Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det måtte ej vara skäl att bibehålla den, för det den varit brukad i 20 år, ty af ännu mera skäl skulle den då böra bibehållas, 0111 dea vöre 100 år 72 Den 26 Jun i i e. m. gammal.
Jag anhåller om proposition till bifall å Utskottets förslag.
Q Herr Stråle:
I anledning af hvad en värd Talare yttrat, får jag ytterligare tillkännagifva, att det ifrågavarande Rakenskapssättet alldeles icke är någon föråldrad form, som annorstädes blifvit aflagd, utan tvertom är en ny form, som ej i allmänhet är känd.
Det var min far, hvilken vid Riddarhuset införde densamma.
Många räkenskapsmäll, som sett Riddarhusets räkenskaper, hafva funnit bokföringssättet enkelt och rigtigt, och önskat att äfven kunna begagna detsamma; men som jag redan nämnt, låter det icke begagna sig annorstädes, än der redogörelsen är så enkel som Riddarhusets; ty så snart räkenskapen blifver mera invecklad, är det ej användbart.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till antagande af det nya af Riddarhus-Utskottet föreslagne
Bok föri ngssätt.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå Utskottets förslag, och bibehålla det nu brukliga Bokföringssättet oförändradt.
Bifölls. 3:0
Att åtminstone hvart 3:dje år an~ Den 26 Junii e. m. talet af de Gratificationer, som å framlidne Riddarhus- Secreteraren Bungencronas Fond böra utdelas, må varda faststäldt till i5.
Utskottets berörde förslag blef af Ridderskapet och Adeln bifallit. §• 2- 1:0
Att nuvarande RiddarhusCapitationsafgift må intill slutet af det år, då nästa Riksdag upphör ,fort farande utgöras med 1 R:dr B:co, af hvarje Mantalsskrifven Adelig mansperson , som betalar Bevillning för lön eller förmögenhet; i hvilket afseende Ridderskapet och Adeln torde hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhålla , att Ridderskapets och Adelns blifvande beslut varder allmänneligen kun gjordt , äfvensom att med uppbörden och redovisningen af dessa medel må förhållas, pä sätt hitintills stadgadt varit; dock med den förändring, att sedan RegementsSkrifvarne numera blifvit fritagne från ali leverering af allmänna medalj ChefsEmbetena vid Vederbörande Regementet' och Corpser må j i anseende till en närmare controll å de personer, hvilka äro underkastade ifrågavarande af gift , föreläggas , att årligen insända, sä väl till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, sorn ock till RiddarhusDirectionen , af RegementsSkrifvarne upprättade Förteckningar å de Adelsmän vid Regementet eller Corpsen, 74 Den 26 Junii e. m. sorn det föregående året njutit så stor lörij att Bevillning deraf bordt utgå.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Utskottet tyckes icke hafva haft kännedom derom, att Kongl.
Maj:t efter sednaste
Riksdag vägrade att sanctionera Ridderskapets och Adelns beslut om Capitationsafgift^», samt svarade att endast de, som deltagit i beslutet, kunde dertill bindas; det torde derföre vära nödvändigt att uppteckna dem, hvilka nu äro närvarande och bifalla förslaget; ty det är väl icke lämpligt, att med en ny skrifvelse besvära Kongl. Majrt i ett ämne, hvarå man redan en gång fått afslag.
Vid granskningen af de utgifter, som RiddarhusCassan fått vidkännas, har Utskottet funnit den högre Capitationsafgiflens fortfarande vara nödvändigt, och derföre tillstyrkt densamma.
Det beror naturligtvis på Ridderskapet och Adeln att deruti göra ändring; men i sådant fall skulle jag tro, att de nödvändiga utgifterna icke blifva beläckta.
Då nödvändiga utgifter utöfver RiddarhusCassans tillgångar förestå, så är det nödvändigt, att Capitationsafgiften fortfar.
Hvad åter angår Herr Cederschjölds anmärkning, bör jag npptysa, att ganska få Adelsmän, två å tre Friherrar, men alldeles ingen Grefve, undandragit sig Capitationsafgiften.
En och Den 26 Junii e. m. 75 annan Adelsman, som först vägrat, liar sedermera erlagt den.
Om ock Kongl. Maj:t skulle ånyo neka sitt bifall, lära väl få af Ridderskapet och Adeln ändock vägra betalningen.
Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandiMarskalken framställd proposition, blef RiddarhusUtskottets ofvanberörde förslag af Ridderskapet och Adeln bifallit. 2:0
Att en gratification af 100 R:dr Theo må II idda rh lis Ka mer er ar en, Canzli Rådet von Hartmansdorff, i och för den af honom verkställde granskning af Riddarhus-Capitations-räkenskaperne , af Capitationsmedlen tillerkännas.
Att sä länge räkenskaps-föringen och redovisningen för Capita t iöns medlen , samt granskningen och controllen å samma medels ordentliga uppbörd, fortfara, ett serskildt arfvode af 100 R:dr B:co årligen, motsvarande omkring 4 procent af de sednare årens uppbörd, mätte, frän i83o års början räknadt, åt RiddarhusKamreraren af Capitationsfonden anslås, Bifölls. §• 3- Angående antalet af completterade Genealogiske Tabeller, tillhörande såväl lef - 76
Den 26 J u n i i e. ni. alande, som utgångna, Atter; och angående uppgift af de sedan sista Riksdag pä Riddarhuset utslocknade och tillkomne Ätter.
Hvad Utskottet i denna §. omförmält, ansåg Riddevskapet oell Adela icke erfordra någon åtgärd. §• 4- Angående val, som af RiddarhusDirectionen blifvit förrättade, så väl till Ridderskapets och Adelns Ledamöter uti de årliga revisionerne öfver BåncoDiscönt.Venhet samt de i Götheborg och Malmö befintlige LåneContor, som till ersättande af ledigheter bland Ridderskapets och Adelns Ledamöter, dels af Rikets Ständers Revisorer öfver Stats-, Banco- och RiksgäldsVerken, dels af Fullmägtige i Rikets Sländers Bank.
Hvad RiddarhusUtskotlet i denna §. anmält, ansågs icke erfordra någon åtgärd. §.5.
Att RiddarhusUtskottet, utan anmärkning dervid, att val till Suppleant efter RiddarhusDirectionens Ledamot, Majoren M.
S. von Hohenhausen, blifvit förrättade, hvilket Utskottet, vid jemförelse af stadganderne i f och 6 usta Art. af Riddarhus Directionens Instruction , väl funnit icke af densamma ovilkorligen föranledi, Den 7.6
J u n i i e. m. 77 men icke eller deremot stridande, i afseende ä EacpeditionsSecreteraren G.
Ulf sparres behörighet, att till Suppleant väljas, med instämmande uti den af BiddarhusSecreterar en till Directionens Protocoll reserverade, och på, i Utskottets tanka, bade klara och giltiga skäl, grundade åsigt, ansett sig böra hos Ridderskapet och Adeln anmäla ifrågavarande förhållande; hvarjemte Utskottet anmärkt, såsom icke enligt med lagligen vedertagne reglor för omröstningar i allmänhet, att z:ne Directionens Ledamöter, ehuru deras mening, att med Suppleant s-v alet borde uppskjutas, blifvit af pluraliteten ogillad, likväl undandragit sig att uti samma, sålunda i behörig ordning beslutade, val deltaga.
För min tiel anser jag ingen annan åtgärd härvid erfordras, än att, om Ridderskapet qcIi Adelil skulle gilla RiddarhusUtskottets åsigt, Utskottet får sig ålagdt, att i den blifvande Instructionen för RiddarliusDirectionen sådant observera.
Hans Excellence Herr Grefve Dela Gardie, Jacob: I egenskap af Ledamot i Rid darhusDirectionen, och deltagande i det, icke klandrade, men anmäldte, val af ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre, anser jag mig skyldig förklara de skäl, som då grundade mitt omdöme, och den åsigt, i hvil - 78 Den 26 Ju n i i e. tn. ken jag ännu fortfar.
Jag har icke funnit 4i §.
RiddarhusOrdningen utesluta andra personer, än Ordinarie Föredragande StatsSecreterare.
Jag har ännu mera styrkts i denna tanka så väl af den lista, som vid 1823 års Riksdag uppgjordes på de personer, hvilka icke kunde inväljas till Ledamöter i Förstärkta StatsUtskottet, som deraf, att den nyssnämnde personen vid samma Riksdag, om jag icke bedrar mig, just var Ledamot i Utskott.
En ytterligare anledning finner jag deruti, att då jag härom dagen, innan val till Förstärkt StatsUtskott företogs, just hos Ridderskapet och Adeln hegärde ett yttrande, huruvida sådane personer kunde derifrån uteslutas, Högloft.
Ridderskapet och Adeln svarade, att de icke kunde det.
Således, långt ifrån att klandra den gjorde hemställan, att häruti erhålla en bestämd föreskrift, anser jag likväl intet lagligt hinder emot ExpeditionsSecreteraren Ulfsparres inväljande i RiddarhusDirectionen hafva förekommit, och anhåller, att få bestämdt uttryckt Ridderskapets och Adelns tanka härutinnan; emedan annars den kommande RiddarhusDirectionen kunde stadna i samma bekymmer, som egde rum vid det ifrågavarande valet.
Herr Ribenj Carl Wilhelm: Såsom Ledamot af RiddarhusUtskottet hade jag önskat och hoppats, att den anmälan, som Utskottet varit ovilkorligen förbundet att Den 26 J11 n i i e. m. 79 till Ridderskapet och Adeln afge, rörande ExpeditionsSecreteraren Ulfsparres va 1 till RiddarhusDirecteur, hade föranledt blott ett enkelt beslut af Ridderskapet och Adeln, om införande af en föreskrift uti Instructionen för RiddarhusDirectionen, hvarigenom
Directionen varit hindrad att för framtiden invälja innehafvare af sådane embetsbefattningar, som den Herr Ulfsparre utöfvar.
Men då nu en Ledamot af RiddarhusDirectionen behagat förklara de skäl, som bragt honOm att biträda den väljande pluralitetens mening, hoppas jag Ridderskapet och Adeln icke skall illa upptaga, att äfven jag framställer de motiver, sorn ledt Utskottet vid öfverläggning af ämnet.
Utskottet har i största möjliga korthet framlagt förloppet af valet, och jag beder, alt nu derom ytterligare få lemna åtskilliga upplysningar.
De af Ridderskapet och Adeln år i8a3 valde Suppleanter voro redan dels ingångne i Directionen, dels med döden afgångne, då Herr von Hohenhausen, den sista af Suppieanterne, företog en längre utrikes resa.
En Ledamot, HofRättsRådet Carleson, yrkade vid tillfället, att icke något val efter Herr von Hohenhausen skulle ske.
Såsom skäl för detta påstående erinrade han Directionen derom, att en person bland
Directeurerne nyss med döden afgått, som i 4 år varit af sjukdom hindrad att lemna sina rum; att göromålen icke destomindre gått sin jemna gång; att sedan Rid - 8o Den 26 J11 n i i e. m. derskapet och Adelil 1820 åtskiljdes, den obehagliga händelse timat, att Gassan råkat nära nog i obestånd; och Herr HofRättsRådet, såsom en af dem, hvilka hade sig uppdraget att bevaka Ståndets angelägenheter, tyckte att det vore angenämt, att kunna bereda, om icke en stor, åtminstone någon, besparing för Cassan , derigenom att ett eller två års arfvode innehölles.
Han tillstyrkte derföre, att platsen måtte stå vacant, tills Ridderskapet och Adeln sammanträdde.
Med skyldig aktning för de personer, som utgjorde pluraliteten, får jag dock uppriktigt tillstå, att Hr Carlesons tillstyrkande tyckts mig så öfvertygande, att det utgjort mia förvåning, att af Directionens samtlige Ledamöter blott en, nemligen Friherre Boije, i detsamma instämt.
Val anställdes, i följd af pluralitetens beslut, och dervid begingo Herr Carleson och Friherre Boije ett steg, som jag åtminstone icke kan gilla; de deltogo nemligen icke i. valet, derföre att de blifvit öfverröstade i den förut uppställda preliminära frågan, huruvida val borde anställas.
De ytterligare detaljerne af valet, jemte valets resultat, har Ridderskapet och Adeln redan inhemtat af Utskottets Memorial.
Nu återstår blott frågan, huruvida RiddarhusDirectionen rätt förstått 4* §•
Må vara, att saken icke är så tydlig att ju derom kunna hysas olika åsigler; och just derföre, att den kanhända är Den 26 Junii e. m. 81 är otydlig, har Utskottet, för dess behandling, valt det grannlaga sätt, att helt enkelt till Ridderskapet och Adeln inberätta förhällandet.
Det beror nu på Ridderskapet och Adeln, att fatta något bestämdt beslut, som för framtiden kan lända till efterrättelse.
Med ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre företedde sig det förhållande, att i dea stund han valdes, var han verkligen tillförordnad Föredragande för sådane till KammarExpeditionen hörande mål, som, innan deras slutliga afgörande af Kongl. Maj:t i StatsRådet, böra anmälas i Rikets Allmänna Ärenders Beredning.
Man må nu säga hvad man vill, så är dock en ExpeditionsSecreterare, som föredrar, Föredragande StatsSecreterare för de mål han föredrar, och om icke Grundlagen innehåller orden Föredragande StatsSecreterare eller Föredragande ExpeditionsSecreterare, kan det ganska väl komma deraf, att man år 1809 icke trodde det skulle blifva några föredragande ExpeditionsSecreterare, då de förut varande 2:ne StatsExpeditionerne sönderslogos till och Lagstiftaren förmodligen icke tänkte sig, att de från 2 till 4 förvandlade StatsSecreterarne skulle behöfva så mycket biträde.
Således, om det är gifvet, att en Föredragande ExpeditionsSecreterare icke kan vara Ledamot i Utskott, och den, som icke kan väljas i Utskott, icke eller kan bli Ledamot af RiddarhusDirectionen, synes det åt3o H. 6 Den 26 Junii e. m. minstone mig påtagligt, att det gjorde valet strider emot Grundlagens anda, om icke mot dess tydliga bokstaf.
Med ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre föreföll dessutom det besynnerliga förhållande, att den Ordinarie StatsSecreteraren erhöll Kongl. Maj:ts Nåd. tillstånd, att vistas utom Stockholm; det vill säga, han erhöll permission, och under tiden förordnades ExpeditionsSecreteraren Ulfsparre, att förrätta hela StatsSecreterare-tjensten.
Då var det icke mera möjligt att komma ifrån, att han verkligen var Föredragande StatsSecreterare; då inträdde det curiosa och oerhörda förhållande, alt Herr Ulfsparre sjelf anmälte, att lian numera icke kunde deltaga i Directionens göromål; och på denna anmälan beslöt Direclionen, att som han nu vore tjenstförrättande StatsSecreterare, ansågs hans rum i Directionen under tiden stå ledigt, och han finge komma tillbaka, när förordnandet upphörde.
Så skedde äfven, och på det sättet har han a:ne gångor varit skiljd från Directeursskapet, och platsen har stått vacant, men sedermera blifvit af honom återtagen, hvarigenom också
Directionen tyckes de facto hafva erkänt riktigheten af HofRättsRådet Carlesons öfverröstade mening, att man väl kunnat uppskjuta
Directionens completterande till Riksdagen.
Då jag således, sanningen till ära, måste säga, att jag icke fullkomligen kan gilla Directionens förhållande, är jag likväl långt ifrån att yrka
I Den 26 Junii e. m. 83 någon anmärkning emot en Autoritet, som bär så många andra anspråk på Ridderskapets och Adelns erkänsla; men deremot föreslår jag, att RiddarhusDirectionen, genom ett förtydligande i Instructionen, måtte hindras, att för framtiden invälja Föredragander i Directionen; ett förtydligande, hvartill RiddarhusUtskottet torde få uppgöra förslag, Saken är icke alldeles så obetydlig, som den vid första påseendet synes.
Hans Excellence Herr Grefve Dela Gardie har Väl såsom skäl för ExpeditiönsSecreteraren Ulfsparres val anfort, att Herr Ulfsparre icke blifvit upptagen på listan Öfver de personer, som ej kunde inväljas i Utskott, Jag utber mig, att härvid få vördsamt hemställa, om icke häri finnes någon irring.
Hvarken vid denna eller förra Riksdagen har jag sett någon förteckning
Upprättad öfver personer, som icke kunna komma in i Utskotten; men väl öfver dem, som icke kunna komma i Förstärkt Utskott, och det är något helt annat.
Utskotten äro endast beredande Committeer; de Förstärkta Utskotten deremot handla med Rikets Ständers rätt; de ega icke att ingå i några deliberationer; de svara allenast med Ja eller Nej på vissa af RiksStånden bestämda frågor.
RiddarhusDirectionens Ledamöter äro att betrakta i vissa fall såsom Ridderskapets och Adelns Electorer.
De utse Fullmägtige i Banken och RiksgäidsContoret, 6» 84 Den 26 Junii e. m. samt Revisorer.
Det är sannt, att sedan år i8a3 dessa val icke varit många, emedan Ridderskapet och Adeln då sjelf valde Suppleanter till så väl Revisorer som Fullmägtige.
Detta har likväl icke skett förr, och det beror på Ridderskapets och Adelns behag att förrätta dylika val eller icke, och i sednare fallet skall RiddarhusDirectionen göra dem.
Hans Excellence Herr Grefve Be la Gardie:
Med mycken tacksamhet emot den värde Talaren för den godhet han haft att gilla
Directionens handlingssätt i allmänhet under den förflutna tiden, anhåller jag dock, att, i afseende på ifrågavarande fall, få nämna, hvarföre icke Directionens pluralitet kunde vara af lika mening med IlofRättsRådet Carleson.
Instructionen föreskrifver bestämdt, att fyra Ledamöter böra vara närvarande, för att kunna fatta något beslut.
Bland Directionens 7 Ledamöter hade en nyss dött.
Öfverste Åkerhjelm bade redan anmält sig till permission, för att uppresa till sina bruk.
GeneralMajoren af Melin var beordrad till några förrättningar å Fästningarne ned åt landet.
Jag skulle inom få dagar afresa till Skåne.
Således hade icke mer än 3 Ledamöter varit qvar, och Directionen blifvit inactiv under hela denna tid.
Detta var ett af de skäl, hvarföre pluraliteten ansåg en ny Ledamot böra inväljas.
Möjli - Den 26
Ju ni i e. m. 85 gen hade ju under tiden kunnat inträffa något af de flere val, sora emellan Riksdagarne Ridderskapet och Adeln uppdragit sin Direction att besörja; huru skulle den då, med bristande antal af Ledamöter emot hvad Instructionen bjuder, hafva förfarit.
Skulle en Revisionsplats i Rikets Ständers Revision, eller en Fullmägtigs i Banken eller RiksgäldsContoret, hafva lemnats otillsatt; jag och de Herrar i Directionen, hvilka dela samma tanka, ansågo sådant ej böra ega rum.
Herr Riben har vidare anfört Cassans mindre fördelaktiga ställning nu mot 1823, såsom ett skäl till någon besparing i Ledamöternes antal.
Härvid torde jag få upplysa Ridderskapet och Adeln, att om denna tanka kunde gifva anledning att kasta någon skugga på Directionen, så ligger likväl icke felet hos nu varande Direction, utan härrörer af förlusten i en Concours år 1817, utan att sådant likväl kan sägas härröra af den dåvarande
Directionens uraktlåtenhet, utan deraf, att den, som borde betala penningarne, blef frikänd derifrån genom Högsta Domstolens Utslag i saken.
Hade Utskottet i sitt nu varande
Memorial föreslagit en förändring i redactionen på sådant sätt, att för framtiden de personer, hvilka Herrar Carleson och Boye ansågo icke böra kunna blifva Ledamöter af Directionen, derigenom blifvit formligen 86 Den a6 Junii e. ro. uteslutne från rättigheten att väljas, så skulle jag varit den första att gilla ett sådant steg.
Men nu då Utskottet, jag tror af godhet för Directionen, endast anmält saken utan någon anmärkning, befarar jag, att den blifvande
Directionen skall komma i samma osäkerhet, och jag tror, att denna
Direction skulle mycket erkänna Ridderskapets och Adelns omsorg, att i detta fall gifva den en säker ledning.
I anledning af Herr Ribens yttrande, att han funnit besynnerligt, det jag icke deltog i valet till den lediga Directeursplatsen, får jag upplysa, att jag icke visste, att den dagen någon Ledamot skulle tillsättas; men då frågan väcktes i Directionen, och jag protesterade mot den person, som föreslogs, hemställde jag, för att få mera rådrum, att, då Directionen i 4 års sett s*g fulltalig med 6 Ledamöter, (dy under dessa 4 år hade Friherre Lejonhufvud icke någonsin varit uppe) valet måtte uppskjutas.
Directionen afslog min hemställan, och det var derföre jag icke deltog i valet.
Om jag i mitt förra yttrande framställt RiddarhusCassans mindre lyckliga belägenhet, på ett sätt, som kunde synas lägga detta förhållande de nuvarande RiddarhusDirecteurerne till last, så får jag begära deras ursägt derföre.
Den 26 Junii 87 skulle likväl tro, att någon sådan mening icke kan dragas af mitt yttrande, och begagnas nu tillfället att vitsorda Hr Grefve De la Gardies uppgift, att Cassans obesLånd härleder sig alldeles precist från det år Hans Excellence uppgifvit, och från följderna af ett beslut, som Ridderskapet och Adeln fattade vid sista Riksdagen.
Hans Excellence har uppgifvit, att derest icke något val efter Herr von Hohenhausen hade blifvit anstäldt, Riddarhus-Directionens Ledamöter icke skulle blifvit mer än tre, då de deremot borde vara fyra.
Detta skäl har äfven till Riddarhus-Directionens Protocoll blifvit uppgifvit.
Jag får dock dervid den äran erinra, att då frågan blott var om sommarmånaderne, så har under denna tid af året det förhållande verkligen mången gång egt rum, att icke mer än tre Ledamöter varit i Staden.
Detta synes också väl låta sig göra under denna korta tid, då somlige resa hit och somlige dit.
Jag anser, att det väl var RiddarhusDirectionens obestridliga rätt att complettera sig, mea icke dess skyldighet.
Det var också just detta skäl IlofRättsRådet
Carleson begagnade i sin reservation.
Då 48 §. af nuvarande
Riddarhusordning allenast utesluter från möjligheten att blifva Ledamot afRiddarhusDirectionen, de personer, sorn nämnas i 41 §.
Ordu.j men deribland alldeles 88 Den 26 Junii e. m. icke förekommer ExpeditionsSecreterare; så fiuner jag för min del icke något skäl att anse RiddarhusDirectionens förfarande stridande mot Grundlagen.
Ville man utesluta från valbarhet till Ledamotskap i RiddarbusDirectionen alla dem, som kunde komma alt föredraga hos Kongl. Majit, så skulle icke allenast ExpeditionsSecreterare, utan nästan alla menniskor blifva uteslutne; ty jag vet intet hinder för Kongl.
Majit att utnämna till föredragande hvem Han behagar.
Till det förslag, alt föreskrifva RiddarhusDirectionen att för framtiden icke välja någon ExpeditionsSecreterare, vågar jag för min del icke tillstyrka bifall; ty Ridderskapet och Adeln lärer väl icke kunna sträcka sina föreskrifter längre än RiddarhusOrdningen och Grundlagarne medgifva.
Men jag anser ändamålet tillräckligen vinnas genom den anledning, som sjelfva denna discussion lär gifva den blifvande
Directionen till sakens närmare begrundande.
Hvad sjelfva hufvudfrågan beträffar, torde jag blott få fästa uppmärksamheten derpå, att man måste göra skillnad emellan sådane personer, som kunna blifva constituerade Föredragande]', och de, som verkligen äro det.
Herr Riben har för öfrigt sagt, att det varit Directionens rättighet, men icke skyldighet att återbesätta den lediga platsen inom Directionen.
Men 48 §•
Riddar - Den 26 Jun ii e. ro. 8q husOrdningen säger:
Riddarhusets angelägenheter besörjas och förvaltas af en Directiorij bestående af sju Ledamöter.
Huruvida
Directionen då kan ega att bestämma ett annat antal af Ledamöterne, lemnar jag derhän; för min del tror jag likväl, att Directionen icke hade gjort rätt, om den underlåtit att välja en ny Ledamot, då antalet icke befanns fulltaligt.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie: Herr Bråkenhjelm har förekommit mig i hvad jag ämnade yttra.
Directionen trodde sig lika litet berättigad att inskränka det i RiddarhusOrdningen bestämda antalet af sina Ledamöter, som den ansåg sig berättigad att taga något beslut med ett mindre antal Ledamöter, än Instructionen föreskref.
För öfrigt får jag tillägga, att om Herr Riben misstänkt, det jag skulle tilltro honom, att hafva åsyftat en beskyllning mot
Directionen förvållande tillden brist, som nu finnes i RiddarhusCassan, så är det ett misstag.
Jag ville blott meddela den upplysning jag afgifvit, i fall någon skulle hafva tjrdt Herr Ribens ord till en sådan beskyllning, ehuru det visst icke var fallet med mig.
Då, så vidt jag kunnat finna, ingen yrkat någon påföljd för
Directionen, i anledning af dess vidtagne åtgärd, men deremot de fleste, som yttrat 9° Den 26 J u n i i e. ro. sig, önskat en föreskrift för framtiden, synes mig frågan lätt vara upplöst.
Jag får blott erinra Herr Cederschjöld, att i 41 §.
Riksdagsordningen står: tjenstgörande StatsSecreterare; och då en person är förordnad att vara Föredragande inför Kongl. Maj:t en gång i veckan, måste han vara tjenstgörande StatsSecreterare.
Jag får ock påminna, att under denna Riksdag hos Ridderskapets och Adelns Bänkman en lista, på hvilken en sådan person stod upptagen, blifvit casserad, just på den grund, att han ansågs vara i det praedicament, som berörde Grundlagsparagraph omförmäler.
Jag vet icke, om Herr Ulfsparre var tjenstgörande Föredragande i den stund han valdes.
I sådant fall hade han visserligen icke bordt väljas.
Men så vidt jag vid Memorialets flygtiga äfhörande kunnat fatta förhållandet, var han det icke; och jag slutar härtill så ynycket mer, som han sedermera sjelf anmälte såsom jäf emot sig, att handå blifvit tillförordnad Föredragande.
I anledning af Herr Cederschjölds sednaste anmärkning, får jag blott upprepa, att Herr Ulfsparre, i den stund han invaldes till Ledamot i RiddarhusDirectionen, var tillförordnad Föredragande för alla sådane Kammar-ärender, som passera Rikets Allmänna Ärenders Bered - i Den 26 J unii e. m. ning, och således, efter mitt begrepp, tjenstgörande StalsSecreterare för livart och ett sådant mål.