Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är obestridligt, att om den skulle åstadkomma en sådan rikedom för Ön, som de, hvilka talat emot förslaget, befara, skall just derigenom Provincen kunna till Staten betala större skatter än förut.
Efter min öfvertygelse är det vigtigt, särdeles i constitutionella samhällen, att begagna alla naturförmåner, för att vinna den största möjliga Statskraft.
Jag anhåller om proposition lill afslag på detta Utskottets Betänkande , och antagande af Utskottets förra Betänkande, med de jämkningar deri, som innefattas uti min emot det nu förevarande Utlåtandet afgifna reservation.
Jag har här hört yttras, att någon, som talat emot Porto-Franco friheten, skulle drifvit den satts, att Gottland, derigenom att det hålles i fattigdom, skulle vara lättare att försvara.
Om man härmed menat mig, får jag förklara, att detta ej varit min mening, och att jag visserligen icke gifvit anledning dertill.
Friherre Cederström yttrar, det han ej afsett Öns rikedom, utan hela Landets fördel genom ökade Stats-In - Deri 10 November e. m. trader.
Då han afsett ökade Stats-Intrader, tror jag att han sett saken lika oriktigt, sorn Friherre Liljencrantz sett den.
Man kan vara hvad man kallar en stor Financier, utan att derföre vara stor Oeconom, och detta torde hafva varit fallet vid det tillfälle, då hans tankar voro i strid med Rådets.
Åtminstone anser jag pluraliteten i Rådkammaren hafva haft rätt, i det den afstyrkte förslaget.
Det låter rätt väl tänka sig, att å ena hållet uppdrifva Stats-Intraderne, under det att man just derigenom förstör Landets sanna krafter och näringar.
Resultatet af en Porto-Franco vore, att Creditupplagen i Kuststäderne ej skulle kunna med den fördel begagnas , sorn eljest, och på denna grund har jag trott, att man hellre borde söka dessa allmänna än en enskildt locals partiella fördelar.
Jag vill ej upptaga tiden med upprepande af alla de skäl, hvilka förra gången förekommo emot Betänkandet.
Utskottet har nämnt, att bland de iq anmärkningar, som då gjordes, det frångått sin förra mening, icke i anledning af de 17, utan af de 3 särskilt omnämnda punkterne.
Det lärer vara meningen, att de 17 punkterne äro riktade särdeles emot mig; men jag anhåller nu om bifall å det sednare Utlåtandet, ej på grund af de 3, utan med anledning af de öfrige 17 punkterne; och jag ber ännu en gång , att Protocolls-Utdragen från de andra Stånden måtte uppläsas.
4o8 Den 10 November e. m.
Herr HammarskjöldLorenzo:
Jag anlråller att få anföra några koni:a anmärkningar vid åtskilligt af hvad här blifvit yttradt.
Såsom anledning att bifalla förslaget, har man erinrat om Gottlands fordna rikedom under medeltiden, men, så vidt jag af Historien kunnat inhämta, uppkom denna rikedom ej genöm någon PorLo-Franco, utan af Gottlands förening med Hanseförbundet, och jag tror således, att detta historiska skäl nu icke kan tala för saken.
Det liar sedermera yrkats, att då man antager liberalare handelsprinciper i allmänhet, vore det obilligt , att afslå det förevarande ämnet.
Just de liberalare sattserna!, i afseende på handeln, innefatta, i min tanka, de starkaste skäl deremot, emedan jag ej kan förstå annat, än att en Porto-Franco för Wisby eller Slitö är en Skrå-inrättning i ny form, hvarigenom en fördel skänkes åt en viss Stad eller ort på de öfriges bekostnad.
Man har slutligen sagt, och visst icke utan skäl, att ett välmående Folk är det, som af alla bäst försvarar sig; men om denna välmåga härleder sig endast ifrån handel med Lurendrägeri-varor, så inger den icke mycket courage emot fienden; ty alla Krämare äro de fegaste krigare.
Fenicier och Carthaginenser lingö ju alltid stryk af sina fiender.
Jag minnes mig hafva läst i Tidningarne för några år sedan, att då en berömd Fransk General af vissa anledningar uppehöll sig hos en handlande.
Nation , likväl icke i Europa, blef han en gång ombuden, att mönstra deras Den 10 November e. m. 4°9 Soldater.
Han lofvade det, och när han anlände till stormplatsen, visade sig hela arméen, manövrerande med parapluier.
Om man får en sådan anda införd på Gottland, så vet jag just icke, hvad styrka det skall blifva för moderlandet.
Jag förenar mig med dem, sorn yrka afslag å förslaget.
Med mycken erkänsla för de rogande historiska upplysningar, den siste värde Talaren behaga meddela, utbeder jag mig endast få erinra, att då obeläknadt, det andra vapen, än paraplyer, lära begagnats så väl af de Cartaginensiske Krämarne Amilkar, Hannibal, med flere rygthare Härförare under denna Republiks ofta ärofulla krig, som af de Tyriska Krämarne, då dessa med ett mod, ej deladt af de öfrige den store Konungens icke handlande Undersåtare, försvarade sin Stad mot Alexander den store, så hafva både äldre, medeltidens och senare tiders historia visat oss handlande Nationer, som kunnat tjena till mönster af patriotiskt mod, af känsla för frihet och fädernesland.
Bland andra kunna uppräknas Athenienser , Venetianare, Hölländare, och Britter.
Dessa Krämares historia, tror jag, äger dyrbara minnen för hvarje hjerta, varmt för folkens frihet och sällhet.
Jag är äfven fullt öfvertygad, att om på Godtland en gång handeln skulle få tillfälle sprida rikedom och välstånd, skola denna Ös Innevånare icke förgäta att med Svenskt mannamod och Svensk fosterlands - Den 10 November e. m. kärlek möl;i hvarje främmande infall.
I afseende på en annan värd Talares yttranden, vill jag tillägga den frågan, om det valsatarna Gustaf III:s Rådkammare, hvilken beredde afslag å Porto-Franco-inrättningen på Gottland, som tillstyrkte den i Marstrand.
Att denna beredde oss under passande konjunkturer stora fördelar, lärer icke bestridas, och under samma förhållanden lära obestridligen samma verkningar böra väntas på Gottland.
Herr Munck af Rosenskjöld: Herr Hjerta har iVamstälit den för oss begge tillfredsställande sats, att man kan på en gång vara god Financier, och dålig Oeconom.
Men denna fråga kan icke tillämpas på framledne Grefve Liljencrants, hvilken äfven var en förträfflig Oeconom ; och man kan väl icke annorlunda kallas då man vet, att begagna de partiella locajförmåner, som kunna erbjuda sig, hvar de ock må finnas.
Men derföre är det dock lika gifvit, att om en Porto-Franco blefve förunnad åt Staden Umeå eller Piteå , så skulle hvarken denna Stad, eller Riket hafva den minsta nytta deraf, då samina ställe deremot bar vida mera nytta af en sådan på Gottland, utan att behöfva utgifva en skärf derföre.
Jag försäkrar, att Danmark, äfvensom flere andra handlande länder, skulle med mycken jalousie och misshag se, om denna frihet förunnades Gottland.
Jag skulle ej tro, att handeln på Gottland derigenom skulle blifva
Den 10 November e. m. 411 inskränkt till blott Lurendrägeri, eller att den stora massan af Öns invånare skulle slå sig på en sådan handel.
Herr Liljestråle:
Hvar oell en inser likväl skillnaden emellan en Porto-Franco på Gottland eller i Marstrand.
Det sednare ägde redan upnbyggd en af de starkaste fästningar, och ligger å en provins, som hör till continenten, och är förenad med det öfriga Sverige.
Deremot skulle en dylik på Gottland, skild från det öfriga Sverige, vid ett möjligen inträffande anfall, nödsakas försvara sig sjelf, ehuru jag visserligen tror, att en sådan tid icke kan inträffa under närvarande dynasti, och då vi lefva i fredligt förhållande till alla främmande Makter.
Jag tror att det skulle vara af mycken nytta för Riket, att äga en Porto-Franco uti Slitö hamn på Gottland, men ej uti Wisby tillika , såsom Friherre Cederström föreslagit, och hvarmed jag ingalunda kan förena mig, på de många skäl, som både af mig och flera andra Ledamöter blifvit anförda, då motionen förra gången förevar.
Det torde ej vara för mycket sagt, att närvarande politiska systéine tydeligen gifver tillkänna, att en nära förening med England i långliga tider, skall förblifva af yttersta vigt för oss, hvarutaf följer, att de befästade hamnar, vi kunna bilda i midten af Östersjön, skola utgöra ett stort bidrag till värt försvar.
Den 10 November c. m.
Jag får för öfrigt fasta uppmärksamheten derpå, att den vinst, sorn genom inrättningen af en Porto-Franco i Slitö, skulle tillfalla Staten, icke uppkommer på våra öfriga Städers bekostnad, utan allenast på utländningens, en vinst, den han gerna medgifver för den beqvämliga plats han erhåller för sina fartyg och varuupplag.
Ej må man föreställa sig, att utländningen någonsin skulle inrätta nederlag på Rikets Östra kust, och att denna Porto-Franco således skulle kunna minska, för våra der belägna Städer, den fördel, som blifvit afsedcl med stadgandet om nederlag uti Tullbevillningen; men -Utländningen, särdeles Americanare och En-y gelsmän, skulle Vår- och Hösttiderne, då" bamnarne i Finska och Lifländska vikarne ännu äro eller redan blifvit tillfrusne, gerna anlöpa denna välbelägna hamn under årstider, då häftiga stormar så ofta rasa i våra farvatten.
Den häraf uppkommande vinsten skulle icke lända någon till skada.
Jag kan icke gilla den småaktiga handelslära , som med afvundsjuka ögon betraktar en vinst, dera andra göra, ehuru det icke sker pä dess bekostnad, och heldre vill försmå en allmän vinst för Riket, än tillåta en enskilt fördel.
I motsatts har man handlat med vår Bank. —.
Staten har hållit dess vinst tili godo , ehuru det skedt på enskilta Medborgares bekostnad —!
Jag tillstyrker bifall lill inrättandet af Porto-Franco uti Slitö, men under vilkor, D en 10 November e. m. alt den uteslutande för detta ställe på
Ön måtte beviljas.
Oeconomie-U[tskottet har äfven ändrat sitt förra Betänkande, sorn föreslog, att en hel Provins skulle styras efter andra oeconömiska lagar, och lefva med andra seder, än hela den öfriga delen af Riket.
När Utskottet nu afstått ifrån detta förslag, borde det äfven hafva afstått ifrån dess ordsak , och uteslutande föreslagit SlitÖ till Porto-Franco, hälst
Tullbevakningen måtte väl erkännas vara vida lättare att vidmagthålla på en enda ort, än när tillsynen måste spridas till flera.
Då tiden för denna Porto-Franco är bestämd till a5 år, så måtte det icke vara svårt ätt inrätta magasiner på en ort, der så rikelig tillgång finnes på byggnadsmaterialier , och till så lindrigt pris, isynnerhet då intet är, sorn tvingar, att allt nästa år hör vara färdigt.
Jag tillstyrker derföre afslag på Utskottets Betänkande, och antagande af motionen med den förändring, att en Porto-Franco måtte inrättas vid Slitö , men icke tillika i Wisby, eller någon annan hamn på Ön. Herr Rosenblad:
Lika med en värd Talare delar jag det hopp, att Skandinavien under många tidehvarf hlifver styrdt af dess närvarande älskade Konungaätt, men äfven häri finnér jag ett nytt skäl för den satts, att vi, vid stiftande af våra oeconomiska 4*4 Den 10 November e. m. lagav, endast behöfva afse oss, ej främmande Makter.
Gottlands försvar är en helt olika sak med Gottlands oeconomie.
Denna Ö, likt Rikets öfrige Provincer, måste ingå i allmänna defensionsplanen.
Anser denna en särskildt fästning nödig, är den lika nödig, antingen Porto Franco finnes, eller ej.
Det torde ej vara öfverflödigt erinra, att då Gustaf III afslog en Porto-Francos inrättande på Gottland, fanns ännu Garlsvärds, af skicklige Ingeniörer berömda fästningsverk, som skyddade Slitöhamn.
Jag vill ej trötta Ridderskapet och Adeln med upprepande af hvad jag redan en gång förut yttrat för en Porto-Franco på Gottland; utan anhåller blott, att få förena mig med Friherre Cederström.
Jag befarar, att om Porto-Franco friheten inskränkes till Slitö allena, det vore detsamma sorn att tillintetgöra hela inrättningen, emedan en redan uppbyggd
Stad, med tillgång på boningsrum och förnämligast magaziner, i början behöfves att dertill begagnas.
Man har förut så mycket talat om allmän brist på penningar i landet; den sträcker sig förmodeligen äfven till Gottland; och utan sådana är det svårt att uppbygga magaziner.
Således tror jag friheten till en början böra beviljas äfven för Wisby.
Jag anhåller ännu en gång att Protocolls-Utdragen måtte uppläsas.
Den 10 November e. m. 4.5 vågar vidare fästa uppmärksamheten derpå, alt om Utskottets nu afgifne Betänkande förkastas, lärer, enligt hvad jag här hört ordas, sedan höra uppstå fråga om tvenne skilda saker; den ena om Porto-Franco; den andra om en Fästning på Gottland.
Talas det nu för Fästningen eller för Porto-Franco?
Om man vill framdraga alla förmåner af en Fästning derstädes, så behÖfves en helt annan åsigt af saken.
Meri jag ber än en gång, att Protocolls-Utdragen mätte blifva upplästa.
Mig synes det som bade den siste värde Talaren sammanblandat tvänne frågor, dem hvarken Utskottet eller någon annan förblandat, och hvilka jag ej heller funnit omrörda i någons yttrande härstädes.
Ehuruväl fö rekommen af flere värde Talare, då jag är af den tanka, att en Porto-Franco bör meddelas, har jag likväl svårt, att med stillatigande förbigå de högst egna satser ur Rättsläran, sorn här af motsidans Talare blifvit uppställde.
Jag har svårt att inse, huru en medborgare kan blifva förnärmad genom de förmåner, som tillkomma en annan genom locala omständigheter; huru ett Rike skall kunna försvagas derigenom, att en del deraf kommer i större välmåga,än de andra.
Jag kan ej inse, huru man kan andraga politiska skäl emot saken , hämtade ifrån denna dels särskildta välstånd.
Deraf skulle man ock kun - 4i6 Den 10 November e. m. na komma på den tankan , att alla de delar af ett land, som äro mest utsatta för en Fiende, skulle just derföre tillbakaltålias i all slags culture.
Herr von Hartmansdorff lärer helt och hållet hafva Bortblandat, hvad jag j^ttrade, nemligen att af discussionen föranledts fråga om tvenne saker, då någre talat om fördelen af en Fästning, andre om en Porto-Franco; en följd, troligen, af det utaf Utskottet afgifna första Betänkande.
Cedeströms reservation denna gång har jag ej genomläst, utan allena hört uppläsas; men jag anser den innefatta alldeles detsamma, som Utskottets första Betänkande, med tilläggning af de 17 punkter till svar på Anmärkningarne, som deruti finnas upptagne , men hvilka Utskottet icke besvarat.
Det är på den grund att discussionen afsett 2 föremål, som jag yttrat, att om Betänkandet afslås, skola tvenne särskildta frågor uppkomma, och således ingen eontraproposition, endast på afslag, kunna göras.
Jag anhåller om Protocolls-Utdragens uppläsning.
Jag beklagar, att den siste värde Talaren ej behagat genomläsa Friherre Cederströms reservation, innan lian fann för godt, att sig deröfver yttra.
Idelina händelse skulle han funnit, att Fästnings och - t) en 10 November e. m. och Porto-Franco frågorne icke stå i någon gemenskap med hvarandra.
Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, det lian, i anledning af Herr Hjertås begäran örn uppläsning af de öfrige RiksStåndens Protocolls-Utdrag, rörande detta ämne, ansåg sig böra til k anna gifva, det något Protocolls-Utdrag härom ännu icke från de öfrige Riks-Stånden ankommit; dock bade Utskottet i dess sednare Utlåtande anmält, att dess första Betänkande blifvit af Borgare-Ståndet förkastadt.
Herr Grefven och Landt - Marskalkett gjorde proposition till bifall af OeconomieUtskottets sednare nu förevarande Utlåtande» Ropades Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla Utskottets i målet först afgifne Betänkande, med iakttagande af de ändringar, hvilka innefattas uti Friherre CederstrÖms vid Utskottets sednare Utlåtande bifogade särskilta mening» Ropades afven Ja och Nej.
Herr Lefren begärde votering» Ridd. o, Ad.
Biand* Den 10 November e. m.
Herr Grefven och Landt - Marskalken framställde derefter följande voterings-prexposition :
Den som bifaller allmänna Besvärs-och och Oeconqmie-Utskottels sednare Utlåtande, som innehåller alslag å,en inrättning af Porto-Franco, samt åtföljande Nederlags-räLtigheter för Ön Gottland; voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej ; Vinner Nej, anses Utskottets i detta mål först afgifne Betänkande, hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, likväl med iagttagande af de ändringar, hvilka innefattas i Friherre Cederströms vid Utskottets sednare Utlåtande bifogade serskildta mening.
Sedan 43, 44’ 4-3 och ^6 §§. i Riddarhus-Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan 8 eftermiddagen; och befanns vid voteringens slut klockan | till 9 om aftonen, sedan en voterings-sedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öf - Den 10 November e. m. 419 rige voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit sålunda: J a 48.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade, att Oeconomie-Utskottets sednare Utlåtande således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets den 5 dennes under N:o 55 aflåtne, samt elen 7 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagcle, Memorial, angående yppad sk il jag— tighet emellan Riks-Stånden, i afseende på frågan om dupplett - chartors insändande från Post-Contoiren, genom Magistraten, till controlls vinnande å afgångne bref.
Det sista tillägget, som endastan går några Post-Contoir på Landet , skulle jag tro ej behöfdes; och då deras uppbörd icke är af någon betydenhet, samt det blefve svårt att, hvad dem angår, tillvägabringa någon större Controll; anhåller jag om proposition, att Ridderskapet och Adeln må förblifva vid. sitt i ämnet redan fattade beslut. 420 Den 10 November e, m. Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid dess i detta ämne förut fattade beslut.
Lag- samt Allmänna besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 4 dennes under N:o 207 afgifne, samt den 7 derpåföljde eftermiddag på hordet lagde, Förslag till jemnkning i Riks-Ståndens fattade Beslut, i anledning af Kongl.
Maj:ts Kådiga proposition, angående en föreslagen och utarbetad ny Författning om mått, mål och vigt.
Herr Teofren, Johan Pehr:
Jag skulle för mindel vilja tillstyrka antagandet af Utskottets Jemknings-förslag, och det med så mycketmera skäl, sorn tiden är så långt liden, att 1824 års Almanackor, sorn redan äro färdiga, och till en del spridda kring landet, härutinnan icke kunna lemna någon upplysning.
Författningen icke må taga sin början förr än med år 1826, då nödiga upplysningar kunna införas i 1828 års Almanackor.
Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adela behagade Utskottens Jemknings-Förslag till alla delar gilla.
Föredrogs ånyo Lag-samt Allmänna Besvärs- oell Oeconomie-TJtskottens, elen /\ dennes, under N:o 218 afgifne , samt den ^:de derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Förslag, till jemkning,emellan Rits-Ståndens fattade beslut öfver frågan om den af Kongl. Maj:t i Nåder proponerade
Författning om utrifning eller ändring af vattenverk, som genom uppdämning skada jord, eller hindra dess odling.
Herr Hjerta, Gustaf: Som, enligt min öfvertygelse, Ridderskapets och Adelns beslut i denna del kan anses för det bästa, så anhåller jag_ att Betänkandet måtte få hvila på bordet, till dess de andra Stånden i frågan fattat sina beslut; och emedan jag trorRidderskapets och Adelns beslut vara af den beskaffenhet, att det bör bifallas, så böra vi sedan med mycken försigtighet söka sammanjemka de andra Ståndens meningar.
Den enda del, hvaruti Ridderskapets och Adelns Beslut är skiljågtigt från de andra Ståndens, består uti en redactionsförändring.
Ridderskapet och Adeln hehöfver således ej frångå sitt beslut, innan man inhämtat, hvad de öfrige
Stånden behaga yttra, angående jemkningsförslaget. dag instämmer derföre med Herr Hjerta däruti, att Betänkandet måtte intill dess få hvila på bordet.
Herr Grefven och Landt- Mar ska ike forlarade, att då flere Ledamöter begärt, at 4?
2 Den 10 November e. m.
Lag- och Oeconomie-Utskottens förevarande Förslag måtte ytterligare hvila på bordet , bomme detsamma ock, att, enligt 4f) §•
Riksdags-Ordniugen, derstädes förblifva hvilande till nästa Plenum.
Föredrogs å nyo och bifölls Lag-Utskottets den 3o sistledne October under N:o 2i6 afgifne, samt den 7 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, om anslåenende af ett Canlzlist-arfvode, beräknadt från den 1 sistledne April.
Företogs till pröfning Stats- och Bevillnings-Utskottens den i4 sistlidne October under N:b 564 afgifne, samt den apderpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, angående postfrihet för utkommande Tidningar, och deras förseende med CharUe-Sigillatae stämpel.
Herr Rosenblad,Bernhard:
I den.händelse det* varit UtskotLens afsigt, att skaffa Staten en ökad inkomst genom drygare beskattning af Tidningar, så blifver den fullkomligt vunnen genom förvandlingen af den lii t ti Is dem åliggande |.
Postporto afgift i Stämpel-afgift; ehuru denna ökade, Statsinkomst, sedan de nya erforderliga lönerne eller arfvoderna blifvit afdragna, troligen blef ganska obetydlig, åsyftades deremot, i enlighet med de väckta motionerne, att i ett land med den Den 10 November e. m. 4-2* brist på litterära eommunicationer och litterära uppmuntringar, som vårt, söka upplifva den öfversigt af dagens händelser i politikens och vetenskapernes verld, sorn utgör föremålet för Tidningar och Tidskrifter, att genom ett lättare omlopp åt dessa skaffa flere opinioner tillfälle att uttrycka sig, och att på detta sätt befria vår Tidningslitteratur från den ensidighet, som man måhända ej utan skäl förebrår den, då hade det troligen varit ändamålsenligare, att genom upptagande i Bevillnings-Förordningen gifva laglig kraft åt Kongl, Maj:ts Nådiga stadgande rörande nedsättning till |. i postporto för Tidningar.
Detta har också Herr von Hartmansdorff föreslagit.
Utskotten föreslå 3:ne olika Stänjpelafgifler.
Den högsta af 3 runstycken exemplaret körn förmodligen att åläggas de arkdrygaste Tidningarne, för hvilka, då de utkommo alla söknedagar, beräknadt efter 3oo Nummer, Stärnpel-afgiften kom att utgöra i Riksdaler 27 Skillingar om året.
Ingen Tidning har likväl ansett sig behöfva ålägga sina prenumeranter i Landsorterue större postporto-ersättning än 1 Riksdaler.
Äfven desse mäste således under det nya förhållandet för Slämpel-afgiftens skuld erlägga mera, än för postportons.
Men prenumeranterne på stället, der Tidningen utgafs, fingo vidkännas den förra afgiften helt och hållit i tillökning på hvad Bladet förut kostat dem.
Dessutom då Förläggaren vore nödsakad stämpla ej endast de exemplar, som erhöllo afsättning, utan äfven dem sorn 4*4 Den 10 November e. m. blefvo till öfverlopps , samt dessutom, för att aldrig komma i förlägenhet om tillgång på stämpladt papper, måste vara försedd med större pappersförlag än han eljest behöfde, så måste äfven dessa ökade omkostnader fordra en ytterligare tillökning i Bladets pris.
Med det af Utskotten uppgifna dagliga antal Tidnings-Exemplar i Hufvudstaden kan. svårligen förekommas, att stundom svårigheter och uppehåll måste möta stämplingeu i Riksgäids-Contoiret; och om någon Tidning af vidsträcktare omfattning körn att utgifvas i en landsort, så skulle dess'stämpling, på sätt Utskotten föreslagit, medföra knappast öfvervinnerliga olägenheter, så väl för förut starkt sysselsatta Embetsman, som för Redaction.
Jag kan icke eller inse något giltigt skäl, hvarföre Utskotten uteslutit aila så kallade Tidskrifter från ali ynnest å Statens sida.
Mig, måste jag bekänna, stöter det, att man. anser Svea och Odalmannen icke förtjena den Sta tens medverkan tili Ppblicitet, som Dagligt Allehanda och Conservations-Bladet.
De få häften af Periodiska Skrifter, som hos oss utkomma, skulle visserligen obetydligt tynga postföringen.
Bref om 5a lods vigt få, enligt författningarne, med posten afsändas.
Om mitt minne ej bedragar mig väger i|. ark finare papper i lod, jag vill dock blott antaga i ark.
Då utgöra 5a ark eller 832 sidor Octavo högsta paquetten, som får afsändas, och till halfva detta arktal går sällan något häfte af Den 10 November e. m. fa 5 våra Tidskrifter.
Af alla dessa orsaker får jag anhålla om återremiss.
Jag har ej kunnat fatta annat, än att Utskottens Förslag skulle vara förmånligt för alla; för Staten, emedan den erhölle större inkomster, och för de betalande, emedan Tidningarne ej kommo att kosta mera i Malmö eller Piteå, än i Stockholm.
Man har förmodat, att denna inrättning skulle erfordra större förlager af papper, samt derigenom ådraga Redactionerne och läsarne större kostnad; men jag tror, att sådant icke är till befarande, då här blifvit upplyst, att antalet af de i Stockholm dagligen utkommande Tidningar blott uppgår till gooo Blad, hvaremot 12000 örn dagen kunna stämplas.