Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan för öfrigt ej heller instämma i det af en annan aktad ledamot, Hr Printzensköld, gjorda förklarande, att en ökad uppstudsighet vore att befara å fjerdingsmännens sida, sedan instruktion vore utfärdad.
Jag vill ej tro så illa om menighetens laglydnadskänsia, att de nr deras krets valde fjerdingsmännen, derföre att deras åligganden blefve till sitt innehåll bestämda och kungjorda, skulle finna sig deraf mera (ryckte, än när de endast i allmänhet visste, det de voro skyldige, att med tjenstbarhet tillhandagå den tjensteman, som är deras närmaste förman.
För öfrigt förenar jag mig i Gr.
Lagerbjelkes sednast afgifna yttrande, och begär med honom bifall af ifrågavar. betänk. , bör dock jemväl med några ord bemöta hvad Hr Rääf anfört.
Besagde värde talare har, i det han vägrat bifall till förslaget, funnit ett stöd för sin åsigt uti den bild han valt, då han liknat staten vid en familj.
Detta patriarkaliska betraktelsesätt anser jag visserligen ganska vackert i det hela, och utgår i många fall gerna ifrån denna synpunkt ; men nog tål den i sig sjelf ädla oell riktiga satsen, vissa modifikationer; och det är efter min tanke, just nu frågan om att tillämpa en sådan, hvars behöflighet synes mig vara ådagalagd.
Hr Adelborg, Jakob:
Hvar och en som bor på landet vet ganska väl, huru stora svårigheter uppstå vid alt få skicklige, pålitlige och ordentlige fjerdingsman; emedan denna befattning alltid ansetts såsom ett onus.
Derföre har ock följden blifvit, att blott de sämste inom socknen åtagit sig detta bestyr, eller också har möjligtvis, om en eller annan socken varit lyckligare lottad och haft en duglig fjerdingsman, detta varit en aspirant för framtiden till länsmanstjensten och endast derföre börjat med att bestrida den lägre befattningen, för att sedermera arbeta sig upp till den högre.
Orsaken dertill, att man haft sådan svårighet att få skicklige fjerdingsman, har verkligen varit, att, som här redan är uppgifvet, man aldrig varit rätt säker om hvilka bestyr som varit honom ålagde, utan den gräns hvarinom han rört sig i sin befattning har varit alldeles för vidsträckt och obegränsad.
Han har för länsmannen varit, som Hr Rääf uttryckte sig, ett verkligt fac-totum.
Jag skulle tro, alt om också ingen instruk 32* - 500 Den 10
Maj. tion finnes för länsmannen, (hvilket jag anser vara oriktigt), det dock icke destomindre är orätt att det ej finnes någon sådan för fjerdingsmannabefattningen, i synnerhet då den skall af kommunerna bestridas.
Jag tror att om denna befattning kommer att gå i tur inom socknarne, så komma alla duglige jordbrukare att undandraga sig den, och att för sig lega den sämste inom socknen, så länge de ej bestämdt veta hvad de skola göra.
Jag får således instämma med Hr af Harmens, och yrka bifall till betänk.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm. om R. o. Ad. bifölle förevar, punkt af Utsk:s betänk., och besvarades denna propos. med starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han funnit ja hafva öfverrösta! nej.
Hr Rääf begärde votering.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voterings-propos.
Den som bifaller Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s, i dess betänk.
N:o 69, gjorda hemställan, i fråga om utfärdande af en instruktion för fjerdingsman eller kronorättare, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, varder Utsk:s ofvanberörde hemställan af R. o. Ad. afslagen.
Vid voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 35.
Nej— 19.
Föredrogs och bifölls Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s d. 3 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 70, i anledn. af erhållne återremisser af betänk.
N:o 17, ang:de ifrågaställde fyr-anläggningar å Agön samt å skäret Skomakaren.
Föredrogos och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.- Ulsk:s d. 3 dennes på bordel lagde mern.: N:o 71, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk.
N:o 49; samt N:o 73, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk.
N:o 50.
Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 3 dennes på bordet lagde betänkm:
N:o 74, i anledn. af väckt motion om bötes-ansvar för den beväringsskyldige, hvilken försummar att inställa sig till beväringsexersis; - Den 10 Maj. 501 N;o 75, i anledn. af väckt motion om bildande af fonder till understöd för beväringsynglingar, hvilka kommenderas i fält; N:o 7G, i anledn. af väckt motion om anvisande af understöd till resor i främmande länder åt arbetare i de inhemske falnikerne och handlverkerierne; Nio 77, i anledn. af väckt motion, angide förändring i sättet och vilkoren för varors och andra effekters försäljning å auktion inom hufvudsladen; samt Nio 78, i anledn. af väckt motion om ändringar i K. förorda. d.
5 Juni 1822, ang:de gårdfarihandel.
Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtskis d. 6 dennes e. m. på bordet lagda mern.
Nio 147, i anledn. af erhållen ålerremiss å utlåt.
N:o 38, ang:de utgifterne under riksstatens lista hufvudlilel.
Föredrogs, men lades på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., Gr.
Lagerbjelke, Gustaf, m. fl. ledamöter, ånyo på bordet, StatsUtskis nedannämnde d. 6 dennes e. m. första gången bordlagde utlåtin:
Nio 148, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 39, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 2:dra hufvudtitel; N:o 149, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Nio 73, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 4:de hufvudtitel; N:o 150, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 74, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 5:te hufvudtitel; N:o 151, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Nio 90, angide utgifterne under riksstatens Gite hufvudtitel; samt N:o 152, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
Nio 91, angide regleringen af utgifterne under riksstatens 7:de huf vudtitel.
Utskms nedannämnde d. 6 dennes e. m. på bordet lagde betänkin i Nio 1, i anledn. af väckt motion, om rättighet för komministrar i annex-församlingar att utfärda s. b. begrafnings-bevis; Nio 2, i anledn. af särskilde motioner, i fråga om uppliäfvande af stadgandet i 14 cap. 5 § Handels-b:n samt 2 Art. 5 § af K.
M:s förnyade nåd. lego-stadga d. 23 Nov. 1833, om rättighet för husbonde att tilldela tjenstehjon husaga; samt Nio 3, i anledn. af väckte motioner om förändring i nu gällande stadganden, röride legostämmo- och flyttningstid för tjenstefolk.
502 Den 10 Ma).
Föredrogs Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk;s d. 6 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 4, i anledn. af väckt motion, i fråga om förändradl sätt för utöfvande af församlingarnes granskningsrätt öfver pastorernes redovisning för kyrkornes medel.
Lagerbjelke
Det sätt att revidera kyrkans räkenskaper, hvilket här är föreslaget, brukas redan på landet i alla de församlingar, som anse del för sigvara fördelaktigt; emedan författningarne ej lägga något hinder deremot.
Att återigen påtvinga de öfriga församlingarne en sådan revision, som de ej anse vara tjenlig, del synes mig vara mindre lämpligt; hvarföre jag anhåller om afslag å della betänk.
Frih. Cederström, Claes Rudolf:
Jag kan icke linna det af Gr.
Lagerbjelke s. k. påtvingandet vara af någon betungande beskaffenhet.
Det är redan upplyst, och den värde ledamoten bar medgifvit, att ganska många församlingar funnit det för sig vara förmånligt att frivilligt antaga den föreslagna revisionen.
Hvarföre skulle man då ej stadga alt så må öfverallt ske?
Under öfverläggningen inom Utsk. omtalades det, att man pä vissa ställen väl varit benägen dertill, men att många funnit sig af grannlagenhet emot presterskapet hindrade alt väcka förslaget.
A andra ställen åter bar bandt, alt presterskapet sökt åstadkomma dylik granskning, enär man ingenting högre önskade eller begärde, än att dess, efter bästa insigt och förstånd inrättade förvaltning, måtte undergå församlingens egen noggranna pröfning, pä det att de nedlagde bemödanderne matte ådagaläggas; och allt obehörigt klander sedermera vara undanröjdt; men då revisionen ej varit påbjuden och socknemännen någongång funnits ovillige till dess utförande; så har förvaltningens fromma och hilliga önskan i detta hänseende icke allestädes vunnit den uppfyllelse, som vederbordt.
Det torde jemväl böra anmärkas, alt motionen är ulgifven af en ledamot, bosatt i de s. k. conqveterade provinserne, oaktadt räkenskaperne i dessa landskap äro strängare kontrollerade än i de öfrige, i anseende till den i förstbemälde provinser gällande föreskrift, att ifrågavar. räkenskaper skola i landskontoren undergå granskning.
Häraf torde kunna slutas, att, när inom dessa trakter, der den strängare kontrollen är påbjuden, behofvet af en föreg:de socken-revision gjort sig kännbart, så måste inom landets öfriga delar samma åtgärd vara ännu mera behöflig.
Också har det till följd häraf inträffat, att granskningar inom konsistorierne flerestädes blifvit vedertagne, äfvensom att flere stift genom öfverenskommelse stadgat dylika socken-revisioner, sorn nu blifvit lill allmänt införande föreslagne.
Tydligen kan i alla fall en granskning bos högre auktoritet icke fullt motsvara eller göra obehöflig den revision, som inom orten och roed derstädes befintlig kännedom om alla lokal-förhållanden kan vara nödig.
Då således från så många håll delta synes lämpligt; hvarföre må man icke då låta alla landsorter komma i åtnjutande af denna, nu blott partiel! och i följd af enskilde uppgörelser, åtnjutne fördel ?
Den 10 Maj.
503 Jas tillstyrker således vördsamt, det R. o. Ad. behasade bifalla betänk.
Jag kan för min del ej inse angelägenheten af ifrågavar. und. skrifvelse.
I de orter på landet, der jag varit bosatt, har alltid så tillgåil, sorn med den und. skrifvelsen åsyftas, alt för framliden öfverallt måtte komma att tillgå; och säkert har del ej endast varit på dessa orter, utan troligen tillgår i större delen af riket på så sätt, att socknemännen välja revisorer.
Nu hafva socknemännen till sådana angelägenheters förrättande, redan en på förhand utsedd comité, nemi. sockennämnden, hvars verksamhet endast behöfver påkallas af sockenstämmo-beslut, för att gagnas hvartill som helst.
Del beror således pä hvarje socken att vidtaga de mått och steg, som härvid kunna befinnas lämpliga; och skulle en prestman, som förer räkenskaper, önska att få dem reviderade, torde det icke slå fel att, när han framställt denna sin önskan för sockenstämman, socknen utser revisorer dertill.
Skulle åter en sådan und. skrifvelse som denna afgå, så skulle dervid ock tilläggas hvad kraft och verkan, som denna granskning skulle medföra.
Derom står ej ett ord i förslaget till den und. skrifvelsen, efter hvad jag kunnat finna.
Den är således ofullständig om den afgår såsom den nu är; men jag anser den tillika vara öfverflödig, emedan det bör öfverlålas lill hvarje socken alt i detta afseende sjelf fatta sitt beslut efter godtfinnande.
Ingen kan hindra en socken från att göra en sådan granskning, och de flesta socknar hafva ock tagit sig detta före.
Åtminstone har jag såsom tjensteman haft erfarenhet af att klagomål till K:s bef:de inkommit i afs. på dylika revisioner.
Enl. livad jag hört af flere, som tillhöra Linköpings län och stift, så verkställes der genom en gjord öfverenskommelse alltid en sådan revision som omförmäles i den föreslagna und. skrifvelsen.
Sådant är likväl icke förhållandet öfverallt i landet.
Här har tillkommit en förändring, hvilken gör behofvel af en större kontroll ännu mera nödigt, derigenom alt under förl. år i afseende å fattigmedlen presterskapets ansvarighet blef förändrad till sin idée.
Det finnes dock både legationer och från dem samlade fonder, så alt derigenom medel bestämdt qvarstå under pastors ansvarighet.
De äro samlade kassor som tillhöra kommunen, och det låter visst väl, att den må sjelf draga försorg om sina angelägenheter; men ofta händer att för ögonblickets fördel förbises hvad som för framtiden medförer gagn.
Enskilda förhållanden göra ock att omständigheter förbigås, emedan ingen vill väcka talan derå; men om några blefve valde lill revisorer och sålunda skyldige alt anföra talan och alt stå till moraliskt ansvar derför, så blifver ock förhållandet helt annorlunda.
Täckes K.
M. att fästa nådigt afseende å den und. skrifvelsen i detta hänseende, så lära ej heller komma att saknas de föreskrifter, som Frih.
Palmstjerna anser bchötliga alt ytterligare 504 Den 10 Maj. bestämma.
Det faller sig emellertid klart, att så väl de anmärkn:r, hvilka revisorer göra, som de, hvilka kunna i sockenstämma göras, bero på sockenstämman och på de laga undersökningar och åtal, som derpå följa; så alt något särskildt stadgande i afseende på revisorerna i delta fall, ser jag ej vara af behof att utsätta.
Hvad Hr von Hohenhausen nu här anfört, är i mina ögon ett ytterligare skäl till afslag å betänk.
Det slår nemi. endast: att kyrkans räkenskaper böra revideras genom revisorer.
Jag tror det vore olämpligt att kyrkans räkenskaper ovilkorligen skulle revideras genom revisorer, under det att fattigvårdens räkenskaper ej skulle det.
Det borde väl vara lika för alla räkenskaperna.
Jag förnyar sålunda min anhållan om afslag; ty jag kan ej finna hvartill del skulle tjena att, då det i alla fall står församlingarne öppet att låta revidera räkenskaperna, de nu skulle tvingas alt göra det; äfven de, som ej vilja hafva några revisorer.
Förordnm om sockenstämmorna gifver redan anledn. dertill, alt revisorer för socknens medel må tillsättas, och de medel, som till en del utgå lill de fattiga och lill en del till kyrkan, blifva samfäldt af revisorer granskade.
Jag kan då ej inse någon orsak till, att man skulle önska alt undandraga sig revision i andra delar.
Lagerbjelke: iMed afseende på hvad Hr von Hohenhausen nu anförde, ber jag vördsamt att få fästa uppmärksamheten derå, att kyrkans medel och fattigmedlen redovisas af olika personer; så alt ett stadgande ang:de revisioner af de förra icke kan anses gälla äfven för de sednare, då sådant icke är uttryckligen föreskrifvet.
Det kan visserligen vara temligen likgiltigt, om den ifrågavar. förordnm utfärdas eller ej, enär på sätt Hr von Hohenhausen anmärkt, sockenstämmo-förordnm härtill gifver en slags anledn.; men då jag varit ledamot af de förenade Utskm vid detta besluts fattande, anser jag mig böra nämna, att isynnerhet BondeSt:s ledamöter lade särdeles vigt på della ämne, som ock efter en ganska lång och varm diskussion inom Utskm beslöts med mycket stor pluralitet.
Man uppgaf såsom anledn. dertill, alt på somliga orter dylika räkenskaper blott helt hastigt uppläsas på sockenstämmorna, utan att någon grundligare revision äger rum.
Det var detta missbruk som man ville förekomma, och derföre sora man önskade en mera detaljerad föreskrift.
Se der anlednm till förslaget.
Jag har redan sagt att jag ej vill envist vidhålla detsamma, utan blott ansett mig höra tillkännagifva för R. o. Ad., att isynnerhet inom ett RiksSt. finnas starka sympatier för förslaget.
Det förvånar i hög grad, att man med så mycken ihärdighet vill motsätta sig detta förslag, då man likväl medgifvit alt saken på de flesta ställen redan är till sin nytta erkänd och af församlingarne godvilligt antagen.
Jag nödgas
505 då, samt i anleda, af de gjorde invändningarne, återkomma till de betraktelser, jag vid elt föreg:de ämne baft äran anföra: alt det nemi. ville synas mig besynnerligt, det man föreställer sig, att blott för det elt stadgande aflåtes om någon sak, man skall röna missnöje med sjelfva saken oell röja benägenhet att upphöra med hvad man nyss godvilligt fann skäl alt utöfva.
En sådan förutsättning kan af mig icke delas; ty jag älskar att lika litet i delta fall, som i det föreg:de, tro det en sådan brist på laglydnadskänsla och ordningssinne allmänt förefinnes hos menigheten, att en nyttig och till god ordning uppenbart ledande åtgärd, redan flerestädes frivilligt vidtagen, skulle, om den lagligen påbjödes, blifva mindre gerna sedd för det.
Sparre, ber jag att få erinra derom, alt såväl BondeSt:s ledamöter inom Utsk., som, enligt hvad jag vill påminna mig, ledamöterna af PresteSt., hvilka hafva härmed så mycket att göra, ganska enhälligt voro böjde för atlålande af en und. skrifvelse uti ifrågavar. hänseende.
På sätt Frih.
Palmstjerna anmärkt, torde visserligen vara möjligt, att ändamålet med skrifvelsen bordt vara tydligare uttryckt, ehuru jag för min del icke inser någon bristfällighet, så stor, vara i ordalagen märkbar, alt missledning derigenom synes i minsta mån att befara; men då denna skrifvelse i alla fall är ämnad alt till K. M., endast i egenskap af önskningsmål, öfverlemnas, ser jag intet binder för K. M., att, i händelse af bifall lill hufvudsaken, gifva åt ordställningen all den tydlighet, som kan finnas nödig, enär hela ärendet beror på Dess nåd. bepröfvande och slutliga afgörande.
Det bör noga härvid märkas att vi hafva begärt det icke någon rubbning må ske i de föreskrifter, som nu äro gifna; sålunda komme ifrågavar. räkenskaper i vissa delar af riket att pröfvas af landskontoren, i andra åter att undergå vederbör, kontraktsprostars och konsistoriernes granskning, dock, i hvilketdera fallet som helst, först efter att hafva blifvit underkastade revision af inom församlingarne valde ombud, hvilkas omdöme skulle atlåtas innan församlingen sitt yttrande afgåfve, hvilket ock skulle föregå den ena eller andra af ofvanberörde ytterligare pröfningar.
Församlingens egen granskning mäste väl helt visst vara en fördel för densamma, likasom ock den blifver lugnande för dem som räkenskaperne fört och förvaltningen förestått.
Ty förvaltaren, vare sig prestman eller annan, måste, så sannt han är redlig och samvetsgrann, icke frukta alt se sina åtgärder pröfvade, utan önskar det fasthellre.
För mig synes således önskligt och skäligt, att betänk, blefve bifallet; hvartill jag vördsammast anhåller om propos. Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Ingen lärer kunna neka, att det är med god ordning öfverensstämmande, att en sådan granskning af kyrkornas räkenskaper, som här är föreslagen, kommer att äga rum.
Jag hade verkligen för min del ända hittills trott, att en sådan förordn. redan fanns, emedan åtminstone i de församlingar, jag haft något alt göra, det alltid så tillgått; men sedan Utsk. nu upplyst, alt det ej är förhållandet, och 506 Den 10 Maj. att på flera ställen granskningen af räkenskaperna endast sker på sockenstämma, utan någon föreg:de revision, så kan jag ej annat än instämma i Ulsk:s betänk., och tillstyrka en tind. skrifvelse i sådan syftning.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk:ns ifrågavar. betänk.
N:o 4, ropades starka ja, blandade med nej; hvarpå Hr Landtm, förklarade, det lian funnit denna propos. besvarad med öfvervägande ja.
Vidare föredrogos och biföllos Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ns följande d. 6 dennes e. m. på bordet lagde betänka : N:o 5, i anledn. af väckt motion om tillägg till 2 mom. 6 § af K. förordnm d. 17 April 1828, om forntida minnesmärkens fredande och bevarande; N:o 6, i anledn. af väckt motion om förändring af 8 § i K.
M:s nåd. resolution pä presterskapets besvär d. 12 Januari 1757, i fråga om befrielse från kostnader vid syneförrättningar för innehafvare af kapellans-boslällen; N:o 7, i anledn. af väckt fråga om förändring i sättet för rösters afgifvande vid prestval m. m.; N:o 8, i anledn. af väckta frågor, dels om upphäfvande af det i K. kungörelsen d. 2 Mars 1819 stadgade förbud att, utan af K. bef:de dertill lemnadt tillstånd, anställa svedjande å sandmo-, bergaktig och stenbunden mark, dels ock om förklaring af de i K. br. d. 1 Augusti 1845, särskildt gifne föreskrifter i fråga om rättighet till svedjande inom Blekinge län; N:o 9, i anledn. af väckte motioner om ändring i K. kungörelsen d. 5 Mars 1831, i fråga om liden då auktion å landet bör vara slutad; samt N:o 10, i anledn, af väckt motion att resandes åkdon måtte vägas och förses med stämpel, utvisande den tyngd, de innehålla.
Föredrogos, men lades, på begäran af Frill.
Palmstjerna, Carl Otto, Hr von Hartmansdorff, Au'g., m. fl. ledamöter, ånyo på bordet följande under gårdagens plenum första gången bordlagde ut,låt:n frän StalsUtsk.: N:o 153, i anledn. af K.
M.s nåd. skrifvelse, i fråga om delaktighet i civil-statens pensions-inrältning för borgmästare i rikets släder utom Stockholm, äfvensom för kommissions-Iandtmätare; N:o 154, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, i fråga om restitution af hvad utaf hemmans-innehafvarne å Oland blifvit i ränta för den å hemmanen på ön fördelade utmark, från och med år 1841, till Kronan erlagdt utöfver det nedsatta belopp, hvarmed berörde ränta eller s. k. utmarksskatt numera utgöres; Den 10 Maj. 507 N:o 156, i anledn. af K.
M:s nåd. framställning, rör:de användande af de linder K. stats-kontorets förvaltning varande äldre depositionsmedel; N:o 157, i anledn. af K.
M:s nåd. framställning om godlgörelse eller afskrifning af åtskilliga utaf K. statskontoret af under händer hafvande medel bestridde utgifter; N:o 158, i anledn. af K.
Kungsöhrs län befrielse från erläggande af nu utgående lösen för de ränledagsverken, hvilka af deras ägande stamhemman skola utgöras; samt N:o 159, ang:de de utaf 2:ne lotshemman i Ytterlännas socken förr utgjorda onera.
Vid föredragning af StatsUtsk:s i gårdagens plenum på hordet lagda mern.
N:o 160, i anledn. af erhållen återremiss af SlatsUtsk:s utlåt.
N:o 78, fann R. o. Ad. detta mern. ej erfordra annan'åtgärd, än alt läggas till handlingarne.
Vidare föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, följande under gårdagens plenum på hordet lagdc ullät:n och helänk-.n, nemi. från Stats-U t skottet: N:o 161, i anledn. af R.
St:s åren 1845 och 1847 församlade revisorers berättelser, ang:de granskningen af de under K. comm.-collegii förvaltning ställda fonder och medel; N:o 162, i anledn. af väckt fråga om nedsättning af räntan och förlängning af återbetalningstiden för lån utaf manufakturdiskont-fonden; Lag- U tskottet: N:o 43, i anledn. af väckt motion om förändring af 5 cap. 12 § Jorda-balken, ang:de tiden för afträdande af i börd dömd fastighet; N:o 44, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Utsk:s betänk.
N:o 27, öfver K.
M:s nåd. propos. med förslag till lag för aktie bolag; N:o 45, i anledn. af väckt motion om förklaring af 5 § i 16 cap, Jorda-balken, såvidt den angår uppsägning af på arrende upplåtet hemman ; samt N:o 46, i anledn. af väckte motioner om upphörande eller inskränkning af nnderdomares skyldighet att renovera domböcker.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne utlåt:n och mern., nemi. från Stats-Ulskottet: N:o 127, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de majoren m. m. G.
Krooks ansökning om godtgörelse för inistade löneinkomster ; 508 Den 10 Maj.
N;0 128, i anleda, af K. M:s nåd. skrifvelse, ang:de Kronobagaren S.
Strömbergs befrielse från ådömd återbäring af beräknad provision å brödbakning i Christianstads kronobageri; N:o 129, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 57, ang:de indragning af hofjaktvarfvet m. m.; N:o 130, ang:de väckt motion om inlösen för statens räkning af framlidne cancelli-rådet O. Sundels manuskript-samlingar, eller beviljande af pension åt bans enka; N:o 131, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, i fråga om upphörande af Invalid-inrättningen vid Ulriksdal; N:o 132, i anledn. af väckt motion om pensionering af de statens embets- och tjenstemän, hvilka till följd af vansinne eller annan svår sjukdom, under ett års lid varit ur stånd att sina tjenster förrätta; N;o 133, i anledn. af väckt motion om anslag af allmänna medel, att lill länsstyrelsen öfverlemnas, för att tillhandahållas de församlingar, som, för beredande af arbetsförtjenst åt sina fattige, deraf kunna komma i behof; N:o 134, i anledn. af väckt motion om låneunderstöd af allmänna medel lill kustallmogen för sjöfartens befrämjande; N:o 135, i anledn. af väckt motion om pregling af en medalj öfver aflidne professoren m. m. E. G.
Geijer; Expeditions-Utskottet: N:o 7, i anledn. af återremiss utaf skrifvelse-förslaget N:o 59; och N:o 8, i anledn. af återremiss af förslaget N:o 6, lill § i riksdagsbeslutet, ang:de granskning af statsråds-protm.
II, R, o.
Ad. åtskildes kl. ^ till 3 e. m.
In fulem protoeolli, Albert Munck.
Thorsilagcn ilen 11 Maj 1848.
Plenum kl. ^ till ö e. m.
Upplästes till justering och godkändes följande från Exped.- Utsk. inkomne förslag till R.
St;s und. skrifvelse!- till K. M.:
N:o 69, ang:de optionsrätt vid utarrendering af militie-boställen; och N:o 70, ang:de bildandet af en fond till pensionering af folkskole-lärare.