Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stånds beslut, andra anmärknir att förtiga; men denne nu af mig anförde, är tillräcklig för att visa, att voterings-proposin är för tidigt framkommen.
Af Betänk, synes, att R. o. Ad., Prestesamt
BorgareStin i frågan fattat beslut, men alt BondeSt. återremitterat frågan.
Nu har BondeSt. således full frihet, att, då frågan lill Ståndet återkommer, fatta hvilket beslut som helst, och BondeSt. är ingalunda bundet att stanna i någon af de meningar, Utskin förutsatt.
Om BondeSt. fattar ett annat beslut, skulle ju, genom bifall till voterings-proposin, BondeStis beslut totalt undertryckas.
Voterings-proposin är således olaglig, hvarföre jag vördsamt anhåller om afslag å densamma.
Jag hemställer om icke rigligast är, alt återremittera detta förslag till Utskin; ty man kan naturligtvis icke veta, huru beskaffadt omröstningsförslaget bör blifva, förr än Utskin inhemtat hvad BondeSt. i ämnet beslutit.
218 Den 28 November.
Sparre: 1 likhet med hvad jag i min reservation omnämnt, hemställer jag, huruvida icke R. o. Ad. skulle vilja för klara, att den i sista punkten af Utskais förslag framställda fråga om utfärdande af en ny skogsordning hell och hållet förfallit, och detta af det skäl, att RiksStm stannat i så skiljaktiga beslut, att någon sammanjemkning icke varit möjligt.
Att under sådane förhållanden rösta i Förstärkt Utsk., huruvida en författning äf Civil- eller Ekonomisk lags natur skall utfärdas eller icke, synes mig högst olämpligt.
I ani. af Ur von Hartmausdorflfs begäran om återremiss, anhåller jag att få fästa upmärksamheten der på, alt då BondeSt. f. n. icke fattat något beslut i ämnet, och detsamma vid upställning af voterings-proposm följaktligen icke kunnat tagas i betraktande, skulle, i fall R. o. Ad. nu återremitterar voterings-propos:n, men Utsk:n, .vid besvarandet af återremissen, tagit BondeSt:s dämera fattade beslut origtigt i öfvervägande, R. o. Ad. vara förment att få denna olaglighet afhulpen genom en återremiss, hvaremot, om R. o. Ad. afslår denne origtigt inkomne voterings-propos., R. o. Ad. har fria händer, att, sedan alla Stånden i ämnet fattat beslut, i fall den inkomne voterings-propos:n befinnes origtig och behöfver af Utsk:n ånyo behandlas, densamma återremittera, hvilken rättighet Ståndet skulle afhända sig genom att nu återremittera Betänk.
Jag anser således rigtigast, att R. o. Ad. afslår voterings-proposm.
Om Ståndet nu ogillar omröstningsförslaget, men BondeSt. sedermera beslutar att det af Utsk:n nu afgifna omröstningsförslaget bör ånyo framställas; månne R. o. Ad. då hade gjort rätt alt på förhand afslå en volerings-propos.
, som Ståndet sedermera måste godkänna ?
När saken är oafslutad, på sätt Gr:ne Lagerbjelke och Sparre erkänt: så hemställer jag om R. o. Ad. kan göra något annat, än återförvisa omröstningsförslaget.
- , Frih.
Jag får anhålla om återremiss.
För mig är det klart, att sedan 3 Stånd beslutat att åtgärder i och för skogarnes bättre vårdande böra vidtagas, kan frågan omöjligen anses förfallen.
BondeSt. har, såsom Gr.
Lagerbjelke anmärkt, ännu icke fattat sitt be'slut, och Utsk:n hafva alltså obehörigen framställt denna voterings-propos., som följaktligen icke kan af R. o. Ad. nu godkännas.
Det är således klart, att Utsk:n måste återtaga sitt förslag i denna punkt, för att, sedan BondeSt. fattat sitt beslut, afgifva ett nytt, derefter lämpadt förslag, och är detta skälet för min vördsamma anhållan om återremiss.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. behagade afslå ifrågavande förslag till voterings-propos., ropades starka Nej, blandade med Ja, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemstälde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anraärknme föranleda lill Den '28 November. 219 återremiss, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte .åtskilliga
Nej, förklarade att han funnit Ja öfvervägande.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mera., Utlåt, och Betänk.; nemi. från Stats-Utskottet:
N:o 371, ang:de den under innevar:de
Riksdag verkstälda statsreglering och den för bestridande af Riksg:sKontorets utgifter erforderliga allmänna bevillning; N:o 373, i ani. af erhållne återremisser å Betänk.
N:o341, ang:de vissa bestämmelser i afseende å beslutad inlösen för allmänna medel af enkel bränvinsbrännings-redskap; Stats- o.
Särskildta Utskotten: N:o 28, om ersättning och belöning för upfinning af instrument för bränvins mätning och profning; Banko-Utskottet:
N:o 91, ang:de verkstäfd omröstning öfver åtskillige föreskrifter i Banko- och Lag-Utsk:ns förslag lill ny lag för enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar; N:o 92, i ani. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut öfver Mern.
N:o 81; N:o 93, med förslag till sammanjeinkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i ani. af Utlåt.
N:o 87; N:o 94, med förslag till sammanjeinkning af RiksStins skiljaktiga beslut, i ani. af Mern.
N:o 89; Lag-Utskottet: N:o 65, med förslag till sammanjeinkning af RiksShns skiljaktiga beslut, i ani. af Utsk:s Betänk.
N:o 61, ang:de den rätt, hvarmed de utaf allm. medel, till vatten-aflappningar och andra förberedande åtgärder för större odlings-företag, beviljade lån böra utgå; Särskildta Utskottet:
N:o 29, om provision till embets- och tjenstemän för debitering och redovisning af afgifterne för bränvins försäljning; samt N:o 30, med upgifl å användningen af de 1,500 R:dr B:ko, dem R.
St-.r bemyndigat Utsk. alt af Riksdags-kostnads-medlen användr till försöks anställande med bränvins-mätnings-apparater.
Som det nu sednast bordlagda Meni. från BankoUtsk. innefattar sammanjemknings - 220 Den 29 November. förslag, och det år af vigt att få detta förslag afgjordt, anhåller jag, att det måtte upföras först på listan till nästa plenum. R. o. Ad. biföll att BankoUtslcts nyss bordlagda Mein.
N:ris 91 till och med 94, skulle upföras främst å föredragsnings-listan för nästa plenum.
Anmäldes och begärdes på bordet ett från Högvörd.
. ankommet prot.-utdrag N:o 514, innehållande inbjudning till instämmande i PresteSt:s, vid föredragning af BankoUtsk:s Mern.
N:o 89, fattade beslut, ang:de 10:de punkten lista mom. af Utsk:s förslag. H. B. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 9 på aftonen.
Onstlagcn ilen 29 November 1854.
Plenum kl. ^1 på dagen.
Justerades 5 prot.-utdr. för d. 28 dennes.
Föredrogs och godkändes Exped.-Utsk:s under N:o 203 afgifna, den 28 dennes på bordet lagda, förslag till R.
Stms underd. skrifvelse till K. M., ang:de vilkoren för bränvinsbränning, jemte bifogadt förslag till förordning i ämnet.
Föredrogs och godkändes Exped.-Utsk:s under N:o 33 afgifna, den 28 dennes på bordet lagda, förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin.
Föredrogs och lades till handlingarne BankoUtskis den 28 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 91, ang:de verkstäld omröstning öfver åtskilliga föreskrifter i Banko- och Lag-Utsk:ns förslag till ny lag för enskilda Banker, hvilka utgifva egna kredit-sedlar.
Den 29 November. 221 Föredrogs BankoUlsk:s den 28 dennes pä bordet lagda Mern.
N:o 92, med ani. af RiksStrns skiljaktiga beslut öfver Mera.
l:sta punkten, innehällanile inbjudning lill instämmande i Preste- och RondeSUns beslut, ang:de utgifvande af sedlar å En li:dr Riksmynt.
Det var efter ganska mogen öfverläggning, som R. o. Ad. fattade sitt beslut i denna fråga, och jag hemställer fördenskull, att Ståndet måtte vidblifva detta beslut och afslå Utsk:s inbjudning. R. o. Ad. fann för godt att, med afslag å denna inbjudning, vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut. 2:dra punkten, innehållande förslag lill volerings-propos., i fråga om utgifvande af sedlar å En R:dr Riksmynt.
I afseende på den nu föredragna voterings-propos:n, anhåller jag alt i R. o. Ad:s minne få återkalla att hela frågan om den nya sedelvalören upkommit deraf, att R.
St:r vid denna Riksdag beslutat införande af en ny mynt-enhet.
I öfvensstämmelse härmed föreslog BankoUtsk., att de blifvande sedelvalörerne skulle bestämmas lill 1, 5, 10, 25, 50 o. s. v. R:dr R:mt, och dessa hafva af alla fyra Stånden blifvit godkända, med undantag af valören å 1 R:dr, hvilken af två Stånd blifvit antagen, men af två afslagen.
Då nu en fråga, hvaruti två Stånd stannat mot två, kan förfalla, så vida den är af sådan natur, så komma, i fall denna fråga anses vara af denna beskaffenhet, de nya sedlarnes valörer att blifva 5, 10, 25, 50 o. s. v. En dylik fråga har redan vid denna Riksdag förevarit, nemi. huruvida halföreslycken skulle präglas.
I afseende härå hade nemi. jemväl två Stånd stannat mot två, och Ulsk. inkom äfven med förslag lill voterings-propos.; men R. o. Ad. ansåg frågan kunna förfalla och i följd deraf äfven böra förfalla.
Jag anhåller fördenskull att R. o. Ad., i konseqvens härmed, måtte förklara äfven den nu förevar:de frågan böra förfalla, och således äfslå den af Utsk. föreslagna voterings-propos:n. Hr Bildt, Didrik Gillis: I fall R o. Ad. skulle godkänna den åsigt af frågan, Gr.
Lagerbjelke framstält, blefve följden, att om t. ex. två Stånd hade beslutat, att sedelvalörerne skulle vara 1, 5, 10 R:dr o. s. v., och de öfriga Stånden, alt de skulle vara 3, 6, 12 R:dr o. s. v., skulle icke någon af dessa olika serier blifva antagna och således finge man icke någon enda.
Mig tyckes derföre, att Utsk. riktigt betraktat saken och att voterings-propos:n är sådan den bör vara, hvarföre jag anhåller om bifall till Utsk:s förslag.
Man skulle kunna betrakta saken ur en annan synpunkt, nemi. sålunda, att då två Stånd förklarat att en sedel å 1 R:dr R:mt, d. v. s. 32 sk.
B:ko, 222 Den 29 November. skall finnas, och de andra två att den icke skall finnas, så har frågan i så måtto förfallit, alt det blifver vid det gamla, och således alt en sedel af 1 R:dr R:mts värde fortfarande kommer alt utgifvas.
Jag vill dock icke gå så långt, utan instämmer med Hr Mildt i hans yrkande om bifall lill den af Utsk. föreslagne voterings-propos:n.
Frågan är egentligen om huruvida, lill det antagna nya sedelsyslemet, hören sedel å 1 R:dr R:ml eller icke; två Stånd hafva sagt att systemet skall så upgöras, att deruti en dylik sedel ingår, och de andra Iva Stånden hafva yrkat motsatsen.
I följd deraf måste väl också afgöras hvilket system som skall antagas, och frågan således förekomma i Förstärkt BankoUtsk.
Björnstjerna, Carl Magnus Ludvig:
Jag är i hufvudsaken förekommen af de tvenne sista talarne, och jag ber endast att få tillägga, aU då R.
Skr beslutat, det ett nytt myntsystem, tiodelningssystemet,_ skall införas, mäste väl äfven sältet för dess införande bestämmas.
Icke kan man tillerkänna två Stånd rättighet att, emot de tvenne andras nekande, afgöra saken.
Då två Stånd stannat mot två, mäste ju anlingen frågan förfalla, en orimlighet, eller också afgörandet hänskjutas till Förstärkt BankoUtsk.
Jag anhåller fördenskull om bifall till den föreslagna voterings-propos:n. Frih. Tersmeden, Wilh.
Frågan om decimalsystemets införande i vårt mynt är redan afgjord.
Här är nu fråga om hvilka sedlar, som, i sammanhang med delta system, höra utgifvas.
Utsk. har, om jag minnes rätt, föreslagit åtta olika sedelvalörer, och bland dessa ålla äro sju af alla fyra RiksSt:n godkända.
En( är deremot aftvå Stånd afslagen och af de två öfriga bifallen.
Det beror då på, huruvida denna fråga är af beskaffenhet att den kan förfalla eller icke, d. v. s. huruvida den bör afgöras i Förstärkt BankoUtsk., eller om den bör förfalla.
Nekas kan väl då icke, att en fråga om, huruvida i riket skall finnas sedlar å 1 R:dr, är af den beskaffenhet, att den kan förfalla, och det synes mig då klart, att denna fråga redan genom två Stånds beslut är afgjord.
Dessutom ber jag att få fästa upmärksamheten derå, att i en alldeles likartad fråga, nemi. huruvida ett mynt af £ öre borde pregias eller icke, i hvilken fråga två Stånd stannade mot två, beslöt BankoUtsk. äfven att förelägga Ständerna en ny voterings-propos., men hvilken af R. och Ad. hlef afslagen, på den grund, att frågan redan vore afgjord.
Stånd är verkligen i allmänhet, jemförelsevis med de andra, kändt för sin konseqvens i grundlagarnes tillämpning, och det skulle derföre vara besynnerligt, om det nu, i motsats mot hvad sorn skett för några månader sedan, beslutade att handla på annat sätt.
Jag för min del anhåller följaktligen, i öfverensstämmelse med hvad Gr.
Lagerbjelke föreslagit, att den af Utsk. upstälda voterings-proposm måtte af R. o. Ad. blifva afslagen.
Det är ganska ledsamt, att Ståndet förut fattat ett oriktigt beslut.
Afven jag sätter högt värde på Den 29 November. 223 konseqvens i handlingar; men önskar, alt den måtte iakttagas blott i de fall, der man har rätt.
Har man en gång handlat orätt, bör man väl ieke, för konseqvensens skull, fortfara att i evighet handla så.
Alt frågan, ang:de ingifvande af 1 R:drs-sedlar, hvarken är eller kan förfalla, tror jag redan vara fullkomligt ådagalagdt af hvad Hr Bildt yttrat.
Eller vilja mine värde motståndare påstå alt landet borde blifva utan sedelmynt i det möjliga fall, alt R.
Sl:r väl beslöte införandet af ett nytt myntsystem, men 2 Stånd stadnade emot 2 vid bestämmandet af de sedlar, hvilka, i enlighet med della system, skulle nfgifvas.
En orimlig, men logisk utveckling af den sats, som här drifves.
Ofverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade:
Då bifall till den af BankoUtsk. föreslagna voler:s-propos., som nu utgjort föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, blifvit yrkadt, och jag af grundlagen anser mig förhindrad att derå framställa propos., är jag pligtig all,dertill framställa skälen.
Riksd.- Ordn:s. § 75 bestämmer uttryckligen, att när i en fråga, hvarom icke i åberopade §§:r särskildt är stadgadt, två Stånd stanna mot två, skall, då frågan är af beskaffenhet att kunna förfalla, sådant ske, och ega Stånden följaktligen grundlags-enligt icke rätt, hvarken att afslå en propos , rörande hvilken votering alfor en frågas lösning nödig, eller att godkänna en dylik, hvarigenom en redan förfallen fråga åter skulle blifva ”uptagen” och pröfvad.
Det enda föremålet för afgörande bär är således, om något R.
Sl:rs beslut, ang:de antagandet af ett nytt sedelmynt, gör frågan om ulgifvandet af sedlar å 1 R:dr Riksmynt lill en sådan, som icke kan förfalla, men alt icke sä är, blir uppenbart deraf, att om voter:s-propos:n godkändes och Nej vid blifvande votering segrade, hade frågan ändock förfallit.
Den omständigheten, att en sedel af samma värde, som den föreslagna å 1 R:dr Riksmynt, redan finnes, kan naturligtvis på frågans slutliga afgörande icke utöfva något inflytande, dä Bankooch Riksg:smynten, enl. R.
Stms beslut, skola uphöra att begagnas och det följaktligen icke kan förblifva vid hvad tillförene varit stadgadt.
Jag anser ock slutligen den äskade propos:n så mycket mindre kunna blifva föremål för R. o Ad:s bifall, som Ståndet, godkännande den tolkning jag här åt grundlagen gifvit, för någon tid sedan afslog den af BankoUtsk., i den fullkomligt likartade frågan om ett nytt kopparmynt, föreslagna voter:s-propos:n, ehuru densamma, såsom af tre Ständ godkänd, sedermera blef föremål för votering i Förstärkt BankoUtsk.
Propos. till afslag å den af Utsk. föreslagna voter:s-propos:n blef sedermera framställd och besvarad med starka
Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg
Ja hafva varit öfvervägande. 3:dje punkten, innehållande inbjudning lill instämmande i Borgare- och BondeSt:ns beslut i fråga om texten ä de sed - 224 Den 29 November. lar, som af R.
St:rs Bank Utg ifvås, jemte alternativ inbjudning till R. o. dd. alt instämma uti PresleSlåndets derom fattade beslut.
Dessa inbjudningar blefvo af R. o. Ad. afslagne.
4:de punkten, innehållande förslag lill voter:S-propos:r rörande texten å Batikens sedlar.
Ifrågavande voter:s-propos:r godkändes. 5:te punkten, ang:de ett ifrågasläldt tillägg i den föreskrift, som skall motsvara 1%!i:tc §:n i nuvar.-de Banko-Reglemente.
Vid föredragning af BankoUtsk:s den 28 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 93, med förslag till sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i ani. af Utlåt jN:o 87, godkändes den af Utsk. föreslagna voteringspropos., och lades förevande Mern. i öfrigt lill handlingarne.
Föredrogos i ett sammanhang dels BankoUtsk:s den 28 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 94, med förslag till sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i ani. af Mern.
N:o 89, dels Högvord.
PresteSt:s samma dag bordlagda prot.-utdrag N:o 514, innehållande inbjudning till instämmande i bemäldte RiksStånds vid föredragning af sistnämnde Mern. fattade beslut, ang:de 10:de punkten 1 mom. af Utsk:s förslag.
Ståndet har här, om jag så må säga, erhållit tvenne inbjudningar, nemi. dels från Utsk., som önskar, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förra beslut, dels från PresteSt., sorn önskar, att vi måtte detsamma frånträda.
Af sjukdom hindrades jag alt vara tillstädes, då RankoUtsk:s Betänk.
JVs 89 afgjordes.
Jag anhåller fördenskull, att i korthet få redogöra för min åsigt af detta ämne.
I Banken tillgår det så, att om någon tjensteman är af sjukdomsförfall hindrad att förrätta sin syssla, är hans närmaste man skyldig att, mot sin innehafvande löns åtnjutande, göra tjenst förden sjuke, och så alla graderna igenom, likväl med det undantag, att den extraordinarie, som sköter den lägsta tjensten, erhåller eli mot ringaste gradens lön svarande arfvode.
Detta sätt, att gå tillväga, har befunnits ganska lämpligt, emedan en livar tjenar för lön, och extra ordinarien för det arfvode, som någon mindst har i lön, hvadan ingen har att beklaga sig deröfver, att han arbetar för intet.
Utsk. har bibehållit denna allmänna inrättning, men med den förändring likväl, att den lönlösa extraordinarien icke skall erhålla det arfvode, som motsvarar den nu mera ökade lägsta lönen, eller 600 R:dr, utan bibehållas vid den inkomst, som Den 29 November. 225 sorn, enl. gamla slaten, skulle hafva tillfallit honom, eller 400 R:dr.
Della önskar Ulsk. att R. o. Ad. måtte vidblifva.
PresteSt. har deremot beslutit, alt åt den tjensteman, som förrättar lägsta gradens tjenst, skall lemnäs ett årligt arfvode af500R:dr, motsvarande den lägsta ordinarie lönen efter nya staten, hvaremot han icke skulle ega åtnjuta de 100 R:dr, som borde utgöra tjenstgöringspenningar.
Jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s upmärksamhet på .tvenne omständigheter, som tala derför, att
Ståndet malte antaga denna inbjudning.
De äro, att när man icke aflönar en extraordinarie för den tjenst han gör, har han anspråk på, att genom befordran vinna godtgörelse för det arbete, han åt verket lönlöst förrättat.
Men det kan hända, att en extraordinaries tjenstgöring icke är sådan, att vederbörande, då fråga blir om en ordinarie beställnings tillsättande, finner sig böra använda honom, och då anser han sig förorättad.
Nu är det vis-, serligen sannt, att han får något för den tjenst, han förrättar, nemi. så mycket som förut; men hvarföre skall han icke, i likhet med alla andra, erhålla något gagn af den tillökade löneslat, som R.
St:r beviljat?
Enl. min öfvertygelse är det ingen, som så mycket förtjenar att undfå arfvode sorn en extra-ordinarie tjensteman, då man vet, att han merändels måste lefva på skuld, emedan de, som egna sig åt Statens tjenst, vanligen äro fattige.
En sådan lönlös tjensteman borde, efter min tanke, snarare än andra godtgöras för sitt arbete, derföre att han behöfver det mer än någon annan, enär han blott har en tillfällig förtjenst, och icke en ständig inkomst, såsom den med lön försedde tjenstemannen.
Pä grund af hvad jag nu yttrat, anhåller jag alt R. o. Ad. behagade antaga PresteSt.-s inbjudning.
Hvad skulle motsatsen innebära, om icke att R.
St:r velat vara de ordinarie tjenstemännen bevågue, men de extra-ordinarie obevågne?
Hvad skulle skälet dertill vara, annat än sparsamhet, som synes mig nog hård på deras bekostnad, som minst kunna uthärda den?
Utsk. har föreslagit ett arfvode af 400
R:dr för den extra-ordinarie tjensteman, som förrättar en ordinaries tjenst.
Detta är af R.'o. Ad. samt BondeSt. bifallet, hvaremot Preste- och BorgareSt:n beviljat ett arfvode af 500 R:dr.
Utsk. har inbjudit de öfriga Stånden att förena sig med R. o. Ad. samt BondeSt.; PresteSt. åter har inbjudit dessa tvenne
Stånd att förena sig med Preste- och BorgareSt:n.
Nu skall naturligtvis Utsk:s inbjudning föredragas i Preste-, och BorgareSt:n, likasom PresteStrs inbjudning skall föredragas hos R. o. Ad. samt BondeSt.
Om R. o. Ad. nu ingår på PresteSt:s inbjudning, kan det äfven låta tänka sig, att BorgareSt. jngår på Utsk:s, vid hvilken utgång man skulle råka in i mycket trassel.
Mig synes derföre det lämpligaste och enda sättet att undvika ytterligare förvecklingar vara, att hvarje Ständ vidblifver sitt beslut, hvarigenom frågan af Förstärkt BankoUtsk. ganska snart och 15 H. 15 226 Den 29 November. utan tidsutdrägt kan vara afgjord.
Jag anhåller fördenskull, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förut fattade beslut.
Ståndet befarar att sådant trassel skall upkomma, som Gr.
Lagerbjelke förmodat, så finnes ett sätt att undvika det, nemi. att lägga BankoUtsk:s Betänk. på bordet, hvarom jag anhåller.
Häruti instämde Gr.
Gyldenstolpe, Ant. G a hr. Gr. Lagerbjelke:
Jag anhåller, att PresteSt:s inbjudning måtte få hvila på bordet.
Taube, Henning Edv., instämde i denna begäran, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att ifrågavar:de Mern. och prot.-utdr. komme att ytterligare hvila på bordet.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s den 28 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 371, ang:de den under innevande Riksdag verkställda Statsreglering och den för bestridande af Riksg:s-kontorets utgifter erforderliga allm. bevillning.
Föredrogs StatsUtsk:s den 28 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 373, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk.
N:o 341, ang:de vissa bestämmelser i afseende å beslutad inlösen för allmänna medel af enkel bränvinsbränningsredskap.
Jag föreställer mig, alt detta, så väl som öfriga Betänkm, i allmänhet komma att bifallas, och alt således en prostest af en ledamot icke kan leda till något resultat.
Jag ber likväl att få förklara, att jag icke för min del kan finna någon rättvisa i Ulsk:s resonnement derutinnan, att då Ständerna icke lofvat redskapsegare att åtnjuta ränta å den belöpande lösen för försåld redskap, och då, genom den stadgade öfverbelalningen af 10 proc. utöfver kopparvärdet, alla billiga anspråk från deras sida ansetts upfyllda, skulle det vara Ständerna värdigt att framflytta liden för liqviden så långt som möjligt.
Jag kan icke finna annat än man härigenom de facto återtagit en del af ett förut gifvet löfte.
Icke heller anser jag det sätt, hvarpå Utsk. löst frågan, ang:de liqviden, vara lyckligt, då Utsk. föreslagit att, för att anskaffa penningar till i fråga vande utgift, redskapen ovilkorligen skall vara såld så tidigt, att medlen derförskola inom viss tid vara influtne, hvilket gör, att kopparn under de fleste förhållanden måste säljas till bättre pris, än den bordt, i fall icke någon preskriptionstid varit utsatt.
Jag har, vid ett föregående tillfälle, yttrat samma mening i detta ämne, som Frih.
Raab, och har ej funnit skäl att frånträda henne.
Jag vill icke yrka på återremiss af ifrågavar:de Betänk., då det redan lärer vara afgjordt i de andra Stånden; men jag anhåller att få förena mig med Frih. Raab och Hr von Hartmansdorff.
Den 29 November.
Då härefter propos. till bifall å förevande Utlåt, framstäldes, ropades starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, sammansatte Stats- och Särskildta Utsk:ns den 28 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 28, om ersättning och belöning för upfinning af instrument för bränvins mätning och profning.
Föredrogs och bifölls LagUtsk:s den 28 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 65, med förslag till sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i ani. af ötsk:s Retänk.
N:o 61, ang:de den rätt, hvarmed de utaf allmänna medel, till vatten-aflappningar och andra förberedande åtgärder för större odlings-företag, beviljade lån böra utgå.
Föredrogos och biföllos Särskildta Utsk:s den 28 dennes på bordet lagda Betänk, och Mern : N:o 29, om provision till embets- och tjenstemän för debitering och redovisning af afgifterne för bränvins försäljning; och N:o 30, med upgift å användningen af de 1,500 R:dr B:ko, dem R.
St:r bemyndigat Utsk. alt af Riksdags-kostnads-medlen använda till försöks anställande med bränviusmätnings-apparater.