Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frih. af Ugglas har emellertid påstått att ett stadgande för detta fall vore onödigt, men jag hemställer, då det första anspråk man bör kunna göra på en lag är att den bör i alla afseenden vara klar, om det kan vara lämpligt att antaga en lag som är tvetydig, och om det icke är skäl att förtydliga densamma, då det kan ske genom att insätta de båda orden »pantvis upbjuden», och genom ddtta obetydliga tillägg förekomma oriktiga utläggningar.
Jag hade ansett att det vid pröfning af lagförslag är LagUtskts pligt att tillse, att dessa förslag äro så tydliga att intet missförstånd kan ega rum.
Då nu ett sådant missförstånd verkligen kan ega rum, och författaren af lagen äfven erkänt detta, åamt meningarna inom Utsk. voro delade, ansåg Utsk. tillräckliga skäl förefinnas att göra detta tillägg.
Frilen ansett fallen så få, och säger sig icke känna några, härrör förmodligen deraf, att Frilen icke talar med några ledamöter af Stockholms Rådhus-Rätt; men om Frilen det gjort, så hade Frilen fått en motsatt uplysning, ehuru dessa frågor icke fullföljas till de högre instanserna, och sålunda äro för dess ledamöter okända.
Jag tror att ett antagande af K. Mits Propos. nu vore särdeles olämpligt, då det är fråga om att vidtaga äfven andra förändringar angide bördsrällen.
Månne det skulle vara lämpligt, att vid samma Riksdag först en författning om uphäfvande af bördsrätten utkom, och sedan ytterligare en annan isamma ämneV Jag kan icke anse detta för passande, och anhåller derföre att denna del af Betänk, måtte återremitteras. llr Cederschiöld:
Jag har icke gjort anmärkn. dervid, alt Utsk. godkänt det stadgande att viderboende och nabo icke skola hafva lösningsrätt, då försäljningen skett till någon inom slag— ten, såsom en allmän sats, men jag har gjort anmärkn. dervid att enl.
Utskis förslag en närmare slägting icke skulle hafva lösningsrätt framför en fjermare.
Om raan också icke kan stifta en lag för alla möjliga fall, tror jag dock att Utsk. hort ät detta förhållande iemna mera upmärksamhet, särdeles som det synes kunna hjelpas med några ord.
Jag vill nu förslagsvis upläsa några ord, som jag nu tecknat på papperet, men som jag öfverlåter åt Utsk. att sedan vidare utveckla.
Om man nu efter det stadgande som lyder: »kommande dock lösningsrätt till försåld eller pantvis upbuden fastighet för viderboende eller nabo ej att ega rum i de fall, då försäljning eller pantsättning skett till någon som inom börden är» tillägger: »derest icke viderboende eller nabo är närmare hördeman», tror jag att all rättfärdighet är uqfylld och lagen tillräckligt klar.
Men som sagdt, dessa ord äro nu i hastigstighet upskrifna, och det må sedan blifva LagUtsk:s sak att utbyta dem mot andra som bättre uttrycker meningen.
— Då jag hört att man begärt bifall på en punkt och återremiss på en annan, så får jag för min del anhålla, att Betänk, måtte blifva i sin 608 Den 26 Februari. helhet återremitteradt, ty jag skulle tro det vara mindre välbetänkt om man företoge sig att återförvisa till Utsk:s behandling den ena punkten och bifalla den andra, särdeles som alla äro öfverens derom alt detta Betänk:de står i närmaste sammanhang med det ang:de testamenlsrätten. som i går förevar och blef återremitteradt.
Hr Olivecrona, Samuel Detlof: Till LagUtslus Betänk: de N:o 12, i hvad detsamma angår de 4 första punkterna, lemnar jag obetingadt bifall.
Utsk. har fullständigt redogjort för de skäl som göra det nödvändigt att bibehålla bördsrätt å landet: och så länge ännu en skymt af det gamla arfvejordssystemet qvarstår, hör också, enl. min öfvertygelse, bördsrätten med inskränkning till fastighet å landet uprätlhållas.
LagUtsk:s Ordf:de och Hr Gr.
Lagerbjelke hafva anfört att de statsekonomiska och allmängiltiga grunder, hvilka visa att yrkandet om uphäfvande, dels af frälseränteegares rätt att lösa skatlejorden, då den säljes utan hörd, dels af den åt nabo i vissa fall medgifna rätt att lösa såld eller pantsatt fastighet i stad, icke förtjenar afseende: och jag instämmer fullkomligt i detta afseende med dessa talare.
Med hänseende till 5:te och öde punkterne af Betänk, anser jag deremot en återremiss till LagUtsk. af behofvet påkallad.
LagUtsk. har riktigt anfört alla olägenheterna af bördsrätten å landet i dess närvar:de skick; och onekligt är att denna rättighet ofta missbrukats till egennyttiga beräkningars tillfredsställande.
Men botemedel böra upsökas, och LagUtsk, har gjort detta genom förslaget att ytterligare begränsa bördsrätten på det sätt, att densamma endast skulle tillerkännas »barn och bröstarfvingar så ock föräldrar och syskon».
En inskränkning af bördsrätten, så att denna rätt endast af säljarens närmaste anförvandler må kunna utöfvas, lärer vara alldeles nödvändigt, om man skall kunna förekomma missbruket och vinna det ändamål, som med bördsinstitutionen åsyftas.
I våra äldre lagar synes ej någon bestämd gräns till vissa skyldskapsled hafva varit fixerad för bördsrätten, ehuru det är troligt att seden tidigt nog statuerade en sådan.
Det var allra först genom 1720 års bördsordning, som bördsrätt tillerkändes allena åt vissa säljares skyldemän, och det är samma princip, som 1734 års lagstiftare antagit, och derföre äfven upställt 6 kap. J. B. i hufvudsaklig öfverensstämmelse med nämnde författning.
Men bördsrätten har säkerligen blifvit allt för långt utsträckt, då den i så allmänna lag tillerkännes äfven åt säljarens skyldemän i 4:de ledet å 2:dra eller 3:dje sidolinien.
Ty då kärleken tili den jord, som odlats af blodsförvandter, antages utgöra grunden för bördsrätten, men denna kärlek eller pietet egentligen framträder emellan en person och hans föräldrar, emellan honom och hans barn och bröstarfvingar samt emellan honom och hans syskon och deras afkomlingar, så synes mig ock alt bördsrätten nu mera bör allena tillkomma sådana säljares skyldemän, hvilka äro på detta sätt Den 26 Februari.
609 sätt honom närmast; detta är med andra ord, att bördsrätten k landet blott mä tillerkännas följande säljarens skyldeman nemi. hans descendenter, hans föräldrar samt hans collateral-skyldemän af första sidolinien.
Någon bestämning af led. torde icke erfordras, emedan naturen sjelf begränsar lederne.
Då LagUtsk:s Betänk:de om förslag till förordning ang:de ändring af 5 kap. J.
B. icke omförmäler, huruvida sista mom. af 6 kap. J.
B:n skall qvarstå, hvilket innehåller att ej må säljarens fädernefränder börda säljarens mödernejord icke heller säljarens mödernefränder hans fädernejord, torde någon vid tillämpningen i framtiden känna tvekan om rätta meningen.
Jag antager, att afsigten måste vara den, att detta stadgande skall bibehållas orubhadt, emedan i motsatt fall ett icke åsyftadt utvidgande af bördsrätten skulle upkomma.
Men all tvetydighet härom torde böra förebyggas.
I anledning af dessa anmärkn:ar förenar jag mig med de talare, hvilka här förut påyrkat återremiss af 5:te och 6:te punterna i LagOlsk:s Betänkande.
Jag anhåller först att få in stämma i Gr.
Sparres yttrande; men sedan i afseende å Hr Oli— vecronas ber jag att få anmärka, att då han vill utsträcka bördsrätten till syskons afkomlingar, så skulle genom ett sådant stadgande densamma blifva utsträckt lill syskon? afkomlingar in infinitum, hvilket icke torde vara lämpligt, då vi alla kunna räkna ett sådant ursprung.
Hans mening torde väl vara broders eller systers barn.
Man har sagt att Utsk. borde fästa upipärksamhet vid Hr Adlercreutz’s reservation.
Jag anhåller för min del att få fästa Ståndets upmärksamhet derpå, att det är en punkt i hans förslag, som lyder: »Har sådan jord, som ofvan säges, blifvit bortbytt mot annan jord å landet, då vare den tillbytta jorden börd underkastad.»
Delta stadgande anser jag åtminstone att Utsk. icke bör antaga, ty dermed skulle
Utsk. aldeles frånträda principen för bördsrätten, då denna skulle grunda sig på kärleken till slägtjord, och någon så beskaffad känsla svårligen torde kunna finnas för en tillbytt jord.
Jag för min del skulle helst se, att man uphäfde hela bördsrätten, ty jag tror att man får taga i betraktande, att andra tider och förhållanden numera inträffat, då den känsla för jorden, som fordom förefanns, redan försvunnit.
Detta kan visserl. vara beklagligt, men säkert är att så förhåller det sig, och då tror jag icke det värdt att genom lagbud söka framtvinga det, som icke i verkligheten finnes.
Jag skulle dessutom tro att det finnes en annan känsla för fosterjorden, som är vida högre och icke bunden vid en viss torfva, nemi. kärleken för fäderneslandet i allmänhet, och detta är ett vida högre band, än att det skulle behöfva en jordtorfva för att det icke skulle brista.
Jag yrkar i likhet med Gr.
Sparre och på de grunder han anfört, återremiss, ehuru jag helst, som sagdt, skulle önske uphäf 111 H. 39 610 Den 26 Februari. vande af bördsrätten helt och hållet, till följd af de missbruk, hvartill den föranledt.
Utan att förlänga discussionen, vill jag endast säga llr Olivecrona att han misstagit sig.
Han synes nemi. hafva ansett Utsk:s mening vara att ersätta 1 § i 6 kap. J, B. med 1 § i förslaget.
(Jtsk. har afsett att till en del förändra sladganderna i 1 § men ingalunda att uphäfva den nuvar:de 1 §, utan att det nu framlagda förslag skulle såsom en fristående författning bestå jemte och bredvid 6 kap.
Således kan icke det missförstånd ega rum, som Hr Olivecrona föreställt sig.
Jag har blott hegärt ordet för att kortligen besvara de af Frih. Alströmer och Gr.
Sparre emot mitt föregående yttrande framställda anmårkn:r. livad härvid först angår Frih.
Alströmers upfattning af mitt yttrande, såsom att jag skall hafva åsyftat en utsträckning af bördsrätten till alla leder af sidoarfvingar, så beror detta helt och hållet af ett missförstånd.
Jag yttrade nemi. tvärtom att bördsrätten hör inskränkas till säljarens bröstarfvingar eller descendenter till hans föräldrar samt till hans collateral-skyldemän af förslå sidolinien; och dessa uttryck för bestämmandet af skyldskap höra icke gerna kunna missförstås, åtminstone icke af jurister.
Beträffande sedermera Gr.
Sparres erinran, så är för mig tillräckligt att hänvisa till mitt yttrande, då jag förra gången hade ordet.
Äfven jag har upfattat LagUtsk:s Betänkule i likhet med Gr.
Sparre: men jag har trott att möjliga anledningar till tvetydighet böra på förhand undanrödjas.
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr:n o.
Landtm:n yttrade, att ehuru Hr Cederschiöld yrkat att Utsk:s Betänk:de måtte i dess helhet återremitteras samt att propos. derom må blifva framstäld, så och då olika propos:er i afseende på de särskilda punklerne blifvit begärde, borde sådane i öfverensstämmelse med 54 § Riksdags-Ordn. blifva framstälde, och dervid punkterne N:is 1, 2, 3 och 4, hvarå blifvit yrkadt dels bifall dels återremiss, förekomma enl. deras numerordning.
I afseende på 5:le och 6:te punkterne, hvarå de fleste talare yrkat återremiss, syntes dock propos. icke kunna framställas i den ordning de i Betänk, förekommo, enär Frih. af Ugglas begärt bifall till K.
Propos., som motsvarade 2 § af Utsk:s i 6:te punkten gjorda förslag, utan torde i ani. deraf, den Kongl. Propos:n sist blifva föremål för beslut och således pröfningen af 5:te punkten upskjutas till Utsk:s förslag till förordning blifvit pröfvadt.
Propos. till bifall å första punkten af Utsk:s Utlåt:de, innehållande tillstyrkande, att förslagen ang:de uphörande af bördsrålten å landet måtte förklaras ej kunna bifallas, blef härefter framstäld och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr:n o.
Landtm:n förklarade att han funnit
Den 26 Februari. 611 Hr Cederschiöld begärde votering samt att dervid återreniiss af Utsk:s Betänkrde i dess helhet måtte blifva kontrapropos.
Hr Gr:n o. Landtm:n erinrade i ani. häraf att enl. den förklaring han nyss afgifvit, kunde, sedan ämnet under discussionen blifvit skiljdt i flere delar, mot hvilka särskilda anmärlcar blifvit gjorde och hvarom särskilda proposrer blifvit begärde, en propos. till återremiss af Betänk, i dess helhet icke, i strid med 54 § Riksdags-Ordn:n framställas, utan borde kontrapropos:r endast innehålla återremiss af den ifrågavar:de första punkten, helst kontrapropos:n ej kunde omfatta någon större del af ämnet, än som innefattades i Ja-propos:n, hvilken blott hade afseende på första punkten.
Då det är jag sorn anhållit om särskild propos. på de 2 första punkterne, så vill jag, för att bespara R. o. Ad. 2:ne olika voteringar, för min del gerna afstå, och förenar mig med dem, som yrkat återremiss af liela Betänk.
Med ani. af detta yttrande uplyste Hr Gr:n o. Landtm:n att utom Frih. af Ugglas flere talare begärt bifall till första punkten och derjemte andra talare yrkat återremiss af samma punkt, samt att i allt fall, enär det varit Hr Cederschiöld som hegart votering, densamma borde ega rum, då Hr Cederschiöld icke derifrån afstålt.
Jag skall visst afstå från min begäran om votering, såvida det medgifves, alt Betänk, får återremitteras.
Det var för att vinna detta ändamål som jag framställde en sådan anhållan, Hr Gr:n o.
Landtm:n förklarade att sedan han tillkännagifvit sig hafva upfaltat R. o.
Ad:s svar å den i afs:de på första punkten gjorda propos.-n såsom bifall, Hr Cederschiöld i följd af sin begäran om votering hade rättighet att få yrkandet om återremiss å samma punkt intagen i kontrapropos:n; men att naturligtvis det beslut Hr Gr:n o. Landlm:n förklarat R. o.
Ad. hafva fattat, ej kunde annorlunda än genom votering förändras.
Jag anhåller endast att få förklara mitt sista yttrande.
Det var blott i afs:de å 5:te och 6:te punkterne som jag förenade mig med dem som yrkat återremiss.
I fråga om 1, 2, 3 och 4 punkterna åter är jag fortfarande af samma tanke som förut, och yrkar på dem bifall.
Den, som bifaller den i LagUlsk:s Betänlcde N:o ^förekommande l:sta punkten, deri Utsk. hemstält att förslagen ang:de uphörande af bördsrätten å landet måtte förklaras ej kunna bifallas, röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; 612 De ii 26 Februari. vinner Nej, varder förenämnde punkt, på grund af dermot gjorde anmärk:r återremitterad.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 56.
2:dra punkten, innehållande tillstyrkande, att yrkandet om uphäfvande af frälserättsegares rätt att lösa skattejorden, då den säljes utan börd, malte förklaras ej förtjena afseende, och 3:dje punkten, innehållande tillstyrkande, att framställningen alt den nabo medgifna rätt att i vissa fall lösa såld eller pantsatt fastighet i stad mätte uphöra jemväl mätte förklaras ej eller kunna bifallas, blelvo härefter, uppå derom särskildt framstälde propos:er af R. o. Ad. bifallne.
Då im 4:de punkten, innehållande tillstyrkande att förslagen ang:de inskränkning af den jord, som är underkastad börd och förändring af tid och sätt lill bördsrättens utöfning, mätte förklaras ej eller leda till lagstiftningens förändring i sådan syftning, för att blifva föremål för propos., af Hr Gr. o. Landtm:n uplästes, anmälde sig och yttrade Hr Cederschiöld:
Lagerbjelke begärt bifall på 4:de punkten, men denna står i samband med de öfriga, hemställer jag till Hr Gr:n, om han icke vill förena sig med mig och dem som talat i samma riktning.
Jag anser också att, på det Utsk. må hafva fria händer vid frågans behandling, äfven denna punkt må blifva återremitterad.
Sedan härvid Hr Gr:n o. Landtmm anmärkt, att öfverläggningen var fulländad, och alt således vid afståendet från hvad förut blifvit yrkadt, icke några moliver borde framställas, förklarade Gr.
Lagerbjelke, Hr Sparre och Fiih. af Ugglas, att de äfven afstodo från yrkandet om bifall samt instämde i begäran om återremiss af 4:de punkten.
Propos. till bifall å 4:de punkten blef nu först framsläld men besvarad med Nej, och då sedermera Hr Gr. o. Landlm:n framstälde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkme föranleda till återremiss af denna punkt, ropades Ja.
Dä härefter Hr Gr:n o. Landtm:n yttrade alt han med an), af Frih. af Ugglas’yrkande om bifall lill K. M:ls Propos., som motsvarades af 2 § af Utsk:s i 6:le punkten afgifna förslag till förordning, nu torde fä förbigå 5:te punkten och först framställa propos. å 1 g af Utsk:s berörde förslag, anmälde sig och yttrade.
För min del har jag afstått från detta yrkande, och instämmer med dem som begärt återremiss, för att undvika flera voteringar.
Den 26 Fcbrnari. 613 Hr Gr. o. Landtm, yltrade, att i sådant fall de återstående 5:te och 6:te punkterne, hvarå numera endast återreniiss blifvit yrkad, torde få afgöras i ett sammanhang; hvarpå desamma, efter först till bifall derå framstäld, men med
Nej besvarad propos., på grund af de deremot gjorde anmärkmr, återremitterades.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtskrs nedannämnde den 21 dennes på bordet lagde Utlålrn: N:o 28, i anledn. af vackt motion om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter Enkan Ulrika Sofia Ekedal, född Nor denberg ; N:o 29, i anledn. af väckt motion ang:de vidtagande af nödiga åtgärder emot sjöns utskärningar å den i Öresund belägna ön Hvens stränder samt lindring för egarne lill de å nämnde ö varande hemman uti deras skatter och onera; samt N:o 30, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., angule uphörande af det från rotehållarne eller soldaterne vid indeldta Infanteriet, nu utgående bidrag till soldat-beklädnadens anskaffande och underhåll.
Förelrogos och biföllos StatsUtsk:s den 21 dennes på bordet lagde nedannämnde Ullåt:n : N:o 31, i anledn. af vackt motion angule nedsättning uti de åtskilliga hemman på Wisingsö åliggande utskylder:
N;o 32, ang:de utbetalning af det för ombyggande af Långebro vid Christianstad under sednaste Riksdag beviljade stats-bidrag; N:o 34, i fråga om medels anvisande för år 1857, till National-Musei-byggnaden; N:o 35, i anledn. af väckt fråga om skattläggning af f. d. kronoparkerne Rälla Tall, Sörby Tall och Lindby Tall på Öland ; samt N:o 38, ang:d väckt fråga om afskrifning af f. d. kronofogden Chr.
Öhboms upbörds-balans.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter BankoUtsk:s den 21 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 16, med upgift om och huruvida någon del af den sedan 1854 års början uplupna Bunkovinst erfordras för Bankens konsoliderande.
Vid föredragning af BankoUlsk:s den 21 dennes på bordet lagda Utlät.
N:o 17, i anledn. af Gr.
Frölichs motion om reform af Rikets penninge-väsende, blef äfven detta Utlåt., på begäran af flere ledamöter ånyo bordlagdt, hvarefter 614 Den 26 F ebruari.
Gr. Frölich, David, yttrade: Sedan R. o.
Ad. lågt detta Mern. på bordet, får jag nämna, att de 3 öfriga RiksSt:n på min begäran samtyckt att icke företaga detsamma förr än R. o. Ad. afgjort frågan.
Jag anhåller vördsamt att Hr Gr. o. Landtm, behagade utsätta någon lämplig dag då detta Betänk, kunde förekomma, på det de 3:ne
Stånden måtte få veta, när det blifver af R. o. Ad. afgjordt.
I anledn. häraf yttrade llr Gr. o. Landtm, att ännu icke kunde bedömas huruvida detta ärende kunde förekomma i nästa plenum hvilket naturligtvis berodde af den tid som komme alt uptagas af de mål, som framför detsamma voro uptagne å brods listan, hvaribland enl. R. o. Ad:s beslut Const.Utsk:s Mern.
N:o 3, ang:de de hviiande förslagen till ändringar i Grundlagarne borde förekomma först i nästa plenum; men att vid den Talmans-öfverläggning, som i morgon komme att ega rum, Hr Gr. o. Landtm, skulle underrätta Talmännen om den plats BankoUtsk:s ifrågavar:d Utlåt, komme att erhålla på föredragn:s-listan och de öfrige
Stånden derefter kunde sätta deras beslut om föredragningen af detta ärende.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde den 21 dennes på bordet lagde Betänk:n: N:o 2, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. i fråga om medgifvande af rättighet för Svensk man att i två eller flere inrikes städer samtidigt drifva handel; N:o 3, i anledn. om väckt motion om dels ändring i 3:dje §:n och dels uphäfvande af 4:de §:n af 3:dje kap Handels-Balken; och N:o 4, i anledn. af väckt motion om ändring af 3:dje kap. Irsta §:u Handels-Balken.
Föredrogos och lades till handlingarne Allm. Besv.- o.
EkonUtskrs nedannämnde den 21 dennes på bordet lagde Mern.:
N:o 42, i anledn. utaf Utskrs Betänk.
N:o 20; N:o 43, i anledn. af återremiss utaf Betänkrt N:o 26; och N:o 44, i anledn. af återremiss er utaf Betänkrt
Nro 21 om ändring af Rese-reglementet den 31 October 1851.
Föredrogs, men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter, Allm. Besv.- o. Ekon.Utskrs den 21 dennes på bordet lagda Betänk.
Nro 45, i anledn. af väckt motion om permission för Den 26 Februari. 615 hälften af Arméen emellan mötestiderne och då annan aktiv tjenstgöring icke ifrågakommer.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s dea 21 dennes på hordet lagda Betänk.
N:o 46, i anledn. af väckt förslag om tillägg i Militie-Boställs-ordningen.
Föredrogs men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s den 21 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 47, ang:de moderförsamlings röst-rätt vid tillsättande af komminister i annex-församling.
Äfvenledes föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter nedannämnde den 25 dennes f. m. på bordet lagde Ullåt:n, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 33, ang:de beräkningen af Statsverkets inkomster: N:o 33, Litt. A, dels ang;de beräkningsgrunden för saltpeterhjelpens utgörande inom en del af Södermanlands län, dels rör:de ersättning lill rusthållare inom Småland för förlorad inkomst genom förändring i utgörandet af nämnde utskyld; N:o 33, Litt.
B. ang:de uphörande af vissa utaf dc i ordinarie räntan ingående skatter; N:o 33, Litt.
C, om eftergift af beskattningen i tackjernstillverkningen och stångjerns-smidet; N:o 33, Litt.
D, ang:de mantalspenningarnes utgörande; Banko-Utskottet:
N:o 18, angule dels bestämmande af preskriptionstid för emottagande i kronans upbörd och inlösen i R.
Stms Bank af åtskilliga Bankens utelöpande sedlar; och dels dessa sedlars förande inom linien samt uteslutande från beräkningen af Bankens sedel-slock ; samt N:o 19, ang:de förhöjd pension åt f. d. Banko-Bokhållaren N. Magnusson.
Ekon.- Utsk:s nedannämnde den 25 dennes f. m. på bordet lagde Mern.:
N:o 48, i anledn. af återremiss utaf Ulsk:s Betänk.
N:o 37; N:o 49, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s Betänk.
N:o 38; N:o 50, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s Betänk.
N:o 39; samt N:o 51, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s Betänk.
N:o 41. 61#
Den 28 Februari f. m.
Slutligen föredrogs, men bordlädes ånyo, pA begäran af (lere ledamöter Allm. Besv.- o.
Ekon.Ulsk:s den 25 dennes f. m. på bordet lagde Betänk.
N:o 52, dels om indragning af en del Biskops-Embeten, dels om undersökning ang:de Biskoparnes löne-inkomster, samt Biskops-prebendenas förseende med särskilda kyrkoherdar. H. B. o. Ad. åtskiljdes kl. J 10 om aftonen.
In fidem protocolli, Albert Munck. lördagen den 28 Februari 1857.
Just. 5 prot.-utdr. för den 26 samt pleni-prot:n för den 5 och 7 dennes.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Const.- Utsk:s den 30 sistl.
December och 3 derpåföljde Januari på bordet lagda Mern.
N:o 3, med ytterligare upgift å hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne; och förekom nu l:sta punkten, innehållande förslag lill ändring i 7, 17, 18, 21, 22, 23, 24, 26', 34, 99, 101 och lOS.dra §§.ne Reger:s Formen, samt 41:sta §.n Riksdags-Ordn:n, i afseende på behandlingen af en del Regerings-ärenden.
Då jag hade den äran att under sista riksdagen vara ledamot af Const.Ulsk., hvarest förevarrde förslag blifvit väckt och utarbetadt, men jag redan då icke gillade Utsk:s åsigter, anhåller jag, att nu få framställa de skäl, hvarpå förslaget enl. min åsigt bör förfalla.
Jag bestrider visserligen icke tillvaron af de omständigheter, som framkallat förslaget, men det är klart, att då man vill öfverlemna åt Stats-Rådel och Depart:ts Cheferna icke allenast den målens beredning och föredragning, som förut tillhörde Statssekreterarne, utan äfven updragit ät samma personer att vara Konungens rådgifvare med ansvarighet för såväl egna rådslag som de gemensamma beslut, hvilka i Stats-Rådet fattas, man äfven beröfvat Stats - Den 28 Februari f. m. 617
Rådet allt för mycken tid och lagt på dem en börda, som göres tyngre i samma mån statsskicket utvecklas.
Sältet lör afhjelpandet af dessa olägenheter har Utsk. väl upgifvit, men jag kan icke gilla det.