Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Innan detta är afgjort, innan ätminstone Riksens Ständer sätt del af ett Ridd. och Ad. pror. 5 B. sS 70 - 794 Den 15 Januarit. sädant förslag, huru kan man wilja bygga Ridderskåpets vä) Wclns beslut pä ell willkor, lvm skulle blnwa inseglet af samma beslut, och guma hela uppoffringen sitt warde, men hwars realitet ännu ar oafgjord.
I sanning synes det, som om man snarare welat wäcka uppseende an uträtta nägot wrrkiigt, som om msn mera haft till föreMäl akt förblinda än att gagna Allmänheten?
Veu gjorda motionen befinnes omöjlig i werkställiaheten, kan den icke heller hafwa annan fördel för Försåttarén, än alt för ett ögnablick hofwa fästat uppmärksamheten, annan werkön för det Allmänna, än att wäcka oredor och mitzförständ.
Tili detta ändamål skulle jag ej förmoda att den warit ärnad of den, som lä ofta halt l minnet de wigliga orden, Konung, Fosterland och Medborgare.
Ockla jag, hsr redan wid denna Riksdags början yttrat min önskan för en förbättrad representation; också jag wägar försäkra, akt ingen uppoffring stall af mig anles för dyrbar, hwarmed kan winnås Fäderneslandets och Medborgares wäl.
Men om en förändrad reprelentotion, om upphörandet af Ständö-twister äro önskningar, som icke annorlunda än t förening med labane willkor kunna uppfyllas, som göra dem omöjliga i werkställjghcten, som rubba ägande rätten, som fordra Åtminstone en oberäknelig tlds-utdrägt, dä torde det tillälas mig att fräga, om icke det är bättre att afbida liden och de- ärendernas lagliga åäng, som kan görgen sadan förändring mö,!ig och nyttig?
Bland den mängd ännu outredda pästäenden, bland de ännu saknade uppgitter, hwilka sä wäl i anseende tili jemkning i rättigheten, som till rättelse i representation ännu ämstä, är det icke as tidens hand man mä - Den 15 Januari!. 795 mäste manta medlen och möjligheten till en förbättring, är det icke Tryckfriheten och en stigande upplysning, som stola bereda besia medel?
Jag hav trott, art den redlige
Medborgarens bemödanden lök det närwarande borde mstränkas derhän att försäkra sig ätnjuiandet af nämde förmoner igenom beredandet ai nödige ulwägar till ordningens och Inge nets widmaklhällande.
D5 Fäderneslandet nysi är räddadt ifrän en öfwerhängcmde undergång, har jag trott att der ej är tvid ännu ätrrstäende olägenheter, tvid möj, ligen ännu inträffande brister, lom den tvälsinnade och tänkande Medborgaren sig uvpehäller.
Jag har irokt, att mvstigheten för det hela, att framstrrda till ett bättre nllständ, borde wara desi ögnamärke och att tili detta ändamäls minnande, intet more tjenligare än att sä midt som möjligt forlstynda ärendernas jemna och ordenteliga gäng.
Om uppoffringar till detta ändamål erfordras, om igenom d--m sinnena kunna närmare förenas, sä är jag vfwertyaad alt Ridderstapet och Adeln ej undandrager sig dem, och jag tror mig hafwa adagalagt, att det icke är jag, som wiv ett sädant tillfälle blix den sista, alt offra min stärf pä Fäderneslandets altare.
Men mätte det aldrig kunna fägoS, atk Swensta Nationens Ombud genom nntziörständ beredde sin undcrgäng, Mt enstilt ärelystnad eller ensidiga uträkningar, förledde Swensta Riddersman, att ät sitt Fädernesland bereda Pohlens ödel Mätte man påminna sig, att Swerige ef har Frankrikes styrka och desi inre sjelfständighet, att det ej tät att likt detsamma undergå dylika stakninggr; att hwarje afwäg ifrån klokhetens eller ord - 796
Den 15 Ianuaril. ordningens bana, leder ost närmare lill utlänst eller inhemsk despotism!
För min enstilta del mä det Mtas mig att siuteligen förklara, att dä jag lifligt delar det inkerefle lör en förbättrad representation, som utgör söremälet sör en flor del Swensta Medborgares önskan, är det vcksä min, att wid en skeende förändring den icke mä grundas pä Sländsstillnader.
Men att dä mycket utom denna princip äterstär att fastställa, dä man bör hofwa syr afsigt icke en ny rewolution, som kan bringa akt i oreda, men en laglig sakernas gäng, tror jag, att fä wäl sö sigtigheten, som Lagen bjuder, att detta ämne ej förr än wid nästa Riksdag mä osgöras.
Om fag kunde förmoda, att igenom bifall till den motion Herr Grefwe De ia OarMe nu sednast Stort, sinnena pä dista willtor kunde närmare förenas, ställe jag gerna för min del samtycka till vensamma, och min ranke är således icke alt neka Remisten; men dä jag tror, att cj nägot är gjordt vermed för werklighecen, sär jag endast tillägga, det jag förmodar, att enär Ridderst>.'pet och Adel» skulle anse sig kunna och wilja göra uppoffring af sing rättigheter, borde den Åtminstone ej förenäs med wilkoret af en Allmän resning och ny statt, läggning af all jord, som skulle lända en stor del Medborgare och i synnerhet Bonde,Ständer till skada; att den, som kunde anse sig haswa fördel af jordens lika bestatming bör emedlertid betänka, att de nya bewillninge-grunderna göra en jämkning, svm till en betydlig del ersätter den andra olikheten, och att i samma mon grundränta pä den jord, som hittills warit fri dmjrän, skulle införas, blefwe vck - Dm 15 Januarii.
797 ock>ä ägorens behällna inkomst sä mycket mindre, och dest bewill ings afgift således i lamma förhällande lä mycker ringare.
Mä detta exempel tjena att bewisa, att wid ett rubbande as sakernas waronde ordning, är mindre att winna än man förmodar, allder ärRegrrmgens wiehrtcchDetz styrka att t laglig ordning werka, att dek är de warande Angarö helgd, icke'en total vmstapning, som utgör Samhällets säkerhet och försäkrar bestånd samt Medborgares wäl.
Herr von Lckulirienbeim, Osvil, Jag har j al! mrn tid nitälskar för populaira principer, och borde således t hulwubsaken öfwcri.nsftämma med den af Herr Grefwe Oe >L L-n-Nw wid förra Plenum gjorda motton.
I öswerensstämmefsc med sädane grundiatler, hor jag wid detta Riksmöte, som Protocollen utwifa, tillstyrkt, arc Högloft.
Ridderstaper wille wid sina eqendommar afsäga sig sädane pertonella eller acceHoira föra.äner, som med jorden eller grundskatten icke kode nägvn egrntelig gcmenjkap, samt säledes för sin skattefria jord, lika med andre Hemman förrätta KronvskjUt. ser, sälom l synnerhet wid krigstider beswäcande, samt att biträda uti den fördärsweliga Hällstiurscns förpackrning, sä ock, att allestädes deltaga uti inqmartertngs-bcswaret.
Till mera enformighets och vwäldighets wmnande, har jag en annan gäng tillstyrkt, att uti Utskotten Adelns och de öfrige Riks-Ständens Ledamöter borde blifwa liktalige, och att all omröstning skulle ste per cgpns, och icke Stänböwiö; men alle lära erindra sig, att just beHe billiga och patriotiska uppoffringar da bestrtddeö af de Respecuva Herrar, iom nu sörestä tdtal cetzis^ as alla Adrliga privilegier.
Man iu - 798 Den 15 Ja,marti. inwänder att besittnings-rätten af FkälseSäterker icke mera är en enskild Adelig rättighet; men dä ock Konungen sancttomradt en sä likstämmig Medborgs rätt, att hwar Swenst man mä fritt lä köpa och besitta ali stagS Swensk iord, och säledes en Danneman nu mä winna en lika" ägande rättighet till Säterier som wid 1789 ärs Riksdag erhölls lill Frälsehemmans besiktning, sä will jag dock förmoda, att om ett Sccmum härefter tre fjerdedelar och ej sju ättvndcdeiar af all stags Frälseegendom mä finnas i Riddcrssapel och Adelns hander; och jag kan ingalunda finna skäligt, att den grundstatt, som Frälseman infriat, stall ater för andras obilliga pästäcnde jorden päläggas.
Den tiden wcrr,dä wänge Frälsemän äter lökke bltiwa SkatteBönder till undwikande af den tryckande rustningen, och innehafware afSätesgärdar hcstwa erlagt en dubbet om ej tre gänger större köpeskilling för mantalet än Skattehemanen för sin jord^om ej benjamme, till följe af päkvstad odling efter (Lstattläggningö-verwden, ä^wen till en stor del bcfinnes lika stoktefri iom Säteriet.
Dä ägande rätten brytes, sä upphör bäde Frihetens och Lagens helgd. Hwad Swensta Folkets representation wid ett Riksmöte beträffar, har jag wid den för Ofrälse Ständsperjoner i dy mäl wäckta fråga, aswen öppenhjertigt yttrat mina tankar, men mitt Memorial wann föga medhäll och hänwisades till Constitutlons-Utstoltets granstning; och lärer detta af Grefwe la Oai-ais dä icke bifallna, men nu widrörda ämne ej eller kunna till följe as wär antagna RegeringsForm underkastas någon öswerläggning i Riksens Ständers Plena.
Friherre callerström, Kustolpbz uppläste ett Diktamen, fä lydande: En Dett 15 Januarii. 799 En wärd Ledamot af detta Ständ, Herr Grefwe ^acob kontusion Os la Lsrrtis, har i sista Plenum föreslagit Ridderssapet och Adeln att under wista willtor afsäga sig alla sina Privilegier, utom det att bära det namn och det wapen, som antingen Förfadrens förljenster eller egna dygder dcm förwärfwat.
Sedan denna sräga hrvilat pä bordet, anser lag henne nu, utan tidsutdrägt, böra upptagas till en sadan förberedande behandling, som RegeringsFormcn svressriiwer.
Jag anhäller tillika, att öfwer samma allmänna ämne fä yttra min mening, pä det allden malmina, i dm ordning Ridderssapet och Adeln finner laglig, blifwa pröfwad gemensamt med Herr Grefwe Os l» Ostclics.
Det är icke genom wältalighek, det är endast genom en sann wälmening, genom de enkla utlrycken af ett okonstladt, oegennyttigt och, om det fordras, kraftfullt nlt för allmänt wäl, som jag wägar hoppas att winna Höglosi Ridderssapet och Adelns uppmärksamhet till de tankar jag nu ärnar yttra.
— Jag will ej, för att omgifwa mitt namn med den wanssliga äran af ett tillfälligt folkbisall, ej för att utmärka wig ibland ädelt sinnade Medborgare, tillegna mig
Vestas kända och consequent ädagaiagda assigtcr, och lälunda göra deras werkliga förtjenst kill min synbara.
Jag erkänner derföre och förklarar utan förbelMsamhet, att mina tankar öfwer förewarande ämne äro till en del uppkomne och alle stadgade under redan länge fortsatta öswerläggntngar emellan upplysta Ledamöter af detta Stand, med hwilka jag delot ölweriygelse och handlingssätt t andro mäl af berz högsta allmänna wigt, i frägorna om redan be« wiljgde eltergisttt af Privilegier, vm walet af e» 8oo Den 15 Januari!. för sikt ädelmod och sin själskraft lika aktningswärd Förste till Swcriges Throniöljare, och sist, om ekt werkjamt, med Swensta Folkets fordna anda öfw-rensstämnrande och till dervarande af dest frihet och sjelfständighet owillkorljgen nödigt Natwnaiförsivar.
Wi hofwa inseit angelägenheten af en förbättrad National representation; wi hafwa funnit akt den icke kunde winnås utan genom stora uppoffringar of särskilta Stånds-Privilegier, och wi hafwa warit färdige tili desta uppoffringar, sä widt de af wart bifall berodde.
Men wi hofwa tillika »frän högtidliga motioner derom warit ashällne af den sörhaga, att de, fäsom oundwikligm stridande mot wänga Klosters och cnstilta personers fördomar och intretzen, skulle, i fall de i otid wäckkes, kunna leda till split och oreda, och salunda, i stället att befrämja allmänt wäl, endast underhälla astynande factioners stämplingar.
Wi hafwa, för att med säkra stig gä till wärk mäl, med tälamod ofwaktat werkningarna af en stigande upplysning.
De äro redan i allmänhet märkbara, och synnerligen märkbara i det Diktamen, som gifwit mig anledning att nu tala.
D3 i början af denna Riksdag, under det af asta wälsinnode Medborgare listigt kända bchoswek af Ständens enighet, nägre, för sann medborgerlighet r alla tider utmärkte Ledamöter as Högloft.
Ridd-rstapet och Adeln onlägo ti» betta stora ändamäl bidragande, akt Ridderstapet och Adeln skulle till nägon del ätaga sig skjutsning för Säterier, dä, ehuru det ännu fortfarande kriget päkallade för ögonblicket ett sädant deltagande i de allmänna bördorna, motte denna proposition ett starkt motständ.
En wärd Ledamot, Herr Friherre an för - Dm i§ Jamrark'.
8ol förde den ; Julli, att "sedan fräga blifwir wäcke huruwida Säcerjer pä err elter annar sätt äfwen wilke inga i nägorr Uppoffring, finge hair för sin Sel och till undwtkande af dylika öfwerläggnings ämnen, sou, wid berra Riksmöte uppcoge Rldöerskapers ock) Adelns rid i nyttigare och nödwändigare ämnen, förklara, arc fa länge en allmän refning ock) ffaecläggning ä all jord och öfwer hela Riker icke föregått och blifwir werkställö, kunde och borbo R>öderffapet och Adeln icke ingä i nägon widare uppoffring , af dwad nacnr och vefkaffenher dm wara mänöe"
Denna motion understöddes dä af Herr Greiwé Os la (Wickis, Hans Epcellence Herr Grefwe kluuitr med flera, och det war, endast genom skarpsinniga anMärkningar deremot af Frlherre tVisnnsrlieim, Friherre lerlmscksn, Herk Orsckrie 8smusl 8>Ivsrtto!ps, Herr köniZ med steka , samt genom ett bestämdt wäarande af Herr Grefwen och Lcmdtmarstalken, akt gifwa någon proposition pä den ak Friherre ^ctetlvLrck wäckta srägan ,som möjligheten alt göra uppoffringar, hwilka sedan btjfwit gjorde, den gängen beivarades för Ridderstapers och Adelns patriotism och sjelfförfakelfs.
Dä BondeSrästdsk yrkads en sä kallad jämnare fördelning af jordens bestörtning, och delta yrkande, såsom en fordran, bestreds af flera bland Ridderstapet och Adelns Ledamöter, war Herr Grefwe Os Is <rsrciis en Ibland dem, som längst sträckte sin motsägelse af Adeliga Privilegiernas ytterligare rubbning, war Herr Grefwen den svin frägäde: huru skulle wi med killfredssiättda sam Ridd. och Ad.
Proe. 5 B» we 7S S 8or Den 15 Ianuarn. weten kunna se den äldriga Enrbersmannen, den i vikers tjenst farade, kanhända lcmmalö, sa krigaren, som wid deras lesnadoasron, för kande lugnet, för tänta penningar köpe en jorororfwa med nrstakade grfna styldigherer, pä en gäng sunne dosa fördubblade och de sjelfwe deröfwadc halsten as sm lagligt förwärfwade egendom, rwungne till tiggarcstafwcn, och detta aUr för eu nyck as ecr Ständ, err swagt eftcrgifwande af ecr annar ä etc, i ingen lag, > ingen rärrwisa grundadt begär.
Dä i aiiledniog of Friherre Lillverlköläs, Friherre ^l3nne>- he!M8, Grefwe Aäolpki Loran ^ioriiLs8 med seres förslag til! fördelning pä Säterier, Nä och Rörs-Hem - nian och Adelns hus i Städerna af wista allmänna bördor, hwarifrän dehn egendomar wörö genom Privileg-erna frikände, Riddcrjkapet och Adrin den 28 Äunii bewiljade åtskilliga betydliga Concctzioncr, war Herr Grefwe Ds la L^Mie icke den, som fökte utsträcka detza concestioner till yttersta gransen af de framstälda liberala förflag.
Da BandeStändets särskilta begäran om Säteriers och Frälsehemmans deltagande t all stags skjuts d- 16 Oktober förekom hos Ridderssapet och Adeln förenade sig Herr Grefwe Ds l» Lsrciis med den warda Ledamot, Herr kmklieb, hwilken anfört, arr de hemman r Riker som färc nami af Säterier borde brbehällas wid de förmäncr, som genom riden och form. lircrcr wunnir cn helgd, en rärrwisa i ärniucandec, som endast genom
Starens fullkomliga omstörrning endast genom ingrepp t den heligaste ägande rätt kunna dem och deras ägare frankannas; arr dec wore Ridderffapers och Adelns meddorger - Den 15 Ianuärsl. 82Z liga scb Ridderliga pligt att färgvara äZande rätten; acr detta rvore ett af de stora färeiuäl hwarför Ridderstapcr och Adeln nu wore här församlade; atr Ridderstapcr och Lldeln dorde pämmna sig hwad de warit, hwad de äro; Ekc RiksStänd; art de i denna sjelfständigt: egenskap dorde handla, icke dlrfwa en kastboll för andras ensidiga och mistedda ö>'ftinngar; Tilläagande Herr Grefwcn arr allt hade en grans och alt R.dderstaper och Adeln ej kunde inga i vifall tik!
BondeStänders orrmliga önstningar.
Under öfwer* läggningarne om NjksdagsOrdningen war Herr Grefwe"
Oe Is O-ri-^iL en ibland dem som ifrigast förswacadr Ridderstapct och Adelns fordna företrädes-räktigbeker, den, fom i frägan om saktet att förordna Ordförande r Urikotten, yrkade födselns anspräk emot det medborgeliga förtroendets wal
Dä iag ställer vesta wedermälen af den warda Ledamotens förut under detta Riksmöte yttrade tänkesätt emot den owäntade proposition hans sista Dlctamen innehaller, kan jag ej annat än med förundran anmärka hastigheten af den medborgerliga upplysningens fart Jag bör icke söka^iägon annan orsak, än denna till den händelsen, att samma Ledamot, som den 8 siftledne Julik fann att Ridderstaper och Adeli: dä redan genom gjorde Loncesiioner sä mecker efrergifrvir, acr dilligrwisej någor mera kunde uppoffras, som dä fonn, arr om Ridderstapcr: och Adeln inFinge i äcagander afdec förcstagna stjursnings-beswärer, stulls den säkerc kalla samtidens och efterwerldens fördannelsir öfwer sig, foa: da tillstyrkte: acr Ridderstapet och Adeli: ej makce inZa i någon uppoffring 8«4 De» 15 Januari!. för Säterier; att samma wärda Ledamot, säger jag, för twenne dagar sedan förklarade sig skola med glädje anse den dag, dä Nidderstaper Hed Adeln af stna nu ägande Vrivrlegier icke hafwa öfvtgr annar än der arr bära det namn och der wapen, som antingen förfädrens förrjmstcr eiler egna dygder dem förwäefwar.
Mea ehuru denna Motion- onekligen är grundad pä de mest liberala premier, synes mlg llkwäl stittföljden deraf icke alldeles uppgä mot hela rvigten af der Allmännas fo-dringar.
Den är rvtllkorlig, och willgren för den förestagna uppoffrinKen, den största Rldöerstaper ock Ädel» nägonstn gjort för Fosterland och Medborgares gemensamma wäl, förekomma mig sädana, akt deri Deraf- beroende uppoffnnaen mäste annu för Secler uteblifva.
Den skulle ;cke äga rum förrän dc öfriga Sränden lika med Ridderstaper och A" deln afsads stg alla privilegier, alla förmaner, alla rättigheter som eirstikor vcm, den jord de äga, den rörelse de idka, tillhöra, och innan en allmän refning, en ny stattläggnina of all jord t Riket föregärr, Medes icke blott blifwit besluten, utan äfwen werkstalld.
Jag' lemnar derhän hnruwida De öfriga Ständen äro färdige akt afsäga sig sina Privilegier, onekeligen as mera wälenbteligt warde för deras innehafware, än de Adlige äro rör mdiwiduer af Rldderstaver och Adela.
Jag fäster mig nu endast wid willkoret af den allmänna jordrefning och skattläggning, som stall föregå uppoffringen.
Ale der wäl möjligt akt ens begynna denna jemlika skattläggning innan dr privilegier äro undanröjde, pä hwilka olikheten af jordens natur nu tzwilar?
Är det wäl möjligt att »verkställa den öfwer - Den 15 Januarii. 805 wer hela Riket inom en tid af 50 eller 6o är?
J^g tror det icke, och jag äberopar mig kill ursäkt för mina twifwetsmät derom följande ord/ utträde af Herr Grefwe De la dea 15 sistledne Juan: Jag Underställer Rldderffapers och Adelns ompröfwanve, huruwida Senna refning (blott inom Skäne) wore möjlig dwad nd dertill fordrades och rrlk hwars bada den skulls bklswa, om ej erli Bondens, som nu skulle återlemna kwad under Aommq Lar i XI?
s olyck. liga krig och den deraf uppkomna folkbrist, dä nära ewa rredjedelar af ali Frälsejord i Skans lag öde, han sig oräcrwrst rillkräkrar.
Antager jag nu med den wärda Ledamoten att en allmän jordrefning knappt wv.e mötlie, men gör likwäl Lenna omöjlighet till ett
Mllkor för dm stora uppoffringen, hwgd blifwer dä de? na?
Och huru stulle m sädan uppoffring bedömas oi Allmänheten, al den uppwsta Allmänhet menar s,g, som förstär ott urssilja saker rfrän ord, som ej onstr sina r riärmarLi de stund, mera än någonsin, midt utsträckta fordringar kunna fyllas med blotta uttrycken af stora och adelmodiga aksigter?
Skall illw»ian med glädje ursä detta nya frö till inkördes hat?
Och stall ej RidderstapersochAdelns anbud, ehuru ätsöljk af alla wäitalighetrns prudnader, mifjtydas säkm en list att afböja de jämkningar i RiksSkäudens Privilegier, hwartill 114 L. r RegcringsFor, men öppnar en laglig och redan c.f ett Ständ begagnad wäg ?
Del beror af Ridderstam och Adeln, särdeles efter de werkliga uppoffringar det redan gjort, akt magra sitt bifall till d-m, som ytterligare kunna göras.
Men Ridderstapets och Adelns ära och anseende fordrar, akt desi Cvncchioner,. om det 806 Den !5 Jarmar ik. siuter nägra flere an be hittills bcwiljade, bliswa rena vch bestämda.
Jag wnaar ira det wara Ridderffapet och Adeln wätdigt att oöra hwarje uppoffring, som san belästa wäkt Fäderneslands frihet vch sjel^ständigbet, utan alt wid sina anbud derom binda något mer elier mindre förhatligt willkor.
Jag medgifwer att detta ögonblick icke ar dek bast alpaff.de för ett wäcka frägor, öfwer hwilka meningar inom della Ständ wfferiigen kunna b!ifwa deiade- Jag anser att de lämpligast had? blist wik framställde, sedan Const-tutivne-Urssotkek stadgat vch meddelat Ständen sina tankar om repreftntaivven, ctk amne hwarä Utikottet genast wid RegerrngsFormens utarbetaiide fästade sin uppmärksamhet
Men sedan ett förslag om uppoffring af Rldderssapets ost) Adelns Privilegier blilwic högtidligen kungjordt, vch dä jag af anförda stal funnit detta förslag icke worå sädant, akt det uppfyllde min och, fog wägar säga, Nationens mantan, bar jag trott mig icke böra uppskjuta att yttra hwad jaa ansett i denna sak billigt vch nyttigt.
Mm iftigaste önskan har warit, är och förbiiiwer den, ett allt Gtändshat, all osund emellan särjkira Claher af Medborgare mätte förfwinw; att j,rtet inirehe mä l nägot Swenstc Samfund öfwerwäga det af Sweriges frihet och sjelfständighet; och att ingen ara mä skattas högre än den, akt wara en redlig Swens?
Säfom fädan förklarar j'g owEorstgen, att jag ingär i alla de vppvffcmgac som mitt Fäderneslands mai kan fordraMen lika heligt som jag detta förklarar, lika heligt försäkrar jag, au om någon ärrlystrn, någon af en - Dm 15 Ianuarli. 807 enstilta assigter drifwen Medborgare ssulle fördrista sig att bereda ert tillstånd/ som framkallade bea individuella kraftens werksamhet lill Lagarnes och den stadgade ramhälls-ordningens sörswar, stall han si nia bwad en Man wägar,! om aldrig bchösde att blygas öfwer nägon dold afsigt.
Jag anhäller flutljgen att detta mitt yttrande mätte fä äkfölja Grefwe De Ira (iLrciies till de öfriga refpeknve Ständen och till ConstitutionsUtskottet. , z
Friherre ^LeclcrstrSm^ ^acob, anförde till Pk0- collet följande:
Sedan fä mycket redan ar fogt om Grefwe De lL Lsröics Dictamcn har lag föga att tillägga.
Jag will allenast anföra:
Att ur prida orediga begrep/ att uppwäcka obestämda frägor, ost) göra motioner/ hwllkaö andamäl man ej iydeilgt förklarar / leder bland folksamlingar ofta till oredor.
Sädan ssuile jag anse följden af Grefwe
De l» ^3rcije8 Drctamen möjligen kunna wara/ om ej wära Lagar / genom fsrcsstiflen om mechoden att behandla olla allmänna frågor/ hade förebyggt denna wada/ om e> de redlige män som isrän början af den limade revolutionen länge warit, äswen ännu wore beredde, alt i bredd med den sig tydligt förklarande opiomonen/ utweckla wär Srars-Författning till den beskaffenhet som tldenS upplysning och behof fordra.
I föste af Grundlagens föreskrift i komma säledes Grefwe De la OitrNj. s motioner, att lill Constlturions-Utstotlet remitteras.
I afseende pä den ak mig anförda sednare grunden lök wärl lugn, anhäller jcg alt fä anföra följande:
Hwar 8o8 Den 15 Ianuarli Hwar 06) en rättsinnig och upkyst enan har redan länge sett ds oredor som Ständs,privilegier, ojämn skattläggning och en af stumpen född representation i Swerige förorsakat.
För den som deröswer föga tänkt h r Allmänhetens, ehuru orediga, rop warn nliräckeliga wäckeiser att der pä fästa sin uppmärksamhet.
Man har således alind lett dek mäl, dit tvär Regements,förändring skulle leda- Hela konsten har^warit att i delta afseende uppföra sig enligt pligt och klokhet.
När wi först stadgade wart beslut alt wäga Regements förändringen gjorde wi ost äfwen kill föresatks: att desi olyckliga följder endast skulle drabba den eller dem som wäilat wär olycka, och att wi skulle äterlMa all häitlg skakning, all wäldiam brytning, hwars utgäng berodde pä stumpen och alldrig utan enskildas lidande kunde aflöpa.
Denna föresats trogne hasme wl t wär RegeringsForm antagit och stadgat grunderna för en tillkommande bättre StalS-tnrättning, och öpnat en Laglig wäg för reformens werkställande.
Denna grundsats trogne, hanva wi genom successiva cessioner af wära privilegier sökt att betyga wära tankesätt, men ärerhälla all wäldsamhek.
Denna grundsats trogne hasme wi utredt begrepen om privilegier, afstiljbt dem som höra till egendom isrän dem fem höra till personer.
Dä wi föga agtat de sednare hafwe wi med kraft försworot de förra, men ashändt ost jäsom Ständ den epclustva rättigheten akt dem njuta.
Omstöpningen as jördens privilegier är säledes icke mera en enskild privileqiiftäga: den är en Samhällssräga, forn genom kloka contract kan när fsm häldst brmg. s i ordning.
Dcha grundsatser trogne stola wi alldrig asstä att bereda Swerige en tryckfrihet, hwarigmom upplysningen stall spridas, sanningen äterwimm sin rätt och alla reformer med lugn werkstäUas.