Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke hysa den förmätenhet, att ttägonsin tro mig kunna ästadkomma nägot bättre nägot fullkomligare, än hwad hwarje enskild Ledamot af Constitutions - Utskottet kan framställa, men jag wägar likwäl yttra ben kanske förmätna lankan, att detta Project till Justitiä - Ombudsmannens Jnstruction i wista fall, Uti nog allmänna ordalag, bestämmer hans befattningar, att den icke nog tydligt skiljer dem ifrän sädatta, som endast böra bero af Justitiä - Cantjleren, och att den säledcs icke innefattar nog kraftiga hinder emot ett skadlig Collision emellan dcsta Embctsmän.
Uti 1 Z förekomma mig orden synnerlig olaglighet och synbart uppsåt nog besynnerliga.
Det will säga, att JustitiäOmbudsman säsom Actor skall göra ffillnad emellan 4704 Den Zo October. smä och stora olagligheter, emellan osynligt och synbart uppsät, ehuru betta senare swärligcn lärer kunna »trönäs pä annat sätt, än genom sjelfwa ransaknin» gen och dä dessa dimentioner endast wld
Domslutet speier böra komma l brtragtandc:
Det will säga att en Domare eller Embetsman opätaldt kan bcgä olagligheter och tilläta oordningar blott de icke kunna rubriceras säsom synnerliga olagligheter.
Det will säga, att en Domare under all stn Embete- tid skulle vpätaldt fä öfwerträda Lagens bud, blott dessa -fwcrträdclser icke kunde benämnas säsom synnerliga.
Jag tror att ordet olaglighet helt ensamt utan nägra epithcter är tydligt och icke misstydning underkastadt, atk den som wakar öfwer rättwisan icke endast bbr anklaga hwad man kallar synnerliga olaglighetcr, utan allt hwad som kan komma under namn af olaglighet, med det senare mätte wäl förstäS en tydlig öfwcrträdclsc af Lagen och det lärer wara tillräckligt skäl att till answar ställa den, som begätt denna öfwerträdelse: mindre förseelser kunna icke derunder inbegripas och derom stadgas särskildt uti projeclrtS z §.
Af samma skäl anser jag ordet uppsåt, om det skall bibehällas, ensamt wara mindre misstydning undrrkastadt, än med tillägget synbart, säsom alltid förutsättande en pröfning, förklaring eller uttydning efter godtycko.
Medes att orden synnerlig och synbart utur i Z mä uteslutas, dä orden olaglighet och uppsåt, ehuru det senare icke gerna pä förhand kan utrönas, helt tydliga stä qwar och äro enligt min kanka nägon misstydning icke underkastade, utan twärtom sä klara att de kunna och böra alltid bestämma Justikiä--Ombudsmannens ätgärd, och med afsk- anses af hwarje redlig Domare och Embetsman.
Uti Den M October. 4705
Utk 2 § anser Zag det ordck förnämligast nog wädligk och ledande till Colliston emellan Justitiä-Ombudsmannen och Justitiä - Canlzleren.
Jag tror derföre att här borde tydligt bestämmas hwad JustitiäOmbudsmannens äliggandc är, utan att säga hwad han förnämligast bör göra, och bfwcrlämna sädank till hanS wälbchag.
1 § af 1779 ärS Jnstruction för JustitiäCanlzlercn torde bär ej wara ett sä vtjcnligt mönster, ehuru denna Jnstruction är nägot äldrig, af samma skäl som wid föregäende Z äro anförde,, tror jag orden synaö och grof härifrän böra uteslutas och helt enkelt sägas, fel son, antingen härröra ifrän egcnnytta, wrangwlsa, wald och försumlighet rc. -rc. Förbrytelserna mäste wäl werkcligcn härleda siz rfrän missa orsaker, och icke blott hafwa utseende deraf, eller synas som sädana.
Dessutom anser jag det wara af mycken nödwändighkt, att Justitiä - Ombudsmannen och Justitiä - Cantjleren underrätta hvarandra, hwilka förbrytelser eller förseelser be ämna äklaga eller äklagar, ty ehuru noggrant man söker urskilja deras befattningar, skulle likwäl ben händelse kunna inträffa, att en och samma Person blef pä en gäng actioncrad af bäda, och en twist uppkom emellan dessa Embetsmän, hvilkendera skulle fortsätta striden:
Alt uti 5 § förefläs att Justitiä - Ombudsmannen icke fär uppdraga Actioner emot Bommare med flere ät andre än dem, som äro berättigade, att för andra wid Domstolar föra talan, anser jag wara enligt Lagar och Ordning, och kan för min del alldrig finna lämpligt eller till ändamälct ledande, hwad nägra pästä, akt Jvftitiä-OmbudSmanncn skulle fä uppdraga berörde befattning ät hwem han behagade.
Jag önskade snarare att detta stadgande ännu närmare bestämdes emedan sakenS wigt fädant fordrar och ifrän äldre tider blifvit iagttagit:
Kongl. Lrcfwct d. 20 Mars 1694, och 12 Juli i?Zi 4706 Den M Octdber. bestämma redan huru personer böra wara qualificerade som kunna föra andras talan, och Kongl. Vrefwet d. 27 Maji 1801, grundadt pä npssnämde och flera andra Kongl.
Bref, stadgar att undantagande Krono-Betjente, Uppbördsman samt Lands - och Stads - Fiscalcr mä till fullmägkige ej brukas andra än de som fullgjordt Acabemiffa Spccimina.
Uti Iustitiä« Ombudsmannens Instruktion kan wisscrligcn alldrig söreskrifwas Lagar för en Konung.
Uti 10 § kan sälcdes icke uttrpckeligcn bestämmas, hwad vägra förment, att Konungen owedcrsägcligen bör anbefalla en sädan af Justitiä - Ombudsmannen begärd granskning, som der omtalas.
Dessutom anser jag en sädan uti denna författning alltid obehörig föreskrift ätminstone nu mera öfwcrflödig, dä Swcnska Lhroncn innchafwcs af en rättwis och om sitt RikcS wäl nitälskande Konung, som alldrig lärer underläka hwad som bidrager till rättwisans befrämjande, och lärer säledcs utan afseende lemna de anmälanden Jusiikiä » Ombudsmannen kan finna sig befogad att göra, hälst man icke bör förmoda, att han inför Thronen skulle frambära falska och osanna uppgifter.
Likwäl önskade jag för nnn del ben förändring af sista momentet i iQ Z, att i stället för warder den nemligen begärdte granskningen af Rongl.
Majit anbefald, här sades: sedan den af Kongl. Maj:t blifwit anbefald.
Härigenom kunde ordalydelsen icke tydas, säsom pä wisst sätt innefattande den förmodan, att en Konung endast af godtycko skulle neka JustitiäOmbudSmannen sin ätgärd, äfwen som jag anser en dylik förändring af berörde mening wara med Formen för en dylik föreskrift enlig.
De Den 30 Octrber. 4707
Oc uti 11 Z omnämnde resor k Lanbsorkerne, som Justitiä - Ombudsmannen efter eget wälbchag ägcr anställa, tror jag icke helt och hältet böra ankom» ma pä hans tillfälliga pröfning.
Dä Riksens Ständer till dplika Resor anflä en witz summa, sä mäste denna summa till sitt ändamäl, jag tror nyttiga ändamäl, anwändaS.
Jäg tror säledeS, att Justitiä - Ombudsman» nea, utom dä han wid serstilde tillfällen finner sädant nödigt, en gäng emellan hwarje Lagtima Riksdag, borde anställa en resa i LandSorterne, för att sjelf kunna inhämta huru rättwisan skipas, huru Embctsmän uppfylla sina skyldigheter.
Jag tror att han under en enda af dessa resor skulle fä flera tillfällen till sitt Embets utöfning, än annars under flera är.
Saker hwilka i en ervig glömska ofta begraf» wis, kunde blifwa uptäckte, dä den fintlige och kanske förtryckte fick tillfälle, att utan hinder af kostnaden och swära omwägar, tillkännagifwa den orättwisa han förmente sig wara tillfogad.
- Dä enligt ly Z det äligger Justitiä - Ombudsmannen akt säsom Ordförande i Tryckfrihets - Commiktärn mottaga hwad Högloft.
Riksens Ständer till Tryckfrihetens skyddande stadgat, tror jag här kunna tillägga, att hans äliggande äfwcn wore, att hafrva en noga uppsigt deröswer, att Tryckfrihets »Lagen icke öfwerträdcs eller missbrukas.
Om detta är öfwerflödigt, tror jag det förra äfwen som sädant kan anses.
Dä han som Justitiä - Ombudsman äger tillse att alla Lagar efterföljas, mätte wäl Tryckfrihets-författmogcn derunder wara inbegripen.
Uti 21 A lemna- Justitiä - Ombudsmannen rättighet att sig till biträde antaga sä mänga skicklige och 4703 Den Zo October. och redligt personer som kunna anses nödwändkge.
Här anser jag det tillägg döra göras, att dessa personer bordt wara lika qualificerade nied deni, som han äger uppdraga att mot Embetsman talan föra:
Säda»t wore förenligt mcdhanS egen säkerhet, och lemna» be bein, som wid Acadcmiernc eller pä annat sätt med kostnad och möda förskaffat sig skicklighet, ytterligare ett säkert tillfälle att gagna med sina kunskaper, alt ännu mera utweckla dem, samt tillika ärhälla en för» modcligen obetydelig ersättning och uppmuntran för de, ras flit och arbetsamhet, att dana sig lill skicklige Eill» -etsmä».
2 Moment, sista § anser jag nog obestämd bä här sägcs: Nedlägger Justitiä - DmbudSinannen af högst wigtiga och gällande skäl sin befattning rc.
Det beror sälcdes af honom att ester godtycko pröfwa desia högst wigtiga och gällande skäl.
Han kan säledeS enär han sunne sig i enskildt afseende befogad att nedlägga sin beställning, uppgif» iva hwad skäl han behagar, hälst ingen swärighe» lä» rcr förekomma att gifwa sina skäl utseende af högst wigtiga, emedan beha ord icke synas innefatta nägon tydligare föreskrift, wid detta tillfälle än wid andra, !>ä man icke behagat anse dem annorlunda än sälvin obestämda och cgenwillig tydning underkastade.
Männe derföre icke denna Justiliä - Ombudsmannens rättighet att nedlägga sitt Embete borde tydligare bestämmas?
Uti z Mom. af samma § finnes ett ord som fag twifiar är uti Swensta Spräkct adoptcradt, ätminstone icke i tvär Lagstyl, Suppleant.
Mänge torde finnas som alldeles icke begriper hwad det will säga, och andra torde dermed förstä vice Justitiä Ombuds» ivannen:
Det senare är icke en rigtig öfwersättning, och Den zo October.' 470I «ch ! alla fall olämpligt, ty dcn som utses att efterträda Justitiä - Ombudsmannen är derföre icke Vice Ombudsman.
Pä bet hwarje Swens? medborgare, mä utan information förstä en Swensk Lag, för jag ödmjukast fbreflä, om icke i stället för suppleant, man kunde för, ändra meningen pä följande sätt.
Blifwer dcn person, som af Riksens Ständer blifwit utsedd att Justitia-MmblidSmannen efterträda, till werkklg Justitia-OinbudSman upphöjd rc. och i irsta meningen äfwcn i stället för suppleant, denne person.
Slutcligcn fär jag göra en ödmjuk förfrägan om icke, dä enligt Iv6 § Regerings - Formen och 29 § Riksdags'-Ordningen, Constitutions - Utskottet äger ställa ett Stats-Räd m. fl. under tilltal af JustitiäOmbudsmanncn inför Krigsrätt, denna hans befattning kunde bcwärdigas med ett rum i hans instruction?
Jag tror att man kunde anföra ett och annat skäl härföre, emedan denna omständighet synes blifwa en af hans wigtiga befattningar.
Om man häremot inwänder att sädant är öfivcrflbdigt, dä härom stadgas i RcgcrlngsFormcn, sä sinnes redan mycket annat i hans instruction som kan anses för Lfwciflödigt.
— Jag anser säledes icke otjenligt om berö de Justitiä-Ombudsmans äliggandc uti hans instruction inflyter, och det med samma stäk, som hans skyldighet, att Ivid hwarjc Riksdag afgifwa en redogörelse för sin förivaltning och ärligen af trycket utgifwa ett utlätandc uti wista ämnen, der sätt ett rum, ehuru bestå hanS skyldigheter finnes bestämda i ivo H Regerings - Formen.
Herr kstcrfkltsn, Lr!an6, uppläste ett sä lydande: wärd. 47 M Dcn M October. wördsamt
Dä jag, säsom granskare i ett grannlaga äm» ne, som den af Coustitutions - Utskottet nu fireflagna instruction för Riksens Ständers Ombudsman, wägar höja min röst, fär jag utbe mig Högloft.
Ridderstapct och Adelns tålamod och öfwerscende, i anseende till hivad jag nu dristar anföra.
I anledning af Utskottets afgifnc bctänkan.de, finnes att
Utskottet sökt förekomma all sammanblandning af denna Tmbctsmans göromäl med Konungens Justitiä - EanzlcrS: hnruwida det genom dcn fdrestagne instruclion kan lxckaS, är och förblifwcr ganska osäkert.
Uti 12 § stör uttryScligen att Justlkiä-Ombudsmannen och Justitiä - Cantzler» ej i nägot fall kunna ätula hwars annans gbromäl, och likwäl lcmnar y Z Justitiä - Ombudsmannen rättighet beifra någon hos Iustitiä - Cantzler,! utan afseende lcmnad anmäld klagan; följer icke häraf »stridigt anledning kill kollision, och Justitiä - Ombudsmannen sämedclst öppet, om honom skulle god! spnaS, att gransta Justitiä-Cant;-- lcrns mer eller mindre kraftiga ätgärd, dä efter min tanka dessa böda EmbetsmänS werkningskrets bör wara sä afskild, att nägon apell jfrän dcn ena till den an, dra ej kan äga runi.
Emellan 5 a 10 § Z spnes nägon närmare disiinction böra göras, emedan Justitiä - Ombudsman, gens deruti anbciallte äkgärdcr äro sä stiljaktige, men tillika odetcrminerade, dä han i dcn förra sjelf fär beifra, och i ben senare underdänig anmälan derom till Kongl.
Maj:t göra; huru mänga Cmbetsmän, hwilka kunna komma nndcr tilltal och ensamme derföre böra äta - Den zo (Dctobcr. ätalas, funna icke med. ffyggd af IO § pästä att saken först bör till Kongl. Maj:t i underdånighet anmälas, och sämcdelst tidens utdrägt tvinna, och ändamälct men det ondas skyndcsamnia afhjelpande förfelas, manne icke Justitiä - Ombudsmannen i bada besia fallen borde äga rättighet att sjtts ätala och beifra begängna fel.
Enligt 12 § äliggcr Justitiä - Ombudsmannen, att ivid htvarjc Riksdag till Riksens Ständer aflemna en allmän, redogörelse för förwaltningen af dct honom anförtrodde Embete.
Härwid kan anmärkas, att han i stöd deraf, utan ätal kan lemna mer eller mindre fullständig redogörelse, att efter hans mer eller mindre nit i tjensten, dä det i ordet allmän kan innefattas bäde mycket eller litet, hwadan efter min tanka det borde heta en allmän men tillika noga och trorvärdig redogörelse.
Dct more tillknskaudcs att det antal underbetjening som Justitiä > Ombudsmannen enligt 21 F skall fä sig till biträde, mätte blifwa noga dctcrmine» rädt, sä att det ej mä pä hans godtpcko ankomma, huru mänga som dertill anwändas, emedan dä lätlcli, gen kunde hända likasom wid Krigs - Commisiariat.erna Under pästäcndc krig pasierat, att wcderböranbc för alt gynna med arfwodc, antagit en sädan mängd, att mängcn ej begriper hwad de kunna haft att uträtta, pm ej att uppbära och förtära dryga dagtractamcnien.
Grefwe Oo Irna, August:
Sedan jag hört flera wärda Ledamöters yttrande i detta ämne säl? jag blott conformera wig med Grefwe förner:
Han förekom mig.
Hertz 4?is Den Zo Gctober.
Herr von 8ck » o tr uppläste ett sä sy, dande bictamrn: Wid den förcstagne instruction för RiksénDtäntrrs Ombudsman wägar jag göra följande an, marku uigar.
Ull första
F finne- ktvännc ord, som efter mitt begrepp gifwa anledning till twctydighct, hwilken alltid är farlig och derföre bör undwikas. — veste ärv synnerlig och synbart — det worc kan hända bäst att d>ste ord utgä, för att framdeles nndwika förklaring bliver hwad som förstäs med synnerlig olaglighet — och att den som med bolt uppsell underkäter fullgöra fina EmbctS pligter, ej mera mä undwika Iustiliä-Ombudsmannen- ätal än den som med synbart uppsåt begär samma fel.
Utur 2 § torde ordet synas böra af samma orsak utgä.
Den i yrde § befintelkga mening — Efte^ den tidö förlopp han nödig pröfwar— kund troligen utan skada utgä, pä det
Ombudsmannen ej deraf mä hämta sig anledning till en onödig tids utdrägt, eller ben klagande taga sig anledning fordra bestämd tid, inom hwilken Ombudsmannens handläggning kunde ske.
Enär wid den händelse ro § omförmäler, Ju, stltiä.
Ombudsmannen äger rättighet att wara tillstädes, torde honom ätminstone böra tillätas sä mycket deltagande i förrättningen, att han derwid mä äga rätt lämna alla uplysningar han finner tarfwas, och erinra om de ärende, hwilkas granskning kunna wara nödiga» Ge - Den Zo October. 4715 Geno», de i n § omnämnde resor skall största nytta» af denna nyi Embetsman troligen winna-.
— Det torde säledrs rj böra ankomma pä Justitiä Ombudsmannen- omprifwande om resor i Landsortrrnk skola ske eller rj. — Twärtom bör det efter min tanka wara owillkorligen fdreskrlfwit att Justitiä Ombudsmannen eller hans Suppleant, ärligen skall göra resor i LandSortcrnc, pä bet att Landels Jnwänare lättare mä äga tillfälle gifwa tvid handen det lidande, som dem kan drabba, eller de oordningar som tarfwa rättelse.
— Genom en jämn tillsyn uträttas kanske mera än genom Actioner.
Retroaktiv wcrkan af en ny
Lag är aldrig skild frän betänklighet, ty den skulle oftast wara skaLclig, men nägon wänlig följd deraf, att Justitiä ombudsmannens Embets-befattning kunde sträcka sig till Utflay, Domar och handlingar af äldre strtum ät» han- utnämnande kan jag ej inse, hälst answar- skyldigheten förut genom Lagar warit stadgad, och denna nya EmbetSmanna-befattning hufwudsakeligen ej är annan än den Justitiä - Cantzlcren förut vdeld tilkom» mit, hwaraf följer att
Ombudsmanskapets retroaktion werkan ej medför nägon olägenhet, I öfrigt torde dek ej wara otjenligt om Justitiä, Ombudsmannen blefwe förbunden, att om alla be actioner han anställer, underrätta Konungen- Justitiä-Cantzler pä det Embetsmän icke mä blifwa underkastade det äswentyr att af twänne publique Åklagare för samma sak warda tiltald.
Med anledning häraf, och hwad uti ben projecterade Jnstcuckionens 1 Z finnes stadgadt, att Justitiä - Cantzlerens göromäl icke mä af Justitiä - Ombudsmannen Stala-, och att dennes ätgärder ej stä under - 47^4 Den Zo (Vctober. ber Iustitiä Cantzlercns Stal, synes mig böra följa, att bägge hwarken pä en gäng eller serskildt kunna ätala en och samma förbrytelse.
— I annor händelse kunde inträffa, att om den ena ansäg en EmbctsmanS förseelse wara för lindrigt behandlad, kunde den andra med en strängare rubricering af wälet yrka ett strängare answar och det wore ungefärligen detsamma som att ätala den andres göromäl.
Följden kunde ock blif» wa den, att för en och samma förseelse scrskildte answar blifwa ädömde.
Lestarktrkm:
I anseende till tiden dä Iustitiä - Ombudsmannens befattning bor, de begynnas, fär jag äfwcn tillstyrka att den 6 Junii dertill mätte utsättas:
Om han skulle äga rättighet att sträcka sta ätgärd längre tilbaka, skulle naturligtwis de äklagade brotten dömas efter de förut gällande La, gar, under hwilka de blifwit bcgängna.
Mäst enligt med sakens natur anser jag att han ej mätte taga nägott befattning med mäl som äro äldre än ben dag dä hanS systa inrättades.
Herr dlorstenktolpe, Austers:
Jag har l synnerhet fästat min uppmärksamhet w!d det förslag att Iustitiä - Ombudsmannen ej skulle fä sträcka sin ätgärd tillbaka före den bag dä han blifwcr utnämnd.
Di hafwa haft
Lagar som skulle lydas längt innan nägon Iustitiä - Ombudsman fanns och ingen ling synes mig hindra att han mätte efterse huru de blifwit handhafdc.
Herr l^s§erkeim, Olok ^oknn:
Jag »tbedcr wig att fä göra en anmärkning, i anledning af en wärd Ledamots nyligen yttrade projcct, det wc, derbörarrde uppsxningSmän bfwer allnränna fängelser mätte Den zo October. 4715 mätte äläggas, att till Riksens Ständers Justtliä-Om, budsman insända Fäng-förteckniugar, pä det han deri, genom kunde blifwa i ständ tillse, att Domare och an, dre Cmbctsmän emot dc häcklade fullgjorde stna älig» gauden.
Dä Kongl. Brefwcn af d. 6 Mars 1788 och d. 15 October 1801 anbefalla löfwcr-Commendantcr, Commrndantcr och Kongl. Majus Befallningshafwan, de, alt lill wedcrbörande löfwer» Domstol, hwaninder de lyda, fbr hwarje mänad insända Fäng-förteckuingar in ciupplo och det inom nästa mänadens flut derefter, tvid 1 R:ds wile fbr hwarje dag som dermed längre dröjer, hwarefter det ena exemplaret af berörde för, teckningar bör af Afwer-Domstolen insändas till Kongl. MajltS Justitiä-Cantzler, hwilken, enligt Kongl.
In» strnctionerna för Justities - Canlzlcrn af ben 9 MarS 1770 ben 16 October 1779 och den g Äng. inncwa, rande är, är pliktig att gransta, i hwad mätto allt som wedcrbordt blifwit behörigen iagttagit, sä fär jag till Högwälbvrne Herr Grefwe» och Landt - Marskalkens samt Högloft.
Riddcrstapct och Adelns upplysta om, prtfwandr ödmjukast hemställa, huruwida det mä anses lämpcligt att Riksens Ständer uppdraga OeraS Justi, t!ä - Ombudsman en Embcts-befattning som enligt Lagar och Jnstruction alltid tillkommit Kongl. Majus Justitiä-Canljlcrer och af dem jämwäl alltid blifwit pä det sorgfälligaste werkstäld.
Herr Grefwe» och Landt-Mar, s k a l k c n:
Sedan nu ätstilliga anmärkningar emot detta förslag till en instruction för Riksens Ständers Justiliä-Ombudsman blifwit gjorda, fär jag fräga om Högloft.
Riddcrstapct och Adeln bifaller, att detsamma, Stföljdt af be gjorda anmärkningarna till Constitu, livi,s»Utskottet mätte äterremitteras.
Ll, 47i6 Den 30 October. BiföilS.
IusterabcS följande:
Utdrag af Protocollet, hältet k Högloft.
Riddcrskapct och Adelns kienum d. ZO October 1809. S. O. Bcflöt Ridderskapet och Adeln, i an» ledning af ivid förslaget till Successions - Ordningen gjorda anmärkningar, till Constilutions» Utssottet detta Fdrflag äterrcmittcra och Utskottets dä gjorda anmärkningar meddela.
Likaledes och af samma anledning, skulle till Constilutions - Utskottet Stcrgä dm föreslagna Jnstrus rtion för Justltiä-Ombudsmannen, och de hos Ridderfkapet och Adeln derwid gjorda anmärkningar till Utlkottct aflemnas.
Olt lerbrå.
Herr Grefwe» och Lanbt-Marskalk en anmälte, att Friherre von 8ack wore bortrest, och ett rum ibland första Clarens Elcctorer efter honom ledigt, hwilket Herr Landt« Marskalken annio, bade första Clarens Herrar Ledamöter, att innan nästa plenum genom nptt wal uppspika.
Grefwe Os I» 6 a r ä i e anmälte, att ra Ledamot af Bewillnings - Utskottet, Herr Köök, förklarat sig nödsakad att bortresa, hwarigenom säledcs äfwen i bemälte Utskott ett rum wore ledigt, i anled, ning hwaraf.
Herr Den Zo October. 4717 Herr Grefwe» och Lan dt-Mars sk alken anmodade tredje Clatzens Herrar Elcckorer att efter Herr von K.2ÖK, en ny Ledamot i BewlllningS»Utffottet utse.
Ridderffapet och Adeln ätffiljdes kl. 4 till z.
In stclem krotocoiii. 6.
Mandagen d. zo October. klenurn kl.
Hs eftermiddagen.
Ordförande Herr Grefwe ve
Irr 6ar6ie, Jacob. Herr kkrenFrsnat, Lar!, hade in» lemnak ett Memorial som upplästes sä lydande:
Dä jag uti det hos Högloft.
Riddcrskapet och Adeln hällne ktenum d. 2s:te October afhörde dihcurserne, rörande redowisningen af influtne medlen för Krut, Alun och Socker, wore begrcpen grundade pä uppgiften af det sammandrag af Lands - Contoirrns ärliga General - Förslag som Riksgälds - Contoiret blifwit äs lagdt att författa och kill Högloft.
Stats - Utskottet tvid Riksdagar aflämna.
Om jag ej wore Znllmägtig uti Rikstens Högloft.
Ständers Riksgälds - Lontoir, tredje Band.
N;o 229. httde 4718 Den M October. hade nämnde motisn förefallit mig swar att reda, men i anledning deraf anser jag del enl,'gil min plikt, all sä wäl för att undanrödja alla willjamma omdömen, som ocksä för all ä daga lägga sammanhanget af detta ämnet, följande med gunstbenägit lillständ till Protocollet fä anföra.
Enligt Riksens Högloft.
Ständers är i8oo för Riksgälds - Contoiret gifna Jnstruction äliggcr det Lands - Contoircn sedan Laxe, ingarnc äro förrättade för hwar sitt Län upprätta ett General-Förslag öfwer Bewillningen, som utwisar ungefärligen huru mycket kan wara, suppositionS-och förslags, wis att päräkna, enligt hwarje moment i Bcwillnings - Förordningen för det tillkommande uppbörds - äret; den större eiler min, dre pälilelighet af alla Riksgälds - Contoircts älagde sammandrag af General - förslag för hela Riket tillhör säledcS Lands - Eonkoiren som författat nämnde förslag, dä däremot Riksgälds - Eontoirct endast answarar för afskristcnS rigtighct, detta sammandrag ingär ej pä Nägot sätt uti Riksgälds .
Contoirets Räkenskaper, och kan sä mp5ct mindre tjena kill Riksgälds - Contoirets underrättelser, som Contoirets äliggande endast bcstär deruti, att wisa redo för hwad som wärkcligcn inftutet, och frän Landt-Ränterierne bliswit lefwereradt.
Som i anledning af föregäcnde, ändamälet sä wäl med desse ärlige General - förslag som samman, draget ej är annat, än att Bcwillnings - Utskottet deraf fär upplysning och anledningar till de förändringar, som kunna finnas nödige wid BlwillningS - Förordningens upprättande, och äro icke behöflige wid Riksgälds - Contoirets Redowisning, hwarom jag i det nrgaste gjort mig underrättad, torde jag i ödmjukhet fä underställa Högloft.
Ridderstapkt och Adelns omprbf ning - Den M October. 4719 ning om icke beha Riksgälds - Contoirets ökade göromäl af General - förstagens emottagande och sammandrag kunde fran Contoirets befattning bliswa skiljde, i synnerhet som detta Riksens Sän d vs Werk, sä til! sägandcs är oupphörligt Mosätt med bäde Ut - och Inrikes brxvsamma göromäl, widlöftig srriftwcxling samt Räkenskaper och Böckers förande m. m. och om wid inträffande Riksväg, Riksens Högloft.
Ständers Bewillni .s-U:skokt skulle bchbfwa taga underrättelser af nämde Generella förflagcr och summariska sammandrag, kunde de hädanefter som före detta af Lands - Contviren förfärdigas, och till Kongl.