Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Uotlrlied^ Larl kreäric, anhöll, att i anseende till deras nära inbördes sammanhang de z första tz Z mätte fä upläsas innan nagra anmärkningar gjordes Fri» Den 24 November. 1473 Zriherre 'bjerta, ^xel, yrtrade sin önskan, alt de wrd della försiags första granskning gjorde anmärkningar äfwen nu marle b lisra a rand Hwar-- jc § uplaste.
Herr lbnL.erbeim, Olok Joban, >'plästc följande anförande till Proiocollet:.
Da jag nu urbeder wig Högloft.
Nidderskapet och.Adelns öswerfeenvc gödher och benägna tålamod för nägra ögonblick, sker det för art sa framställa nägra förändringar, med hwilka jag tror, arr den af Constitukions-Urfkoltet projcckerade instrncrion för Riksens Ständers JustittD-OmbudSman skulle kunna antagas.
Fä af de ämnen, hwilka under detta Riksmöte utgjort föremålet för Riksens Sländers öfwerläggningar, hofwa warit wigkigare, än det förcwarande Riksens Ständer haswa wid Regeringsformens antagande organiserat en Person, hwilken under Deras fränwaro, borde skydda och sörswara Constitntionen, tillse, att Konungens Enibeksmän enligt densamma handlade, samt alt i öfrigt Lagar och Förfarrningar af Domare och andre EmbctS» män efterföljdes och fullgjordes.
Desta JustitiesOmbudsmannens i Regeringsformen grundade Embetsäliqganden, är» för Riket och der Allmänna af as högsta wigt och inflytande, men böra Ha crr med laglig ordning ofwerensstämmande fält honom upr dragas, sä framt de icke helt och hällit skola förfela deras äsyfcave ändamål, Ju - 1474 Deir 24 November - Justit a Eancclleren och Justuiss Ombudsmannen kunna i utöfningen as deras gemensamma befattning, såsom Allmänne Äklagare moras eller motwerka hwaranvra, om icke genom denne sengrcS instruckion, en tydelig, en bestämd gräns updrages emellan dem.
Huruwida ConstitulionS-Utskottet warit nog lyckcligt arr upfinna och nrstaka benna gräns, eller huruwida Urffoiret torde hända sammanblandat Vesta bada Embeksmäns befattningar, lärer en Hwar af den projecterade instrnrtionen lätteligen finna.
Utskottet yttrar sig uti det Insiructionen akföljande Betänkande salunda: "Utskottet kan icke neka, det ju "sa wäl Justinso-CaucellercnS sorn Justitim Om''bndsmannens bestämmelse ar att ätala förbrytel''ser, men der anser äswen omöjligt ari fastställa en ''sädan fördelning eller clastification af öfwerirädel"fer och felsteg, hwarigenom den ena Embetöman-- "nens befattning kunde fullkomligen skiljas fran den ''andres, uran att be någonsin sammanträffade.
Uc"skotlet har har dock i öfwercnsstämmelfe med grnnd'lagens esprit, sökt utmärka att Justitiso-Ombnds"mannens åtgärd egenreligen består i ben allmänna "npsiglen öfwer de wigkigaste delar af Lagskipnin''gen, hwaremot den mera enskilda detaillen tillhör ' Justitia-Cancelleren''.
Att ConstikUkions
Utskottet aldeles icke i öiwerengstämmelse n?ed grundlagens L sprit här framställt skillnaden emellan Justir^- Cancellerens och Iiistjtise Ombudsmannens Embsksbesattningar, tror >ag mig kunna ådagalägga.
Wid nogaste genomläsande af Regeringsformens etthundrade fjorton paragrapher har jag åtminstone icke kjinnat sinna »agon enda, som bestämmer någon rang - Den 24 November.
1475 rangordning eller clasiification af förbrytelser, samt updrager beifrandel af de wigllgare ar JustitimÖmbndSmannen, men ätalet af de obetydligare ar Justitise - Cancelleren.
Twärkom stadgar 96 A i ''Regeringsformen: "att Justinos - Ombudsmannen ''bör hofwa tillsyn öfwer lagarnes efterlefnad af "Domare sch Embetsman, samt wid wederbörliga "Domstolar i laga ordning tillöka dem, som uti sine "Embetens utöfning, af mäld, mannamån eller gn"nan orsa? någon olaglighet begå, eller underlåta "art sine EmbetSpligtcr behörigen fullgöra;'' och 27 H i berörde Regeringsform älägqer förnämligast Konungens Högste Ombudsman Jnstiries-Cancellcrcn!
"att föra, eller genom de under honom siälde Fiscalex "laka söra Konungens talan i nial, som röra allmän ' säkerhet och Kronans räll, samt atc, ä Konungens magnar, hafwa tillsyn öfwer rättwifaus hanv''hafwande, och i sadan egenffap beifra fel, som ''af Domare och Embetsman begängne blifwa'', hwarsörutan den för Justiliru-Cancelleren af Kongl. Maj:t den Z ?lugusti innewarande är utfärdade instruktion, hwilken icke lärer wara Eonstinuions-Uc» skottet okänd, ehuru den, under utarbetandet af ifrägawarande instrnclion, understundom fyneS hafwa kommit i förgätenhet, uttryckligen stadgar: ''.ur ''Justities Cancelleren skall i allmänhet hafwa nll''fyn deröswer, ark lagar, författningar, wstruccioner "och privilegier warda iakltagne och efrerlefwade, ' samt alt hwar och en i sitt Embete sin ffyldigher ''efterkommer, och att icke någon hög eller lag, rik "eller fattig för när sker; åliggande det honom, att "föra, eller genom de under honom siälde Fiscalcr lara 1476
"lala söra, Konungens talan i mäl, som röra M"män säkerhet och Kronans rätt, samt beifra eller ''beifra läka sel. som af Domare och Embckömän begas". ^ H:>.ruwida- delta stadgande kan förenas med 2 § af den föreflagne instrucrionen, der Justitire» Onlbndsmannen förnämligast updrages sädane fel, hwilka bereda en allmän, osäkerhet för Medborgares rättigheter, öfwcriamnas «!l Högloft.
Ridderfkapet och AvelnS eget uplysta bedömande.
Alt Consiilttrions.
Ukffottet endast updragik JnstirinsOmbndsmatmcn de wigkigare delarne af lagstkipningcn, samt dö bekydeligare förbrytelsernas beifrande, torde wara sä wäl mot grund lagei;, som mot det med Justitia- Ombudsmans - Embems inrättande asyftade ändamål stridande, hälst det i annat fall skulle bero pä Instina - Ombudsmannens cget godtfinnande, att prötwa huru wida de förbrytelser, som of Domare och Embetsman bcgäs, äro af den beskaffenhet att de tillhöra hans EmbeiS-atgäcd eller icke, hwilken ät Justitjm-Ombudsimannen öfwerlämnade rät-ighet ffnlle kill sine följder kunna blifwa ganslka wädlrg, och medföra ett qanffa osäkert M-gd för Medborgares rättigheter.
En oförrätt tillfogad en fattig och olycklig Medborgare, skulle, i afseende pä denne kiruna innefatta mycket lidande, och likwäl af JustilrW - Ombudsmannen Lnses wara af mindre betydenhet, och således icke förtjena desi EmbetSnpmarksamhek.
Att Constitmioiiö-Utsksttet ater nästan liksom fcänkänt JustitiL-Cancelleren befatkninaen med de wigtigare delarne -af Lagfkipningen, samt de betydellgare förbrytelsernes beifrande, torde med ffäl kunna anses wara obehörigt, och kan pä Den 24 November. 147?
pä intet satt förenas med 27 § i Regeringsformen, eller den derpå grundade JustinW-CaucellerenS instrucrion.
Dä jag således antager, Justitia:.Ombudsmannen bor med sin Embeteupmärksamhet omfatta alla fel, alla förbrytelser, af hwad egenskap som hälst, tror jag äfwen, att Jnsiitits-Cancelleren, med undanlag af de särskilde fall, hwilka lili R geringsforincn omförmälcS, tillkommer cn lika oinskränkt upfiqk osmer Lagar och Författningar, men att, som ^ Justitloc Ombudsmannens ändamål cgentcligeu warit, akt icke naara olaglighekcr mätte blifwa ooäralde, hans Embe swerksamhet icke förr kan widtaga, än Justirios Caucellereu antingen rent af underlåtit alt foga, eller ock icke fogat en ined Lag osi) sakens brfkaffenhet öfwerensstämmandL nog kraftig åtgärd.
Ekt motsatt förhållande skulle bereda den största oreda, den största wiklcrwalla uti desto bäda EmbeksmänS befattningar.
Föreställom ost, att JustitiaOmbudsmannen begynt atala någon af de i första och andra paragraphcrne upräknade förbrytelser, och antagom, att JnstiliE Cancellcren antingen i samma ögonblick eller ock en korrt lid derefter satt kunskap vm samma förbrytelse, samt derföre ställt '.vederbörande under tilltal, sa ffulle ju en person för samma brott lagföras af twänne särskilde åklagare.
Man ma aldeles icke föreställa sig att Justitia.
Cancellercn är hindrad atala sädane förbrytelser, hwacwld Jnstitise-Ombudsmannen redan lagt hand. Hwarken ConftMllions-Utstkottec eller Riksens Högl.
Ständer kunna någonsin betaga JnsticiL Canceller ren en tädan rättighet, hälst der är hans owilkorliga 1478 Den 24 November - pligt, akt, intilldcsi 27 Z i Regeringsformen samt den derpå grundade och för honom utfärdade instruktion warda i »vederbörlig ordning ändrade och uphäfne, beifra och beifra lära alla fel, som as Domare och Embetsman begäs, sä snart de komnnr kill hans kunskap.
Det torde wara Riksens Srandcr helt och hållit likgiltigt, antingen Justilia Cancelleren eller Jnsiitiw-Ombudsn, amien ätalgr wsderbörandsL förbrytelser, endast de icke blifma oparalte och man answar; och dä Jnstitirc Canceller:'!, lang:'söre Jnsttios-Ombudsmans EmbekckS inrättande^ haft en allmän tillsyn öfwer Lagars och Författningars obrottsliga kfterlefwande sig updragen, hwilken befattning genom 27 F i Regeringsformen blifwit ytterligare stadfästad och bibehållen, sä torde ber anses lampeligt och med en laglig ordning öfwercnsstämmande, att alla se! och förbrytelser, som blifwa hegängne, först hos Justitia; Cancellercn anmälas kill dei laga bcifrande, hwiiker han kan aäse dem förtjena.
Skulle Justiriso-Cancelleren inom en wist korrt föreskris, wen rid af till exempel 8 dagar underlåta, arr wid den salunda anmälde förbrytelse:! foga nägon åtgärd, ware dä Justitioe-Lmbudsmannen pligtig, akt samma förbrytelse i laglig ordning atala..
Härigenom wore ali oordning och sammanblandning förekommen, sann der med JmbiklL-Ombndsmannen asyftade ändamål, arr alla olagligheter mätte blifwa till la. ga answar och näpst bekvrdrade, jämwäl wunnik.
Nägon torde härwid inwända att Jnsiitioo-Ombudsmalinen härigenom skulle blifwa försatt i en syelo lös - Den 24 November. 1479 lös owcrksamhet, men denna fruktan synes sakna a!l billig grund, enär Justitia Ombudsmannen, såsom Allmän Åklagare, tillkommer, alt, va säir, ro6 § i Regeringsformen, omförmäler, utföra aral emot SlakS-RadetS Ledamöter och Konungens Radgifware i Commandomäl, äfwensom, enligt -o, Z i Rc« geringsformen, dä Konungens Högste Domstol eller någon afDesi Ledamöter finnes hafwa orätt dömt, och Justitia Cancellcrcn dera icke anstallertalan,attdenfelagtige under tilltal ställa, samt alt, när Riksens Ständers Revisorer ställa Riksens Ständers Fullmagriae i Bancovch Rikögälds-Werken under tillta! ett siiklätal utföra, hwaras alt torde kunna inhämta^, atk Justiliso-Ombudömannen, såsom Allmän Åklagare, äger flere och högst wigtiga Embeisbesallningar sig särskildt updragne.
Men i alla andra, utom nu upräknade fall, hwilka «»gä Embelsmäns mer elier mindre förbrytelser, wagar jag ödmjukast förestå, art den i z § af den vrojecterade instruclionnen omnämnde anmälan as JustitiL-Ombudsmannen til!
Justitim-Cancelleren alltid först matte warda iakttagen, innan Jnstiriiu-Ombudsmannen mä aga akt wiv malet hand lagga.
Da en wist korrt tid af älta dagar föreffrifweS, torde icke med fog öfwer nägot uppehåll kunna klagas, och skulle Justitia:-Cancellercn wid mäletS simliga pröfning icke anse detsamma förtjena någon ytterligare desi Embets upmärkfamhcr, ware altid Justitiao-Ombudsmannen i händelfe af motsatt omdöme, berättigad, att wid wälet foaa den åtgärd, hwartill han kan anse sig befogad.
Med anledning af hwad salunda anfördt bltfwit, torde den första para - »480 Den 24 November. paragraphsn i den föresiagne instructionen böra lyda säkmda:
T- i.
Riksens Ständers IustikiW-Ombudsman skall haswa tillsyn öfwer Lagars, Författningars och Instrmtisuers efterlefnad af Domare, Embets- och Tienstc
Män samt om ds i sine Embetens utöfning af welb, mannanian eller annan orsak någon olaglighet begå, eller underlåta, att sina Embetspligker behörigen fullgöra, sadant Konungens Instilis-- Cancelicr wid handen gifwa, utan att dock sikt tillkännagifwande med något påstående beledsaga.
Skulle JnstitiD-Cancelleren underlåta, att inom ätta dagar derefter, wid en salunda anmäld förbrytelse foga någon åtgärd, ware dä Justities Ombudsmannen pligtig, att samma förbrytelse wid wederböcliga
Domstolar i laglig ordning äkala eller atala läka, äfwensom, och derest Justitiso-Cancelleren wid mä» lers siureliga pröfning, Mille finna detsamma icke förtjena någon desi Embersupmärkfamhet, Justilia Ombudsmannen, i händelse af motsatt omdöme, är berättigad, akt wid samma mål foga den handläggning, hwarrill han kan anse sig befogad.
Konungens JustiuL-Cancellcrs göromål och förhållande ma JufritiD-Ombudsmannen bock icke i något fall atala.
Likasom ock Justilim-Ombudsmannen göromål och förhållande ej aro af egenskap, att kunna Justitia Eancclleren atalas.
Km .
Den 24 November. 1481
Öm den nu föresiagne paragraphen winn r Högloft.
Ridderskap» och Adelns bifall, torde Le »wenne uri den projectcrade- iustrnclionen efterföljande tztzuw, afwcn som den nionde icke behöfwa na» gst särskildt rum.
De innefatta detzutom stadgandcn af en hö ist obestämd egenskap, och torde det abid blifwa l,ka omöjligt för Justilisa-Ombudslnannen, alk, innan en förbrytelse blifwit behörigen undersökt och pröswad, bedöma grunden och afftgten af.densamma, som ett sävant, vä förhand fäldt omdöme, alcid bliswer för Medborgare wädligr.
H/oad den 17 jj angar, torde jag fä nämna» att Kongl. Breden af den 6 MarS 1788 och den lA Ociober l8or anbefalla Oftver-Commendaiuer, Commendaiuer, Kongl. Majus Besaliningshafwande och Kämnn-s Rätternc i Stockholm, alt till we. derbörande O mer - Domstol, hwarnnder de lyda, för hw.arje mänad insända fangfönekningar in stupxlo, och dek inom nästa mänadens sink derefter, wrd en Rwrs wile för hwarje dag, som dermed längre dröjes, hwarefrrr wedcrvörande Atv cac Fiscal u!i Ofwer-Domftolen har att granska terörde förrekningar, och sedermera insända det ena exemplaret deraf lill JnstititL-Curcelleren som, enligr fin inst- uclion, har att tillse, i hwad målto alt som wedcrbordi blifwit behörigen iakttagit, hwarförnkan Commendamerne oniedelbarligenjtill I .stina-Canceller», hwarje manad öfwersända en sä kallad namnrulla uppå ve i Fast uma arne warande arbersfängar, pä dct Jnstiriss Caneellereit ma kunna tillse, alt dcfie för gröfre droll mere dels till längre kvds arbete dömde Persotter ä Föilnlirgarne behörigen förwarae. Zjerde Band. 174.
Om r482 Den 24 November - Om ändamälet med denne Z är, att updrags Instioo-Ombudsmannen granskning as Fangförlek» niugar»^ hwilken befattning, enligt instruktion, tillkommer Justikikv Eancelleren, sä torde denna Jusiitiso^Ombttdsmaunens åtgärd desto heldre wara öfwerflödig, som berörde Förtekningar undergå »wenne Revisioner, och torde det jamwäl wara obilligt slagga »vederbörande Embetsman Fängförtekningars insändande till Justitiso-Cancelscren, dä de redan äro skyldige att aflämna twenne sädane, samt Jnstitiso-Ombudsmannen desiutom, enligt 8§ af den förestagne instrnclionen, äger till alla Fangförrckninaar fri tillgäng, enar han Uti Hos-Rättexne eller nli Justitire-Lancellerens Expedition sig anmäler.
Skulle äter assigten wara, att Jnfrittas-Ombudsmannen bör skaffa sig kännedom om FängarncS tvärd^ och skötsel
Uti fängllserne, är sädovl wisierligen godt och ».ytligt, men torde hwarken behöfwa elier förtjena »»äaot särskildt stadgande uri JnstitiWOmbudemarnrenk; instruclion, hwadan hela denna § torde knniia utesiuras.
Härefte''
"nlästes i anledning af Herr bagerbeims anmärkningar och äiskilligeö yllrade önskan 2. 3. och 9. §. §.
Herr kotblied.
Da jag till alla delar instämmer med hwad Herr baZeriieim mi anfört, såsom medel till undwikgnde as kollision mellan Justilia, Cancell^ren och Riksens Ständers Insist-W-Ombuds, man, Den 24 November. 1483 man, får jag allenast fraga, om icke 8 dagar är en alt för korrt tid för Jnsticir?'C..i!c':lleren att laka Maga en af Jnsticiso-Ombudsmannen hos honom anmäld förseelse, om Justilia Ombudsmannen skulls wara berättigad att derefter sjelf framträda såsom dest åklagare.
Grefwe körner, Astolf Loran.
Onekligen har dec warit ett swart och grannlaga göromål för ConstitutionS Ulffoltet, att utstaka gränsorne emellan Justitia; - Cancelleren och Jnstitias-Ombudsmannens åtgärder.
Swärigheten torde ligga uti stelswa sakens narur, emedan de äro bada twä Accorer, och emedan det lärer wara omöjligt, att när de hafwa enahanda befattning, i alla händelser utstaka ett olika förhållande för hwar och en utaf dem.
Utskottet lärer hafwa trott'sig endast kunna i allmänhet utstaka den rigming som Justities.
Ombudsmannen skulle taga.
Art derföre utesluta Justitie?
Cancelleren ifrån den allmänna upsigten öfwer räkkwisans handhafwande, lär icke hafwa warit Constikutivns-Urffotters mening, men Det har trott, att da det stadgades, ari de ej fa atala hrvarandra, sä skulle en obehaglig kollision bäst undwikasDä dek nu förestås att Justit-ss-Ombudsmannen skulle först anmäla hos Justitia?
Canrclleren
Le mäl han wille atala och afmatta Justine?
CancellerenS åtgärd innan Ombudsmannen skulle börja sin aktion, sä hemställer jag om icke delta skulle föranlåta en obehagligars kollision, dä en Ae:ors »plågande af en sak, som en annan med flit förbigått, i sig fjelsi ser M som m klander af den senares ät - 1484 Den 24 November. gärd.
Jag tror för min del att den rätta gränslinjen dem emellan bestär deruti, att da JustilissCancelleren j egenskap af den »verkställande Magiens Ombud, pä Embetets wägnar direcke emottager rapporter frän alla diverse Werk och Embrcsmän, kan han också stelf deraf inhämta hwilka åtgärder han bör och kan atala, och bör allid wara tidigare underrättad om förefallne olagligheker än Justitigs-Ombudsmannen, som endast, eller åtminstone de fleste gangvr, först sedan en sak kommit till Allmänhetens kunskap eller blifwit hos honom af nägon enskild an» mäld, fär anledning alt sig dermed befatta. Hwatz Fangförkekningarne angar, sa är den nya §.
Constikutions Utskottet derom behagat förestå en följd af af min i delta afseende gjorde ödmjuke hemställan.
Uran att just hafwa yrkar eller ansett nödigt, att Justitia Ombudsmannen skulle direcke emottaga eller granska Fangförcekningarne, har jag endast önskar att han malle äga rättighet taga kunskap om Arreftankers sa wäl behandling, som tiden de blifwit hällne i fängelse, och jag hade trott att dä man erkände den rättigheten art undersöka huru de moro wardade, som högst nyttig, man icke skulle Hafwa welat arr JustikiL-Ombudsinannen skulle ifrån denna befattning wara ulestuceu.
Friherre käljencrLntr, Jobrm äVilbelm.
Jämte der förenar nng med det Herr L.a§erbeiln i detta afseende andragit, får jag den äran förklara, det jag anser lättaste och läkraste sättet att bestämma gränsen emellan Jnstistso-Lancellerens och Jusi»- - Den 24 November- »48? stills Ombudsmannens Embetsmanna befattning wara, alt den fednares ekgärd icke widtager förr, än dä tiden förfiu.it, inom hwilken den sistnämnde bordt ät en klagande lämna sill biträde.
Och alt således
Ombudsmannen icke mä uptaga någon enskilds klagan uran fullkolnlig »visihet, att JustitimCancellereii wägrat eller försummat sin EmbctSpligt.
Hwad deremot angar älalande af bela ColleqierS lagstridiga förhållande, tror jag att Ombudsmannen genast' bör kunna sädanr »verkställa, uran art afwakra hwad Justi riss-Cancellere» i den wägen skall finna sig befogad att ätgöra.
Herr I^Zerbeim.
Onekligen har der want ett swart, ett grannlaga göromål för ConstitntionsUtskott», alt bestämma den gräns, som borde ut» göra skillnaden emellan Jnsiuigc-Caneellerens och Justitioc) - Ombudsmannens Lmbersbefatnuiigar, hälst denna grans, enligt mim kanka, icke fullkomligen kan bestå»,,'.ms. Grundlagen updrager uti 27 h ät Jusiilikv Cancelleren en allmän npsigr öfwer ratnvisanö handhafwande, samt anbefaller honom, att beifra eller b ifra läka alla fel. som af Domare och Embcksmän bcgäs, och uti 96 § aläqqcr samma grundlag
JustttiD-Ombudsmanncn en allmän tillsyn öfwer lagarnes efterlefnad af Domare och^Embersmän, mev föreskrift ari tilltala dem, som mi sine Embetens »»rösning någor» olaglighet begå, eller.underlåta art sina Cmbetöpligter behörigen fullgöra, hwaras synes, att bada detze Embetsmän tillkommer en allmän wärd, en oinskränkt tillsyn öfwer lagar och författningar.
Jag har i anledning härutaf trott 1486 Den 24 November. trott mig finna, a't sedan grundlagen uti 27 § bibehållit den ät Justitia Can-elleren redan för längre rider tillbaka, alrid uporagne tillsyn öfwer rärtwisans Hanvhafwande, har dea uti 96 tz förutsett möjligheten af de fall da förbrytelsen ,cke kommit till Jnstitiso-Ccn, cellerens, kunskap, och således undgått det laga aral de förkjenat. tvid hwilka tillfällen IustiliWOinbndsmannen bvrde, enligt dk» i sistnämnde H honom öfwerlämnade allmänna rättighet tvid samma förbrytelser, af hwad natur de än mätte wara, foga den åtgärd hwllken han kunde anse wara med lag och deras beskaffenh t enlig.
Grundlagens esprit har således af mia dllfwik ansedd wara sadan, alt Veste bada bade EmbetSmän icke erhållit rättighet, a» pä samma gäng ätala samma förbrytelser, hwarigenom den största oordning och kollision, enligt min tanka, skulle upkomma, utan att hwad ben ena af förekomne orsaker icke kunnat uptäcka och till answar befordra, borde af den andre i wederbörlig ordning ätalaö, men pä det JustikuL-Cancelleren, enligt 27 § i Grundlagen jämte hans derpå grundade instruktion, skulle sa tillfälle cur wid alla förbrytelser foga den handläggning som wcderborde, har jag wägat förestå den ukwäg, att Justm-e-Ombudsmannen skulle först hos Justitios-Cmceilercn anmäla hwarje förbrytelse till det laga beifrande Iustiiiss-Cancelleren kunde anse den förtjena, hwarefter och i händelse JustUiD-Cancelleren wid den anmälde förbrytelsen, inom en korrt föreffrifwen lid, antingen rent af un, derlät akt foga någon åtgärd, eller icke fogade en nog kraftig, Justitiso-Ombudsniannen i bada Lesta sall borde äga, art sitt Embete och pligt likmätigt
Den 24 November. r4»? förfara.
Att Justitia Canccllerens äkgard härige» nom blefwe underkastad »agot kiander, kan jag icke sinna.
Det mål, som förur warit ett ämne för Jnstikiss-Cancellerens Embetsupmärkfamhet, blefwe nu endast af Justinos.Ombudsmannen äter upragit. utan akt denne senare i något sali hade rättighet, att den förres göromål och w>dtagne anstalter widröra.
Detta hr jag äfwen ansett wara meningen af bet sista stadgandet i första § af den förestagne instructionen, som förbjuder Justitiss-Cancclleren, att atala Justit os-Ombudsmaunens göromål och förhållande, samt kwäctom, hwadan detta stadgande, enligt min tank», icke förhindrar någon af beha Embctsmän, alt «plaga och utföra ett mäl, hwilket af den ena antingen blifwit päbegyndt eller till stut befordradt, och således icke eller förekommer den kollision, som Här» af tydligen upstar.
Hwad ater angar ,7 § medgif, iver jag alt för gerna, atk Justitios-OmbudSlnanncn ma äga akt göra sig underrättad om de olyckliga wareisers wärd och skötsel, hwilka uti fängelserne inucflutas, men tror, att, om denna befattning skall uti ett särskildt stadgande uti instruktionen innefattas, äfwen manga anora göromål och ämnen kunna finnas, lika wärdiga Justitios-Embetsmanneno EmbetSupmärksamher, och lika nödwändiga atk
Uti instruktionen upragas.
Fängförtekningarnes granstning, tror jag, atr densamma, rwärtemot Instrum CancellerenS instruktion, desto mindre, bör Jast,Urs-Ombudsmannen updragag, som någon klagan öfwer denna Justilius Eancellerens Embetsbefattning, mig werterligen, hittills icke blifwit wäckt.
Gref - 1488 Den 24 November.
Grefwe kölner, ^Zolpk (Höran.
Jag be« klagar akt jag ej kunnat göra mig rätt beqripelig.
Dä jag anförde de sista orden i i i sölje hivar» af Justirise-Cancellercn sch JustitirL-Ombtidömannen ej fä atala hwarandras åtgärder, war ej min kanka akt saga, att upktigandet af en fak, som Justitim Cancelleren ej snnnit wärd upmarksamhct, ivar ett klander af hans ätgard, jag wilie endast säga akt det kunde lätteligen sä anseende af ett sädant klander, om Jnstilise-Ombudsmannen Uploge och ätalade hwad Justitim-Canccllercn, efter ffedd anmälan lätit sörfalla; Jag trodde att deras rälla förhållande i cgcnffap Actorcr war, alt hwar för sig utföra eller Utföra läka den talan, hwarkill de funnit sig befogade ; Jag trodde, alt em den ena först skulle fragg den andra, Hururvida han wille utföra en talan eller ej, skulle deraf hända, att den ena antingen skulls sörwandlas till ex.enkor af den andres, wilja, eller den andre blifwa snbordinerande under den förra.
Jag trodde akt ett sadan! förhållande deni emellan Dnlle snarast kunna föranleda lil! det initz först and man -wilis undwika.
Dä Justitis: