Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad här blifvit sagt, i afseende derpå, att det vöre hårdt, all ej vilja facilitera för Jemtlands Innebyggare, tillfallet att för lägre pris få hämta salt från Norrige, anser jag vara en anstallt, som lätteligen kan af Konungen hjelpas; och derföre tror jag lika med Herr Danck - D en 57 N o v e m t e r e, m. ijvardt, att Utskottens Betänkande, angående Jemtland bör bifallas, men deremot afslås i afseende på tiitstyrkandet af undersökning, rörande Härjeådalen.
Gtefve von Platen:
Då en värd fbedamot trott, att jag misstagit mig uti mitt totra yttrande, när jag anförde, att föreningen emellan Sverige och Norrige var hufvud-skälet till
Dans - fördelningen , får jag underrätta honom och denna aktnings■värda Samling, att jag vid den tiden var Ledamot af Konungens Conseille, samt att jag hade mig uppdragit frågan om väg-anläggninga? i de Norra Orterna , äfvensom alt dertill uppgöra plan, jemte allt hvad dermed hade sammanhang.
— Om den värde Ledamoten vill göra sig mödan , så tror jag ännu, alt jag skall kunna, med recognoscerings - charlor, visa honom hvarom fråga var.
— Det är svårt, att här uppgifva , när fråga -forst väcktes om föreningen emellan Sverige och Norrige.
Nog af ändamålet är vunnit, och dermed komrao äfven väg-anläggningarne i gång.
— Meningen var den, att från Jemtlands vatten - drag få communication med Klar - Elfven, och hvarföre 2 olika vägar komino i tråga.
Den ena öfver Klöfsjöfjällen, Elfdalen och Äppelbo i WesterDalarne till Uddeholms Bruk , och derifrån lill Klar-Elfven; och den andra vägen ifrån Helsingland öfver Berg och Åsen, som §4 längs Woxua-Elfven till Woxna Bruk, Dan 27 -N o ve *1 b e r e, m> och vidare åt Öster-Dalarne genom Ore ocn Orsa Socknar lill Äppelbo i Wester-Dalarne, hvarest den sammanstöter med den förra vägen.
— Jag ber om ursäkt , om icke alla namnen äro riglige; men det är emediertid i följd af delta1, som rnah fann det vara af nödvändigheten påkalladt, att Härjeådalen borde komma under samma Styrelse, sorn Jemtland, hvilket äfven Grefve von Schwerin ganska rigtigt anföVt, då från Härjeådalen en annan väg kunde öppnas åt
Rör ås Koppar-Verk i Norrige.
Anledningen lill allt detta var å ena sidan den, att skaffa sig communicationer, aflägs-* na från Hafvet, och å den andra, att så mycket som möjligt ske' kunde, från Jemtland utsträcka .grenar åt Norrska sidan, eiler öppna comtnunicätiön båda Rikena emellan.
Handlingarne och charlome äro uti copior ännu i mina händer, men originalen äro öfverlemnade lill den Comité, som hade si» uppdraget , att granska och bedöma detta företag.
Det bela bär stämpeln af en kännedom, som ty värr igenom en Mans frånfälle är förlorad för Sverige, och genom hvilken Regeringen kunnat uträtta mycket till Fäderneslandets bärsta; men vi böra åtminstone tro, att den ifråga varande
Länsfördelniugen icke blifvit vidtagen utan gällande skäl och orsaker, och derföre kan jag ännu en gång ej afhålla migif rån att yttra, det man icke skall nedrifva , hvad Regeringen en gång visligt gjort, utan låta Jemtland och Härjeådalen förblifva tillsammans 654 Den 27 November e m. under en särskild Läns Styrelse, på sätt, som nu ar.
Jag är visserligen öfvert vgad derom, att JR eger ingen, bättre, än någon enskild, kan i det hela bedöma sådane ämnen, som det ifrågavarande; men likväl är det möjligt, alt Ledamöter med de storsta kunskaper, under öfverläggning i Conseljeri af dessa ämnen, kunna, oaktadt de bästa recognoscerings-Chartor, förbise en och annan omständighet, som endast af personer från orten kunna uppgifvas och meddelas.
Misstag äro således möjliga, och jag tror, alt de kunna undvikas, i händelse man ej föraktar, hvad. personer från orten hafva att upplysa , oah således ej svarar dem, att de icke veta, hvad de vilja.
Är förhållandet sådant, hvilket jag likväl ej vill påstå, så är det. hopp ute, att få begångna misstag rättade.
Härar äfven sagt, att Jemtland är en fördelaktig province för sädes-odiing, emedan det ligger i lika latitud med Wasa Län i, Finland; men då Grefve von Platen yttrat delta, har han m i s s a g t sig.
Alpernas siiÖhetäckta Spetsar bevisa säkrast, att fruktbarheten icke beror af latituden, men samma Alper bevisa äfven, att vegetation hufvudsakligast rättar sig efter höjden öfver Hafsylan.
Den *7 November e, m 655 Jemtlands ansenligt större böjd öfver Håfsytan, an Wasa Lans, gör den förmodan orimlig*, att fruktbarheten på förra stället skall kunna uppdrifva» till likhet med den på sednare stället, och detta hinder för Jemtlands fruktbarhet kan hvarken Regeringen eller Läns styrelser afhjelpa.
Ja g får förena mig med Herr Danckwardt och Grefven von Schwerin, i anhållan om bifall å Utskottens Betänkande, utom hvad angår den fnreslagne undersökningen, i afseende på Herjeådalen» Ateriaggande till Gefleborgs Län.
Den omständigheten, soth har af en värd Ledamot blifvit hämd, alt det vore af stor nödvändighet, att godkänna Utskottens tillstyrkande äfven i denna del, emedan någon nedsättning i Tullen på Salt, hämtadt från Norrige, icke vid ett annat lillhälle blifvit beviljad, torde icke vara af stor betydenhet.
Då Tullen på Salt i Norska hamnar icke lärer vara ringare, än uti våra egna, så kommer det fÖrmodeligen på ett ut, antingen Härjeådalens Innevånare hämta Salt sorn kommit från Norrige till Jemtland# eller togo det i Gefle, dit de lära hafva längre än lill Östersund.
I alla fall åro dessa omständigheter så partiella saker, att de icke nu böra komma i belracktande, utan saken skådas utijr högre och allmännare synpuncler på säll Herr Grefve von Platen gjort.
656 Den 27 November e- mv Herr D a 11 c k w a r d t:
Det är i anledning af hvad Herr Hjerta yttrat, rörande inia citation om YlterBogdahls Socknemän? anhållan alt få blifva lagcle lili Härjeådalen, och således skiljde från Gefleborgs Län, som jag begärt ordet.
— Herr Hjerta har trott denna anhållan vara grundad på något särskildt förhållande, och sålunda icke kunna utgöra något skäl i allmänhet mot bola Provincens ålerläggande till Gefleborgs Län.
Dä likväl såsom jag redan anfort, YtterHogdahls Socken nu hörande till Gefleborgs
Län sträcker sig längs utmed hela gränsen mot
Ilai jeadalen, på minst 2 mils bredd och dess Innevånare, som således ha närmare lill Gefle, än Herjeådal-boarne, genom sin ifrågavarande ansökning utmärkt alt de finna för sig förmånligare att hafva Jemtlands, än Gefleborgs Län, således häldre vilja göra sina resor lill Östersund för att lösa sine Handlingar, som Herr Hjerta yttrat, än lill Gefle; Så skulle jag också tro detta böra bevisa, att Herjeådahlsboarne sorn ligga närmare Östersund än Yitei Hogsdals sokn em än med mera förmån kunna tillhöra Jemtlands Län , och att således nämnde Socknemäns af mig citerade ansökning vöre ett kraftigt bevis emot de uppgifne skälen för Herje&dalens återläggande lill Gefle borgs Län.
Det är endast i afseende på frågan, huruvida under-» scikninj Den 37 November e. m.
Sf,7 sökning skall ega rum derom* att Härjeådalen bör återläggas till Gefleborgs
Län eller icke, som jag anhåller få yttra mig.
Då en Riksdagsman derom väckt motion, hafva Utskotten ansett sig icke kunna genast äfslå denna fråga, utan tilstyrkt undersökning! och då jag tror att denna föreslagne undersökning är nyttig och fördelaktig* men ej kostsam, torde Utskottens Utlåtande i denna del få vinna bifall, hälst det möjligen kan föranleda dertill, ätt sådatie motioner hädanefter icke blifva Väckte* och hvarigenom Riksens Ständer Således Bpardes fräki den mödan-, att i slika frågor öfverlägga.
Jag tror mig för ingen del vara vederlaggd af Grefve Votl Flåtens sednare yttrande, då Norriges förening med Sverige skedde a år, efter dek Lans-fördelningen var Verkställd; För rniil del kan jag ej finna, att väg-änläggningaf och recognosceringar ärb så vigtig© företag* att de påfordra en särskild Landshöfding© i den ort, hvarest de verkställas.
Jag tror alt en Landshöfdinge kan ifrån Hernösand eller Gefle gifva lika goda och skyndsamma Ordres sorn från Östersund , och derfö - re kan jag ej frångå min förut yttrade mening i denna fråga.
Då detta mål första gången inkom från afdél Ridcl. o, Ad, Fröt. 10 B. s. AfeL I3 658 D en * 7
No v «in be r ©* m , ningen, var ej någon undersökning föreslagen; men efter det Ledamöter från Orten andragit åtskillige omständigheter, såsom skäl för Härjeådalens återläggande till Gefleborgs
Län, med begäran, att en undersökning derom måtte för sig gå, antogo Utskotten detta förslag; hvarigenom dock Utskotten ingalunda tillstyrkt någon förändring med Härjeådalen , utan borde frågan, efter fulländad undersökning, underställas Riksens Ständers vidare granskning; och då 2 Stånd redan lära bifallit Utskottens Utlåtande, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln äfven ville godkänna det samma.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af Stats- och Oeconomie - Utskottens förevarande Utlåtande.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, att då Utskottens Utlåtande innefattade 2:ne särskilta frågor, den ena om återläggande af Jemtland lill Wester-Norrlands Län, hvilket Utskotten afstyrkt, samt den andra, om återläggande af Herjeådalen till Gefleborgs Län, hvarom Utskotten föreslagit en undersökning; och Ridderskapet och Adeln till äfventyrs torde önska, att berörde frågor hvar för sig särkidt afgjordes , ansåg Herr Landt-Marskalen sig först böra hemställa, om Ridder$ - Den q7 November e. m, 659 skåpet och Adelö behagade bifalla den del af Utlåtandet, som angick frågan om återJäggande af Jemtland Uti Westernorrlands Län.
Ja och Nej, Herr M 0111 g o mm erie:
Jag begri griper ej, hvarföre, då man å ena sidan medgifver att en undersökning, i afseende på Härjeådalens återläggande till Gefleborgs
Län är nyttig, man icke å andra sidan älven vill medgifva, att en lika undersökning, angående Jemtlands återförande till Wester-Norj lands Län , kan vara fördelaktig, och således böra äga rum.
— Jag yrkar det, och i händelse Ridderskapet och Adeln ej dertill vill lemna bifall , anhåller jag om Votering.
Jag har visserligen den enskilda öfvertygelse , att någon undersökning i denna fråga ej bör ega rum; äfvensom att, om Riksens Ständer hos Konungen framställer någon önskan derom, Konungen ej den samma bifaller; men då 2 Stånd redan lära gillat Utskottens Utlåtande i hela sin vidd, så får äfven jag hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln kunde godkänna Utskottens Utlåtande, på det denna sak, derigenom att Ridderskapet och Adeln stadnade i ett annat beslut, icke må bli en Nämd-fråga.
Herr Grefven och Landt-Marskalken förnyade den af honom till bifall g'v0 Den 57 November e, m. å Utskottens Utlåtande i hela dess vidd förut gjorde proposition. fUpades starka
Ja, jemte några Nej, Herr Montgommerie:
Jag anhål ler ytterligare om Votering ; och får såsom skäl derföre uppgifva, alt Bonde-Ståndet afslagit Utskottens Utlåtande.
Under det Voterings - Propositionen författades, begärde Herr Montgommerie åter ordet, Samt anförde:
Ehuru jag nu fått den upp lysning , att om Ridderskapet och Adeln afslår Utskottens Utlåtande, och 2 Stånd således stadnar mot 2, frågan förfaller; så hemställer jag ändå, om man ej bör göra afseende på 1 1,000 personers yttrade önskan, och derföre får jag anhålla, det Herr Grefven och Landt-Marskalken täcktes, genom förnyad Proposition, utröna Ridderskapets och Adelns tänkesätt i detta fall.
Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, att som, efter hvad han fattat Ridderskapets och Adelns svar å den sist framställde propositionen, Ja öfverröstat
Nej, och propositionen således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen , Herr Landt - Marskalken icke ansåg lämpligt, att, vid slikt förhållande, göra någon ny Den'"??
Novem lier e m.
661 proposition s utan finge endast fråga Herr Montgommerie, huruvida lian behagade afstå från sin begäran om Votering } Herr Montgommerie:
Om Herr Grefven oeh Landt-Marskalken ej anser sig kunna göra ny proposition på afslag å Utskottens Utlåtande, hvarom jag dock anhåller, skall jag endast begära, att få till Protocollet antecknad min Reservation mot bifall af Utlåtandet, för att icke uppehålla tiden med en votering, som jag trott mig finna på Ridderskapets och Adelns enstämmigt yttrade tanka vara öfverflödig, och således icke ledande lill det ändamål jag åsyftat.
Herr Grefven och L|andt-Mar-* skalken förklarade , att, sedan Herr Montgommerie nu mera afstålt från sin anhållan om Votering, vöre Utskottens Utlåtande, på sätt Herr Landt-Marskalken redan ti 1 lkä 11 nagifvit, af Ridder skåpet och Ä.S deln bifallet.
Vid förnyad iöredragning bifÖlIs Statsutskottets den ii dennes under N:o 6c>4 afgifne , samt den 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion, dels om förhöjning i lönen för Justitiae-Ombudsmans-Embetet, dels ock angående den rang, sorn JustititeOmbuds-. 662 Den 27 November e, M, mannen, sedan han från Embetet afgått, må tillgodonjuta.
Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskottets den l3 dennes under N:o 217 afgifne, samt den 19 derpåföljde e. m. på Bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande örn Allmänna författningars lifgifvande från trycket på ett för Allmänheten mera tillgängligt sätt.
Jag har förut yttrat mina betänkligheter mot antagandet af ifrågavarande förslag.
Men då verkställigheten, beror på Kongl. Maj:t, lärer Han besluta hvad lämpligast är, och således vill jag ej anföra något vidare deremot, utan må det samma för mig antagas.
Ett ord hör jag dock anmärka, hvilket förmodeligen mätte vara tillkommet genom misskrifning.
Dat står nemligen på flera ställen O e c o no m is k a Lagskip ningen; men måtte skola vara OeconomiskaLagsti fillingen.
Detta bör rättas, emedan uttrycket, i annat fall, blifver origtigt uti den tiri Kongl. Majit afgående underdåniga skrifvelsen.
Herr Grefven och Landt -Mar ^ ska Ike 11 hemställde, om Ridderskapet och Den 47 Novemi) er e. in. t)S3 Adeln behagade gilla Utskottets Utlåtande, med iakttagande deraf, att det deruti förekommande uttryck : O e c o no miska Lagskipning en borde till: O econo miska Lagstiftningen förändras.
Föredrogs A nyo Lag- sami Allmänna BeSvärs- och Oeconomie-Utskottens den i5 dennes under N:o 287 afgifne, samt den 20 derpåföljde e. m. pA Bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeJte Betänkande, rörande väckt fråga om upphäfvande af Landsböfdingarnes Domsrätt i Enskifles-mål.
Her r
M u n c k, a f B 0 s e n s k j ö 1 d , E b e rha r d: Da detta Betänkande förra gången förevar, anförde jag, alt uti den Enskiftes-fÖrfattning, som för Skåne utkom den 3i Martu i8o3, och hvilken var gällande lill den 24 Julii 1812, då en ny Förordning i ämnet af Kongl Majrt utfärdades, icke var tillåtet att välja Gode Män af Allmogen.
— Detta drogs då i tvifvelsmål af flera Ledamöter, som trodde sig känna förhållandet i de Län, hvarest de voro boende, men för att ej uti framtiden stå och skyldra uti Protocollernc, såsom den, hvilken framkommit med 664 Den 27 lovena ber e. m ; en Oriktig och falsk uppgift, skall jag anhålla, att få uppläsa den del af 3 § uti j8o3 åis författning, som angår förevarande ämne.
Der står': ”Vi vele derföre i nå”der uppmuntra Hémrnans--Ägare i Skåne, ”atl Härausvis, eller dör så stora
Districler ”de sjelfva för godt finna, genom utsedde ”Sdckue-Fullmägtige inför vår BefallningsMHa( vaude välja och utse tre, fyra eller fle”re sidane Gode Män, sona vilja åtaga sig ”att bevista Eiiskifies-beredningarne, och ”Dehigarne med sine råd och upplysningar ”tillhanda gå; Och sorn desse Gode Män, s’uU alla frågor, der vänlig förening ej kail ”bemedlas, höra afgifva skrifteliga Uilåtan”den, så öfver de uppkomne stridigheternes ”beskaffenhet, sorn huru de anse dem häst ”och hil ligast höra äfgöras; så förvänte Vi, ”att endast sådahe
Män ibland Possessio”nater och Jordbrukande Stånds-Pmsoner ”utses, soin jemte nit och välvilja för Eri”skiftes-Verket, äfven med redlighet och ”kännedom kulina författa förefallande Be”tänkanden.
” Då 1812 års författning sammanskrefs, insåg man obilligheten af detta stadgande, hvarföre uti samma författnings 2 ordet Adim oge blifvit tillagdt, och för att ej uppfylla Protocollét med intagandet af berörde §, har jag ansett mig endast böra åberopa den samina; och har jag för öfrigt icke något
Den 37 Novem ber e, n? ; något att anmärka emot Betänkandet* hvil* ket jag för min del godkänner.
Grefve voll Platen* Baltzar Bogislaus:
Då jag förra gången yttrade mig i detta ämne* ansåg jag Enskiftes-Författningarne böra blifva oförändrade gällande sådane de nu äro.
Jag afhörde med mycken uppmärksamhet, b vad som emot mig då anfördes, men jag kan ändock icke annat än förblifva vid min mening, och vill ifrån den samma icke afstå; ty då jag sett, hvad Enskiftes-Förordningarne redar* gjort för fördelaktig verkan på Landet, tror jag, att det är bättre, att de oförändrade bibehållas, än att göra nya försök.
Söm kunna misslyckas, och sålunda blifva skadeliga.
Det är gifvet, alt Enskiftes FörfattningarneS föremål är, att vänlig öfverenskommelse och jemkning parter emellan bör äga rum, och att icke Lagen skall skilja dem -åt; och derföre anser jag, att Enskiftes*-frågor böra bedömas af personer, som äga både insigt och anseende.
Härtill kan väl svaras mig* del har äfven Domaren; men jag tror af en hel annan art.
Gode Männen skola jemväl vai'a Skiftesmän; och 0111 de blifva Sådane, sorn de ta Bisittare, hvilka nu jemte Häradshöfdingen sitta i Rätten, så fruktar jag, att Domaren får för stor magt.
Dessutom hemställer jag, om Länets Hofdinge skall skiljas ifrån ali befattning med Enskiftes - I Ri,dd, o, Ad».
Prof- io B, t, Af<L 84 666
Den 37 Notembet «- ra; mål, om icke intresset för den största Oeconomiska anstallt, som sednare tider blifvit 1 Sverige vidtagen, skulle alldeles förfalla; ty då han ej lår bli mer än åskådare, tror jag att ändamålet, genom efterlåtenhet vid utförandet, till det hufvudsakeligaste skulle förfelas.
Jag anser således, alt då en ao-årig erfarenhet visat nyttan af Enskiftes - Författningarne, sådane de nu äro, de äfven böra hädanefter i samma skick ' bibehållas.
Jag vet väl, att enskilda händelser inträffat,då olillåtit inflytande af Gode Männen ägt rum, men hvarest kan man tänka sig en stor oeh allmän åtgärd, som den af Enskiftes-Verket, der icke någon gång en skadlig följd skall uppstå, och någon blifva lidande, som dock 1,000 gånger uppväges af den nytta och fördel i del hela åstadkommes?
I Skåne t. ex. hafva Enskiftes-Författningarne till den grad medfört nytta, att den, som sett
Skåne för 20 år sedan, icke känner igen det, om han nu skulle komma dit; och jag hemställer deiföre ännu en gång, om det är skäl att förändra de nu gällande Författningar s denna fråga.
Herr Mann er stam, Johan:
Lika med den sista värde Talaren är jag af den öfvertygelse, att Enskiftes-Författningarne äro af stor vigt och nytta för Sverige; och jag önskar således fortfarande verkan deraf, dock med större fördel för Landet, än hittills; men för att vinna detta ändamål, anser jag ej något hinder vara, att pröfning Den'27 November e, na-- §67 af sudane tvister, som uppstå i anledning af Enskiften, skiljas från Konungens Befallnings-hafvande, och öfverlemnas till Ägodelnings-Rätter.
Ett är att vakajöfver, att Oeconomiska Författningar sättas i verkställig' het, och att förordna Landt-mätare förrätta Enskiften, och annat är att afgöra de stridigheter och tvister, som vid dessa förrättningar uppkomma.
Det förra tillhörer administrationen, det sednare Domstolarne.
Erfarenheten har och ådagalagt stora olägenheter af Vederbörandes förhållande i dessa fall.
Landshöfdingarne kunna sällan medhinna att på stället göra undersökning, hvilket nästan altid är nödvändigt, åtminstone då tvist uppkommer.
Man har derföre länge ansett, att bästa sättet att få Enskiftes-tvister afgjorde, vore att Öfverlemna dem till Ägodelnings-Rätter som på stället kunna, om så erfordras, granska och utröna förhållandet; och detta leder äfven till den fördel, att då tvister i dylika frågor fullföljas hos Kongl. Maj:t, de lättare kunna bedömas, emedan man annars vanligen icke har annan grund för omdömet i de delar, som af local-kännedom bero, än Landtmätarnes och Gode Männens beskrifning.
Jag yrkar derföre att Betänkandet må bifallas.
Jag har ej tfnycket att tillägga den siste värda Ledamotens yttrande; jag vill blott jemväl fästa uppmärksamhet derpå, att Skiftesfrågorne nu behandlas af a:ne olika Aucto - 668 Den 37 Novemhet e. m. ritéter efter olika Författningar, Storskiften efter 1^83 års Landtmäteri.-förordning af Härads.
Uatteruej och Enskiflen efter Enskiftes-Forfatluiiigarne af Konungens befallnings-' hafvande.
Och då detta icke kan vara lämpligt, har man varit betänkt på så väl att sammanföi a Skiftes-Författningarne till en erida som alt förena behandlingen af Skiftes— målen i en och samma Auctorilels hand.
Langshöldingarne dåsknlle kunna medhinna desse arén der, utan att försumma andre angelägne Embets-göromål, finner jag för
;mi 11 del omöjligt, och ser således äfven detta vara ett hinder för deras befattning med desse mål.
Ilar har såsom skäl mot Utskottens förslag blifvit yttradt, att pröfjöings-rätten i Skiftesmålen icke borde öfverlämnäs åt Domaren, emedan sådant skulle kunna vara af skadlig följd för deras behandlingj men för min del ser jag så mycket mindre våda häruti, med den sammansättning och organisation af Agodelnings Rätte» sorn Utskotten tillstyrkt, att målen skola afgöras genom votering och de öfrige Ledamörerne äga de fleste rösterne.
I alla fall tror jag, att det kommer hädanefter att blifva,sorn hittills, att det hufvudsakligen är Gode Männen och Landtmälarne, som bestämma Skiftes-förrättningens utgång, och på deras duglighet beror det således till största delen, alt kloka och lämpliga skiften erhållas.
Uppå derefter af Herr Grefven och L a n‘d t - Mar ska 1 ken gjord proposition, Den %•)
November e, rn 669 fann Ridderskapet och Adeln för godt, att Utskottens förevarande Utlåtande bifalla, Föredrogs å nyo och bifölls Lagsamt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottens den ai dennes under N:o a3g afgifne , samt den aa derpåföljde e. m. på Bordet lagde, Utlåtande, öfver väckte motioner, angående Arbets- och CorrectionsInrättningen i Wadstena.
Föredrogs å nyo Herr von Hartmansdorffs, August, den aa dennes f. m. på bordet lagde motion, angående Riddarhusets Brandförsäkrande.
Herr von Hartmansdorff uppläste följande : » (Se Bilagan N:o 3.)
Jag instämmer helt och hållet uti Herr von Hartmansdorff!» motion om Riddarhusets Brandförsäkrande, och ber att dertill få lägga, att som det medför mycken våda för elden, att en del af de på Riddarhusgårderr befintelige och uthyrde byggnader äro inredde till Stallar med deröfver varande foder-sfcullar, så kan jag ej annat än 670 Den 57 November e nu anhålla, att Riddarhus-Directronen måtte uppdragas att föranstalta derom, att desse Stallar med foderhus blifva förändrade till Magaziner eller Packbodar, hvilka med lika lätthet och fördel kunna åt Handlande uthyras.
Jag får dessutom, då det ej är utan, att ju åcke denna Riddarhus-Sal begagnas af de öfrige Trenne Riks-Stånden, så väl vid Depulationer, som Nämnder och andre Samlingar, understälIa.Ridderskapets och Adelns pröfning, huruvida det icke vore billigt, att Staten borde bidraga till omkostnaderne för Riddarhusets Brandförsäkrande.
Herr Grefven och Lan dt-Marskalk en hemställde, om icke Herr von Hartmansdorlfs ofvanherörde motion finge, jemte de af Herr Bergman och Herr von Hartmansdorff rörande samma ämne nu afgifne yttranden, till Riddarhus-Utskottet remitteras; hvilket biföllsg Föredrogs å nyo och bifölls Expedilions-Utskottets den a5 dennes aflåtne och samma dag på Bordet lagde Memorial, angående ersättning för renskrifnings-kostnader.
Föredrogs å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt Den 27 November e, m i den a5 dennes e. ra. på Bordet lagde Utlåtanden : Från Stats- och B e villning s-Uts kotten :
Af den 18 dennes: N:o 612.
Angående väckt fråga, otti ytterligare förmåner och friheter för Gästgifverierne uti åtskillige orter.
Af den 21 dennes: N:o 616.
Angående gratification ät Stats Commissarien Tunelius.
N:o 619.
I anledning af S. G.
IIultings ansökning alt erhålla betalning för en af Riksgälds-Contoiret utgifven och derstädes såsom hypoteque aflemnad Obligation.