Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om man på förhand med visshet kunde bestämma, när ett krig skall utbryta, vore yttrandet måhända riktigt; men da sådant ligger utom möjlighetens gräns, och erfarenheten visat, att en längre tid erfordras för att, synnerligast med hushållning och i öfverensstämmelse med en uppgjord plan, kunna erhålla en ändamålsenlig och god materiel, måste, då reserv icke kan undvaras, densamma i tid småningom anskaffas.
Då alla stater, äfven de svagaste, icke underlåta att följa denna regel, vore det vådligt för oss att åsidosätta den, eller att genom brist på- förutseende ställa oss i ett mindre behagligt beroende af andra nationer.
Enahanda är förhållandet med 2:0 de erforderliga kustpiecerna. liela den ifrågavar. anskaffningen är ej beräknad till större belopp än 24 st.
72-pundiga bombkanoner, med 100 st. 7-tums bomber för hvardera. 3:o Anskaffning af erforderligt antal gevär lärer ännu mindre någon kunna bestrida; men det oaktadt har Utsk. icke tillstyrkt det för gevärs-fabricationen äskade anslaget.
Detta ifrågavar. antal gevär är, jemte de i förråden befintliga, endast till minimibelopp beräknadt i öfverensstämmelse med den styrka, vi enligt författningarna kunna uppställa.
Då man deremot för landets försvar synes vilja påräkna ”man ur huset,” borde nämnde antal vara vida större.
Uppfylles icke en gång det inskränktare behofvet, är väpnandet af hela nationen ändå mindre möjligt.
Allmänt antages såsom regel, att 2a3 gevär böra finnas för hvarje man, sorn i krig kan uppställas, och vi äga uti förråden ännu ej ett för hvarje sådan.
Då nu dessutom de privata factoriägarne äro berättigade till 4i00° st- gevärs tillverkning årligen, och vid Kronans factori äfven en årlig tillverkning af 1000 st. gevär påräknas, torde ock dessa skål tala för anslagets beviljande, emedan i annat fall förlusten till stor del drabbar de enskilda, eller då den slutligen ändå måste ersättas af staten, torde det för den sednare vara bättre att göra det emot, än utan lemnad valuta.
Hvad åter beträffar det hinder för gevärsfabricationens förbättring, sorn genom ”godkännande af nu derför existerande plan” skulle uppstå, kan jag så mycket mindre anse följden deraf blifva sådan, som K.
M. anbefallt noggranna undersökningar och förslags uppgörande till erhållande af en förbättrad gevärstillverkning; men deremot är jag öfvertygad, att förbättringen uteblifver, om de erforderliga anslagen icke till fullo och ordentligen utgå. 4:o
För utredningsförråden.
”De behof, sorn för”anledt framställningen om en summas anvisande för detta Den aS Auguat i. ”ändamål såsom ett extra anslag, anser Utsi. vara af sådan "beskaffenhet, alt de med ordinarie anslagen och genom "dessas kloka och hushållsaktiga användande småningom kuu"na fyllas och afhjelpas."
Huru sådant är möjligt kan lätteligen utrönas, då man af den K. propostn känner, att den för detta förråd begärda summa är beräknad hufvudsakligen till anskaffande af persedlar för det beväringsmanskap, som öfversliger antalet, för hvilket munderingar ledan finnas.
Då den äskade summan, huru klok än hushållningen blefve, icke af de, emot förevisade caleuler, redan minskade ordinarie anslagen kan frambringas, torde ock de skäl, sorn Utsk. för afstyrkandet anfört, icke kunna anses giltiga.
Att plan för anskaffningarna finnes och hushållning dervid iakttages, utvisa KrigsCollegii redogörelser, som blifvit Utsk. meddelade.
Hufvudfrågans afgörande torde således endast bero deraf, om persedlarna behöfva särskildt anskaffas eller ej; och då sådant icke kan vara tvifvel underkastadt, tillstyrker jag det begärda anslagets beviljande. 5:o
Olämpligheten af att icke i det inre af landet samla förråd af krigsförnödenheter torde redan af del föregående vara tillräckligen ådagalagd.
Af denria anledning kan jag ej heller annat än på det högsta tillstyrka, att sådant måtte äga rum; och då en oumbärlig, så belägen depot-ort finnes lili Carlsborg, måste jag, emot hvad Utsk. yttrat, anse förrådsbyggnaders uppförande inom fästningen, till inrymmande och bevarande af den materiel, som der borde samlas, icke utan skada för Riket kunna uppskjutas. 6:0 Som Carlskrona icke är befästad, sedan Kungsholmens verk äro fullbordade, lära icke heller de 170,000 itdr, som derför äro tillstyrkta att anvisas och med 3o,ooo r:dr understiga, hvad för 5 år minst erfordras, kunna anses vara tillräckliga.
Att så minska en. anslagssumma, att arbeten, som gemensamt med andra kunde och borde företagas, icke låta sig verkställa, kan ej leda till hushållning. 7:0
Då man byggfer en fästning i afsigt att å densamma begagna piecer efter en nyare construction, sorn medför större effect, än hittills använda, kan det icke vara öfverensstämmande med en sann hushållsprincip att iståndsätta Javetage för piecer, sorn icke uppfylla sitt ändamål.
Ett sådant förslag till hushållning, af Styrelsen uppgifvet, hade med skäl blifvit allmänt klandradt. 8:0
För befästandet af Stockholms avenuer har Utsk. endast tillstyrkt inalles 5o,ooo r:dr.
Med den ringaste kännedom i befästningskonsten skall hvar och en lätteligen finna, huru otillräcklig en sådan summa för nämnde ändamål i alla afseenden är.
Vigten af sjelfva företaget behöfverej här bevisas.
Ehuru stora tillgångar en stat än kan äga, lära svårligen de summor på en gång kunna anskaffas, som för snar fullbordan af större befästningar erfordras.
Man har derföre hos oss endast begärt det minsta, hvarmed Den 28 Augusti. dylika arbeten kunde bedrifvas, och hoppades att, om det beviljades, småningom kunna fullborda dem.
Att brist på kännedom om den kostnad, som för utförandet af .Stockholms befästande erfordras, vållat afsty rkandet, lärer så mycket mindre kunna vara förhållandet, som de för befästningsarbeten medgifna 2:ne öfriga summor blifvit af StatsTJtsk. bestämda efter det anslag, som för fångpersonalens å nämnde ställen underhållande och sysselsättning oundvikligen erfordras, men ej enligt hvad för arbetenas utförande eller försvarssystemets fullbordande möjligen kunde anses nödigt.
Sådant synes äfven af förhållandet med de förenämnda reservbatterierna, för hvilka såväl planen som hela anslagssumman finnes uppgifven, men beviljandet af den sednare det oaktadt afstyrkt. g:o Då Utsk. erkänner, att Carlsten är nyttig ”för Rikets försvar och Svenska handelns skydd,” borde det äfven hafva föreslagit medel till dess iståndsättande och bestyckande.
Nödvändigheten af denna högst vigtiga fästnings iståndsättande hafva de Utsk. meddelade uppgifter visat, och det kan således hvarken vara brist på kännedom i detta afseende, eller derom, alt det för alla befästningars underhållande befintliga ordinarie anslaget knappt räcker till mer än reparationer af högst oumbärliga hus, som Utsk. afstyrkt det fordrade anslaget. 10:0 Elfsborgs fästning är icke heller ulan vigt, såvida den befinnes i skick att kunna uppfylla sitt ändamål.
Sådant är likväl förhållandet icke nu; och den för denna fästning begärda summa är följaktligen ej heller bland de mindre nödiga. 11:0 Bristen af Ingeniörtrupper inom Svenska Armc'en är allmänt öfverklagad, hvarföre man ock genom de exercisskolor, man önskade införa, trodde sig åtminstone till någon del kunna afhjelpa den.
Då nu anslag för större undervisning och öfning i krigsyrkets alla delar icke blifvit laeviIjade, torde man åtminstone böra hoppas, att behofvet af en
I n gen iör-m a ter i el erkannes af Representationen.
Denna materiel, för hvars anskalfande icke ensamt erfordras erfarenhet, utan äfven moget begrundande, torde således icke kunna anses tillhöra de poster, för hvilka utgiften bör uppskjutas. 12:0
Vid besinnande deraf, att Carlsborgs fästning innevar. år blifver omsluten, och således efter hand bör förses med bestyckning, för att kunna lemna försvar i samma mån som fästningsverken blifva fulländade, måsteman, med fästadt afseende äfven å den betydligare tid, som åtgår lör anskaffande af så groft virke, som för fästningsartilleri erfordras, samt den längre tid, som sådant virke bör vara upplagdt till torkning, förrän det kan förarbetas, medgifva, att medel dertill i tid böra anvisas.
De till virke för Carls - Den 38 Augusti.
Carlsborgs lavetage begärda 23,000 r:dr torde således, just för att befordra hushållning och ändamålsenligt användande, i tid böra anslås, och således icke kunna räknas bland de mindre nödiga. ^i3:o Till uthusbyggnader för 2:dra Gardets casern fordras oundgängligen det derför begärda anslag, på det att kök för manskapets mathållning, vedbod och tvättstuga m. m. må kunna uppföras.
Då, enligt hvad jag afven förut i detta afseende haft äran yttra, förslaget är uppgjordt med möjligaste inskränkning i kostnaden, och reg:tet förbundit sig att ombesörja arbetet emot redovisning och under ansvarsskyldighet, att byggnadskostnaderna, om de icke kunna inskränkas under, åtminstone icke skola öfverstiga berörde summa, samt att sålunda något ytterligare anslag för casernbyggnaden icke må ifrågakomma, torde svårigheter vid anslagets beviljande så mycket mindre böra göras, som casernens underhåll icke kommer att betunga staten, emedan derför årligen erforderliga penningebelopp genom regttels försorg af inqvarteringsmedlen afsätlas.
Om det begärda anslaget icke erhålles, motsvarar casernen ej sitt ändamål, emedan hela reg:tet icke kan i densamma inflytta.
På sådant sätt skulle synnerligen misshushållning uppstå, emedan man ej linnde draga full nytta af de kostnader, som redan blifvit för anläggningen nedlagda. i4:o
De underrubriken: uthusbyggnader vid garnisonssjukhuset, äskade medel äro, enligt hvad jag äfven förut tillkännagifvit, ämnade att användas till uppförande af stängsel kring sjukhustomten, vaktrum och spruthus, reparerandet af 4 gamla och förfallna stenhusbyggnader, till återstående planering samt plantering och för anskaffande af brandredskap m. m.
Då de 4 gamla stenhusen befinnas i det bristfälliga skick, att, om reparationen ej med det första företages, den nu begärda anslagssumman framdeles blifver otillräcklig, och dä dessa hus äro i många afseenden nödvändiga, emedan deras ändamålsenliga iståndsättande medför möjligheten att, derest en kringgripande farsot utbryter, smittosamma sjukdomar i öfrigt uppstå, som erfordra patienternas frånskiljande, större commenderingar inträffa eller andra förhållanden uppkomma, som inverka på sjukpersonalens tillökning^ större scala, torde tiden allraminst nu, då en härjande farsot allt mer och mer håller på att sprida sig i landet, vara inne att spara några få lusen riksdaler för vinnande af så magtpåliggande ändamål.
Hvad i öfrigt beträffar de ofvan förekomna ämnen, vågar jag åberopa, hvad jag i mitt förra utlåt, anfört. i5:o
Att de fordon och persedlar m. m., som finnas, blifva väl vårdade, är ett så oeftergiflig! vilkor för deras bi— 12 II. £8 Den 2S Augusti. behållande i godt skick, att jag ej kan annat än anse uppskjutandet med tyghusbyggnaden i Christianstad såsom menligt för staten, såväl i pecuniärt afseende, emedan persedlarna af brist på utrymme ej kunna tillbörligen vårdas och således lätteligen förstöras, som ännu mer i öfrigt, om de ej finnas, när de beliöfvas.
Jag har icke trott mig böra omständligare vidröra de nu ifrågakomna ämnena, emedan jag är öfvertygad, att fullkomligen sakkunniga män här i hvarje vigtigare del komma att yttra sig, utan får endast i afseende å de derför erforderliga anslagen tillägga: att som man ofta säger det ej vara svårt att af nationen begära anslag för beredandet af dess försvar, då man åsidosätter möjligheten att anskaffa medel, anser jag mig böra i sådant afseende hänvisa till Baron Palmstjernas af många ledamöter inom StatsUtsk. biträdda reservation, hvaruti ådagalägges, huru tillgångar för utförandet af de för Rikets sjelfbestånd och framtida förkofran mest angelägna företag kunna beredas.
Då jag i följd af allt det ofvan anförda icke finner, att hvad Utsk:s utlåt.
N:o 2o3 innehåller, kan leda till Rikets sannskyldiga nytta eller vara öfverensstämtflande med de patriotiska tänkesätt, sorn Utsk. pag. 2 yttrat, att nemi. ”äf”ven vid denna riksdag vissa extra statsanslag äro nödvändiga att bevilja, på det redan långt framskridna och för ”fäderneslandets trygghet väsendtligen vigtiga allmänna arbeten må kunna fullbordas eller åtminstone fortgå med den ”drift, som ändamålets angelägenhet kraf ver, och ”hvarförutan redan verkställda arbetens förfall och ”förlust af redan nedlagda kostnader skulle äf”ven tyras samt
Rikets sanna nytta åsidosättas;” så mäste jag, till vinnande af rättelse härutinnan, vördsamt anhålla om återremiss af StatsUtsk:s ifrågavar. utlåt.
Frih. Franc Sparre, Bengt Erland, anförde skriftligen : StatsUtsk. har i dess utlåt.
N:o 2o3 i det närmaste afslagit allt, hvad K. M., uti dess nåd. propos., i form af extra anslag äskat för försvarsverket till lands.
Redan den ry
Mars hade jag tillfälle att i anledn. af ett Hr Cedersehjölds anförande lemna åtskilliga upplysningar, rör:de en del af de i den nåd. proposm upptagna artiklar; men då Utskrs bef?hik. nu blifvit så vägrande, måste jag utbedja mig H. R. o. Ad:s undseende, om jag kommer att till någon del ånyo upprepa, hvad som då sades, då jag nu anser min pligt vara att yttra något, först om de särskilda behofven, som äro i fråga, och dernäst om möjligheten att åstadkomma anslagen och om motiverna för afslagen.
På grund deraf, att medel vid förra och denna riksdagen blifvit anslagna till artil!erireg:ternas organisation, och att reservbatteriernas anskaffande utan våda för Rikets Den aS Augusti. 299 sjelfständighet torde kunna uppskjutas, afslar Utsk. de dertill äskade ii5,ooo r:dr.
Artillerireg:ternas personella organisation liar ingenting gemensamt med materiellen, som innebär sin egen nödvändighet, om den organiserade personalen skall blifva fullt gagnelig, då behofvet inträffar.
Då nu den nya artilleri— inateriellen är beräknad efter den befintliga personalen, är ock en reserv af materiel, efter all ändamålsenlig plan, nödig.
Jag har i mitt förenämnda yttrande upplyst, att man hade hoppats, att de gamla batterierna skulle kunna anses såsom en pålitlig reserv, men att erfarenheten visat, att dessa batterier, hvilka redan gjort flera activa campagner och dessutom voro tillkomna just på det sätt, man nu sätter i fråga, att uppskjuta med tillverkningen tills behofvet inträffar, hvarigenom de blifvit sammansatta af dåliga materialier, icke svarade emot denna förmodan.
Jag vill icke trötta II. 11. o. Ad. med upprepaudet af de bevis, jag i förenämnde yttrande anförde, att en planenlig och rättskaffens hushållning nödvändigt fordrar att i tid arbeta på det man behöfver till krig, då ingen tid mera dertill är; men jag yrkar, att reservbatteriernas anskaffande ej må uppskjutas.
5o,ooo rtdr lill 24 st. luislpiecer öro likaledes afslagna, för att icke betunga de skattdragande och för att afvakta en lägligare tid.
Jag frågar, när kommer den Ijjgliga tiden?
Kanske då krig inträffar?
Desse kustpiecer äro egentligen tillkomna i våra planer för arlilleri-materiellen, sedan bombkanoner uppfunnits, som redan kunna antagas såsom det verksammaste vapen till kusters försvar.
Huru lämpligt det är att i ett land, med så vidsträckta kuster som Sverige, bereda sig en tillgång af ett sådant rörligt vapen, finnes latt, och jag vill så mycket mindre derom vara vidlyftig, som en annan värd ledamot, Hr Breitholtz, yttrar sig härom, och inskränker mig blott att yrka, det dessa 5o,ooo r:dr må anslås.
Utsk. afslår vidare 3oo,ooo rtdr, begärda för tillverkningen af i5,ooo gevär, af skäl, att Utsk. finner gevärslill verkningen bos oss för dyr och befarar, att förbättring i til Iver kning splanen skulle försenas, om medel härtill ansloges.
Särdeles obegripligt är det för mig, huruledes förbättringar i gevärstillverkningen skulle skyndsammare åstadkommas derigenom, att inga medel dertill anslås.
Huruvida gevären bos oss äro dyrare än i andra länder, och hvad som blifvit tillgjordt för alt i gevärstillverkningen åstadkomma förbättringar, blifver af en annan sakkunnig ledamot upplyst.
Ett vet jag, att ehuru våra förråd af gevär till krigsbruk i sednare tider äro betydligt ökade, äro de ännu icke så stora, som de efter Aromens plan fordras, och jag yrkar derföre anslag af dessa 3oo,ooo r:dr.
Mig är det ganska likgiltigt, om medel till gevärstillverkningen före sista riksdag varit upptagna på KrigsColle - gii ordinarie anslag och då öfverflyttades på extraanslagen, och om så skall fortfara eller ej; men StatsUtsk. vet väl, om det nu anvisat medel till gevärstillverkningen på ordinarie anslagen eller ej, och att detta vägrande sålunda skulle innebära den ifrågavar. tillverkningens inställande, hvilket ingalunda bör inedgifvas.
Utsk. yttrar om de 139,000 r:dr, som äro äskade för utredningsförråden:
De behof, som föranledt fram ställningen om denna summas anvisande såsom ett extra anslag, anser Utsk. vara af sadan beskaffenhet, att de med ordinarie anslagen och genom dessas kloka och hushåilsaktiga användande småningom kunna fyllas och afhjelpas.
Utsk. afstyrker således nämnde summa.
För min del kan jag icke godkänna ett på sådana grunder motiveradt afslag, hvilket endast med andra ord vill säga, att Utskrs pluralitet icke velat för de här ifrågavar. behofven anvisa några medel.
Behofven äro emedlertid gifna och pressanta; de igenfinnas i detail uti K. M:s nåd. propos. pag. i3, angide 3:dje och 4^de hufvudtitlarna; KrigsColllm har i lind. uppgifvit dem till K.
M. och lika und. begärt, att medel dertill måtte blifva redan för detta är nådigst anvisade; men som K.
M. icke dertill ägde några tillgångar å det ordinära anslaget, har K.
M. äskat den ifrågavar. summan på en gång såsom ett extra anslag, och jag för min del begär bifall dertill af följande skäl: 1:0
I följd af populationens årliga tillväxt, åtminstone i en del provinser, har de beväringsskyldiges antal äfven årligen ökats.
KrigsGolhm har med anledn. deraf från vederbörande reg.*tschefer fått lid efter annan emottaga requisitioner uppå tillökadt antaL munderingar, remtygs- och utredningspersedlar för bevär:smanskapets persedeldepoter vid regHerna, och ofta till högst betydliga belopp af 5o å 60 omgångar t. o. m. 100 för de Skånska reg:terna på ett år.
Med så knappa medeltillgångar, som
Colfim för underhållet af bevär:sroanskapets beklädnad och utredning m. m., af brist på tillgång, fått sig i nåder anvisade, har Colhm högst sällan kunnat för de årliga completteringarna anskaffa några nya persedlar, utan endast använda och upplappa gamla förrådsbehållningar.
Dessa äro nu alldeles slut.
Flera reg:ters depoter måste tillökas med ett större och mindre antal persedlar; och då man för detta ändamål endast begärt medel till i,5oo omgångar nya munderingar, i5oo bandoler med remmar, ränslar, bärremmar, dricksflaskor, flaskremmar och tornistrar, har man inskränkt sig till det minsta möjliga, då dermed en nödig tillökning skall beredas uti icke mindre än 26 regementers persedeldepoter.
Summan utgör 5y,625 r:dr, 2:0
Af de ifrågavar.
139,000 r:dr äro 32,000 afsedda till anskaffning af 1S00 st. nya kapotter för indelta Armeen som ännu felasj, för att alla indelta rothållsreg:ter må blifva Dan 28 Augusti. 3oi dermed försedda.
Eehofvet är gifvet och bestämdt; de regner, sorn deiaf äro i saknad, äga endast en gammal utsliten och oduglig uppsättning af kapotter, som utföllo i8i3 och hvarmed truppen icke är skyddad hvarken i köld eller stark nederbörd. 3:o Som K.
M. icke allenast ansett lämpligt, utan äfven högst nyttigt och ändamålsenligt, att bevärrsmanskapet vapenöfvas tillsamman eller på samma gång med gamla stammen, har behofvet af 657 st. nya runda nianskapstält uppstått, till hvilkas anskaffning 06,792 r:dr blifvit begärda, äfven ingående uti de af StatsUtsk. vägrade 13g,000 r:dr.
Bevärtsmanskapet begagnar nu gamla stammens tält och vapenöfvas vanligtvis förr, än gamla stammen till möte inrycker.
Tälten slitas således en längre tid om året och hålla mindre, än om hvardera truppen förseddes med egna tält, hvarigenom en mindre slitning derå ägde rum hvarje år, och dessutom den ofvan angifna hufvudsakliga fördelen äfven kunde vinnas. 4:o
De för en trossbod af sten för Norra Skånska regrtet å dess mötesplats Ljungbyhed begärda 12,000 rtdr äro af högsta behof påkallade, enär i brist af en sådan, hvartill medel blifvit af Colkm i en följd af år förgäfves i underd. requirerade, regttets egna och dess bevärtsmanskaps persedlar nu måste årligen transporteras från depoten i Christianstad till och från mötesplatsen, en väglängd af circa i5 mil fram och tillbaka med omkring 80 ä go par hästar, till tunga för den skjutsande och till skada och men för persedlarna under transporten, i- och utur-packning m. m.
De 3oo,ooo r:dr, som K. M. äskat för Carlsborgs fästning, äro nedsatta till 2.5o,ooo af det skäl, att StatsUtsk. anser, att uppbyggandet af förrådshus lämpligen kan uppskjutas.
StatsUtsk. misstager sig i detta raisonnement märkligt.
Det har gått med omdömena om Carlsborgs fästning, sorn det går med så mycket annat, då alla vilja bedöma, utan att förstå den enkla tanka, som likväl ligger uttryckt i sjelfva saken.
Man har fått i omlopp ett ord om centralförsvar; man har berättat, att man icke skulle försvara landet förrän vid Carlsborg, och man har slutligen berättat, att fästningen tillkommit för canalens skull.
Fästningens enkla ide', hvilken ligger öppen för hvar och en, som vill se deri, är att inne i landet få en försäkrad depot-ort för våra militära förråd, hvilka
Dittills funnits och ännu finnas på kustorter, lätt attaquablä för en fiende.
Häruti ligger nu hela det så mycket eftersökta och omtalade ändamålet af denna fästning inuti landet.
Hvarje militär åtminstone lärer väl begripa, att ingen general skulle börja landets försvar med att införa armeen i gorgerna af Tiveden, utan att hafva förlorat hufvudet eller böra förlora det, och att det gifves helt andra satt att draga nytta af en befästad depot-ort i sin rygg och i det inre af landet.
Med canalen 302 Den 28 August i. är fästningen så till vida slägt, attén depot-ort, 3o mil från alla kuster, icke var tänkbar, förrän en vattencommuuication dit existerade; oell detta förhållande är icke mera ett fel, än alla andra förhållanden, som utveckla sig ur förändrade omständigheter, till fördel för det liela.
Men då fästningens ändamål nu är att vara förrådsort, är det ock angeläget, om den skall vara nyttig till någon ting, att få ditflytta förråden ju förr dess hellre, och dertill fordras de redan började förrådshusen, till hvilkas fortsättande StatsUtsk. afslagit medel.
Fästningsverken äro redan på det stadium och blifva det ännu fullkomligare innan nästa riksdag, att förråd utan militärisk våda dit kunna förläggas, och trängsel i nuvar. förrådsorter gör äfven denna flyttning nödig, hvadan just nu tiden är inne att hygga förrådshus, och hvarföre jag yrkar, att dessa 5o,ooo r:dr må beviljas.
Utsk. har vidare minskat 3o,ooo r:dr af de 200,000, som K. M. i nåder föreslagit lill Carlskrona befästning, af skäl alt arbetskarlspersonalen anses med mindre Kunna sysselsättas och att Kungsholmsbefästningen nalkas sitt sint.
Carlskrona är icke, efter den fastställda planen, hefäsladt med Kungsholmen allena, och jag yrkar, att de afprutade 3o,ooo r:dr matte beviljas.
— De för Kungsholms fästnings bestyckning requirerade 100,000 r:dr har CJtsk. nedsatt till halfva summan, under förmodan, att flottans gamla kanoner tillsvidare dertill kunna användas.
Jag hemställer, huru planmessigt det är handlade att göra nya laveter till gamla kanoner af mångfaldiga olika modeller, för att tillsvidare begagnas, isynnerhet då bombkanoner till en betydlig del böra ingå i bestyckningen, hvartill ock befästningen är inrättad; och jag yrkar derföre, att detta anslag må utgå, enligt K. M:s nåd. propos., med 100,000 r:dr. K. M. har i den nåd. propos. föreslagit 3oo,ooo r:dr till befästande af Stockholms avenuer till lands och sjös.
Utsk. har endast föreslagit 5o,ooo r:dr att fullfölja det började på sjösidan.
Äfven jag anser nödigast att fullfölja det började; men början är äfven, enl. af K.
M. antagen plan, gjord på landsidan, och Utskts skal, att då Stockholm i anseende till dess omfång icke kan befästas för 3oo,ooo r:dr, Utsk. anser summan böra afslås, är väl icke särdeles bevisande.
Mycket sannt är, att Stockholm icke befästas för 3oo,ooo r:dr; men om K.