Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Väl vet jag, att det der omtalas, alt om Stånden stanna i olika beslut, de må söka alt jemnka sig emellan; men att de kunna göra det före dess fattande, det vet jag ej ali grundlagen någorstädes omtalar.
För öfrigt vill jag begagna delta tillfälle för att tillkännagifva, att jag vid föreg:de riksdagar alltid har yrkat på den mening, som Utsk. denna gången föreslagit.
Jag har sjelf jemte mina bröder för mer än 30 år sedan verkställt de lagförändringar, som Utsk. nu föreslagit, nemi. såväl den, som angår lika arfsrätt emellan syskon, som den, hvilken rörer istadarättens utsträckande.
Jag vill blott tillägga, alt den opinion, som R. o. Ad:s majoritet i denna fråga sednast uttalat, hell visst är ett theoretiskl misstag.
Menskliga förståndet kan lätt förvirra sig, emedan dess utveckling egentligen blott är en konslproduct.
Men sjelfva rättskänslan, som skaparen nedlagt i menniskans hjerta, är vida tillförlitligare.
Och jag undrar huru manga af Ståndets ledamöter väl skulle vilja för sina egna barn tillämpa del beslut, sorn majoriteten i denna fråga fattat.
Men dä jag, när denna fråga var före lill afgörande, icke deltog i discussionen, emedan jag fann det icke vara värdi att strida mot den stora majoritet, som uttalade sig mot Ulsk:s förslag, så vill jag åtminstone nu bjuda lill ali förekomma, att icke samma majoritet må söka imponera på ett annat Ständ; utan jag förbehåller detta Stånd full frihet att fatta sitt beslut efter sin öfvertygelse.
Den siste talaren förmälde, alt han icke kunde erinra sig det någonsin hafva handt, att Stånden inbjudit hvarandra innan beslutet var fattadt.
Talaren lärer icke ihågkomma, att R. o. Ad. vid denna riksdag, då frågan om representationens ombildning förevar, emotlog deputalioner från 2me af de öfrige Stånden.
Frånvarande då LagUtsk:s betänk, hos R. o. Ad. föredrogs och afgjordes, ber jag nu blott att fä förena mig med Gr. Cronhjelm och Hr Cederschjöld.
Jag tror, att majoriteten icke alltid bör bruka den makt, som den har, utan någon - Den 14 December f. m. 373 gäng visa grannlagenhet emot minoriteten.
En talare liar strängeligen tilltalat en annan ledamot för hans yttrande.
Jag tror, att sådant af honom är högst obehörigt och icke på sitt ställe.
Hr von Hartmansdorff har såsom en förment vederläggning emot mitt yttrande anfört, att Adeln genom deputationer förr sökt verka på andra Stånd, innan de ännu fattat deras beslut.
Men jag ber att blott dervid få erinra, att grundlagen icke ger dertill någon anledn., så vidt jag kan minnas.
Jag vet väl, att icke blott detta Stånd, utan äfven alla de öfrige, ej sällan faltal beslut, rakt stridande emot grundlagens tydliga föreskrift, men det är detta, som jag velat hindra att blifva något efterdöme att följa.
Jag vill icke nu onödigtvis förlänga discussionen, utan anhåller blott, ali få i prot. intaget, det jag delar den åsigt, som af Gr. Cronhjelm och Hr Cederschjöld här blifvit framställd.
Då flere talare bär hafva yttrat, att R. o. Ad. vid beslutets fattande ang:de den lika arfs- och giftorätten varit ledde af enskildt intresse, begärde jag ordet, men afstod sedermera vid uppropandet derifrån, i förhoppning att discussionen skulle komma att föras på annat sätt, än sora skett..
Sedermera har likväl de ledamöter af Ståndet, som yttrat sig för en deputations afsändande, fält afhöra verkliga föreläsningar om hvad grannlagenlieten af dem fordrade.
Jag tror, att dessa ledamöter sjelfve äro bäst i tillfälle att bedomina, hvad grannlagenhet af dem fordrar; och att de åtminstone icke af andra sidans talare derpå fått erfara några stora prof, det vågar jag påstå.
Jag anhåller att vi nu slutligen måtte få skrida till beslut.
Det är verkligen för mig och, som jag vill förmoda, för de fleste af detta Stånd en hel främmande sats, att en person, som befinner sig i minoriteten och hvars röst genom Ståndets beslut grundlagsenlig! blifvit q vafd, äfven skall utsträcka sin uppoffring ända derhän, att han sedermera icke söker motverka sådane åtgärder, som ytterligare kunna komma i fråga, för att än vidare utsträcka nederlaget.
Med allt det förtroende och all den aktning, jag hyser för majoriteten inom detta Stånd, äfven då jag icke tillhör densamma, tror jag likväl icke, att man har rättighet att begära, att någon skall afstå från att yttra sig i en fråga, som beror på Ståndets beslut.
Dessa anspråk synas mig vara alltför långt sträckta, och om de grunda sig derpå, att utgången alltid hittills visat, att en compact majoritet dicterar besluten, så torde dock någongång kunna inträffa, att ett sådant icke blifver händelsen.
Jag anser, att hvar och en inom detta Stånd, som tror att grannlagenheten trädes för nära, han må tillhöra majoriteten eller minoriteten, äger rätt alt yttra sig deröfver, och kan icke anses hafva någon förbindelse att med tystnad hänskjuta frågan till den andra sidans bepröfvande.
Jag har tagit mig fri - 374 Den 14 December f. m. beten att i denna fråga vädja till Slåndets gra n n 1 agen b e tsk ii 11 skr, och hoppas ännu alt icke hafva gjort detta vädjande förgäfves.
Ex. Ilr Gr. o. Landtm., att den ledamot, som icke instämde i Ståndets beslut, enligt 1 mom. 57 § Riksd.Ordn., ägde ostridig rättighet alt få sin särskilda tanke hos de öfriga RiksStm anmäld, dä han iakttog hvad detta mom. föreskrifver; men att enligt II.
Ex:s omdöme detta stadgande hade afseende på det vanliga sättet att communicera beslut med öfriga Stånd, hvilket i alla händelser skall iakttagas, och deremot icke afsäg de fall, då RiksStm genom deputationer inbjödo hvarandra att instämma i fattade beslut. II.
Ex. trodde således icke, hvarken att den ledamot, som var af särskild tanke i ämnet, kunde genom begäran alt fä sin tanke meddelad andra RiksSt., uppehålla deputationens afgång, eller att han ägde fordra, ätt deputationen skulle medföra hans dictamen till protocollet.
Deremot föreställde II.
Ex. sig, att något hinder icke mötte det af Gr.
Cronhjelm väckta förslag, alt uti det prot.utdr., hvarmed deputationen borde vara försedd, blefve så inrältadt att det utvisade, dels huru voteringen, om den komme alt äga rum, hade utfallit, och dels hvilka personer emot beslutet sig reserverat.
Cederström, Jacob: Då Landtm, såsom Ståndets Talman visserligen äger rättighet att vägra propos. till bifall ä en begäran af en enskild ledamot, och han stöder denna sin vägran på den uppfattning han gjort sig af 57 § 1 morn., så vill jag naturligtvis icke nu yrka en votering för en sådan propos., för att få målet till Const.Utsk., emedan jag anser det vara ett mindre lämpligt handlingssätt emot majoriteten inom detta Stånd, sorn säkerligen önskar ali få sitt prot.utdr. till PresteSt. genom en afgående deputation, ännu innan detta Stånds beslut blifvit fattadt, och sålunda möjligen kunna inverka derpå.
Men jag nedlägger i prot. min protest emot en sådan tolkning af grundlagen, hvilken, enligt 83 § Reg.F. skall efter dess ordalydelse tillämpas; och delta så mycket mer, som den fråga, hvilken nu är föremål för öfverläggning, är af allmän natur och ett annat Stånds rätt röra kan; hvarföre det varit min och hvar och en annans rätt alt få sin särskilda tanke åtföljande prot.utdr. II.
Landtm, yttrade, att han trodde sig icke hafva rätt uppfattat Frih.
Cederströms nu afgifna yttrande, emedan Frih. i ett föreg:de anförande, om II.
Ex. icke dervid misstagit sig, hade yrkat rättigheten att genom prot.utdr. fä sin reservation de öfriga RiksStm communicerad och H. Ex. i sitt förra yttrande förklarat sig anse denna rättighet ostridig, men att grundlagen icke stadgade, att reservationer borde få intagas i det prot.utdr., som skall åtfölja, då inbjudning göres genom deputation.
Om jag icke uppfattat Hr Gr. o. Landtnäs yttrande orätt, så skulle prot.utdr. innefatta voteringens utgång med antalet af Ja- och Nej-röster, och möjligtvis namnen på ledamöterne af minoriteten, de nemi., hvilka såsom reservan - Den 14 December f. m 375 ter sig anmält.
Men enligt 57 §:s innehåll äger en ledamot af Ståndet att i della prot.utdr. få infördt sin reservation, att åtfölja deputalionen, antingen reservationen är affaltad skriftligen, i hvilket fall den bör afskrifvas i prot.utdr., eller att det förekommer såsom dictamen till prot., dä det på samma sätt hör få i prot.- utdr. inkomma.
Blir uti prot.utdr. infördt hvad jag här skriftligen anmält såsom min reservation och mitt tillstyrkande till PresteSt., i motsats emot den åsigt, som pluraliteten hos R. o.
Ad. hyser, så har jag aldrig ett ord att säga; men blir blott mitt namn nämnt bland reservanlernes antal, så qvarstår den reservation jag nyss afgaf emot tolkningen och tillämpningen af 1 mom. utaf 57 § Riksd.Ordn.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade härvid, att han, innan propos. framställdes, ansåg sig böra tillkännagifva, att Frih.
Cederström riktigt uppfattat den af II.
Ex. yttrade mening, att någon rättighet, att i det prot.utdr., som deputalionen borde medföra, få reservationer i deras helhet intagna, icke ägde rum, samt att denna mening stod i sammanhang med II.
Ex:s förklarande, att deputationens afgång ej finge uppehållas genom enskilde ledamöters reservationer, hvilket skulle inträffa derest dylika reservationer i deras helhet borde uti prot.utdr. intagas, hvadan sådane reservationer, der så äskades, borde särskildt communiceras, så alt de icke uppehöllo deputationen; hvarefter H. Ex. uppläste det af Ilr von Hartmansdorff afgifna förslag till prot.utdr. i ämnet.
Att ett protocollsntdrag nu afgår lill PresteSt., med uppgift om hvad beslut R. o. Ad. i denna fråga fattat, det är förenligt med grundlagen och det vill och kan jag således icke hindra.
Deremot vill jag bjuda till att hindra, att icke deruti må inflyta någon inbjudning lill PresteSt. att förena sig med R. o. Ad., än mindre att i detsamma motivera R. o. Ad:s afslag af Utsk:s betänk; utan må detta prot.utdr. helt simpelt innefatta detsamma, som vanliga prot.utdr., nemi. ett tillkännagifvande, alt R. o. Ad. afslagit Ulsk:s betänk.
Jag är förvissad, att de Hrr ledamöter, som i hufvudfrågan äro af annan mening än pluraliteten, kunna göra mångfaldiga variationer på samma thema.
Det blefve alltför vidlyftigt om en hvar af dem skulle blifva ämne för särskild öfverläggning.
Jag hemställer derföre till Hr Gr. o
Landtm, att propos. snart måtte göras, ty genom tidsutdrägt kan det lyckas att tillintetgöra hela frågan.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle, att Högv.PresteSt., på sätt
Hr von flartmansdorffs nyss uppläste förslag innehöll, skulle inbjudas att instämma i R. o. Ad:s ronde ifrågavar. del af LagUtsk:s betänk.
N:o 31 fattade beslut.
Ropades starka ja, blandade med många nej, hvarefter H. Ex. förklarade, det han trott sig finna, att R. o. Ad. med öfvervägande ja besvarat denna propos. 370 Den 14 December f. m. Frill.
Cederström, Anders och Gr. von Seth, Bror, begärde votering.
Det skulle kunna hända, attman vållade oss 2:ne voteringar, med mindre Hr Gr. o. Landtm, täcktes i samma propos. införa, att en deputation genast skall afgå, i händelse detta förslag af R. o. Ad. bifalles.
Landtm, yttrade, att förslag till voler, propos. i öfverensstämmelse med Hr von Hartmansdorffs nu gjorde begäran skulle blifva uppsatt.
Frih. Cederström, Thure Fedr.:
Sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att den särskilda mening, som jag framställt, icke kunnat få intagas i prot.utdraget, så vill jag visserligen icke fortsätta yrkandet derom, utan inskränker mig till en anhållan alt få min reservation deremot intagen i prot., samt att i det prot.- utdr., som afgår till PresteSt., åtminstone malte intagas, att R. o. Ad. vid frågans afgörande voterade deröfver samt huru voteringen utföll.
Landtm, fästade i anledn. häraf uppmärksamheten derpå, att sedan voteringen för sig gått, prot.utdr. i ämnet, derest inbjudningen blefve beslutad, komme alt justeras, och alt nu endast beslutet i sjelfva saken borde blifva föremål för votaringen.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voter.propos: Den som bifaller, att R. o.
Ad, som afslagit den del af LagUtsk:s betänk.
N:o 31, hvilken angår likhet i giftorätt och arfsrätt, genom deputation vänligen inbjuder Högv.
PresteSt. att instämma i detta beslut, hvarigenom den Svenska jordens öfverdrifna delning och jordägarnes försvagande, såvida sådant af berörde likhet vållades, skulle jemte de menliga verkningarne deraf både pä allmänna och enskilda förhållanden förekommas, voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer ofvanberörde inbjudning icke alt äga rum.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m., företogs voteringen, och befunnos efter dess slut rösterne hafva utfallit, som följer:
Ja — 98 Nej — 58.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde, att Gr.
Cronhjelm, med hvilken flere ledamöter förenat sig, hade yrkat, att i det prot.- uldr., som af deputationen borde medföras, måtte intagas huru den nu skedda voteringen utfallit, äfvensom de personers namn, hvilka Pen 14 December f. m. hvilka reserverat sig emot beslutet, hvadan H. Ex. ansåge sig skyldig att i fråga härom inhemta H. o. Ad:s tanke, innan prot.utdr. uppsattes för att uppläsas till justering.
Detta tillägg är någonting alldeles ovanligt, och jag anhåller vördsamt, att prot.utdr. måtte helt enkelt blifva sådant sora beslutet nu fattats.
Då jag för min del tror, att minoriteten så väl som majoriteten önska att få sina tankar meddelade ät PresteSt., och dä detta icke kail ske på annat sätt, än genom en inbjudning samt reservationer deremot, så anhåller jag, att mot det nu derom fattade beslutet få reservera mig, och att mitt namn måtte såsom reservant få inflyta i prot.utdr.
Jag reserverar mig emot det beslut, som 11. o. Ad. nyss fattade och anhåller, att mitt namn måtte varda upptaget i prot.utdr. bland reservanterne.
Lika med Hr von Hartmansdorff, finner jag det vara alldeles ovanligt, att i prot.utdr. äfven intaga reservanternes tankar.
Jag stödjer detta mitt förmenande på 2 morn. i 57 § Riksd.Ordn., som väl omtalar, att Stånden kunna genom deputalioner tillkännagifva hvarandra sina beslut samt alt prot.utdr. derom bör skyndsamt expedieras, men icke står det i denne §, att prot.utdr. jemväl skall innehålla alla reservanternes namn, än mindre hvad de lill prot. yttrat.
Jag yrkar således, lika med Hr von Hartmansdorff, alt prot.utdr. måtte få afgå sådant det blifvit af pluraliteten beslutet.
På det sätt Hr Gr. o. Landtm, tolkat 1 mom. 57 §, deraf den sednare delen nu blifvit uppläst, så lärer icke någon fråga kunna uppstå huruvida icke alla de, som reserverat sig emot beslutet, kunna få sina namn intagna i det prot.utdr., som skall afgå; eller också kan jag icke fä någon uppfattning af det yttrande Hr Gr. o.
Landtm, nyss afgaf på min framställning om tillämpande af den 57 § — ett yttrande deri jag visserligen icke instämmer, men som jag underkastar mig.
I anledn. af detta yttrande, anhöll II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, att få återkalla i R. o. Ad:s minne, att han icke sagt, att de ledamöter, som icke instämt i beslutet, bade ovillkorlig rättighet att uti det ifrågavar. prot.utdr. blifva antecknade såsom reservanter, utan endast att grundlagen ej innefattade något hinder deremot att prot.utdr. så inrättades. Det berodde nemi., enligt H.
Ex:s öfvertygelse, af R. o. Ad:s beslut huru mycket eller litet af dagens prot. uti utdraget deraf skulle intagas.
Cederström, Jacob: Om R. o. Ad. eller något annat
Stånd genom beslut kan upphäfva grundlagens tydliga stadgande vid tillämpningen för dagen, det blir en annan fråga; i sådant fall får minoriteten naturligtvis underkasta sig majoritetens beslut.
Prot. kommer då alt vittna om händelsen, och denna händelse ligger då endast dem till last, som i beslutet deltagit. 5 H. 48 378 I>en 14 De ceni lier f m.
Nn inneliäller 57 § 1 mom. tydligen: ”vill ledamot, som icke i Ståndets fattade beslut, instämt, sin särskilda tanke hos de öfriga Slånden anmäla, slände det. honom fritt genom särskildt meni. eller diclamen lill prol.” Della har Gr. o. Landtm, förklarat skulle så tillämpas, ali de skulle nämnas till sina namn, som icke instämt i beslutet, ulan som protesterat.
Om nu II. o. Ad. skulle besluta, att ledamöter, hvilka väl i discussionen men icke i beslutet deltagit, icke ens skulle få anmält hos de öfrige Stånden, det de frän pluraliletens mening varit skiljaktiga, sä vore det ett förhållande, som man äfven måste underkasta sig; men dä med särskild reservation derom lill prot.
Jag anhåller derföre nu att få en propos. framställd till Ståndet, huruvida Ståndet anser sig kunna, emot 57 § Iliksd.Ordn., hindra, alt i prot.uldr. upptages namnen pä dem, som hafva reserverat sig emot det nu fattade beslutet.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han (inge lof att återkomma till sitt yttrande före voteringen.
H. Ex. hade då gifvit tillkänna, alt enligt dess öfvertygelse kunde det icke vägras en ledamot, som icke instämt i Ståndets beslut, att få sin särskilda mening de öfriga RiksStm meddelad.
Detta kunde ej eller i förevar. fall förvägras Frih.
Gederström, och H. Ex. trodde icke att någon sökt bestrida Frihm rättighet till sådan communication, blott den skedde i vanlig ordning.
Här vore nu blott i fråga om reservationen skulle meddelas genom deputalionen och i sådant ändamål medfölja det prot.utdr., som borde af deputationens ordförande uppläsas, och H. Ex. hade ansett, att då 2 mom. af 57 § Riksd.Ordn. blott nämnde, att prot.utdr. skulle åtfölja deputationen, någon rättighet att medsända reservationer icke fans, hvaremot II.
Ex. trodde att på Ståndet berodde huru mycket eller litet i det omtalade prot.uldr. skulle intagas af dagens prot.
Jag tror att lättaste utvägen vore, om det prot.utdr., som skall afgå till PresteSt. genom deputation, hade följande lydelse: ”Utdrag af protocollet etc. R. o. Ad. beslöt att vänligen inbjuda PresteSt. etc.
Mot detta beslut reserverade sig etc.”
Gyldenstolpe, på det att vi ju förr desto hellre mätte få komma till slut. H.
Ad. bifölle att, pä sätt Gr.
Cronhjelm föreslagit, det ifrågavar. prot.utdr. må innehålla huru voteringen utfallit och namnen på de personer, som emot beslutet sig reserverat.
Ropades ja och nej. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla Gr.
Gyldenstolpes förslag, att prot.utdr. endast må innehålla R. o. Ad:s beslut jemte reservanternes namn.
Då härefter till justering upplästes ett i öfverensstämmelse
Den 14 December f. in. 37<T med detta beslut uppsäll prot.utdr. hvaruti var upptaget, att Frilurne Cederström, Jacob, Thure Fredt ik och Anders hade reserverat sig emot den beslutade inbjudningen, anhöllo Hr Westfelt, Nils, (Jr. von Selli och Hr Freidenfelt, Carl Joli.
Casimir, att äfven blifva antecknade såsom reservanter emot detta beslut. Gr. af Ugglas, Carl Ludv. Fredr.:
Med anhållan, afl mitt namn icke mätte blifva nämnd! bland reservnnterne, får jag förklara, att jag mot delta beslut miglreserverar.
Lika lilligt, som jag önskar att PrestoSt. mätte instämma i 11. o. Arks beslut, lika olämpligt anser jag i ett sådant fall sorn delta en inbjudning vara. emedan del mäste anses innefatta ett förklarande, att det Stånd, lill hvilket inbjudningen ställes, icke är fullt competent alt på egen hand fatta sin öfvertygelse.
Hr von Heland, Isac Fredr.:
Ugglas i hans reservation, pä de af honom anförde skäl, med tillägg, att jag anser det vore allt för mycket slru dande emot BondeSks intresse, att nu söka förmå PresteSt. att öfvergå till ett beslut, som sä mycket emot förstnämnde Stånds bästa blifvit fatladt.
Stael von Holstein och Hr Cederschjöld att böllo, alt äfven deras panni bland reservunlerne matie upptagas.
Sedan lill följd häraf uti prot.utdr. blifvit införd!, alt äfven Hr Westfelt, (Jr. von Selli, Hr Freidenfelt, Frih.
Siael von Holstein och Hr Cederschjöld reserverat sig emot inbjudningen, blef detsamma godkäudt, genast utskrifvet och öfveilemnadl lill 11. Ex. Ilr Gr.
Björns!jenia, under hvars anförande deputalionen afgick lill PresteSl.
Justerades plcniprot. för d. 30 sisth Nov. c m.
Under förenämnde justering återkom II.
Björnstjerna med deputalionen, samt lillkännagaf, alt deputalionen fullgjort sill uppdrag och öfverlemna! prot.utdr. i ämnet till Ilögv.
PresteSt.. som genom sin Talman uppdragit ät deputalionen att försäkra K. o. Ad. om dess vänskap och tillgifvenhet.
H. Ex. Hr Gr. o Landtm, lillkännagaf, alt Frih. Fleetvood, Carl Gustaf, med anmälan, alt han af sjukdom är hindrad all uppfylla sin befattning såsom Eleclor, anhållit ali, med bibehållande af sin riksdagsmannarätt, fä afsäga sig nämnde befallning. B. o. Ad. biföll denna anhållan, hvarefter 11. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkman att välja en Eleclor i st. f. Frih.
Fleetvood.
Ladcs på bordet nedan mimmie från Utskm iukomne utlåt:n5 betänkm och raein., nemi. frän 380 Den 14 December f. m. Stals-Ulsk ottel: N:o 90, i anledn. af väckta raolioner om ett ärligt understöd för allidne Generaldirecleuren m. m. Claes Livijns cfterlemnade enka och oförsörjda barn; N:o 91, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss å Coramissariens i f. d.
Revisionsconl. för allm. magasinsärendenas utredning, Assessoren J. A. Törnemans oell Revisorens vid samma Conior J. G. Nyströms lind. ansökningar att fortfarande å allm. indragningsstaten få bibehålla deras vid Kontoret iunehafde löner; N:o 92, i anledn. af väckt motion om inköp för Statens räkning utaf egendomen Hammarby, fordom tillhörig Carl von Linné; N:o 93, i anledn. af väckt motion om ytterligare anslag lill fullbordande af reparation å de vid Wreta klosters kyrka varande grafchor; N:o 94, i anledn. af K. M:s nåd. remiss å aflidne Provincialläkaren, Assessoren D. F.
Rudolphi» sterbhusdelägare» und. ansökning om utbekommande af 173 r:dr 34 sk. 4 r:st., utgörande aflöningsmedel, hvilka ej inom stadgad prescriplionslid reqvirerals; N:o 95, i anledn. af erhållen äterremiss å Utslcs mern.
N:o 61, med uppgift å de vid innevarande riksdag för tillfälliga statsutgifter disponibla tillgångar; N:o 96, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse angille afskrifning utaf förskjutne medel lill betalande af Statstidningens skuld; N:o 97, i anledn af gjorde framställningar ronde utbetalningen af de till Emåns upprensande beviljade statsbidrag; Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskotten:
N:o 2, i anledn. af Hrr K. A. Almgrens och Jon.
Bobergs motioner, ang:de inskränkning af liden för utländska handelsexpcditers eller s. k. probeureuters vistande i Riket m. m.; N:o 3, i anledn. af väckta motioner om ändringar i tullförfattningarne; Banco-Utskottet:
N:o 30, i anledn. af erhållen äterremiss å utlåt.
N:o 21; N:o 3f, med hemställan om löneförhöjning ät nuvar.
Kamereraren i cassa-afdelningen G. W. Schiitzercranlz; N:o 32, med hemställan om godtgörande af 2:ne från Banken till K.
Myntverket utgifne förskott; N:o 33, i anledn. af väckt motion, alt den utaf Dircctionen öfver Malmö lånecontor tjenstemännen derstädes medgifna företrädesrättighet till ombesörjande af commissioner vid låneconloret matte upphöra; Lag-Utskottet: N:o 45, i anledn. af väckt fråga om förändring i Högsta Domstolens organisation; N:o 46, i anledn. af väckte motioner om förändring af 24 cap. 8 § Missgern.bm, i afseende på ansvaret för den, som oträngd och af vredesmode drager och begagnar vapen; N:o 47, i anledn. af väckt motion om förändring af 9 § 20 cap.
Missgern.bm, ang:de ansvar för rån; N:o 48, i anledn. af gjorde anmärkn:r vid Ulsk:s betänk.
Den 14 December e. m. 381 N:o 11 öfver K.
M:s nåd. propos. om vissa förändrade föreskrifter i afseende på lagfart och nyttjande-rätts inteckning; N:o 49, i anledn. af äterreraiss utaf betänk.
N:o 19, öfver väckt fråga, om dels den uppenbara kyrkopliktens afskaffunde, och dels ändring i straffet för första och andra resan stöld; N:o 50, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk.
N:o 13, öfver väckt motion oni rättighet för fordringsägare att hos Konungens Befth-.de erhålla promotorial i lagsökningsmål; samt Lag- samt Allm. B osv.- o. Ekon.Ulsktn: N:o 16, i anledn. af väckt motion om beredande af strängare controller emot missbruk vid gårdfarihandelns idkande; N:o 17, i anledn. af väckt motion om tillägg till 5 § i 5 cap. Byggn.lim; N:o 18, i anledn. af väckt motion om inskränkning af jura patronatus; N:o 19, i anledn. af väckta motioner om dels ändring och dels förklaring öfver stadgandet i 26 cap. 2 § Byggn.b:n, ang:de byggnadsskyldigheten å prostgårdar pä landet. II. B. o. Ad. åtskildes kl. 2 e. m.
Föredrogs ånyo StatsUlsk:s d. 30 sisth Nov. och II dennes på bordel lagda utlåt.