Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då man utöfvar ett veto, bör man ock vara beredd att låta sitt namn slå till svars derför, Herr von Hartmansdorff:
Jag kan icke inse rigligheten af en sådan hemställan, som man här vill ålägga LandtMarskalken.
Slutföljden skulle antingen blifva, å Ledamöternas sida, ett svar, som under mer eller mindre behagliga vändningar, innebure:
Vi hade icke alvar med vår begäran eller ock:
Vi yttra icke annat, än hvad vi alvarligen mena, och afstå icke derifrån för Herr JjandlMarskalkens skuld.
Det sednare vore lika obehagligt för honom, som det förra vore förringande för Ledamöterna.
Hvad åter antalet beträffar, så skulle jag 316
Den ji Mars e. m. tro, en Ledamot vara nog.
Om någon vore utsedd alt blifva föremål för motståndares anfall, och fått veta det på förhand, sa borde lian åtminstone kunna inskränka åhörarne till Ridderskapet och Adelil allena, och ej af den pluralitet, som utsett honom till dagens offer, blottställas äfven för fram* mande åhörare.
Sådane händelser torde väl icke nu vara att befara; men oroligare tider kunna komma, och man bör icke onödigtvis för dagens nycker och ill ska blottställa den enskilde Riksdagsmannen, hvars sjelfständighet misshagar.
Af aktning för Ridderskapet och Adeln skall jag’ vika ifrån min önskan i afseende på antalet, men får deremot med Herr von Hartmansdorff begära, att Utskottets redaction måtte försvinna, och en annan sättes i stället; ty jag hemställer, om det är tänkbart att någon, sedan han deciderad t yrkat ett sådant aflägsnande, skulle genom afslående derifrån blotta sin inconsequense.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie förklarade sig vara helt och hållet förekommen af Herr von Hartmansdorff’.
Jag får förklara, att ehuru jag önskar sista meningens bibehållande, skall jag gerna frångå denna önskan, om det tillsättes, att Ledamölernes namn skola antecknas.
Den n Mars e. m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemstälde, om Tllddeis kape t och Adela behagade bifalla 3:dje punkten af RiddarhusUtskottets förslag , med den redaclionsförändring, att till åhörares avlägsnande skulle fordras begäran af en Ledamot, med hvilken begäran tvänne andra Ledamöter sig förenade. * Grefve Frölich’.
Jag nödgas åter tillrättavisa en irring.
Min mening var att Herr LnndtMarskalkens proposition skulle innefatta redactionen i sin helhet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, att den af honom framställa proposition varit en följd af Herr Rosenblads yrkande, och hemstälde Hans Excellence nu i likhet dermed, å nyo, om icke en Ledamots begäran, hvaruti arne andra Ledamöter instämde, borde föranleda åhörarnes aflägsnande, hvilket, utan hinder af en möjligen derom uppkommande discussion, ovilkorligen skulle genast för sig gå.
Hans Excellence yttrade, alt Grefve Frölich yrkat ett stadgande, hvilket kunde såsom ny § insättas emellan den 3:dje och 4:de, af följande innehåll:-”Så väl Landtmarskalk, som den bland Ridderskapet och ”Adeln, på hvars yrkande de Främmande ’’Åhörarne aflägsnas, skall, sedan sådant skett, N 31B Den ii Mars e. m. ”vara pligtig till protocollet uppgifva sine ”motiver dertill; dock utan att någon må ”äga rätt, att till vidare discussion upptaga ”berörde motiver.” Friherre Sprengtporten* Jag hemställer, om man icke borde nyttja ordet anledning, i stället för motiv, för bibehållandet af Svenska språket.
På de skäl jag första gången föreslog, vågar jag yrka att, detta tillägg måtte försvinna.
Jag kan icke ingå i Grefve Frölichs åsigt, att de, som begära åhörarnes aflägsnande, sedermera skola inför Ståndet, och derefter i Tidningarne bikta skälen dertill; ty lika litet, som man behöfver säga motiverna, hvarföre man begärt ett Betänkande på bordet, lika litet bör man behöfva säga skälet för åhörarnes aflägsnande, i synnerhet som detta aflägsnande, skälena må vara hurudana som helst, aldrig kan förvägras.
Jag inser väl orsaken, hvarföre Grefve Frölich begärt detta stadgande, nemligen att aflägsnandet icke måtte ske utan alt grundade skäl derföre kunna anföras; men allmänheten, eller rättare de som blifva utvisade, skola troligen i alla fall underkänna dessa skäl.
Jag är ingen fiende till publiciteten; men kan dock icke anse rättigheten dertill böra oinskränkt få utöfvas.
Grefve Horn: Grefve Gyldenstolpe synes sakna skäl för Grefve Frölichs amendement; men jag finner dessa skäl i den sanning, att hvarje redlig och klok man bör äga motiver till sina handlingar, och icke frukta alt gifva dem tillkänna.
Jag tycker det vore skäl, att de, som blifva föranledde lemna sina platser, åtminstone måtte få veta hvarföre, om icke för annat, på det man må veta hvad man har att rätta sig efter en annan gång.
Dessutom kan jag icke finna något oriktigt uti, atti Tidningarne, dagen derpå, uppgifva skälet på det de, som icke hafva några dugliga skäl, måtte få skämmas för de dåliga.
Ytterligare måste jag afstyrka tillägget.
Man behöfver icke hafva annan bevekelsegrund, än önskan att slippa, om jag så får uttrycka mig, skämmas i främmande personers närvaro, för de otidighetcr, hvarmed någon annan Ledamot kunde vilja en anfalla.
Man kan möjligen föreställa sig, att någon illvillig och talför Ledamot bjöde åhörare, såsom lill ett annat skådespel, för att öfvervara ett anfall på någon annan, utan att denna kunde försvara sig, antingen emedan han vore oförberedd, eller emedan han möjligen icke vore så vig i tungan.
Att tillintetgöra sådane tillställningar bör väl vara i hvarje Le - t) 3ao Den u^Mars e. m. damots magt.
Dessutom tror jag, att då vl nu äro så lycklige, att hafva, som jag vill minnas, 7 TidningsredactÖrer bland Ridderskapet och Adelns Ledamöter, så torde vid nästa Riksdag icke komma att saknas åtminstone ett halft dussin, hvilka icke lära underlåta att omtala för allmänheten, hvad som härstädes förefaller, så att offentligheten i sjelfva verket ingenting förlorar på åhörarnes utestängande från Läktaren.
Sprengtporten: Grefve
Gyldenstolpe har motiverat sin framställning derpå, att stundom omotiverade framställningar göras: jag bestrider ej detta, men tror äfven, att den, sorn finner sig föranlåten att aflägsna åhörarne, äfven bör vara den förste, som bör vara nöjd med att få rättfärdiga sin åtgärd.
Hans Eoccellence Herr Grefven och LancltMarskalken gjorde proposition till bifall å Grefve Frölichs förslag.
Ja och Nej, Hans Excellence framstälde derefter proposition till afslag derå.
Ja och Nej, Grefve Frölich:
Då jag förklarat, att jag ansåg detta tillägg så väsendtligt, att hela frågan om verkställigheten skulle hero derpå, s
Den ii Mars c. m. derpå, torde Ridderskapet och Adeln ur? sakta, att jag icke kan underlåta att anhålla om votering.
Såsom motskäl till Grefve Frölichs satts får jag anföra:
Att i i ett land, som England, der icke publiciteten är genom lag tillåten, har likväl, sedan början af Georg den Ilis Regering, ingen Ledamot yrkat åhörarnes aflägsnande, och jag hoppas, att det fall Herr von Hartmansdorff åberopat, att enkom göra en annan till föremål för sina sarcasmer, lika sällan skall komma i fråga.
Det är allenast för Herr Rosenblads' rakning jag lar mig den friheten nannia, att i Norrige finnes samma vilkor föreskrifvit för åhörarnes aflägsnancle, som i mitt förslag, utan att man deraf försport några olägenheter.
Jag instämmer i den siste Talarens yttrande, och får blott fästa uppmärksamheten derpå, att man i England och Frankrike redan är så van vid publiciteten, och alt opinionen derstädes redan är så odeladt för densamma, att icke samma risque der kan uppstå, som här torde vara möjlig, om man åt en persons godtycke öfverlcmnar åhörarnes aflägsnande, helst en lagstiftande församling der är något helt annat, än ett af våra RiksSlånd. 65 H. 21 3aa Den ii Mais e. m.
Upplästes lill justering följande vote-* ringsproposition:
Den, som bifaller, alt en ny § må i OrdningsStadgan införas af följande lydelse:
Så väl Land tMarskalk, som den bland Ridderskapet och Adeln, på hvars yrkande de främmande åhörarne aflägsnas, skall, sedan sådant skett, vara pligtig till Protocollet uppgifva sine motiver dertill; dock utan att någon må äga rätt, att till vidare discussion upptaga berörde motiver, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; vinner
Nej, anses den föreslagne nya §:n hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Hvilken voterings-proposition af Ståndet godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades en qvart lill io, och befunnos vid dess slut klockan 10 eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne blifvit öppnade, röslerne hafva utfallit som följer
Ja «— 34- Nej — 4o.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken förklarade, att Grefve Frölichs förslag blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit.
Den n Mars e. m. 3a3 Uppå derefter framstälde särskilde propositioner blef så val 4'de punkten af Förslaget till Tillägg i Ridderskapets och Adelns Ordningsstadga, som hvad RiddarhusUtskottet i sitt nu föredragne Memorial tillstyrkt, af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Upplästes till justering och godkändes ej mindre ExpeditionsUtskottets förslag N:o 444 till Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse angående Städernes Salu-accis, än ock samma Utskotts förslag till 2.’ne §§ af RiksdagsBeslutet.
Justerades 6 ProtocollsUtdrag, innefattande Ridderskapets och Adelns denna förmiddag fattade beslut.
Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden.
Från ConstitutionsUtskottet: af den 27 sistlidne Februarii: N:o 71.
I anledning af återremissen på Memorialet N:o 63, rörande Grundlagsfrågors rätta behandling.
Angående BorgareSlåndets återremiss på Förslaget i Memorial N:o 65, till ändring af 68 § Riksdagsordningen. 65 H. 21 * 324 Den ii Mars e. m. N:o 73.
I anledning af BorgareStån* dets återremiss på Utlåtandet i Memorial N:o 66 öfver Konungens proposition om ändring i 63 § RegeringsFormen.
Från Förstärkta StatsVtskottet: af den 10 dennes:
N:o 428-
I fråga om fördelningen af det Mindre Credilivet, till de dermed enligt 63 § RegeringsFormen åsyftade ändamål.
Angående den af Marstrands
Stad sökta ersättning för utgjord inqvartering.
N:o 43o.
Rörande fördelningen af det vid innevarande Riksdag för Undervisningsverken beviljade tillökade Anslag.
Förstärkta Stats- och BankoUtskotten:
Af den 10 dennes: N:o 60.
Angående anstäld omröstning i fråga om understöd af Allmänna medel till Södertelje Canal- och SlussverksBolag.
Af den 10 dennes: N:o 71.
Med förslag till Bevillningsafgift å de Sågar, Valk- och StampVerk, om hvilkas anläggning hädanefter kan blifva fråga, eller som, ehuru redan anlagde, ännu icke blifvit skattlagde.
Den n Mars e. m. 3a5 Frän Förstärkta BankoUtskottet:
Af den io dennes: N:o i/^g.
Med anmälan angående verksläld omröstning
Öfver tvänne frågor, rörande den på upplåningar grundade Disconteringen för Handeln och den större Rörelsen.
Frän Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottet:
Af den g dennes: N:o 17g.
I anledning af väckt fråga om öppnande af en ny communication inomskärs från Dalarön till Stockholm, förmedelst genomgräfning af en smal Landtunga vid Södra Stäket.
I anledning af väckt fråga om kungörandet af en förklaring öfver Högloflige Ridderskapets och Adelns vid 180g och 1810 årens Riksdag gjorde Concessioner.
N:o 477* I anledning af återremiss utaf a:ne §§ till Riksdagsbeslutet.
Upplästes ett Protocolls-Utdrag från Hedervärda BondeStåudet af denne dag, af innehåll, att Ståndet, som först bifallit Statssamt Allmänna Besvärs- ochEkonomiUtskottens Betänkande N:o 110, i fråga om förändrade grunder för fördelningen af Städernes 3a6 Den u Mars e, ra.
Båtsmanshåll, och sedermera jemväl gillat de, genom samma Utskotts i ämnet under ]N:o i32 afgifne senare Utlåtande, tillstyrkte förändringar och tillägg, inbjudit sina respective MedStäuder att i detta beslut med BondeStåndet sig förena, Lades på bordet.
Likaledes upplästes och lades på bordet g från RiddarhusUtskottet inkomne Memorialer, så lydande: Hörsamste
Hos RiddarhusUtskottet har RiddarhusDirectionen anmält, att, sedan, enligt meddeldte föreskrifter, åtskillige annoncer och kungörelser, rörande ledigheter afRiddarhusStipendier, Pensioner m, m., tid efter annan under loppet af hvarje år, blifvit uti Post- och Inrikes Tidningarne införda, utan att för berörde åtgärd någon betalning under en längre tid blifvit fordrad; så hade likväl det förhållande uppkommit, att Svenska Academien, som, enligt Kongl, Majrts INådiga Privilegium af den 22 December 1791, äger rättighet att utgifva ofvp.inämde officiella Tidningar, ansett sig icke kunna på egen bekostnad besörja om ifrågavarande kungörelsers införande; af hvilken anledning Academien låtit för åren 1827 och 1828 uti ifrågavarande afseende debilera RiddarhusDirectionen, enligt särskildt ingifne räkningar, uppgå - Den ii Mars e. ra. ende för förstnämde år till 33 R:dr 18 sk., samt för år 1828, hvarunder flera kungörelser, i anseende till den instundade Riksdagen, måst införas, till belopp af 76 R:dr 24 sk.
B:co; och som Academien, lill stöd för dess rättighet att uti berörde hänseende erhålla betalning, företedt ett of HögstSalig Konug Gustaf den III den 22 December 1791 till alla Collegier och Publike Verk aflåtet Circulaire, deruti bland annat förekommer, ”att vederbörande, hvilka icke ”redan då genom någon särskildt Kongl, ”resolution derifrån voro frikallade, borde, ”enär kungörelser till Post- och Inrikes ”Tidningarne insändas, tillika derföre erlägga betalning enligt den af Academien ”för allmänheten fastställde Taxa”; men någon så beskaffad särskild dispence icke funnes meddelad, i afseende å de, Riddarhusets angelägenheter rörande, kungörelser; altså hade Directionen val funnit, att Svenska Academien icke kunde vägras rätt till betalning för ifrågavarande räkningar; dock emedan berörde kungörelser och annoncer endast omfatta sådane förhållanden, som angå välgörande ändamål eller allmänna ärender, samt kostnaden derför skulle drabba antingen de fonder, hvilkas alla räntemedel äro till fromma stiftelser beräknade, eller ock Riddarhusets enskilda cassa, hvadan ock icke förrän nu någon betalning för dessa annoncer blifvit ifrågaställd, hade JliddarhusDireclionen ansett sig deraf äga 328 Den II Mars e. tn, anledning, att hos Höglofl.
Ridderskapet och Adelil vördsamt hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle täckas hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att en så beskaffad resolution måtte varda RiddarhusCancelliet meddelad, hvarigenom alla derifrån utfärdade kungörelser eller annoncer finge kostnadsfritt i Post- och Inrikes-Tidningarne införas, med hemställan derjemte, om icke en slik befrielse äfven för åren 182-7 och 1828 kunde äga-rum.
Denna RiddarhusDireclionens hemställan får Utskottet med dess vördsamma tillstyrkande beledsaga: och, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt att dertill lemna bifall, varder ett förslag, till en Ridderskapets och Adelns till Kongl. Maj:t i ämnet aflåtande underdåniga skrifvelse härhos bifogadt.
Stockholm den 6 Mars i83o.
På RiddarhusUtskoltets vägnar A. G.
Gyldenstolpe. tV. F. Dalman.
Förslag till Ridderskapets och Adelns underdåniga skrifvelse till Kongl. Majit med anhållanj att alla från RiddarhusCancelliet utfärdande kungörelser och annoncer må kostnadsfritt uti Post- och InrikesTidningarne införas.
Sedan, enligt meddeldte föreskrifter, Den m Mars e. m. annoncer och kungörelser rörande ledigheter af RiddarhusSlipendier, Pensioner m. m., tid efter annan, under loppet af hvarje år, blifvit uti Post- och Inrikes-Tidningarne införda, utan att för berörde åtgärd någon betalning under en längre tid blifvit fordrad, så har likväl det förhållande uppkommit, alt Svenska Academien, som enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Privilegium af den 22 December 1791, äger rättighet att utgifva ofvunnämnde officiella Tidningar, ansett sig icke kunna, på egen bekostnad, besörja om ifrågavarande kungörelsers införande; af hvilken anledning Academien låtit för åren 1827 och 1828 uti ifrågavarande afseende debitera RiddarhusDirectionen, enligt särkildt ingifne räkningar.
Och som Academien, till stöd för dess rättighet att uti berörde hänseende erhålla betalning, företett ett af Högstsalig Konung Gustaf den III:s den 22 December 1791 till alla Collegier och Publike "Verk afla tet CircuJaire, deruti bland annat förekommer "Att ”vederbörande, hvilka icke redan då genom "någon särskild Kongl, resolution derifrån "voro frikallade, borde, enär kungörelser ”till Post- och Inrikes-Tidningarne insän”das, tillika derföre erlägga betalning, enligt den af Academien för allmänheten fastställde taxa”; samt någon sådan särskild beskaffad dispence icke finnes meddelad, i afseende å de, Riddarhusets angelägenheter rörande, kungörelser, har Ridderskapet 33o Den u Mars e. m. och Adeln väl funnit, att Svenska Aeadetnien icke kan vägras lätt till betalning för ifrågavarande räkningar; men emedan berörde kungörelser och annoncer endast omfatta sådane förhållanden, som angå välgörande ändamål eller allmänna ärender, samt kostnaden derför skulle drabba antingen de fonder, hvilkas alla ränte medel äro till fromma stiftelser beräknade, eller ock Riddarhusets enskilda cassa; hvadan ock icke eller förr än nu någon betalning för desse annoncer blifvit ifrågastälid; har Ridel erskapet och Adeln deraf ansett sig äga anledning att hos Eders Kongl, Maj:t i underdånighet anhålla, alt en så beskaffad resolution måtte varda RiddarhusCancelliet i nåder meddelad, hvarigenom alla derifrån utfärdade annoncer eller kungörelser finge kostnadsfritt i Post- och Inrikes Tidningarne införas, i följd hvaraf en slik befrielse äfven för åren 1827 och 1828 torde varda i nåder beviljad.
Ridderskapet och Adeln framhärdar &c, Hörsamste
Uti ett hos Höglofl. Ridderskapet och Adeln den 26 sistlidne
Februarii afgifvet och den 1 i denna månad till RiddarhusUtskottet remitteradt anförande har Herr Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel, hemställt, alt, med afseende å fördelen af en allmännare kännedom hos Riddarhusets Tjenstemän, särdeles vid tjenstgöring under Riks** Den 11 Mars e. m. dag,, af den såkallade snällskrifningskonsten, samt för att uppmuntra utöfningen af denna konst, Ridderskapet och Adeln måtte förordna: 1:0 Att RiddarhusDirectionen, vid antagande af Cancellibetjeningen för nästkommande Riksmöte, må fästa synnerligt afseende derpå, huruvida sökanderne äga kännedom i snällskrifningskonsten, samt att, då den erforderlige och ägande skickligheten för öfrigt är lika, alltid gifva företräde åt den person, som äger största skicklighet i denna konst, hvilket bör genom anställd profskrifning utrönas. 2:0
Att när förste eller andre RiddarbusCancellistljensten blifver ledig, RiddarhusDirectionen vid dess bortgifvande skall fästa ett dylikt afseende på sökandernes ägande skicklighet i snabbskrifning, och 3:o Att Directionen i officiella Tidningen hvarje år intill nästa Riksdag 3,'ne gånger skall tillkännagifva, att, vid så väl den ordinarie som extra ordinarie Caneellibetjeningens tillsättande, synnerligt afseende göres på den grad af skicklighet sökanderne äga i snällskrifning, ehuru icke en sådan skicklighet stadgas, såsom ovilkorligen nödvändig.
Vid öfvervägande häraf har Utskottet, som erkänner de flerfaldiga fördelar, hvilka vid anteckning af de hos Ridderskapet och Adeln allt mer och mer utsträckte mundtliga debatter obestridligen vinnes genom användandet af snällskrifningskonsten, på grund häraf, ansett sig äga skäl alt vörd - 332 Den ii Mars e. fn. samt tillstyrka bifall å de af Herr Grefve Gyldenstolpe, i ändamål att hos Riddarhusets tjenstemän befordra insigler i detta ämne, gjorde ofvanberörde hemställanden; men då Utskottet tillika anser af vigt, dels att vid protocollsföringen med snällskrifningsnlphabet enahanda, af flere känd, method begagnas, dels att det på en gång säkraste, och särdeles för dechiffrering med minsta svårigheten förenade, sysléme varder till allmän kännedom spridt, liar Utskottet skolat föreslå det tillägg till Herr Grefve Gyldenstolpes motion, att ”af de redan för ”Svenska språket befintlige snällskrifnings”methoder, Directionen må, efter anställd ”pröfning, fastställa den method, hvilken ”Directionen anser vara lämpligast att an”vända”; börande den sålunda af Directionen godkända method, jemte claven dertill, medelst Directionens försorg och på RiddarhusCassans bekostnad, genom trycket göras för allmänheten tillgänglig.
— Äfvensom Directionen bör uti den utfärdade kungörelsen tillkännagifva, att det endast är kännedom af denna method, som vid pröfningen af sökandes skicklighet i snällskrifningskonsten kommer i fråga. —■ Hvilket dock allt till Högloflige Ridderskapets och Adelns egen ompröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 6 Mars i83o» På RiddarhusUtskoltets vägnar A. G.
Den ii Mars e. m. 333 Hörsamste
Uti ett hos Högloflige Ridderskapet och Adeln afgifvet anförande har Herr Friherre Wrangel, Henning, hemställt, dels att, lill befordrande af skyndsamhet i tryckningen af RiksStåndens Protocoll och Handlingar, en cylindrisk boktryckarepress måtte från England till nästa Riksdag anskaffas, dels ock, att, derest afseende gjordes å denna Herr Friherrens motion, de å Riddarhusets tomt åt sjösidan befintliga byggnader måtte, vid inträffande lägligt tillfälle, åt någon väl känd Boktryckare uthyras: och har Ridderskapet och Adeln behagat att sednare delen af berörde framställning till RiddarhusUtskottet remittera.
I anledning häraf får Utskottet vördsamt anföra, att då Rikets Högloflige Ständers Statsutskott, som erhållit remiss å den del af Friherre Wrangels motion, som angår anskaffandet af en cylindrisk press, uti ett under N:o 170 afgifvet och af samtlige RiksStånden bifallet Betänkande, en sådan motion afstyrkt, torde Herr Friherrens, i oskiljaktigt sammanhang härmed gjorda, hemställan om uthyrning af Riddarhusets flyglar till någon Boktryckare, som begagnade en dylik press, böra förfalla; i följd hvaraf Utskottets yttrande icke erfordras, huruvida ett slikt användande af Riddarhusets Byggnader vore lämpligt eller 334 Den ir Mars e. m. med Riddarhusets fördel öfverensstämmande.
Stockholm den io Mars i83o.
På RiddarhusUtskottets vägnar A. G. Gyldenstolpe.
TV> F.
Dalman» Hörsamste Memorial!
Genom ProtocollsUldrag af den 5 sistlidne Februari har RiddarhusUtskottet erhållit del utaf Högloflige Ridderskapets och Adelns samma dag fattade beslut, i anledning af Utskottets förslag till Reglemente för de så kallade Närings-Stipendierne; enligt hvilket beslut
Reglementets femte punkt skulle erhålla följande lydelse!
"Med undantag af gamla och nya fremmande språk, böra kunskaper till lika mått, ”sorn LäroverksCommittéen nu föreslagit, "eller som framdeles kunna erfordras för ”StudentExamens undergående, samt bevis "öfver derå aflagdt och godkändt prof vid "något Universitet eller Gymnasium, vara ”villkor för Sökandens antagande till Stipendiat. ” LäroverksCommitteen bar, i berörde afseende, föreslagit ”att ingen må anses haf”va undergått nöjaktig StudentExamen, som "ej erhållit betyg om godkänd kunskap uti ”minst 6 af följande Nio Examensämnen, ”nemligen Latinska, Grekiska, Hebreiska och "moderna språken, Tbeologien, Philosophi”en, Mathematiken, Historien (4 förening Den ii Mars e. m. 335 ”med Geografien) samt Natur-vetenskapen;” *’— och bör ej någon anses hafva presterat ”vederbörlig StudentExamen, om lian i nå”got ämne blifvit tecknad för otillräckliga ”kunskaper.”
Läser man vidare i Committéens Betänkande, så finner man deraf, att berörde så kallade StudentExamen uteslutande är ämnad för dem, som vilja undergå Embets- eller Fakultets-Examina, samt att Committeen, i afseende å sådane Ynglingar, hvilka ”egna sig dt JJndgon af de 'vanligtvis så kallade produkJJtiva yrken,” medgifvit, att dessa må inskrifvas såsom Academiske Medborgare allenast de äro försedda med ”vederbörligt ”Sedebetyg” samt genom ”ett inför Philoso”fiska facultetens
Decanus undergånget för”hör ådagalägga tillräckliga kunskaper, jör J’att med nytta kunna begagna vissa delar 3,af den Academiska undervisningen Yid sådant förhållande och då Ridderskapet och Adeln af ofvan införde förteckning å de kunskapsgrenar, hvaruti, enligt LäroverksCommitteens förslag, godkänd kunskap skulle erfordras, för undergåendet af egentlig Student-Examen, lärer inhämta, att, om än . derifrån undantages de gamla och moderna språken, vilkoren af ett slikt mått af kunskaper i t. ex. Philosophi, Theologi för dem, hvilka söka iYdW«g,yStipendier, skulle blifva vida strängare, än icke allenast hvad LäroverksCommittéen ansett nödigt för 336