Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fortsätter med många sidor, där alla förekommande handlingar och deras pris redovisas.
Undantag är allmogen och soldater av olika slag som inger ansökningar till kungen.
Vidare undantages ansökning om bokar och ekars fällande, utsyning av svedjeland, ny åker och äng, beteshagar samt klagan om oförrätt och våld begånget av kronobetjänter eller andra ämbetsmän.
Befriade är också alla fattiga, då tjänstemannen skriver ordet gratis på handlingen.
Allt vad rör Kongl Maj: t och Kronans rätt och ansökningar från och till akademier, gymnasier, hospitaler, fattigvårdsinrättningar och fromma stiftelser är gratis.
Rannsakningar och förklaringar angående kronans räntor.
Rannsakningar och besvärsmål gällande brottmål.
Sådant som angår en hel menighet t ex vägar och broars underhåll knekt- och rustningsroteringar, varggårdars anläggande, krono-, fång- och gästgivarskjutsar, utdrag ur sockenstämmoprotokoll är också befriade från stämpelavgift ..
Likaså överklaganden vid prästval, kvittenser på omyndiga barns medel, respass till riksdagar, avsked för soldater, officerares permissionsbrev, besvärstvister rörande salpetersjuderier.
Skrifter och handlingar skall skrivas på stämplat papper eller betalas och i så fall skall summan påtecknas så att kronan inte går miste om inkomsten.
Geometriska kartor skall förses med stämpel.
Chartae-Sigillataekontoret skall ha ordentligt lager med stämplat papper av alla valörer.
I Stockholm skall minst 3 försäljningskontor inrättas, ett i staden och två på vardera malmarna.
De skall hållas öppna varje vardag mellan 10-1 och 4-6 på eftermiddagen.
De skall erhålla provision.
Landshövdingen antar försäljningsmän i de övriga städerna och på landet skall varje läns lantränteri kontor kunna erbjuda stämplat papper.
Den 31 december varje år skall allt osålt stämplat papper inventeras.
Denna verifikation åtföljer försäljarens årsredovisning och insänds till
landskontoret före den 15 januari.
Har redovisningen inte inkommit då, räknas som att allt papper är sålt och betalning utkrävs.
Häradshövdingar och bergsmän kan erhålla papper på kredit om de anmäler hos landshövdingen.
Hos alla försäljare skall en tryckt tariff sättas upp med upplysning vilken provisionen är.
Har han inte större stämplar utan måste ta flera små erhåller han inte mer provision än vad hela avgiften kostar.
Landshövdingen skall tidigt rekvirera stämplat papper till landskontoret, så att transporten kan ske med tjänlig lägenhet på lands- eller sjöväg och inte belasta kronans post.
Råkar pappret på grund av misskrivning eller annan vådlig orsak bli odugligt skall det bytas ut med ett tillägg på 6 runstycken av den som bytet gör.
Upptäcks förfalskning eller underslev med dessa papper döms de vid häradsrätten eller kämnärsrätten.
Angivaren får 2 / 3 av böterna.
För en säkrare kontroll skall dessa papper som till Chartae-Sigillatae fordras tillverkas med vissa tecken och årtal vid bankens pappersbruk.
Det skall behandlas lika som bankens sedelpapper.
Örebro slott den 27 september 1810.
Kungörelse angående sättet och ordningen vid de årliga markegångstaxornas upprättande.
1 oktober 1810.
Ständerna har anmält att markegångstaxorna skall fastställas av deputerade från alla stånden.
Adeln har för sig skrivit följande.
Ingen annan än i länet boende adelsman och som äger fast egendom där kan välja eller väljas till deputerade.
Stadsegendom anses inte som fast egendom.
Varje röstberättigad adelsman äger en röst.
När landshövdingen bestämt dag för markegångstaxans upprättande skall det kungöras från predikstolen.
Berättigade adelsmän skall inom 14 dagar insända skriftliga val av två adelsmän till landshövdingen med påskriften votum.
Första söckendag öppnar landshövdingen de insända valsedlarna i närvaro av två adelsmän eller andra goda män.
De berättigade som fått flest röster väljs.
Har flera fått samma rösttal sker lottning.
Med nästa post underrättar han de valda och meddelar tiden för sammanträdet.
Landshövdingen är alltid ordförande, men får inte rösta.
Han får säga sin mening, vilken införs i protokollet.
Prästerskapet och borgerskapet väljer vardera 2 deputerade i varje län.
Domkapitlet utser prästerna.
Borgerskapet har ansett rätten att deltaga så, att förrättningarna hålls i städerna i turordning efter deras nummer, med början i residensstaden.
Det är städernas äldste som anställer val.
Bondeståndet utser en från varje domsaga.
De föreslås från varje socken.
Markegångstaxorna skall sättas den 12 december, då spannmålspriserna, som är de viktigaste, har vunnit stadga.
Örebro slott den 1 oktober 1810.
Fredsfördrag mellan Hans Maj: t Konungen av Sverige och Hans Maj: t Kejsaren av Ryssland.
17 september 1809.
Undertecknat 3 oktober 1810 Vi Carl, konung av Sverige och Alexander I, kejsare och hela Rysslands självhärskare m m har beslutat att genom en fast, säker och varaktig fred, göra slut på det krig som varit oss emellan och för framtiden grundlägga ett lyckligt lugn, grannsämja och förtrolighet.
Vi har utsett sändebud, nämligen friherre Curt Ludvig Bogislaus Christoffer von Stedingk och generalmajoren Anders Fredric Skjöldebrand.
Ryssland representeras av greve Nicolas Romanzoff och David Alopeus.
De har sammanträtt och överenskommit att fredsfördraget skall skrivas under i Fredricshamn.
Den 17 september har de bekräftat fördraget, vilket innebär: Fred, vänskap och gott förstånd skall råda mellan Sverige och Ryssland.
De skall i framtiden undvika allt som kan störa den lyckligen återställda föreningen.
Då båda parter önskar fred, skall Hans Maj: t skyndsamt uppta fredsförhandlingar med Frankrike och Danmark.
Han lovar också att biträda kontinentalsystemet, enligt de jämkningar, som utstakas i underhandling mellan Sverige, Frankrike och Danmark.
Sveriges hamnar skall vara tillslutna för såväl krigs- som handelsfartyg från Storbritannien.
Nödvändiga kolonialvaror och salt är dock undantagna.
Sverige avstår för all framtid Kymmenegårds län, Nyland, Tavasthus, Åbo, Björneborg, Åländska öarna, Savolax, Karelen, Vasa, Uleåborgs län, samt en del av Västerbottens län fram till Torneå älv.
Ålandshav, Bottniska viken, Torneå och Muonio älvar utgör i fortsättningen gränsen till Ryssland.
De öar som ligger närmast gränsen tillhör respektive land.
Ingenjörer från båda länderna skall tillsammans utstaka gränsen vid Torneå.
Då kejsaren redan lämnat de mest talande bevis på den mildhet och rättvisa som han beslutit att styra de nu förvärvade områdets innevånare med och försäkrat dem om religionsfrihet, egendomsrätt och privilegier, finner Sveriges konung ingen anledning att göra förbehåll till dessa undersåtars förmån.
Så snart traktatet är undertecknat skall alla fientligheter till lands som till sjöss upphöra.
Det som under denna tid kan utövas skall anses som ej inträffade och man skall troget återställa vad som på ena eller andra sidan blivit taget och erövrat.
De ryska trupperna skall inom 4 veckor har utrymt Västerbotten och de skall hämta sina livsmedel från egna förråd.
Krigsfångar på ömse sidor, även de som tagits som gisslan, skall i massa återställas inom 3 månader.
Några genom sjukdom eller andra orsaker kommer att bli kvar längre, där skall borgen ställas för deras skulder till innevånarna.
I övrigt skall resekostnader och underhåll betalas av ömse sidor fram till gränsen.
Finska soldater och båtsmän som är Ryske kejsarens fångar skall inte återställas.
Officerare och andra tjänstemän som är födda i Finland och önskar stanna skall få rätt till det med full frihet över egendom.
Svenskar i Finland och finnar i Sverige har rätt att återvända till sitt fädernesland och disponera sin fasta och lösa egendom som de önskar utan utförselavgift.
Under en tid av 3 år står det undersåtar fritt att bosätta sig i bägge länderna för att sälja eller avhända sina egendomar till någon undersåte av det land de önska lämna.
Om någon inom dess 3 år inte sålt sin egendom görs detta på auktion.
Dokument, planer och kartor över de fästningar, städer och länder som tillfallit kejsaren skall tillställas honom inom 6 månader.
Den som får arv eller donationer i det andra landet skall kunna ta emot och åtnjuta allt skydd av lagar och bistånd av domstolar.
Eventuella skulder skall betalas på utsatta terminer, men på grund av kriget förlängs preskriptionstiden till 6 månader.
Handelstraktaten mellan Ryssland och Sverige löper egentligen till den 17 oktober 1811, men på grund av kriget förlängs den till 13 februari 1813.
De båda ländernas innevånare skall fortfarande ha nytta av varandra, således får finnar utföra malm, tackjärn, kalk, byggnadssten till masugnar och smältugnar från Sverige och svenskarna får föra ut boskap, fisk, spannmål, lärft, tjära, bräder, trävaror, timmer och ved från Finland.
Sverige får rätt att utan avgift köpa 50.000 tschetwerts spannmål från hamnar i Finska viken, såvida det inte blir hårda år.
Fullkomlig
jämnlikhet skall gälla angående saluten mellan de båda ländernas krigsskepp.
När skeppen möts på sjön rättas saluten efter befälhavarens värdighet, så att den med högre rang mottar saluten först, vilken sedan skott för skott besvaras.
Om de är av samma värdighet skall ingen salut ges.
Om några punkter i traktaten ej blivit bestämda, skall de avhandlas vid ambassaderna eller inför fullmyndiga ministrar.
Traktaten skall ratificeras i S: t Petersburg.
Undertecknat den 17 september 1809 av Curt Stedingk, Niccolas Romanzoff, A F Sköldebrand, D Alopeus.
Alltså har Vi detta fredsfördrag gillat och antagit och vill det till alla delar uppriktigt, troligen och redligen uppfylla och fullborda.
Stockholm den 3 oktober 1809.
Vi Alexander I har genom överenskommelse med Hans Maj: ts Konungen av Sverige i Fredricshamn den 5 september 1809 avslutat och undertecknat detta fredstraktat.
(Här följer hela traktaten igen).
Alltså vill Vi detta traktat bekräfta och ratificera att obrottsligen bibehålla och iakttaga allt som blivit stadgat.
S: t Petersburg den 1 oktober 1809.
ALEXANDER.
Riddarhusordning; av Kungl Maj: t stadfäst å Örebro slott den 13 oktober 1810.
De 60 paragraferna överensstämmer till största delen med den Riddarhusordning som fastställdes vid riksdagen i Stockholm den 31 mars 1810.
Örebro slott den 13 oktober 1810.
Stadfästelse, å det av Riksens ständer begärda tillägg vid justitieombudsmannens instruktion; Örebro den 15 oktober 1810.
Riksens ständer har anhållit om ett tillägg i justitieombudsmannens instruktion.
Han skall vid varje riksdag till ständerna uppgiva, vad som blivit vid senaste riksmötet beslutat och hur verkställigheten varit.
Örebro å Rikssalen den 15 oktober 1810.
Förklaring över 6 kap. 5 § missgärningsbalken.
Örebro den 15 oktober 1810.
Ständerna har erfarit att vissa författare tryckt sådant som kan orsaka upplösning av samhällslevnadens heligaste band och åter blottställa fäderneslandet för de faror, som det just blivit räddad från.
En förklaring av tryckfrihetslagen bör utfärdas.
Det är brottsligt att över främmande folkslag och deras regeringar, som Vi har fredliga och vänskapliga förhållande till, uttrycka sig som Tryckfrihetskommitten anser kan skada.
Att underhålla missnöje eller sprida rykten om sådan makt eller dess regering.
Författaren eller om man inte vet vem han är, boktryckaren skall genast gripas och straffas, trycket konfiskeras.
Då detta ämne är av vikt och inflytelse på samhällets lugn och säkerhet, har Vi meddelat Vår stadfästelse av ständernas önskade tillägg.
Förklaring över 17 kap i rättegångsbalken.
Fabriksidkare och hantverkare som har åberopat räkning på sin tillverkning, men domstolen inte ansett dem ha rätt till betalning.
Hantverkare fabrikanter och manufakturister vars köpehandlingar ställs under handel och köpenskap och som de för bok över skall äga samma rätt som i 17 kap rättegångsbalken innefattas.
Att den som för sin fordran för borgade varor, åberopar böcker över handel och köpenskap även sträcker sig till varutillverkare och förädlare, vilka över sin rörelse för bok och räkning.
Förordning angående vissa omständigheter i avseende å inteckning i fast egendom, Örebro den 15 oktober 1810.
För förekommande av missbruk vill Vi förklara och stadga: Att om ägaren, vars fasta egendom blivit intecknad, skulle dö innan vederbörande domare slutligen givit utlåtande kan egendomen överlåtas till annan person eller till borgernärerna.
Att den borgenär som ingenting sökt och om gäldenären finns i riket, inte inom 63 dagar lämnat domarens protokoll till gäldenären eller om han inte påträffas i två vittnens närvaro, fästs protokollet på hans husdörr, annars får han ingen förmån av den sökta inteckningen.
Finns gäldenären inte i landet skall inteckningssökande på närmaste postkontor införa kungörelsen i Stockholms Post tidningar och i Hamburger tidning 3 gånger.
Att då inteckning blivit sökt på fast egendom, men domaren ej utlåtit sig, skall inteckningsdomaren förete bevis.
Kungörelse angående vad som upplyst vid undersökningen om orsakerna till kronprins Carl Augusts död; Stockholm den 9 november 1810.
Den 2 juli har Vi underrättat Våra trogna undersåtar om den lagliga åtgärd, som blivit vidtagen för att upptäcka anledningen till det allmänt utspridda ryktet att Vår son, kronprins Carl August, skulle genom gift blivit bragt om livet.
Dels för att bestraffa den brottslige, om sådan finnes och dels genom att uppdaga sanningen och rätta förhållandet och från svenska folket avvända en å detsamma kastad vanära.
Sedan nu genom vederbörande ämbetsmäns och domstolars bemödanden, alla upplysningar blivit inhämtade, som för detta högst smärtande och obehagliga ämne blivit inhämtade och bedömda, är det Vår plikt att lämna Våra trogna undersåtar denna underrättelse för att tillfredsställa deras upprörda sinnen.
Efter noga övervägande av kronprinsens hälsotillstånd före hans ankomst till Sverige har Vårt Kollegium Medicum funnit sig äga full anledning, att han redan i Norge burit frön till den kroniska sjukdom och därav uppkomna krämpor, varom man sett honom även där anfallas, och som här med längre och kortare uppehåll ledde till döden vid Kvidinge Hed.
Det har förefallit Kollegium oväntat att någon kunnig läkare kunnat yttra övertygelse att kronprinsen skulle förgiftats.
Varken apoplexien som dödat honom eller de sjukdomstillfällen som iakttagits innan skulle tyda på förgiftning och än mindre lämna bevis på något försåt eller ond gärning.
Kollegium har inte ansett det tillständigt att av det timade olyckstillfället sluta att en rysansvärd och vanärande handling ägt rum.
Svea Hovrätt har även vid noggrann hållen rannsakning, genom utslag den 5 i denna månad förklarat att någon stämpling mot kronprinsens liv inte förekommit eller att någon förgiftning eller annan uppsåtlig tillskyndan till sjukdom vållat hans död.
Det utspridda ryktet att kronprinsen skulle blivit förgiftad saknar grund.
Hovrätten har heller inte under rannsakningen funnit den ringaste omständighet, som skulle tyda på att den av en ursinnig folkhop mördade Riksmarskalken Axel von Fersen eller hans syster grevinnan Piper, som blivit anklagade kan beslås med någon brottslighet.
Så borde Riksmarskalkens minne och hans syster få offentligt försvar mot den lömska tillvitelse de blivit utsatta för.
Det smärtsamma lidandet, som kronprinsens oförmodade död åstadkommit hos Oss, skulle varit Oss alldeles odrägliga, om Hans död haft onaturliga orsaker.
Stockholms slott den 9 november 1810.
Beslut, samtyckt och föravskedat på allmänna urtima riksdagen i Örebro, som slutade i Stockholm den 12 november 1810.
Vi gör veterligt, att sedan Vår Nådige Konung Carl XIII behagat kalla oss till urtima riksdag genom brev av den 1 och 28 juni i år, för att stadga tronföljden, efter Sveriges kronprins Carl August högst beklagliga frånfälle och rådslå över rikets angelägenheter, har vi varit samlade den 23 juli i Örebro.
Vi har haft överläggningar om viktiga ämnen vilka dels genom propositioner och dels inom riksstånden i laglig ordning väckta och stannat i följande beslut.
Den 30 juli har vi mottagit konungens berättelse, om vad som tilldragit sig sedan senaste riksdag och propositionen om statsverkets tillstånd och behov.
Under livligaste bekymmer har vi tagit del av den våda fäderneslandet svävat i, efter kronprinsens frånfälle och då tronföljden åter blivit ledig.
Vi skyndade oss att frambära svenska folkets sorg och vårt deltagande till konungen.
Före vårt sammanträde hade oerhörda händelser i Sverige inträffat, som för ett ögonblick störde samhällsordningen och nödgade konungen vidtaga sådana åtgärder till det allmänna lugnets beskydd, som gjorde att vi inte kunde träffas på vår vanliga samlingsort.
Vi frambar vår tacksägelse till konungen för de visa och vårdande anstalter, som han vidtagit, så att vi här med trygghet kunnat överlägga om fäderneslandets angelägenheter.
Kungen har meddelat hemliga utskottet landets förhållande till främmande makt och infordrat utskottets råd i frågan om ny tronarvinge.
Den 18 augusti har kungen meddelat sin, hemliga utskottets och statsrådets tillstyrkan att välja Johan Baptist Julius Bernadotte, furste av Ponte Corvo, till Sveriges kronprins.
Då vi är fullkomligt övertygade om hans utmärkta egenskaper och dygder, har vi genom enhälligt beslut valt honom till kronprins den 21 augusti.
Efter det han förklarat sitt samtycke att åtaga sig detta dyra kall, har vi fastställt en successionsordning, att prinsens manliga bröstarvingar äger rätt till tronen.
Sedan han före sin ankomst till Sverige, uppfyllt de villkor som ställs på tronföljaren och avgivit sin försäkran, har vi den 5 november avsagt vår hyllningsed.
Han kommer att kalla sig Carl Johan enligt den adoptionsakt, som förrättats på Drottningholm slott.
Vi anhöll hos konungen att efter det alla riksdagsärenden var avslutade i Örebro den 18 oktober, avgå till Stockholm för att mottaga och hylla kronprinsen.
Vissa grundlagsändringar uppsköts till nästa riksdag.
Det gäller regeringsformen, riksdagsordningen och tryckfrihetsförordningen.
Då denna riksdag av förklarliga skäl kom tätt på den förra, beslutades att sådana mål, som ännu inte hunnit avgöras och prövats efter förra riksdagen skall få tiden till nästa riksdag att utföras.
Nu togs beslut endast i frågor, som oundvikligen inte kunde uppskjutas.
Vissa bankärenden redovisas.
Staten för kronprinsen och hans familj anslogs till 66.666 riksdaler.
Löneförhöjning på 33 1 / 3 % till ämbetsmän i statlig tjänst.
Finner utskottet av dessa protokoll, att någon statsrådets ledamot, eller någon för tillfället förordnad föredragande, uppenbarligen handlat emot rikets grundlag eller allmän lag, eller tillstyrkt någon överträdelse därav, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådan överträdelse, eller den vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande av någon upplysning, eller att den föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § av denna regeringsform förutsätter, sin kontrasignation å ett Konungens beslut vägra, då skall konstitutionsutskottet ställa en sådan under tilltal av justitieombudsmannen inför riksrätten, och gånge härmed som i 101 och 102 §§ om tilltal emot regeringsrätten föreskrives.
1809: Til Justitiä-Cantzler må Konungen nämna en Lagfaren, skicklig och owäldig Man, som i Domare-wärf warit nyttjad.
Lagtima Riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa utskott: ett Konstitutionsutskott, att väcka och upptaga frågor rörande förändringar i grundlagarne och yttranden deröfver till Riksdagen afgifva, samt att granska de i Statsrådet förda protokoll; ett Statsutskott, att utreda och för Riksdagen uppgifva statsverkets och riksgäldsverkets tillstånd, förvaltning och behof; ett Bevillningsutskott, att behandla bevillningsfrågor; ett Bankoutskott, att öfverse Bankens styrelse och tillstånd samt föreskrifter om bankoförvaltningen gifva; samt ett Lag-Utskott, att utarbeta de från Kamrarna remitterade förslag till civil-, kriminal-, kommunal- och kyrkolagarnes förbättring.
Justitie-Ombudsmannen må, när han det nödigt anser, kunna öfwerwara Högsta Domstolens, Nedre Justitie-Revisionens, Hof-Rätternas, Collegiernas eller i dessas ställe inrättade Werks, och alla lägre Domstolars öfverläggningar och beslut, dock utan rättighet att sin mening derwid yttra, samt äga tillgång till alla Domstolars, Collegiers och Embetswerks Protokoll och Handlingar.
§ 108.
1809: Til Tryckfrihetens wård skola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordna sex för Kunskaper och Lärdom kände Män jemte Justitiä-Ombudsmannen, som bland dem före ordet.
Desse Committerade, af hwilka Twå, utom Justitiä-Ombudsmannen, skola wara Lagfarne, äge sådan befattning at, i händelse någon Författare eller Boktryckare innan tryckningen, sjelf öfwerlemnar dem en skrift och begär deras yttrande, huruwida åtal derå, efter Tryckfrihets-Lagen, kan äga rum, skola Justitiä-Ombudsmannen och minst Trenne Committerade, hwaraf en Lagfaren, et sådant yttrande skriftligen afgifwa.
Förklara de deruti, at skriften må tryckas, ware då både Författare och Boktryckare från alt answar frie, och ligge det å Committerade.
Desse Committerade skola wäljas af Riksens Ständer genom Sex af hwarje Stånd utsedde Electorer, som röste samfält och icke Ståndswis.
Afgår emellan Riksdagarne någon af de Committerade, wälje de öfrige en behörig Man, at det lediga rummet intaga.
1828-30: Till Tryckfrihetens wård skola Riksens Ständer wid hwarje Riksdag förordna Sex för kunskaper och lärdom kände Män jemte Justitiä-Ombudsmannen, som bland dem före ordet.
Desse Committerade, af hwilka Twå, utom Justitiä-Ombudsmannen, skola wara Lagfarne, ege sådan befattning att, i händelse någon Författare eller Boktryckare innan tryckningen, sjelf öfwerlemnar dem en skrift och begär deras yttrande, huruwida åtal derå, efter Tryckfrihets-Lagen, kan ega rum, skola Justitiä-Ombudsmannen och minst Trenne Committerade, hwaraf en Lagfaren, ett sådant yttrande skriftligen afgifwa.
Förklara de deruti att skriften må tryckas, ware då både Författare och Boktryckare från allt answar frie, och ligge det å Committerade.
Om, emot förmodan, Regenten eller Stats-Rådet underläte att i de fall, föregående 91, 93 och 94 §§ omförmäla, Riksdagen genast sammankalla, då åligge det owilkorligen Rikets Hof-Rätter att, genom offentliga Kungörelser, underrättelse härom meddela, på det Riksdagen må kunna sammankomma, att sin och Rikets rätt iakttaga och skydda.
Konungens domsrätt skall uppdragas minst tolv av Honom utnämnda lagkunniga, erfarna och redliga personer, vilka fullgjort vad författningarna föreskriva dem, som uti domareämbeten må nyttjas.
Kamrarna äga i alla frågor lika behörighet och myndighet; skolande riksdagen i kraft av denna grundlag sammankomma varje år den 10 januari, eller, om helgdag då inträffar, dagen därefter.
Om riksdagens sessioner och om rätt för Konungen eller visst antal av vardera kammarens ledamöter att vinna riksdagens inkallande under tid, då riksdagssession ej pågår, stadgas i 2 § riksdagsordningen.
Om sammankallande av riksdagen i vissa särskilda fall gäller vad i 91, 92, 93, 94 och 108 §§ finnes därom stadgat.
Varje riksdag skall tillsätta en nämnd med uppgift att med Konungen rådpläga om ärenden, som angå rikets förhållande till främmande makter.
I fall, då Konungen eller den som i Hans frånvaro leder förhandlingarna prövar ovillkorlig tystnadsplikt vara av nöden, vare ledamöterna därtill förbundna.
§ 55.
1809: Ej må Riksens Ständer i Konungens öfwerwaro öfwer något ämne besluta.
Då justitiekansleren eller någon av riksdagens ombudsmän finner sig befogad att högsta domstolen eller regeringsrätten samfällt eller särskilda deras ledamöter inför riksrätten tilltala, äske han hos presidenten i Konungens och rikets Svea hovrätt, såsom riksrättens ordförande, laglig kallelse å den eller dem, som skola tilltalas.
Riksdagen skall vart tredje år, på sätt riksdagsordningen stadgar, tillsätta en nämnd, som äge att döma, huruvida högsta domstolens och regeringsrättens samtliga ledamöter gjort sig förtjänta att i deras viktiga kall bibehållas, eller om vissa av dem, utan bevisligen begångna fel och brott, varom föregående § handlar, likväl kunde anses böra från detta kall skiljas.
Beslutar denna nämnd efter omröstning i den ordning, som i riksdagsordningen sägs, att någon eller några av högsta domstolens eller regeringsrättens ledamöter skola anses vara ifrån riksdagens förtroende uteslutna, blive han eller de därefter av Konungen, hos vilken riksdagen skall härom göra anmälan, ifrån ämbetet genom nådigt avsked skilde.
§ 51.