Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del kan zag ej instämma i Utskottets öfwer detta amne afgifne utlåtande, utan förenar mig L Herrar vunäxrens och 8cben8tröms i Utffokter yttrade tankar.
Denna ringa afgift ar för den som densamma erlägger obetydlig, men kommer Lamhet, hwilket har som i de flesta Werk är illa lönadr, mycket wäl til malta.
Det ar dessutom wanligt at lösen för betyg och paffrister betalas, jag tror
xa manga stallen utan afatt taxa, men oftast wida mer an här betalt blifwit.
Jag tilstyrker derföre, at dessa sa kallade insinuations-penningar bibehällas.
Friherre ^lann^rbeim, vars AuZust, instämde til alla delar med Grefwe ve la 6arclies yttrande och önffade, at Utskottets förslag til indragning af dessa Insinuations-penningar matte afslas.
Sa wäl ^ant?li-Beljeningens winst som de rättsökandes interesse och beqwämlighet fordrade deras bibehållande.
Friherre vamilton, Larl, förklarade sig i Utskottet hafwa afstyrkt Insinuations-penningarne af det skäl, at han ansäg alla slags fportlar böra afskaffas, men at, dä han nogsamt insage billigheten af förbättrade wilkor för vam?
,Iie Betjeningen, hade han tilstyrkt, at dess genom denna indragning upkommande förlust genom en Lön-förhöjning skulle ersättas.
Herr Den zr Mars. e« m. i;8r Herr Iliam, pelir, förundrade sig ar Utskottet och Riksens Ständer uptagit en sa ringa sak.
Penningar wid lösen och påskrifter af ^Äer hade i alla tider warit i bruk, och han fann ej mera stal at afskaffa den nu an förr.
Friherre Ltael von Hollstein, Lorkit2 !-,u6viA.
För någre ar sedan erhöllo LandsLecreterarne tilstand at emottaga lösen för Landshöfding-Embetets Utflag.
Med samma stal som de erlMit ökra förmåner, synes mig äfwen Lollexierne kunna njuta dem.
Skillnaden wid detta rilfälle lärer allenast wara, at har betalas penningarne nar ssriften ingifwes, men wid Landshöfdinge-Embetet nar Utflaget utfärdas. Herr Grefwen och Landtmarskalken.
Min Baron willar sig.
Wid Lands-OauLelljerns betalas äfwen Lommunicationer.
Friherre 8tael von lkollstein.
Fa sa, dä medger jag gerna.
Grefwe Amilton, Hxel.
Deremot bifaller jag Urffottets förslag. principen at betala insinuations-penningar är origrig.
Man börjar med liter och urwidgar smäningom sina extra f^x» maner.
För öfrigt bör man göra något afseende derpå, ar, sedan Finland är förloradt, Kammareollegii arbete derigenom minskas.
Hans Lxcellencs Herr Grefwe kuutk trodde, at om et Lollegium erhölle denna förmän, borde den tildelas alla.
Hans bixcellencs afstyrka e) »58» Den zr Mars. e. m. ej Insinuation-penningarnes bibehällande, men sage gerna at de infördes i aila LolieZier.
Friherre l^anneikeim instämde fullkomligen med hans Lxcelience rörande principen, men trodde det wara rädligast, at halla sig wid sjelfwa frägan, som wore endast om Kammar-i-olle^ium.
Grefwe Hamilton, ?exel, wille gifwamed sig, för denna afgifts bibehällande, men förbehöll at den ej mätte bewiljas för längre tid än kil nästa Riksdag.
Herr Leöerstellt, ^on.
Alla Ständers beflul äga ej längre kraft.
Wilkoret behöfwer ej göras, men Insinuations penningarne böra bibehallas.
Friherre »amilton, Larl, förnyade sin förut gjorda anmärkning.
Han hade ingen ting emot at Kammar-coll^ium njöte denna förmän, men önikade, at all inkomst för Embersmän kunde ställas pä ordinarie fot.
Ester en stunds öfwerlaggning, hwarunder flere talade pä en gäng, beflöcs, at Allmänna Beswärs- och Osconomia;.
Utffottets Betänkande stmls afsias, och de sä kallade lusmuauous-penningar intil nästa Riksdag fortfara.
Föredrogs ä nyo Lag Utstottets den 29 Mars pä bordet lagda Betänkande, i anledning af Kongl. Majus Nädiga Moposnioi! t!i Riksens Ständer, angäende erindran til Allmanhecen om hwad wid Boupteckningar iakttagas bör.
Fri - Den Zi Mars. e. m. 158) Friherre Legerström, kuäojf, utbad flg fä erindra, at Ridderssapet och Adeln wäl beflutit, at en I^leclaille öfwer Regements-förandringen skulle präglas, men icke yttrat sig hwar medlen derril skulle tagas.
Han anhöll derföre om kro, position, ac den efter manligheten mätte pä Lsnciuens bekostnad blifwa slagen.
Herr Grefwen och Landtmarskalkrn gjorde^harä kroposition, hwilken Bifölls.
Herr kZblmLN, Otto ?re6ric.
Sedan 6ommitter-r6e til Tryckfrihetens wärd nu af Riksens Ständers LleKorer blifwit Utwalde, lärer man böra wara betänkt at för denna Lomming mätte Utses Sessions-Rum samt medel anfläs til bestridande af eldning, ljus, skrif-materi-tUer och renskrifning m. m.
Jag anhäller at Stats-Utskotrct mätte anmodas ar med förslag häröfwer til Riksens Ständer inkomma.
Herr Grefwen och Landtmarskalkrn gjorde härä kroposiuon, hwilken Bifölls.
Härefter bortgeck Herr Landtmarskalkrn och kemnade klubban ät Grefwe »»milton, ^xei.
Uplästes et ifrän Slats-Utskvttrr »ä notitiam afgifwik, sä lydande: Wörd - *584 Den zi Mars. e. m» Wördfamt Memorial!
Sedan det förstärkta Stats-Utstottet pa satt 69 §. Regerings-Formen och zo §. i RiksdagsOrdningen förestrifwer, genom anställd votering afgjord, ac de nu eller framdeles ledige blifwande Kongs- och Kongs-Ladugärdar böra försäljas, efter de grunder och wilkor, som af Riksens Högloft.
Ständer närmare komma at bestämmas: och lhärwid förekommer den omständigheten, at Högwördige Präste-Ståndet och Wällofl.
BorgareStandet, som uti deras utlåtande öfwer Srars-Urstortets Betänkande angående Kongsgärdarnes förwalcning, förklarar sig wara af den ranka, at de icke borde försäljas utan ut-arrenclerÄ8, altja icke kunnat yttra sig något om de grunder, som Veste Ständ anse böra wid en sadan försäljning iakttagas; sa har Stats'Utskottet funnit sig icke kunna företaga denna sraga til öfwerläggning, innan wälbemälte 2:ne Ständ i anledning af de uti Stats» Utskottets Betänkande af den 29 November förlidet är härutinnan föreflagne alternativer, med de derwid gjorde tillägg, behagat meddela Stats-Utflottet deras utlätande, huruwida de antingen instämma med hwad Högloft.
Ridderstapet och Adeln sig härom yttrat, nemligen al Vesta Kongs-Gärdar stola styckas, dock icke i mindre delar an til Hemman af et Mantal, samt at wid försäljningen bör iakttagas, det Hemmanen behälla den jorden för det närwarande ätföljande natur, och at för Skattläggningen den grund mätte följas, ar sedan cr minimom j Spannemäl efter öpna åkerjorden blifwit til skattläggning fastställd, skulle den ärliga blifwande
Skam-afgiften pa ^uckion upbjudas och efter högsta anbudet bestämmas, samt försäljnings. Den zr Mars. e. m. 1535 priset sedermera ester sex ars salunda bestämd ranta beräknas, eller ock förena sig med Hederwärda Bonde-Srandet uti den ranka, at i fraga warande Krono-Gods mä i mindre delar styckas och sedermera at den mästbjudande pa offentelig HuLUon lil Skatte försäljas.
Til Riksens Högloft.
Ständer hemställes detta förhållande wvrdsamrnast.
Stockholm den 25 Markit 1810.
Pa Högloft.
Ridderffapets
Pa Högwördige
Pra och Adelns Ledamöters ste-Ståndets Ledamö wägnar ters wägnar Llaes kleminZ. H. ^Veiclman.
Pa Wällofi.
Borgare- Pa Hederwärda BondeStandets Ledamöters Standels Ledamöters wägnar wägnar Larl kr.
I^snclberZ. ^näers l>lils5On.
I^röäelius.
Uplastes et ifrån Stats-Ulssottet ingifwit, sä lydande Wördsamt ^lemorial!
När den enffildte Medborgaren, under åsidosättande af alt eget interesse, som icke med Statens kan förenas, endast rigtar sine bemödanden derhän, ar inom sin krets kunna medwerka til Fosterlandets, til sine Medbröders wäl.
När den redelige och nitiske Embetsmannen med den sammetsömmaste granlagenhet söker, icke blott ar tilfreds stall» - »586
Den zr Mars. e. m. ställa Statens fordringar pä hans mödor och nit, uran ock at under sin Embetsmanna-utöfning tro» get upfylla stna medborgerliga förbindelser emot Statens öfrige Medlemmar; sä kan han wäl,med en belönande kansta af upfylde pligter, trygt öftverlemna ar tystnaden och föraktet den stugga, som afwunden altid hemligen söker kasta pä redligheten och förtjensten.
Men dä ät hans nit och wälme» nande afsigter gifwes uppenbarligen sädane bestyll» ningar, som äsyfta icke mindre an wald och straffbar egennytta i hans företag; dä ar tystnaden ä hans sida et brott, dä fordrar hans medborgerliga ära er förswar.
Efter en af Stats-Utskottet pä det sorgfalligaste anwänd möda, at wärdig! kunna swara emot et af Riksens Högloft.
Stander Utskottet lemnadt dyrbart förtroende, är det för Stats-Utstottet högst smärtande, och Utskottet tror, at det äfwen för Riksens Högloft.
Ständer lärer blifwa lika vwän» rädt, at Stars-Utstortet emot sin wilja blifwit blottstäldt för ogrundade mihtankar och de mäst oför» rjente tilwitelfer för dest göromäl.
At nu ytterligare inför Riksens Högloft.
Ständer söka Ådagalägga gran lagen helen, widdén och mängden af Srats-Utstottetö äligganden under det» ra Riksmöte, anser Utskottet wara destomera öf» werflödigt, som Riksens Högloft.
Ständer derom redan haft tilfälle inhämta tilräckelig kännedom, och Stats-Utskottet dehutom haft den tilfredsstäl» lelsen, at sädant af Riksens Högloft.
Ständers Ledamöter nästan utan undantag blifwit allmänt er» kändt.
Under alla Stats-Utskottets göromäl har
Ut» -kottet aldrig lemnal utur ögnasigte Statens allmänna - Den Zi Mars. e. m. 1587 na fördel.
Der anmärkningar funnits äga ruin hafwa de icke blifwit umraktlätne.
Jnga enffildta afsigker, inga särffilda förbindelser hafwa nägonsin ledr Utffoltets öfwerläggningar och besiur; och om, i afseende pä sätter, som säkrast ledde til der gemensamma maler:
Fäderneslandets wäl, meningarne understundom rakal wara något ffiljagtige; sä har dock ibland Utffoltets Ledamöter fräga aldrig upstätt, at afwika ifrän den i alla uplysta Srarer och Tidehwarf erkända sanning: ar Statens wäl icke beror pä kränkning af enffilde personers medborgerliga rättigheter och et oqwaldt Åtnjutande af j laglig wäg förwärfwade förmoner, dä de ej uppenbart finnas stridiga emot Lag, allmän rättwisa och billighet.
Det har af alla blifwit ansett som en helig pligt, at icke pä nägok sätt förnärma Medborgares personliga fri- och rättigheter, at ömt wärda allmänna förtroendet til Statens och detz Styresmäns förbindelser.
Men ehuru Stats-Utffottet troget sökt följa detza grundsatser, är det dock långt ifrän at Utskottet ansett sina göromäl äga den grad af fullkomlighet, at derwid icke kunnat göras nägra anmärkningar, fastän af större eller mindre wigt; ky mitztag äro möjliga och ifrän dem, säsom ifrån alla Handlingar offiljagtige, lärer Stats-Utffottet icke eller kunna fritaga sig.
Ar erhälla anmärkningar öfwer Utffottets göromäl har säledes icke warit owanradt; men at de med wärdighet samt tilbörlig anständighet och billighet borde göras, har Utffottet hast rätt at fordra.
Til hwad Stats-Utffottet sälunda funnit sig befogad! anföra, har Utffottet hämtar en högst billig Sjette Bandet.
N:v ros. ^588 Den 31 Mars. e. m. lig anledning af de Utssottet gjorde tilwitelser mi de anmärkningar, som ankommit ifrän det Hederwärda Bonde-Ständet öfwer Stats-Utssottets Betänkande angående Stats-keZIeririgen.
Ehuru defte anmärkningar genom krotocoll8- Utdrag ifrån det Hederwärda Bonde«Ständetblifwit Stats-Utssottet meddeldte, är det dock långt ifrän, at Utssottet tilräknar Bonde-Ständets?lurMet de tilmälm som Utssottet derutinnan blifwit gjorde.
Stars-Utssottet har icke et ögonblick kunnat mitzkänna detta Hederwärda Stånds under alla tidssiften adagalagde fosterlands-känfla och warma nit för alt hwad rätt och billigt är.'
Dec ar blott den Ledamot af detta aktningswärda Ständ, Riksdagsmannen kebr OxelbciA fran Carlssoga Bergslag, som säger sig hafwa af Ståndet blifwit anmodad, at öfwer den pkojeQerZäe Stats^eZlsrinZen göra erindringar, emot hwars ogrundade anmärkningar Stats-Utssotter funnit sig föranlåtet, at til Riksens Högloft.
Ständer aflemna, icke et förswar, ty de äga icke dem grad af sanning ar sadant tarfwas, utan blott nagra ytterligare uplysningar, til ädagaläggande huru all anledning saknats, at pa er sadant sätt bedöma Utskottets göromål i detta ämne.
Riksdagsmannen
Oxelberg begynner sine anmärkningar med följande yttrandes
De brister, sam i detza anmärkningar finnas, torde benäget tilstrifwas den mindre kännedom jag i brist af nödige uplysningar ägt i sä manga särskilda ämnen, men icke brist af god wista och åstundan, at efter bästa wett och förmåga söka lwara emot mina hederwärda medbroder förtroende - - - - .
Jag tror mig böra Den Zi Mars. e. m» 1589 bära förwänta urfägt, om, wid de anmärkningar jag företar mig at upgöra, stuve finnas något som stöter eller mitzhagar.
Mitt sätt at bedöma och gransta är enkelt och redligt, således bär man ej wänta hwarken en systematisk ordning, ej eller ar man til alla delar kunnat följa et werk af fä ^vidsträckt omfattning.
Om Riksdagsmannen Oxelberg under loppet af sine gjorde anmärkningar följt de grundsatser ' han har ofwan synts nitälska för, hade han besparat Stats-Utskorret den obehageliga nödwändighet, at inför Riksens Högloft.
Ständer föranlatas framställa detta oangenäma ämne.
Sanningen, da den med den henne tilkommande anständighet och rättvisa anföres, kan aldrig blifwa stötande och mifthagelig.
- Men at han icke altid iagttagit all den gtanlaaenhet och tilbörliga anständighet i uttryck och omdömen emot Stats-Utffotter, som Utssotter, bestående af Ledamöter ifrån alla syra de respeZivs Riks-Stånden för deras allmänna förtroende och personliga heder ägt rätt at fordra, wisa hans yttrande i der följande.
Jag har yrkar, yttrar han sig, alla mojejjga indragningar och tillika ihogkommit de mindre etter illa länke Undcr-Embets- och Tjenstemäns Löne-förbättringar, hwarom Högloft.
Utskottet witzerligen ägt tidig underrättelse, och det förefaller mig desto mer besynnerligt at finna, det Högloft.
Utststtct i nästan ingen xunL gätt Gtändet ti! mötes, utan twärtom wid upgifrernc af atta i Bilagsrne uprättade Stater, sä hspablandat det cna i det andra/ 1590 Den Zi Mars. e. m. at resultgtet utfaller fa, at Statens atta aflöningar blifwit bibehällne och förökade. ^Zag faller häräfwer i den största förundran, fom med längtan förbidat lindring i sina tryckar,- de bördor och Statens iräkade wanmagc, fom likwä!
Utskottet medgifwit och r stallet sinner alt wara högre än hwad det förut warit.
En sadan anmärkning, al Utskotter hopablandat det ena i det andra har warit Utffolter högst owanrad, dä Utskottets Betänkande utwisar, at Urffottet iakttagit den största sorgfällighet, at icke sammanblanda den ena Staten med den andra.
Urffottet har, enligt Regerings-Formens föreskrift, indelt Stats-keZlerir^en under sina witza HufwudDrlar, och noga franskiljt den ena Staren fran den andra af dem som tilhörr hwarje Hufwud-Titul.
Ar alt skall wara högre npcaget än hwad det förut warit, är icke enligt med förhållandet, som befinnes helt annorlunda om Utskottets Betänkande läses med nödig upmärkfamhet och i sammanhang med innehållet af Stars-Ulffoktets
Betänkande och hemställan af den 8:de sistlidne November, hwilket af Riksens Högloft.
Ständer samfält blifwit bifallit.
Widare yttrar han sig:
Jemte den högaktning, som jag ej trodt mig böra underläta at yttra, kan jag dock ej fä aldeles gilla den i sjelfwa werkct fä ringa upmärkfamhet, fom ^öglost.
Utskottet tyckts wisa wid en fak, fom fynts wara det fä mycket om hjertat, emedan wid den hastiga och högst ofullkomliga öfwersigt, fom jag kunnat göra wid alla inlemnade förstager, man allestädes funnit, at Utskottet med yttersta sorgfällighet sökt stydda gamla - Den zr Mars. e. m. 1591 !a bruket, sch wid de fläste nästan bortblandat alla ämnen, hwaraf någon förde!
Lil defias förmän skulle wara at tilgä.
Stats-Ukffottet wer sig icke wid något tilfälle hafwa fastar mindre upmarksamhet, än som wederbordt, eller sökt ffydda gamla bruket och bortblanda alla de ämnen, hwaraf någon fördel warit at tilga.
At updraga Stats-^ontoiwt regleringen af Stats-behofwet och fördelningen, anfes wara mindre wäl projeckerLät.
Utffottet har pa intet ställe projecksrat, at Stats-Loinoiret ffulle rc^Alers Stats-behofwcn och fördelningen.
Utffottet har yttrat, ar sedan Staten och dest behof nu blifwit af Riksens Högloft.
Ständer reglerare, borde Stats-Lontoiret efter manligheten i likstämmighet dermed prozeckera lil Kongl. Maj:ts
Nädiga fastställelse de ärliga Staterne til wederbörandes underdåniga efterlefnad.
Det är således arliga werkstäiligheten til nästa Riksdag af hwad nu fastställdt blifwer, som efter Utffottecs förftag och uråldrig praxis bör Stars-Lonwiret updragas. Iemnförelfewis emellan 1809 och iZioärens Stater, i alt hwad Bilagan lät. v. omrörer, förklarar han äga lika felflagit förhållande, och hwarföre han med yrkande af rattelfe ej kan godkänna en enda af de deruti föreflagne projecker.
Widare yttrar han:
Man finner med oro, pa ena stället i Högloft.
Utstottets
Bilagor en projeckeraä indragning, och straxt kommer en lika projeLtsrriä påökning och kan ej mifitagn sig om utslaget af et fä wacklande förhållande - r;9Z Dcn Zr Mars. e. mi de .
Lagmans-Rätlernes indrag» ning är prkaö, men härpå har intet afseende »varit gjordt, wänner och wäns wänner, som alla söka Ljenster och makligt lif, mäste bibehällas.
Detta och intet annat kan wara orsaken at man sä ogerna wi! finna fig - - - Utskottet får harms »plysa at, hwad Ven wack» te staga» angar om Lagmans-Rätters indragning, sä hafwa Riksens Högloft.
Stander redan beftutit, at sadant borde såsom innefattande en förändring uti Allmänna Lagen och den derutinnan stadgade Ratcegängs-Ordning til Riksens Högloft.
Ständers Lag-Urffotk i-em illerås; detta ämne har således icke tilhörr Stars-Utskottets mlätande.
Det yttrandet, at wan och wans wanner, som alla söka tjenster och makligt lif, mäste bibehållas, innefattar, om det ägde den minsta grundade anledning, et sä owärdigt förhållande af StatsUtskottet, at der witzerligen föryente den högsta upmarksamhet och beifrande.
För at icke trötta Riksens Högloft. «LtänderS tålamod, förbjgär Stats-Utffyttet de emprUtstyttet i öfrigt gjorde anmärkningar. ^ SKrts-Urssottet hemställer til Riksens Högloft.
Ständer, huruwida det warit tilständigt, arpa et sädank sätt bedömma et med Riksens Högloft.
Ständers förtroende sutborisersclt Utskotts göromål. ^ Stats-Utskottet har sä handteradt de til dest åtgärd hörande och ifrän de respeLtlve Riks-Standen remltterLäe arender, at Utffottet Utan förebråelse med fullkomlig trygghet och egen tilfredsställelse kan underkasta sina göromäl bäve närwarande och en kommande r,ds rattwisa granffning och owaldiga pröfning.
Stockholm den 25 Martn 1810.
Den Zi Märs. e. L59Z Pä Högloft.
Ridderstapets Pä Högwördige Pra' och Adelns Ledamöters ste-Srändets Ledamö wägnar ters wägnar Oaes kleminZ. ker I)r^8sri.
Pä Wällofl.
Borgare- Pä Hederwarda BonSlandets Ledamöters de- Ståndets Ledamöwagnar ters wägnar Carl kr. kLnäbsrZ. ^VNL8 ^näer88on.
Lades pä borver. dl. kröäelius.
Uplästes följande:
Utdrag af krmocollet, häller hos Rikfens Högloft.
Ständers Bewillnings-Mstott wid Riksdagen i Stockholm den 28 Mars 1810.
S. D. Af Wällofl. Borgare-Ständer hade uti kroMLoU8-Utdrag, under den 22:dra i denne manad, wid Bewiilnings-Utffottets sista kroM til en förnyad OrartN-LilllatW.
Förordning följande Anmärkningar, dem Utstottet nu altja företog til granffning och beswarande, blifwit framstälde, nemligen: 1:0.
At uti 14.
§. bör uttryckligen bestammas, at dä coirtraler innehälla ej allenast någon witz summa jemte persedlar och förmäner, four efter Markegängs-UxLn komma ar wärderas, uran äfwen sadant som icke ester denna norms kan til witzt warde beräknas, stall cl^rt^ belopp, uträknadt efter contantL LulNMLli och de efter Markegängs- ^xan wärde - >594 Den zr Mars. e. m. warderade persedlarne, derutöfwer ökas med fyra stillingar för de öfrige i LonttEet nämnde förmåner, hwilka ej lil något witzt warde kunnat stattas. 2:0.
At orden: 8umma Inventarii, säsom förmodeligen en mitzstrifning i 19. §:s sednare lvloment, angående Boupteckningars ckLrterzncle stola rattas til: B.'fallntt 8ummsn i enlighet med hwad Utstottets förra och i denna omständighet oanmärkta Förflag innehaller; och z:o> At Utstotkets i senare Betankandet gjorde Förflag, at den sa kallade k^xtrz Stamplingen kunde med nasta Julii manads början uphöra, samt ifrån den tiden hwar och en wara tillätit , at antingen strifwa sina Handlingar pa cblirtseLiZillLtD eller dem dermed belägga och försäljningen af ek^tor werkställas uti särstildte contoir efter Urstottets förra brojeLt, bör ogillas sa mycket haldre, som äfwen detta förflag icke är föranledt af någon anmärkning och således strider emot den af Riks-Standen redan godkände princip, at werkftällighcten af i fraga warande förordning i alla detz delar kommer at taga sin början med nästkom? mande är 18 Efter noga öfwerwägande af hwad sälunda blifwit exindrar, fann Utstottet stäligt, at til bifall understödja den i första pnnAcn yrkade jämkning; äfwensom at de af mifltag uti 19. §. infiutne orden: 8umm^ Invenmrii mä förändras ti!
Be» hällna 8nmm-rn; men hwad angar Wällofl.
Den 22 Juni. 301 Föredrogos, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Konst.Utskrts d. 16 d:s bordlagde Memoria], nemi.:
N:o 33, med förslag till ändring i 14 §:n, 1 mom.
Riksd.- Ordn.; N:o 34, med förslag till tillägg uti 73 § Riksd.-Ordn., ang:de förstärkning af sammansatt Utsk.; N:o 35, med förslag till åtskilliga ändringar i Riksd.-Ordn., ang:de R. o. Ad:s representationsrätt; samt N:o 3 6, med voteringspropos. rörande det af Konst.Utsk:t uti Mern.
N:o 11 framställda förslag till ändring i 15 g Riksd.
Ordn. om hemmansegares representationsrätt.
Föredrogs och lades till handlingarne Konst Utsk:ts den 16 dennes bordlagde Mern.
N:o 37, i ani. af RiksStms beslut rör:de det af Konst.Utsk:t i Mern.
N:o 23 framställda förslag till tillägg i 109:de gm Reg.Form. och 80:de g:n Riksd.Ordn.
Föredrogos, men blefvo, på flere ledamöters begäran, ånyo bordlagde, nedannämnde den 16 d:s på bordet lagde Utlåtanden, Betänkanden och Memorial, nemi.:
StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 120, ang:de föreslagne statsbidrag för vägars anläggning och förbättring, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vattenaftappningsföretag m. fl. dylika föremål; Samma Utsk:s Mera.
N:o 121, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afs:de på de under denna riksdag beviljade statsbidrag till väganläggningar och vägförbättringar samt hamnbyggnader och vattenaftappningar ra. fl. arbetsföretag; Sammansatta Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.Utsk:ts Betänkanden : N:o 14, i ani. af väckt motion om rättighet för Westra härad inom Jönköpings
Län att, för underhållandet af Sunds bro upbära roteringsfrihetsafgiften för hemmanet Hallsnäs inom Ramquilla socken; och N:o 15, i ani. af väckt motion om rusthållares befriande från underhållande af trossvagnar och från aflönande af trosskuskar; LagUtsk:ts Betänk.
N:o 29, i ani. af vackt motion om en lagförklaring af innehåll, att löreskrifne upbud af fast egendom å landet ovilkorligen skola meddelas å ting, som å rad följa hvarandra ; Samma Utsk:s Mern.
N:o 30, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 21 öfver ej mindre K. M:s Nåd.
Propos. med förslag till förordningar ang:de dels ändringar i gällande bestämmelser om ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, del* ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning, än ock enskilda motioner i samma ämnen; Konst.Utsk:ts Mern.
N:o 38, med förslag till ändring i Riksd.- Ordms föreskrifter ora PresteSt:ts representationsrätt; 302 l)«n 83 Juni.
Sammansatta Lag- samt Allm. Besv.- oell Ekon.Utsk:ts Betänk.
N:o 14, i ani. af väckta motioner om ändringar i nu gällande Skiftesstadga.
Exc. Hr Gr. o.
Landtm, lät upläsa följande skrifvelse: »Strömsholms nya Kanalbolags direktion får, å bolagets vägnar, härmed vördsamt framställa den önskan och anhållan, det behagade Högh R. o. Ad. utse någon af sina ledamöter, att Thorsdagen den 5:te nästinstide Juli, då öppnandet af det ombyggda kanal- och slussverket kommer att. i H. M. Konungens höga öfvervaro, ega rum, hedra bolaget med sin närvaro, samt att derefter under nämnda och påföljande tvänne dagar färdas upför kanalen till Smedjebacken och derifrån åter till Ramnäs bruk och Westerås.
Afresan till Strömsholm sker med ångfartyg från Riddarbolmshamnen den 5 Juli kl. ’/2 7 f. m.
Stockholm den 19 Juni 1860. W. F. TERSMEDEN. Carl RydqvUt.
Ollo II.
Fontell.
C. F. af Ström.» Härefter hemställde H. Exc. huruvida R. o. Ad. behagade företaga val af den Ledamot, som å St:ts vagnar skulle öfvervara ifrågav-.de högtidlighet, uti det nästa Onsdag den 27:de d:s inträffande plenum och sedan valet af Deputerade vid DD. MM. Konungens och Drottningens kröning i Norige försiggått.
Härvid anmälde sig och yttrade Hr Bildt: