Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
K med 1S5 röster.
Hr Skogman, Carl David, president, C. N. 0. med St.
K med 190 röster.
Vidare företogs val af fullmäktige i R.
Sl:s riksgälds-konlor, och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde :
Hr Printzensköld, Carl, advokat-fiskal .... med 126 röster.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, professor, R. N. 0. med 184 röster.
Hr Ehrenstam, Johan Fredrik, öfverste, R. S. 0. med 79 röster.
Denna valförrättning hade blifvit afbruten genom ankomsten af Hr stats-rådel m. m.
Johan Fredr.
Fåhraeus, som å K.
Härefter företog R. o. Ad. val af 3:ne suppleanter till R. o. Ad:s fullmäktige uti 15.
St:s bank; och befunnos, efter valförrätningens slut, dertill hafva blifvit utsedde:
Stjernstedt, Jakob Theodor, kapten, R.
S. O. med 96 röster.
Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils, öfverkammarherre, C. Ni 0. med St. K. ..... med 47 röster.
Frih. Wrede, Fabian Jakob, kabinettskammarherre, R.
S. 0 med 47 röster. sedan genom lottning blifvit bestämdt i hvad ordning de sistnämnde suppleanterne borde inträda.
Då jag härmedelst heder alt på det vördsammaste få betyga R. o. Ad. min varma tacksägelse för det utmärkta förtroende, hvarmed jag i dag blifvit hedrad, ber jag derjemte att få förklara, det genom en särdeles skickelse, en plats blifvit mig tilldelad, hvilken ingen haft, eller kunnat hafva för afsigt alt tilldela mig; hvarför jag anser mig böra sätta R. o. Ad. i tillfälle att besätta denna plats med en värdigare person.
Jag får sålunda vördsammast afsäga mig det förtroende R. o. Ad. vid detta tillfälle behagat visa mig.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna att, i följd af denna afsägelse, nytt val, till utseende af en fullmäktig i st. f. Hr Printzenskjöld, borde anställas, samt hemställde derjemte om R, o. Ad. behagade företaga della val nästa Lördag d. 8 dennes.
St. af d. 31 sisth Mars om val af ett hemligt Ulsk.
5 Hr Gr. o. Landtm, anmodade i anleda, häraf Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde utse ledamöter af det hemliga ötsk., hvarefter K. M:s förevar, nåd. skrifvelse, såsom i öfrigt icke erfordrande åtgärd, lades till handlingarne.
Företogs val af 3:ne suppleanter lill fullmäktige i R.
St:s riksgälds-kontor; och befunnos, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedde:
Hr Edelstam, Fabian, lagman, R. N. 0. . . . med 62 röster.
Hr Rogeman, Johan Ludvig, kammarherre .
. med 54 röster.
Lagerbjelke, Gustaf ........ med 46 röster.
Slutligen anställdes val af direktörer och suppleanter vid låne-kontoren i Götheborg och Malmö; och befunnos hafva blifvit utsedde lill:
Direktör vid lunekontoret i Götheborg: Hr Wirgin, Claes Samuel, öfverste, 11. K.
Carl XIILs 0. och K. S. 0 med 71 röster.
IIr Lagerborg, Wilhelm Samuel, major, 11. S. 0. med 71 röster.
Direktör vid lunekontoret i Malmö:
Hr af Klinteberg, Carl, kammarherre .... med 69 röster.
Hr Prytz, Lars Adolf, öfverste, R. S. 0. .
. med 68 röster.
Anmäldes och lades på bordel nedannämnde från StalsUtsk. inkomne utlåt:n och mera.: N:o 108, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de tillämpningen i vissa delar af sednast fastställda stats-reglering; N:o 109, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 75; N:o 110, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 80; N:o lil, i anleda, af erhållen återremiss å utlät.
IV:o 88; N:o 112, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 37, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster; N:o 113, i anledn. af väckt motion, ang:de oplions-rätt vid utarrendering af militieboställen; N:o 114, i anledn. af väckte motioner,ang:de skogsplantering; N:o 115, i anledn. af väckt motion, ang:de ränta å en vä dermjölqvarn vid Broby rusthåll i Östergöthlands län; samt N:o 116, i anledn. af föreslagen försäljning af en mängd i riksg;s-kont. förvarade äldre räkenskaper.
Upplästes följande af Gr. Cronhjelm, Polycarpus Erik, inlemnade mern.:
Af enskilte angelägenheter föranledd att lemna riksdagen, får jag härmed afsäga mig min plats inom BankoUtsk., under an - c
Den 1 A p r il hållan ali, det oaktadt, blifva vid min riksdagsmannarätt bibehållen. R. o. Ad. bilöll denna anhållan, och i följd deraf anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Electorer att i deras nästa sammanträde utse en ledamot i BankoUlsk. efter Gr. Cronhjelm. II. R. o. Ad. åtskildes kl. 2 e. m.
Onsdagen tion 5 April 1848.
Plenum kl. i) f. m.
Justerades 2 prot.utdr. för d. 1 dennes samt pleni-prot. för d. 18 sisth Mars.
Upplästes lill justering samt godkändes följande från Exped.- Utsk. inkomne förslag lill R.
St:s und. skrifvelse!' till K. M., nemi.:
N:o 51, ang:de upphörande i vissa fall af Svenska kustallmogens skyldighet att erlägga tull i Öresund; och N:o 52, ang:de åtgärd till arbets-häsl-racernas förbättrande inom riket.
Äfvenledes upplästes till justering och godkändes Exped.Utsk:s nedannämnde förslag till §§ i riksdagsbeslutet:
N:o 1, innefattande ingress lill riksdagsbeslutet; N:o 2, ang:de postbevillningen; N:o 3, ang:de kurhusafgiften; N:o 4, ang:de Rikets sednast församlade Ständers beslutade lagförändringar, hvilka ej blifvit af K. M. i nåder bifallne; samt N:o 5, ang:de skedd omröstning öfver högsta domstolens ledamöter.
Hrr Electorers lista vid val af ledamöter i hemliga Utsk.; och befunnos följande
Hrr hafva dertill blifvit utsedde:
N;o 220.
Palmstjerna, Carl Ollo; — 236.
Frih. Stjerneld, Gustaf Nils Algernon, och — 1682.
Hr Ehrenstam, Johan Fredrik. R. o. Ad. beslöt alt härom underrätta Exped.Utsk., med anmodan att uppsätta och till R.
St. inkomma med förslag till und. skrifvelse, innefattande anmälan om såväl detta, som de öfriga RiksSt:ns val af ledamöter i det hemliga Utsk.; hvarefter prot.- utdr. ronde detta beslut genast uppsattes och justerades.
Vidare öppnades Hrr Electorers listor vid val af en ledamot i livartdera af Bevilln.-, Banko-, Allm. Besv.- o. Ekon.- samt Ridd.Utsk:n; oell hade dertill blifvit utsedde i Bevillnings-Utskottet: efter N:o 86.
Hr Stuart, Fredrik Christoffer: N:o 1428.
Ba n ko-Utskottet: efter N:o 69.
Cronhjelm till Hakunge, Polycarpus Erik: N:o 120.
Gr. Liljencrantz, Gustaf Fredrik.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: efter N:o 1053.
Hr Hammarberg, Carl Axel: N:o 1035.
Hr Wästfelt, Nils Christoffer.
Riddar hus-Utskoltet: efter N:o 79.
Sjöblad, fullm.
Gr. Hamilton, Hugo Bengt Archibald: N:o 1918.
A. Hr von Strussenfelt, fullm.
Hr Brakel, Mauritz Guslaf.
Öppnades äfvenledes Hrr Electorers lista vid val af en suppleant i Consl.Utsk. efter N:o 124.
Sandels, Samuel August ; och befinns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1675.
Upplästes eli af Gr.
Hamilton, Malcolm, inlemnadt sä lydande mern.:
Hindrad af enskilta angelägenheter att bevista riksdagen, får jag afsäga mig det förtroende, som jag som Eleclor innehaft, anhållande dock vördsammast, att få bibehålla min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän att efter Gr.
Hamilton och jemväl i st. f. Frih. Palmstjerna, Carl Otto, som blifvit invald i hemliga Utsk., utse nya Eleclorer.
Med lillkännagifvande att Gr. Lewenhaupt, A xel, såsom ledamot i Consl.Utsk., Hr Leyonancker, Fredr. Wilhelm Erik Carl, såsom ledamot i BankoUtsk., och Hr af Geyerstarn, Carl, såsom ledamot i StatsUlsk., erhållit de förstnämnde 3:ne veckors och den sistnämnde 14 dagars ledighet ifrån d. 10 dennes, anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Eleclorer, alt sammanträda till val af andra ledamöter i nämnde Utsk. under ledighetsliden.
Företogs val af en Bänkman inom 15:de Bänkm:safd. efter N:o 1053, llr Hammarberg, Carl Axel; och befanns vid valförrättningens slut dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1092.
Hr Leijonmark, Johan Adolf. 8 Den 5 April.
Föredrogs ånyo Consl.Ulskis d. 24 och 29 sisth Mars på bordet lagda mern.
N:o 4, ang:de fullbordad granskning af de uti stats-rådet förda prot.
De vid detta mern. fogade reservationer, upplästes på begäran af Gr.
Anckarsvärd, Carl Henrik, som derefter uppläste följande:
Granskningen af rådgifvarekallets handliafvande utgör säkerligen det vigtigaste momentet uti alla fria statsförfattningar; men ibland dessa torde få, så bestämdt sora vår Svenska, hafva uttryckt folkombudens rättighet, samt i och med detsamma pligt, att uttala en öfvertygelse ”huruvida statsrådets ledamöter samfäldt, eller en eller flere af dem, uti deras rådslag om allmänna mått och steg, iakttagit rikets sannskyldiga nytta”.
Vår grundlag lemnar i sammanhang härmed representanten rätt, att hvar inom sitt stånd, yrka det R.
St. måtte hos Konungen skriftligen anmäla deras önskan, att han ville utur statsrådet och ifrån embetet skilja dem, mot hvilka anmärkn. blifvit gjord, sedan Utsk. först deröfver blifvit hördt.
Sedan Const.Utsk. nu deröfver blifvit hördt och sitt betänk, afgifvit, inträder representantens åliggande, alt taga i öfvervägande den vigtiga samhällsfrågan, huruvida Konungens rådgifvare gjort sig förljenle af nationens förtroende, eller om den allmänna meningen är, alt de icke visat sig hafva varit deras maktpåliggande värf vuxne.
Att ifrån några enstaka fall dem Const.Utsk. såsom anmärknisvärda behagat uppgifva, komma till någon slutsats i afseende å detta högst vigtiga föremål, för representantkallets utöfning, synes blifva något svårt; meu ehuru Utsk. visat sig med len hand lufva äfven i reservationsväg sökt mildra de mest besvärande, af Utsk:s anmärkte bevis på bristande nit, skicklighet och drift, så har Utsk. likväl genom en sin uttalade öfvertygelse i detta hänseende, lemnadt R.
St. fullt grnndlagsenliga anledmr, att taga tillämpningen af 107 § Reg.F. i öfvervägande, och den enskilde representanten inträder sålunda i full frihet, ali oberoende af Ulsk:s åsigter uttala sina egna, och att till följe af dem låta leda sig till anslutning af den, utaf Utsk. lemnade anvisning för 107 §:s användande emot Konungens rådgifvare.
Onskligt hade visserligen varit, om Const.Utsk. på grund af Statsråds-prohns granskning, hade afgifvit ett helgjutet utlåt, öfver den allmänna syftningen af rådgifvare-personalens verksamhet; om Utsk. dervid uppgifvit, huruvida det funnit de väsendtligaste, sednast utkomne författningarnc, ibland hvilka må nämnas dem, rörrde försvarslöshet och fattigvård, hafva burit stämpeln af sakkännedom, af verkställbarhet i utförandet, af logisk slutföljd vid genomföringen, och af statsmannaberäkningar i afseende å framtida följder.
Landels mening härom torde icke vara alltför mycket delad; men Const.Utsk. har omsorgsfullt underlåtit yttra sig der - Ben 5 April. 9 öfver, ehuru genom reservationer synes att uppmärksamheten inom Ulsk. derå varit fästad.
Genom reservationer visar sig äfven, att det för all framtid minnesvärda exportförbudet för spanmål 1847, varit under öfverläggning, och förvåningen är slör, att finna det märkvärdiga uti denna statshandling hafva kunnat undgå Ulslcs anmärkande uppmärksamhet.
Om någonting utgjort ett förbiseende af rikets sannskyldiga nytta, så var det säkerligen det ifrågavar. exportförbudet, med sina mångfaldiga högst anmärkmsvärda biomständigheter.
Det var, snart sagdt, för första gången Sverige, lill följe af inom det öfriga Europa på flera ställen felslagne skördar, blef i någon större skala inledt till deltagande uti den stora europeiska spaumålsmarknaden.
Konjunkturen var ytterst fördelaktig, att efter några mindre gynnsamma år, lill ovanligt stegrade priser få afyttra landets öfverskott.
Skeppningen från Sverige hade fördelen, att tidigare än ifrån de Finska och Ryska hamnarne, kunna tillfredsställa behofvet; och förundran blef sä mycket större, då exportförbudet såsom ett åskslag drabbade både säljare och köpare, till oberäknelig skada för dem båda; men synnerligen för landets framtida spanmålshandel, när säkerhet för ingängne kontrakters helgd, utan hinder af någon verkställande makters mellankomst, utgör ett hufvudsakligt vilkor för all handel och i synnerhet för ett jordbrukande lands förkofran genom bandel.
Men om man också härvid icke får alldeles förbigå vissa delar af pressens skrämskott, såsom vid tillfället ingifvande regeringen farhågor för hungersnöd; om billigheten äfven fordrar, att lägga märke vid de temligen obefogade petitioner, som ifrån någon landsort bos regeringen sökte göra sig gällande, för att genom dess mellankomst betaga de orter, som ägde ett öfverskott, friheten alt på fördelaktigaste sätt få sälja, ulan alt deraf ens kunde blifva en följd, att de mera nödställde provinserne kommo i åtnjutande af någon från detta håll ökad tillförsel, hvilket äfven torde blifvit ådagalagdt derigenom, all näppeligen någon enda lunna säd af mälar-dalens öfverskott vid tillfället kommit Halland, Bobus län eller Blekinge till godo.
Om man således villigt medgifver, att Regeringen vid tillfället kunde befinna sig i en bekymmersam belägenhet, så anser man sig likväl ej väga för mycket, då man tror att bekymret hufvudsakligast härrörde af brist på kännedom om tillståndet i landet, hvilket omisskänneligen ådagalades hafva varit belt annat, än man förestält sig.
Allt för mycken räddhåga, utgör icke kännetecknet å statsmannen i allmänhet.
Svårligen, för att icke säga omöjligt, kan man vid betraktande af alla dessa förhållanden finna giltiga ursäkter för det alldeles bakvända uti sjelfva förfarandet.
Man bar svårt att öfverse importfrihetens medgifvande såsom slulålgärd, då man otvifvelaktig! bade bordt först vidtaga denna utväg, när man började befara möjligheten af brist; men den t. f. K. regeringen fann lämpligt att med exportförbud mot hvete slutligen kröna verket, som äfven företedde det egna ali icke medgifva någon preskriptionstid för författ - 10 Den 5 April. ningens (radande i verksamhet, hvilket torde få anses såsom något oerhördt.
Någon skälig anledn. (ill denna sednaste åtgärd kunde näppeligen upptäckas, då det torde vara en temligen känd sak, alt hvete lill så obetydlig del ingår i bebofvet för det egenlliga folkets näring, att orsakerne till exportförbudet knappast torde kunna sökas annorstädes än uti omsorgen för den mera bemedlade konsumentens fördel, på producentens ögonskenliga bekostnad.
De allvarsamma åtgärderna ökades vid tillfället med den temligen löjliga att potatesexport äfven inbegreps uti exportförbudet, vid den tidpunkt, då inom landet knappast fanns någon till export tjenlig lunna potates, och det löjliga utgör icke det minst anmärkmsvärda ibland statsmannabeteenden.
Grannriket
Danmark, som också är ett jordbrukande och af spanmålshandel beroende land, förfogade helt annorlunda.
Spanmälsprisen voro aldrig i Sverige så högt uppdrifne sora i Danmark; men detta lands statsmän handlade ej såsom
K.:s rådgifvare hos oss, och visade sig förstå de första fordringarne för eli lands handel och kredit.
Huru stor nöden var i England 1847, är en allmänt känd sak, äfvensom att
Drottningen vid parlamentets hemförlofning betackade det, att oaktadt de brydsamma förhållandena icke hafva begärt några, handeln och den allmänna krediten inskränkande åtgärder.
Const.Ulsk. har emellertid i min tanka handlat mycket orätt då det icke behagat upptaga och yttra sig öfver dessa kända förhållanden.
Man torde hafva ägt anspråk, att genom Const.Utsk. fä ulredt, alt tankarne inom K.:s rådgifvare i detta hänseende varit delade.
Const.Utsk. har gjort ganska illa, att icke inför H.
St. hafva ådagalagt hvilka ibland
K:s rådgifvare vid detta tillfälle ådagalagt mera eller mindre, eller alls ingen på djupet gående slatsmannablick; mera eller mindre, eller alls ingen grundligare kännedom om verkliga tillståndet i landel.
Genom Const.Uisk:s uraktlåtenhet, blir man således oskyldig, om man genom omdömet varit orättvis emot någon.
Ibland reservationerne finner man äfven upptaget, att Utsk. icke behagat fästa något afseende vid den t. f. K. regeringens ryktbart vordne förfarande i afseende ä det af enskild man, under iakttagande af föreskrifne stadganden, med ortens innevånare begärda möte i Gamleby, inom norra Tjust af Calmar län, lill afhandlande af ortens allmänna angelägenheter.
Den t. f. regeringens uttalade begrepp om Svenska mäns medborgerliga rättigheter har härvid på ett så omisskänneligt sätt blifvit ådagalagde, att det nog synes hafva varit förtjent alt af Const.Utsk. upptagas; men dä sä icke skedt, dä en sådan inora konseljen förevar, andemening icke påkallat Utskts uppmärksamhet, såsom anledn. till någon mera djupgående framställning hos U.
St., i afseende å vådan af sådana grundsatsers stamhåll inom konseljen, så ådagalägges i alla fall uti en reservation, ali Utsk. varit uti frågan hördi och alt representantens rätt att yrka 107 §:s tillämpning i följe deraf icke lärer kunna bestridas.
Den 5 A p i i 1. 11 Const.Utsk. upplager under 3:dje punkten elt afskrifningsmål af i min lanka högst betänklig natur.
Faktum är helt enkelt, att K.
Lifgardes-reg:tet lill bäst sedan 1815 uppburit en summa af minst 32,227 r:dr utöfver hvad enligt fastställde stater detta reg:te tillkomma bordt.
Handlingarne utvisa, att ny beklädnads-stat år 1833 för detta reg:te blifvit faststäldt, utan alt redogörelse för del 1815 erbållna förskottet då blifvit regdet affordrad och liqvid uppgjord.
Att en så beskaffad oordning inom statsförvaltningen varit föga tillfredsställande för de skattdragandes ombud, måste synas belt naturligt, och del förekommer lindrigast sagdt alldeles obegripligt, att en enkel rättsfråga utan föreg:de domstols pröfning blifvit utan betänk.
Konungen i statsrådet till afskrifning föredragen på säll som skett.
Om statens medel kunna i flera riktningar på sådant sätt behandlas; om K:s rådgifvare på sätt, som skett, äga föreslå Konungen, att bortskänka 32,000 r:dr, så är utrymmet för ett sådant användande af statens medel obegränsadt, och 65 § Reg.F:s innehåll alt af II.
St. anslagne medel icke må annorlunda användas, än faststäldt blifvit, blefve i följd häraf blott eli ordspel utan all betydelse och kraft.
Att Const.Utsk. icke funnit anledn. alt ställa depart:ts-chefen för landsförsvaret inför riksrätt, torde af ingen annan än af Const.Utsk. kunna förklaras, och lika obegripligil torde det få anses, att Const.Utsk. icke häraf funnit skäl tillstyrka R.
St., alt emot samtlige
Hrr rådgifvare, som tillstyrkt åtgärden, tillämpa 107 § Reg.F., när de sig icke emot densamma reserverat; men representanten lider intet hinder, alt för det sednare fallet yrka hvad Const.Utsk. uraktlåtit.
Vid denna allmännare öfversigt af rådgifvarekallels förvaltning, vore det tvifvelsutan obilligt, alt ensamt förebrå den närvar, rådgifvare-personalen den brist på organisation, så inom civil- som mililär-väsendet, hvilket efter |:dels sekels fredlig och lugn tid inom våra statsförhållanden äga rum.
Man torde emot bristerna i våra anstalter vilja anföra R.
St:s njugghet vid anslagens beviljande.
Och jag frågar häremot om mau ännu sell några ifrån regeringen utgängne tillfredsställande planer?
jag torde icke behöfva i detta hänseende gå längre än lill hvad man vid denna riksdags början i detta hänseende erfarit.
Tankefatligdom uti de förelagde planerne; ingen besparingsanda synbar uti de förelagde s. k. refonn-förslagen; ingen lanke till förbättring uti den öfver all höfva betungade skaltejordägarens belägenhet; oförklarliga afseenden å korporationers verkliga eller blott inbillade intressen, såsom exempelvis vid den maktpåliggande skatleförenklings-frågans behandling, under åsidosättande af det egentliga folkets sannskylldiga nytta, hafva i min lanka utgjort några bland de mest framstående grunddragen uti vår styrelses karakter.
Mången torde såsom afledare för della omdöme vilja åberopa R.
St:s delaktighet i hvad som sker; men får man då förutsätta, att folkets rop pä reform, på national-represenlalionens ombild - 12 Beil 5 April ning, icke nått Konungens rådgifvares öron, då ropet likväl hörts i alla riktningar, ifrån Haparanda till Ystad, så väl som ifrån Uddevalla till Stockholm.
Men hvad har man väl att af Konungens rådgifvare hoppas i denna del; hvilka frukter har landet skördat af den utaf Regeringen sammansatta represenlations-comitéens arbeten, under Hr förste ministerns ledning?
och hvem känner ej de grundsatser, hvilka uti comite'ens ll:te timma gjordes gällande, till en total förstöring af dess arbete, och hvem känner icke sättet, hvarigenom dessa illiberala grundsatser kommo att slutligen af comite'en antagas.
Förvånad blef representanten, och med honom säkerligen flertalet af nationen, då representalions-comitéens förslag ifrån Regeringen meddelades R.
St., för ali af dem blifva lagdt till handlingarne.
Hatle Konungens rådgifvare ingen kännedom om hela landets obelåtenhet med närvar, representation?
Agde Regeringen ingen erfarenhet af svårigheterne för alt fördelaktig samverkan med dessa R.
St., i och för uppnåendet af de riksgagneliga resultater, som mäste utgöra styrelse-bestyrets syftemål?
Hafva Konungens rådgifvare ansett Konungens i grundlagen stadgade behörighet, att laga initiativet genom förslag till förändring af grundlag, utgöra ett tomt och betydelselöst stadgande?
Hafva Konungens rådgifvare, under den förflutna tiden, saknat anledn:r att med slalsmannablick betrakta företeelserna i andra länder?
och hafva de ej haft anledn., alt lägga märke till den oro, som genomlöper tiden, och månne ej slatsmanna-klokheten bjudit, all gå den i förväg inom vårt fredliga och lugna land, genom blotta tillfredsställandet af en önskan af reform, som under nära 40 år varit yrkad, och som slutligen måste äga rum.
En styrelse, som ansluter sig till kast- och och korporations-intressen, är icke mera passande för den tid vi belefva; och vi böra bemärka, att de sist förttulne veckorne hafva i verldshistorisk betydelse omfattat vida mera, än flere under den obekymrade tanklösheten förflutne tiotal af år.
Erfarenlen af det förflutna, måste otvifvelaktig! vara en ledare för omdömet, i afseende ä det blifvande.
Med den mest oinskränkta högaktning för de personers moraliska värde, som utgöra Konungens rädgifvare-personal, nödgas jag, på grund af hvad jag tagit mig friheten anföra, betvifla, att deu är i besittning af de politiska egenskaper, som otvifvelaktigt erfordras, för alt med någorlunda säker hand, kunna lotsa statsskeppet förbi de klippor och blindskär, sorn inom det politiska verldshafvet synas blifva allt mera och mera äfventyrliga, att i allo kunna undgå.
Med den rätt jag hemtar ifrån Riksd.Ordnts 29 §, anser jag mig således böra tillstyrka R.
St., att, på grund utaf Const.Utsk:s anmärkn:s-mem., äfvensom till följd af hvad jag tagit mig friheten yttra, ”skriftligen hos Konungen anmäla deras önskan, att Han ville utur Statsrådet och ifrån embetet skilja samtlige Konungens rådgifvare.”
Jag skulle härvid kunnat stadna; men saken har ännu en allt för vigtig sida. för att undgå representantens uppmärksamhet.
Jag har af några sednare tilldragelser trott mig kunna sluta, alt Konungens rådgifvare icke stodo särdeles högt i förtroende hos sjelfva den Kongliga personligheten.
Det har förekommit mig i högsta målto besynnerligt, och emot det conslilutionela systemet helt oeh hållet stridande, att t. ex. K. propos:r, som på statsrådets tillstyrkan vid riksdagens början R.
St. meddelades, under sednaste tider på sidan af statsrådet motverkas, m. m. d., som ej så noga torde böra nämnas.
Jag kan icke heller förbigå, alt delgifva de slutsatser, hvilka för mig framställt sig i följd af det äskade hemliga Utsk.
Fördomar och vanor brytas endast genom undersökning; det torde således tillåtas mig att företaga en sådan, i afseende å andemeningen af det hemliga Utsk., som besynnerligt nog blifvit inrymt i våra grundlagar.
Detta hemliga Utsk. befinner sig der, såsom en ruin, såsom en obehaglig påminnelse ifrån den tid, då Sverige styrdes genom det Secrela-Ulsk.
— Under närvar, tidsförhållanden, och under nuvar. statsskick, står detta hemliga Utsk. uti grundlagen, såsom ett fullkomligt oting, och, hvad mera är, såsom en löjlighet.
Hemligheternas lid inom statsbestyret är förbi.
Öppenhet och fullt förtroende, utgöra numera regeringskonstens hufvudsakligaste grunder.
Hvad vill det väl säga, alt vid brydsamma tillfällen sammankalla 3:ne män ifrån hvardera af de 4 Stånden, utvalde af dessas electorer, eller som vill säga detsamma, af dem, som tillsatt Utsk:n vid denna riksdag.
Detta 12-manna-räd aflägger en dyr ed, alt hemligt hålla hvad dem meddelas; och för Sverige torde det vara i högsta måtto likgiltigt, hvad som icke af andra än af 12-manna-rådet får inhämtas.
Detta 12-mauna-råd får ingenting besluta, är utan all ansvarighet, vare sig politisk eller moralisk, för de råd eller yttranden de kunna komma att afgifva.
Detta hemliga Utsk. är en fullkomlig parodi på den ansvariga rådgifvarepersonalen.