Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad resultat deraf blifvit torde vara kändt; ty saken har, efter lång discussion, så utfallit, att majoriteten bestämde sig vid voteringen för detta förslag, då deremot nästan alla mindre bruksägare förenade sig emot detsamma i en reservation, på den grund, att derigenom endast bereddes en fördel åt de större hruksägarne, utan att någon motsvarande förmån tillädes de mindre, annorlunda än med villkor alt nedlägga sina härdar, och derpå kunde de icke ingå.
JM. icke heller ansett sig kunna sanctionera, utan i nåder yttrat sig, såsom jag troi', ganska välvist öfver orättvisan af detsamma. K. M. utgaf i stället sin nåd. förordning af år 1838 i denna fråga.
Då nu det nämnda förslaget blifvit af mer än en tredjedel ibland bruksägarne samt af K.
M. ansedt såsom orättvist, så tror jag att man måste föreslå något annat som är mera rättvist och följaktligen jemnare fördelar rättigheterna emellan alla näringsidkare, så att de mindre komma i åtnjutande af samma förmåner, sorn de större idkarne af samma näring.
Alt en öfvergång nu måste behöfvas kan hvar och eu inse, då det är fråga om att utbyta 24 H. 53 4*s Den 28 A p r i 1 f. m. ett alldeles restrictivt systeme emot ett fullkomligen fritt; men Utsk. trodde ändå ej, att det vid sådant förhållande ltunde vara lämpligt att antaga livad -ytdel af bruksägarne samt K.
M. tillförene förkastat.
Hr Lagei hjelm har sagt, alt jag misstagit mig då jag yttrat, att jag vore mera restrictiv än han; men hvad denna fråga särskildt beträffar, så torde skilnaden emellan oss ligga deruti, att då jag yrkar att smidesrältighelen, äfven för de opi ivilogierade härdarna, må blifva oinskränkt, så anser deremot Hr Lagerhjelm, att deras smidesrätlighet bör bestämmas efter koll-illgången enligt beräkning al 1 5 t:r kol för hvarje Skaf smide, hvilket torde leda lill ungefärligen samma resultat, då troligen icke någon bruksägare kan tillverka ett Skfå stångjern med mindre än 10 t:r kol. Dessutom har Hr Lagerhjelm äfven yrket, att denna frihet genast skulle vidtaga vid alla inom tackjerns-bergslagen belägna hamrar.
Jag erkänner gerna, att della är liberalare, men det är i min tanke alltför liberalt, och jag kan icke frånträda min mening.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att först förekomme frågan huruvida R. o. Ad. antoge
Utskrs yttrande i första punkten angående tidsbestämmelsen; Utskrs förslag vore:
"under de första 5 åren, beräknade från och med 1841 till och med 1846”, då nemi. de följande stadgandena skulle blifva gällande.
Dervid hade den anmärka, ägt ram, att R. o. Ad. i denna del borde fatta samma beslut, som BorgareSt., och nämnda Stånd hade sagt:
"under de första 5 åren, beräknade ifrån den 1 Nov. 184« till och med den 1 Nov. 1846;’’ en annan anmärkn. innehöll äfven att föreskrifterna skulle börja att vara gällande den 1 Nov. 1842 eller 1S43 och så fortfara i 5 påföljande år.
Hr Landtm, ville nu först framställa propos. å Utsk:s förslag i denna del.
Jag tror att Hr Rosenblad yrka de, att tidsbestämmelserna skulle helt och hållet borttagas, och alt det förslag, som R. o.
Ad. nu antager, måtte blifva beståndande, och deruti instämmer jag äfven.
Jag tror äfven i likhet med Frih.
Tersmeden och Hr Rosenblad, att tidsbestämmelserna här borde borttagas; men deri förste värde talaren Hr af Uhr hade i sitt anförande intagit ett förslag rörande dem.
Jag skulle tro, att det vore bäst att uppskjuta med tidsbestämmelserna intilldess man beslutat om frågan rörande kolhandeln i öfrigt, och i sådant fall har jag intet emot att tidsbestämmelsen på detta ställe utgår.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag till tidsbestämmelse i denna punkt, nemi. följande: ”under de första 5 åren, beräknade från och med i84t till och med 1846.”
Den 28 April f. m. 4'9 Frih.
Jag anhåller blott vördsamt, i händtdse Hr Frih. o. Landtm, icke ansett svaret redan vara gifvet, alt propos. måtte få blifva sådan, Frih. von Schulzenheim och jag yrkat.
Jag får också vördsamt anhålla, alt, i händelse icke Utsk:s förslag i detta afseende redan anses vara bifallet, mitt förslag, hvaruti jag tror att Frih.
Tersmeden instämt, äfven måtte blifva till R. o. Ad. framstäldt.
I fall någon tidsbestämmelse skall äga rum, sä får jag hemställa till den värde talaren, som i detta ämne yrkat något likartadt med Frih. von Schulzenheim, om icke tidsbestämmelsen af den 1 Nov. 1842 vore den lämpligaste.
I anledn. af den siste värde talarens yttrande, får jag gifva tillkänna, att jag, roed alseende på den nödvändiga tiden för ärendets behandling, vissei ligen anser tidsbestämmelsen af den 1 Nov. 1842 vara lämpligare än den föreslagna.
Jag har likväl icke yrkat propos. derå, utan inskränkt mig, såsom Frih.
Hamilton äfven uppfattat min mening, till att föreslå den 1 Nov. 1841 såsom den första utgångspunkten för tidsbestämmelserna ; meri jag anser det så svårt att lill dess medhinna ärendets slutliga behandling, att jag, så framt någon af R. o. Ad:s ledamöter sig derom med mig förenar, gerna skulle föreslå den 1 Nov. 1842, såsom den i min tanke lämpligaste perioden.
Jag vågar ej yttra mig, huruvida någon förändring, sedan discussionen nu är slutad, må kunna göras i de propos:r, hvilka begärdes då discussionen pågick.
Då begärdes att propos. skulle göras på tidens bestämmande till den i Nov. år 184.1; och det är derom jag nu ytterligare äfven får anhålla.
Jag får erinra den sista värda talaren derom, att Hr af Uhr, Carl David, i sitt utlåt, har önskat, att denna reglering icke måtte taga sin böljan förr, än frågan om kolhandeln blifvit afgjord, och då Bergscollegii nuvar.
President yttrat, att denna fråga ej kan vara afgjord före den 1 Nov. 1841, så följer deraf tydligt, att denna termin för den nya smidesstadgans utfärdande är den aldra tidigaste, som kan antagas.
Det är blott i anledn. af den siste värde talarens yttrande, som jag tagit mig friheten att åter för några ögonblick begära R. o. Ad:s uppmärksamhet.
Jag måste hafva ganska ofullständigt uttryckt mig, örn min mening så kunnat uppfattas, att kolhandelsfrågan icke skulle kunna vara inne förrän den 1 Nov. år 1842, alt af Bergs-coll:m slutligen handläggas.
När Bergs - Den 28 April f. m. col!:m sedan
Ian afgifva sitt betänk, tilltror jag mig deremot icke att kunna bestämma, men jag förmodar att colltm möjligen kan med denna fråga vara någorlunda snart färdigt.
Således skulle jag ej ensamt i detta förhållande finna något skäl, att icke en ny smidesstadga skulle kunna nästa år beslutas; men då jag alltid blir af den meningen, att en sådan förändring bör inträda i början af ett smidesår, och då isynnerhet, om denna marsch skall följas, det blir nästan omöjligt att medhinna arbetet till den 1 Nov. detta år, så torde någon ny smidesstadga ej kunna komma att upprättas förrän under loppet af smidesåret 1842.
Delta är skälet, hvarföre jag för min del helst skulle hafva önskat, att utgångspunkten för tidsbestämmelserna hade blifvit år 1842; men jag finner likasom Frih.
Hamilton, att då jag icke under discussionen yrkade propos. på denna tidsbestämmelse, så kari jag icke heller nu begära att få densamma framställd.
För att få veta, om jag misstagit mig eller ej i afseende å Frih. von Schulzenheims anförande, får jag äran erinra, att jag trott honom hafva yttrat, att frågan om kolhandeln icke kunde vara afgjord förrän den 1 Nov. innevar. år 184.1; oc^ då jag anser att smidesstadgan med ett nytt smidesår hör taga sin början, så torde det vara gifvet, att icke förrän den 1 Nov. år 1842 denna nya stadga kan vinna tillämpning, i händelse, såsom Hr af Uhr önskat, detta ej kommer att ske förrän frågan om koihandeln hos K. M. blifver afgjord.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då här blifvit omnämndt det förslag Hr af
Uhr framställt, finge Hr Landtm, nu uppläsa det; del lydde som följer:
"Alt uti den uod. skrifvelsen till K. M., om sanction af R.
St:s nu rör:de stång■jernsti 11verkningen fattade beslut, må det tillagg göras, att den förklaras hvilande intilldess frågan om den fria kolhandeln blifvit definitivt afgjord, samt först derefter i ett sammanhang pröfvas och afgöras.” R. o. Ad. behagade deraf finna, att antagande af detta förslag visserligen icke skulle hindra de tidsbestämmelser, sora Utsk. föreslår, utan att detta vore elt tillägg, som blott uppsköte verkställigheten af beslutet.
Frågan om tidsbestämmelsen, antingen den bör blifva den t Nov. i84', eller samma dag 1842, kan vara mycket I i h gil 11 ig, då i alla fall det säger sig sjelft, alt det ej kan ske förrän saken blifvit pröfvad och afgjord; roen då detta icke lärer blifva möjligt före den 1 Nov. innevar. år, så vore det icke rent spel att stadga en sådan tidsbestämmelse.
Frågan om tidsbestämmelsens borttagande, som jag önskat, är i min tanke så vigtig, alt jag ej kan släppa densamma utan votering.
Jag vill endast fästa uppmärksam - Den a8 April f. ra. 421 beten derpå, alt om man icke vill till år i85o gifva den frill et åt näringen, som Utsk. föreslagit, så är ifrågavar. tidsbestämmelse öfverflödig; och som jag i sistnämnda afseende hyser lika öfvertygelse med Hr Rosenblad, så förenar jag mig med honom 0111 tidsbestämmelsens borttagande.
Detta hindrar icke, att de tillägg, som Hr af Uhr föreslagit, kunna antagas.
Jag tror således, alt pluraliteten bör få afgöra om någon tidsbestämmelse skall äga ruin eller ej.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. nu behagade finna, att, såsom Hr Landtm, uppgifvit, det vore 2tne meningar angtde tidsbestämmelsen, den ena att densamma Loide äga rum och att tiden borde bestämmas från den t Aov. 1841 till den 1 Nov. 1846, den andra att ingen tidsbestämmelse borde äga rum.
Då den första af dessa meningar närmast öfverensstämde med Utskts förslag, torde R. o. Ad. finna att propos. derå först borde framställas.
Hr Landtm, hemställde alltså, om R. o. Ad. behagade antaga en, i öfverensstämmelse med BorgareStis beslut så lydande redaction: ”Under de första 5 åren, beräknade ifrån den 1 Aov. 1841 till och med den 1 Nov. 1846.” Ropades ja och nej.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja.
Ilr Landtm, yttrade, det R. o. Ad. således måhända funne, att den meningen, att ingen tidsbestämmelse här må införas, vore den, sorn öfverensstämde med R. o. Ad:s beslut i frågan.
Hr Landtm, yttrade, att i afseende på sjelfva mom. litt. a) vore dels yrkadt bifall till Utskts förslag, dels af Hr Lagerhjelm att mom. skulle erhålla följande lydelse: ”Oinskränkt vågföringsrätt beviljas för stång- eller manufaclurjern från härdar inom tackjernsbergslag, derest de, utan beräkning af den tillökning, som K. kungörelsen af den 26 Oct. i838 medgifver, äro privilegierade till minst 45o Skit.
Härdar utom tackjernsbergslag , sålunda privilegierade till minst 4°o Skit, åtnjuta samma rätt.
Vid öfriga härdar skall smidesrätten beräknas efter i5 ttr kol per Skfö.” Hr Lagerhjelm: Frih.
Tersmeden har framställt en nära likartad begäran med min, och jag anser icke af någon särdeles vigt alt göra den dislinction af inom bergslag och utom bergslag, som finnes i milt förslag.
Jag anhåller således vördsamt, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes låta ändra min framställning till likhet med hvad Frih.
Tersmeden föreslagit.
Hr Landtm, lät nu uppläsa det förslag Frih.
Tersmeden afgifvit, så lydande: ”Oinskränkt väglöringsrätt beviljas
Den 28 April f. m. för stång- eller manufacturjern från härdar inom och utom bergslag, derest de, utan beräkning af den tillökning, sora K. kungörelsen af den 26 Oct. >838 medgifver, äro privilegierade till minst 4^o Skfå.
— Oinskränkt vågföringsrätt beviljas ufven så väl bruksägare, som bergsmän, hvilka medgifva härdantalets inskränkning i den man, att gamla smidesrätten på härdarna motsvarar minst 35o Skfå på hvarje qvarvarande härd."
Hr Landtm, yttrade, det äfven propös. blifvit begärd å PresteStts beslut i denna punkt, hvilket beslut nu blef ånyo uppläst.
Hr Landtm, hemställde nu, om R. o. Ad. behagade bifalla morn. litt. a) i 1 punkten af Utsk:s förslag.
Då tlr Landtm, förklarade, det nej öfverröstat ja, begärde Frih. Hamilton votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att nu uppstode fråga om contra-propos:ns innehåll.
Det första förslag, som blifvit framstäldt, vore af Hr Lagerhjelm.
Tersmeden hade yrkat att det skulle delas i tvänne delar, så att särskildt propos. komme att framställas på den del som anginge smidesrättens beräknande vid vissa härdar efter en koltillgång af [5 tuunor per SkSh R. o.
A<l. behagade måhända finna, att om Hr Lagerhjelm» förslag i öfrigt antoges till contrapropos.
, vore intet hinder att ju nämnda fråga kunde derifrån skiljas och sedan särskildt pröfvas, och hemställde Hr Landtm, alltså till Hr Lagerhjelm, örn han tilläte att hans förslag finge sålunda delas.
Hr Lagerhjelm: I anledn. af Hr Frih. o. Landtm:» hemställan till mig får jag äran nämna, att jag äfven är ense med Frih.
Tersmeden rörrde den sednare delen af den propos.
, han föreslagit, så att om Hr Frih. o. Landtm, täckes föredraga Frih.
Tersmedens förslag före mitt, så torde R. o. Ad. slippa med en enda votering om contra-propostn, och då kan den sats, som jag i mitt förslag yrkat, sedermera tilläggas.
Nu skulle således nästa propos., enligt min önskan, blifva följande: antager R. o. Ad. till contra-propos. vid blifvande votering Frih.
Tersmedens förslag.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde derefter, om R. o.
Ad. behagade till contra-propos. antaga Frih. Tersmedens förslag, under bibehållande af öppen rätt till pröfning af sista delen utaf Hr Lagerhjelm^ förslag.
- Den 28 April f. ra. 4*3 Den, som bifaller moni. litt. a) i 1 punkten af Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskrs betänk.
Wto 140, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvannämnda mom. litt. a) alt erhålla följande lydelse : ”Oinskränkt vågföringsrätt beviljas för stångeller manufacturjern från härdar inom och utom bergslag, derest de, utan beräkning af den tillökning, sorn K. kungö reisen af den 26 Octo b er 1S38 medgifver, aro privilegierade till minst 4^0 SkS’.
Oinskränkt vågföringslätt beviljas äfven så väl bruksägare sora bergsmän, hvilka medgifva härdantalets inskränkning i den mån, att gamla smidesrätten på härdarna motsvarar minst 35o Skfå på hvarje qvarvarande härd.”
Ja — jo. Nej — 41.
Jag anhåller alt få reservera mig emot detta beslut, och kan blott beklaga att den skråanda, sora eljest så vältaligt anfalles inom detta Stånd, skall hafva så många anhängare, då det gäller ett skrå, som inom oss räknar ganska mänga medlemmar.
Mörner, Joli. Aug.t
Jag anhåller att få instämma i den nyss afgifna reservationen, och reserverar mig derjemte äfven emot det föregående beslutet, ang:de årtalet.
Hr Aminoff, Joli. Fredr., samt Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, förenade sig i Frih.
Landtm, hemställde nu, om R. o. Ad. behagade antaga det förslag
Hr Lagerhjelm gjort, att vid slutet af det nu fattade beslutet skulle tilläggas följandet ”Vid öfriga härdar skall smidesrätten beräknas efter i5 tunnor kol per SkS.” Ropades starka nej, blandade med ja.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja. 1 punkten, mom. litt. b).
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det han icke vore rätt säker 0111 han riktigt fattat Hr Lagerhjelms mening.
Hr Landtm, hade fattat den så, att han ansett mom. litt. b) böra utgå.
Jag måste hafva uttryckt mig mycket otydligt.
Jag vidhåller i afseende pä propos. endast litt. a), ehuru jag äfven yttrat mig rörtde litt. b).
I afseende på den andra punkten har ]ag tillstyrkt Utsk:s för - 4 A
Den 28 April f. m. slag; ty det förorsakar, såsom jag förmodar, blott besvär, utan att medföra något verkligt gagn; men detta hemställer jag till de värde talarne sjelfve att bedömma och rättar mig efter deras omdöme.
Ad. behagade bifalla mom. litt. b).
Hr Landtm, hemställde om Ståndet ansåg, att Utskts förslag till mom. litt. h) borde utgå.
R.opades ja och nej.
Hr Lagerhjelm begärde votering.
Jag hemställer till den värda leda moten, som begärt votering, om lian ej kunde låta denna sin begäran förfalla, då i alla fall bans tanke blir den rådande, eftersom tre Stånd bifallit denna punkt.
Vi kunde då slippa en votering så här dags.
Jag har den öfvertygelsen, att R. o. Ad. i denna punkt tänker lika med Utsk., och det är således på Utsk:s förslag, som jag anhåller att få propos., i händelse en votering behöfves.
Landtm, yttrade, att då han icke tilltrott sig att, i anledn. af svaren på den sist framställda proposm, kunna bestämma hvilken mening varit den öfvervägande, ansåg han sig ånyo böra framställa propos. å]Utsk:s förslag; hemställande alltså, 0111 R. o.
Ad. behagade bifalla TJtsk:s förslag till mom. litt. b) i i punkten.
Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Hr Lagerhjelm votering.
Hr Landtm, hemställde, om R. o.
Ad. ansåg det contra-propos:n borde innehålla, att det ifrågavar. mom. skall utgå.
Efter någon stunds förlopp och innan voter:s-propos:n hunnit blifva uppsatt, anmälte sig åter Hr Lagerhjelm och yttrade:
Sedan flere äfven Ahland Utsk:s ledamöter förklarat sig icke rösta för Utsk:s förslag i denna punkt, så får jag afstå ifrån min begäran om votering.
Hr Frih. o. Landtm, -yttrade, att, sedan Hr Lagerhjelm frångått sin begäran om votering, och Hr Landtm, förklarat den sista proposm vara med nej besvarad, R. o.
Ad. torde finna att mom. litt. b förfallit.
Ropades ja. 1 p u n k - Den 28 April f. m. 4i5 1 punkten, mom. litt. c).
Sedan Ståndet icke har ingått på den frihet för alla hardar, som i litt. a) är föreslagen, så hemställer jag vördsamt, 0111 det icke vore skäl att helt och hållet afslå detta mom. och hvad nya anläggningar beträffar låta det stadgande qvarstå, som nu är gällande.
Det nuvar. stadgandet innehåller, att rättighet till jernverks anläggande olver hela Riket utom bergslag förklaras fri, då, efter skedd undersökning, skogstillgången betinnes tillräcklig.
Utsk. föreslår alt nya stångjernshardar få med oinskränkt smidesrätt anläggas utom ofvannämnda tackjernsbergslag, men icke inom ett afstånd af 2 mil från förut privilegieradt stångjernsbruk.
Det vai- förmodligen Utsk:s mening, att della skulle galla under öfvergångsperioden; men sedan R. o. Ad. iiii för öfrigt afslagit hela öfvergången, så skulle jag tro, alt afven delta stadgande är olämpligt.
Hr Rosenblad instämde med Frih. Tersmeden.
Jag borde ej yttra mig nu; ty sedan första punkten blifvit afslagen, som jag naturligtvis röstäde fcr, så är allt det öfriga af intet värde.
Men jag vill blott hemställa lill den sista värda talaren, om han icke skulle vilja antaga Bergs-eollegii förslag, som innehåller, att ny stångjernshärd må ej hädanefter anlaggas, derest icke vid behörig undersökning kunnat inom orten uppgifvas en förut opåräknad eller för andra verk icke beli öflig; kolfångst af goo läster årligen.
Jag hemställer lill Frih.
Tersmeden, om icke man nu för conseqvensens skull borde antaga detta stadgande.
Det går visserligen ännu an att införa en sådan punkt, som stadgar, alt nva härdar icke få anläggas med mindre än alt de äga tillräcklig koltillgång i enlighet med Bergs-collegii förslag; men detta finnes ej i Hilvar. författning, och det faller också af sig sjelft, att en nu anlagd härd med det af coil:m föreslagna qvantum kol blir fri, oell någon mindre kan icke anläggas.
Ad. behagade bifalla Utskts förslag i morn. litt. c) af i punkten.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg morn, litt. c; böra förfalla.
Jag hemställer vördsamt, om icke BondeSt;s inbjudning äfven borde förekomma till afgörande.
Jag måste för min del afstyrka dess antagande.
Inbjudningen rör litt. b), och det är en naturlig följd af R. o. Ad:s beslut, att densamma ej kan antagas. 2| H. 54 4^6
Jag får vördsamt hemställa, om icke det nu fattade beslutet i litt. b) innebär ett afslag på BondeSt:s inbjudning.
Så skulle jag åtminstone vilja förstå saken.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad., alt, 1 öfverensstämmelse med det beslut Ståndet fattat i afseende på mom. b), ingen annan åtgärd var att vidtaga i anledn. af BondeStts prot.utdr. och inbjudning, än att lägga detta prot.- utdr. till handlingarna.
Till vinnande af öfverensstämmelse med det beslut, som R. o. Ad. redan fattat, att nemi. taga bort uttrycket— under de första fem åren. i punkten ]V:o 1, torde deraf böra följa, att punkterna N:is 2 och k afslås, hvarom jag vördsamt anhåller, alt Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. till R. o. Ad.
Hr Lagerhjelm förenade sig med Hr Rosenblad.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att propos. borde framställas å 2 och 3 punkterna påen gång.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla 2 och 3 punkterna af Utskts förslag.
Pvopades nej.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att 2 och 3 punkterna skulle förfalla.
Landtm, yttrade, att nu förekomme till pröfning
Hr af TJhrs förslag, att uti den und. skrifvelsen lili K. M. 0111 sanction af R.
St:s nu rörande stångjernstillverkningen fattade beslut det tillägg må göras, att den förklaras hvilande intill dess frågan om den fria kolhandeln blifvit definitivt afgjord, samt först derefter i ett sammanhang pröfvas och afgöras.
Hr af Uhr torde väl finna, att, efter det beslut R. o. Ad. nu fattat öfver första punkten, saken icke kunde ses alldeles från samma synpunkt, som då Hr af
Uhr framställde sitt förslag, men då detta i alla fall ej vore i någon bestämd strid med det fattade beslutet, fick Hr Landtm, nu hemställa, om R. o. Ad. behagade bifalla Hr af Ulirs förslag.
Hr Palmcrantz, Joli. Mauritz:
Jag tager mig fri heten hemställa till Ståndet, om det ej skulle vara lämpligt att aflåta en inbjudning till de öfriga Stånden att instämma i det beslut, som R. o. Ad. nu fattat.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det först torde vara nödvändigt att fatta beslut i den del, som nu vore föredragen.
Jag förmodar, att i det skick, som R. o. Ad:s beslut nu befinnes, Hr af
Uhr icke insisterar på att något uppskof må äga rum eller denna fråga med frågan om kolhandeln sammanbindas, så att denna författning
Den a8 April f. ra. 427 icke skulle fä träda i verkställighet förrän frlgan om kolhandeln förut blifvit afgjord.
Jag ser intet skäl för ett sådant tillägg.
Hr af Uhr:
Det tillägg, jag tagit mig friheten begära uti den tind. skrifvelsen, anhåller jag måtte komma att intagas af det skäl, att sjelfva hufvudsaken redan är afgjord af tre Stånd, hvarföre jag anser nödvändigt, att detta villkor får ett ruin i den und. skrifvelsen.
Jag skulle ej hafva begärt ifrågavar. tillägg, om de andra Stånden varit af samma tanke, som R. o. Ad.; meri saken är redan af pluraliteten afgjord, och derföre anhåller jag. att Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. till bifall på det af mig föreslagna tillägget.
Landtm, förnyade sin nyss framställda propos. till bifall å Hr af Uhrs förslog.
U t s k : s yttrande i frågan om rättighet att utföra tackjern till utrikes ort. R. o. Ad. fann ingen annan åtgärd härvid erfordras, än att lägga yttrandet till handlingarna.
I anledn. af den framställning, som nyss blifvit gjord af Hr Palmcrantz, uppropade Hr Frih. o. Landtm, nu Hr Palmcrantz, hvilken yttrade:
Jag anhöll visserligen, att inbjudning skulle aflåtas till de öfriga Stånden att förena sig i det beslut, som R. o. Åd. fattat i denna fråga, men då R. o. Ad. redan afslagit det förslag, som Hr af Uhr framställt, så förfaller derigenom min begäran om inbjudningen.
TJtsk:s yttrande och förslag i afseende på kollian d e I n.
Hvad Utsk. föreslagit blef af R. o. Ad. bifallet.
Utsk:s förslag om und. framställning till K.
M. om ändring af författningarna rör:de mutsedlar och jordäganderätten till grufvor. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i denna del föreslagit.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. torde finna, att nu i detta ämne ingenting af Utsk:s förslag vore att vidare föredraga.
Ropades ja. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 3 e. rn.
Silfverstolpe. 428 Den 2S April c. m.
Onsdagen den 28 April 1841.
Besvärs- och Ekon Utsk:s den 7g sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda utlåt.
JV:o ii|i, i anledn. af återremiss på betänk.
N:o 116.
Hr Rosenblad, Bernh., begärde att PresteStrs beslut i detta ämne måtte uppläsas.
Upplästes PresteSt:s prot.utdr. af den 14 dennes, af innehåll, alt Ståndet, som ogillat hvad Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk. så väl i betänk.
N:o 116, som utlåt.
N:o 141 föreslagit angtde fastställandet af olika tjenslårsbeiåkning för samma tjenst vid ansökning till olika slags presterliga lägenheter, för sin del beslutat att endast förnva den und. anhållan, som i R.