Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna sammanblandning vore en stor olägenhet, och en annan, som äfven är af högsta vigt, är, att om man sålunda sammanblandar han - Den 29 J a n u a r 1 c. ra. delsdisconten oell publika pappersbelåningen, kan man icke på förhand beräkna, huru många lånesökande i handelsdisconten skola anmäla sig.
Det later ganska val tänka sig, att alla medel skulle utgå i denna väg, så att de publika papperen icke i anseende till bristande tillgångar kunde belånas.
Derigenom skulle R.
St. tillintetgöra ett af de vigtigare beslut, R.
St fattat till bibehållande af Riksg.cont:s credit; och beklagligtvis står icke denna credit för närvar, så högt, att den tål, att någon af dess grundvalar lindanryckes.
Jag tror, att Fulimägtige i Riksg.conl. skulle komma i en brydsam belägenhet, 0111 R.
St., genom bifall till detta betänk.
, skulle åstadkomma möjligheten af det förhållande, att innehafvaren af Riksg.contts obligationer med 5 procts ränta ej linge dem belånade, då de i Banken inlemnas.
Af dessa skäl vågar jag anhålla, att R. o. Ad. behagade alsia ifrägavar. betänk., likasom BorgareSt. redan gjort, det Stånd, för hvars fördel man påstår handelsdisconten egentligen vara inrättad.
Jag har begärt ordet endast för att förena mig i hvad Hr v. Troil framställt.
Det är svårt att tänka sig, det man nu ville rifva upp de grundbeslut, som blifvit tagna i och för realisationens bestånd.
Jag delar visserligen reservantens tanke, att det ifrågavar. beslutet ej vore farligt, om man endast beräknade quantiteten af sedelemissionen ; men principen blefve öfvei tradd, och deri ligger faran för crediten af de beslut, som i afseende på realisationen vid denna riksdag blifvit fattade.
Jag anhåller om afslag å betänk.
Då detta betänk, endast en gång blifvit bordlagdt, anhåller jag, att det ytterligare må få hvila på bordet, emedan det vore alltför vågadt att i ett plenum, deri endast 20 personer äro närvar., exponera sig för en votering, som, i händelse betänk, afsloges, skulle hafva det både löjliga och ömkliga resultat, att handelsdisconten på 6 månader blefve inställd och förvandlad till en utredningsanstalt, för att 6 månader derefter, sedan man vant allmänheten ifrån sig och förorsakat stora förluster för enskilda, äga större tillgångar att disponera, än den blefve i tillfälle att använda.
Hr af Ström, Isr.
Jag tager mig friheten instämma i Hr Rosenblads begäran om detta betänkts ytterligare bordläggning till nästa plenum. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att BancoUtsk:s betänk.
N:o 79 komme, till följd af 2:ne ledamöters begäran, att blifva hvilande.
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtsk:s d.
19 dennes på bor - D«n 99 Jaauari «. u. *7* bordet lagda betänk.
N:o 80 i anledn. af Hr T.
Troil* motion, angrde afgifvande af specificeradt förslag å de publika papper, hvilka, enligt R.
St:s beslut, komma att i Banken belånas.
Uppå begäran af Gr. von Fersen, Hans, samt Hr Stuart, Carl Gutt., lädes ånyo på bordet Lag- och Oecon.Utsk:ns d. 19 dennes bordlagda betänk.
Nro 4° > an* ledn. af väckta motioner om förändringar och tillägg i K. förorda., ang:de sockenstämmor och kyrkoråd, af den_a6 Febr. 1817.
Vid förnyad föredragning af Oecon.Utskis under Nro 14.2 afgifna och' d.
10 dennes på bordet lagda förslag till jemnkniug uti RiksStrns beslut, angrde skjutsväsendet och forvagnsinrättningar, fann R. o. Ad. irsta, 2rdra och 3rdje samt örte punkterna icke erfordra någon åtgärd, och biföll 4:de punkten samt det af Utsk. på sista sidan gjorda förslag till und. anhållan lill K. M. Ånyo föredrogs Constit.Utskrs d. aa dennes på bordet lagda memor.
Nro 75 till R. o. Ad. samt BorgareSt., angrde återremisserna på memor.
Nro 54, innehållande svar å anmärknrr vid memor.
Nro 38.
Gr. von Fersen, Ilan sr Då den propos., jag i början af detta plenum tog mig friheten begära, icke af Hr Gr. o.
Landtm, framställdes, utan R. o. Ad. i stället fattade ett med densamma något när likartad! beslut, får jag vördsamt anhålla om den propos., att detta äfvensom Constit.Utskrs näst derefter å föredragningslistan upptagna betänk, må hänföras under samma beslut, som R. o. Ad. rörrde Constit.Utskrs betänk.
Nro 74 fattat, eller komma att hvila, tills Constit.Utskrs länge väntade betänk, om tryckfriheten inkommer. R. o. Ad. beslöt, att Constit.Utskrs memor.
Nrris 75 och 76 skulle hvila, tills samma Utsk. inkommit med sitt utlåt, i frågan om förändringar uti Tryckfr.förordn.
Lades till handlrna StatsUtskrs d. 22 dennes på bordet lagda memor.
Nro 3gg, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskrs betänk.
Nro 368.
Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtskrs d.
22 dennes på bordet lagda utlåtrnr
Nro 400. i anledn. af en inom PresteSt. väckt fråga om tillåtelse för Ståndets archivarie att emellan riksdagarna få bebo de rum i Riksg.contrs förra hus, hvilka af PresteSt. under riksdagarna begagna*; 18 H. 35 274 Den 29 Januari e. ra.
N:o 4°*- ang^e gratilication åt den eller de tjenstemän inom Riksg.cont., som fått sig uppdragen befattning med utdelningen till prenumeranter af RiksStms tryckta prot. vid in ne var. riksdag, samt emottagningen och redovisningen för öfverblifvande exemplar af bihanget till samma prot.
Ånyo föredrogs Stats- och Oecon.Utsktns d. 22 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 49 i anledn. af gjorda anmärkntr vid Utsktns betänk.
JNto 34, i fråga om folkskolors inrättande i Riket.
Sora jag nu i Ståndet saknar en ledamot, hvilken detta ämne nära rörer och som eljest städse plägar bevista R. o. Ad:s öfverläggningar, nemi.
Hr Statssecret. för ecclesiastikärenderna, anhåller jag, att detta betänk, må få hvila på bordet, på det han må få tillfälle att öfvervara föredragningen af detta ärende, då han ofta är tillstädes vid föredragningen af ärender, som ej hafva så nära sammanhang med hans departement.
Ehuru jag icke vill begagna samma motiv som den siste värde talaren, emedan jag tror, att det ej skulle lända till båtnad för saken, om Hr Statssecret. v. Hartmansdorffs åsigter om undervisningsverken komme att ligga till grund för R. o. Ad:s beslut i denna fråga, anhåller jag dock, att detta mål, enär så få ledamöter äro närvar., må ytterligare få hvila på bordet.
Till pröfning företogs BancoUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagda memor.
N:o 81 ang:de revisionerna öfver Bancodiscontverkets förvaltning och räkenskaper samt f. d. Riksdiscontens utredning. R. o. Ad. biföll Utsk:s hemställan, rör:de tiden för företagande af den innevar. år inträffade revision, och beslöt, i öfverensstämmelse med hvad
Ståndet i enahanda fråga vid sisth riksdag beslutat, att Ridd.directionen skulle anmodas att, å R. o. Ad:s vägnar, utse tvenne revisorer för granskningen af sisth års förvaltning och räkenskaper, samt att om utgången af detta val lemna BancoUtsk. underrättelse, på det Utsk. måtte, genom Bancofullmägtige, låta Directionen vid Bancodiscontverket deraf undfå del; hvarjemte R. o. Ad. uppdrog åt Ridd.directm, att äfven hädanefter intill nästa riksdag, likaledes hvarje år, å R. o. Ad:s vägnar utvälja de tvenne revisorer, hvilka böra deltaga uti ifrågavar. årliga revisioner.
Ånyo föredrogs Oecon.Utsk:s d. 22 dennes på bordet lagda förslag
N:o 143 till sammanjemnkning af RiksSt:ns beslut i cn fråga, rör:de bergs- och jernhandteringen i Riket.
Jag ser med förundran, att jag t D < 11 ag Ja n u a r i e. ra. i detta betänk, är anmäld såsom en reservant emot Utsk:s beslut.
Jag har icke i Utsk. anfört någon sådan reservation; men då ifrågavar. sammanjemnkn. der förevar, yttrade jag den åsigt, att det beslut, som af It. o. Ad. var fattadt, och hvilket, fastän i andra ordalag, äfven de andra Stånden biträdt, nemi. att till den andra Statsmagten öfverlåta att vidtaga beskattningsåtgärder i afseende på jernhandteringen, icke, efter min öfvertygelse, var öfverensstämmande med grundlagens anda, emedan jag anser den icke blott medgifva Svenska folket eller B.
St. att ensamt besluta i bsskattnrsfrågor, utan äfven ålägga dem att begagna sig af denna rättighet, fastän orden icke i grundlagen äro så bestämda.
På dessa skäl ansåg jag, att Utsk. icke bort föreslå andra BiksSt. att biträda en redaction, sorn innefattade ett, efter min tanke, emot grundlagen stridande beslut, och denna reservation begärde jag få antecknad i Utskrs prot.; men icke har jag anhållit, att den skulle få åtfölja betänk., ty i sjelfva saken delar jag den, såsom jag tror, ganska allm. tanken om nyttan af denna åtgärd, och har endast reserverat mig för att kunna i andra frågor, deruti dylika åtgärder äro mindre vigtiga, bestrida deras vidtagande på grund af deras olaglighet.
Jag har trott mig böra inför II.
Ståndet yttra detta, då jag ser min reservation intagen i betänk.
Dessutom innehåller den mig tillagda reservation en tanke, som jag icke i Utsk. yttrat, nemi. att jag ansett Utsk. ej vara skyldigt att sammanjemnka Ståndens olagliga beslut.
En sådan uppfattning af grundlagen har aldrig af mig blifvit framställd, och den hade icke blifvit uttryckt, om jag fått justera mitt yttrande. B. o. Ad. lade förslaget N:o i43 till liandkna.
Vid förnyad föredragning biföll B. o. Ad.
StatsUtskrs d. 24 dennes på bordet lagda memor. och utlåt.:
N:o 402. med förslag till indragning af åtskilliga tjenstebefattningar vid Biksg.cont.; N:o 4°3. i frågan om afskrifning af ett Professor Igren beviljadt lån.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 24 dennes på bordet lagda utlåt.
Iko 4°4» i anledn. af väckt motion, att statsverket måtte lemna bidrag dertill, att Trollhätte canal- och slussverk kunde bringas till lika dimensioner, som Götha canal äger.
Som detta betänk, stödjer sig på ett annat, hvilket angår convojcassans granskning och dess användande för framtiden, torde det få hvila, tills nyssnämnde betänk, blir afgjordt.
Gr. von Fersen, Hans, förenade sig med Frih. Tersmeden.
C«n 39 e. m.
Till profning företogs Lag- och Oecon.Utsktns d. 24 dennes på bordet lagda utlat.
N:o 4i ofver anmärkmr vid Utskrns betänk.
N:o 20 i anledn. af K.
M:s nåd. propos., angrde det vid sista riksdag framställda förslag tili en ny Stängselförordn.
Derjemte upplästes ett från BondeSt. ankommet prot.- Utdr. af denna dag, innehållande inbjudn. till de öfriga Riksén att instämma i de BondeStrs uti detta mål fattade beslut, och således afslå den af Utsk:n tillstyrkta ändring af 5:te §:n i K. förordn., ang:de stängselskyldigheten, d. g Febr. 1802, men i öfrigt bifalla utlåt.
N;o 41.
Denna frågas afgörande beror hufvudsakligen uppå, huruvida man antager den ena eller den andra af de principer, sora utgjort tvisteämnet inom Utsk:n och RiksSt:n.
Den nu gällande stängselförordn. grundar sig på hemmantalet, och den af K.
M. föreslagna grundar sig på den s. k. hälftenprincipen.
Många inom RiksShn och äfven inom de sammansatta Utskrn hafva gillat den sednare principen; men genom votering i Utsk:n bär såväl nu som förra gången, då frågan der förevar, bibehållandet af 1802 års förordn. blifvit tillstyrkt.
Jag har varit bland dem, som trott, att man beredt ett framskridande i ceconomisk väg, om man bifallit K.
M:s nåd. förslag; men då nu 2!ne Stånd, nemi.
Preste- och BondeStm, redan då Utsk:ns förra betänk, afgafs, gillat detsamma, och således i de hufvudsakligaste delarna ogillat den princip, hvarpå K.
M:s propos. är grundad, och då jag icke har något hopp, att dessa Stånd skola frångå sin mening, samt derjemte frågan är af oeconomisk beskaffenhet, i följd hvaraf beslut, hvari 2 Stånd stadna emot 2, här är detsamma som afslag, vill jag inskränka mig till att endast till prot. afgifva min reservation, i fall R. o. Ad. beslutar bifall till Utsk:ns betänk.
För öfrigt har jag icke, såsom den antecknade reservationen antyder, reserverat mig emot hela betänk., utan endast i afseende på principfrågan.
Uti alla de öfriga frågorna har jag deltagit i Utsk:ns beslut. R. o. Ad. instämde uti BondeSt:s beslut.
Uppå begäran af Grefvarna von Fersen, Hans, och Horn, Claes Fredr., samt Frih. Rantzou, Joh. Al b., lades ånyo på bordet StatsUtskts d. 26 sisth Jan. på bordet lagda utlåt.
N:o 4o5 öfver anmärkntr vid betänk.‘na N:ris 36S och 367 öfver K, M:s nåd. propos. om låns upptagande till , hypotheksinrätln ingars befrämjande, samt Riksdagsm.
Danielssons i anleda, deraf gjorda särskilda förslag.
Justerades s pvot.utdr. för detta plenum.
Den 19 Januari e. m. *77 Upplästes och lades på bordet nedannämnda inkomna utlåt:n från Stats- och BancoUtskotten:
N:o 5o. i anledn. af väckt fråga om rättighet för styrelsen öfver nya passevolance- och arme'ens trosspassevolancecassa att insätta sina obehöfliga fonder på lånebankens upplåningsräkning för handelsdisconterna; N:o 5i. i anledn. af väckt fråga om förändring i vissa, delar af Bankens grundfonds-obligationer 111. m. N:o 5a. i anledn. af väckta motioner, dels att K.
Myntverket ofördröjligen mätte ställas under K. BergsCollegii öfverstyrelse, dels ock att K.
Myntverkets ställning i alla dess delar må genom trycket offentliggöras; BevillningsUtskottet: N:o 52. i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af memor.
N:o 49, med förslag till sammanjemnkning af RiksSt:ns olika beslut, ang:de stora sjötullsbevillningen; BancoUtskottet:
N:o 82. i anledn. af Hrr Lagerhjelms och Nordenanckar motioner, ang:de användandet af Bankens ränte vinster; N:o 83. i anledn. af Hr Kallings motion om lindring i betalningsvilkoren för de lån, uti hvilka Wenersborgs stads invånare häfta till Götheborgs lånecontor; N:o 84- med öfverlemnande af förslag till instruetion för R.
St:s revisorer öfver Banco verket;'
N:o 85. till svar å Hr Petrés motion om erhållande af åtskilliga upplysningar i anledn. af de uti K. M:s nåd. skrifvelse af d. 3 dennes uppgifna hinder för riksdagens afslutande.
Som 2:ne
Stånd i åtskilliga delar återremitterat Bevilln.Utsk:s jerankningsförslag med voter:spropos:r ang:de stora sjötullen, och jag tror det vara angeläget, att snart nog förstärkt StatsUtsk. kommer att afgöra de voter:spropos:r, Bevilln.Utsk. föreslagit, samt Bevilln.
Utsk:s i anledn. af nämnde återremiss afgifna memor.
N:o 52 icke innehåller annat än åtskilliga rättelser, som blifvit nödiga i följd dels af tryckfel, dels af i prot.utdr:n uteglömda beslut, och dels af ett förbiseende hos Bevilln.Utsk., «å torde R. o. Ad. tillåta, att detta memor. på föredragn:slistan blifver upptaget näst efter de betänkm, dem R, o. Ad, beslutat först i nästa plenum företaga.
Landtmts propos. på denna min begäran. R. o. Ad. biföll Gr. v. Fersens hemställan.
Justerades pleniprot. för d. io Nov. H. R. 0, Ad, åtskiljdes kl. 9 på aftonen.
In fidem protocolli, JF. O. Silfverstolpe. 378 Den 3i Januari.
Lördagen den 3i Januari 1835.
Justerades r prot.utdr. för d. 29 dennes f. m. och 8 för samma dag e. m.
Ånyo föredrogs BondeSt:s d.
29 dennes pä bordet lagda inbjudning till R. o. Ad. att frångå sitt ronde mom:n lit. a, b och c af 5:te punkten i StatsUtskrs utlåt.
N:o 3g3 fattade beslut.
Cederström, Jac., anhöll, att denna inbjudn. ytterligare måtte få hvila på bordet.
Hr von Hartmansdorff, Au g., förenade sig med Frih. Cederström.
Det förundrar mig att höra detta ärende begäras ytterligare hvilande, oaktadt i föregående plenum beslöts, att detsamma nu borde företagas, och då man vet, att det af BondeSt. begärda utlåt, af R. o. Ad. uppehåller nämnde Stånds beslut i frågan.
Jag inskränker mig nu emedlertid dertill att anhålla om propos. , det den ifrågavar. inbjudningen må företagas först i nästa plenum. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att då flera personer begärt, att detta mål ytterligare måtte få hvila, kunde sådant icke nekas.
Jag hade velat fästa Hr Giinthers uppmärksamhet derpå, att den begärda ytterligare bordläggningen icke kan vägras; men i öfrigt förenar jag mig med honom derom, att inbjudningsfrågan må blifva den första, som i nästa plenum företages. R, q.
Ad. beslöt, att detta mål skulle blifva första föredragningsämnet i nästa plenum.
Likaledes föredrogs Frih.
Palmstjernas d. 22 dennes på bordet lagda anförande, ang:de sättet att verkställa R. o. Ad:s beslut, rör:de a:dra och 5:te punkterna af StatsUtsk:s utlåt.
N:q 39?, H.
Ex. Hr Gr, o. Landtm, förklarade, att, till följd af R. 0. Ad:s i sista plenum fattade beslut, att detta mål skulle afgöras i sammanhang med BondeSt:s nyss föredragna och ånyo bordlagda inbjuda., Frih.
Palmstjernas anförande nu äfven komtne att blifva hvilande.
Vid förnyad föredragning af Bevilln.Utsk:s d. 29 dennes e, m. på bordel lagda utlåt.
N:o 52 i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af memor.
N:o 49 med för - Den 3i Januari. »79 slag till sammanjemnkning af RiksStms olika beslut, ang:de stora sjötullsbevilln., godkände R. o. Ad. såväl den nya, af Utsk. föreslagna 66:te voter:spropos:n, som de rättelser, Utsk. föreslagit i 22, 42 och 4^ voter:spropos:na.
Ånyo föredrogs Exped.Utsk:s d. 24 dennes på bordet lagda memor.
]NT:o 19, med öfverlemnande af nytt förslag till underd. skrifvelse, ang:de ändring af 4 och 5 §§ i 17 cap.
Ärfdab:n och 3 § i 8 cap.
Jordabm samt om upphäfvande af K. förordn. d. 19 April 1762.
Det nya af Exped.Utsk. insända förslaget till underd. skrifvelse blef äfven uppläst.
Det kan icke falla mig in, och bör icke heller kunna önskas af någon annan, att rättelse icke skall ske uti ett begånget misstag.
Jag erkänner derjemte, att ett sådant lätteligen kan inträffa och kan vara oskyldigt nog; men jag hemställer, om det icke är ett misstag af en högst eftertänklig beskaffenhet, att Exped.Utsk. underställer R.
St., för att till K. M. i ändamål af antagande såsom lag öfverlemnas, en expedition, uti hvilken ett helt mom. af RiksStms beslut finnes vara uteslutet.
Jag hemställer altså, om icke R. o. Ad., efter att hafva lemnat sitt samtycke till den nödiga rättelsen, må låta till Utsk. affärda en skrifvelse, uttryckande den önskan, att dylika grofva misstag icke vidare må äga rum.
Gr. Horn, Claes F r e d r. i Då jag begärde bordläggning af denna expedition, har jag ansett min pligt
Vara att undersöka förhållandet i saken.
Jag har dervid funnit, att Utsk:s uppgift om det begångna misstaget är riktig; metl jag har derjemte trott mig inhemta, att Utsk. icke fullständigt upplyst R.
St. om det verkliga förloppet, enär expeditionen redan blifvit till K. M. aflemnad.
Jag kättner icke, om den jemväl är för K.
M. föredragen; men äfven derförutan är det icke lämpligt, att R.
St. ensidigt Vidtaga ett utbyte af en till K. M. redan afgången act.
Jag tror icke, att Ständerna kunna lagligen fatta ett sådant beslut.
1 hvilken händelse som helst instämmer jag likväl med Gr.
Frölich i yrkande, att en skrifvelse må från Ståndet till Exped.
Utsk. afgå med en så beskaffad tanka, hvarigenom Utsk:s uppmärksamhet å sina forehafvanden må vinna en erforderlig väckelse, Ilr von Hartmansdorff, Aug.i Jag beklagar, att misstaget ägt ruin; men att, på sätt yrkadt blifvit, gifva Utsk. en särskild föreställning är hvarken nödigt eller lämpligt: icke nödigt, enär Utsk. sjelf anmält misstaget till rättelse; icke heller lämpligt, då man påminner sig hvilken mängd af ämnen tillhör Utskrs handläggning och huru lätt misstag då kunna insmyga sig.
Jag tror t. o. m., att Dea 3i Januari. dessa sällan varit så fåtaliga som vid denna riksdag.
Deremot torde R. o. Ad. erinra sig, att under föregående riksdag beslut blifvit expedierade i rak strid mot dem, RiksSt:n fattat, och utan erinran derom före R.
St:s åtskiljande, så att rättelse varit omöjlig.
Nu, då Utsk. sjelf upptäckt och anmält felet, kan det utan svårighet rättas.
Frih. von Schulzenheim, Dav:
Min afsigt är icke att ingå i något omdöme öfver Evped.Utsk:s förfarande vid vid detta tillfälle; men jag instämmer fullkomligt med dem, som finna en rättelse här vara nödvändig.
Horn har sagt, att svårigheter deremot mötte, i fall skrifvelsen redan vore föredragen.
Jag tror mig känna, att sådant icke ännu ägt rum; men i alla fall vore ett utbyte, efter min åsigt, nödvändigt, då det vore ådagalagdt, att under Konungens pröfning, till sanction eller afslag, hade kommit ett beslut, hvilket icke vore R.
St:s, enär det oriktigt upptagit, hvad detta sednare verkligen inneburit, och hvilket sålunda vore en nullitet.
Jag får derföre i minnet återkalla en likartad tilldragelse vid sista riksdagen.
St:s skrifvelse, ang:de 3:dje hufvudtiteln, ingick till K. M. i Dec. 182g.
Någon tid derefter inkom ett betänk, från StatsUtsk., hvilket af R.
St. bifölls, och i anledn. hvaraf åtskilliga modificationer uti det förut fattade beslutet blefvo nödvändiga.
Exped.- Utsk. inkom då uti memor.
N:o 442 med upplysning om förhållandet, samt afgaf förslag till ny skrifvelse, hvaruti Ständerna, jemte uppgift om anledningarna dertill, återbegärde den förut afgångna skrifvelsen.
En sådan procedur får jag också nu äran föreslå.
Förhållandet måste i särskild underd. skrifvelse anmälas, om saken skall få sin riktiga ordning; och om R. o. Ad. delar denna åsigt, torde frågan böra återremitteras till Exped.Utsk., med anmodan till detsamma att inkomma med förslag till en så beskaffad skrifvelse, som jag haft äran föreslå.
Jag är förekommen af Hr Hofcancelleren i afseende på formen.
Frölichs förslag, får jag fästa uppmärksamheten derå, att den dermed åsyftade tillrättavisningen återfaller på RiksSt:n sjelfva, som justerat expeditionen och godkänt densamma.
Något större ansvar å den ena än å den andra sidan kan jag icke finna.
Den bristande uppmärksamheten drabbar båda; och då förhållandet nu är anmäldt af Utsk., lärer någon särskild skrifvelse icke böra äga rum, utan endast återremiss på de grunder, Frih. von Schulzenheim anfört.
Jag är icke i tillfälle ätt med säkerhet profva tillförlitligheten af Hr v.
Hartmansdorffs uppgift, att det varit Utsk. sjelft, som anmärkt misstaget; men jag har stora anledningar att betvifla, det förhållandet varit sådant.
Det Den 3i Januari.
Det har emedlertid varit tillfredsställande att af Frih. v.
Schulzenheim höra, det expeditionen ännu icke är för K.
M. föredragen; men hvad sjelfva saken beträffar, kan det väl icke nekas, att Stånden kunna hafva del i misstaget, enär de godkänt expeditionen.
Jag hemställer då, om man icke äger rätt att hysa det förtroende till ett R.
St:s Utsk., tillsatt för och endast hafvande befattning med uppsättande i expeditionsforrn af R.
St:s beslut, att man får tro sig kunna undvika att följa justeringarna med den noggrannhet, som eljest vore nödvändig.
Hvar och en känner, huru det tillgår med dessa justeringar.
Gemenligen äro endast få ledamöter dervid närvar., och deras uppmärksamhet är och kari svårligen vara särdeles fästad vid en hastig uppläsning af expeditionen.
Det moraliska ansvaret för en skyldig, fäst uraktlåten uppmärksamhet och noggrannhet måste alltid drabba Utsk.
Nog kan det vara sannt, att händelsen i sig sjelf borde af Utsk. uppfattas såsom en tillräcklig tillrättavisning, och det är derföre jag icke egentligen åsyftat någon sådan, utan blott att Ständerna må uttrycka sin ledsnad deröfver, att de framburit till K.
M. en så vårdslöst sammanfattad handling; och detta uttryck tror jag rättvisast och lämpligast kunna äga ruin genom erinran till Utsk. att för framtiden noggrannare och pålitligare förfara.
Jag biträder Hr v. Hartmansdorff* mening, att någon särskild åtvarning eller s. k. skrapa icke må meddelas Utsk.
Orsaker, hvilka icke berott af Utsk., kunna förefinnas såsom skäl till den förmodan, att misstaget icke varit helt och hållet Utsk:s. Det har t. ex. kunnat fått ofullständiga uppgifter från Stånden.
Det förefaller mig besynnerligt, alt en ledamot af Konungens Conseil vid detta tillfälle uppträder och visar sig mindre mån om Kronans värdighet, än någon annan.
Jag skulle tro, att det tillhör Statsmagterna att visa hvarandra aktning.
Om sålunda ett sådant förbiseende af skyldig noggrannhet ägt rum, att en skrifvelse blifvit från Ständerna till K.
M. afgifven, hvilken innehåller motsatsen af hvad Ständerna beslutat, så tillhör det dessa att öfver ett sådant förhållande uttrycka deras ledsnad.
Jag tror altså, att Frih. v. Schulzenheim ganska riktigt visat, att det icke går an för Ständerna att ensidigt utbyta till K.
M. öfverlemnade acter, utan de måste derom hos K. M. anhålla, i hvilket afseende jag ock understödjer Frih. v. Schulzenheim* anmärkn. till återremiss.
I öfrigt är det gifvet, att Utsk. brustit i sitt åliggande; och jag för min del kan icke instämma med Frih.
Cederström deruti, som skulle skulden för förseelsen återfalla på R.
Det är nemi. omöjligt, att Stånden inom sig kunna följa expeditionerna med den noggrannhet, som blefvö nödvändig, i fall man ick,e ansåg sig iS II. 36 u8a Den Si Januari. böra lita på Exped.Utsk.
En sådan noggrannhet hos Stånden förutsätter, att de skulle hafva alla prot.utdr. i ämnet till hands m. m.