Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om, sådant oaktadt, StatsUtsk. föreslagit och R.
St. bevilja anslag för sådana ändamål, hvartill Konungen icke äskat medel, så är det R.
Shrs ensak, och de hafva sjelfve alt tillse huruvida de igenom ökade anslag vilja föranleda ökad bevillning.
Den ansvarighet, som drabbar R.
St. har man aldrig hört talas om annat än genom det enskilda klander, som man hört ifrån den ena eller andra sidan; men Konungens Rådgifvare hafva helt andra pligter och ett helt 128 Den 19 April f. m. olika ansvar, hvarföre de äfven noga mäste öfverväga de förslag, som de tillstyrka att för R.
Jag ber att få fästa upmärksamheten derpå, att Krigs-Colkii organisation är endast tills vidare af K.
M. fastställd, äfvensom lö^s neregleringen derstädes.
St. på grund af en enskild motionärs förslag skulle fastställa en organisation, som af K.
M. hvarken blifvit föreslagen eller godkänd, så vore sådant i min tanke ganska olämpligt, och jag tror att icke en gång motionären sjelf skall neka alt sådant vore att gä baklänges med saken, ehuruväl motionärens insigter och ställning så väl i samhället som inom representationen, äro sådane alt de måste högt värderas, äfven då fråga är om organisationen af ett militäriskt verk.
Sakens gång har likväl varit sådan, att den endast ur det nyss nämnda skälet bör afstyrkas.
Det torde dessutom icke dröja alltför länge, innan man finner den organisation, sorn tills vidare är i Krigs-Colhm anbefalld, tåla vid någon förändring.
M. finner alt-organisationen blifvit nog pröfvad och de förändringar, som möjligen kunna erfordras, blifvit vidtagne, torde det icke dröja länge innan Nåd.
St. inkommer, hvilken uplager både organisationen och löneregleringen, och då är i min lanke tiden inne för R.
St:s bepröfvande af frågan, men icke förr.
Af dessa skäl tillstyrker jag bifall till StalsUtsk:s Utlåt, i denna punkt.
Hr Printzensköld har fästat upmärksamheten derpå, att här mindre vore fråga om en löneförbättring för Krigs-Colkii tjenstemän, än en öfverflyllning på Riks-Staten af de löner hvilka f. n. utgå ur de under Krigs-Colkii serskilda förvaltning stående kassor.
Låt äfven så förhålla sig, jag beder likväl att få fästa upmärksamheten derpå, att en sådan öfverflyllning i alla fall icke kan ega rum, utan alt betunga Statsverket med en motsvarande utgift.
Just den omständighet, som Frih. Palmstjerna framhållit, att representationens medlemmar icke ega någon juridisk ansvarighet, synes mig böra ålägga oss en synnerlig varsamhet, så att vi inför våra egna samveten finna oss fredade för anklagelsen alt utöfver behofvet hafva betungat folket med skaller och utgifter.
Hr von Hartmansdorff har på ett för mig nog förvånande sätt upfattat mitt förra yttrande, nemi. såsom skulle jag hafva sagt, att R. o. Ad. beskylldes för att anslå medel för eget gagn och enskild nytta.
Jag har icke yttrat något sådant, utan endast att R. o. Ad. vore benägne alt för allmänna syftemål anslå medel i något frikostigare skala, än man stundom funnit de andra Stånden göra.
Detta är ett factum, som icke kan förnekas.
Jag vill äfven i många andra hänseenden tillstyrka större sparsamhet, än som hittills egt rum.
För alt kunna till oundgängliga föremål ega medel alt disponera, måste man nemi. vara sparsam i andra, mindre af behofvet påkallade.
Af dessa skäl får jag vördsamt tillstyrka bifall till den nu föredragna punkten af Utsk:s Betänk.
Ilr Stjernsvärd, Gust.
Man bar här yttrat den förmodan att det skulle gå baklänges om Krigs-Colkii aflöning skulle utgå Den 19 April f. m. 129 utgå af Statsmedel i st. f. alt tagas ur de kassor, som hittills utbetalt densamma, men jag skulle för min del tvärtom tro, alt man går baklänges om man fortfar att aflöna Krigs-Colhii tjenstemän på samma sätt som hittills, och jag tror äfven alt conseqvensen fordrar det man afstår ifrån delta aflöningssält.
Man har nemi. uttalat den åsigt alt indelta arméens boställen vore nödvändiga för alt bereda befälet fri bostad, men jag frågar då huru det slår tillsammans med conseqvensen att man använder Militie Boställs-kassan till Krigs-Colhii aflöning och låter arméens befäl vara utan boställen?
Betrakta vi äter förhållandet med Krigsmanshus-kassan, så veta vi alla hvilken lön en afskedad soldat kan på denna kassas tillgångar erhålla, och det är för en hvar tydligt hvilken betydlig förminskning derigenom skall upkomma, att denna kassas tillgångar användas lill Krigs-Colhii aflöning.
Jag fäster mig blott vid dessa 2 kassor, ehuru man äfven kunde yttra sig ang:de den 3:dje kassan, som till detta ändamål användes, men jag tror att de maktpåliggande saker, som med de tvenne först omnämnda kassorna äro afsedda, äro tillräckligt öfverlygande för att fullkomligt ingå på den åsigt Hr von Hartmansdorff yttrat, nemi. att Krigs-Colhii aflöning måtte på Riks-Staten upföras, hvarföre jag äfven förenar mig uti hans yrkande att denna punkt måtte återremitteras.
Palmstjerna har trott, att jag ville begära stadfästelse af Krigs-Colhii stat innan Konungen derom gjort någon framställning till R.
St.; men sådan har min afsigt icke varit.
Mitt förslag har endast gått ut på att befria de kassor, som stå under Krigs-Colhii förvaltning ifrån den andel i Krigs-Colhii aflöning som de f. n. bära, samt att denna andel måtte på Riks-Staten öfverflyttas.
Sådant hindrar icke alt sedermera förändra Krigs-Colhii Stat huru som helst, blott att medlen icke utgå ifrån sådana tillgångar, som, enl. min tanka, icke böra för ändamålet medtagas.
Detta svar torde äfven vara tillräckligt för Frih.
Cederström, som omtalat den ansvarighet, en representant har för sina yttranden.
Jag skulle tro att då yttrandet är så oskyldigt, som att en utgift, hvilken i alla fall eger rum, bör tagas ifrån det rätta stället och icke från det orätta, så kan man hoppas att något moraliskt ansvar skall drabba hvarken mig eller någon annan, som vågar yttra en sådan tanka.
Hr von Hartmansdorff har nämnt alt utgifterna skulle i alla fall utgå; men detta torde vid närmare eftersinnande befinnas vara ett misstag, enär de, ungefärligen 26,000 R:dr, som nu ifrån kassorna till Krigs-Colhii aflöning utgå, skulle blifva ett nytt statsanslag, men kassorna lika fullt skulle bibehålla de anslag, som de nu ega.
Här är fråga om en ny utgift af ungefär 26,000
R:dr och att kassorna dessutom skulle få behålla så väl räntorna på sina kapital, som de statsanslag, hvilka förut äro dem beviljade.
Således är det egentligen fråga om ett tillökadt anslag för dessa kassor, och det är detta anslag som jag för min del anser f. n. icke böra ega rum, enär det otvifvelaktigt minskar till 6 H. 9 130 Den 19 April f. m. gångarne för sådana anslag, sora i nain tanka äro vigtigare, ty om man ökar elt anslag med 26,000 R:dr årligen, så måsle dessa 26,000 R:dr tagas ifrån något anuat håll, eller ock skola tillgån-, garne ökas med någon ny bevillning, och jag tror för min del alt intetdera vid detta tillfälle vore lämpligt.
Hr Stjernsvärd liar helt och hållet misstagit sig om mitt yttrande alt sakerna skulle gå baklänges.
Jag har icke yttrat att så skulle vara fallet om det missförhållande, som nu inom Krigs-Colhm förefinnes, blefve rältadt; utan jag har sagt att sakerna skulle gå baklänges om representationen fastställde en organisation utaf elt Collini, utan alt K. M. derom gjort framställning.
Det torde icke kunna förnekas ali den åtgärd Hr von Hartmansdorff föreslagit skulle leda till förökade statsutgifter, och jag hemställer huruvida det vore lämpligt att yrka förökade utgifter, dä man täger i betraktande hvad SiatsUtsk. i de efterföljande punkterna ansett vara nödigt att tillstyrka.
Dessutom ber jag att få framställa de tvifvelsmål jag hyser om att en återremiss skulle leda till något ändamål, enär denna punkt troligen kommer att af de öfriga Stånden bifallas och StatsUtsk, säkerligen, i händelse af återremiss, skulle anse Statens tillgångar vara för vigtigare ändamål så medtagna, ätt det icke kunde tilltro sig alt tillstyrka något i detta hänseende.
Palmsljernas yttrande ber jag att få fästa upmärksamheten derå att milt yttrande icke innehöll något tillstyrkande att R.
St. skulle fastställa Krigs-Colhii organisation, ulan endast alt de anslag till Krigs-Colhii aflöning, som nu utgå ifrån de under dess förvaltning slående kassor, skulle på Riks-Staten öfverföras, hvilket alldeles icke hindrar alt organisationsfrågan kan slå öppen.
Akerhjelms yttrande att en återremiss icke skulle leda till något resultat, så kan jag icke annat än beklaga att de afskedade knektarne och de boställen saknande officerarne icke hafva några målsmän uti StatsUtsk.
Den grundsats motionären uttalat gillar jag och kan icke annat, men olika är alt gilla en grundsats och att afgöra huruvida dess genomdrifvande under närvar:de förhållanden vore lämpligt. K. M. är sinnad att företaga en ny organisation icke allenast af detta Collina utan äfven af andra Statens administrativa verk, och det torde då vara skäl att R.
St. invänta den Nåd.
Proposm, som i detta afseende förr eller senare är att förvänta.
Emellertid öfverensstämmer jag med Frih:ne Palmstjerna och Åkerhjelm deruti, att, ehuru dessa utgifter för kassorna äro för dem tryckande, denna öfverflyttning dock bör upskjutas i händelse, såsom nu lärer vara fallet, att angelägnare utgifter äro för handen.
Jag tillstyrker således bifall till Utsk:s Betänk., utan att på något sätt underkänna den riktiga grundsats motionären framställt,* och jag är öfvertygad att R.
St. framdeles, då kassornas utgifter blifva så stora att de Deji 19 April f. m. 131 icke längre kunna bära sig med bibehållande af dessa afdrag, skola laita kassornas betryck lill förmån för boställs-iunehafvarne och afskedade soldalers pensionering.
Det är icke svårt för Krigs-Colbm alt vänla på ny organisation huru länge som hellst, då dess erabetsoch tjenstemän, under tiden, få sina löner fullt ut, hvarföre här icke eller är fråga om lönerna ulan om kassorna.
Akerhjelms yttrande att de öfriga Stånden troligen bifalla denna punkt utan återremiss, så undrar jag om Frilen kommer att säga likaledes om alla punkter, der del möjligen kan komma i fråga att man hos R. o. Ad. yrkar återremiss.
För öfrigt vill jag blott tillägga att jag om denna punkt talat vid medlemmar af de öfriga Stånden, dock utan att jag vet om de dervid fästa något afseende.
Men det tror jag mig veta, alt om någon, som känner kassornas tillstånd och öfriga förhållanden närmare än jag och hvars ord utan tvifvel hade gällt mera hos de öfriga Stånden än mitt, nitälskat för denna saks framgång, så hade förslaget troligen lyckats.
Den siste värde talarens yttrande att del icke är svårt för Krigs-Colhm att vänta på en ny organisation, enär dess ledamöter i alla fall få ut sina löner, visar tydligen huru med denna sak sig förhåller.
Krigs-Colbii ledamöter få nemi., såsom den värde talaren sade, ut sina löner äfven om icke något nytt anslag beviljas.
Hvem kommer då det nya anslaget till godo?
Jo, kassorna, hvilka, i händelse nytt anslag beviljas, icke längre behöfva släppa till medel för tjenslemänneus aflöning.
Man måste således betrakta den äskade summan såsom ett anslag till kassorne, och jag frågar Eder dä, Mine Hrr, om det är så alldeles utredt huru mycket dessa kassor i anslag behöfva, och huru mycket penningar
Statsverket kan undvara för att lemna dessa kassor ett nytt anslag?
Jag tror icke att hvarken motionären, eller SlatsUtsk. eller R.
St. tillräckligen hafva utredt denna fråga.
Man torde behöfva när mare undersöka tillståndet så väl inom dessa kassor som inom Statskassan i sin helhet, innan man beviljar något nytt anslag till förmån för dessa kassor.
Jag vågar derföre äfven för min del vördsamt anhålla om bifall lill denna punkt af Utsk:s Betänk.
Jag kan icke stillatigande åhöra denna öfverläggning, som jag likväl icke från början öfvervarit, utan att erini a mig huruledes för många år sedan på detta rum lifligt diskuterades och förordades ett, såsom jag vågade anse det, ingrepp uti indelningsverket under åberopande af hvad ersättningsvis framdeles ske skulle och hvad K.
M. vore sinnad att göra.
Det inträffade nemi. alt en stor del af indelta arméens boställen, som voro uplåtne åt befälet till bostäder, fiåntogos sina innehafvare, som i stället skulle förses med kontanta löner.
Denna discussion öfvervars af nuvande Finans-Ministern och jag minnes ganska väl huru han då ansåg ett sådant förfarande.
Detta ingrepp skulle framdeles ersättas 9* 122 Den 19 April f. m. derigenom, alt de officers-boställen, som funnos qvar, skulle förses med boningshus, så alt åtminstone deras innehafvare der kunde bosätta sig, men detta framdeles har ännu icke inträffat, ulan hvad har väl i dess ställe skett?
Jo, det som var ämnadt till boställen åt officerare och underofficerare användes nu till aflöning åt Krigs Colhii ledamöter.
Delta måtte icke vara rätt, än mindre då med detsamma man frångår hvad man en gång löfval.
Ehuru detta förslag nu utgått ifrån en enskild motionär, kan jag således icke annat än understödja detsamma, och jag kan icke betrakta den förevänd ning, man ifrån detta förhållande sökt hemta, annat än som ett skenfagert skäl eller som en påtagen mask utaf dem som tala för folkets bästa under det att de söka förhindra hvad som för landet vore utaf så stor fördel, nemi. att boställena kunde af sina innehafvare bebos.
På den tiden man fråntog officerarne och underofficerarne dessa boställen hade landtbruket ännu icke vunnit den förkofran och det anseende, som det nu har, hvarigenom man kommit derhän att det nu mera icke anses skamligt för en officer att tillika vara landtbrukare.
Jag tror att tiden nu är inne då det gamla indelningsverket skulle kunna visa sitt sanna värde och rigtigheten af de grunder, hvarpå det blifvit byggt, hvarföre jag på dessa skäl yrkar återremiss.
I anledn. utaf Hr Ribbings yttrande, alt byggnaderna å underofficerarnes boställen skulle vara beroende utaf Mililie-boställskassan, får jag uplysa, hvad R. o. Ad:s ledamöter i allmänhet förmodligen känna, ehuru Hr Ribbing tyckes vara derom okunnig, att nemi. berörde boställen på intet sätt bero af Mililieboställs-kassan, hvilken endast har afseende på öfverbefälet.
Den personliga apostrophering jag erhållit ämnar jag icke besvara.
Jag har icke sagt att under-oflicerarnes boställen skulle byggas af Militie-boställskassan, utan jag har blott i förbigående kommit att nämna det en del under-officers-boställen indrogos på samma gång som en del af öfverbefälets.
För öfrigt beklagar jag rätt mycket örn mitt yttrande på något sätt har kunnat uptagas såsom en apostrophering och förklarar på det upriktigaste, att sådant icke varit min mening.
Mitt yttrande var endast föranledt af nit för iudelnings-verket, för hvilket jag vet att den siste värde talaren äfven nitälskar.
Jag önskar lifligt att de aktade medborgare som i krig tillhöra krigs-ståndet, men i fred kunna egna sig åt landets modernäring, måtte hädanefter såsom fordom dertill sättas i tillfälle.
Jag har begärt ordet för att uplysa
Ribbing derom att samtlige under-officers-boslällena ingalunda äro indragne till Regementernas löningsfonder, hvilket deremot är förhållandet med suballernernes och större delen af de civile tjenstemännens boställen, utan att deremot flertalet af underofficerare likasom kompani-chefer och högre officerare fortfarande äro af denna förmån i åtnjutande.
Den 19 April f. m. 133 Hvad sjelfva frågan beträffar, så vill jag icke bestrida att ju icke de Hrr, som yrkat återremiss, möjligen kunna hafva grundade skäl för de framställningar, som blifvit gjorda, men jag ber dock att få fästa upmärksamheten derpå att StatsUtsk. vid upgörandet af Statsregleringen har att behandla en mängd motioner, åsyftande anslag och att det är StatsUtsk:s pligt alt ibland dessa motioner tillstyrka dem, som äro af största vigt, samt att Ulsk., äfven om det någongång inser nyttan af ett ifrågasatt anslag, likväl nödgas med afseende å Slats-regleringen i dess helhet afstyrka en sådan motion.
Sådant har äfven förhållandet varit med den nu förevar:de.
Det är bekant att Krigs-Colhii vidare är af K.
M. fastställd, och del hade således varit mindre lämpligt alt nu göra en öfverflyttning, som på visst sätt kunde betraktas såsom ett fastställande af denna organisation.
Frågan afser dessutom egentligen huruvida nya tillgångar genom anslag skola beredas kassorna, men ehuru vigtiga dessa tillgångar för kassorna kunna vara, så finnas likväl andra ändamål, som f. n. torde kunna anses vara mera maktpåliggande, och StatsUtsk. har derföre ur denna synpunkt trott sig handla rätt då det afslyrkte Hr von Ilartmansdorffs motion.
Jag förenar mig således med dem som yrkat bifall till ifrågavaride puukt.
Jag är visserligen tacksam för de uplysningar, som mig meddelas, men då de innehålla oriktigheter torde det tilllåtas mig alt, minst sagt, få anse dem vara öfverflödiga.
Den siste värde talaren har behagat uplysa alt under-officerarne bibehålla sina boställen; så förhåller det sig visserligen med en del utaf dem, men för audra äro de deremot indragna.
Detta kan vitsordas af offentliga handlingar och hvilken här närvarande indelt officer som hellst, och det förundrar mig att man är så välvillig i att meddela uplysningar då man icke har dem bättre sjelf.
Propos. till bifall å förevar:de punkt af StatsUtsk:s Utlåt, blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o.
Hr Ribbing begärde härvid votering hvarifrån han dock, innan densamma hann företagas, förklarade sig vilja afstå.
3:dje punkten, ang:de anslag för bildande af en Ingeniörtrupp, 4:de punkten, ang:de anslag för reglering af Ingeniörcorpsens personal och lönevilkor ; 5:te punkten, ang:de ifrågaställd förhöjning af aflöningen för Kommendanlerne å Rikets fästningar; 6:te punkten, ang.-de förbättring af löneförmunerne för Fdlt-Läkare-Corpsen; 7:de punkten, ang:de anslag lill ersättning i följd af förändring i salpeterhjclpens utgörande; 8:de punkten, äng:de anslag för inrättande af Instruklionskompanier vid Iiideldla Infanteriet; samt 9:de punkten, ang:dc dispositionen af öfverskottet af de indelning sräntor, som förut ingått ensamt till Rusthållarne vid Södra Rataljonen af Röhus Läns Reg:te. 134 Den 19 April f. m. R. o. Ad. biföll hvad Ulsfe. i dessa punkter tillstyrkt.
10:de punkten, ang:de anslaget till ersättning för utöfver markegängspriset förhöjd betalning till inqvarteringsgifvare för dagportioner vid indeldta Regemenlcrnes marcher till och \ från mölen.
Oro raarkegångspriset sattes till det verkliga värdet, så skulle della anslag icke behöfvas.
Hvarföre sättes då icke markegängspriset så högt sora vederborde?
Förmodligen derföre att organisationen af de deputationer, som sätta roarkegången, icke är riklig.
Likväl vill roan lägga dessa raarkegångssättningar till grund för alla indelnings-hafvares aflöning hädanefter.
Della anslags behöflighet innebär ju således en vederläggning af det förslag, som man gör i ett annat hänseende.
Mig synes det hafva varit riktigare, om man för detta ändamål-gifvit ett bestämdt anslag, eller, om sådant icke är lämpligt, ett förslags-anslag, och att man icke roed besparingarne å ett anslag bestriddé utgifterna för ett annat, hvilket endast föranleder räkenskapernas utveckling och försvårande. R. o. Ad. biföll hvad
Utsk. i förevar:de punkt tillstyrkt. litte punkten, ang: de löneförbättring för Under-officerare och deras vederlikar vid ArUt, samt ma Iportioner ne för manskapet vid de värfvade RegUne.
Huru tacksam jag än är derför att StalsUtsk. fästat uproärksamhet vid min motion, förvånar del mig likväl att man delat motionen i 2 delar och framskjutit behandlingen af den angelägnaste, nemi. den om folkets aflöning.
Det är ju orimligt att nu, då man rustar sig lill strid, npskjuta en så vigtig fråga, hvarigenom jag knappt kan förstå, huru det skulle vara möjligt alt kunna gå ut i fäll.
Jag vill dock icke längre härvid uppehålla mig, då målet i alla fall en annan gång kommer före,, och jag således framdeles får tillfälle att yttra mina tankar derom. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i denna punkt tillstyrkt.
12:te punkten, ang:de löneförhöjning för Tygskrifvare vid ArUt; 13:de punkten, ang:de f örhöjning af anslaget lill Ravallerioch Artilleri-hästars remonlering och skoning; 14:de punkten, ang: de anslaget till four agering af Art:ts Ingda hästar: 15:de punkten, ang:de af K.
M. äskad tillökning i Staten för Gottlands Nalional-b evar ing; samt Olide punkten, ang:de ifrugastäld arfvodes-lillökning för Under-officerare vid Gottlands National-beväring.
17:de punkten, ang:de slitningspenningar för manskapet vid Gottlands National-beväring.
Hr Bildt,'Knut:
Jag tror Gottlands National-beväring vara berättigad till slitningspenningar under mötes-tiden, enär det finnes i deras konvention intaget att hafva lika rätt med andra trupper.
Den 10 April f. ni. 135 Det är kändt att desse få ersättning för strumpor och skor och att Gottlands beväring i allmänhet lagt sig till exercis-munderingar, vid Jägarne åtminstone.
Såsom Artilleri-befälhafvare på Gottland har jag varit i tillfälle att erfara att i synnerhet
Artilleriet verkligen > förtjenar denna ersättning då detsamma använder hästar vid ärliga öfningarne, och jag föreslår derföre att denna punkt måtte återremitteras med anhållan att Utsk. måtte taga frågan i förnyadt öfverl vägande och bevilja denna billiga fordran.
. O - Frih.
Jag anhåller alt få fästa upmärksamheteu dera alt-Utsk., med anledn. af den korta mötes-liden, icke ansett sig kunna tillstyrka denna motion, och dessutom föreställde sig Disk. att om någon ersättning hade varit af behofvet påkallad, så hade förmodligen framställning derom blifvit gjord i den Nåd.
Propostn K. M. till StatsUtsk. afgifvit an:g:de förbättring uti beväringen aflöning.
Jag tror verkligen att del vore vådligt all bifalla den begärda slitnings-ersällningen, emedan då säkerligen enahanda fordringar ifrån flere håll skulle göras, och jag anhåller derföre att denna punkt mätte bifallas.
Jag tror att billigheten af motionärens yrkande i detta fall är uppenbar, och dä motionen för öfrigt blifvit väckt inom BondeSt. hvars rätt det egentligen gäller, torde detta vara pu ännu större-anledn. alt derå fästa afseende.
Då dessutom jag icke kan tro annat, än alt det varit en glömska, som föranledl vederbör:de alt i denna fråga icke göra någon framställning, får jag vidhålla milt yrkande om punktens återremitterande, på del Utsk. måtte komma i tillfälle alt åt ärendet egna en noggrannare granskning. llr Adelborg, Anders Otto:
Då man vet ali denna för Sverige så dyrbara ö hufvudsakligen försvarar sig med sin egen befolkning, och då det nyss blifvit uplyst att denna befolkning sjelf lagt sig till munderingar, hvilket tyckes bevisa att en stigande militärisk anda och esprit hos den är väckt, så tyckes det väl icke vara för mycket att bevilja en så obetydlig anhållan, som den, hvilken här blifvit framstäld.
Jag anhåller derföre för min del om återremiss och är fullt öfverlygad om att ifall StatsUtsk. närmare hade kändt till förhållandena, så skulle dess yttrande hafva utfallit helt annorlunda.
Jag hemställer till de Hrr, som yrkat ålerremiss, huruvida det vore möjligt för StatsUtsk. att kunna feslämma hvilken slitniogs-ersältning rättvisligen bör tillkomma Gottlands National-beväring.
StatsUtsk. kan icke utan föregående utredning af vederbörande myndighet bestämma huruvida ersättningen skulle beräknas till 3, 4, 5 eller 6 sk. om dagen, och som jag hyser mycket tvifvel om att något resultat genom en återremiss kunde vinnas, anhåller jag om bifall å denna punkt af Betänk.
Mig veterligen har ingen anmälan till K. M. i detta hänseende blifvit gjord.
Jag kan icke påminna mig huruvida Gottlands National-beväring uti sin 136 Den 19 April f. m. konvention liar denna rättighet sig tillförsäkrad, men det skulle förefalla mig underligt alt, om de hafva denna rättighet, de icke derom gjort anmälan.
Hafva de denna rättighet, så behöfves ingenting annat än ali sådant anmäldes hos K.
M.,som då säkerligen behjerta:- detta förhållande, och då behöfves icke något serskildt anslag, hvar- ^ före jag förenar mig med dem som yrkat bifall till denna punkt.
Den beräkning Frih.
Åkerhjelm omtalat är mycket t lätt gjord då man känner hvilken slitnings-ersättning för skjortor, strumpor och skor, som till den allmänna beväringen belalas.
Gottlands Nationalbeväring har obestridlig rätt att fä lika stor slitningsersättning som den öfriga beväringen, enär sådant är densamma uti dess konvention lillförsäkradt.
Jag fortfar derföre i mill yrkande om punktens återremitterande.