Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När ConstitutionsUtskottet förelägger RiksStånden ett förslag till ändring i Grundlagarne, skall detsamma, enligt Birsta §. och jemväl 56 §. 2 mom.
Regeringsformen, hvila till afgörande vid nästa Riksdag.
Då förslaget första gången förekommer, kunna likväl anmärkningar mot detaljerna göras, bland hvilka de, som förklaras utgöra något RiksStånds gemensamma tanka, skola remitteras till Utskottet, hvilket äger försöka att sammanjemka de olika meningarne.
I händelse detta misslyckas, skall saken hänskjutas till förstärkt ConstilutionsUtskott.
Men nu har ett Stånd bifallit ConstitutionsUtskottets förslag, och de öfrige tre Stånden dervid gjort anmärkningar, som förklarats utgöra deras gemensamma tanka.
Frågan kommer således troligen att hänskjutas till förstärkt ConstitutionsTJtskott, der detsamma kan inträffa, som nyligen hände i förstärkta Statsutskottet, hvarest en fråga, uti hvilken två Stånd stadnat emot två, afgjordes med 117 röster emot 1, det vill säga, att frågan iförstärkta ConstitutionsUtskottet möjligtvis kan io8 Den 27 Jannarii e. m. komma att afgöras med p4 röster mot en, till ett motsatt resultat mot det heslut Riddcrskapel oell Adeln nyss fattat; och jag hemställer, om det icke då är af nöden att Ridderskapet och Ådeln för denna händelse på förhand yttrar sig öfver detaljerne i Utskottets förslag, så framt de befinnas sådane, att pluraliteten dermed icke är belåten.
Om ingen anmärkning emot detaljerne göras, blifver följden den, att dessa detaljer, sedan grundsaltserne genom förstärkt ConstilutionsUtskott blifvit afgjorde, komma, såsom lemnade utan anmärkning, att qvarstå till afgörande vid nästa Riksdag.
Skulle det vara Ridderskapets och Adelns mening att så bör ske, så har jag för min del ingen ting deremot, ehuru jag icke finner någon consequens i förslaget om TryckfrihetsComiteens hörande af Domstolen, och således icke kan instämma i detta förslag.
Jag vill likväl i sådant fall blott hafva min mening anförd till Protocollet.
Friherre Rålamb, Claes:
Jag får öp pet tillstå, att jag icke kan fatta meningen med förslaget att Ridderskapet och Adeln skulle uppskjuta eller undandraga sig allt yttrande öfver de partiella frågor, som förekomma i Utskottets Memorial.
Det är väl sant att Ridderskapet och Adeln ansett Juryinrättningen icke böra afskaffas; men detta afstyrkande af Utskottets förslag är ännu icke af den beskaffenhet, att saken D e n 27 J a n u a r i i e. m. kan anses afgjord.
Om frågan går lill förstärkt CoiistitulionsUtskolt, och voteringen der utfaller till fördel för Utskottets förslag, samt detta sålunda blifver hvilande till nästa Riksdag, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln, genom ett heslut att göra detaljfrågorna hvilande intill dess förstärkta Constilutions-Utskottet afgjort saken, sjelfve betagit sig rättigheten till all öfverläggning om detaillerna.
Jag tror derföre, för min del, det blifva nödvändigt att nu upptaga dessa detaljer till pröfning.
Här äro egentligen Irenne meningar yttrade; Friherre Cederström, som numera blifvit biträdd af Friherre Rålamb, har ansett den partiella granskningen af Utskottets Memorial nu böra företagas.
Denna mening kan jag ingalunda finna vara den rätta.
Den har sin grund endast deri, att Utskottet, i stället för att, såsom sig bordt, först inkomma med ett Memorial rörande principerna för de föreslagne förändringarne, och sedermera med ett detaljeradt förslag, i massa inkommit med alltsammans på en gång; men jag inser icke, att detta ålägger Ståndet att gå lika oredigt till väga, enär det måste vara vår obestridliga rätt alt föreskrifva Utskottet, eller åtminstone säga vår mening om, den form, hvarunder ärendet bör behandlas.
Det andra förslaget var, för att följa ordningen, mitt, som innefattade, att man 1 IO Den 27 Jan unri i e. ru. borde anse de nästföljande punkterne förfallne, sedan man tagit ett beslut, hvilket, derest det blir Rikets Ständers, ovillkorligen leder derhän, att dessa punkter måste förfalla.
Jag kan väl icke säga, att jag funnit mig vederlaggd af de motskäl, hvilka här blifvit anförde; men jag är likväl ej emot att öfvergå till den tredje meningen, som är Herr Hjertås, nemligen att förklara discussionen öfver de nu ifrågavarande punkterne hvilande till dess vi få veta det definitiva beslutet i principfrågan.
Jag vill, säger jag, gå in på detta förslag, likväl med förbehåll att samtlige delalj-frågorne blifva hvilande; jag inbillar mig nemligen, att sedan Utskottet sammanjemkat de olika meningarne i hufvudfrågan, eller förstärkta ConstitutionsUtskottet afgjort den, Utskottet' skall inkomma med ett nytt förslag, rörande detaljerna, under den form att vi deröfver kunna besluta.
Med detta villkor tillstyrker jag således Herr Hjertås förslag.
ConstitutionsUtskottet hafva rätteligen förfarit, då det på en gång inkommit med de detaljerade förslagen, som äro följden af dess antagne grunder.
Utskottet framkommit med nakna grundsattser utan utveckling, med förslag till borttagande af Juryinrättningen och åtskilliga §:r i vår nuvarande Tryckfrihetslag, utan att säga hvad Utskottet ville föreslå i stället, hade Ut - Den 27 Januarii e. m. 1 1 1 skottet med skäl fält uppbära den anmärkning, att det inkommit med ett omoget och osammanhängande förslag.
Detta hörer likväl icke nu till ämnet.
Jag vill blott till Herr Grefvens och LandtMarskalkens afgörande framställa en enkel fråga, som jag hoppas skall lätta discussionens bringande till slut.
Om ConstitutionsUtskottet inkommer med ett förslag till voteringsproposition, ungefär så lydande:
Den som bifal ler hvad tre
Stånd förklarat vara deras gemensamma tankar, säger Ja; den det ej vill, säger
Nej; vinner Nej, kommer ConstitutionsUtskottets förslag, som af BondeStåndet i allo blifvit antaget, att i sin helhet hvila såsom Rikets Ständers utlåtande till nästa Riksdag; — om, säger jag, ett sådant förslag till voteringsproposition inkommer, anhåller jag att få veta af Herr Grefven och LandtMarskalken, om vår rätt är öppen att då discutera öfver Nejpropositionen, eller säga, att vi, för den händelsen alt Nej vinner, vilja hafva en annan contraproposition med de eller de förändringar i detaljerna af Utskottets förslag.
Förklarar Herr Grefven och LandtMarskalken
Ståndets rätt vara öppen att då besluta ändringar i de punkter, hvarom nu är fråga, så är det naturligt att all discussion deröfver för närvarande är öfverflödig; men i annat fall torde det vara nödvändigt, att man förskottsvis afgör, huru man vill att dessa punkter skola lyda, i den händelse att Rid - III Den 37 Ja n ua r ii e. m. derskapets och Adelns beslut om hufvud-' frågan icke blifver Rikets Ständers.
Om Rid derskapet och Adeln, enligt min önskan, till Utskottet remitterade de redan fattade besluten, rörande grundsattserne, så måste väl derpå följa ett svar, med förslag till sammanjemkning, och det sålunda blifva möjligt att få hufvudfrågorne först afgjorde.
I annat fall finner äfven jag det vara öfverflödigt, att uppskjuta den fortsatta pröfningen af Constitutions-Utskottets Memorial.
Men, då man, genom detaljernas skiljande från grundsattserne, kommer till den rätta ordningen, att icke discutera detaljerne förr än grundsattserne blifvit fastställde, och då en öfverläggning om detaljer, som Utskottet utarbetat efter grundsatser, hvilka Ståndet numera förkastat, vore ändämålslös, och endast den del af redactionerna kunde lill pröfning upptagas, hvilken härflyter från sådane grundsattser, hvarom Ståndet är ense med Utskottet, så instämmer jag i Grefve Frölichs mening, att samtlige detaljerne må hvila, under det de redan beslutade grunderna remitteras till Utskottet, för att sammanjemkas med de öfriga Ståndens beslut.
Jag är förekommen af den siste värde talaren.
Jag kan icke före stäl - Den 37 Jan naii i v, io< ställa mig att Utskottet skulle kunna inkomma med något jemknings-förslag i de frågor, der icke alla fyra RiksStånden fattat sina beslut; och om Ridderskapet och Adeln således nu beslutar blott öfver principfrågorne, blir det en nödvändig följd att Utskottet måste först inkomma med ett jemkningsförslag i dessa delar, samt att det derefter blir tillfälle för Ridderskapet och Adeln att berama, antingen Ståndet vill antaga Utskottets förslag i detaljerna, eller upplaga någon anmärkning deremot, såsom dess gemensamma tanka.
Grefve Frölich har instämt i mitt förslag att göra de tvänne nu ifrågavarande punkterne hvilande, men dervid fästat ett villkor, som jag icke vill motsätta mig derhän, att yrka votering eller ens begära att något särdeles afseende fästes på min invändning.
Jag skulle likväl tro det vara oriktigt att i Memorialets närvarande skick någonsin besluta öfver flere bland de återstående punkterne, än de tvänne, som slå i sammanhang med Juryinrättningens afskaffande eller bibehållande.
Jag tror, i afseende på sista delen af Utskottets Memorial, som går ut på åtskillige redactionsförändringar, alt det är af vigt att Ridderskapet och Adeln så tillställer, att Memorialet i denna del må återgå till Utskottet, för att uppställas på annat sätt; och jag utbeder mig, att i detta hänseende få fästa uppmärksamheten på beskaffenheten 59 H. 8 Den 27 Jan uar i i e. ni, af Utskottets Memorial.
I tredje afdelningen har Utskottet med 14 rader antydt en fullkomlig omarbetning af hela Tryckfrihetsförordningen, deri Utskottet säger sig hafva afhjelpt åtskillige detaljbrister, och genom nya förslag eller omflyttning af de gamla §:ne bragt Förordningen i en bättre ordning; men Utskottet har icke anfört några motiver för alla dessa förändringar, vidare, än att
Utskotttet berömmer sig af att hafva uträttat så ganska mycket, samt lemnat en korrt hänvisning, som utmärker huruvida förslaget är nytt, eller hvarest det i gamla Förordningen igenfinnes.
Hvilket besvärligt göromål skall det således icke blifva för Ståndsledamoten att pröfva alla dessa förändringar, helst Utskottet icke, såsom vanligt, med cursiv stil utmärkt allt det nya?
Jag måste derföre protestera emot all behandling af denna del af Utskottets Memorial, och begära återremiss, för att få se Utskottets motiver, och för att få förändringarne uppställde på efct sätt, som gör granskningen deraf möjlig.
Ty jag frågar, om det är formligt att skicka på Stånden ett förslag, som icke kan granskas af någon utan flere dagars arbete på kammaren.
På denna grund anser jag för min del olämpligt alt sammanblanda de tvänne nu ifrågavarande punk terne med de öfriga detaljfrågorne; ty dessa bägge punkter fortfar jag att anse höra blifva hvilande, men hela den återstående delen af Memorialet önskar jag
Den 25 J a n u a r i i e. m. må återremitteras, för att omarbetas, så att en granskning deraf för Ståndet blifver möjlig.
Jag åberopar till stöd för denna begäran icke Grundlagen, utan endast vanligt menniskoförstånd.
Herrar von Hartmansdorff och Hjerta hafva sammanstämt deri, att jemkningsförslaget från Utskottet skulle öppna ytterligare tillfälle för Ståndet alt besluta öfver detaljerna; och Herr Hjerta har tillagt, att Utskottet icke kan föreslå någon jemkning i detaljerna förr än alla fyra RiksStånden deröfver beslutat.
Jag utbeder mig i anledning häraf att få uppläsa en korrt stropli ur 56 § RegeringsFormen:
Göras i Riksens Ständers plena icke några anmärkningar emot
ConstitutionsUtskottets yttrandej hvite detsamma såsom ett Riksens Ständers utlåtande s hvaröfver först vid Tiästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nejskall kunna beslutas.
När nu ett
Riksstånd till grundlagsenlig behandling godkänt hela Memorialet, men de öfrige dervid gjort anmärkningar, återstår ej annat för Utskottet, än att i de delar, der en gemensam tanka blifvit till Utskottet remitterad, uppgöra jemkningsförslag, det vill säga, med hänseende till BondeStåndets beslut, föreslå en sådan voteringsproposition, som Herr Lefren ganska riktigt uppgifvit, ty någon annan kan icke uppställas, samt 59 H. 8 n6 Den 27 Januari e. tn. derjemte de voteringspropositioner, rörande detaljerna, som kunna blifva en följd af skiljaklighelerne i de öfrige tre Ståndens beslut sinsemellan.
Men de delar af Utskottets förslag, deremot ingen anmärkning blifvit gjord, måste ovägerligen hvila intill nästa Riksdag, på grund af den nyss upplästa 56 §:n. Hvad Herr Hjertås senare anmärkning mot formen af Utskottets Memorial beträffar, så torde Herr Hjerta finna motiven för de föreslagna förändringar ne, dels uti den motion, som föranledt Utskottet till dessa förändringar, och dels, der Utskottet afvikit från motionen, uti sjelfva Memorialet, så att de ingalunda saknas.
Om dea värde ledamoten icke gifvit sig lid att ingå i granskning häraf, så är det lians ensak; men Ståndet kan derföre icke uppskjuta pröfningen af en del utaf Memorialet, ty ConstitutionsUtskottet skulle då icke kunna uppgöra något jemkningsförslag, utan nödgas inkomma till Ståndet med begäran att för sådant ändamål få del af Ståndets beslut öfver hela Memorialet.
Jag har endast be gärt ordet, för alt söka rättfärdiga ConstitutionsUtskottet emot de stränga anmärkningar Herr Hjerta framställt.
Förebråelsen går isynnerhet derpå ut, att
Utskottet i alltför få rader motiverat sitt förslag till ny och omarbetad TryckfrihetsFörordning; och det är visserligen en sanning att Utskottet, näst före sjelfva redactionsförslaget, Den 37 Januarii e. m. 117 endast i några få rader yttrat sig härom; men deremot har Utskottet från pagina 19 till och med 3o i Memorialet upptaget och motiverat hvarje förändring och alla de nya förslagen, hvilka Utskottet ansett sig höra i slutet uppställa i ett sammanhängande helt.
Ora man derföre jern förer den mot slutet införda fullständiga redactionen med de vidfogade citationerne och det föregående af Utskottets Memorial, der hvarje förändring ganska tydligt blifvit utmärkt, så hoppas jag att den af Herr Hjerta anmärkta stora oformlighet likväl torde finna någon nåd inför Ridderskapets och Adelns ögon.
Hvad för öfrigt sjelfva saken beträffar, så har jag redan framställt min åsigt derom, och hemställer ånyo vördsamt, om man icke vid detta, som vid alla andra tillfällen, bör undvika att afgöra den ena punkten och uppskjuta en annan i samma Memorial, och på en gång till pröfning upptaga alltsammans i sin helhet.
Med det förtroende jag hyser till sättet, hvarpå Protocollsutdrag från detta Stånd blifva expedierade, befarar jag icke att ett Protocollsutdrag till ConstitutionsUtskottet, med de nyss fattade besluten i principfrågorne, skulle blifva så illa redigeradt, att Utskottet deraf skulle få anledning att tro, det detaljfrågorne äfven blifvit pröfvade, men lemnade utan anmärkning, samt sålunda skulle inkomma med ett jemk - Den a5 Januari i e. m. ningsförslag, rörande hela Memorialet innan alla fyra Riksstånden deröfver tagit något beslut.
Tåg tror icke heller det kunna tillkomma Utskottet att af Ståndet fordra detaljfrågornas afgörande, innan sammanjemkning rörande princip-frågorna ägt rum.
Jag fortfar således att anse lämpligast, att de tvänne nu ifrågavarande punkterne få hvila, intill dess principfrågorne blifvit definitivt afgjorde.
I anledning af Friherre Rålambs framställning till svar på min anmärkning emot de sednare punkterne i Memorialet, torde jag få fästa uppmärksamheten derpå: att Utskottet väl från pag. iy till pag. 3o motiverat de helt nya förslagen och vigtigare förändringar; men att deremot ingenting finnes, sorn tryggar oss, att icke i den slutligeu förekommande redactionen många ordförändringar och omflyttningar finnas, hvarom icke finnes ett ord nämnt i Memorialet för öfrigt.
Skulle jag hafva misstagit mig i en sådan förmodan, så är åtminstone Utskottet sjelf skulden dertill, då Utskottet pag. 32 säger: Rikets Ständer täcktes deraf (nemligen af det nya redaetionsförslaget till TryckfrilietsFörordning) inhämta , det Utskottet 'varit, så vidt i dess förmåga stått, omtänkt alt afhjelpa, äfven de i TryckfrihetsLagens redaction befintlige detaljbrister, att bringa de ej sällan omkastade och förblandade ämnena i deras naturliga ordning, och att dymedelst för framtiden bereda större lätthet, eller Den i5 Januarii e. ra. åtminstone undanrödja de väsendtligaste svårighet erne vid Lagbudens uppsökande _, jemförelse och tillämpning.
Och då Utskottet icke i sitt redactionsförslag, såsom alltid varit vanligt, med cursiv stil utmärkt alla tillägg eller förändringar, befarar jag, att man icke, utan en jemförelse ord för ord mellan den gamla och nja redactionen, hvilket icke inom Stånden låter sig göra, kan skilja det gamla ifrån det nja, och att vi således, genom ett bifall till Utskottets redaction, sådan den nu blifvit uppställd, ej kunna vara säkre att icke hafva medgifvit en Grundlagsförändring, utan att veta derom.
Detta hörer emedlertid nu icke till ämnet; jag frångår derföre denna sak för närvarande, och anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes jttra sin mening om förslaget, att låta de tvänne nu ifrågavarande punkterne tills vidare hvila.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken jttrade, att dess pligt vore att följa Grundlagens föreskrift äfven om han dervid icke kunde gå mångas önskningar till mötes.
Sedan de trenne hufvudfrågorne blifvit afgjorde, hade man väl önskat uppskof med pröfningen af några detaljfrågor, men som 49 § Riksdagsordningen stadgade, att då en sak tredje gången förekommer j den skall till afgörande fö• reta gas; och ConstitutionsUtskottets förevarande Memorial redan blifvit tvänne sär - I 20
Den 27 Januari e. m. skilta ganger bordlagdt, vågade Hans Excel’ lence för dess del icke meddela proposition å det begärdte uppskofvet, utan mäste följa dess pligt samt hemställa, om icke Ridd. och Adeln behagade tillåta, att ifrågavarande detaljförslag nu finge sluteligen pröfvas.
Ropades Ja, Herr von Hartmansdorff:
Den satts, Herr Grefven och LandlMarskalken nu framställt har jag vid andra tillfällen yrkat, men Ridderskupet och Adeln har då beslutat annorlunda, och gjort undantag från regeln.
Exempelvis får jag åberopa, att vissa punkter af Betänkandet rörande Bankens Lånerörelse uppskjötos och hvila ännu oafgjorde för couponernas skuld.
Men om sådane uppskof Mott gå an i Lånefrågor, men ej i Grundlagsfrågor, hemställer jag, om icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja, såsom dess gemensamma tanka, antaga Herr Hjertås anmärkning mot formen och otydligheten af Utskottets Memorial.
Man hade derigenom gjort anmärkning emot alltsammans, och tillika hållit sin gransknrngsrätt öfver detaljerna öppen, lill dess Utskottet inkommit med ett tydligare Betänkande, Dessförinnan vöre grundsattserna måhända sluteligen afgjorda, och det åsyftade ändamålet sålunda i laglig väg vunnet, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, att innan Hans Den 17 Januari i e. m. 121 Exccllence för Ridd. och Adeln föredrog BanköUtskottels Betänkande om Bankens Lånerörelse, hade Hans Excellence redan på förhand framställt fråga om uppskof af det ämne Herr von Hartmansdorff omförmäldt, och ägde således berörde händelse icke fullkomlig likhet med förevarande fall.
Ehuru jag reserverat mig emot Utskottets Memorial, anser jag mig likväl skyldig att försvara uppställningen, hvilken ingalunda är så otydlig, som någre värde Ledamöter påstått.
Jag får i detta hänseende erinra, alt allt, hvad i Utskottets smärre redactionsförslag från pag.
19 till 3o förekommer inom anföringstecken, är ordagrant lika med gamla rdactionen; men allt annat är nytt.
Och då i det, vid slutet af Utskottets Memorial fogade fullständiga redactionsförslag, efter hvarje moment, hänvisning blifvit lemnad, hvarifrån det är taget, synes det icke vara svårt för hvar och en, som vill jemföra den gamla redactionen med den nya, alt orientera sig uti alla af Utskottet föreslagne förändringar.
Att på ett vidlyftigare sätt, än som skedt, gifva ledning för en sådan jemförelses anställande, befarade Utskottet skulle hafva gjort Memorialet alltför volumineust, och för mången afskräckande, särdeles som det redan i sin närvarande form liar en betydlig vidd.
Herr Rosenblad> Bernhard: Herr Gref - 122 Den 27 Januari) e. m. ven oell LandtMarskalken liar redan upplyst om obefogenlieten af Herr von Hartmansdorff anmärkning mot behandlingen af frågan om Bankens Lånerörelse, och jag får blott tillägga, att om Herr von Hartmansdorff åsvftat beslutet rörande Fastighets-be O hulingen, hvilket jag har anledning att förmoda, då den värde ledamoten tilläde, att frågan ännu hvilade oafgjord, så är det jemväl den skillnad emellan den utväg, som då vidlogs, och den Herr von Hartmansdorff nu yrkat, att Ridderskapet och Adeln, vid det föregående tillfället, fattade ett verkligt beslut, nemligen att Lånefonden skulle lill fastighetsbelåning användas, då man deremot nu vill göra frågorna hvilande, utan något beslut.
Jag får för öfrigt yttra, alt Hei r von Hartmansdorff förslag till gemensam tanka, såsom anmärkning mot Utskottets Memorial, synes mig, såsom innebärande blott en art skrapa åt Utskottet, alltför obehörigt; ty då den anmärkning emot ett ConslitutionsUtskotts förslag till Grundlagsförändring, som kan antagas för ett Riksstånds gemensamma tanka, måste vara af den beskaffenhet, att den innefattar det Lagförslag, som till följd af sammanjemkning eller votering i förstärkt ConstilutionsUtskott blifver, i stället för Utskottets, hvilande lill påföljande Riksdag, så hemställer jag, huruvida man, för gemensam tanka lill intagande iLag-§:n, kan antaga en anmärkning, som endast innefattar ett ogillande af Den 2 7 Januari i e. in. 123 1829 års ConstitutionsUtskotts uppställningssätt af sitt Memorial.
I antagandet af den gemensamma tanka, rörande uppställningssättet för Utskottets Memorial, som Herr von Hartmansdorff föreslagit, kan jag icke instämma, helst den förekommer mig något peremtorisk, då vi ännu icke hunnit till pröfningen, huruvida Utskottet verkligen förtjenar en sådan anmärkning.
Men hvad den 1111 förevarande hufvudfrågan beträffar, vågar jag, efter den förklaring Herr Grefven och LandtMarskalken afgifvit, hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln, såsom dess gemensamma tanka, skulle vilja antaga, att de tvenne nu ifrågavarande momenter, hvilka Utskottet, såsom följder af dess tillstyrkande i 3:dje punkten, föreslagit, må, med anledning af Ridderskapets och Adelns beslut om 3:dje punkten, ur förslaget utgå.
Friherre Åkerhjelm: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, hvad han anser vara sin pligt, samt åberopat 49 § Riksdagsordningen, vill jag blott erinra om det serskildta förhållande, som här äger rum, att fråga icke kan uppstå, hvarken om antagande eller förkastande af Utskottets förslag, utan helt enkelt, att hvad, som leranäs oanmärkt, förhlifver hvilande till nästa Riksdag.
Då nu tvenne andra Riks - Den 17 Januarii e. m.
Stånd återremitterat Memorialet i sin helhet, och bägge, med förklaring att Juryinrättningen borde qvarstå, jemväl yttrat sig öfver TryekfrihetsCommitéens hörande, för den händelsen att tryckfrihetsmålen skulle blifva öfverlemnade till allmänna Domstolarne, kan jag icke skilja mig ifrån den tankan, att vi äfven, sedan vi börjat pröfningen af Utskottets ifrågavarande Memorial, böra yttra oss öfver detaljfrågorna; ty jag tror icke att Ridderskapet och Adeln får något annat tillfälle att göra sin röst gällande, för alt vinna jemkning uti Utskottets'förslag i dessa delar, i fall Ridderskapet och Adeln sådant skulle önska.
Jag fruktar nemligen, att vi aldrig återfå detta Memorial i det skick, att vi deröfver kunna besluta, om vi nu lemna tillfället å sido.
Misstager jag mig häruti, så skulle visserligen frågan nu kunna behandlas på annat sätt; men jag har åtminstone föreställt mig marschen för behandlingen af ConstilutionsUtskottets Belänkanden vara den, jag nu antyd t, Herr Cederschjöld:
För att förlika båda meningarne, vågar jag hemställa, om icke det bästa vore, att, såsom ett tillägg till det sist fattade beslutet, stadga, att alla de §:r, som Utskottet antagit till följd af dess förslag i tredje punkten, böra utgå eller föränd ras till öfverensstämmelse med Ridderskapets och Adelns beslut om denna tredje punkt.
Derigenom skulle man gifva Ut - Den 27 J a n na i- i i e. in. skottet tillräcklig ledning att sjelf uppleta dessa §§ och deruti göra de nödiga föra 11- dringarne, men icke destomindre bibehålla fria händer alt, i händelse Utskottets förslag om Domstolarne sluteligen bibehölles, ytterligare göra de anmärkningar vid de dertill hörande §:ne, hvartill Ståndet kunde finna sig befogadt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln såsom sin gemensamma