Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För öfrigt instämmer jag med Hr Fahnehjelm i att de städer, som icke deltaga i landsting, böra åtnjuta samma fördel som Stockholm, med afseende på nämnde afgift.
Om de ledamöter, hvilka begärt återremiss på denna punkt, varit vittnen till de svårigheter, man fått öfvervinna inom Utsk:t, innan man lyckats komma till detta resultat, tror jag att de skulle afstå från sitt yrkande, hvilket jag får uppmana dem att göra.
Det har, efter lång diskussion inom Utsk:t, lyckats att gifva §:n denna lydelse; och om ärendet återremitterades, skulle följden deraf endast blifva, att hushållnings-sällskapen beröfvades de medel, som de nu åtnjuta, och städerna lingö behålla sin andel.
Att landstingen, för att erhålla något lif, i början kunna vara i behof af medel, torde väl ingen bestrida.
Icke heller bör man väl fästa någon så särdeles stor vigt vid, om dessa medel komma från det ena eller det andra hållet.
I alla afseenden tror jag, att R. o. Ad. bör bifalla §:n sådan den är, dock med den af Hr Fahnehjelm föreslagna förändringen.
Med anledning af Hr Nordenfelts yttrande, att den åt hushållnings-sällskaperna anslagna 5:te delen borde fördelas mellan dessa och landstingen, får jag nämna, att jag anser det vara för tidigt, att, innan ännu landstingen hunnit utveckla någon verksamhet och innan det visat sig, hvad verkan de kunna hafva på jordbruket inom landet, fråntaga hushållningssällskapen den andel de hittills haft och hvarmed de, enligt alla vittnesbörd, uträttat ganska mycket.
Jag anser det äfven vara särdeles bardt, om man skulle fråntaga städerna en rätt, som grundar sig på gammal häfd, isynnerhet som en mängd af våra städer, just i den öfvertygelsen att de fortfarande skulle få behålla dessa utskänknings-medel, skuldsatt sig och gjort en mängd förbättringar, för hvilka de ådragit sig kostnader, som de icke skulle kunna bära, om de förlorade dessa medel.
Det är således min åsigt, att man af rättvisa mot städerna bör låta dem behålla den andel, de nu hafva.
Deremot bar jag föreställt mig, att de g.delar, hvilka fördelas på socknarne, icke kunna uträtta mycket.
I Östergötland t. ex. uppgår denna inkomst Den 4 Juli f. m. 325 till 8,000 rdr, hvilka, fördelade på 40 socknar, icke göra mer än 200 rdr på hvarje.
Jag tror derför, att dessa penningar kunde vara af vida större nytta, om summan finge vara odelad och användas för hela länets behof och att således den andel, som nu tillkommer alla socknarne, gerna kunde öfverfiyttas lill landstingen.
Häremot kan dock invändas, att det vore en orättvisa, om, då håde stad och land deltaga i landsting, landet likväl ensamt skulle bekosta medlen för desamma.
Denna anmärkning kan jag icke vederlägga, och till följe deraf samt efter de af Frih.
Alströmer lenmade upplysningar, anser jag det vara klokast att bifalla Utsk:ts förslag.
Att en slutlig utredning af detta ämne är af behofvet påkallad, kan man se deraf, att denna fråga återkommer hvarje riksdag.
Då Ilr Ehrenborg framkastat det förslag, alt staten borde på något sätt inlösa denna afgift af städerne, och då jag tror, att det lättaste och bästa sältet att för all framtid komma ifrån denna fråga vore att gå tillväga på samma sätt, som man gjort med afseende på tolagen, har jag icke något emot, att R. o. Ad., med gillande af Utsk:ts förslag, i afseende på afgiltens fördelning, återremitterar frågan i den syltning, att K. M., efter ytterligare utredning af ämnet, måtte till nästa riksdag inkomma med förslag, huru den till städerna ingående afgiften skulle kunna på ett eller annat sätt af staten inlösas.
Jag tror visserligen, att somliga hus hållnings-sällskap kunna undvara en del af det belopp, som för närv:de tillkommer dem, men andra kunna det deremot icke; och derför anhåller jag, att R. o. Ad., med afslag å Hr Nordenfelts förslag, täcktes bifalla Utsk:ts hemställan.
Då så många talare förordat Utsk:ts Betänk., torde det visserligen vara öfverflödigt att jag upptager R. o. Ad:s tid med att göra detsamma.
Jag ber dock att, i anledning af Hr Nordenfelt» yttrande, lå nämna, att hushållningssällskapen enligt min tanke icke böra beröfvas något af de medel, sorn för närv:de tillkomma dem.
Om äfven en del af de utgifter, som nu bestridas af hushållningssällskapen, komme att öfverfiyttas på landstingen, återstår likväl en mängd utgifter, hvilka skola gå genom hushållningssällskapen, hvartill dessa naturligtvis måste hafva medel.
För min del skulle jag gerna gå in på, att de medel, som ingå till socknarna, öfverfiyttades till landstingen, om jag icke fruktade, att detta skulle mota allt för stort motstånd utaf ^:del af representationen.
Hvad det beträffar, att Utsk:ls förslag skulle innebära en orättvisa mot städerna, vill jag blott erinra om, att den ifrågav:de afgiften blifvit så betydligt tillökad på sednare tider, mot hvad den förut var, att städerna, äfven om de gå miste om j:del, likväl erhålla betydligt mera än förut.
Jag anhåller således om bifall till Utslcts hemställan, med den af Hr Fahnehjelm föreslagna förändringen. 326 Den 4 Juli f. m.
Hr Ehrenbore:
Jag är fortfarande af den åsigt. att det för närvule är rådligast att bifalla den af l!tsk:t föreslagna fördelningen, men alt tillika It.
St:r böra vidtaga någon åtgärd, på det att det förhållandet må upphöra, att städerna icke blott till den omgifvande landsbyggdens, utan äfven till deras egen skada, hafi a en inkomst, beroende af det belopp bränvin, som afsälles.
Sedan jag sist bade ordet, bar dock min uppmärksamhet blifvit fästad på det mindre lormenliga uti att, på samma gång man hecär bifall lill Utsk:ts förslag om fördelningen, äfven begära att §:n skall återremitteras i den af mig framställda syftningen.
Jag ändrar derföre mitt yrkande sålunda, att jag anhåller alt It. o. Ad. matte bifalla Otsktts förslag, men tillika för sin del besluta, att It.
St:r må ingå till K.
M. med en skrifvelse af följuie innehåll: »Att It.
Skr, som å ena sidan anse det önskligt och nödvändigt att så snart som möjligt det stadgande upphäfves, hvarigenom hvar och en stads inkomster blifva beroende af det belopp bränvin, som inom samma stad kan försäljas, men å andra sidan icke finna sig under närv:de förhållanden kunna h. o. h. fråntaga städerna denna i viss molm på en häfdvunnen rätt sig grundande och beluilliga inkomst, hos K. M. i underdånighet anhålla, det K.
M. täcktes låta ombesörja, dels en utredning af den rätt, hvarmed städerna före år 1854 tillgodonjutit afgifterna för dervarande hränvinsutskänkning jemte infordrande af uppgifter å den medii-inkomst, som hvarje särskild stad före berörde till genom dessa afgiller uppburit, och dels likaledes samlandet af uppgifter för den nästförflutne liden efter år 1854, ej mindre å beloppet af den inkomst, som hvarje stad uppburit genom den staden tillkommande andel i minuthandels-och utskänkningsafgilterna, än äfven å de ändamål, hvartill samma inkomst blifvit af hvarje stad anslagen; samt att K.
M. vid början af nästinstundande riksdag läcktes till It.
Stms ledning i ett sammanhang framlägga dessa uppgifter, äfvensom hufvudsakligen på grund af de särskilda städernas inkomster före år 1854, men med något afseende på de ändamål, hvartill efter sagde tid lörsäljningsafgifterna bilvit anslagne, i nåder uppgifva de årliga ersättningsbelopp, hvaraf K.
M. anser alt hvarje stad borde billigtvis komma i åtnjutande, från den tid, som R.
Skr funne för godt alt på annat sätt disponera den del utaf bränvinsförsäljningsafgifterna, hvilken dittils fått af städerna uppbäras.»
Då jag förnummit, alt milt förslag icke vunnit något understöd, vill jag icke besvära Hr Hr. o. Landtm, med alt framställa särskild propos. derpå, utan afstår jag från mitt yrkande.
Hvad Hr Ehrenborg föreslagit, låter visserligen mycket lira, men jag tror icke att det dermed afsedda ändamålet skulle vinnas, ty, om man borttager denna inkomst från Städerna, utan att på samma gång förbjuda all förtäring af bränvin, komma krogar i alla fall alt finnas i städerna.
Dessa krogar skola visserligen skatta, men det blir då icke af något Den 4 Juli f. m. 327 intresse för auktoriteterna, att genom auktion söka bringa upp denna skatt så högt, som möjligt, utan krögarne komma att slippa med mindre afgift, än de nu erlägga, oell staten får gifva ersättning åt städerna för den inkomst, som de nu hafva af denna afgift.
På denna grund anhåller jag, att R. o. Ad. icke måtte besluta att aflåta en sådan skrifvelse, som den Hr Ehrenborg föreslagit.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats af Hr Ehrenborg, alt R. o. Ad., jemte bifall till Utskits hemställan i fråga om fördelningen af afgifterna för minuthandel med och utskänkning af bränvin, tillika måtte för sin del besluta en underd. skrifvelse till K.
M. af följ:de lydelse: »att H. St:r, som å ena sidan anse det önskligt och nödvändigt att så snart, som möjligt det stadgande upphöCves, hvarigenom hvar och en stads inkomster blifva beroende af det belopp bränvin, sorn inom samma stad kan försäljas, men å andra sidan icke finna sig under närv:de förhållanden kunna helt och hållet fråntaga städerna denna i viss mohn på en häfdvunnen rätt sig grundande och beliöfliga inkomst, hos K. M. i underd. anhålla, det K.
M. täcktes låta ombesörja, dels en utredning af den rätt, hvarmed städerna före år 1854 tillgodonjutit afgifterna för dervarande bränvinsutskänkning, jemte infordrande af uppgifter å den medii-inkomst, som hvarje särskild stad före berörde tid genom dessa afgifter uppburit, och dels likaledes samlandet af uppgifter för den nästförflutna tiden efter år 1854, ej mindre å beloppet af den inkomst, som hvarje stad uppburit genom den staden tillkommande andel i minuthandels- och utskänknings-afgifterna, än äfven å de ändamål, hvartill samma inkomst blifvit af hvarje stad anslagen; samt att K.
M. vid början af nästinstundande riksdag täcktes till R.
Sl:rs ledning i ett sammanhang framlägga dessa uppgifter, äfvensom hufvudsakligen på grund af de särskilda städernas inkomster före år 1854, men med något afseende på de ändamål, hvartill efter sagde tid försäljnings-afgifterna blifvit anslagne, i nåder uppgifva de årliga ersättningsbelopp, hvaraf K.
M. anser att hvarje stad borde billigtvis komma i åtnjutande från den tid, som R.
Sf:r funne för godt att på annat sätt disponera den del utaf bränvins-försäljnings-afgifterna, hvilken dittills fått af städerna uppbäras.»
Härvid anmälte sig och yttrade Hr Ehrenborg: Jag vill endast tillägga, att jag äfven anhåller om bifall till den af Hr Fahnehjelm föreslagna förändringen, med afseende på de städers, som icke deltaga i landsting, likställighet med Stockholm.
Hr Gr. o. Landtm, förmälte vidare, att Hr Fahnehjelm hade begärt bifall till Utsk:ts hemställan med följ:de tillägg: »alt 328 Den 4 Juli f. m. annan stad, som icke i landsting deltager, jemväl må åtnjuta den landstinget eljest tillkommande femtedel;» samt att slutligen Hr von Koch och Frih. af Ugglas hade yrkat afslag å merberörde hemställan och bibehållande af de nu i ämnet gällande föreskrifter.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts hemställan utan förändring, hvartill svarades många nej jemte ett eller annat ja, sedermera propos. på bifall till samma hemställan, med det af Hr Fahnehjelm föreslagna tillägg och derjemte Hr Ehrenborgs förslag till underd. skrifvelse i ämnet, hvartill svarades många nej jemte några ja; vidare propos. på bifall till Utsk:ts hemställan, med det tillägg, Hr Fahnehjelm föreslagit, då svaren utföllo med många ja, blandade med nej, och ytterligare propos. på afslag å Utslcts hemställan och bibehållande af de mntde föreskrifterne i ämnet, hvilken propos. besvarades med många nej jemte några ja; hvarefter propos. på bifall till Ulskils hemställan, med det af flr Fahnehjelm föreslagna tillägg, förnyades samt besvarades med många ja tillika med några nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Jag tager mig friheten att fråga, huruvida Hr Ehrenborgs lörslag blifvit bifallet eller icke. 1 anledning häraf yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han i början framställt propos. på bifall till Utsk:ls hemställan med så väl di t af Hr Fahnehjelm föreslagna tillägg, som ock den af Hr Ehrenborg begärda underd. skrifvelse!) i ämnet, men funnit svaren å denna propos. hafva utfallit med öfvervägande nej; hvaremot Hr Gr. o. Landtm, ansett den sedermera framställda och slutligen förnyade proposm på bifall till Utsk:ts hemställan, endast med det af Hr Fahnehjelm yrkade tillägget, hafva blifvit med öfvervägande ja besvarad, och jemväl inför U. o. Ad. tillkännagifvit denna sin uppfattning af svaren.
För min del anser jag icke att Hr Fah nebjelms förslag kunde framställas i sammanhang med Hr Ehrenborgs. Hr Gr. o. Landtm, förmälte nu, att han finge förnya sin nyss gjorda erinran derom, att en af de utaf honom framställda proposme hade ornlättat bifall till Ulsk:ts hemställan jemte Hr Falmehjelms tillägg och derförutan Hr Ehrenborgs underd. skrifvelse-förslag; att sedan samma propos. besvarats med många nej, blandade med ja, Ilr Gr. o. Landtm, öfvergått till framställning af andra yrkade proposm, och deribland proposm på bifall till Utsk:ts hemställan ulan något annat tillägg än det af Hr Fahnehjelm föreslagna; att denna propos., enligt Hr Gr:s och Ben 4 Juli f. m. 329 Landtnv.s uppfattning, af R. o. Ad. besvarats med öfvervägande ja; samt alt Hr Gr. o. Landtm, omedelbart derefter uttryckligen tillkännagifvit denna sin uppfattning, eller att Ståndets svar å sistberörde propos. utfallit jakande.
Ad:s ledamöter ej vore nöjd med denna förklaring, så stöde det naturligtvis honom öppet alt påyrka votering, men så vida begäran derom ej framställdes, komme den propos , som Hr Gr. o. Landtm, förklararat vara med öfvervägande ja besvarad, att utgöra R. o. Adis beslut i frågan.
Jag vill visserligen icke upprifva ett beslut, som jag icke riktigt uppfattat, men jag anser Hr Ehrenborgs förslag vara så vigtigt, alt jag, innan jag afstår från alt begära votering, hemställer, om icke delta lörslag kan lå anses såsom en särskild motion och såsom sådan behandlas i laga ordning.
Härå svarade Hr Gr. o. Landtm., att derest icke Hr Ehrenborgs oflaberörde förslag efter anställd votering blefve R. o. Adis beslut, så vore samma förslag af Ståndet alslaget, och vid sådant förhållande kunde förslaget naturligtvis icke såsom motion af någon ledamot ånyo upptagas.
På sätt Hr Gr. o. Landtm, förut tillkännagifvit, utgjorde den propos., eller bifall till Utskits hemställan med Ilr Fahnehjelms tillägg, sorn Hr Gr. o.
Landtm, förklarat hafva blifvit med öfvervägande ja besvarad, för det närv:de R. o. Ad:s beslut, och detta beslut kunde icke ändras på något annat sätt än medelst en votering, hvars resultat komme att utvisa, huruvida Hr Gr:s o. Landtnäs uppfattning af R. o. Ad:s mening i frågan varit riktig eller icke.
Det är med ledsnad, som jag ser mig nödsakad att upptaga R. o. Ad:s tid med att begära votering.
Uppsattes och justerades följ:de voter:s-propos.: »Den som bifaller Revilln.-, Las- samt Allm. Resv.- o.
Ekon.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 4 vid § 24 gjorda hemställan, med det af Hr Fahnehjelm föreslagna tillägg, »att annan stad, som icke i landsting deltager, jemväl må åtnjuta den landstinget eljest tillkommande femtedel», röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. i(iågav:de hemställan jemte ofvanberörde tillägg och antager tillika det förslag till underd. skrifvelse, som Hr Ehrenborg afgifvit.»
Nej — 6. 330 Den 4 3 uli f. m. 24:de §:ns text.
Som R. o. Ad., genom det nu fattade beslutet, äfven godkänt den förändring, jag tagit mig friheten alt framställa, får jag anhålla, att det 3:dje mom:t måtte få följ:de lydelse: »1 Stockholm tillfaller hela afgiften staden, och i annan stad, som icke deltager i landsting, tillfälle staden jemväl den femtedel, hvilken eljest skulle för landstingets räkning insättas i vederb:de landtränteri.»
Etter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos.
, godkändes texten, med följ:de tillägg till 3:djemoni:t: »och i annan stad, som icke deltager i landsting, tillfälle staden jemväl den femtedel, hvilken eljest skulle för landstingets räkning insättas i vederb:de landtränteri.»
Härefter blef den vidare pröfningen af förev:de Betänk, uppskjuten till e. m:s plenum.
Föredrogos och bordlädes K.
M:s denna dag öfverlemnade Nåd.
Propostr lill R.
St:r, nemi.: ang:de upplåtande af en del utaf Kronoängen Tyskhagen i Westmanlands län till byggnadsplats för Kungsbarkarö församlings folkskolehyggnad; ang:de pension för framlidne f. d. Landshöfdingen m. m. L. A.
Prytz' enka; om full dispositionsrätt för Stockholms stad och län till den åt stadens och länets gemensamma kurhusinrättning år 1815 upplåtna egendom å Kungsholmen; samt om anslag för national-museibvggnadens inredning, jemte andra i sammanhang dermed erforderliga kostnader.
Föredrogs ett från Vä Hofi. Borgare-St. ankommet prof.- utdrag N:o 341, innefattande inbjudning lill de öfriga Riks-Stånden att biträda Borgare-Sl:s vid pröfning af Bevilln.-Utsk:ts Utlåt.
N:o 11 fattade beslut ang:de stämpel å bouppteckningar.
Åkerhjelm, Knut, ingifvet mern. af följ:de lydelse:
På grund af enskildta angelägenheter, får jag, ifrån och med nästkommande Onsdag den 8:de dennes, afsäga mig att vara suppleant uti Stats-Utsk:t, med vördsam anhållan att bibehålla min riksdagsmannarätt.
Den 4 Juli f. in. 33!
Vidare föredrogs ett af Frih. Edelcreutz, Jakob Daniel, inlemnadt mern., sorn lydde sålunda:
Nödsakad alt till enskildta angelägenheters bevakande afresa ifrån hufvudstaden, får jas tillfölje häraf afsäga mig min plats såsom ledamot i Högloft. Riddarh.-Utsk:t, linder ödmjuk anhållan att varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen.
Ståndets Hrr Elektorer att utse en suppleant i Stats-Utsk:t efter Frih. Åkerhjelm, och en ledamot i Riddarh.- Utsk:t efter Frih. Edelcreutz.
Anmäldes och bordlädes följ:de från Utsk:n inkomna Mern., Utlåhn och Betänkm, nemi. från Banko-Utskottet:
N:o 37, i anledning af återremisserna af Utlåtit N:o 25, i fråga om förändrad grund för utmyntningen af Svenska silfvermyntet; N:o 38, i ani. af återremiss af Betänk:t N:o 32; N:o 39, i fråga om ett af förre Bruksegaren IL
Dillner gjordt ackordsanbud; N:o 40, ang:de förrättad revision af banko-diskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 18G2; N:o 41, med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne vid banko-diskont-verket; N:o 42, med förslag lill sammanjemkning af Riks-Ståndens beslut öfver åtskilliga delar af Betänk:t N:o 35, ang:de reglering af bankens låne- och kreditivrörelse samt om användande af upplupen bankovinst; Lag-Utskottet: N:o 38, i ani. af väckta motioner om ändring af 12:te kap. 2:dra §:n Rättegångsbalken; N:o 39, i ani. af väckt motion om ändring af 12:te kap. 3:dje §:n Rättegångsbalken; N:o 40, i ani. af framställda förslag ang:de bestämmande af viss tid för doms alkunnande i rådstufvurätt; N:o 41, i ani. af väckt motion om skyldighet för häradshöfding alt inom viss tid meddela utslag och utlemna expeditioner; - 332 Den 4 Juli e. m.
Sammansätta Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet: N:o 12, i ani. af väckta frågor om förändring oell förklaring af gällande stadganden ang:de skyldighet att bygga och underhålla kyrko-, prestgårds- och andra i 26:te kap.
Byggningabalken omlörmälda allmänna byggnader. R. o. Ad. åtskiljdes kl. } 3 e. m.
Lördagen den 4 Juli 1863.
Justerades protokollet för den 30 sisth Mars.
Fortsattes pröfningen af Sammans.
Bevillms-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskds Betänk.
N:o 4, ang:de vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. § 25.
Bifölls. § 26.
Vid föredragningen af en föreg:de § fästades uppmärksamheten derpå, att det vore tvifvelaktigt om med »utskänkningsställe» äfven skulle kunna för* Ben i Juli e. m. 333 stäs ställe der bränvin utminuterades, och om således gästgifverier skulle kunna inbegripas under berörda benämning i de fall, då de endast egde utminuteringsrätt.
1 anledning deraf får jag vördsamligen anhålla, att R. o. Ad. ville besluta ett förtydligande af §:ns 3:dje morn., och får jag i sådan syftning föreslå följande förändrade lydelse derå: »Förekomma å gästgifveri eller annat ställe, der utskänkning af bränvin idkas, vid särskilda tillfällen etc.» Hr Nordenfelt, Enar Wilhelm:
Något förtydligande i nyssnämnda hänseende anser jag icke vara af behofvet påkalladt, så mycket mindre som författningsenligt »utskänkningsställe» bör finnas på hvarje gästgifvaregård.
Jag anhåller således om bifall till den nu föredragna §:n.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att frågan om §:ns ordalydelse torde böra uppskjutas till dess texten blefve föredragen.
Jag begärde ordet, för att instämma med Frih.
Alströmer i det af honom väckta förslag, hvaruti jag likväl önskar föreslå en ringa förändring; men då Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att frågan derom borde anstå till dess texten af denna § blefve föremål för Ståndets pröfning, får jag inskränka mig lill att anhålla om bifall till Utsk:ts nu föredragna hemställan.
, bifölls Utsk:ts ifrågav:de hemställan. 26:te §:ns text.
Den redaktionsförändring, jag nyss påyrkade, har afseende på 3:dje mom:t, sorn skulle erhålla följ:de lydelse: »Förekomma å gästgifveri eller annat ställe, der utskänkning af bränvin idkas, vid särskildta tillfällen etc.»
Det egendomliga förhållande, hvari gästgifverierna stå till bränvinsförfattningarne, skulle kunna föranleda någon villrådighet i afseende å tillämpningen af dessa författningar.
Jag anser det derföre vara skäl att, genom ett förtydligande af detta morn., undanrödja all anledning till missförstånd, och anhåller derföre om bifall till den af mig föreslagna redaktion.
Jemte det jag instämmer i den siste värde talarens yrkande, anhåller jag att ur samma 3:dje mom. måtte uteslutas ordet »fortfarande», äfvensom att ordet »erfordrats» förändras till »erfordras.» Genom R. o. Ad:s beslut denna förmiddag, har nemi. gästgifvare utskänkningsrätt, utan att någon pröfning af hans frejd eger rum.
Då således aldrig såsom vilkor för utskänkningsrättens förvärfvande »erfordrats» att han 334 Dea 4 Juli e. m. skall hafva god frejd, anser jag det icke lämpligt att delta ord användes i §:n, likasom jag af samma skäl anser »fortfarande» böra utgå.
Jag anhåller derföre om bifall till de af mig nu föreslagna förändringarne.
Jag skulle visserligen icke motsätta mig Frih.
Alströmers yrkande, då den förändring, som deraf skulle blifva en löljd, synes mig vara af ringa betydenhet, om icke denna redaktionsförändring hade det emot sig, att när man på ett ställe i författningen särskildt utsatt »gästgifveri» jemte »utskänkningsställe», borde samma uttryckssätt äfven konseqvent på alla andra dylika ställen i författningen begagnas.
Emot Hr Ribbing får jag endast anmärka, att då en person af Konungens Bellude förordnas till gästgifvare, måste Konungens Beflude tillse att han har god frejd, äfvensom att Konungens Beflcde icke lärer underlåta att från utskänkningsrätten skilja den gästgifvare, som förlorat sin goda frejd.
De af Hr Ribbing föreslagna redaklionsförändringar synas mig således, lika med den af Frih. Alströmer påyrkade, obehöfliga, hvadan jag anhåller om bifall till §:n, sådan den blifvit af Utsk:t föreslagen.
Med anledning af Hr Rihbings anmärkning, önskade jag endast fästa det Höglofl.
Ståndets uppmärksamhet derpå, att om man önskade förtydliga denna §, hade jag föreställt mig att man i st. f. »rättighetens förvärfvande» uti 3:dje mom;t hade bort sätta orden »rättighetens utöfning.
» Hr Ribbing:
I afseende å Hr Nordenfelts anförande, vill jag endast erinra derom, att när en person eger ett hemman, med hvilket gästgifveri är förbundet, så behöfver han icke hos Konungens Befh:de söka denna plats.
Jag tror derföre, att de af mig och Frih.
Alströmer gjorda anmärkningar qvarstå.
Då gästgifvare stå i en exceptionel ställning till bränvinsförordningen, genom den dem särskildt medgifna rätten att utskänka bränvin, synes mig att icke någon tvekan kan uppstå om rätta tolkningen af denna §, äfven om de icke äro särskildt nämnda, hvarföre jag får förena mig med Hr Nordenfelt i det af honom gjorda yrkande.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm, att derunder hade yrkats dels bifall till §:n utan förändring, dels af Frih.