Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsUtsk. har i sitt tillstyrkande endast anhållit, att Konungen täcktes icke låta nybygga eller förbygga eller göra svårare reparationer af linieskepp.
StatsUtsk. har gjort detta tillstyrkande derföre, att i händelse vid den blifvande organisationen af flottan, linieskepp icke skulle anses nödvändiga för vårt sjöförsvar, man icke under tiden måtte kasta ut så betydliga summor, som åtgå för linicskepps byggnad och förbyggnad.
Jag hemställer om icke detla är en lämplig försigtighet; och Ständerna hafva alldeles icke uttalat någon bestämd åsigt om det ena vapnets företräde, såvida de endast bifalla sjelfva tillstyrkandet; resonnementet i ingressen lemnar jag derhän, emedan det icke behöfver ingå i R.
Denna fråga har föröfrigt så länge utgjort ett stridsämne, äfven inom vapnet, att det vore önskligt, att den en gång blefve afgjord, och att
Regeringen ju förr desto hellre fattade sitt beslut.
Förra riksdagens
Ständer fattade ett beslut, ungefär likartadt med detta, och jag skulle således tro, att det icke vore iuconseqvent utan tvertom, om R.
St. vidhålla denna åsigt.
Hr Rå felt:
Jag har visserligen ingenting emot Utsk:s tillstyrkan, att nybyggnad, förbyggnad eller svårare reparationer af linieskepp må inställas intilldess
Konungen beslutat sig huru Sveriges sjöförsvar bör vara beskaffadt; men hvad jag egentligen icke vill hafva uttryckt i den und. skrifvelsen; är det som Utsk. tillstyrkt i ingressen, nemi. att Sveriges sjöförsvar väsendtligen hvilar på en talrik och väl utrustad skärgårdsflotta; ty detta tror jag alt R.
St. hvarken kunna eller böra yttra sig om.
Jag anser i allmänhetsådana omdömen, som det StatsUtsk. härföreslagit, vara, minst sagdt, öfverflödiga.
I synnerhet äro de icke på sitt ställe i sådana frågor, som R.
St. i allmänhet icke kunna förstå att bedomina, och således vill jag visserligen icke motsätta mig återremiss i denna punkt, som dessutom strider emot den grundsats, att
Ständerna icke böra inlåta sig i sådana organisationsfrågor, som tillhöra administrationen.
Men många anmärkn:r hafva emot StatsUtsk:s be - 312 Den 24 October. tänk. blifvit anförda, hvilka, enligt min tanka, äro utan grund, och jag tror, att om man litet närmare betraktar sjelfva StatsUtsk:s skrifvelse, skall man finna den temligen oskyldig, så att jag i egenskap af ledamot i StatsUtsk. tror mig kunna tillstyrka Ståndet att bifalla densamma.
StatsUtsk. säger nemi.: ”att Sveriges sjöförsvar väsentligen hvilar på en talrik, väl utrustad och öfvad skärgårdsflotta.
Jag tror att det är svårt att bestrida denna sats.
Der står nemi. icke väsendtligast utan väsendtligen.
På hvilketdera vapnet sjöförsvaret hvilar väsendtligast är lemnadt oafgjord!, så väl af StatsUtsk., som i sjelfva verket ännu af Konungen, och af de af Konungen tillsatte comiterade för sjöförsvaret, hvilkas utlåt, blifvit StatsUtsk. meddeladt.
Sjelfva det tillstyrkande StatsUtsk. stannat uti är: ”att R.
St. matte anhålla, att de anvisade medlen icke må användas till nybyggnad, förbyggnad eller svårare reparation af linieskapp, i vidstäcktare män, än att de redan under byggnad eller rereparation varande skepp fullbordas.”
Nu är hela detta anslag icke uppgående till 600,000 r:dr.
Tre linieskepp äro under nybyggnad och ett pär bland dem icke långt komne.
Hvar och en finner således, då hela anslaget, icke är mera än 600,000 r:dr, deraf egentligen endast 400,000 få användas vid Carlskrona station, att färdigbyggandet af 3 linieskepp, hvilket af StatsUtsk:s förslag icke hindras, på tre år, för hvilken tid summan är beräknad, icke kan verkställas med hela anslaget, äfven om ingen större reparation kommer att äga rum.
Någon egentlig skada kan således ej af denna ordalydelse föranledas, men att den är öfverflödig och strider emot de grundsatser, som jag i allmänhet anser riktiga, medgifver jag fullkomligt.
StatsUtsk:s premiss synes mig vara en förkastelsedom emot den stora flottan, som icke tillkommer ett Utsk., i hvilket en enda sjöofficerare finnes, synnerligen dä denne varit af motsatt tanka.
Anses denna premiss icke betyda något, så bör den förfalla; betyder han något, så bör han så mycket mera förkastas, emedan, om han gillas, det skulle kunna anses såsom ett moraliskt uttryck af Ständernas öfvertygelse, att stora flottan bör afskaffas, hvilket jag hoppas icke är Ständernas åsigt.
Uttrycket skärgårds/lottan är dessutom nog generelt.
Inbegriper man derunder armerade ångfartyg, så tror jag visserligen att den kan vara ganska nyttig.
Men skulle man icke inbegripa dessa, så anser jag skärgårdsflottan vara ett alldeles föråldradt system, sedan ångkraften gjort så stora framsteg.
Då den inrättades af Ehrensvärd, ägde Sverige ännu Finland med sin vidsträckta kust.
Den kallades för armeens flotta, derföre att hon var ämnad att betäcka armeens högra flygel, när den agerade emot Ryssland.
Men dessa kuster voro helt annorlunda beskaffade än dem Sverige nu äger, hvilka vida bättre kunna försvaras med försänkningar och batterier än genom en skärgårdsflotta, som är det dyraste vapen, sora (innes i verlden, isynnerhet när man beräknar hvad menniskor det kostar.
Att det skall bchöfvas 16 man för Den 24 October. 313 för en kanon är en orimlighet i Europas nnvar. tillstånd, med de framsteg sorn ångkraften gjort, och den erfarenhet man om dess nytta redan har vunnit, bland annat under kriget emot Syrien.
Jag tror derföre, alt de små anslag vi hafva till vår flotta hufvudsakligast böra användas antingen till byggande af ångfartyg eller till ångmaschiners användande på seglande fartyg, hvilket är en constructionsfråga, som jag icke kan afgöra.
En ledamot af StatsUtsk. har sagt, att han ansåge delta dess förslag innebära en lämplig försigtighet, då det uttalades af R.
Jag för min del skulle deremot anse det innebära ett olämpligt misstroende till Konungens försigtighet.
Samme ledamot har också antydt, att genom en dylik framställning borde R.
St. nödga Konungen till ett beslut i detta fall, på det att han icke måtte såsom hittills vackla emellan de båda vapnen.
Hvad är detta annat än en ny sida af misstroende.
Slutligen har man sagt, att de penningesummor, som här blifvit föreslagna att beviljas, äro så ringa, att de icke räcka till något sådant företag, som bär blifvit Konungen förmenadt.
Hvad vill delta säga annat, än alt man begagnar tillfället att gifva Konungen ett råd, en förmaning, ehuru hon är öfverflödig?
Della påminner om tvedrägtstiderna, dä Konungen, på fråga, hvad han tyckte om Rådkammaren, svarade, att det vore alltför mänga praeceptorer.
Vilja nu Ständerne göra sig sjelfva lill sådana, så linner jag det olämpligt, och tillstyrker äterremiss.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade bifalla, att R.
M. ingå med en sådan tind. skrifvelse, sorn Utsk. uti inledningen till förevar, utlåt, tillstyrkt.
Propos. om R. o. Ad. ansåge de emot Utsk:s ifrågavar. tillstyrkande gjorde anmärkmr föranleda till äterremiss, blef derefter framställd och besvarad med starka ja jemte åtskilliga nej, hvarpå H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han trott sig finna denna sednare propos. vara med öfvervägande ja besvarad.
Vidare företogos till pröfning de under följande N:ris och rubriker upptagna anslagsfrågor: l:o Departements-chefen, 2:o Departementets Cancelli-expedition och 3:o Departementets Commando-expedition.
Utsk:s i fråga härom afgifne förslag blefvo af R. o. Ad. bifallne.
Lades på bordet 2:ne från LagUtsk. inkomna betänk., nemi.:
N:o 17, i anledn. af väckt motion om förändring i 8 cap. 7 § Ärfda b:n, och 3 H. 40 314 Dna 25 Oc t obe r. N:o 18, i anledn. af väckt motion om ändringar uti ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter. H. R. o.
Ad. åtskildes kl. 10 på aftonen.
Fredagen den 25 Octoher 1844.
Justerades ett prot.utdr. för d. 23 och 24 dennes.
Justerades pleniprotm för d. 17 dennes f. och e. m.
Hrr Electorers lista lill val af en ledamot i Bevilln.
Ulsk. efter N:o 2309, Hr af Dalström, Gustaf Jacob; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 778.
Öppnades vidare Hrr Electorers listor till val af Utsk-.sledamöter, under permilterades frånvaro; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Bevillnings-Utskottet: under den N:o 243, Frih. von Roxendorff, Fullm.
Raab, Adam Christian, medgifna 14 dagars ledighet, från d. 23 dennes, N:o 2022.
Hr von Axelson, Carl; Banco-U tskottet: under den N:o 189, Frih. Funck, Fullm.
Hr Nordenanckar, Fredrik Wilhelm, medgifna 14 dagars ledighet, beräknad från d. 23 dennes, N:o 19I8.A. Hr von Strussenfelt, Fullm.
Hr Rudebeck, Salomon:
Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: under den N:o 257, Frih. Klingsporre, Mauritz, medgifna 3:ne veckors ledighet, frän slutet af innevar. vecka räknad, N:o 2017.
Hr Björnstjerna, Carl; Äfvenledes öppnades Hrr Electorers lista till val af en suppleant i Exp.Utsk. efter N:o 1313, Hr Ehrenpreus, Fullm.
Hr Odencrantz, Thor Hartvig; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1S46.A. Hr Fock, Fullm.
Mauritz, anförde skriftligen: Då i R. o.
Ad:s gårdags plenum upplästes ett af Hr Horn inlemnadt anförande, i anledn. af StatsUlsk:s utlåt, öfver anslag till
Den 25 0 c t o b e r. 315 fortsättande af Carlsborgs fästningsbyggnad, utbad jag mig att i ett kommande plenum få till besvarande upptaga de beskyllningar, han deri gör emot så väl de utförde arbetena å Carlsborgs fästning, som äfven emot anordnandet af desajnma och planerna derföre, samt slutligen emot den corps, som af Konungen fått uppdraget att uppgöra dessa planer och utföra fästningsbyggnaderne i Riket.
Jag vågar i dag utbedja mig R. o. Ad:s uppmärksamhet, för alt kunna fullgöra detta dyra åliggande.
Att Carlsborgs fästning ännu, efter ett fjerdedels sekel ej är fullbordad, anser Hr Horn mindre vara en följd af de knappa anslagen, än af andra orsaker.
Ätt anslagen varit tillräckliga måtte han vilja bevisa dermed, att fästningen enligt hans uppgift ”kostat flere millioner,” det enda i hans anförande, som tjenar att bevisa bans utsago.
Men om ett arbete är i förslag uppgifvet kosta en viss summa, och jag derå endast bekostat t. ex. Bjettedelen, så synes mig deraf klart, att det ej kan vara fullbordad! för detta mindre redan utgångna anslag.
Carlsborg är i första kostnadsförslaget öfver nämnde fästning beräknadl kosta circa 3,500,000 r:dr b:co, oell i ett sednare förslag, till följd af några nödvändiga olikheter i befästningen, är* denna kostnad nedsatt med circa 120,000 r:dr.
Sammanlagda kostnaden för de vid Carlsborg utförde verkliga fästn.byggnadsarbeten (inberäknadt faux fraier
Af de för, vid Carlsborg utförde öfrige arbeten har utgått för byggnader, som komma att i fästningen qvarstå .......
Hvarvid inbegripes tyghusbyggnaden, hvilken, utgörande en byggnad af 212 alms längd och 32 alms bredd, och i 2 våningar inredd och fullt färdig kostat endast 169,992 r-:dr.
Hus och byggnader, hvilkas kostnader icke omedelbart tillhör fästuingsbyggnadsfonden t. ex. Konungens pavillon, kruthus å Lindö och Haganäs, exercishus, garnisons- och pion-., niercaseruer, prestboställe ni. m.
Byggnader, uppförde i och för fästningsbygg naden tegelbruk, sjukhus med läkarebostad, vakthus, corps de garder och husreparationer m. m.
Utgifter, främmande för byggnadsfonden garnisonskostnad för indelt och värfvad trupp, commendanls, place-majors och com.- adjut:s m. fl. arfvoden.
S:a 1,456,575: 30.
— Hr Horn söker vidare bevisa tillräckligheten, t. o. m. öfverflödet af arbetsstyrka, i föjande ord: ”Det är bekant, att fästningen haft ständiga arbetscommenderingar af indelta armeen, samt en hel sommar 2000 privata arbetare, oberäknadt den ständigt på stället förlagde pionniercorps, som varit 300 och nu, under namn af Krono-arbetscorps, ökats till 600 man.”
Hvad först de ständi - 664,824: 17. — 399,846: 45. 6. 160,698: 40. 10. 114,672. 40. — 86,846: 17. 1. 316
De n 25 October. ga arbelscommenderingarne af indelta armeen beträffa, fä jag äran upplysa, att fr. o. m. 1819, dä anläggandet af Carlsborgs fästning började, och lills dato, dessa commenderingar, enl. de fullt säkra uppgifter jag varit i tillfälle förskaffa mig, inskränkt sig till följande: år. antal man." utgjorde dagsv. 1810. 49. 5,100. 1820. 350. 35,800. 1821. 462. 49,000. 1822. 389. 37,500. 1823. 358. 35,300. 1824. 218. 21.200. 1825. 304. 26,400. 1S26. 331. 34,800. 1827. 60. 6,600. . 2,521. 251,700. om året 280. 1831. 256. 29,100. 1832. 150. 1 1,200. 1833. 250. 19,400.
• . r 656. 59,700. om året . 219. 1837. 250. 21,400. 1838. 500. 38900. . 750. 60,300. 3,927. 371,700. om året . 375.
Deraf ses, att af de 25 år byggnaden varat, under 12 år, eller nära halfva tiden, ingen commendering ur indelta arméen arbetat derstädes.
Hvad beträffar den ständigt på stället förlagde pionniercorpsen, så lemnar K. M:s nåd. skrifvelse d. k,2 1822 först Fort. befälh. å Wanås rättighet att i mån af behof reqvirera 40 correctionister från Wadstena, för alt biträda vid fäslningsbyggnaden, samt först 1825 d. 21 Dec. är det K. br. dateradt, som anbefaller bildandet af en pionniercorps, hvilken corps, bestående af 2 compagnier, 150 man hvardera, hvaraf 50 n:r inom hvarje compagni tills vidare skulle hållas vacante, först blef bildad i slutet af 1826, som K.
M:s skrifvelse d. 1826, ang:de befallning om förslag till befäl vid nämnde corps, visar.
Denna corps har under åren 1836 till 1840, då den likväl varit 311 man, per medium om året utgjordt 46,155 dagsv., hvilket ej gör fullt 120 dagsv, per dag, året räknadt till 300 arbetsdagar, hvartill likväl visst ej orsaken varit att corpsen ej kunnat lemna flera dagsverken, utan en följd af svårigheten att under de kalla vintermånaderne å denna fästn.ort alltid kunna sysselsätta så stor arbetspersonal.
De 2000 private arbetare, förenämnde fästningsbyggnad, enl.
Hr Horns förmenande, under en hel sommar haft att påräkna, in - Den 25 0 c t o b e r. 317 skriinker sig lill 1200 nian behöfvande personer, af kringliggande traktens fatliga allmoge, som 1831, till följd af dä inträffad hungersnöd, till följd af Konungens ömmande för deras nöd, anbefaldes alt emoltagas till arbete vid Carlsborg, emot erhållande af husrum, sängkläder och en dagspenning, lämpad mera efter deras behof än efter det gagn dessa utsvultna, ofta mindre arbetsföra personer kunde uträtta; och hvilka ofta endast qvardröjde ] ä 2 månader tills de blifvit väl mätte och hopsparat en liten resekost, samt utgjörde på långt när ej det arbete, som af dess, äfven sanningsenliga antal tycktes kunna vara alt påräkna.
Den nuvar. arbetscorpsen, ej organiserad fullt på det sätt Hr Horn antyder, har under den tid af ett år, som dea biträdt vid Carlsborgs fästningsbyggnad, årligen erhållit såsom uppmuntringseller flitpenningar samt öfverbeting, enl.
StatsUtskis,'på tillförlitliga upplysningar grundade utlåtande, 5,250 ndr pä året, af de till Carlsborgs fästningsbyggnad afsedde anslag, och likväl påstår Hr Horn, att deras dagsverken kosta fästningsbvggnaden nästan ingenting.
Hvad slutligen beträffar anmärka, att 100:detals dagsverken åtgå alt inhösta det for ti f:s-befälet anslagna vallhö, så emedan detta synes vara framstäldt såsom en anklagelse om egennytta, får jag upplysa, att, ehuru tillfälle för mig nu saknas att uppgifva det rälta beloppet af dylika dagsverken, detta af anmärkaren uppgifna, som det synes stora, ehuru obestämda antal, är lika öfverdrifvet tilltaget, som dess öfriga uppgifter.
Att denna inhöstning ej är af enskild natur, utan ovillkorligen skall af fästningsbyggnadens arbetsmedel utgå; ehuru någon inkomst af höet är, enl. gällande reglementen och författningar, dels vissa af tjeustemännen, dels allmänna inrättningar tilldelad.
Slutligen för att till någon del kunna visa huru de nu uppgifna anslag, och derför erhållen arbetspersonal blifvit använde, får jag äran anföra följande utdrag ur sammandragen öfver de vid merauämnde fästning verkställde arbeten frän 1819 till 1844; deraf inhemlas att det blifvit muradt :
Huggen kalkstensmur cub. f:r 1,435.
Hvalfmur, af huggen sten och tegel 1,172.
Slät mur af tegel och kalksten 2,002.
Grundmur 3,285.
S:a cub. f:r 7,894.
Rappning af qv. al:r 70,791.
Jordarbete : Schaktn. m. vagnar och kärror tillsammans . . . cub. f:r 17S,933.
Den sandjord, hvaraf vallarne uppföras, beredd till artificiella ängar, genom så kalladt plockningsarbete på en areal af qv. f:r 25,917.
Inre platsen, inom vallarne, som genom schaktning blifvit sänkt 6 å 8 fot, har sedan blifvit betäckt med matjord på en areal af qv. f:r 69,278.
Gatläggning qv. f:r 11,299.
När härtill kommer inköp af Carlsborgs jord, samt af kalkstensbrottet å Borghamn; tror jag, att den utgångna sum - 31S
Den 25 0 c t o b e r. man 664,824 r:dr 17 sk. ej kan anses vara så använd Hr Horn vill påstå.
Uti fortsättningen af sitt anförande säger anmärkaren, att ”hufvudorsaken lill arbetets långsamhet finnes säkrast oti ständigt omändrade arbetsplaner samt oförmåga att på ett ändamålsenligt sätt ordna arbetena, äfvensom uti begångna misstag.”
Den generella planen för Carlsborgs fästning liar visserligen blifvit ändrad under den tid af öfver 20 är sedan densamma först uppgjordes; men detta har skett lill följd af de nyare, sannare åsigter af fästningar, som under dessa sednare år gjort sig gällande, så väl i theon, som i de utomlands på flere ställen uppförde fästningar, eller de sorn äro under arbete.
Att dessa nyare åsigter kunnat lämpas på Carlsborg, när de ej kostat mer än några förändringar på papperet, anser jag för en lycka; likväl har anmärkaren visserligen rätt att de kostar nedrifningen af redan verksläldt arbete, men med afseende å den coupure Hr Horn dervid nämner, bör jag upplysa, att denna ingalunda fullt uppförda byggnad endast utgjordes af en mur, 4 h 5 fot hög, med 3 ä 4 creneauer försedd; att den huggna stenen ännu finnes qvar att använda, och att de dagsverken denna murmassa af 2 ä 3 cub. f:r kostat, ej utgör mer än 100 å 150.
Lyckligt det land, hvars fästningar ej vid pågående byggnader fordra större förändringar, för att göras fullt svarande mot sitt ändamål!
Arliga arbetsplanerna för de större fästningsbyggnaderne i Riket uppgöras af vederli. forlifikations-befälhafvare, inlemnas till och granskas af Chefen för Ingeniör-corpsen och framläggas derefter inför K.
M. att i nåder gillas.
Det i Hr Horns anförande uttryckta klander rörer sålunda de af K.
M. sjelf i nåder gillade planer, och anser jag mig följaktligen obehörig att inlåta mig i svaromål härom, men får på grund af tillförlitliga upplysningar äran nämna, alt i dessa stadfästade planer aldrig några väsendtliförändringar ägt rum.
Hr Horn söker klandra det sätt, hvarpå man gått till väga vid fästningens uppförande, och uppger ett sätt, hvarigenom man enligt hans dunkelt uttryckta mening hade kunnat bespara sig ”en större summa penningar, ett oräkneligt autal dagsverken och mycken tid”; lian vill nemi. alt den stora casern, hvilken först i sommar blifvit grundlagd, borde uppförts genast, hvarigenom de många provisionella byggnaderne blifvit besparade; men han betänker eller känner ej, att förenämnde casern, ämnad att utgöra ett inre retranchement jemte boning för större delen af besättningen, blifvit först i det sednare förslaget öfver Carlsborg föreslagen, i st. f. de förut långs fästningens vallgator gående, mindre lill försvar afsedde casernen — han vet ej, att innan denna casern kunde anläggas, hela byggnadsplatsen måste afschaktas 8 fot djupt, för att nedkomma på den nnvar. marken.
Anläggningen af denna casern var således omöjlig i början af fästn.arbetet.
Hr Horn har mot byggnadernas ”soliditet” anmärkt, att sprickor yppats å tyghuset och verkstadsflygeln.
Härvid får jag nämna, att när med så brutna former som husbyggnader fordra, stora Den 25 0 c t o b e r. 319 massör af murverk uppföras å sammantrycklig grund, är öfverallt oundvikligt att sättningar inträffa; men dä de, såsom på Carlsborg, efter byggnadernas fleråriga bestånd, äfven för den noggrant spejande äro knappast upptäckbara, sä äro de bestämdt icke af någon vigt, minst vittnande om oriktiga beräkningar eller värdelöst arbete; endast den illasinnade finnér i dylika förhållanden skäl för anklagelse om oduglighet eller vårdslöshet.”
Ungefär af samma halt äro de öfriga exempel Hr Horn framlagt, för att bevisa det återstående af sitt klander samt motivera det förslag han önskat blifva understäldt K. M.: ”att befästningsbyggnaderne så väl på Carlsborg, som äfven andra Statens byggnader måtte utföras af entreprenörer.”
Jag vill ej upptaga mera tid för att vederlägga dess osannfärdiga uppgifter.
Om jag i det redan sagda varit något vidlyftig, så får jag ursäktande uppgifva orsaken, hvilken varit, att inför R. o. Ad. försvara den corps, Hr Horn på ett så ovärdigt sätt sökt förklena, och att i den mån jag kunnat, lemna en gärd af aktning ät de personer, hvilka anmärkarens klander närmast söker träffa, och hvilka, nu frånvarande, rättvisligen äga anspråk på en röst af sanning vid detta tillfälle.
Såsom tillhörande Iugeniör-corpsen, är jag viss att uttrycka dess gemensamma åsigt, dä jag vågar säga, att dess bemödande vid de befattningar, som varit densamma af K.
M. uppdragne, till uppgörande eller byggnad, städse varit att hafva ali möda och omtanka osparade, för att få dessa fästningar att motsvara sina ändamål, och att söka minska kostnaderne för arbetet, så mycket varit möjligt, ulan uppoffrande af byggnadernas bestånd, eller fasthet.
Huruvida detta lyckats eller ej tillkommer icke mig bedomina, men de tysta bevisen pä hvad Ingeniör-corpsen under sin tjenstgöring sökt uträtta — Waxholm, Kungsholmen, Carlsten och Carlsborg — skola, när dagens klander ej mera äger någon röst, för en efterverld blifva sannfärdiga minnesmärken af densamma.
Fortsattes pröfningen af StatsTJlsk:s d. 17 och 19 dennes på bordet lagda utlät.
N:o 38, ang:de reglering af utgiflerne under riksstatens 5:te hufvudtitel. 4:o Förvaltningen af Sjöärendena med sjöcharte-archivet samt aflöningsstaterne för flottans stationer i Carlskrona, Stockholm och Götheborg.
A) ang:de statens förökande med f capitainer.
Gvllengranat, Carl Aug.
Burchard, anförde skriftligen:
N:o 38 är bifall afstyrkt till K. M:s nåd. propos. om ett anslag af 2,800 r:dr till statens förökande med 4 capitaine!-, på den grund att den föreslagna regleringen skulle komma att för denna befälsgrad i allmänhet medföra nedsättning uti förut bepröfvade aflöningsbelopp, samt att nuvar. antalet capitainer, intilldess flottan vunnit den tillökning i fartyg, att äfven ökadt befäl blifver af nöden, bord kunna anses tillräckligt för be - 320 Den 25 October. stridande af den deni åliggande tjenstgöring; men härvid mäste anmärkas, att någon nedsättning i de nuvar. capitainernes aflöning aldrig varit åsyftad, att gradens nuvar. numerär icke är tillräcklig för tjensten, samt att, genom den af K.
M. ifrågasatta reglering, graden kunnat delas i tvenne classer, såsom redan är fallet med de flesta andra grader.
Jag föreslår i stöd häraf, att H. R. o.
Ad. bifaller K.
M:s nåd. propos. om anslag af 2,800 ndr till statens förökande med 4 capitainer, och att utlåt, för denna del varder äterremitteradt.
I min reservation vid StalsUtsk:s utlät, i denna punkt, har jag närmare utvecklat mina åsigler; jag är nu så fullständigt förekomen af Frih.
Gyllengranat, i hvad jag ytterligare kunde hafva att tillägga, att jag blott ber att med honom få förena mig, samt yrka återremiss af denna punkt i Utsk. betänk. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg de anmärkmr, som blifvit gjorde emot StatsUtsk:s yttrande under litt a) i 4 punkten föranleda till återremiss.
Litt b) ang:de löneförhöjning för underofficerare ock
Litt c) ang:de lönen för 2:ne machinist officerare.
Hvad Utsk. under dessa litl:s tillstyrkt blef af R. o. Ad. bifallet.
Litt. d) ang:de tillökte löner och arfvoden för undervisningsverkets ordnande.
Gyllengranat, anförde skriftligen:
Anslaget för undervisningsverkets ordnande afstyrktes, i anseende till begärd reorganisation af Krigsacademien, men då K.
M. redan under d. 11 Mars 1841, i anledn. af R.