih. o. Landtm., om icke Hr Frih. o. Landtm., jemte öfrige talmännen, täcktes bevilja R.
St. en förmån, som Stånden vid föregående riksdag åtnjutit, nemi. den, att hafva tätare plena för att remittera motionerna; och sedan de blifvit remitterade, finge Utsk:n med så mycket större verksamhet fortsätta sina arbeten.
Jag tror det vara mindre lämpligt, att vi skola sammanträda endast tvänne gånger i veckan , då vi hafva 270 motioner på bordet; och att vi först böra handlägga dem, på det att Utsktn sedan må arbeta.
Jag har endast begärt ordet, för att bestrida all bordläggning af mitt yttrande.
Det har icke varit min mening att framställa det såsom en motion.
Mot den praxis, Frih.
Cederström sökt införa, att, så snart en ledamot framtradt med ett yttrande, begära det på bordet, får jag nu för alltid protestera, såsom stridande emot våra former.
Det är icke i aniedn. af Gr.
Frölichs protest, sorn jag begärt ordet, men derföre att det fallit honom in att påstå, att Hr von Heijnes yttrande skulle kunna upptagas, oaktadt det blifvit begärdt på bordet.
Frölich instämt med Hr von Heijne, och Hr von Heijnes motion fått hvila på bordet, men Gr.
Frölichs blifvit upptagen, hade saken, emot hvad lagen bjuder, sedan den blifvit bordlagd, formvidrig! blifvit upptagen.
Samma förhållande är det nu, då Gr.
Frölich behagat föreslå en modification uti Hr von Heijnes motion; den är äfven begärd på bordet, och lärer icke af Landtm, eller någon annan ordför. kunna föredragas uti annan ordning, än den blifvit framställd.
Om jag icke hade betänkt mig bättre, innan jag framställde mitt förslag, än att jag skulle trott del, innebära hinder, dels för K.
M:ts sednare propositioner, och dels för enskilda motionärers önskningar om förökade anslag; hade jag trott mig på något sätt förnärma rätten för dessa att i andra rummet komma i åtanka, så skulle jag 28 Den ii Mars f. m. icke hafva gjort min framställning.
Det är i afseende på K.
M:ts nådiga proposition om statsverkets tillstånd och behof, som jag trott, att StatsUtsk. skulle kunna yttra sig först, och att derefter, då vi hafva så stora tillgångar besparda, vi skulle komma i tillfälle alt bedomina och bifalla alla de motioner, sorn kunde finnas lämpliga; det är öfver den stora statsfrågan, som jag begärt, att StatsUtsk. måtte inkomma med sitt betänk, till den tid jag föreslagit, nemi. den 6 April.
Jag har visserligen icke trott eller ens haft anledn. att förmoda, att StatsUtsk. åsidosätter den arbetsdrift, som detsamma åligger; men jag har trott, att det skulle blifva en lättnad för de ledamöter af StatsUtsk., som inse vigten af att snart få slut på riksdagen, om de kunde hemta stöd ifrån Ständernas framställning, för att påskynda de vigtiga göromål, som åligger StatsUtsk. att fullborda.
Jag får således ånyo vördsamt anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, ville, då detta icke är en motion, utan endast en framställning, som kan med ja och nej besvaras, anse denna fråga såsom icke lagd på bordet, utan derom framställa propos. till Ståndet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då Hr von Heijnes motion blifvit begärd på hordet, den der komme att hvila till nästa föredragning.
Då Hr Frih. o. Landtm, nu började att föredraga nästa mål på föredragningslistan, anmälde sig Hr Lagerhjelm, Pehr, och yttrade:
Det var i afseende på Gr.
Frölichs amendement, som jag önskade att yttra rnig; men jag känner icke, om det är Landtmarskalkens mening att det ligger på hordet eller icke.
I det förra fallet yttrar jag mig icke.
Jag tror, att ingen kan lägga en så kallad motion på hordet, när den s. k. motionären densa mina återtagit.
I afseende på mitt yttrande vågar jag påstå, att det icke kan läggas på bordet, enär jag det återtagit.
Jag tror, med den erfarenhet jag haft af föregående riksdagar, då så beskaffade verkställighetsåtgärder som denna förekommit, att det icke är rätt att antaga den praxis, Frih.
Cederström velat införa, att skapa en motion, der den icke funnits.
Det beror naturligtvis på Landtmarskalken att göra propos., på R. o.
Ad. att genast afslå eller bifalla ett förslag af denna natur.
Afslås det, så är dermed saken förfallen.
Hvad mitt förslag beträffar, får jag förklara, att jag har detsamma återtagit, och således lärer det icke till ett annat plenum kunna finnas på föredragningslistan, så framt icke någon annan upptagit det såsom sitt eget.
Jag kan icke annat anse, än att det förslag Gr.
Frölich gjort, förtjenar uppmärksamhet.
Ståndet äger rätt, att sjelf bestämma, i hvad ordning det bör Den ii Mars f. m. a9 föredragas.
Förslaget fordrar den största skyndsamhet; ty hvad är angelägnare, än att StatsUtsk. snart får del af alla de motioner, som verka på anslagssummorna.
Icke en gång för sjelfva hevilla.Ulsk. är delta lika angeläget, som för StatsUtsk. ; ty Bevilln.Utsk. kan icke företaga sitt slutliga arbete förr, än statsbrist-summan är känd; och enär det beror af Ståndet att bestämma ordningen för föredragningen, ser jag icke något hinder att upptaga Gr.
Frölichs förslag, utan att det blifver bordlagdt, då saken är så angelägen.
Det åren vigtig åtgärd af R. o.
Ad., att de motioner, som komma alt remitteras till StatsUtsk., erhålla företräde vid föredragningen.
Jag ser icke heller något hinder, att, om R. o. Ad. fattar ett sådant beslut, det må tillkännagifvas medstånden , på det de äfven måtte begagna samma ganska goda arbetsordning.
Jag tycker, att så länge vi arbeta på 4 rum, böra vi sä mycket som möjligt eftersträfva likhet uti arbetssättet.
Jag får endast fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, alt, om icke StatsUtsk. sättes i tillfälle genom den arbetsordning, som följes inom Stånden, alt någorlunda skyndsamt handlägga målen, ovillkorligen det förhållande måste inträffa, att Statsregleringen icke kan vara afslutad inom 4 månader; och alt i följe deraf inträffar, hvad som förut ägt rum, att R.
St. måste behandla de vigtigaste eller beskattningsfrågorna i en tidpunkt, då det fullkomligt beror af K.
M:t att åtskilja dem.
Det är ett sådant förhållande, som hvarje ledamot af StatsUtsk. börsöka att, om möjligt, förekomma, och det är af denna anledning, som jag biträder den motion, hvilken Gr.
Frölich och Idr Lagerhjelm framställt, att skyndsamt remittera motionerna till StatsUtsk., på det de må komma att genast företagas.
Icke tror jag, att StatsUtsk. later uppehålla sig af den omständighet, att icke alla motionerna kommit dem tillhanda; men då inträffar likväl den oformlighet, som Hr von Hartmansdorff omnämnt, att de motioner, som icke kunnat så tidigt blifva upptagna, skulle icke komma till Utsk. förr, än statsregleringén vore uppgjord, hvilket sedan skulle föranleda de oändliga modificationer och rättelser, som vid föregående riksdagar ägt rum.
Jag kan icke föreställa mig, att någon ledamot af detta Stånd skulle vilja motsätta sig en åtgärd, sådan som denna.
Jag hemställer, 0111 icke den ordning af föredragningen, hvilken Gr.
Frölich framställt såsom motion, är så vigtig, att den genast bör iakttagas, och anhåller för min del, all Hr Frih. o Landtm, till R. o.
Ad. måtte framställa den propos., att vidtaga den ganska enkla åtgärd, att de motioner, som skola gå lill StatsUtsk., först blifva remitterade, och sedan de, som dernäst äro de vigligasle.
Frölich har i sitt sista yttrande förklarat, att han återtagit sin framställning eller amen - 3o D en ii Mars f. m. dement till Hr von Ileijnes motion.
Jag bestrider honom all rättighet att återtaga ett yttrande, hvaröfver Ståndet ingått i öfverläggning, och kan icke frånträda min rätt, att öfver hans framställning yttra mig.
Ingen ledamot kan återtaga ett yttrande, annorlunda än med Ståndets begifvande.
Jag förnyar min begäran om bordläggning, och afstår icke derifrån; men jag begagnar tillfället att förena mig med Hr Rosenblad, och begär, att under den tid, motioner finnas att remittera, plena icke måtte hållas endast två gånger i veckan, utan hvarje dag, om det behöfves.
Och sedan beror det på R. o.
Ad., att icke genom onödiga öfverläggningar borttaga den tid, som kunde användas till motionernas remitterande.
Det har troligen varit ett missförstånd af Gr.
Frölich, då han trott, att jag återtagit min motion.
Det har jag visserligen icke gjort, utan underkastar mig det beslut , som kan komma att deröfver af R. o. Ad. fattas: men att återtaga mina framställningar är icke min vana, och jag har aldrig gjort en framställning, som jag icke förut närmare betänkt.
Jag har trott det vara vigtigt att framställa ett påskyndande af StatsUtsk.
Om många af ledamöterna icke behöfva påskyndas, så liar jag likväl den erfarenhet från föregående riksdagar, då jag varit ledamot af StatsUtsk., att de s. k. mindre anslagsfrågorna eller enskilda motionärers förslag funnit mycket mera deltagande och understöd, samt blifvit skyndsammare.företagna än det stora statsförslaget; hvilket varit orsaken, att de föregående riksdagarne blifvit sä oformligt utsträckta.
Det är just för att få en rikdag något kortare, och för den händelse, alt tiderna emellan våra riksdagar ej blifva så långa hädanefter, till följe af det förslag, man förväntar från Const.- Utsk , och måhända äfven från K. M:t sjelf, som jag tror, att R.
St. böra visa, det riksdagarna kunna vara kortare, än de hittils varit.
Då Hr Lagerhjelm upptagit den motion, som Gr.
Frölich frånträdt, så kan jag icke annat än anse frågan vara och kunna vara under behandling.
Så vida R. o. Ad. önskar lika med Hr Lagerhjelm och äfven Frih.
Sprengtporten, att blott bestämma ordningen för de på bordet hvilande motionernas föredragning; så linner jag frågan icke vara af den allmänna beskaffenhet, som hon skulle hafva varit, om Hr von Heijnes förslag gått igenom.
Den utväg att påskynda ärendenas fortgång, som Gr.
Frölich och Hr Lagerhjelm föreslagit, anser jag både för god och på intet sätt inskränkande någons rätt.
Ad. täcktes besluta, att alla de ärender, som skola hänvisas tili StatsUtsk., måtte först föredragas, emedan på delta Utsk. beror att uppgifva Statens behof, och sedan alla de mål, sorn skola gä till Be - Den ii Mars f. m. 3i villn.TJtsk., emedan delta Ulsk. bör anvisa, hvarest medlen skola tagas.
En underrättelse om denna åtgärd till de öfriga Stånden är oskyldig oell må gerna medgifvas, om Ståndet finnér henne lämplig.
Men som de öfriga Stånden vanligen medhinna ärendenas föredragning förrän vi, så torde de vid en dyilk underättelse icke kunna säga, eller åtminstone tänka, annat än: om R. o. Ad. medhinner föredragningen af sina motioner, nog hinna vi med våra.
Jag är egenligen uppkallad i följd af Frih.
Cederströms fortsatta protest mot den föredragning, som jag förmodar, att Hr Frih. o. Landtm, redan beslutat, emedan den skulle stå i fullkomlig öfverensstämmelse med hvad som hittills varit brukligt.
Det är alldeles omöjligt att lägga det förslag på bordet, som af Gr.
Frölich först blifvit väckt och sedan af Hr Lagerhjelm upptaget; emedan det åsyftar en åtgärd, som då icke blefve verkställbar.
Af samma skäl, som Frih.
Cederström begärt delta förslag på bordet, af samma skäl skulle han kunna begära Landtmarskalkens egen propos. på bordet.
Jag bestrider derföre
Helt och hållet detta försök att omintetgöra verkställigheten af Gr.
Frölichs motion, och tror, att Hr Frih. o. Landtm., med stöd af grundlag och gammal praxis, mycket viii kan lägga hinder för Frih. Cederströms förslag, och till R. o. Ad. framställa den propos.
, att alla de motioner, som tillhöra StatsUtsk., måtte först få föredragas till remiss, så att man i denna del må komma till det resultat, som med så mycket skäl här blifvit yrkadt.
En annan fråga är, huruvida R. o. Ad. skulle vilja inbjuda MedStånden att deltaga deruti; detta är en motion , som kan läggas på bordet, men icke den förut omtvistade.
Många ledamöter hafva nu åter upptagit och understöd t det förslag jag gjorde.
Men jag vill inskränka mig till den förklaring, i afseende på mitt återtagande, att jag alltid skall anse mig skyldig, när jag gör ett förslag, sådant som delta, hvilket icke till sin natur är en motion, att låta det falla, så snart jag finner, att ledamöterne inom Huset icke deruti instämma.
Jag vet visserligen att värdera den ihärdighet, hvarmed andra ledamöter stundom vidhålla sina förslag, äfven om de äro alldeles ensamme derom; men jag vill icke göra mig saker till att med en sådan ihärdighet upptaga R. o. Ad:s tid.
När likväl detta förslag blifvit af andra ledamöter upptaget och i riktig dager framstäldt, såsom endast rörande föredragningen inom detta Stånd; så hoppas jag, att Hr Frih. och Landtm, åt detta ärende egnar den uppmärksamhet, att vi få propos. derom, och jag anser mig af mitt återtagande icke förhindrad att nu uti förslaget instämma.
Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad.
Ropades ja. 3a Den ii Mars f. m.
Hr Frih. Lnndtm. tillkännagaf, att plenum kl. 6 p3 eftermiddagen komme att fortsättas.
Hr F l ili. o. Landtm, yttrade alt, då, såsom han hade uppfattat Gr.
Frölichs framställning, denna varit ovillkorligen sammanhängande med Hr von Heijnes förslag, Hr Landtm, ej hade trott sig kunna göra någon propos. i anledn. deraf, helst Gr.
Frölich återtagit den.
Då nu likväl förslaget blifvit upptaget och understöd! af Hr Lagerhjelm och Frih. Sprengtporten, och det endast anginge sättet att föredraga ärendena, och således, enligt Hr Landtm:* tanke, ej kunde blifva föremål för bordläggning, ansåg Hr Landtm, sig först höra hemställa, om R. o.
Ad. ansåg, att de motioner, å hvilka remiss är begärd till StatsUtsk., borde framför de öfriga föredragas, och derefter de, å hvilka remiss blifvit hegard lill Revilln.-Utsk.
Hr Frih. o. Landtm, anhöll emedlertid, då föredragningslistan icke vore uppgjord efter den af R. o. Ad. nu beslutade föredragningsgrund, att
Ståndet måtte ursägta, om det skulle härida, att någon motion af dem, som utaf författarne blifvit begärda till Stats-Utsk., vid föredragningen Liefve förbigången, enär det ej vore fullt säkert, att listan vore fullkomligt rättad efter motionärernes begäran, hvilket likväl till nästa plenum skulle ske. llr Rosenblad, Bernhard:
Då jag förmodar, att ganska många motionärer ansett öfverflödigt att utsätta , till hvilket Utsk. målet skall remitteras; anser jag äfven, att de motioner, som till sin natur äro af den beskaffenhet, att de skola remitteras till StatsUtsk., böra först komma under föredragning.
Föredrogs ånyo och remitterades till StatsUtsk.
Hr Sandelhjelm*, Paul, den 29 sisth Febr. e. m., på bordet lagda motion, ang:de förändrade grunder i vissa delar för begagnandet af det staden Wenersborg beviljade lån.
Ånyo föredrogs Frih. von Kraemers, Robert, den 29 sisth Febr. e. m., på bordet lagda motion, örn dispositionen af det stats-anslag, som varit aflidne Agronomen Steffens til 1— deladt.
Raab, Adam Christian, uppläste följande: