Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St., gjort ganska väsendlliga rubbningar i fråga om lönerna för befälet vid indelta armeen, så all t. ex. andag , som varit ätnnaje åt öfverstå!-; nu äro lemnade ät generaler, med ett ord, allvid den reglering, som för några år sedan agde rum vid indelta linndén, blefvo lönerna för befälet vid denna arme’ tili väsendtlig mån förändrade; men jag, som ej anser, alt hvad sorn lör befälet vid indelta afmeVn liöi- till indelningsverket, har ej deltagit i det klander, sorn lill följe af den sats, som den värde talaren yrkal, kunnat riktas emot nämnda Regeringens åtgärd.
För öfrigt får jag fäsla uppmärksamheten derpå, att om den förevar, frågan angille förvandling af räntorna .skulle vara en sådan fråga, som ej boide eller kunde i förstärkt SlalstJlsk. afgöras; så skulle deraf äfven följa, alt iiigen IVåga; som rörde Rikets ordinarie inkomster; kunde afgöras af förstärkt StalsUtsk.
Flera exempel hafva likväl afveti vid denna riksdag visat, att förstäf kla StatsUtsk. voterät öfver sådana frågor, och ännu flera exempel derpå komma troligen atl finnas.
Slutligen tager jag mig friheten att yttra min förundran deröfver, alt denna fråga vid innevar. riksdag synes vacka så stora farhågor, då vid sista riksdagen af en Konungens rådgifvare, H. Ex. Hr (Ji‘; Wetterstedt, hvilken visserligen ej ansågs vara iliand dem, som ville medgifva inskränkningar af konungamak len, med hvad mera man här velat anspegla såsom följder af ifrägavar. betänkts antagande, frågOr äf samma beskaffenhet, som denna, ansågos hörn lill slatst égleringen.
Med anleda, af en värd talares jemförelse emellan anslagen till värfvade trupper och frågan om indelta räntor, sorn nu förehafves, lager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derpå, att dessa föi hållanden ej blott äro olikartade, ulan under detina synpunkt just motsatta, alldenstund frågan ont anslag till värfvade trupper tillhör bevillningen, och således bör af förstärkt Slat-Utsk. afgöras, hvaremot frågan om indelta räntor, såsom tillhörande indelningsverket, enligt våra grundlagar endast kunna afgöras genom tre Stånds beslut och Konungens sanction, för att vara gällande.
Hvad åter angår den omständighet, att vid den förflutna riksdagen ställningen hos Konungens rådgifvare och äfven hos R.
St. torde hafva varit olika mot hvad den är vid denna riksdag, så är orsaken dertill Den i3 Januari e. m. ganska enkel, och jag liar redan angifvil den i elt föreg:de villande.
I öfiigt vill jig ej inolsälta mig den ålgärd, som nu är i fråga alt vidtaga.
Det är i anledn. af Hr D ilmans y 11— rande, all indelningsverket skulle vara rubhadt derigenom att indelta löner vid en ny lönereglering blifvit öfverflyttade på en annan grad än den, hvartill de ursprungligen varit anslagna, sorn jag trott mig böra förklara, det jag anser, att derigenom ingen rubbning ägt rum i indelningsverket, utan snarare i tjenslgöringsreglemenlet.
Hvad för öfrigt angår indelningsverket, så tror jag ej, att derutinnan någon rubbning skett, hvilken ej af Konung och Ständer blifvit gerhehsamt beslutad.
Jag anhåller atl till stöd för hlin mening, alt denna fråga kan och bör förfalla, få åberopa SlatsUtskts eget anförande på två ställen i det betänk.
, sorn nu är under öfverläggning.
Det ena är sidan 6, der det står, atl andra punkten, ”i hvad angår tillstyrkt hemställan till K.
M. om förslag till nya lönestater för de eorpser, som nu innehafva indelta löner, blifvit afslngen af R. o. Ad. saint PresliSl., men gillad af Borgare- och BondeStln, vid hvilket förhållande den lärer böra anses förfallen oell det andra stället sidan 7, ”alt den af Ulsk. tillstyrkta lind. hemställan till K. M., angtde åtskilliga förändringar, i afseende å landsboksräkenskapernas upprättande och afgörande, blifvit gillad af Borgare- och BondeSltu, men afslagen af R. o. Ad. saint PresteSt , i följd hvaraf, då 9.:ne
Stånd således stannat emot två, denna fråga förfallit.” Jag beklagar, att Ulsk. ej i alla punkter haft samma tanke, som i denna, ty då hade vi sluppit göra anmärkntr einot voler:s-propositionen.
Hr v o 11 H o h en hausen:
J ig vill blott till svar på Hr Dalmans yttrande, angtde mitt anförande, säga honom, att i händelse han har tid att skalfa sig närmare kännedom om indelningsverket, så skall han finna, alt det är ett misstag af honom, då han påstått, atl befälets löner ej tillhöra indelningsvei ket.
Det tillhör naturligtvis hvar och en att uppfatta och förslå grundlagen såsom den i sina stadganden Iramsläljer sig för hvars och ens uppfattningsförmåga.
Skälet hvarföre jag för min del ej har trott, att 80 §:n Reg.Ftn syftar på de indelta befälslönerna, är, att jag ej tror alt dessa löner hafva uppkommit till följe af något med landet och städerna upprattadt contract, eller indelningsverk.
Det är af denna anledn. jag ej trott mig kunna gifva den vidsträckta tydning åt indelningsverket, sorn här förekommit, emedan nämnda § endast talar om del indelningsverk, som tillkommit genom de med landet och stä - 12Ö
Den i3 Januari c. m. deilia upprättade contracter, livarföre jag anser detta indelningsverk vara fullkomligt synonymt med nämnda contracler.
Detta sätt all första §:n må för öfrigt vara riktigt eller oriktigt; men jag tror, att om man vill gifva 80 §:n den vidsträckta omfattning, som Hr von Hohenhausen ansett den böra äga, nemi. att här skulle vara fråga örn indel ningsverket, sådant det var före år 180g, så alt icke den ringaste förändring deruti kunde äga runi eller beslutas af K. M. i vissa delar, så befarar jag äfven att K.
M:s disposition af armeen kunde inskränkas.
Det är af detta skäl jag ansett och ännu anser, att här egentligen ej är fiåga om annat än knektecontracterna.
Jag tager mig friheten fråga Frih. Sprengtporten, huru Frihin tror att de indelta räntorna, som 010 anslagna till befälet, tillkommit, då Frihin ej anser dem hafva tillkommit genom conlract eller öfverenskommelse.
Jag kan ej föreställa mig något annat sätt för deras tillkomst, och skulle vara Frihin högst förbunden om han ville derom upplysa mig.
Då Hr von Hohenhausen behagat till mig ställa en direct förfrågan om sättet för uppkomsten af det indelta befälets löner, så anser jag mig förpligtad att göra en framställning af mitt begrepp i detta full, nemi. att Konung Carl XI, då indelningsverket inrättades, förordnade att dessa räntor skulle anslås för befälet öfver indelta armeen; men jag tror deremot alldeles icke, att de tillkommit genom något slags eontraet.
Ilr Westfelt, Nils:
Det förundrar mig verkligen, att en vard talare, Hr von Hohenhausen, frågar huru dessa räntor uppkommit.
Det torde vara väl bekant, att hvarje hemman, som är köpt till skatte, lått sig åsatt en skatt, hvilken blifvit förvandlad i spanmål eller andia persedlar.
Denna skatt ingår till Staten.
När Carl XI:s indelningsverk inrättades, så blef af dessa skattehemman hvarje hemman anslaget till något visst behof.
Således torde den värde ledamoten finna, att detta alldeles icke har rört indelningsverket, emedan dessa hemman äfven anslogos till andra löner.
Hvad åter angår vårt nuvar. indelningsverk, så torde herrarne komma ihåg, att numera alla dessa räntepersedelhafva upphört att utgå lill räntetagarne.
Dessa räntor ingå nu lill en s. k. lönings-direction, och hvar och en får sedan contant uppbära sin andel.
Jag förenar mig med dem, sorn begärt propos. på bifall till Utsk:s betänkande.
Landtm, fästade, i anledn. af den riktning discussionen nu tagit, uppmärksamheten deruppå, att den i hans tanke temmeligen långt aflägsnat sig från det egenlliga ämne, som blifvit för R. o. Ad. föredraget, nemi. voter:s-propos:na i itsta punkten af meni.
N:o 3y5.
Den i3 Januari c. m. 12, Frih.
Jag är af Hr Landtm, förekommen.
Jag hade velat med fä ord gifva tillkänna, huru indelningsverket uppkommit och begära alt vi måtte få slippa discussion derom; ty det måtte ej vara R. o. Ad. obekant, att Konung Carl XI, vid armeens indelning, bestämde hulu många man inom hvarje provins skulle uppsättas och anslog räntor dertill.
Jag anhåller om proposition.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt sedan, genom BorgareSt:s antagande af den till samma Stånd gjorda inbjudning, voter:s-propos:na under litt. a) och b) förfallit, nu endast vore fråga oin den första voter:s-propos:n, eller den som anginge hufvudsaken, och hemställde Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade gilla denna voterls-proposition.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja.
Landtm, hemställde, att ja-propos:n måtte komma att innehålla gillande och nej-propos:n ogillande af den ifrågovar. votens-propostn.
Jag skulle tro, att ett ogillande af voter:spropos:n icke egentligen borde komma i fråga, men att R. o. Ad. kunde gifva sin tanke tillkänna för StatsUtsk. i hvad del denna propos. är ogillad, d. v. s., i hvad del den icke instämmer med Ståndets fattade beslut.
Jag anser temmeligen I i k— gillligt i hvilka ordalag H. R. o.
Ad. uttrycker sitt ogillande.
Men då propos:r böra framställas i öfverensstämmelse med discurserna, så tror jag att den anmärkn., som Hr Landtm, gjort, är ganska riktig, emedan vi, som yttrat oss för den motsatta meningen, ogillat framställningen.
Lika med Hr von Hartmansdorff anser jag, att i contra-propostn bör intagas, att R. o. Ad. ogillar förslaget till conti a-propos.; men jag anhåller att dervid måtte uttryckas, att R. o. Ad., med ogillande af StatsUtskis förslag till volerts-propos. i förstärkt StatsUtsk., finner saken böra förfalla.
Som vi nu äro inne på de der ömtåliga frågorna, der 2 Stånd stannat emot 2, så mäste vi vara angelägna om, att contra-propostn blir sådan , att man ej kan tyda saken derhän, som vore det en capris, som föranledt de tänkesätt, som yttrat sig emot Utsk:s förslag.
Jag anhåller derföre att i eontra-propos-.n matte intagas, att frågan måste på grund af 75 §:n Riksd.Ordn. förfalla, emedan två Stånd stannat emot två.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt lian, i anledn. af D « n iS Januari e. m.
Hr Lefrens förslag till contra-proj)os., linge fästa uppmärksamheten deruppå, alt anlagaiulet af en sådan contra-propos.
, sorn lian föreslagit, skulle rara eli ingående i förklaring af grundlags-§:ns sladgande, hvilket i Hr Landtnäs tanke icke kunde blifva föremål för votering inom R. o. Ad., och hemslällde Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade lill contra-propos. antaga Hr von Hartmansdorff* förslag, att Ståndet mätte, med ogillande af voter:s-propos:n, besluta, alt frågan om votering i förstärkt StatsUtsk öfver den förevar, punkten kommer att förfalla.
Upplästes till justering ocdi godkändes följande voterlsproposilion:
Den, som godkänner den af StatsUtsk. i lista punkten af Utsk:s mern.
N:o ZjS föreslagna voterts-propos. i sjelfva hufvudsaken, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., med ogillande af ofvannämnda voterts-propos., att votering i förstärkt StatsUtsk. öfver den förevar, frågan kommer att förfalla.
Under åberopande af de skäl jag under discussionen anfört, anhåller jag att få anmäla min reservation emot det beslut R. o. Ad. nu fattat, och får dervid blott framställa huru betänkligt jag finner, att antingen vår grundlag skall äga sådana brister, vare sig i ordalydelsen eller i otydlightlen af dess stadgauden, eller att det sätt, hvarpå den tillämpas, skall vara sådant, att det i fråga om former kan inträffa att RiksSttn stanna i olika beslut, utan att något sätt finnes, hvarigenom dessa skiljaktigheter kunna afgöras, i följd hvaraf det måste inträffa, att en sådan förändrad karakter gifves åt vår fyrdelade representation, att de särskildta Stånden, som endast äga eller endast anses äga ett relativt veto, kunna de facto utöfva ett absolut veto.
Hr Westfelt, Nils, förenade sig med Frih. Sprengtporten.
Jag reserverar mig emot det beslut, som R. o. Ad. fattat, emedan jag anser denna fråga vara af statsreglerts-natur, på de skäl jag under discussionen haft äran framställa.
Hr Den i3 Januari e. m.
Hr Munck n f R o se n s c li ö I d, Nils Rudolph; Jag anmäler äfven min reservation mot det fattade beslutet och grundar densamma på de skäl, hvilka af föregående reservanter blifvit anförda. i: d r a punkten:
I öfverensstämmelse med R. o. Ad:s beslut, då denna fråga första gången förevar och enligt det beslut R. o. Ad. i tlag fattat genom den votering som nyss är fulländad, ang:de de indelta räntorna, anhåller jag att H. R. o. Ad. måtte, vidblifvande sina förra beslut, anse voterings-proposlu i förevarande hänseende böra förfalla.
Hr Frill. o. Landtm, yttrade, att här vore tvänne frågor att afgöra, den ena, om R. o.
Ad. behagade antaga inbjudningen lill instämmande i Borgare- och BondeShs beslut, den andra, huruvida Ståndet behagade godkänna den föreslagna voter:s-proposilionen.
Jag hemställer vördsamt, om icke propostn kan omfatta hela den punkt,f som blifvit uppläst.
Det kunde eljest hända, att vi, likasom vid förra punkten, finge 2 voteringar i stället för en.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. önskade, att båda frågorna borde i en propos. framställas.
Ad., med vidblifvande af sitt beslut, behagade godkänna den föreslagna voter:s-propos:n. Ropades nej.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad , med vidblifvande af sitt beslut, behagade anse voler:s-propos:n i denna punkt böra förfalla.
Sedan numera SlatsUlsk:s ifiagavar. till afgörande föredragna betänk, blifvit af R. o. Ad. underkändt, så tager jag mig friheten att deremot mig reservera, emedan jag anser StatsUtsk. hafva rikligt och grundlagsenlig! förfarit, då det respecterat
RiksSl:ns beslut i sitt sammanjemknings-betänk.
, samt uti förslagen till voter:s-propos:r iakttagit hvad enligt grundlagen Utsk. ålegat.
Hvad Utsk. i öfrigt uti mera.
N:o 375 yttrat, ansåg .9 H. >7 i3o Dc 11 i3 Januari e. ra. R. o. Ad. icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Besvärs- och Ekon.- Utsktns sedan den i sisth Dec. på hordet lagda betänk.
N:o 84, i anledn. af väckt fråga om inställande af den de utsockne-frä Isehemmanen i Halland ålagda ordinarie-rotering.
Jag bör lill R. o. Ad:s prot. tillkännagifva, att jag icke deltagit i de förenade Utskms beslut rör:de Hallands rotering, såsom det nu blifvit uppstuldt
Jag kan visserligen icke neka, att all billighet talar för denna provins att icke blifva högre roterad
Un som för densamma från början varit afsedt; men då sista Ständers beslut i denna del, efter min öfvertygelse, rörande den extra- samt ordinarie-rotering underkastade jorden i Riket, är tillämplig så väl på Halland sorn på öfriga delar af Sverige, så finner jag verkligen en motsägelse i det tillstyrkande, hvartill Utsk:n här hafva kommit, aldrahelst sorn jag funnit att i föreg:de frågor, hvilka angått rotering i andia delar af Riket, StatsUtsk. fattat alldeles motsatta beslut, och med åberopande af 1834 och 1835 årens riksdagsbeslut afstyrkt rnotioner, sådana som den, hvilken nu blifvit till bifall underställd.
Af den sisla talaren är jag deruti förekommen, att han hänvisat R. o. Ad. till föl’eg:de
Ständers beslut i afseende på frågan om Hallands rotering.
Jag kan likväl icke med honom instämma deruti, att någon den ringaste billighet finnes för att denna provins skall åtnjuta fördelar, som hela det öfriga Sverige icke får begagna, utan tror Ivertom, att det är en af lagstiftningens första och förnämsta skyldigheter att tillse att bördorna någorlunda jemnt fördelas emellan samtliga hemmansägare i Svea land.
Redan vid 1828 års riksdag beslöto R.
St., då de underkände den roteripgs-skyIdighet, som ägt rum enl.
1826 års instruction för roterings-eomiteerna, hvilken af Konungen förklarades vara provisorisk, att den lill ordinarierotering skyldiga jorden skulle från extra-rotering skiljas och med ordinarie-rotering beläggas.
Med anledn. deraf utfärdades 1833 års förnyelse af 182G års instruction med modificationer, och vid 1834 års riksdag hafva R.
St. godkänt fortfarandet af den ordinarie-roteringen och jemkning af extra-roteringen i skrifvelse till K. M. af dtm 10 Nov. i 834, den 29 Dec. samma ar, samt den 5 Jan. 1835.
Då nu Statsoch Ekon.TJtsk:n vid innevar. riksdag företagit sig att på grund af enskild motion föreslå, att de åtgärder, sorn i följd af Konungs och Ständers sammanstämmande beslut blifvit vidtagna i afseende på roteringen i Riket, skola förklaras ogillliga och icke lända till verkställighet, samt att Hallands
Den i3 Januari e. m. provins skall efter en annan cathegori blifva behandlad än den öfriga jorden i Riket; så har dervid väl förekommit, att man inom Ulskrn ansett provinsen
Skånes rotering böra ligga till grund för ifrngavar. rotering, men man har dervid förbisett att inom Skåne blifvit af privilegierade jordens innehafvare samt äfven ulsocknefrälsets innehafvare erbjudet och hegardt alt få förvandla den förut ålagda extra-roteringen till en åtagen standig rotering med nedsättning till £ af rotarnes antal.
Sådant bifölls då af Konung och Ständer.
När sedermera vid i8i5 års riksdag
Skånska possessionaten väckte fråga om återgång af detta deras åtagande, och att provinsen borde gå tillbaka till extra-rotering lika med öfriga landskaper i Riket, blef detta af Ständerna icke beviljadt och Sländernes beslut af Konungen gilladt på det sätt, att de, som icke ingått i ständig roteling, skulle förblifva vid den extra-rotering de hade, och anses vara innefattade i det contraet, sorn af Konung och Ständer var faststäldt för provinsen, så att ingen ny rotering för Skåne skulle uppkomma.
Detta exempel kan således icke antagas såsom någon grund för den allmänna reglering, som sedan af Ständerna är vidtagen för all med extra-rotering belagd jord, som efter sin natur är ordinäröe-rolei ing underkastad.
Af sådan anleda, har roteringsverket äfven för Halland blifvit uppgjordt.
Dervid förekommo uppträden af ledamöter i roterings-commissionen, hvilka aflrädde från förrättningen med nedläggande af protester emot densamma.
Förrättningen blef sedan verkställd på grund af Konungens bifall till verkställigheten af R.
St:s beslut, och nu komma Ständerne, eldigt hvad mig blifvit sagdt, men hvarom jag dock får begära alt Ridd.Secrel-.n må lemna upplysning, medelst 3:ne
Stånds lill delta betänk, lemnade bifall , till det resultat, att hvad som genom Konungs och Ständers sammanstämmande beslut är stadgadt 0111 rotering i landet skall anses såsom ogildt och förfalla. litt sådant förfarande af R.
St. bestrider jag på det alilrabögsta, och i händelse de öfriga Stånden redan bifallit delta betänk , begär jag propus, till alsing å detsamma.
Är det åter icke bifallet af de andra Stånden, så begär jag återremiss- deraf.
Under.
Ridd.Secret. tillkännagnf, att ifrågavar. betänk. vore bifallet af de öfriga tre Stånden.
Sedan jag 1111 blifvit med säkerhet upplyst derom, alt betänk, är af de öfriga tre Stånden bifallet, så återstår för mig ej annat än att anhålla om Hr Frih. oell Landtm:* propus, till afslag a Ulskms betänk., på det alt R. o. Ad. åtminstone icke måtte göra sig skyldigt till den förvillelse i lagti I lii liljan i 11g, sorn bär har ägt rum.
Stats samt Allm.
Besvärs-och Ekon.Utsk:ns betänk.
N:o 84 blef af R. o. Ad. afslaget. »3a Den i3 Januari t. m.
Till pröfning företogs Bevilln.- Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskms sedan den i sistl.
December på bordet lagda betänk.
N:o 7, angrde reglementariska föreskrifter för brännvinsbränningens utöfning, samt om hvad vid försäljning af brännvin och beskattningen derå iakttagas bör.
Hr von Rosen, Georg: Såsom ledamot af Ekon.- TJtsk. har jag visserligen öfvervarit en del af de långa öfverläggningar, som grundlagt, detta betänkande.
Jag har icke reserverat mig emot de punkter, hvarpå jag icke kunnat ingå, hvarföre jag nu här får i korthet framställa en af dem, hvilka jag önskar att delta Stånd ej måtte godkänna.
Utsk;n hafva förändrat den gamla författningen deruti, att de för hvar och en medgifvit utminuteringsrält af 4 kanna brännvin, hvaremot den minsta qvantiteten enligt gamla författningen var 1 kanna.
Utsk;n hafva visserligen i allt hvad på dem ankomma kunnat sökt förekomma lönnkrogar, men deremot i denna punkt berättigat hvar och en att vara krögare, då de tillåtit för hvar och en försäljning af 4 kanna, hvarföre jag vördsammeligen får bedja om återremiss, på det Lllsk. må taga i öfvervägande, huruvida det icke är nödvändigt att i detta fall bibehålla i8>5 års författning.
Vid det nu föredragna betänk, får jag äran göra följande anmät kningar: 5 36.
Ulsk:n hafva bär nedsatt bötesbeloppet från trefallt till tvåfallt, äfvensom nedsatt minimi-heloppet af böterna till 16 r!dr 32 sk. i stället för 33 r:dr 16 sk., emot föreskrifterna i i835 års författning.
Jag anser ingen anleda. vara för handen att göra en sådan förändring.
Jag har ej heller kunnat finna, alt de i i835 års författning utsatta bestämmelser i detta fall varit för höga.
Det är en egenvillig sak att öfverträda författningen, och det synes »nig sålunda ej kunna sägas att dessa ansvarsbestämmelser varit för höga, då det beror på en hvar att undgå dem.
Jag föreslår således, alt §:n i detta fall ändras i öfverensstämmelse med 1835 års författning.
Andra morn. i samma § har äfven nedsatt beloppet af böterna till 25 r;dr .
Jag anser dem böra bibehållas sadana de voro uti i835 års författning, nemi. 5o r:dr.
Enahanda anmärk», är jag föranlåten alt göra emot 37 §:n, vid det ställe 1 första morn., der ändring blifvit föreslagen emot det förhållande, som ägt ruin enligt 1835 års författning
Här står nemi. 4 gånger beloppet, hvaremot förut var stadgadt 5 gånger beloppet, och minsta beloppet, sorn nu är föreslaget till 33 r:dr 16 sk., var 5o r-dr.
Jag föreslår således, att detta måtte återgå till de förra bestämmelserna.
I 45 §■'” > >:a moni., står:
''Försäljning af brännvin under 4 kanna vare så i stad som på landet icke lofgifven på andra ställen än sådana gäslgifvaregårdar samt värdshus, Den i3 Januari e. m.
x33 källare och andra tillåtna näringsställen,” &c. Jag förmndar att en sådan bestämmelse af -j kanna liar af en händelse tillkommit, och ali CJtsk. icke gjort sig lätt reda för hvad som skall blifva följden deraf.
Jag instämmer således i den anmärka., som redan här blifvit gjord, nemi. alt detta belopp är alltför litet, och föreslår alt det måtte återgå till hvad förra författningen upptager, nemi. i kanna.
Hvarföre ordet ”sådana” blifvit utsatt framför gäslgifvaregårdar, hvarest mat alltid och ovillkorligen derjemte måste vara att tillgå, det kan jag icke inse, emedan jag icke vet någon gästgifvaregård, der icke mat ovillkorligen måste hållas tillhanda.
Denna distinction kan jag således icke finna af behofvet påkallad, ulan föreslår en annan redaclion, nemi.: — ”icke lofgifven på andra ställen än gäslgifvaregårdar, värdshus, källare med flera tillåtna utminuteringsställen, och såvida mat derjemte förläres.
” 1 andra morn. förekommer: ”skolande magistraten noga tillse, att lill dylik näringsrätt antagas och behållas endast tjenlige, ordentlige och välfräjJade personer.
&c.’'
Jag kan verkligen icke linna skäl i att föreskrifva, att magistraten icke får antaga oljenliga, oordentliga och vanfräjdade personer; jag tror att denna punkt bör utgå och i stället få följande lydelse: skolande de personer, som slik näringsrätt tilldelas, antingen hafva stal11 borgen för skattens utgörande eller densamma i förskott erlagt.
1 tredje morn. står: ’’äfvenså tillkommer det K. M:s Bef;h:de alt å landet sparsamt och efter noga ompiöfvande, sedan vederbör. pastor och socknemän ansett en sådan anläggning behöflig eller den begärt, samt, der så anses nödigt, äfven häradsrätt blifvit hörda, meddela tjenliga, ordentliga och väl» fräjdade personer” &c. Hvartill alla dessa personers hörande skall gagna, kan jag icke se, aldraminst hvad häradsrätten har med saken alt skaffa; och jag tror det är alldeles tillräckligt hvad härom i 18 55 års författning är stadgadt.
Jag gör samma anmärka, här, som vid föregående moni., nemi. om olämpligheten att utsätta det icke oljenliga, oordentliga och vanfräjdade personer skola antagas.
Jag förmodar, att det faller af sig sjelft, att della icke här bör intagas.
Momentet skulle alltså få denna lydelse: äfvenså tillkommer det K.
M:s Bef:h:de alt å landet sparsamt oell efter noga ompröfvande, sedan vederbör, pastor och socknemän blifvit hörde, meddela tillstånd, under ofvannämnda villkor <&c. 1 samma mom. förekommer längre ned en föreskrift, hvaraf vill synas, att inga andra anledn:r till indragning eller förflyttning af sådana näringsställen kunde äga rum, ändesom blifva anmälla af pastor och socknemän.
Jag har likväl anleda. alt tro, elei äfven andra omständigheter dertill kunna föranleda.