Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att nu återstode det tredje morn., hvaruti Utsk. afstyrkt Hr Stuarts motion om löne-anslag för en vice advocat-fiscal och 3:ne kammarskrifvare.
I anledn. deraf att i Konungens propos. ifrågavar. tjenster ej blifvit upptagna, och jemväl i anseende till den s. k. förändringen i organisationen af Den io Augusti e. m. Al Statsrådet, med de förutsättningar StatsUtsk. derpå vid denna riksdag velat grunda, liar jag förut endast vitsordat lieliofvet af dessa tjenster inom Kammar-colltm , 0111 nolabene detta verk skall kunna fullständigt motsvara sitt ändamål och ärendena gå med den skyndsamhet som vederbör; (y, mine herrar!
Kammar-colltm omorganiserades för några år sedan, och då indrogos, bland andra tjenstemän, jemväl vice advocat-fiscalen och en kammarskrifvare i hvarldera provins-contoret, och man iiade den förmodan, alt, i följd af de förhöjda löner, som derigenom skulle uppkomma, ett mindre antal tjenstemän skulle kunna medhinna de göromål, hvilka förut ålegat det större antalet af med mindre löner försedda tjenstemän.
Lönelillökningen blef, såsom bekant är, högst obetydlig oell alldeles icke svarande emot hvad vederlikar i andra verk fått sig tillagdt; men om också denna lönetillökning blifvit betydligare och aflöningen lika stor som för andra verk; så har dock erfarenheten efter denna förändring visat, att personalen varit alltför fåtalig att medhinna sig åliggande göromål, och att således ej får läggas contoren i Kammar-colltm till last, om de ej hinna besvara remisser med den skyndsamhet, som dem enligt författningarna åligger.
Det är likväl ganska vig ligt att, då bestämda praescriplionstider i många fall äro föreskrifna, personalen må vara sådan, att dessa tider kunna iakttagas.
För närvar, är sådant omöjligt.
Jag kan således icke annat än understödja Hr Stuarts af StatsUtsk. afstyrkta motion om löne-anslag för en vice advocat-fiscal i Kammar-colltm och en kammarskrifvare i hvarldera af de 3 provins-contoren; hvarföre jag anhåller om Hr Landtmts propos. till afslag ä betänk, och bifall å Hr Stuarts motion.
Det är ett kändt föl hållande, att inom åtskilliga embetsverk, såsom Justitiae-revision, Konungens Cancelli och äfven Kammar-colltm, en lönereglering blifvit verkställd på det sätt, att personalen blifvit förminskad och lönerna fördelade på de återstående; och det är äfven kändt, att, sedan denna Jöne-reglering och omorganisation sgt rum, resultatet visat sig sådant, att embetsmännens antal befunnits för ringa.
Men det inträffar dock den skiljaktighet i afseende på Kammar-colltm, att K. M., som till Ständerna gjort framställning om behofvet af ökade löner för Dess Cancelli och Justitiae-revision, i följd af den missräkning, som i afseende på dessa embetsverk ägt rum, icke gjort någon sådan framställning rörtde Kammar-colltm, oaktadt derstädes ett dylikt förhållande uppstått; och som StatsUtsk. funnit betänkligt att annorlunda än i följd af K.
M:s propos. tillstyrka nya tjensters tillsättande, så har StatsUtsk. icke ansett sig böra bevilja eller föreslå R.
St. ali bevilja ett endast af enskild motionär begärdt anslag, som icke of K.
M. blifvit förordadt, ehuru jag visserligen vill tro hvad
Den io Augusti e. m. Frih.
Cederström anfört, och jag för öfrigt stödjer mig fullkomligt på den erfarenhet , som han hör hafva inhemtat inom verket i fråga om svårigheten vid tjenstgöringens bestridande, i följd af de bristande lönevillkor, sorn för Kainmar-colhm ågt rum.
Men då i alla fall embetSr verket nu erhållit en tillökning i sina löner, och då man ej sällan ansett att embetsmännens åligganden böra bestämmas efter deras löner, eller alt, i anseende till dessas högre belopp deras tid kan mera tagas i anspråk; skulle jag tro, att, äfven från den synpunkten betraktadt och på grund af hvad jag förut haft äran att anföra, R. o. Ad. handlade rättast, om Ståndet biföll hvad SlatsUtsk. i denna punkt föreslagit.
Hr von Hartmansdorff; Den invändning i formelt hänseende, som Frih.
Sprengtporten gjort, är visserligen riklig.
Propos. anglde dessa tjenster är icke af K. M. afgifven.
Jag har haft i mina händer Kammar-collegii tind. framställningar till K. M. i detta hänseende, men har dem icke här; eljest skulle data, då skrifvelserna inkommit till K. M., kunna uppgifvas.
Skälen hvarföre icke dessa tjensters tillsättande blifvit af K.
M. föreslaget, känner jag icke ; men jag tror, att det skett af samma undseende för alt icke begära stora anslags-summor, hvilket föranledi inskränkning i åtskilliga andra anslag.
Måhända hade man ej heller då undersökt och utrönt hvad som verkligen var att tillgå, hvilket också ej då kunde vara så bekant som nu; ty åtskilliga bokslut hafva först derefter blifvit uppgjorda.
Men då man känner mängden af de mål, som ligga i Kammar-coll:m och tillika hurusom man i landsorterna klagar öfver att dessa mål ej blifva så snart afgjorda, som man skulle önska, synes det vara skäl nog för R.
St. i allmänhet samt R. o. Ad. särskildt, att sätta embetsverket i stånd att en gång kunna undanarbeta sina mål.
Om nu R. o. Ad. skulle vidtaga samma åtgärd i afseende på dessa löne-anslag, som i afseende på dem K.
M. föreslagit, att blott bevilja dem till nästa riksdag; så äro de blott alt anse såsom arfvoden, och man får emedlertid se huru nyttigt de användas och hvad de verkat på målens afgörande.
M. icke föreslagit dessa nya tjenster, borde lika litet hindrat StatsUtsk. att tillstyrka lönerna, som alt föreslå en löneförhöjning åt Carolinska institutet, utöfver hvad K. M. äskat.
Kan Utsk. i ena fallet gå längre än K. M. i Dess propos. begär, så måste Utsk. kunna göra det i ett annat fall.
Det är likgiltigt om löne-anslagen gifvas åt 3 eller 4 tjenstemän som finnas förut, eller åt 3 eller 4 sådana, som icke finnas förut.
Jag anhåller derföre ytterligare, att R. o. Ad. ville benäget bevilja del anslag, som nu är i fråga, öfvertygad, som jag är, om dess behöflighet.
Det är i anleda, af Frih.
Sprengt por - Den 10 Augusti e. m. portens yttrande jag begärt ordet.
Jag tror att Frihtn med mig bör instämma deruti, att det är nyttigt för Slaten och innevånarne i bela landet, att de frågor, som röra deras rättsförhållanden i ekonomisk väg, icke ligga och hvila oafgjorda.
Det är nyttigt för samhället, att tjenstemanna-personalen är tillräcklig, äfven derföre att Statens inkomster i följd deraf troligen kunna ökas.
Då advocat-fiscalen kan behöfva göra resor till landsorterna för alt bevaka Kronans rätt, kunna försummelser af andra tjenstegöromål inträffa, i följd af omöjligheten att uppfylla dem alla.
Om man då icke äger en erfaren person, åt hvilken ärendena på stället under tiden kunna anförtros, utan nödgas förordna personer för dagen; så har man ingen rätt att förundra sig öfver, att försummelser kunna inträffa, sorn för Staten medföra större förlust än det ifrågavar. löneanslaget.
Jag instämmer med Hr von Hartmansdorff deruti, att detta anslag må blifva endast temporärt till nästa riksdag, då Ständerne få se hvilken verkan på ärendenas gång och skyndsamheten inom verket genom anslaget kan uppkomma; och anhåller jag således om den propos., att de af Hr Stuart föreslagna löneanslag må såsom arfvoden utgå till nästa riksdag.
Den som tagit aldrig så liten kännedom om de mångfalldiga ärenden, som tillhöra Kammar-colhm, och den vidlyftiga utredning, som för deras pröfning ofta fordras, skall nödgas medgifva, att detta embetsverk är belastadt med en sådan mängd göromål, att det måhända erfordras mer än vanlig arbetsförmåga hos nuvar. personalen derstädes att medhinna största delen deraf; ty jag anser omöjligt för denna personal att medhinna dem alla.
Jag har sjelf tjenstgjort i detta verk uti 18 års tid, och har således derom en temmeligen noggrann erfarenhet.
Hvad särskildt advocatfiscals-contoret i Kammar-coll:m angår, så vet jag af egen erfarenhet, att detta contor har en ovanlig mängd göromål att handlägga, och såsom exempel må jag nämna, att alla husesyner på kungsgårdarna i Riket skola dit ingå, för att af Kammar-advocatfiscalen granskas.
Skulle nu så hända, att den ordinarie och för närvar, ende advocat-fiscalen i verket antingen insjuknade eller af annat laga förfall blefve hindrad; så skulle detta embete komma att ligga nere, och jag tror det skulle ske till föga fromma för landet samt de enskilda personer, som aro intresserade att få de hos Kammar-coll:m liggande mål snart afgjorda.
På denna grund tillstyrker jag bifall till hvad Hr Stuarts motion innehåller, och förenar jag mig således i hvad Frih. Cederström och Hr von Hartmansdorff yttrat.
Cederström anhöll att få veta hvad de öfriga Stånden rörtde denna fråga beslutat. n H. 3a 25o
Den to Augusti e. m.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att enl. ankommet prot.utdr. hade PresteSt., i afseende på 8:de punkten, som angår K.
Kammar-colhm, beslutat sålunda: ”Med bifall till ”det af K. M. äskade och af Utsk. i utlåt.
Wto ig3 tillstyrk— ”ta ytterligare anslag för detta verk af 7,53a r:dr 16 sk. 1 "r:st. för året, likväl endast intill nästa riksdag, och såsom ”arfvode, fann Ståndet likväl skäligt göra tillägget, alt de "embets- och tjenstemän inom detta verk, som lagligen fin”nas berättigade att undfå afsked med lönernas bibehållande, måga å indragningsstaten njuta hela beloppet af den ”aflöning, som de genom detta tillökta arfvode komma att ”erhålla.
Hvad i öfrigt af Utsk. föreslås i afseende på be”gärdt löneanslag för r vice advocat-fiscal och 3 kammarskrifvare, godkändes.” Från BorgareSt. vore ingen underrättelse ankommen, huru Ståndet fattat sitt beslut vid den sednare pröfningen af detta mål, men vid den första hade denna punkt blifvit återremitterad.
BondeSt. hade vid första pröfningen af målet bifallit hvad StatsUtsk. yttrat om Kammar-colhm.
Då således frågan icke är genom ett R.
St:s beslut afgjord, anhåller jag att få föreslå för vice advocat-fiscalen samma aflöning, som för notarierna i Kammar-colhm, och för de 3 nya kammarskrifvarne lika arfvode ined hvad ntivar. kammarskrifvare i lön och arfvode komma alt erhålla.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtskzs yttrande öfver HrStuarts motion.
Hr Frih. o. Landtm, föreslog, att R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Cederströms hemställan, att ett anslag måtte uppföras till det belopp Frih.
Cederström föreslagit, för en vice advocat-fiscal och 3:ne kammarskrifvare.
Då Hr Landtm, af svaren icke kunnat utröna hvilken mening varit den öfvervägande, framställde Hr Landtm, ånyo sin först gjorda propos., om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUlsk:s yttrande öfver Hr Stuarts motion.
Cederström votex-ing.
Den som bifaller StatsUtsk:s yttrande öfver Hr Stuarts motion om löneanslag för en vice advocat-fiscal och 3:ne kammarskrifvare i K.
Kammar-colhm, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Den 10 Augusti c. m. 251 Vinner nej, anser R. o. Ad., alt nya löneanslag på Kammarcollegii stat böra uppföras såsom arfvoden åt en vice advocat-fiscal, till lika belopp med notariernes, och åt trenne kammarskrifvare, till lika belopp med kammarskrifvarnes nu blifvande löneförmåner.
Sedan jag nu fått veta, alt Frih.
De Geer varit uppe i BorgareSt. och der erhållit underrättelse derom, att BorgareSt. bifallit alla punkterna af StatsUtsk:s förslag rör:de Kammar-colhm, anser jag mig, enär sålunda ett R.
St:s beslut i denna fråga tillkommit, böra afstå från min begäran om votering.
Cederström nu afstått från begäran om votering, och den icke af någon annan blifvit begärd, Hr Landtm:s sist framställda propos. måtte anses såsom af R. o. Ad. bifallen. g:de punkten.
S t a t s-co n t o r e t. mom. litt. a).
StatsUtsk. har medgifvit de ökade göromål Stats-cont. fått sig ålagda, men icke destomindre, så väl i sitt sednare som förra betänk., afstyrkt bifall till K. M:s propos.
Jag anhåller derföre å min sida om afslag å Utsk:s betänk, och bifall å K. M:s proposition.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad StatsUtsk. i denna punkt, mom. litt. a), yttrat.
Ad. behagade bifalla K.
M:s nåd. propos. i afseende på det som innehålles i StatsUtsk:s utlåt., g:de punkten, litt. a).
Mora:n litt. b), c), d), e) och f).
Biföllos. io:de punkten.
K. Kammarrätten.
Hr Pr i n tzenskö I d: Då R. o. Ad. redan benäget täckts bifalla SlatsUtsk:s utlåt. rör:de löneanslag för Kammarcolhm, med en förändring, i öfverensstämmelse med Frih.
Sprengtportens reservation, och jag tror att samma skäl till bifall å löneanslag för Kammarrätten äro förhanden, vågar jag tillstyrka, att enahanda beslut i detta afseende må fattas, som det R. o. Ad. i frågan om Kammar-coll:m vidtagit.
Jag instämmer så mycket hellre med den sista talaren, som StatsUtsk. behandlat dessa begge verk, såsom varande under samma cathegori, hvarföre jag anhåller om Hr Landtm:s propos. å enahanda beslut, sorn i fråga om Kammar-colhm blifvit fattadt.
Hr Uggla, Göran Gustaf:
Förekommen af Hr Printzensköld och Frih.
Cederström, får jag inskränka mig 252 Den io Augusti e. ra. till att instämma med dem och anhålla om Hr Landtnäs proposition.
Jag anhåller jemväl att få förena mig i den framställning, som af Hr Printzensköld blifvit gjord.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtskrs i utlåt.
N:o 193 i afseende på 10 punkten framställda förslag.
Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad. nämnda förslag med samma tillägg och villkor, som R. o. Ad. beslutat i afseende på det ökade anslaget för Kammar-colkm. litte punkten.
K. Sundhets-colltm, mom. litt. a).
Jag tillstyrker i öfrigt bifall till ifrågavar. punkt, men att R. o. Ad. ville afstå det dervid af StalsUtsk. fästade villkor.
Detta moment blef af R. o.
Jemväl i denna punkt tillstyrker jag bifall till det af StatsUtsk. föreslagna anslag, men anhåller, likasom vid den föreg:de, att det villkor StatsUtsk. framställt måtte derifrån afskiljaS och särskildt afslås.
Jag anhåller således om a:ne särskilda propos:r, den ena i afseende på anslaget, och den andra i afseende på villkoret.
StatsUtsk. har föreslagit en aflöning af a5o r:dr för extra provincialläkare.
För min del anser jag detta belopp för ringa, och skulle jag således önska att åt dem blefve heviljadt hvad K. M. begärt, nemi. 5oo r:dr.
Men på det att någon enstämmighet i RiksSt:ns beslut må vinnas, inskränker jag mig till att anhålla om en propos. i öfverensstämmelse med hvad PresteSt. beslutat, nemi. 4^o r:dr. PresteSt:s beslut lyder sålunda: ”Ståndet fann för godt, med ogillande af hvad Utsk. ”föreslagit, bevilja de nuvar. e. o. provincialläkare, äfvensom de nu föreslagna 8 nya, hvilka, efter föregången undersökning, kunna anses nödiga att antaga, en årlig lön af ”45o r:dr hvardera.”
Jag är redan till alla delar förekommen af H. Ex. Hr Gr.
Posse och anhåller således blott att få förena mig i dess yttrande.
Så länge Statens tillgångar hvarken disponeras eller anses tillräckliga att anställa extra provincialläkare i alla orter, der de äro behöfliga, — och det är ett förhållande, sorn kan vitsordas af hvar och en som bott eller vistats på landet, att provinserna och de särskilda Den 10 Augusti e. m. 253 örterna i detta fall äro ganska olika lottade; så är det visserligen en stor fördel för en ort alt få en provincial-läkare stalionerad hos sig, då en annan får helt och hållet allena aflöna sin läkare.
Nu inträffar visserligen det förhållande, att i vissa trakter, der det finnes en fatlig allmoge och få personer, som kunna lemna bidrag till läkarens underhåll, ifråga var. summa af 200 r:dr anses ganska ringa, men att i andra orter ett arfvode af 2Öo r:dr, med den förtjenst som läkaren i orten kan finna, bör anses ganska tillräckligt.
Jag skulle tro att det rättaste vore, att till en kommande lid uppskjuta en reglering af provincial-Iäkarnes löner, så att de blifva olika efter olika stationer.
Detta fordrar dock närmare förslag, såvida principen skulle antagas.
Med afseende på orternas rättigheter och billiga anspråk vore detta rättvisast.
Under sådana omständigheter kan jag icke tillstyrka den höga aflöning, som nu blifvit begärd, utan tillstyrker jag bifall till StalsUtskts förslag.
Jag tror att ändamålet med det ifrågavar. anslaget är att för landsorterna bereda ett större antal läkare.
Om Utsk:s förslag bifalles, och således aflöningen inskränkes till 2Öo r:dr, med villkor att extra provincial-läkarne skola kunna innehafva andra tjenstebefattningar, blir följden troligen ingen annan, än att bataljons-läkare i allmänhet blifva extra provincial-läkare och få åtnjuta detta anslag.
Jag för min del, jemte det jag förnyar min hemställan att enahanda anslag, som PresteSt. beslutat, måtte beviljas, ingår gerna på det af Utsk. i dess första betänk, föreslagna villkor, att extra provincial-läkare-sysslan ej må förenas med annan tjenst, hvarigenom ändamålet vinnes att få ett större antal läkare för landsorterna.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då det blifvit begärdi, att frågorna vid propositionens framställande måtte delas, ville han först framställa propos. rörtde lönebeloppet samt antalet af de nya lönerna, och derefter ang:de de vill-, kor, som dervid kunde komma att fästas; hemställandes Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s i utlät.
N:o ig3 afgifna förslag, rör:de beloppet af lönerna för extra provincial-läkare samt antalet af nya sådana löner.
Posses förslag, att lönebeloppet för extra provincial-läkare bestämmes till 4^0 r:dr, och att 8 nya löner för sådana läkare anslås.
Ropades starka ja, blandade med nej, i följd hvaraf Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja öfverrösta! nej.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att ännu återslode att afgöra de villkor, som kunde böra fästas vid det anslag R. 254 Den io Augusti e. m. o. Ad. nu beslutat, och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla hvad StatsUtsk. i det afseendet föreslagit.
Eopades nej. H. Ex.
Det villkor jag tog mig friheten föreslå, var, att desse läkare ej skulle få innehafva an dra tjenster.
StatsUtsk. har föreslagit att de må få hafva andra befattningar, med undantag endast af ordin.-provincialläkare-sysslor.
Då R. o. Ad. behagat bifalla mitt förslag, så anhåller jag, att R. o. Ad. ville äfven bifalla villkoret; ty i annat fall har icke det syftemål jag afsell blifvit uppfyldt.
Jag tager mig friheten fasta R. o. Ad:s uppmärks imhel derpå, att ?,:ne
Stånd redan bifallit StalsUtsk:s betänk, i denna del.
PresteSt. har, med frångående af Utsk:s förslag, bestämt 45o r:drs aflöning, i likhet med hvad R. o. Ad. nu sednast beslöt.
Frågan skall således i förstärkt StatsUtsk. afgöras
Jag anser mig böra erinra derom, emedan det är angeläget, att det beslut R. o. Ad. i den sednare frågan fattar, instämmer med beslutet om löneanslagen; ty om endast 2Öo r:dr af förstärkta StatsUtsk. beviljas för extra pi ovincial-läkare, är det skäligt att afslå villkoret och bifalla Utskts första betänk., att de må få med denna syssla förena annan tjenst; men om återigen 4^o r:dr af förstärkta StatsUtsk. beviljas, så böra dessa tjenster ej med andra få vara förenade.
Som Ståndet har bifallit 45o r:drs lön ål dessa extra provincialläkare, och detta naturligtvis skett undei förutsättning, att de med sina beställningar ej må få förena andra tjenster; så följer också deraf, att
Ståndet ej kun bestämma 2:ne olika villkor, utan måste rätta det sednare beslutet efter det första.
Åtminstone kan jag icke föreställa mig, huru det skulle gå till, att i fråga om lönen hafva en mening och i fråga om villkoren tvänne.
Det villkor StatsUtsk. utsatt är i alla fall af den beskaffenhet, att jag skulle förmoda, att R. o. Ad. ej kan detsamma antaga; ty deri står: ”att extra provincial-läkare må tillika ”kunna innehafva andra, dermed förenliga befattningar, med ”undantag endast af ordin, provincial-läkare-tjenster.”
Om man kom till K.
M. med det förslag, att en extra provincialläkare ej tillika må vara ordin, provincial-läkare, så skulle det falla i det löjliga.
Jag får derföre hemställa, att detta villkor måtte alldeles förfalla.
I sjelfva egentliga frågan om hvad som är rättast, bekänner jag mig icke äga tillräcklig sakkännedom för att yttra mig; men jag måste tro, att i det afseendet är Hr Ekströmer den competentaste domaren af dem, som här yttrat sig.
Jag anser mig således för min del böra tro dea mening han yttrat vara riktig, att Den 10 Augusti e. ra. 355 om lönen bestämmes till /±5o r:dr, böra de i Utsk:s förra betänk, föreslagna villkor bibehå|las, men att de, ifall den bestämmes till 1^0 r:dr, böra försvinna.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att det vöre en gifven följd af det i förra punkten lemnade bifallet till 45o rrdrs lön, att man ej i sednare punkten kunde bifalla den rättighet att med extra provincial-läkare-tjensten förena annan beställning, som StatsUtsk. i dess sista betänk, föreslagit.
Delta tror jag icke vara rätt.
Deremot har Hr von Hartmansdorff visserligen rätt deruti, att man ej kan på samma gäng lemna och icke lemna denna rättighet.
Men jag tror, att den önskan, Hr Ekströmer med sin sakkännedom yttrat, kunde uppfyllas, som är att bereda tillfälle att, i händelse R.
St:s beslut skulle blifva öfverensstämmande med de 2:ne Stånds, med hvilka R. o. Ad. sig icke förenat, ifrågavar. tjensteman må kunna åtnjuta den förmån att derjemte innehafva annan tjenstebefattning, d. v. s., om R. o. Ad. ville besluta att den dessa tjenstemän beviljade löneförbättring må utgå under villkor alt de ej innehafva annan tjenst.
I sådant fall försvinner det dem förelagda villkor att ej få innehafva annan tjenst, om R. o. Ad:s beslut ej blir gällande, hvilket är problematiskt.
Derföre får jag anhålla om en sådan propos., att den beviljade löneförhöjningen för extra provincialläkare, så väl de nya som de gamla, må utgå under villkor att de ej få innehafva annan tjenst.
Detta rörer endast löneförhöjningen och ej den gamla lönen.
Hr von Troil, Emil: Utsk:s tillstyrkan att extra provincial-läkare-tjenst ej må förenas med ordinarie sådan, har Hr von Hartmansdorff funnit gränsa till det löjliga.
Deruti vill jag ej med honom tvista, men jag befarar, att om man skulle få veta att i verkligheten inträffat hvad Utsk. velat förekomma, den värde talaren nödgas erkänna, alt detta förslag närmar sig den gräns för det löjliga, som i sjelfva verket blifvit öfverträdd.
Ett sådant förhållande har likväl blifvit uppgifvet af den ledamot i StatsUtsk., hvilken inom BondeSt. representerar WesterNorrlands län , nemi.
Han har uppgifvit, att sedan det blifvit bifallet att der tillsätta en extra provincial-läkare och districtet för honom blifvit utsatt, men ingen sökande inom någon viss tid sig anmält, så beslöts, att en förut inom länet varande ordin, provincial-läkare tillika fick bestrida den extraprovincial-läkarens tjenst och uppbära det för denne bestämda arfvode.
I öfrigt kan jag för min del icke godkänna den grundsats, som här tyckes vilja gora sig gällande, att icke en extra provincial-läkare äfven skulle kunna bestrida en annan tjenst, nemi. bataljons-läkare-tjensten, som under fredliga förhållanden upptager blott några få veckor och under hela den öfriga delen af året lemnar sin innehafvare fri från denna befattning.
Jag befarar att med de små lö - a56
Den 10 Augusti e. m. ner, som för närvar, lemnäs för bataljons-läkare-beställningar, blefve det inom vissa orter svårt, om icke omöjligt, att erhålla skickliga personer till desammas bestridande, om de icke få dermed förena andra tjenster, och i detta fall tror jag ingen vara mera lämplig för batal jons-läkaren, än just de ifrågavarande.
Jag kan ej föreställa mig annat, än att i de flesta fall det ej skulle medföra någon synnerlig olägenhet, om en provincial-läkare under den korta tiden af året, som indelta anneens möten vara, skulle vara upptagen af den militära tjenstgöringen.
Hr Ekströmer: I anledn. af Hr von Troils anförande tager jag mig friheten upplysa, att det uppgifna förhållandet i WesterNorrlands län alldeles icke existerar.
Westernorrlands län har, så vidt jag vet, 3 ordin, provincial-läkare, stationerade en i Nätra, en i Sundsvall och en i Sollefteå.
Den 4;de är extra provincial-läkare, och han är stationerad i sjelfva residensstaden Hernösand.
Riksd.fullm.
Strindlund har deruti misstagit sig, att sistnämnde läkare förut varit ordin, provincial-läkare.
Han har förmodligen kommit till detta misstag deraf, att ingen annan läkare var i Hernösand stationerad, och i följd deraf den, som var extra provincialläkare, ofta måste användas i ordin, provincial-läkares göromål.
Ordin, provincial-läkarens lön har han aldrig haft ännu mindre varit både extra och ordin, provincial-läkare.