Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Af dessa skäl , och då jag för min del ej har annat emot Betänkandet att anmärka , än att dykeriet borde uppdragas åt flera Bolag, tillstyrker jag hellre bifall, än återremiss.
Jag medgifver gerna, att jag lärer misstagit mig om det af Utskotten fö« reslagna sätt att bortauctiomera Dykeri- och Bergningslnrättningen; men jag måste äfven tillstå, att jag ej af den siste värde Talarens lemnade upplysningar kunnat fatta ett redigare sammanhang, huru härmed skall förhållas.
Han har tyckts både omnämna en fastitälld Taxa och Minimi Anbud, hvarmed af den värds Ledamoten lärer menats lägsta Afgifter, och förstår jag ej, huru sådana kunna förenas med en fastställd Taxa.
I alla fall torde sätten, att göra Minimi Anbud, vara underkastade någon svårighet, då mycken olikhet i afgifter för olika biträde äger och måste äga rum.
I afseende på hvad en annan värd Talare anfört om 31dje Mans rätt, tror jag, att
Staten åtminstone måtte äga förmåga att lemna så mycket skydd åt denna rätt , som ett enskildt bolag , samt att således denna 5:dje Mans rätt, hvilken lärer ej vara mindre helig, då den 6«4 tDen 5i Oetober «. m, 2ir varuägarens, än då den är varuförsäkrarens, är sä mycket bättre förvarad, ju mindre afgifter des3 beskydd och räddning underkastas.
Slutligen vill jag tillägga , att jag på intet sätt deltagit i de mot hittills varande Bolag vid flere tilly fällen riktade anfall.
Dertill saknar jag all anledning
Utan orsaken, hvarför jag deltagit i discussionen och nu förenar mig med de Herrar, som yrka återremiss , är den, att jag anser Statens öfvertagande af DykeriVerket kunna medföra lindring för de olyckliga, som behöfva denna inrättning; och nytta af en sådan återremiss kan jag aldrig sakna, så länge Riksens Ständer sjelfve äro maktägande, och ej underkastat sig sina Utskotts förmynderskap.
Herr Blomstedt:
Det är blott i anledning deraf, att man yttrat, det jag skall hafva förbisett assuradeurernes säkerhet, som jag utbeder mig få förklara, att denna alldeles icke af mig blifvit lemnad ur sigte ; ty enligt de tillförlitliga underrättelser, jag under flera Sjöexpeditioner varit i tillfälle att inhämta, återstår litet eller intet af det bergade godsets värde, sedan
Dykeriets räkningar blifvit betaldte.
Hvad för öfrigt anmärkningen om Grundlagens åberopande i detta fall angår, fortfar jag icke desto mindre, att, sorn man behagat kalla det, gripa till den , och att anse monopoliers stadfästande vara Grundlagsstridig!.
Den afsky, Herr Montgommerie yttrat Öfver Dykerilnrättningen, Den 5l öetober t. /». här äfven hos mig varit rådande; men den har blifvit ändrad deraf, att jag hört en ovanligt skicklig SjöCapitaine anse Sverige hafva hemtat nytta af denna inrättning, hvilken, enligt hans tanka, snarare är gagnelig, än skadlig.
Dess hufvudfel trodde han bestå deruti, att Inrättningen har så dåliga Machinerier; men att sjelfva Inrättningen f j är att förkasta , och at» man ej har orsak att vara missnöjd med densamma.
Af de anmärkningar, som blifvit emot Be3 tänkandet gjorda, är det isynnerhet en, som för-' tjenar att vederläggas.
Det har nemligen blifvit sagdt, att det blott vore sådan® företag, som Entrepreneurerne sjelfve besörja, hvilka borde af enskilde bestridas, samt att, då
Dykerihandteringen ej vöre af denna beskaffenhet, kunde den lämpligen drifvas för allmän Räkning.
Detta anförande är dock ej fullkomligen öfverensstäm* mande med förhållandet; ty fastän vid en Inrättning, sådan som denna, Eotrepreneuren ej sjelf kan utöfva den yttersta verksamheten, kan han likväl för densamma uppgöra den bästa planen , dertill anskaffa de lämpligaste instrumenterne för billigaste pris , och utse den skickligaste betjeningen.
Allt detta kan icke Staten göra, som alltid måste handla genom Ombud.
Om det derföre är en allmänt giltig sats , att man uträttar bättre sjeif, än genom andra, måste detta äfven i detta fall vara förhållandet.
Endast i det afseende torde Betänkandet behöfva rättas, att samma omsorg bör lemnäs utländske, som in-r hemske fartyg.
6o6 Dm 31 Octoher e. 711.
Det är visserligen möjligt, alt jag origtigt uttryckt min méningj men jag (ror det vara gifvet , att dä ett Bolag erbjudes att för en mindre afgift uträtta något , och delta fastställes af Kongl. Majit, så är det en Minimitaxa, som blifvit fastställd.
Det lärer nemligen vara gifvit, att först erbjuda sig de Bolag, som vilja åtaga sig
Dykeriet, och derefter fastställer Kongl.
Majtt inrättningen.
Då blifver den grundad på minsta pris; och detta är den hufvudsakliga afsigten.
Hvad 60 §.
RegeringsFormen beträffar, anhåller jag, att man må gifva akt derpå, att der står : ”Ej må Konungen SCc.” Jag glömde 1 mitt förra yttrande att nämna en Bak.
Jag tror, att man i all mänhet fäster mera uppmärksamhet vid Dykerilnrättningen, än den förtjenar.
Man ser icke så mycket på hvad den borde vara, nemligen en Statens räddningsanstalt för personer, som att den befattar sig med att berga skepp och gods.
Utskotten hafva tillstyrkt ett anslag för anskaffandet af tvänne 11fräddningsbåtar.
Detta är allt hvad häruti blifvit tillgjordt, och hvilket väl synes vara för litet; men man bar ej kunnat tillvägabringa större anslag intill nästa Riksdag.
Hvad räddningen af skepp och gods beträffar, anser jag den lämpeligast kunna fördelas på flera Bolag.
Man invänder väl, att en stor anstalt har den förmån, att om förlust drabbar på ett håll, kan man taga sin ersättning på ett an - Den 31 October e, m. 607 naU
Men detta är i förevarande fall origtigt; ty det synes billigt , att de fartyg få betala mera, som strandat, der bergniogen är svår, än de, som strandat, der den är lätt; och detta är ej möjligt, att tillvägabringa, utan genom flera smärre Bolag.
Jag anhåller, att ytterligare få förklara, det jag afstår från mitt förslag, hellre än att tiden skulle horttagas med besvarande af anmärkningar, detri Utskotten på förhand öfverväga!.
Det lär icke kunna kallas , att göra Utskotten mera maktegande, att man besparar dem återremisser, som icke innehålla någon enda ny uppgift, eller obetragtad anledning till förändrade Betänkanden* Friherre Cederftröm, Jacob:
Det har blifvit yttradt, att 60 §.
RegeringsForrnen ej skall hindra
Dykeriets upplåtande till ett enskildt Bolag vid den nuvarande octrojens slut , på den grund, att monopoliers beviljande endast är Kongl; Majit förbudet; men icke Kongl. Majit och Rikfens Ständer.
Det är väl sannt, att om fem röster sammanstämma, Kongl. Majit och Riksens Ständer äga rätt att ändra Grundlagarne; men dertill fordras likväl förberedande åtgärder.
Så länge Grundlagen ej kan anses för ett monopolium, lärer något sådant hvarken kunna beviljas af Jen ena, eller af den andra Samhällsmakten, icke en gång af begge gemensamt.
Det har vidare blifvit sagdt, att Utskottens opinion i detta ämne är så orubblig att ingen ändring deruti skulle genom en återretniss stå att ÖOS D en 5l October e. m, » vinna.
Den värde Ledamot som yttrat detta, har förbisett att örn Betänkandet återkommer oförändradt, Riksens Ständer dock ej äro förbundne att göra afseende på Utskottens envishet, utan kunna lämpa och ' rätta det efter godtfinnande.
Nu deremot miste Riksens Ständer antingen bi. falla Betänkandet i dess närvarande oantagliga skick, eller afslå detsamma, och i sådant fall ingenting besluta.
Jag tror derföre att Riksens Ständer göra bäst , att återremittera Betänkandet, och såmedelst öppna vägen, att, när det återkommer, fatta det beslut de anse vara nyttigast.
Man har äfven yttrat, att om Flottans per} sonal öfvertog Dykeriet, skulle det i Jcrigstid blifva i brist af nödig betjening; och att om det öfverläts åt Statens Embetsman blefvo de skepps, brutne underkastade plundring.
Jag hemställer till hvar och en att dömma, huruvida Statens Embetsmän hafva lättare tillfälle att anställa plundring, än enskilda personer och corporationer.
Jag tror motsattsen.
Då ett sådant verk skall organiseras, kunde i alla fall ej andra Embetsman, som äro i tjenst användas, än de som hafva ledighet, att uteslutande sysselsätta sig med inrättningen.
Med samma organisation som Bolaget nu bedrifver den, kunde hon af Staten öfvertagas.
Det medför ingen rubbning i verket, om Staten successive använder vinstén till complettering af instrumenter, som behöfvas. Jag yrkar således återremiss.
Herr Den 31 October e. m, 609 Herr Mannerhjerta:
Då jag yttrade atf rÄssuradöremes intresse i denna fråga vore förbisedt, var det mindre för att dermed vilja såga, att detta interesse icke äfven kunde vårdas, om än Staten skulle komma att öfvertaga Bergningsfunctionen, utan fast mera för att afvända blicken från det rysliga, som man så gerna fäster dervid, att den sjönödlidande, efter sin' olycka, skall betala för bergningen af dess gods:
Jag vågar likväl ännu be Höglofiige Bidderskapet och Adeln lästa uppmärksamhet derpå, att efter närvarande Handelsusancer, icke ett bland, tjugu Skepp går utan assuranoe, och att denna i1 sig sjelf välgörande inrättning ofta gifvit vinningslystnaden den för moraliten beklagliga riktning att mången Skeppare gerna ser ett Skepps-1 brott, och kan hända någon godsägare hälldre önskar taga sin ersättning af AssuradÖrerne, än att dess gods framkommer till sin destination.
I afseende på Statens öfvertagande af
Dykerilnrättningen^ får jag likväl anmärka, att under de invecklade förhållanden, som uppstå vid Avariejnål, och då en Dispasche skall uppgöras, anser jag ett lättare och snarare resultat vinnas, då en enskild man kan vända sig till annan enskild tean, och afgöra ett sådant tvistemål, så till sä* gandes, som man uppgör en Börsaffair, än om ett dylikt blefve underkastadt den Collegiala formen, i all dess långsamma vidlyftighet.
Då det i handeln så mycket beror på affairers skyndsamma afslutande, ser jag i denna förändring af så-- kens närvarande skick, ingen vinst, utan är för Ridd, 0, Ad^ Prot{ IX Band. 2:dra Afd,. 39* 6io Den 31 Octeber e, m. min del benägen tro, att Assuradörernes och dé trafikerandes interesse i allmänhet är mera bevaradt under den enskildta åtgärden, än genom Statens mellankomst.
Jag hämtar ett ytterligare stöd för denna min förmodan af HerrafUhrs yttrande, då han anser: att den enskildte kraften alltid användes fördelagtigare, och med färre omkostnader, än hvad af Staten i lika fall åstadkommes; hvaraf följer att den enskildte kan hafva vinst, der Staten kan förlora.
Men deremot delar jag icke den värde talarens förmodan, att icke närvarande
DykeriCompaghie skulle fullgjort sine åligganden, och lemnat de sjöbrutne en snar och verksam hjelp.
Mitt omdöme i detta fall har ej allenast blifvit stadgadt af hvad jag erfarit inom Landet, utan äfven af hvad jag i detta ämne läst i både äldre och nyare Utländske förfaltare, som med loford omtala den Svenska DykeriInrättningen: och säkert är, att fastän de afgifter, sorn nu för bergningar erläggas, någon gång jeunna synas höga, resultaterne vid dessa tillfällen likväl uifalla vida fördelagtigare här i landet än på de fläste främmande orter, dSr oftast ingen behållning, utan snarare ytterligare förlust, uppstår för godsägarne.
Herr Hjerta har yttrat, att han trodde det Vara fördelagtigare, om Dykerilnrättningen fördelades i flere Compagnier, Uti denna del af dess värda anförande kan jag icke instämma, utgående från den princip, att den kraft som äf concentierad , yttrar sig med mera styrka , och mera ändamålsenligt, än den, som är delad.
Herr Rosenblad :
En värd Ledamot har an Den Si Oclohar e. m. 61 i forti såsom ett talande skäl för en enskild Dykerilnrättnitvj, att interessenterne skulle vara i tillfälle, att tillhandagi med upplysningar om plan, instrumenters anskaffande och uppsökande af tjenlige sujetter till tjenstémän.
Denna tanka kan jag ej dela.
Till allt detta fordras sakkännedom, och den lär svårligen kunna förutsät; tas hos Äciieägarej som endast deltaga i Bolaget för att draga ten fördelaktig vinst af sina ca. pitaler.
Tvärtom tror jag, utan att på något sätt äga anledning) att så hittills inträffat, att möjligen enskilta interessen hos Bolagsdelägare skulle kunna komma i strid med de iritteresseri inrättningen är ämnad att beskydda, élt förhållande ö. möjligt under Statens förvaltning.
I afseende på det af en anhan värd Talare omnämnde vigtiga-i re föremålet j än att berga varor, det hemligen ätt rädda menniskör, tror jag, att man kan vänta meta af Staten, sorn ej påräknar vinst, men är skyldig skydda siria medlemmar, än af ett en; skildt Bolag, som raåsté afse vinst, och en sådan, åtminstone af den beskaffenhet, att den kan tjena till Utdelning på actier.
Hvad återremissfrågän betiäffatj har jag visserligen ingen ting imöt bifall å Betänkandet , öm Ståndet delar Utskottens tänka, men i annan händelse lärer, så länge 56 §.
RegeringsFormen icke tillåter antagande af ett Betänkande med förändring, första gången det från Utskott inkommit, återremist tjena till någon ting, ehvad Utskotten för godt nnna att ändra sin tanka eller ej.
Herr vört Hatmansdoff, jfugust,*
Det j hvaröfver man i detta afseende hitintills mest 612 Ven 31 Octoher g. m, klagat, är, att viss tid varit föreskrifveh, efter hvars förlöp de skeppsbrutne varit förfallne under Dykeriet.
Denna tid har nu blifvit sa ansenligen förlängd, att först sedan främmande hjelp varit förgäfves använd, under två Och ett halft dygn, vidtager Dykeriets befattning med det förolyckade godset.
Detta är således redan en betydlig förändring» 1 Ytterligare har man klagat, att 'afgifternä vöre för höga.
Nu hafva Utskotten föreslagit, att
Inrättningen skall öfverlåtas åt den minstbjudande, det vill säga åt den, som åtager sig att bedrifva verket för lägsta afgift»
Mig synes, då några vissa procent ej på förhand torde kunna bestämmas, Utskottens förslag i bägge dessa afseenden vara rigtigt.
Man-har förmodat, att emedan nu varande Dykeri- och BergningsCompagnie af Inrättningen skördat en betydlig vinst, skulle dess öfvertagande af Staten äfven tillskynda det allmänna en sadan.
Jag kan ej dela denna mening, utan befarar tvärtom en betydlig förlust för Staten, i händelse den skulle öfvertaga nu varande
DykerieGompagniets hela betjening, som lärer utgöra öfver 1100 mer eller mindre aflönta personer.
Man kan lätt föreställa sig, hvilken kostnad de skulle åstadkomma, antingen de fingo löner på Stat, eller tillfälliga arfvoden.
Man har åberopat 60 §, RegeringsFormen 9 såsom ett hinder för Bolagets förlängande efter octroyens slut.
JSJen orden lyda sålunda; Den 31 Öctober e, m' 613 3,£j eller må Konungen Statens Inkomster ”förpakta , eller till vinning för sig och Kronan, ”eller en»kilte personer och corporationer, några ”monopolier fastställa.”
Här är nu icke fråga otu bortförpaktandet af någon Statsinkomst, eller att skaffa vinst åt enskildta actieägare j utan blott att för minsta möjliga afgifter bereda räddning ät förolyckadt gods.
Kan det ske utan kostnad för Staten, och med ringare afgifter för enskilte, så är det ju förmonligt å bägge sidor?
Utan någon fördel för DykeriBolaget kan det naturligtvis icke ske, emedan dess Ledamöter icke åtaga sig besväret för intet.
Det har ytterligare blifvit sagdt, att det voä re nyttigt, om Verket öfverlemnades åt flera finå Bolag.
Mig synes det vara tvärtom, och att Utskotten hafva rätt; ty då Bolaget omfattar he-l la Rikets kuster, böra delägarne kunna påräkna, vinst å det ena stället, när förlust drabbar dem å det andra , och således kunna upprätthålla sig med mindre inkomst procent, såsom förhållandet plägar vara med all större rörelse.
Vore Bolagen inskränkta till smärre kretsar, så skulle det ena möjligen blifva ruineradt, under det ett annat utan ersättning at det förra ansenligen förkofrade sig; och då risquen blefve större, nödgades man tillåta drygare afgifter, för att hålla Bolagen skadeslösa, En värd Ledamot har äfven anmärkt, a<£ man borde göra mindre afseende på att kunna rädda varor, än personer.
Denna fråga, hvarom äfven jag talat, hör till ett annat Betänkande\
Den 31 Odrier e, m. angående DykeriCommissarien Westbeck, hvarest lifräddningsbåtar omtalas, j y - 1 •
Man har jemväl föreslagit, att afgifterne för inhemska och utländska fartyg skulle blifva lika.
Utskotten hafva ej talat dero.m, förmodligen emedan de ansett detta böra öfverlenanas till Kongl. Majus afgörande , i sammanhang med det regler mentariska.
Det är således ingalunda gifvet, att det olika förhållande , som i detta afseende hitintills ägt rum, äfven kommer att framgent fortfara.
Jag hemställer på dessa skäl, om ej Betänkandet nu kunde bifallas , isynnerhet , som en återremiss endast skulle draga ut på tiden, utan att troligen leda till det ändamål, sora med an-, märkningarne är åsyftadt.
Herr Toll, Florus., hade inlemnat ett så lydande Memorial f (Se Bilagan N;.o 3 ) Herr.
Grefven och LandtMarJkalken frågade , om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsoch O.economieUtskottens förevarande Betänkan-, de böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskogen återremitteras.
Ropades Ja och, Nej, Hvarefter Herr Grefven och LandtMar-i Peri 31 October e, m.
Svalken gjorde proposition till bifall af berörda betänkande, Ropades äfven Ja och Neij. Herrlow Heijne, Georg'.
Ehuru jag delar lika öfvertygelse i denna fråga med Herrar Hjerta och von Hartmansdorff, att Utskotten ej ändra den tanka, de efter långvariga öfverläggningar fattat, torde det dock kanske vara nödigt, att bevilja återremiss, då meningarne i detta ämne synas vara så delade, och månge äro. af en annan mening, än Utskotten, Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade de af honom förut gjorde propositioner till återremiss och bifall af Betänkandet; men å båda propositionerne svarades endast Ja och Nej.
Friherre Ijagqrhjelke % Johan, begärde votering.
Herr Hjerta', Då en votering vanligen medtager 2:ne timmar, och en återremiss i alla fall ej verkar på saken> emedan de tre Stånden troligen redan bifallit Betänkandet, hälst deras Le« damöter derom varit inom Utskotten ense; så underställer jag, om vi ej skulle kunna undgå votering, och i stället bevilja återremiss.
Friherre Hjerta, Fredric’.
Lagerbjelke afsiår från sin begäran om votering, så instämmer jag i anhållan om återremiss, ehuT Den 31 October e. m'. iru jag inom Utskotten deltagit i ärendets behandling.
Friherre Lagerbjelkei Jag skulle gerna afstå från min begäran om votering, i händelse någon tid derigenom besparades; men jag finner, att då en votering på sin höjd drager ut 2;ne timmar, är detta vida korrtare, än tre veckor, som åtgå till expedierande och besvarande af en återremiss.
Herr Grefven och Landi Marskalken framställde derefter följande Voterings-proposition :
Den som bifaller Stats- och Ekonomiutskottens Betänkande, rörande Dykeri-Verket, voterar Ja ; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer nämnde Betänkande atta jemte de dervid gjorde anmärkningar,, till Utskotten återremitteras.
Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i Riddarhus-, Ordningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan en qvart till 9 eftermiddagen, och befunnos, vid voteringens slut, klockan 9 om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen Den 31 Octohcr *. m; 617 och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarné öppnade, rösterne hafva utfallit, som föijer:
Ja 42» Nej _ 27.
I följd hvaraf och sedan det öfver Votér ringen serskildt förde Protocoll blifvit qppläst, Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade, att Stats- och EkonomiUtskottens
Betänk kande således blifvit af Bidderskapet och Adeln bifallit.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden : Frän StatsUtskottet:
'Af den 25 dennes; N:o 565» Angående förrättad granskning af Kongl.
Nummer-Lotteriets Bäkenskaper för år 1821.
I anledning af Kongl. Maj!ts Nådiga skrifvelse, angående intraderne från Ön St.
N:o 567.
Börande granskningen af Milina5-Epstall§:Cassans Bäkenskaper, 6i8 Den 31 October e. »1, N:o 568.
I anledning af väckt Motion om undersökning af orsakerne till Mantalspen. ningarnes förminskning, * i s N:o 569.
Rörande Creditiven , ^enligt 63, §. uti Regeringsformen.
Från Stats- samt Allmänna Besvärs- och, OeconomieUukotten:
Af den 2 5^d.ennejt; N:o 570.
Ofver väckt motion om rättig—, het för Listers och Bräkne Häraders Innevånare att lefverera deras Kronotionde och AfradsSpan-. nemil till J£ronoM,agazinet i Carlshamn.
Af den 21, dennes;- N:o 571.
I anledning af gjorde anmärkning vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, om upphörande af KrigsAcademien , och inrättande af Professioner i Miiitaira vettenskaperna vid Rikets Universiteter, N:o 572.
Öfver väckt motion om undersökning af de Civile LäroVerkens närvarande beskaffenhet.
Från Stats- och Bevillnings Utskotten:
Af den 18 dennes: N:o 573, I anledning af väckt motion, an - Den Ji October e. m. gående så väl minskning uli StämpelAfgiften för Spelkort, som förändring i afseende på sättet för KorlbevillningsStärnplingens verkställande m. rn.
Från Stats- och BancoU t (kotten ; Af den 28, dennes,:
Nio 574- Angående tiden för nästa Revi»! sion af Stats- Banco- ochj RiksgäldsVerkens Räkenskaper, Från Bevillning s Utskotten;.
Af den 30 dennes: ' * N:o 51- I anledning af Högvördig© Pres. teStåndets samt Vällofl. BorgareStåndets Remisser , rörande de af, Utskottet förut framställde VoteringsPropositioner , om TulBBevillningens utgörande.
Från Bevillningr-, Lag- Jamt Allmänna Befuärtoch Qeconomie-Ut (kotten:
Af den 25 dennes:
N:o 20-q.
I anledning af gjorde anmärkntngar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, öfver det af Comitterade till utarbetande af plan för en förbättrad
Fattigvård underdånigst inlemnade förslag lill en allmän stadga för Fattigvården i Riket och tiggeriets hämmande, jemte flere härmed sammanhang ägande ämnen.
620 Ven 31 Oetobcr e. m, Frän BalleoUtskottet j
Af dea 25 dennes ; N:o 62.
Angående förrättad Revision öfver BaneoDiscontVerkets förvaltning och Räkenskaper för år 182 2 och någre föreslagne stadganden för framtiden 3 sonj med samma Verk äga gegemenskap.
Öfver väckte motioner i afseende på BancoDiscontStyrelsens sammansättning och det Reglementariska för samma DiscontVerks förvaltning.
Öfver väckf motion om räntans nedsättning för 2:ne Iånebiträden hvilka föredetta blifvit fran Banken meddelade till Uddevalla Stads publike byggnaders iståndsättande, och till inredntDg af Uddevalla Stads nybyggda kyrka.
Från LagUt/kottet'.
Af den 25 dennes^ N.'o 206I Angående förklaring öfver 17 Cap. 8 §.
HandelsBaiken, i afseende på skuld till Kronan för uppbörd.
Nso 207. X anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående Borgenärers skyldighet, att .jemte Gäldenär, äfven uppsäga löftesman, och huruvida försummelse att bevaka fordran i Gäldenärs Con™ / , ' , - ' Den 31 Octobcr e, ml 621 1 curs, må medföra befrielse för löftesman fxSii betalningsansvar.
Öfver väckt motion, angående uteslutande af alla andra mai, än de som angå ägande rätt till fast egendom, eller ock ägoskillnad, eller delning af jord, eller annan fastighet, från det renskrifna exemplar af UnderRätts allmänna Sakprotocojl, som till ÖfverRätt insändes.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofligä Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen dfn 31 October 1823. S. D. Föredrog å nyo och bifölls BevillningsUtskottets den 16 dennes under N:o 48 af-' gifne, samt den 23 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, med förslag till en, blifvande BevillningsFörordning.
Ut Supra Si D.
Vid förnyad föredragning af Stats' och BancoUtskottens den 6 dennes under N:o 539 aflåtne, samt den 23 derpåföljde e. ra. pa bordet lagde, Memorial, angående RiksStåndens skiljaktiga beslut i fråga om inlösen af f. d. FilialDisconternes ännu utelöpande skuldförbindelser; fann Ridderskapet och Adeln för godt instämma uti Hedervärda EondeStåndets, enligt PrqtocollaUtdrag af den 24 dgrtnes, fattade Beslut 622 Den 31 October e. ni. hvarigenom målet förklarades vara af den beskaffenhet, att det samma bör af Förstärkta SiatsUtskottet afgöras.
Vid förnyad föredragning bifölls Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets den 18 dennes under N:o 201 afgifne, samt den 37 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Betän kande om utsträckning i SegIa+ionsfrihelen emellan Blekinge och Skåne.
Ut Supra; Utdrag a t Protocollet j hållet hos Höglofl; Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 3 i Udlöbet 1823; S. D.