Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Här har inte upptagits glas, korkar eller inpackningsämnen, då de har olika pris på olika orter.
Priset skall betalas i kreditsedlar.
1777 år Medicinaltaxa gäller för alla andra medicinalier, som inte är uppräknade här.
Stockholms slott den 20 maj 1801.
Kungörelse angående nödiga uppgifter till rättelse vid beräknandet av bevillningsavgiften för dem, som innehar flera särskilda löner, Stockholms slott den 20 maj 1801.
Vid senaste riksdagen minskades skatten för de ämbetsmän och tjänstemän, som hade betydliga löner och dels helt befriade dem som hade en inkomst på 200 riksdaler.
Det gäller löner i så väl kontanter som spannmål eller hemmansräntor.
De som uppbär flera löner, som tillsammans överstiger 200 riksdaler skall betala skatt i proposition till andra ämbetsmäns
Alla lönespecifikationer insänds till Vårt statskontor före slutet av juli månad, för att skatt skall kunna dragas under de sista kvartalen.
I fortsättningen skall detta ske i slutet av april.
Taxa på expeditionslösen vid Hov- och Överrätter samt Underdomstolar, Stockholms slott den 27 maj 1801.
Taxor vid olika protokoll, stämningar, avskrifter, testamenten och liknande utgivna vid Hov- och Överrätter, Lagmans- och Regementsrätter, Rådstugurätter, Härads-, Bergs- och Tingsrätter, Överståthållarkansliet och Landskanslierna, Statens Kollegier och Kämnersrätten.
Exekutorer har att noga tillse att alla domar och resolutioner blir korrekt avskrivna och att varje sida innehåller minst 24 rader samt ej över tvenne fingrars bredd vid marginalen.
Bryter någon mot detta betalar han 3 riksdaler i böter som delas lika mellan angivaren och stans eller socknens fattiga.
Den som försöker ta mer betalt än vad denna taxa tillåter bötar 16 riksdaler och skall dessutom betala tillbaks vad han tagit för mycket.
Kungörelse angående förpassningar för Borgare och Skeppsbesättningar, som ämnar sig till utrikes orter, Stockholm den 1 juni 1801.
Då det kan vara till hinder, att de som hastigt måste ge sig ut på handelsresa, skall utfå pass av Överståthållaren eller Landshövdingar och detta kan ta tid, beslutas att även magistraten får utfärda dessa pass.
De skall dock skyndsamt anmälas till Landshövdingarna.
Stockholm den 1 juni 1801 J LILJENCRANTS.
Kungörelse angående bränneriredskap av koppar som under förbudstiden förfärdigas eller förbättras, Stockholm den 8 juni 1801.
Enligt förbud från den 27 november förlidit år skall kopparslagare, som under förbudstiden tillverkat eller lagat brännvinspannor eller redskap, försegla dem och uppvisa dem hos förordnad person vid magistraten.
Eljest döms han, som om han olovligt brutit förseglingen.
Då det visat sig att detta förbud överträtts får kopparslagare numera inte sälja ny eller återlämna gammal lagad panna, med mindre än köparen skall lämna bevis från både prästerskapet och kronobetjänterna att pannan är förseglad.
Stockholm den 8 juni 1801.
J LILJENCRANTS.
Kungörelse om vad som bör i akt tagas i de fall, då bevillningen i 1800 års bevillningsförordning, gäller testamenterad egendom eller behållen förmögenhet i sterbhus erläggande, Stockholms slott den 12 juni 1801.
Fullmäktige i Riksens Ständers Riksgäldskontor har anmält att det behövs en ändring i 1800 års bevillningsförordning, vad gäller testamenten till andra än bröstarvingar och sterbhus där makar inte finns.
Vi delar deras förslag till ändring.
Stockholms slott den 12 juni 1801.
Kungörelse om underhållsmedel av krigsmanshusmedlen till avskedade ryttare, dragoner och soldater för år 1801, Stockholm den 17 juni 1801 Namngivna indelta ryttare, dragoner och soldater, som fått underhåll under året av krigsmanshuskassan.
Sammanlagt 342 varav 8 får 10 riksdaler, 157 får 5 riksdaler och 177 får 3 1 / 3 riksdaler i årligt underhåll.
Detta skall tillkännages från predikstolarna i hela landet.
De som är i tjänst hos värvade regementen uppräknas också och får sina underhållsbrev sig tillsända, då man inte kan veta var de befinner sig.
I krigsmanshusets underhållstat finns för närvarande 5383 personer av över- och underofficerare samt ryttare, dragoner och soldater, vilkas årliga underhållsbelopp utgör 19.646 riksdaler 34 skilling 4 runstycken.
Stockholm den 17 juni 1801.
FR TERSMEDEN
Förordning angående passageraravgiften, Stockholms slott den 17 juni 1801.
Avgiften för pass till utländska orter har tidigare varit anslagen Amiralitetets inkvarteringskassa, men skall hädanefter tillfalla Amiralitetets krigsmanskassa.
Personer, som söker pass till utrikes orter skall erlägga för mansperson 16 skillingar och för kvinnsperson 8 skillingar.
Gesäller, betjänter, allmoge och dess vederlikar samt deras hustrur och barn betalar hälften.
De undantages, som på grund av fattigdom får sina pass gratis, barn under 12 år och de som i Kungl Maj: ts och Kronans tjänst har ärenden utrikes.
Passageraravgiften införes i en ordentlig journal, med den resandes namn och resmål och avgiften.
Vi vill på detta sätt säkra inkomsten för Krigskassan och få nödvändig kontroll på passageraravgiften.
Denna befattning som tidigare legat på Sjö- och Landtullarna och Gränsorterna upphör nu.
Stockholms slott den 17 juni 1801.
Kungörelse angående ordförande och ledamöter i Accis-Rätterna utom Stockholm och Göteborg, Stockholm den 22 juni 1801.
Borgerskapet har framlagt besvär vid 1786 års Riksdag angående kontrollanterna vid tullarna.
Man anser att det är rådmännen i städerna som skall få bibehålla denna rätt.
Stockholm den 22 juni 1801.
J LILJENCRANTS
Kungörelse angående Rikets Ständers bank och Riksgäldskontorets utsedda revisionssammanträde, Drottningholms slott den 7 juli 1801.
Vid sista Riksdagen beslöts att revision skall äga rum av Riksens Ständers Bank och Riksgäldskontoret.
Därför befalls utsedda revisorer att den 1 september infinna sig i huvudstaden för förrättningen.
Drottningholms slott den 7 juli 1801 GUSTAF ADOLPH
Kungörelse angående förklaring till förekommande av lurendrejeri och tullförsnillning, Stockholm den 27 juli 1801.
De lagliga varor som inkommer i landet om de blivit upptecknade i märkrullan eller inte skall anses fria från konfiskation.
De fel som skepparen gjort får stanna på hans ansvar.
Vi har inte funnit anledning att bifalla den ansökan som blivit gjort angående lurendrejeri och tullförsnillning.
Den gamla förordningen skall gälla.
Stockholm den 27 juli 1801.
Kungörelse angående förklaring till förekommande av lurendrejeri och tullförsnillning Stockholm den 27 juli 1801.
Kungörelse angående tillåten brännvinsbränning 15 / 9 – 15 / 10, 15 / 2 – 15 / 4 Carlskrona den 3 augusti 1801.
Då Vi inhämtat årsväxtens beskaffenhet och funnit att den inte medger någon vidlyftigare brännvinsbränning än under tre månaders tid, har vi förklarat att bränning är tillåten 15 / 9 – 15 / 10 i år samt 15 / 2 – 15 / 4 nästa år.
För övrigt gäller förordningen från 15 juni 1800.
Man får dock laga redskap.
Carlskrona den 3 augusti 1801.
Kungörelse angående postbönders frihet och förmåner Beckaskog den 19 augusti 1801.
Efter att ha tagit i övervägande de ansökningar om postförares förbättrade villkor, som meddelades vid sista Riksdagen har vi vid genomgång av tidigare förordningar funnit att de tolkats olika.
Befrielse från att frakta material och timmer till allmänna hus och byggnader.
Befrielse från Kungl håll- och reserv- samt gästgivarskjutsar, så vida inte posthemmanet är inrättat vid gästgiveriet och detta inte kan flyttas.
Befrielse från Krono- och Durchmarsche skjutsar, transporter för Kronans räkning samt fångtransporter.
Gäller inte Åland.
Befrielser från inkvartering och gästning.
Befrielse från utmätning på posthästar eller redskap.
Befrielse från att anlägga planterhagar och att föra ved och torv till allmänna behov.
Befrielse från dagsverken till kungsgårdar och kronohemman.
Befrielse från rote- och utskrivningspengar för posthemmans åbor, drängar och söner.
Befrielse för nämnde-, fjärdings-, sexmäns-, kyrkvärds-, skjutsrättare och snöplogningsfogde sysslor.
Beskrivs hur man förfar med roterade posthemman.
Förbättrade löner och hästlegor för de poster som för post 4 gånger i veckan till 3 skillingar milen, för de som för post 2 gånger i veckan 2 skillingar, för tyska posten 3 ½ skilling milen, för extra tur en skilling mer än ordinarie.
Beckaskog den 19 augusti 1801.
Kungörelse angående utvidgade näringsfriheter för guldsmeder Beckaskog den 19 augusti 1801.
När Vi förbjöd nyttjande av silverkärl och andra stycken av samma metall, för att underlätta realisationen av kreditsedlarna, tänkte Vi på de personer, som lagt ner tid och kostnader på att lära guldsmedshantverket.
De kom nu att sakna avsättning för sina arbeten och kom att betas tillfälle för utkomst och bärgning.
Då de utan egen förskyllan blivit berövade sin möjlighet att utöva sin konst, som de har laga rättigheter till, vore det skäligt att det allmänna bereder dessa medborgare tillfällen att vara till nytta både för sig själva och samhället.
Därför har Vi förordnat följande:
De som vunnit burskap i guldsmedsyrket, men på grund av omständigheterna inte kan utöva sin konst, får utan att söka tillstånd fritt och obehindrat arbeta med andra metaller.
Den som kan något annat hantverk, får efter att ha uppvisat godkänt prov hos magistraten, genast utöva detta hantverk.
De får efter anmälan utöva traktörs- och spiskvartersnäring, salubrygd, bakning och slaktning.
Samma rättighet som nu gäller för guldsmedsmästare vilja Vi förunna även gifta gesäller.
De som vill inkomma i andra skråhantverk får räkna sig till godo gesäll- och lärlingstiden inom guldsmedsskrået.
Dessa rättigheter får inte utnyttjas av andra än dem som redan inkommit i guldsmedshantverket.
Guldsmeder och deras fruar får även idka smärre handel och köpenskap.
Beckaskog den 19 augusti 1801 GUSTAF ADOLPH.
Förklaring över Stadga, angående avträdes- och förmåns samt boskillnads och urarvamål av den 28 juni 1798 Drottningholms slott den 30 september 1801.
Vid andra uppropet bör borgenärerna andraga, vad de finna nödvändigt söka mot gäldenärernas sökta avträdes- och förmånsmål.
Sedan har borgenären ingen talan.
Tvekan har rått hos domstolarna om vid ansökning för boskillnad den ena eller den andra maken har befrielse från den andras skuld.
Enligt denna stadga gäller samma som för ovanstående mål, även då det gäller boskillnad.
Drottningholms slott den 30 september 1801.
Förordning angående vitesböter i åverkansmål och så väl deras, som ensaksböters fördelning Drottningholms slott den 30 september 1801.
Om tvist uppstår i markfrågor äger domstolen rätt enligt Byggninga Balken att ta området i kvarstad och utfästa vite.
Detsamma gäller om åverkan flera gånger sker på annans mark.
Men det har ingenstans blivit förordnat, hur stor vitesbeloppet skall vara, varför en del fått utstå svårare ansvar än andra.
Nu förordnas att lägsta bötesbeloppet blir 3 riksdaler och 16 skillingar och högsta 25 riksdaler efter målets angelägenhet och visad tredska.
Böterna bör Oss och Kronan tillfalla.
Förklaring angående rätta förståndet av 16 kap 1 § sista mom ärvdabalken Stockholms slott 7 oktober 1801.
Oklarhet hur man skall tolka ärvdabalken, då det gäller testamenten skrivna och underskrivna med egen hand, men inte bevittnade.
I allmänhet förordas att testamenten, skriftliga som muntliga, skall göras i närvaro av två goda män, som vittnar att personen är vid sitt sunda förstånd och gör testamentet av fri vilja.
Detta för att man skall veta att testamentet är avslutat och inte endast ett utkast.
Testamenten utan vittnen kan godkännas om testator inte kunna skaffa vittnen, men det ändå finns omständigheter som styrker testators vilja.
Gäller inte fast egendom.
Stockholms slott den 7 oktober 1801.
Kungörelse angående varest äktenskapsförord mellan adliga personer intecknas och bevakas bör Stockholm slott den 7 oktober 1801.
Osäkerhet hos domstolarna om äktenskapsförord mellan adliga personer skall inlämnas till Hovrätten eller hos Häradsrätten.
Enligt Vår författning skall äktenskapsförord i rätt tid före vigseln inlämnas till Häradsrätten på den ort vigseln skall ske.
Har vigseln skett i staden gälle Rådstugurätten där.
Förord som redan blivit inlämnade till Hovrätten förlorar inte sin kraft.
Protokollen från häradsrätterna och rådstugan i dessa ärenden skall insändas till hovrätten.
Kungörelse angående förbud mot bruk och nyttjande av betsman eller pyndare vid bergsmanshyttor Stockholm den 15 oktober 1801.
Allmogens fullmäktige från gamla Norbergs bergslag, Peter Persson, anmälde vid Riksdagen att trots förbudet att använda betsman eller s k pyndare till annat än hushållsbruk, många bergsfogdar och brukspatroner ändå använde det vid uppbörden av tiondejärnet.
Man anhöll hos riksdagen att de tillhölls hålla sig till författningarna.
Man ansåg detta vara av största vikt och satte ett vite på 3 riksdaler 16 skillingar och varans förlust, om man bröt mot författningen.
Bergsmanshyttorna fick två år på sig att byta till justerade vågar, balanser samt krönta lödjor vid vägning av järn till salu.
F RIDDERSTOLPE.
Förordning rörande salpetertillverkningen i riket Stockholms slott den 26 oktober 1801.
Allt ifrån 1642 har rikets hemmansägare varit tvungna att låta Kronan koka salpeter av den jord som samlats under deras ladugårdar.
En del av dem har gått fria från det besväret.
Ibland därför att sjudningen aldrig blivit anställd, ibland därför att de anlagt sina ladugårdar så att ingen jord har kunnat tillvaratas.
På detta sättet kan genom tiden Kronans rätt bli vilande och sjudningsbesväret stanna endast hos några få hemmansägare, vilka inte velat eller kunnat undandra sig det.
Därför har vi omprövar tidigare beslut.
Att varje hemman har skyldighet att till Kronan leverera ½ lispund oluttrad salpeter av försvarlig godhet, mot att Kronan inte äger rätt att använda den under ladugården befintliga jorden.
Flera hemmansägare kan slå sig tillsammans om tillverkningen.
Kronan betalar 1 riksdaler 24 skillingar per lispund.
Uppsamlingsställena bör anläggas så att transporterna inte blir långa eller kostsamma.
Föreskrifter skall utlämnas för att prövningen av salpetern inte skall bli godtycklig eller egenvillig.
Betalningen skall fås vid leveransen.
Att all salpetertillverkning blir fri, så att när hemmansägaren levererat vad Kronan skall ha, äger han rätt att till vem han vill sälja inhemsk salpeter.
Brister någon i Kronans leverans skall Vår befallningshavande anställa auktion för att upphandla vad som saknas, vilket den skyldiga får betala.
Lämpliga leveranstider blir mellan 1 november till februari.
Denna nya inrättning träder i kraft 1804.
Vi har inte velat pålägga någon ny och okänd skyldighet, utan endast med den nya ordningen lätta för hemmansägarna det gamla tunga besväret och i stället ge betalning och vedergällning Vi uppdrager till Krigskollegium, som handhar salpetertillverkningarna i riket att på allt sätt underlätta för hemmansägarna.
Stockholms slott den 26 oktober 1801.
Kungörelse om vad som iakttagas bör vid deras prövning, vilka i publik tjänst söka inträde Drottningholms slott den 27 oktober 1801.
I och med Uppfostringsverkets förbättring förväntar vi att tillgången på skickliga tjänstemannaämnen skall kunna påräknas.
Vi vill härmed erinra och anbefalla, att ingen antas till något Verk, som inte genomgått förhör och prövning.
Han skall ha underbyggnad och kunskaper, som svara mot vad som i en sådan ansökan ligger.
Drottningholms slott den 27 oktober 1801.
Instruktion för det tillförordnade Kanslersgillet Drottningholms slott den 27 oktober 1801.
Då man i senare tiden fått en annan syn på undervisning, har Vi överlämnat och uppdragit överinseendet av Allmänna Uppfostringsverket till Kanslersgillet.
Den år 1724 utfärdade skolordningen har i åtskilliga delar blivit omodern och redan 1760 förbättrats av Uppfostringskommissionen.
Men någon huvudsaklig åtgärd har inte kommit till stånd, därför ålägger Vi Kanslersgillet att taga dessa skolförordningar under noggrannaste granskning.
Därefter skall de utarbeta förslag till ny förordning, som är bättre anpassad till vår tids behov.
Särskild vikt skall läggas vid att de Högre och Lägre skolorna anpassar sin undervisning för dem de är till för.
De Högre skolorna skall inte behöva uppehålla sig vid vad redan på lägre stadium skall vara inhämtat.
Tjänliga och enahanda skolböcker skall följas.
De skickligaste lärarna skall tillsättas.
Kontroll på omogna och okunniga informatorer, som undervisar i familjer, där föräldrarna inte vill sända sina barn till den allmänna undervisningsanstalten.
Undervisningssättet skall vara effektivt och uppmuntrande, så att ingen tid bortgår.
De lärare som med nit utmärker sig skall ej sakna belöning, vartill deras skicklighet och flit berättiga.
Kanslersgillet skall överse de stadgar, som gäller vid de 3 akademierna och författa en gemensam och på svenska språket lämplig stadga.
Akademien i Greifswald utgör en del av Rikets uppfostringsverk och Kanslersgillet skall följaktligen inhämta uppgifter därifrån.
Skiljer sig undervisningen från de inrikes akademierna, skall man tillsammans med akademiens kansler försöka sammanfoga och jämka.
Den särskilda kommissionen, som har haft omhand skolorna i lappmarken upphör nu.
Alla inrättningar och stiftelser som finns för barns och ungdomars undervisning skall numera kontrolleras av Kanslersgillet.
Även de s k pensioner, som är inrättade för vissa barns lättning i utkomsten skall handhas av gillet.
Alla verk skall hädanefter innan de anställer tjänstemän, pröva att deras kunskaper och insikter stämmer med de bevis de ha från undervisningen.
Skulle det visa sig vid en sådan examen, att den sökande har större kunskap än beviset avser, skall Kanslersgillet begära förklaring av undervisningsanstalten som utfärdat beviset.
Åtgärder bör vidtas, så att sådana missbruk kan beivras.
Utdelning av de vid Undervisningsverket anslagna stipendier hör till Kanslersgillets överinseende.
Utav allt som utgår från Kungl Tryckeriet vad gäller förordnanden och kungörelser kommer Kanslersgillet liksom andra publika verk att få i ett exemplar.
Kanslersgillet kommer i anseende till dess befattning och påföljande brevväxling att förses med fribrevsbok.
Kungl Maj: t utser och tillsätter sekreterare och portonotarien samt övrig betjäning.
Kungörelse om rättighet för landssekreterare och landskamrerare att uppbära 8 skilling för kommunikations och remissorialresolutioner i enskilda mål Stockholms slott den 18 november 1801.
Landssekreterarna och landskamrerarna i länen får i anseende till deras trägna och ansvarsfulla sysslor förbättring av lönen, genom att de får uppbära 8 skilling för lösen av kommunikations- och remissbeslut som utfärdas vid kanslierna och kontoren.
Detta i likhet med vad häradshövdingarna har för stämningar.
Stockholms slott den 18 november 1801.
Förordning om vad som iakttagas till behörig efterlevnad av stadgan under den 15 juni 1800, angående brännvinsbränningen i riket Stockholms slott den 24 november 1801.
Vi vill förordna angående den stadga, som beslöts den 15 juni 1800, angående tillverkning, transport och försäljning av brännvin följande:
De som enligt den förordningen vare sig på landet eller i städerna inte har tillstånd att tillverka brännvin, inte heller får inneha redskap för detta.
Böterna är 6 riksdaler 32 skilling och redskapen anses förbruten.
Den som inte har tillstånd och ändå tillverkar med annans redskap bötar 15 riksdaler och redskapen, vem som än äger dem är förbrutna.
Då rättigheten att sälja brännvin med undantag av gästgiverier, källare, värdshus, marketenterier och s k näringsställen, inte sträcker sig till andra än dem som fått tillverka brännvin, straffas oberättigad försäljning med 10 riksdalers böter.
Hos den som inte äger rättighet att tillverka brännvin, får inte sur mäsk finnas, då den kan användas till brännvinstillverkning.
Böterna är 6 riksdaler och 32 skilling.
Förbjudet att använda brännvinspannor som genom sin konstruktion kan innehålla mer än vad som tillåts.
Den som nyttjar sådana pannor bötar 10 riksdaler.
Döms han ännu en gång bötar han 20 riksdaler och blir redskapen förlustig.
Fortsätter han bötar han 30 riksdaler, mister både panna och tillståndet på 4 år.
Han skall dock under den tiden erlägga avgiften för tillverkning.
Använder bolag i staden otillåtna pannor bötar de 50 riksdaler och pannorna beslagtas.
Ingen får äga eller inneha fler redskap än tillståndet gäller.
I annat fall skall redskapen göras obrukbara eller avlämnas till något allmänt ställe i tjänstemäns närvaro.
Blir under tiden hans ordinarie panna obrukbar, får han byta mot den beslagtagna pannan.
Bolag bestående av flera innehavare av mindre hemmansdelar i en by eller gård får förena sig om en panna, när anmälan gjorts till Vår befallningshavande.
De får då inte nyttja enskild panna.
Detsamma gäller för bolagsdelägare i städerna.
Den som har hemman eller hemmansdelar på flera platser inom samma län, får endast bränna på ett ställe.
Bestämmelserna i 18 § 2 mom. samt 22 § 1 mom. i vad sistnämnda moment avser ansökan, varom i 18 § 2 mom. förmäles, skola i deras äldre lydelse fortfarande gälla intill dess, enligt vad därom i allmän lag stadgas, den nya rättegångsbalken skall lända till efterrättelse.
I fråga om mål, som enligt nyssnämnda lag skola behandlas jämlikt äldre lag, skola ock därefter 18 § 2 mom. samt, i nyss angiven del, 22 § 1 mom. i deras äldre lydelse äga tillämpning.
De till riksgäldsverket hörande och dit anslagna medel må icke under någon förevändning, eller med vad villkor som helst, därifrån ryckas eller användas till andra behov än dem, riksdagen bestämt.
1: o. Konungens domsrätt skall uppdragas minst tolf af Honom utnämnda, lagkunniga män, hvilka fullgjort hvad författningarna föreskrifva dem, som uti domareämbeten må nyttjas, samt i sådana värf ådagalagt insikt, erfarenhet och redlighet.
De kallas justitieråd och utgöra Konungens högsta domstol.
Deras antal må ej ökas utöfver tolf, så vida ej Konungen och Riksdagen, i den ordning 87 § 1 mom. stadgar, besluta, att högsta domstolen skall på afdelningar arbeta; och varde, i sådant fall, såväl justitierådens antal med iakttagande af hvad ofvan är sagdt som ärendenas fördelning mellan afdelningarna i samma ordning bestämda.
Konungens rätt att pröfva och afgöra besvär, som jämlikt författningarna må hos Konungen fullföljas i statsdepartementen, skall i den omfattning, som bestämmes i särskild lag, stiftad af Konungen och Riksdagen samfälldt enligt den i 87 § 1 mom. stadgade ordning, uppdragas minst sju af Konungen utnämnda män, som förvaltat civil beställning samt däruti ådagalagt insikt, erfarenhet och redlighet.
De kallas regeringsråd och utgöra Konungens regeringsrätt.
Minst två tredjedelar af hela antalet regeringsråd skola hafva fullgjort hvad författningarna föreskrifva dem, som uti domareämbeten må nyttjas.
Stadgandet om regeringsrätten i § 17 överflyttades med 1949 års grundlagsändring till § 18.
Stadgandet om att bryta dom åter och att återställa laga tid, som försuten är, flyttades med 1949 års grundlagsändring från § 18 till § 19.
Svensk Författningssamling 1819 Låssa kyrkas arkiv
Kungörelse angående den capitations avgift (koppskatt, viss personlig beskattning på var och en inom ett land) till Riddarhuskassan, som Ridderskapet och Adeln vid riksdagen år 1815 sig åtagit.
Stockholm den 23 januari 1819.
I skrivelse av den 28 november 1818 har ridddarhus direktionen anmält, att den capitationsavgift på 24 skilling om året för att bestrida riddarhusets reparation, erläggs av varje mantalsskriven adlig mansperson under tiden 1817 - 1821.Vi förordnar att debitering och uppbörd besörjes av kronans tjänstemän.
Stockholm den 23 januari 1819 CARL JOHAN
Kungörelse angående tillstånd för nuvarande kattunstryckeri gesäller, att sysselsätta sig med tryckning av alla sorter tyger samt tillverkning av vävnader.
Stockholm den 25 januari 1819.
Den 16 december har Kongl Maj: t förklarat, att det är tillåtet för kattunstryckeri gesäller att utan burskap eller ansökan för sig och de sina sysselsätta sig med tryckning på alla slags tyger och tillverkning av vävnader av vad sort som helst.
Stockholm den 25 januari 1819 A N EDELCRANTZ
Cirkulärbrev till samtliga befallningshavande angående grunderna för markegångsprisets bestämmande å bröd för tågande trupper och fångars forsling.
Stockholm den 1 februari 1819.
Efter anmärkningar mot 1817 års markegångstaxor i flera län, har följande förordning för hur grunderna för markegångspriset skall beräknas på bröd till tågande trupper och fångar.