Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banken ökat sin sedelstock med 5 a 6 millioner Redr ät Discontwerken til näringarnes uprätthällande, samt mäst biträda jern - och kopparwcrksidkare med wida större län än nägonsin tilförcne; at Banken med den utbetalde Creditiv-summan ökat desi ä credit utelöpande sedelstock; at ehuru det silfwer, svin i subsidier instutit och til Banken blifwit försaldt. ökat desi reele fond, Banken likwäl betalt silfret til sädant pris, at desi förlust wid utmpntningen deraf stiger til 10 procent, samt at wid sä fatta omständigbeter
Banken medelst desi salunda widt ulsträckta credit gansta latt kunde störtas, om den midare tillitas stulle.
Och om nu wägarncs upgifter ä för det närwarande pantsatt jern i Banken stulle granstas, manne ej beloppet af desi aldre län dä funnes utgöra en owanligt stor summa?
Läggom bartil de utom creditivet nära ^ millioner R:dr som utgått til Rikets räddning.
Männe ej da denne nu intenderade tilökning i creditmpnt kunde äterfora Riket i den olyckliga belägenhet, at agio toges emellan Speciempnt och Bankens sedlar, samt at i werelbandel Spee^iempntet och sedlarne blefwo til olika stilling - Dm 15 Juiri.
199 tal beräknade.
Följder lika olyckliga för riket, som för Baneo-wcrket.
I desia följder wil jag ingen del äga.
När jag ömmar för Brul sägares förlägenhet, kan jag ej glömma Bankens.
I den förra har Banken ingen del.
Bankens äligger mig at efter förmäga afböja.
Och när Bruksägare finna swärigbet wid at bliftva af med fil jern, hwilken Utsigt företer sig icke dä för Banquen wid försäljandet af sin jernpant, säsom kanste til sint ensam jernägare.
Glömmom ej eller lavad Kongl. Masit uti desi tryckta nädiga proposition af den s sistl.
Junii framstält, " at alla Fi"nancewerkets delar äro i känbarasie matto för"swagade och ffulle icke stä at äteruphjelpa, om "ej wart representativa mynt bibehalles wid det "redbara wärde, relativt til det klingande, bwar"til det genom realisationen blifwit försatt."
I öfrigt saknas ännu bewis, huruwida Banco-Fullmägtige blifwit öfwer frägan hörde.
Om det ej stedt, wägar jag hemställa, om icke det, sa högst nödigt i sä betpdlige frågor, bör ste igenom Baneo-Utstottet.
Jag tilstyrker fördenstull det, och om nägot af första punkten stulle kunna bewiljas, det aldrig mätte ste med andra wilkor än de ofwannämde.
Skulle äter allt detta mot förmodan misihaga nägon, sa är jag ända inom mig sjelf tilfredsstäld af llixi et sLlvsvi, nöjd at af efterwerlden dömmas om jag härutinnan meni wäl eller illa, och om jag 2O0 Deu 15 Iulir, ej för Riksens Ständer sjelfwe sökt afböja ledsamma följder af deras för 111 är sedan ät Banco-werket gifna garamie.
Herr Silverstolpe, 6>.i8tLk ^brabam, förbehöll sig at fä anföra en och annan omständighet, hwilken han ät nägre af BancoUtffottets Ledamöter förbundit sig at i Ständets Plenum anmäla.
Banco-Utffottets pluralitet hade ingätt i det beslut som til Riksens Ständers pröfning genom nu i fräga warande Protocolls - Utdrag blifwit hänffjutit.
Sä wäl Herr Silverstolpe, som flere andre Banco-Utsiottcts Ledamöter, hade warit af en annan mening, men funnit sig fullkomligen tryggade, sedan sakens yttersta afgörande blifwit samtelige Riksens Ständer understäld.
Hwad den första punkten rörande prolongation pä redan gjorda Iernlän genom omsättning anginge, wore för densamma Åtskilliga talande ffäl.
Om den utelöpande sedelstocken, när denna prolongation tillätes, ej förminskades, blefwe den ätmindstone icke ökad.
Brukspatronernes nöd, at om de ej kunde betjena sig af denna utwag, möjeligcn blifwa twungne at sälja stt jern til underpris, eller läta det af Banquen ä öppen auction försäljas, wore et wigtigt bewekande ffäl til bifall.
Banco-Utffottet hade äfwen för Banquens säkerhet förestagit, at det mätte stä Banco-Fullmägtige öppet, at wid omsättningen och när räntan inbetaldes, afgöra, huruwida den qwarstäende panten kunde wid samma beläningswär de - Den 15 Julik. 8vr de per skeppund bibehällas, eller detta wärde borde nedsättas, och skillnaden emellan det förra och det nya beläningswärdet inbetalas, eller icke.
Pä detta sätt kunde Banquen i detta afseende tryggas.
Men en del af Utskottets Ledamöter haoe dessutom haft den enskilta mening, at euär en omsättning begärdes, borde läntagare» presentera et betyg ifrän den wäg, hwarest panten warit nedsatt, at den, enligt förut utgiftven attest bslänta panten, ännu funnes qwar orubbad pä wägen.
Banquens wana wid förluster pä förskingrade panter hade öfwertygat dessa Utskottets Ledamöter, at för mänga försigtighetsmätt i sädana fall ej kunna tagas.
Dessutom hade de trodt, at man ej billigtwis af en Magistrat kunde begära, at den, utan widare tilsägelse, skulle anse stn förbindelse fortfara, när beläningen af den attesterade panten utsträcktes öfwer den tid, som genom äldre Banco-författningar blifwit bestämd, och för hwilken endast en Magistrat säledes trodt sin förbindelse wara gifwen.
Utan en sädan föreskrift kunde man befara, at, sedan omsättningen blifwit gjord, Magistrater och Vägmästare upsade sin answarighet, och Banquen saknade sin tilbörliga säkerhet.
Herr 8Uv6rsLoipL tilstyrkte derföre, at säsom et wilkor för dm tillätna omsättningen mätte tilläggas, at den som begär omsättning tillika stall inlemna et betyg ifrän wägen, pä manligt sätt bestyrkt, at den belänta panten der ännu finnes alldeles orubbad.
— Hwad äter den andra frägan widArrdra Band. er.s 26. korrims 502 Den 15 Jul". komme, om det än more möjligt för Banken at deri ingä, blefwe det dock säkert wadligt.
Herr Silverstolpe understälde, om icke, innan dertil et hastigt bifall gäfwes, man borde betänka, hwad understöd det allmänna ännu af Banken möjligen kan begära, innan Statsverket hinner regleras, och huruwida man, genom en enffild näringsgrens understödjande, borde borttaga de medel, som för Let allmänna, i Len nu päträngande nöden kunde belhöfwas.
Herr Ilrre, -Ubreckt:
I det anförande Herr Banco-Commistarien Silverstolpe nu lil Protokollet upläst, har blifwit wäckt den fräga huruwida BanemFullmägtige öfwer detta mäl blifwit hörde.
Jag fär blott härmed, sä som sjelf Banco-Fullmägtig, Len äran tilkän nagifwa, at detta icke ffedt.
För öfrigt fär jag förklara, at jag i hufwudsaken til alla delar instämmer uti hwad sa grundeligen blifwit framstäldt af Herr Banco-Commistarien Silverstolpe, hwars nit för Banco-wrrket är sä wäl kändt, och hwilken under sin längwariga tjenstetid inom detta werk derom inhemtat längt större och mera bepröfwad kännedom, än jag kan hafwa hunnit förwärfwa.
Herr Grefwen och Landtmarffalken gjorde härefter proposition til bifall pa BancoUtffottets förstag, hwilken beswarades med Ja och Nej.
Den 16,Julik. soz Herr 811 verstolvs, kreäric, yttrade sig efter af alder stadgad praxis, anse propositionen böra ffe i enlighet med discurserna, och dä nu diseurserne asyftat ätcrremisi till Banco-Utffottet, tilstyrkte han at propositionen mätte r enlighet dermed göras.
Herr von SLbult^svbeim, O.-rvicl, jag har denna gängen förnämligast anmält mig at tala, för at, om möjligt är, med Högloft.
Ridderskapets och Adelns tillåtelse förekomma den i gäng komna voteringshägen.
Jag har wid Herr Banco-Commisiarien
Silverstolpes tämmeligen läga röst icke fulleligen förnummit innehället af desi Memorial rörande Högloft.
Banco Utskottets Extractum Protocolli: men jag känner denna wäxda Ledamots mängäriga erfarenhet och kunffap om Banco-werket samt nit för desi säkerhet och bestånd, hwarmed jag gerna instämmer, samt tilstyrker alla försigtiabetsmätt, ware sig betyg eller andra utwägar, hwarigenom Banken kan tryggas.
Frägan angär
Bankens biträde med tcmporaira län uppä tilwerkadt jern, och gör jag mig förwitzad om Riksens Högloft.
Ständers samt deras BancoUtffotts bewägenhet, at underlätta den nu sä högeligen betryckta bruksrörelsen, sä midt det ffe kan med Bankens säkerhet och utan at öfwer höfman öka sedelstocken.
Alla Bankens disconterade län pä jern skulle fordom inbetalas om wären, dä segelfarten äter öpnades; nu tjenar isens losinande och detta hinders häfwande för segelfarten til alls intet, wärt jern 204 Den i5 Julik.' blifwer lika oförstäldt, och behofwet af län om sommar--änaderna detsamma wid bristande utskeppning.
Genom länets prolongation under nämnde period forökas icke heller Sedelstocken, utan förmindffas twärtom i man af de inbetalta interetzen.
Banco-Utstottet har för betta, i kraft af updragen egen myndighet, afgjort långt wigtigare mäl, utan at deröfver inhämta bifall af respective plena; men dä nu sä stedt, och jag af Riddarehus-Fiscalen Herr Kongl. Secreteraren thres yttrande inhämtat, at icke Herrar Banco-Fullmägtige efter wänlig pläased wid mäl som grunda sig pä förcgäende administration och erfarenhet hörde blifwit, sä fär jag ödmjukast föreftä, at detta ärende återremitteras til Högloft.
BancoUtstottet, för at deröfwer inhemta Herrar Banco-Fullmägtiges betänkande; hwarmed tillika den förmon torde winnås, at all twist och votering i detta mäl förefaller: anställande således om detta mit wördsamma räd Herr Grefwe» och Landtmarstalkens benägna proposition.
Hans Epellence Herr Grefwe Uuutb, dä Åtskilliga betänkligheter blifwit wäckta emot bifall til Banco-Utskottcts storstag, och formaliteten af Fullmägtiges hörande finnes icke wara iakttagen, instämmer jag för min del i den proponerade aterremisten.
Herr Grefwe» och Lan dtmarstaIken yttrade sig' hafwa ansett sig böra, enligt Re-> geringsformen, först göra. proposition xä Betänkandet.
Den 15 Iukik.
Lv5 kandet.
Den hade blifwit med Ja ock) Nej beswarad.
Deruppä torde kan hända votering böra följa; men kanske torde ock Ridderskap^ och Adeln häldre behaga, enligt hwad pttrat blifwit, äterremittera berörde Betänkande jämte de derwid af Herrar Lilvorscolxe gjorde anmärkningar för at deröfwer inhemta BancoUtstottcts utlåtande.
Lillman:
Enligt den mening jag wid Höglofl.
Rldderstapets och Adelns Plenum r dag 8 dagar fedan fattade, kemnade Herr Grefwe» och Landtmarskalken at Herr Baron 1-hjertL fit löfte, at min d. i Junii gjorda motion skulle blifwa et af de första Ridderstapets och Adelns öfwerläggnings-ämnen?
Det kan derföre icke annat än wäcka min stora förundran, at finna Åtskilliga saker sedan wara afgjorda, utan at denna fatt uptagas til ventilation.
Jag torde derföre endast fa den äran utbedja mig Herr Grefwe» och Landtmarstalkens samt Höglofl.
Riddcrffapets och Adelns yttrande om denna saken icke widare stall fa förekomma, eller om jag ej mera derom stall fä tala: ty i det sednare fallet, anser jag min närwaro pä detta rum sa alldeles vfwerfiödig, at jag tror mig nyttigare kunna anwända min tid annorstädes.
Herr sos Den 15 Julik.
Herr Erefwen och Tandtmarffalken yttrade sig at han hade haft åtskilliga angelägna saker at förut föredraga, at de hwilka i dag förekommit hade tydeligen warit af sadan beskaffenhet, at han icke kunde annorlunda än för obefogad anse Herr ?L!ckmans gjorda päminnclse, och för at ytterligare derom öfwertyga Herr kälilman wille Herr Landtmarstalken upwisa hans sedan den i Junii hwilande Dictamen, hwilket redan länge legat bredewid Herr Landtmarffalken pä bordet til reds at t dag i sin ordning blifwa föredraget.
Friherre Njei-t-,, ^Vxel, erindrade om sin ordning at tala näsi efter Herr keckman.
Herr. ?ä niman.
För Herr Grefwcn och Landtmarffalken har jag redan tilfärene haft den äran nämna at frägan om redowisningen torde i de andra Ständen snart blifwa afgjord.
Jag finner derföre sä mycket mindre skäl uti, at denna sak, som redan här hwilat sex weckors tid, ännu längre i mörkret ffall begrafwas, eller hwarföre icke Högloft.
Ridderffapet och Adeln ffall fä afgöra et ämne, som först pä Riddarhuset blifwit wäckt, och för hwilket allmänna rösten sä högt yttrat sig.
Detta är ju desiutvm, i likhet med allt annat, undersiäldt Högloft.
Ridderffapets och Adelns granskande pröfning.
Det beror derföre af detza Herrars mogna omdöme at tillägga, förändra eller alldeles afftä min begärda proposition.
Det är endast wägrandet af densammas fram - Den 15 Julik.
207 framställande pä et eller annat sätt, hwartil jag icke kan inse orsakerna, och hwilka jag lemnar i deras wärde.
Herr Almfelt, ^xsl torells, härjade upläsning af et Dictamen til Protocollet, men bwilken snart blcf afbruten af den underrättelse at Hof-Cantzleren Friherre ak vvetterstsät frän Kongl. Maj:L ankomme, hwaruppä en
Deputation til dest ledsagande afgick, och bemälte Herr Hof-Cantzler inträdde inom stranket och uplaste följande:
Maj:ts Nädiga proposition til Riksens Ständer, rörande wal af en Efterträdare til Sweriges Krona.
Med den sanna tilfredsställelse, som ätföljer och belönar fullbordade pligter, öfwerlemnar Kongl.
Majit nu til Riksens Ständers ompröfning och ätgärd den wigtigaste af Fäderneslandets inhemsta angelägenheter.
Sä snart Regeringsformens utfärdande samt öfrige omständigheter sädant medgifwit, ffyndade Kongl. Maj:t at sammankalla det Utstött, Riksens Ständer walt, för at gä Kongl. Maj:t tilhanda med underdäniga räd och yttranden i sädane ärender, som böra hemliga hällas.
Til Vesta Herrar och Män, lika hedrade af Kongl. Majits som af Riksens Ständers för - 2O3 Den 15 Julik. förtroende öfwerlemnades först en utförlig samt af ätffilliga Statshandlingar beledsagad berättelse om Sweriges förhällanden til utrikes Magrer, under den tidrymd, som åtskilt innswarande Riksdag fran denafärisoo.
Majus afsigt dermed war den, at i en mera aflägsen framtid, dä känslan af allmänt och enskilt lidande längesedan uphört, dä sjelfwa minnet knappast mera förwarar hufwuddragen af wära olyckors historia, denna bland Rikets ^ handlingar förwarade berättelse dä skulle wägleda efterkommandes omdöme om deras fäder, och den sanningen gä i arf til affägsnare tider, at ingen parti-anda, inga biafsigter ingen enskild hämnd werkat den i Fäderneslandet nu timade Styrelse-förändring; utan at dest enda driffjädrar warit den allmänna nöden och en sann medborgerlig anda hos Fosterbyggdens befriare.
Likaledes meddelade Kongl. Maj:L Hemliga Utskottet en berättelse om det sätt, hwaruppa Rikets utwärtes angelägenbeter blifwit wärdade under Kongl. Majus styrelse, såsom Riks-Förestandare; öfwer hwilken berättelse, som i likhet med den förra blifwit af bilagde wigtige handlingar uplyst och bestyrkt, Kongl. Maju infordrade Hemliga Utskottets underdåniga yttrande.
Slutligen ansag Kongl. MajU, sä wäl med afseende pä Sweriges Statö-förhällanden, som Den i5 Julik.
LOA som med tillämpningen deraf til Fäderneslan, dets inhemska angelägenheter, sig böra ästa Hemliga Utskottets underdäniga räd och tankar om walet af den Efterträdare til Swensta Kronan, som Kongl. Majit ägde at Riksens Ständer föreflä.
Med särdeles nöje och wälbehag iaktta» ! ger Kongl. Majit detta tilfälle at förklara Riksens Ständer, det deras Utstött wärdigt och wäl swarat emot Kongl. Majus förtroende i ofwannämnde delar.
Hemliga Utstottet bär först med erkänsla emottagit den berättelse, som rörer sednare delen af Kongl. Majus Företrädares Regering, och ansett denna berättelse wara fullt ledande til det dermed äspftade ändamål.
Dernäst har Hemliga Utstottet med icke mindre tacksamhet emottagit den berättelse, som innefattar Kongl. Majus
Styrelse i egenskap af Riksforeständare.
Utstottet har icke allenast pä et för Kongl. Majit angenämt och tilfredsställande sätt erkänt Kongl. Majus omsorger och mödor til äterwinnande af utwärtes lugn, samt til bibehällande af Statens wigtiga förbindelser; utan äfwen lil alla delar instämt med Kongl. Majit uti desi sätt at anse och bedömma Sweriges belägenhet i anseende til Europas förnämsta magter.
Med äsyftning Verpä har Hemliga Utskottet sedermera afgifwit de af Kongl. Majit Andra Land.
LTllia 27. älka - 2 to Den 15 Julik. östade räd och tankar rörande thronföljden.
UtstotteL har enstämmigt funnit de sissie gynnande omständigheter förena sig hos Hans Fursteliga Höghet, Prins af Schleswig Hollstein, Sonderburg Augustenburg, uti Utskottets tanka wärdig at til Swensta thronens efterträdare utwäljas, sa wäl i anseende til
Desi kända personliga egenstaper och dygder, som til Desi egen, af de större främmande Magterna, oberoende politiska belägenhet.
Utskottet har understödt sin mening i detta hänseende med Åtskilliga, dels utur Statsläran hemtade, dels frän et upmärksamt stärskädande af Europas allmänna ärender HärledLe grundeliga ffäl, hwilka, såsom innebärande et omdöme öfwer andra Magter, äro afegenstap at hemlige hällas.
Uti frägan om tiden, dä Thronföljare-wal borde til Riksens Ständers ätgärd öfwerlännäs, hafwa uti Utskottet olika meningar upsiätt, i det en del Ledamöter icke ansett nu warande ögonblick säsom tjenligast bertil, utan trott samma angelägenhet tils widare kunna upstjutas; men de öfrige Utskottets Ledamöter, utgörande desi pluralitet, deremot funnit rätta tiden nu wara inne, at utan olägenhet, eller ätmindstone med ringare grad deraf, än i et motsatt fall, företaga samt afgöra detta wigtiga ärende.
Wid noggrannaste öfwerwägande- af förenämnde omständigheter, har Kongl. Maj t, hwa» Den 15 Julik. LII hwad den til Tronföljare i fräga satte personen beträffar, til alla delar instämt uti Hemliga Utskottets enhälliga yttrande.
MajU har besinnat at Prins llUml8i-QVt§ Loisa- af Schleswig Hollstein Sonderburg Augustenburg härstammar ifrän et ädelt Hus, af hwilket Swerige redan emottagit flere Konungar , samt bör hoppas at pä
Sig och Sin ätt fortplanta den kärlek Swea folk för dem burit: at denna Furste, Sjelf pröfwad i stridens faror, ä ena sidan känt Desi höga bestämmelse at för Fäderneslandets räddning wäga Sitt lif, men ä den andra lärt at med afsty anse de lättsinnigt började krig, som ödelägga Stater och störta folkstagen i elände: at
Han är hunnen til de mogna är, dä erfarenheten stiller ^verklighet ifrän flärd, och eftert.ankan förkastar smickrets ingifwelser:' at Han, gradwis upflyttad frän lydnad til befäl, i förstnämde fall såsom enskilt man lärt sig känna och wärdera mennistor, samt i det sednare, eller säsom styrande, af dem emottagit kärlekens och wördnadens otwungna gärd: at han med besia egenskaper utrustad, säkert blefwe et stöd för Kongl. Majus annalkande Ålderdom, och Kongl. Majus förnämsta biträde til beredande af Desi undersätares wäl; at Han i förwäg gifwit Swensta folket en borgen af sädane tänkesätt, genom stora och wigtiga tjenster, dem Han i det mest wädeliga ögonblick Sweriges Rikebewisat: samt at
Han til sin personliga ställning dels synes sä litet beroende af Europas större Mag - LIL Den 16 IuUi.
Magter, at deras inflytelse swärligen af Hans wal kan befrämjas, dels icke ager större anspråk pä en Krona, än ai Hans uphöjelse, ensamt af Kongl. Majit oclffaf Swensta Folket beredd, ffulle berättiga Bada til Hans listiga, oföränderliga tacksamhet.
Sä mänga förenade skäl och omständigheter har Kongl. Mast ansett tilräckeligen rättfärdiga Dest, i afseende pä Lhronföljarens person yttrade tänkesätt.
Hwad fiuteligen tiden til detta magtpäliggande ärendes afgörande beträffar, har Kongl. Majit trott
Sig äga fullständiga skäl at med Hemliga Utskottets pluralitet instämma.
Oagtadt de mängfaldiga, politiska orsaker, som i Lenna del wägledt Kongl.
Maj:ts omdöme , icke lämpeligcn kunna anföras , twekar Kongl. Majit likwäl ingalunda at oförstäldt upgifwa den hufrvudgrund pä hwilken Dest öfwertygelw hwilar.
Majit tror nemligen, at bäde StatsKonsten och National - stoltheten lika strängt förbjuda främmande magters deltagande, och än mera deras inflytelse uti Rikets inhemska angelägenheter; men at mindsta upffof i afgörandet af den nu wäckte wigtiga fräga, möjligen kunde gifwa anledning til et dylikt, hitintills fullkomligen oförsökt deltagande; waranLes Kongl. Majit öfwertygad at Riksens Ständer, i likhet med Kongl. Majit Sjelf, aldrig lära et sädant medgifwa.
Et ytterligare skäl har Kongl. Majit hemtat af omständigheter, sorn nära röra Kongl.
Majtts Egren person; Den 1Z Julik.
LIZ och Riksens Ständer torde kjelfwe, dä de utkorads cn äldcrstegen Konung utan efterkommande, hafwä kändt hela wigtcn af detta ffäl.
Om Kongl. Maj:t hittils warit af Förspnen nog gpnnad, för at under desi styrelse se den allmänna wälfärdcn aterlifwas, skulle Kongl. Mast anse
Sig rikeligcn belönad, om med denna rilfredsställelse Kongl. Mast kunde förena hoppet om en säker och lycklig framtid för Desi Fädernesland.
Uppå alla förenämnde skäl och grunder fö, restär Kongl. Mast til Swea Rikes Kronprins, Kongl. Masts france, Prins Linnsman af Schleswig Holstein Sonderburg Augustenburg; samt önskar at detta högst wigtiga ärende, utan annat upffof än det öfwerläggningarne kräfwa, mä af Riksens Ständer lil inbördes rådplägning och afgörande företagas.
Majit förblifwer Riksens Ständer med all Kongl, näd och ynnest städse wälbcwägen.
Slott den 14 Iulri i8o9. c ^ i.. 6. -it V/ettLrsteilt.
Herr Grefwen och Landtmarffalken anmodade Herr Hof-Cantleren at för Kongl. Mast nedlägga Ridderffaptts och Adelns un de>^ - si-4 Den 15 Julis. derdäniga wördnad och försäkran, at med det snaraste detta angelägna ärende i öfwerwägande taga; Hwarefter Herr Hof-Cantzlercn genast afkrädde beledsagad lika som wid ankomsten.
Herr Grefwen och Landtm arsta lken frägade om icke Ridderstapet och Adeln behagade at den Kongl, propositionen, hwilken Ridderstapet och Adeln nu hört sig föreläsas, finge i nästa Plenum til afgörande företagas?
Bifölls; och at Kongl. Maj:ts proposition emedlertid blifwer pä bordet hanlande.
Herr Liikverbjslm, fean, begärde at dag til nästa Plenum mätte utsättas.
Efter nägra ögonblicks öfwerläggning, hwarunder ätstilliga dagar föreflogos, blef Tisdagen den 18 Julii til detta ärendes afgörande bestämd.
Härefter äterbegynde
Herr /Amfelt läsningen af följande Dictamen Lil Protocollet: Enighet grundlägger Samhällen — Enighet utgör Samhällens beständ.
Med enighet förskär jag en odelad förening i upfyllande af nationens odelade önstningar för detta ändamäl.
Dä Den 15 Iulin LiZ Dä natwnen, dä hwarje redlig Swensk önskar at wart älffadc Fädernesland mätte bibehålla desi urgamla sjelfständighet, och ätmindstone desi närwarande besittningar, dä ftägar jag om wi ej äro styldige at med öfwerläggningar i sä wigtiga ämnen gä wära medbroder til mötes.
Är wäl nu stunden för handen at undersöka Ämbetsmannens redliga eller oredliga förhällande.
Ntcrfä wi derigenom hwad wi förlorat — bibehälla wi det wi äge.
Brist pä god wilja hos nägon Ämbetsman synes desiutom numera mindre farlig, dä Constitutionen sä kraftigt lagt hinder för desi utöfning.
För tidigt wäckta prapositioner dela allmänna tankesätt, at werka omsider wädeliga uppehäll och afwikelser ifrän nationens sanna och stora intercsien.
Pä desia grunder önffar jag, at mera Rikswärdande, at angelägnare ämnen än en Ämbetsmanna-refst mätte företagas; och anhäller om Herr Grefwen och Landtmarskalkens proposition härä.
Herr Landtmarffalken förklarade at detta mäl tils widare blefwe hwilande.
Uplästes följande: sig Den 15 Iullk.
Utdrag af Protokollet, hällit i Högwördige Preste-Ständets Plenuar den 14 Julli 1809. S. D. Ester för sig gängen öfwcrläggning
VM det förslag til löner för deras Ercellencer Herrar Stats-M;nistrarne samt Statsoch Justitia-Raden, bwilket Riksens Högloft.
Ständers Stats-Utftott uti Protocolls-Utdrag af den 5 innewarande Julii afgiswit, har Preste-Standet, uppå derom gjord proposition, berörde forsing til alla delar bifallit; hwilket genom Utdrag af Protocollet skulle de öfrige respective Stånden wördsamt och wänligen meddelas.
Lx yrotocollo, ft.
Föredrogs följande fran Stats-Utskottet qfgifna Betänkande, jamte bilaga. Wördsamt
Dä Riksens Ständers Stats-Utjkott erhällit del af Banco-Utffottets uti ProtocollsUtdrag af den Lo sistl.
Junti gjorde ytterligare erindran om angelägenheten deraf, at päliLelig och i möjeligaste mätto ffpndesam ersättning för Banquens gjorde och än görande förffottcr til Rikets trängande behof, mätte wara Den 15 Julik. 217 med säkerhet at päräkna:
Men Stats-Utskottet ännu icke kunnat desi härutinnan förut infordrade yttrande afgifwa; sä har Stats-Utskottet ansett nödigt at uti härhos följande ProtocollS - Utdrag til Riksens Högloft.
Ständer upgifwa ordsakerne härtil, jämte hwad Stats - Utskottet i öfrigt rörande detta ämne funnit sig föranlätit, at til Riksens Högloft.
Ständers egit bepröfwande ^vördsammeligen hemställa.
En Ledamots särskilta tanka biläggcs härjemte.
Stockholm den iz Iulii i8os.
Ständers Stats-Utffötts wägnar Llaes kleming.
Weiämrn. k. Lclimiät. ^soli.
Lricsson ifrän Upland. kröcleliur.
Utdrag af Protocollet, hällit i Riksens Ständers Stats-Utftott den iz Julik 1809. S. D.
Efter det Riksens Högloft.