Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
A denna motion anhåller jag i ödmjukhet om remiss till R.
H. Sl:s StatsUtsk Lades på hordet.
Den 7 Augusti. 91 Frih. Cederström, Anders, anförde skriftligen:
Under en lid, då så mycket blifvit gjordt till beredande af lättade commmunicalioner genom väg- och canal-anläggningar i allmänhet, hör det förundra en hvar att så litet härutinnan blifvit tillgjordt i och omkring hufvudstaden.
Ett exempel häruppå är den år från år allt mer ihopvallade canalen vid Södra Stäket.
Redan vid flere föregående riksdagar hafva motioner varit väckte om uppmuddring af farleden genom det så kallade Baggens Stäket eller Södra Stäket, beläget på lika afstånd från Stockholm och Dalarön, ehuru ulan framgång.
Den af mig vid sista riksdag i detta ämne väckte motion hade måhända haft en bättre framgång om ej de sista 4 månaderne af riksdagen upptagits af ämnen, hvilkas vigt borttog och försvagade intresset för mindre vigtiga ämnen.
Då jag af flere Stockholms betydligare handlande hört den önskan yttras, att detta ämne under innevarande riksdag måtte ånyo bringas å bane, och då saken, i händelse af sakkunnige personers undersökningar, komme alt tala för sig sjelf, så har jag trott mig ytterligare böra hos Rikets nu församlade Ständer insinuera denna sak, hvars vigt, ehuru obetydlig vid första påseendet, likväl vid närmare skärskådande är af betydenhet såväl i commercielt som militäriskt afseende.
I det förra afseendet utgör den genväg, som genom uppmuddringen af Stäket skulle blifva en följd, något öfver 7 sjömil, enär yttre vägen till Dalarön är 11| sjömil, då den inre vägen blott utgör 4 sjömil, och när det lill befarandet af den ena vägen under gynsamt väder fordras 2 ä 3 dagar, kan man kpmma den andra på några timmar.
Under ogynnsamt väder, storm och motvindar blir fördelen af Stäkevägcn ändå påtagligare, enär denna väg alltid på en dag kan passeras, då deremot den andra stundom fordrar flere veckor.
Men farbarheten af denna väg är måhända, betraktad från militärisk synpunkt, ändå vigtigare, om man besinnar, det Stockholm under krigstid af en ganska ringa sjömakt eller flotta kan hindras från all tillförsel utifrån, genom blockad af inloppen till Washolmen, Fredriksborg och Södertelje, dä deremot en blockad utan en högst betydande flotta omöjligen kan till väga bringas om vägen genom Stäket för handelsfartyg vore farbar, enär under detta förhållandet den fiendtligt flottiljen, som vore bestämd att förhindra genomfarten af Stäket, antingen riskerade alt, om den inträngde i Raggensfjerden, blifva instängd och afsk uren från den öfriga styrkan, eller ock mäste bevaka en sträcka af 14 sjömil, utsatt för stormar på en af klippor och grund tält besådd redd.
Hela den sträcka, som bchöfver muddras, gör circa 1800 alnar, måhända något mindre om man blott vill hafva 18 fots djup; vill man hafva 24 fots djup, så utgör längden 2057 alnar.
Med de förädlade redskap och arbetsmethodcr, som på sed - Den 7 Augusti. nare tider vid canalgräfningar blifvit begagnade, bör kostnaden ej pä långt när komma att svara emot den inkomst, som denna canal skulle inbringa, om den vore farbar för 16 lill 18 fois gående handelsfartyg.
Af dessa skäl, och då jag hört, att II. M. Konungen såsom
Kronprins sjelf intresserat sig för denna sak och på egen bekostnad verkställt vid Stäket mätningar; så vågar jag, oaktadt den ringa framgång detta ärende vid föreg:de riksdagar haft, vid denna riksdag hoppas större sympathier för den framställning, jag nu går att göra.
Jag får på grund af hvad ofvan blifvit anfördt, hos R. II.
St. föreslå, att medel till undersökning af kostnaden för uppmuddringen vid Södra Stäket må anslås, och att R.
St. hos K. M. i und. må anhålla, att en kunnig och erfaren person må ut ses, som, efter noggrann undersökning, till Regeringen inkommer med detaljeradt kostnadsförslag för uppmuddrandet af Stäket till såväl 18 som 24 fots djup, hvilket vid nästa riksdag kunde för R.
Skulle delta mitt förslag ej vinna framgång, så får jag alternativt föreslå, att R.
St. i und. hos K.
M. ville göra framställning om vigten af att åt enskildt person eller bolag bereda möjligheten att företaga uppmuddringen af Stäket, och att dels lån af Staten på hilliga vilkor beviljades den eller de, som ett dylikt företag sig åtoge, och dels att omnämnde person eller bolag beviljades att framdeles uppbära en viss afgift med hänsigt till djupgåendet af alla fartyg, som efter canalens gräfning derigenom passera.
Om dylika förmåner beviljades enskilda, så tror jag visserligen, att, utan all sorts uppoffring från Statens sida, canalen vid Stäket inom kort skulle komma att blifva farbar för handelsfartyg; äfvensom mindre krigsfartyg och kanonslupar i detta fall under hvilket vattenlag som helst skulle kunna derigenom passera.
— Om remiss till Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.- Utsk:n anhålles ödmjukast.
Cederström tilläde derefter muntligen:
Tillika får jag äran att till de förenade TJtskms ledning lemna en charta, på hvilken såväl sjelfva den föreslagna canallinien är antecknad, som 2 andra förslag till nya canalsträckningar äro upptagne.
Hr Prytz, Lars Adolph, uppläste följande motioner: 1.
Den tariff, hvarefter tullafgiftcrne beräknas och utgå, innebär många bevis af dess tillskapande genom en mödosam bearbetning i detalj inom RiksSt:n under sisth riksdag, hvarvid olika principer i de särskilda tullbestämmelserne gjorde sig gällande, och den vore derföre verkeligen i behof af en förbättrad upplaga; men då en sådan troligen ej kan vinnas på en lika väg, der den nuvar. tillkommit, och denna dessutom ännu Den 7 Augusti. 93 haft för kort tids existence, för att undergå en total omskapning, vore det önskeligt alt Bevilln.Utsk., vid tullafgiflernes beräknande och bestämmande, med skyldigt afseende å landets financiella ställning och hvad denna kräfver, inskränkte sina åtgärder till endast sådana förändringar i tulltaxan, som på rikets financers förbättrande kunde hafva en fördelaktig inverkan, och till rättelser i öfrigt af de mest constaterade missförhållanden.
Dervid böra några bestämda principer följas, dem jag här, till sakkunniges närmare bepröfvaude får framställa: l:o
Ulförselstullen nedsättes eller borttages å sådana inhemska producter, hvilkas export bör befrämjas. 2:o Införselstullen förhöjes d varor, som bestämdt kunna hänföras lill luxartiklar, äfvensom å de slöjdalster, hvarmed den inhemska fabrikationen kan tillfredsställa behofvet, utan att de äro af beskaffenhet att lätt kunna insmugglas; men nedsättes deremot å dem, som inom ett litet utrymme eller en ringa qvantitet innefatta ett stort värde, och som af hög tull ovillkorligen göras till föremål för oloflig införsel. 3:o
Förbud borttages, mot en för inhemska näringars och industrigrenars behöfliga skydd lämpad tillräckligt hög tull, å sådana varuarliklar, som för landet utgöra ett vcrkeligt behof, hvilket ej af inhemska productionen eller fabrikationen kan tillfredsställas.
Dä jag derjemte antager, alt förbud kommer att qvarstå å flere artiklar, lärer nu, såsom vid sednaste riksdag, en eventuel lull böra bestämmas för sådana varor, som förblifva underkastade förbud, för det fall att K.
M. skulle finna nyttigt upphäfva förbud, mot åsättande tull.
En förteckning å varuarliklar, *) för hvilkas tullbehandling dels K. kungörelser dels Gencraltullstyrelsens cirkulärcr under sednare åren gifvit särskilda föreskrifter, bilägges, att till BevilIn:sUtsk:s åtgärd öfverlemnas. 2.
Den nu gällande förpassningsstadgan af d. 15 Maj 1843 har, under den lofvärda afsigten att undanrödja alla hinder för den inre varutrafiken, derjemte så undanröjt alla behöfliga controller emot den olofliga varutrafiken, att, särdeles i kustorter, lurendrejeri och varusmuggling fått i förpassningsstadgan ett kraftigt handtag.
Jag föreslår derföre vördsamt en återgång till förpassningsstadgan af d. 28 Nov. 1835, med de smärre jcmkningar deri, hvartill dess tillämpning gaf gilltiga aulcdmr.
Hr Tornerhjelm, Rudolf, anförde skriftligen:
I en tid, då så mycket med skäl ordas och skrifves mot det förderf, som bräuvinet åstadkommer, och då det ändå torde vara föga lämpligt alt helt och hållet förbjuda bränvinsbrän - ') Denna förteckning, som till Bevilln.Utsk, blifvit öfverlemuad, är ej uti prot. intagen. 9 i Den 7 Augusti. ningen, torde man Åtminstone med skäl kunna fordra af lagstiftaren, att denne är betänkt pä alt göra denna industrigren sä litet skadlig som möjligt.
Det är i anledning häraf, som jag vägar föreslå, att R.
St. skulle, i likhet med Danmark och Preussen, fastställa en dravback eller godtgörelse, ungefär motsvarande den blifvande skatten å hvarje i Sverige bevisligen tillverkad kanna bränvin, som från Svensk hamn exporteras.
I följd häraf skulle dä äfven medgifvas rättighet för bränvinsbrännare, all distillera under den nu förbjudna bränningstiden, dock mot enahanda skatt, som bestämmes för den tid, bränvinslillverkning är tillåten, emedan det endast är i dess renade tillstånd, spriten kan exporteras.
Skulle å denna min motion komma alt fästas det afseende jag hoppas, gör jag mig fullkomligt förvissad om, alt bräuvinsbränningen hädanefter skall blifva lika riksgagnelig, som den hitintills varit riksförderflig.
Föredrogs ånyo Hr Aminoffs, Johan Fredr., d. 3 dennes på hordet lagda motion om val af suppleanter för R. o. Ad:s ledamöter i R.
Jag anhåller alt få framställa 2:ne anmärkn:r emot Hr Aminoffs motion om val af suppleanter till Utsk:sledamöter.
Jag anser ett bifall till den väckta motionen både vara oförenligt med grundlagen, eller åtminstone stående på sidan om densamma, och äfven onyttigt.
Grundlagen omtalar icke på något ställe suppleanter lill Utsk. I Riksd.- Ordn. 28 § står, alt alla Stånden skola välja ett lika antal ledamöter till hvarje Utsk.
I de följande §§ bestämmes af huru många ledamöter hvarje Utsk. skall bestå. 79 § säger, alt då en ledamot af der uppgifna skäl från Utsk. afgår, så skall en ny ledamot till Utsk. väljas, men icke förut.
Detta gäller likväl blott om de tre Stånden, Preste-, Borgare- och Bonde-St:n, och för R. o. Ad. hänvises deremot till Ridd.Ordn.
Der står i 23 § 3 morn.:
”Då ledighet beviljats, sker val till ny Utsk:sle damot under ledighetstiden”.
På alla dessa ställen är således bestämdt, att val skall ske du, när ledighet inträffar.
Motionärens yttrande, att det icke vore stridande mot grundlagen, utan tillåtet, derföre att grundlagen icke har förbjudit det, tror jag, om man vidare skulle utsträcka denna princip, skulle gifva en alltför stor latitud åt grundlagstolkningar, sorn, om de icke bestämdt slredo emot gifna föreskrifter i grundlagen, likväl skulle kunna vara stridande emot grundlagens anda och syftning.
Likaså har motionären föreslagit, att de valde suppleanterne skulle blifva ledamöter i förstärkta Utsk:n.
Äfven i de fall då Reg.F. uli 56, 69 och 71 §§ omtalar, alt Utsk. skola till ett visst antal förstärkas, så står der, att vid dessa fall skola Utsk:n till ett visst antal förstärkas.
Något val förut står deremot icke omtaladt och icke eller, att elt sådant val skulle berättiga till Den 7 Augusti. 95 elt sådant permanent förstärkt Ulsk.
— Alt åtgärden, nemi. suppleanters anställande, icke vore nyttig, tror jag mig äfven kunna ådagalägga.
Electorernas pligt är att till Utsk:sledamiiter välja sådana personer, som uti de ärenden, hvilka i hvarje Utsk. behandlas äga mesta skicklighet och sakkännedom.
Ett sådant val måste vid riksdagens början och Utsk:ns första tillsättning ske, efter den kännedom Electorerne hafva på förhand om ledamöternes kunskaper och sakkännedom.
Sedan den första Utsk:stillsättningen är gjord, anser jag det ovillkorligen åligga Electorerne att bland R. o. Ad:s talrika personal söka, det bästa de kunna, göra sig underrättade om dem, hvilka de förut icke känna, om deras användbarhet och skicklighet.
Skall nu ett sådant val af suppleanter på förhand ske, såsom här har blifvit föreslaget, så skall naturligtvis mången, som icke af Electorerne är känd, blifva tillbakasatt för en, som de redan i början kände.
Äfven inträffar det särskilda förhållande med R. o. Ad., jemförelsevis med de andra Stånden, att under riksdagens lopp komma flera ledamöter upp till riksdagen och uttaga pollett.
Bland dem kunna finnas flera, hvilkas kunskaper och skicklighet det vore ganska nyttigt att kunna använda i något Utsk.
I båda dessa afseenden har man dock bundit händerna på Hrr Electorer, om man förut valt suppleanter, hvilka i följd af sådant val äro berättigade att ingå framför sednare ankomne.
Jag anser derföre motionen icke innebära någonting nyttigt, utan tvertom mycket skadligt.
Af dessa skäl vågar jag, efter min anspråkslösa öfvertygelse, bestrida motionen.
Men då jag anser, alt densamma åsyftar ändring af ett stadgande i Ridd.Ordn., och således icke kan annat än remitteras till Ridd.Utsk., anhåller jag, att mina anmärkmr måtte få motionen åtfölja.
Jag är hufvudsakligen förekommen af den värde ledamoten, som sist yttrade sig, och instämmer med honom till alla delar.
Jag ämnade nemi. att få till 11. och Ad. framställa några betänkligheter mot det förslag, som Hr Aminoff väckt, det nemi., alt på en gång suppleanter skulle väljas för blifvande ledigheters fyllande i de samtlige Utsk:n.
Dessa suppleanter skulle endast kunna komma att inträda i följande två fall.
Det ena är nemi. då en Utsk:sledamot begär permission och på någon tid aflägsnar sig från riksdagen.
I delta fallet kan denna motion icke tillämpas, ty 7!) § Iliksd.- Ordn. bestämmer alldeles ovillkorligt, att dä skall en ledamot anmäla sig lill ledighets erhållande, först i Ulsk. och sedan i sitt Stånds plenum, hvarest, om ledigheten beviljas, nytt val till Utsk:sledamot genast skall förrättas.
Det andra fallet, hvilket jag tager mig friheten tro hafva varit skälet till denna motions väckande, skulle vara, att en tillfällig ledighet bland Ulsk:sledamöterne skulle kräfva deras completlerande; dä således den valde suppleanten för en dag eller ännu kortare lid skulle fylla den frånvarandes plats och Ulsk. vid blifvande voteringar sålunda alltid vara complett.
Jag inser ganska väl nyttan af det - 96
Den 7 Augusti. ta förslag, men det är icke i grundlagen påbjudet, utan tvertom är i 79 § Riksd.Ordn. stadgadt, att en ledamot kan vara borta efter anmälan 2 t. o. m. 3 veckor.
Han kan äfven, efter 24 § Ridd.Ordn., 2 t. o. m. 3 gånger vara borta ifrån Utsk:s sammankomster, utan erhållet tillstånd, och förlorar likväl icke sin riksdagsmannarätt.
Således bar grundlagen förutsatt ledigheter inom Utsk:n.
Hade det varit grundlagens mening, att dessa skulle fyllas genom suppleanter, så hade det legat så nära för handen vid författandet af denna §, att det visserligen der hade blifvit inryckt.
Nu har detta icke skett, och jag skulle tro, att det skäl, som dertill föranledt, är ganska riktigt, nemi. att icke genom alltför täta ombyten alldeles sönderrycka den nödiga conseqvensen i Ulsk:ns arbeten.
Ty om man något följt dylika arbeten, kan man icke anse det vara nyttigt, alt ledamöterne äga alltför stor lätthet att aflägsna sig ifrån de påbörjade arbetena, hvilket blefve en följd om hvar och en fritt finge gå bort när det honom behagade, och suppleanten i stället finge utan vidare omgång inträda.
Om då en votering under tiden förefölle, så hade denne icke tillräcklig kännedom om de ärenden som behandlades, och således skulle en alldeles motstridig § kunna blifva inryckt i ett förslag, till ärendenas verkliga skada.
På dessa skäl och äfven på dem Hr Prytz anfört, — då jag anser förslaget icke i grundlagen tillåtet, dä det förfarande, som bör äga rum, är i grundlagen föreskrifvet, och då jag slutligen anser förslaget i sin tillämpning skadligt, — måste jag på det högsta afstyrka detsamma.
Då Hr Aminoffs ifrågavar. motion af mig begärdes på bordet, skedde det icke för att bestrida dess innehåll.
Nu deremot hafva 2:ne ledamöter bestridt riktigheten af den föreslagna åtgärden.
Jag vill fördenskull söka ådagalägga skälen, hvarföre jag anser henne nyttig.
Det är R. o. Ad. nogsamt bekant, att vår grundlag afser, det hvarje
Stånd skall i Utsk:n hafva ett lika inflytande på de mål, som der afgöras, följaktligen der hafva ett lika antal ledamöter.
Hr Aminoffs förslag åsyftar icke att göra dem öfvertaliga, ulan blott att inom hvarje Utsk. hålla det antal grundlagen föreskri Iver- fullständigt, såväl hvad R. o. Ad. beträffar, som hvad angår de öfriga Stånden.
Det är ock R. o.
Ad. bekant, alt RondeSt. under flera riksdagar har varit inom Utsk:n försedt med suppleanter, hvilka, sä snart ordinarie ledamöter lemnat Utsk:n, i stället inlrädt; hvaraf följden varit, att detta Stånds ledamöter alltid befunnits fulltaliga vid omröstningarne och målens afgörande.
RondeSt. har följaktligen derpå haft ett öfvervägande inflytande, jemförelsevis med de Stånd, hvilkas ledamöter icke varit fulltalige.
Vill man låta detta förhållande fortfara, så bör man afstyrka förslaget; vill man åter upprätthålla inom Utsk:n detjemlika inflytande, som grundlagen åsyftar, sä bör man bifalla Hr Amiuoffs förslag.
Det är möjligt - Den 7 Augusti. 07 ligt att dervid behöfvas några jemkningar eller tillägg.
För min del skulle jag vilja dels tillägga något, dels föreslå att något borttoges; men att tillintetgöra förslaget synes mig både oriktigt och skadligt.
Der Riksd.Ordn. eller Ridd.Ordn. stadgat huru förfaras bör, kan naturligtvis ingen förändring göras, utan att dessa författningar blifvit i laglig ordning ändrade, och dertill fordras en lid, som måhända skulle göra åtgärden onyttig för innevar. riksmöte.
Men i sådana fall, der Ridd.Ordn. eller Riksd.- Ordn. intet förcskrifvit, der anser jag det vara lika lofligt för R. o. Ad. alt förse sig med suppleanter, som för BondeSt. under flera riksdagar och för PresteSt. under den innevar.
Om Ridd.Seeret. har PrestcSt:s beslut till hands och uppläser det, så lärer R. o. Ad. finna, huru beslutet der blifvit fattadt.
Jag bade väl uppsatt ett förslag till några ordalydelser, för att öfverlemnas lill Utsk:s behandling, men genom de anmärkn:r, som blifvit gjorda, sedan jag kom hit, har jag funnit dessa ordalydelser vara så ofullständiga, att jag icke här torde kunna genast afhjelpa bristen; men jag hoppas att hon blifver bättre afhulpen inom Utsk., när frågan kommer dit.
Emedlertid torde jag få uppläsa mitt tilläninade förslag: ”För att fylla det föreskrifna antalet af R. o. Ad:s ledamöter i Utskott, när någon Ståndets medlem derifrån uteblifver af annan anledn., än de händelser, Riksd.Ordn. och Ridd.Ordn. upptaga, väljas suppleanter lill ?t af det antal, Ståndets ledamöter utgöra i Const.-, Stats-, Bevilln.-, Banco-, Allm. Besv.- o. Ekon.- samt Exp.Utskm, och 1 suppleant för LagUtsk.
Suppleanternc vare skyldige att, på kallelse af vederb.
Utsk:s ordf., träda i tjenstgöring efter den tidsordning, hvaruti de blifvit valde, eller, om det skett samtidigt, efter flertalet af de röster, som de vid utväljandet erhållit, eller om dessa varit lika, efter den ordning de på Riddarhuset innehafva.
Om den främste suppleanten icke anträffas, eller är förhindrad, påkallas den andre o. s. v. Electorerne iakttaga, att till suppleanter icke väljas ledamöter, genom hvilkas inträde i Utsk., ordförandet der, eller i dess afdclningar, varder rubbadt.
Dä suppleant önskar ledighet eller vill från riksdagsorten afresa, bör anmälan derom göras hos Landtm., på det ny suppleant må kunna väljas om behofvet sådant fordrar.”
Hr Aminoff hade föreslagit, att de stadganden han uppgifvit, skulle få gälla äfven vid alla de tillfällen, dä ledamöter väljas till förstärkta Utsk., m. fl. dylika händelser.
Jag tror, att man icke bör sträcka föreskriften så långt.
Om ordf., såsom det ofta inträffar, innehar en låg Greflig nummer, eller, ännu mera, om lian har en låg Friherrlig nummer, så skulle hända, altalia de ledamöter, som innehade högre nummer och hvilka med all fördel för saken borde deltaga i det beslut, som af ett förstärkt Utsk. fattas, skulle derigenom blifva uteslutna från en sådan i n. 13 98 Den 7 Augusti. rättighet å den ena sidan och från alt gagna det allmänna å den andra.
Jag anser således, att denna föreskrift hör ulelemnas.
Slutligen tror jag det böra stadgas, att om en ledamot af R. o. Ad. önskar från riksdags-orten afresa, hör anmälan derom göras hos Landtm., på det ny suppleanl må kunna väljas om behofvel sådant fordrar.
Här talades nyss derom, alt genom dylika suppleanters tillsättande skulle Eleclorerne möjligen vara förhindrade att bland sednare ankomne ledamöter välja till medlemmar i Utsk. dem, sorn ägde större skicklighet än suppleanterna att deruti inträda.
Detta borde icke inträffa, ty hvarken Hr Aminoff eller jag hafva framställt någon tanka, alt suppleanter skulle få träda i stället för ordinarie ledamöter, att ingen ordinarie ledamot borde väljas till Utsk., der suppleant funnes.
Detta är alldeles icke min tanka, utan blott, alt dessa suppleanter må inträda för de ordinarie ledamöter, som der förut finnas, men som äro frånvarande af en eller annan orsak, den Riksd.Ordn. icke förutsett.
Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja motionen till Ridd.Utsk. Frih.
Den siste värde talaren har yttrat, alt den som vill, att ett verkligt missförhållande, som ägt rum vid föreg:de riksdagar, skall fortfara, han bestrider förslaget, men den som det icke vill, han bifaller detsamma.
Det kan hända, alt min erfarenhet är oriktig, men i det Utsk. jag förra riksdagen satt, ägde detta missförhållande ej rum, af följande skäl.
En ledamot af 1’restcSt. nemi., som hade hört BondeSl:s dåvar. val-lista uppläsas, hvarest äfven suppleanter slodo, gjorde Utsk. redan vid dess andra sammankomst uppmärksamt på det missförhållande, som deraf skulle kunna blifva en följd; i anledn. hvaraf Utsk. förklarade, att dess ordf. vid nya ledamöters inträde i stället för permitterade, skulle enligt grundlagen tillse, att ingen finge taga säte och stämma i Utsk. såsom suppleant fiir en afgången ledamot, utan att han ifrån Ståndet hade med sig ett prot.-utdr., som vederbörligen styrkte, att den afgåugne vöre permitterad och suppleanten rätter man till inträde i bans ställe.
Om ett sådant conslitutorial var utgifvet förr eller sednare erkänner jag icke tillhörde Utsk. att granska, men något som visade, att suppleanten ägde rätt att i Utsk. inträda, ansåg Utsk. sig kunna fordra, och derefter ansåg ordf. sig höra förfara.
Jag hyser den mening, alt della grundlagsenlig! står i hvarje Utsk:s makt, och all det äfven är skyldighet för hvarje Ulsk:sordf. att så förfara, hvarigenom det öfverk lagade missförhållandet alldeles afhjelpes.
Har jag häruti misstagit mig, anhåller jag att blifva derom upplyst.
Men när så sker, ser jag icke hvartill dessa suppleanter, efter den förklaring
Hr von Hartmansdorff derom gifvit, egentligen skulle tjena, ty de inträda icke när enligt grundlagen ledighet får beviljas.
De skulle således inträda blott vid kortare aflägsnanden, men vid dylika Den T Augusti, 96 tillfallen kail icke ett conslitutorial af Stånden hinna erhållas, hvarförutan de åter ej erhålla inträde i Utsk:n.
Om det för öfrigt är särdeles smickrande att emottaga ett uppdrag att inträda i stället för en ledamot, som utan laga förfall af tillfälliga orsaker aRägsnat sig, hemställer jag till deni, som vilja erbjuda ett sådant förtroende.
Jag för min del tror ännu, att dä grundlagen på två särskilda ställen säger, huru tillgå skall vid ledighelers uppkommande, och alt icke någon suppleant behöfver inträda vid en förefallande kortare frånvaro af en ledamot; sä är delta ett stadgande, hvarefter man mäste rätta sig, till dess man deruti fått ändring pä dea vanliga vägen för sådana ändringars erhållande.
Då jag i sista plenum väckte motion derom, att R. o. Ad. skulle utse suppleanter i Utsk:n för de tillfällen, då de ordinarie ledamöterue möjligen skulle vara förhindrade att inställa sig, skedde det verkligen af den anleda., att jag erinrade mig den billiga och rättvisa klagan, som från de andra RiksStm sports deröfver, att R. o. Ad:s ledamöter i Utsk:n icke voro fulltalige.
Jag trodde och tror ännu, att genom suppleanters väljande klagan kunde afbiijas.
Grundlagen har bestämt huru mänga ledamöter skola finnas i ett Utsk.; dessa ledamöter äro behöflige för Utsk:s arbeten, och om således en eller annan är frånvarande, så är Utsk. defect.
Jag kan för min del icke finna, att grundlagen pä något ställe förbjuder tillsättande af suppleanter.