Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
.Jag önskar tillika att Utsk. icke måtte nu föreslå R.
St. att ingå i några vidare transaktioner med detta bolag.
Skulle likväl någon ny öfverenskommelse böra göras, instämmer jag med de båda första talarne, att den enda möjligheten är att på billiga vilkor inköpa jernvägen, men icke att genom låneunderstöd eller ytterligare räntegaranti ingå i någon öfverenskommelse med bolaget.
Det är för de fleste af Eder, mine Hrr, icke obekant, huru denna fråga förut blifvit behandlad.
Det kan icke vara obekant, att redan vid 1848 års Riksdag, då frågan väcktes om anläggande af en jernväg mellan Orebro och Hult, och då R.
St. medgåfvo en garanti af 4°/0 på anläggningskostnaden under loppet af 15 år, bolaget icke på dessa grunder kunde bildas.
Ny framställning gjordes derföre vid följande Riksdag om att utsträcka banan lill Köping, och It.
St. medgåfvo då under 40 års tid en garanti af 5 °/0 för denna väg, hvaraf 4®/0 sorn ränta och en °/0 som amortering, så att efter dessa 40 års förlopp jernvägen skulle tillfalla Slaten.
Huru har nu bolaget upfyllt sina förbindelser?
.Jag har icke här begärt ordet för att lägga sten på börda, .lag känner visserligen hvilka olyckor som träffat bolaget, men det kan icke bestridas, att detsamma icke kunnat upfylla sina förbindelser.
Jernvägen skulle nemi vid 1855 års slut vara fullbordad från Köping till Hult.
Vid sista Riksdagen framkommo nya förslag om förlängning af denna oktroytid. R.
St. medgåfvo då ett års förlängning för jernvägens fullbordande, d. v. s. att densamma icke behöfde vara fullt färdig förr än vid 1856 års slut, men att den delen deraf, som ligger mellan Orebro och Köping, skulle vara fullbordad vid 1855 års slut.
I afseende på denna bansträckning torde man med säkerhet kunna påstå att ännu i detta ögonblick knappast |. kanske blott hälften, äro fullt färdiga.
Att nu återigen till K.
M. inkomma med förslag att antingen genom förlängd oktroy eller genom låneunderstöd af It.
St. vinna en ytterligare garanti på obestämd tid, då nemi. i denna framställning icke upgifvits inom hvilken tid bolaget anser sig kunna få banan färdig, det vittnar enl. min tanke om ett mod, som jag anser ganska beiömvärdt från bolagets sida, men som icke kan vara upmuntrande för R.
St. att ingå i några nya förbindelser med bolaget.
Jag tog mig friheten nämna att om någon öfverenskommelse med bolaget bör träffas, så bör den icke gä ut på annat än alt rentaf inköpa jernvägen, men jag tror det är ganska svårt att beräkna hvad denna väg kan vara värd, och jag tror att den har kostat vida mera än hvad den i verkligheten är värd.
Jag påminner mig endast att vid 1853—54 års Riksdag nämnde vägsträcka af Bolaget sjelf ansågs böra kosta 2,020.000 R:dr b:ko.
Det anslag af 5 millioner, som vid början af Riksdagen ifrågasattes att ställas till K.
M:s disposition för inlösen af denna jernväg, synes mig derföre vara orimligt högt tilltaget.
Jag önskar att, om någon in - Den 21 Januari. 63 lösen kommer i fråga, den måtte verkställas på sådant sätt, att Staten icke kommer att förlora, d. v. s. att, om Staten inköper banan, Staten icke bör betala mera än hvad den verkligen är värd.
På detta sätt skulle bolaget kanske bäst kunna komma ifrån hela denna intrasslade sak, men att åter ingå i några förbindelser, vare sig i fråga om oktroy eller låneunderstöd, anser jag vara olämpligt.
Jag anhåller att dessa mina anmärkntr måtte få åtfölja remissen till StatsUsk.
Då den siste värde talaren anmärkt, att det skulle möta stora svårigheter att sätta ett bestämdt värde på jernvägen mellan Köping och Hult så ber jag att få upläsa elfte § i bolagets privilegier: »Vill Staten före utgången af »ofvannämnde år till sig lösa jernvägen vare sådant äfven tillå»tet; dock skall i denna händelse lösesumman, derest öfverens »kommelse icke på annat sätt träffas, sålunda bestämmas, att »sedan egendomen blifvit värderad utaf en af ojäfvige och sak»kunnige personer bestående Komité, hvars ledamöter utses till »halfva antalet af Oss och till den andra hälften af Bolaget, »samt sjelfve utom sig välja en Ordför:de, och ifrån det af »bemälde Komité fastställda värde afräknats, hvad Staten må »hafva till anläggningskostnadens amortering kontant tillskjutit, »återstående värdebeloppet förhöjas med 25 proc.»
På grund af denna § finner jag icke någon svårighet att värdera ifrågavande arbete.
Den summa af 5 ntilltr, sorn jag föreslagit att ställas till K.
M:s disposition, har jag kommit till på den grund, att Statens jernvägar i allmänhet beräknas kosta minst 600.000
R:dr för mil, och detta gör för nära 7 mil omkring 5 milhr; och jag anser att, om B.
M:s disposition och summa för detta ändamål, densamma icke bör vara otillräcklig, utan snarare rundligt tilltagen, emedan man alltid bör antaga, att K.
M. dermed hushållar så som R.
St. afse. Gr. von Rosen:
Jag vill visst icke förlänga discussionen i ett ämne, hvaröfver redan är ganska mycket taladt; jag vill endast bedja att få nämna, att det icke är någon svårighet att bedöma hvad denna jernväg eller någon annan sådan är värd. då vi hafva expropriationslagen att rätta oss efter.
Jag begagnar detta tillfälle för att uphäfva den skenbara motsägelse, som skulle ligga deruti, att jag alltid förfäktat det
Staten icke borde vara egare af några jernvägar, hvilken åsigt jag ännu vidhåller, och att jag nu yrkar, det Staten måtte inlösa jernvägen mellan Köping och Hult.
Det har nu emedlertid i allmänhet blifvit lag att Staten skall ega jernvägar, och då bör väl denna bana icke utgöra något undantag från den allmänna regeln.
Skulle således Staten vilja lösa till sig jernvägen, så går det ju allrabäst att med mätismannaordom upskatta densamma.
Någon svårighet dervid kan icke finnas, och jag är säker att ingen 64 Den 11 Januari. inom bolaget är benägen att begära mera än hvad den är värd, likasom ingen kan hysa den föreställningen att bolagets förluster genom en bedräglig bolagsman skulle komma R.
St. till last.
Den föredragna Kongl, skrifvelsen innehåller icke något positivt förslag till R.
Den refererar endast 3:ne alternativa förslag frän Köping-Hult Bolagets Direkt., att erhålla ytterligare understöd af Svenska Statsverket till jernvägens fullbordande, äfvensom .Jernvägs-komitéens Utlåt, deröfver.
Utan att yttra sig öfver de framställda förslagen, inskränker Sig K.
M. att tillkännagifva, det K.
M. finner saken icke vara i det skick, att den kan af K.
M. pröfvas, men att Handlingarne blifvit till StatsUtsk. öfverlemnade »för den händelse att R.
St. skulle finna saken vara i det skick, att den kan af R.
St. pröfvas.»
Jag föreställer mig, att den omständighet, som hufvudsakligen ansetts hindra pröfningen af Bolagets framställning, bestått deri att ingen framställning blifvit å Bolagets sida gjord om jernvägens öfverlemnande till Statsverket; ty på någon annan grund lärer väl. numera, ingen utsigt vara att någon ny transaktion emellan Bolaget och Statsverket kan ifrågakomma.
Efter allt som passerat med detta Bolag, kan man svårligen föreställa sig att Bolaget sjelf haft några synnerliga förhoppningar om bifall till sina framställda förslag, vare sig ett eller annat af de 3:ne alternativerna.
I detta fall instämmer jag således med 2:ne föregående talare.
Hvad jernvägens inlösen beträffar, så anser äfven jag denna åtgärd vara den enda som kan föranleda till någon vidare transaction roed Bolaget, men delar äfven i detta fall den åsigten att initiativet i denna fråga måste komma från Bolaget.
Att nu, med anledning af den föredragna Kongl, skrifvelsen, gifva StatsUtsk. anledning att väcka fråga om jernvägens inlösande af Statsverket, skulle allför mycket inveckla den stora frågan om Stambanornas ordt ilande, som redan är under handläggning i StatsUtsk.; ty det lärer ej kunna förnekas, att frågan om Köping-Hults-jernbanans inlösande af Staten är synnerligen egnad att utöfva ett visst inflytande på den förut nog invecklade discussionen om stambanornas sträckning.
— Jag önskar derföre att frågan om alla transaktioner med Köping-Hults-Bolaget måtte f. n. afböjas, och att således StatsUtsk., med anledn. af den Nåd. skrifvelsen, icke må föreslå RiksSttn att fatta något annat beslut, än det äfven Regeringen, för sin del, ansett lämpligast: nemi. att saken icke f. n. är i det skick att den kan af II, St. pröfvas.
Det bar icke kunnat undfalla min upmärksamhet, att K. M:s Nåd. skrifvelse till R.
St. i detta ämne icke uptagit något af de 3 alternativer som Köping-Hult-Bolagets
Direktion upgifvit sig önska för jernvägens fullbordande.
Den Nåd. skrifvelsen har icke förordat någotdera af dessa förslager.
Frågan D u u 21 Januari. 65 Frågan har blifvit så fullständigt utredd af Hr v. Troil, alt jag näppeligen anser mig hafva något att tillägga; men i den K.
Skrifvelsen förekommer äfven såsom aniedn. till handlingarnas öfverlemnande åt StatsUtsk., att den räntegaranti, som Bolaget förut innehaft, varit af 11.
St. omedelbart beviljad.
Jag måste tillstå, att jag har svårt
Unna någon mening i ordet »omedelbart.
Jag kan icke eller draga någon annan slutsats än att K. M. måtte ansett R.
St. vid tillfället af beslutets fattande hafva allt för uteslutande handlat för dess egen del vid beviljandet af denna garanti åt Bolaget.
Hvad denna garanti för öfrigt beträffar, så tror jag, som Hr v. Troil redan fullständigt visat, att densamma liksom öfriga Bolagets rättigheter blifvit af detsamma fullkomligt förverkad.
Jag tror att det är för tidigt för R.
St. att nu ingå i frågan om inlösen.
Jag skulle tro att, då frågan är om en så stor summa, det ieke är skäl för R.
St. att omedelbart vidtaga någon åtgärd, sorn sedermera inför Nationen kan komma R.
St. tili last, utan att 11.
St. bör i detta afseende afvakta K.
M:s beslut eller någon Kongl. Propos., sorn kan lemna R.
St. någon skälig aniedn. att fatta beslut i frågan.
Jag tror att Bolaget har ställt sig på en fullkomlig rättsgrund, att afhandlingen mellan Staten och Bolaget är det som gäller, om Bolaget anser sig hafva något att fordra af Staten.
Det är 200,000 Rtdr som Bolaget deponerat och begärt att få lyfta.
Huruvida äfven denna fordran är af R.
St. omedelbart beviljad, är hvad jag icke känner, men icke tror jag att Bolaget kan hafva någon annan rättighet till deras lyftande än hvad Bolaget i detta afseende kan i rättsväg göra gällande. K.
M. säger också i Sin Nåd.
Skrifvelse, att K.
M. icke kan uptaga frågan till pröfning förr, än den blifvit af R.
Jag skulle således tro att denna skrifvelse bör icke föranleda annan åtgärd än alt läggas till handlingarna, helst då det i densamma heter, att tillhörande handlingar äro öfverlemnade till StatsUtsk., för den händelse att R.
St. skulle vilja härmed vidtaga någon åtgärd.
Huruvida, då nu så många anmärkntr blifvit mot denna K. M:s Nåd. skrifvelse gjorda, den kan helt enkelt läggas till handlingarne eller måste remitteras, öfverlemnar jag till Hr Gr. o.
Landtm, samt det H. St. att pröfva; bör den remitteras, anhåller jag att dessa mina ord måtte få åtfölja till Utsk.
För R. o. Ad. har Hr Nordenfelt upläst den § i Köping-Hults-Bolagets reglor, som föreskrifver det sätt, hvarpå inlösen af ifrågavar:de jernväg skall komma att äga rum. R. o. Ad. liar deraf funnit, att inlösningssumman skall bestämmas af en komité, i hvilken K. M. och Bolaget, till lika antal hvardera, utse ledamöter, som sedermera inom sig välja Ordförande.
Denna § var mig ingalunda obekant, men bolagsreglorna innehålla derjemte, att, då inlösningen ifrågakommer, skall, såsom Hr Nordenfelt äfven anmärkt, Bolaget utöfver den belli H. 5 66 Den 21 Januari. stämda lösningssumman erhålla 25 proc
Det är just dessa 25 proc. jag vill att. i händelse Staten skall inköpa Köping-Hultsjernvägen, Bolaget icke måtte erhålla.
Enl. min åsigt bör inlösningsfrågan af E.
St. eller deras StatsUtsk. icke tagas i öfvervägande under annat förhållande, än att Bolaget om en slik inlösen gör framställning.
St. böra icke taga initiativet i detta fall.
Om Bolaget Anner sådant lämpligt, må det inkomma med upgift å den summa, som kan anses motsvara jernvägens värde, och då först må R.
St. eller deras StatsUtsk. taga frågan i öfvervägande, men att R.
St. i första hand skola nu taga någon befattning dermed, anser jag högst olämpligt.
Detta har jag redan afstyrkt, och afstyrker det än ytterligare.
Man har sagt, att värdet af en jernbana lätteligen kan utrönas.
.Jag beder om förlåtelse, att jag, ehuru icke Ingeniör, påstår, att det är ganska svårt.
I den ort, der jag är bosatt, har jag under loppet af 2:ne år varit i tillfälle att följa jernvägsarbete!.
Jag har der erfarit, huru mycken vigt bör läggas derpå, att lill landfäste för en bro finnes tillräcklig pålning.
När bron är färdig kan arbetet, som derpå är nedlagdt, för ögat synas godt och prydligt, men möjligt är likväl, att pålningen, hvilken icke efteråt kan undersökas, likväl är mindre omsorgsfullt gjord, och jag trotsar en hvar, som icke vid arbetet varit närvartde, att säga, att arbetet räcker för sekler eller endast några år.
Flere sådana frågor skulle jag här kunna framkasta.
Man har äfven sagt, att då kostnaden för Statens jernvägar blifvit beräknad till 700,000 R:dr per mil, vore den föreslagna lösningssumman för jernvägen mellan Örebro och Köping ingalunda för högt uptagen.
Utan att vilja lägga Bolaget det ringaste till last, som jag erkänner arbetat under särdeles svåra konjunkturer, anser jag mig dock böra nämna, att jag tror, det i många afseenden väsendtliga skiljaktigheter förefinnas emellan de färdiga delarne af Statens jernvägar och Köping-Hults-vägen.
Till en början har man användt det siimsla slaget rails, det s. b. bridgerails, beslående af en från platt jernstång utvalsad skena, då man deremot på Statens jernvägar begagnar skenor med massiva halsar och massiva hufvuden.
Dessa skenor äro mera hållbara och en hvar vet, att de äfven kosta mera än dem, som blifvit anbragle å Köping-Hults-vägen.
På denna jernväg har man ytterligare begagnat runda stockar till sleepers.
Dessa kunna icke lemna den hållbarhet, som de platta, hvilka begagnas å Statens jernvägar, ty det måste väl vara tydligt, att ju bredare yta rails hafva att hvila på, ju starkare skall äfven arbetet blifva, förutsatt, att det i öfrigt är gjordt med omsorg.
Går man vidare till d. s. k. stationen i Örebro, så finner man visserligen ett i liten skala upfördt stationshus af sten, men deremot intet magasinshus och i öfrigt en byggnad af bräder, som utgör på samma gång lokomotivstallet 0ch verkstäder, med ett ord allt är ofullbordadt.
Såsom jag redan nämnt, vill jag icke lägga detta Bolaget till last, då jag nog - Den 21 J a n u a r i 67 samt känner de svåra konjunkturer, under hvilka det haft att utföra sitt arbete, men i fråga om bestämmandet af värdet utaf Köping-Hults-banan böra de nu af mig anmärkta förhållanden tagas i betraktande.
Jag uprepar hvad jag redan en gång förut yttrat, att hvarken StatsUtsk. eller It.
St. höra vidtaga ett enda steg för att i fråganä nuvande skick gå Bolagets önskningar till mötes; men önskar Bolaget en öfverenskommelse med Statsverket, må den då ske i form af inlösning af jernvägen efter derom af Bolaget gjord framställning, på det att Staten icke må betala mera än arbetets verkliga värde, och följaktligen icke heller de i bolagsreglorna omnämnde 25 proc., hvilka komma att erläggas, om Staten tager initiativet.
Jag vill endast uplysa, att arbetena å Köping-Ilults jernvägen blifvit verkställda under ständig tillsyn af en kontrollerande Ingeniör förordnad af K. M., och att ritning öfver hvarje del af arbetet blifvit af K. M. godkänd.
Det är visserligen en sanning, att rails å denna bana äro af olika beskaffenhet med dem för Statens banor antagne, men jag bestrider både att skilnaden är så väsendtlig och att de å ifrågav:de jernväg begagnade rails äro sämre såsom Hr v. Troil nämnt, då meningarna om denna sak äro delade bland de skickligaste Ingeniörer.
Stationsbyggnaderne vid Orebro äro mindre fullständiga, men de äro äfven provisoriska och hafva till följd af inträffade omständigheter icke kunnat fullbordas.
Hvad angår svårigheten att bestämma den ifrågavar:de jernvägens värde, lärer detta blifva de personers ensak, hvilka komma att förordnas i den komitté som bildas för detta ändamål.
Säkert är, att Ii.
St. under hvad förhållande som helst icke kunna bestämma detta värde, genom pröfvande af detaljerna, äfven om förhöjningen af 25°/0 icke ifrågakommer.
Under nuvar:de brist på Ingeniörer skulle jag verkligen vara frestad att proponera, det Hr v. Troil, ehuru icke ingeniör, åtager sig dylika bestyr, såvida han icke nu begått väsendtliga misstag och dessutom vöre Landshöfd., hvilken befattning han. som vi alla veta, upfyller på bästa sätt.
Såsom Hr Nordenfelt yttrat, är Orebro station nu provisorisk, emedan rätta stationen kommer att förläggas på annat ställe.
Sådan den är, upfyller den i alla fall ändamålet.
Hvad angår frågan om rails och dess form m. m., så, då så utmärkte
Ingeniörer som Hrr Brunell och Stewensen i detta afseende ännu icke äro öfverens, tror jag, att Hr v. Troil och jag göra klokast att lemna det ämnet.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., att Gr.
Ankarsvärd väl ifrågastält att förevar:de Nåd. skrifvelse skulle läggas till handlingarne, men att då flere ledamöter begärt att deras yttranden jemte den Nåd. skrifvelsen måtte remitteras till StatsUtsk., Hr Gr. o. Landtm, finge hem - 68 Dan 21 Januari. ställa om K. o.
Ad. behagade remittera K. M:s förevar:de Nåd. skrifvelse jemte de i anledn. deraf nu afgifna yttranden till StatsUtsk.; hvilket bifölls.
Ankarsvärd, i följd af sin förenämnde begäran att få afgifva yttrande i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, blifvit upropad, men förklarat, att han i anseende till den långt framskridna tiden och längden af sitt tillämnade anför:de ansåg sig icke böra vid detta tillfälle uppehålla R. o. Ad., utan anhöll att få upskjuta med sitt yttrande till nästa plenum, anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt, och Betänk:n, nemi. från Banko-Utskottet:
N:o 12, i anledn. af väckt fråga om förhöjd pension åt enkan efter Bankol<amer:n A. A.
Drake; Allm.
Besvärs och Ekon.-Utskottet.
N:o 9, i anledn. af väckt förslag om aflåtande af underd. skrifvelse till K. M., med anhållan det vederbide måtte förständigas att noggrannt iakttaga de i afseende på truppers förskaffande sjöledes gifna föreskrifter; N:o 10, i anledn. af väckt motion om skyldighet för boställsinnehafvare att deltaga i fjerdingsmans aflöning; N:o 11, i anledn. af väckt motion om rättighet för fordringsegare att för vinnande af verkställighet å utslag, ingifva desamma till Länsmännen; N:o 12, i anledn. af väckt motion om tillägg till 1 Kap. 3 § 1 mom. i Kongl. Fiskeri-stadgan d. 20 Juni 1852; N:o 13, i anledn. af väckt motion om förändrade föreskrif ter i afseende å Laxfisket i hafvet utanför Listers härad; N:o 14, i anledn. af föreslagne ändringar i K.
Reglem:tet för skyddskopp-ympningen af d. 29 Sept. 1853; N:o 15, i anledn. af väckta motioner om tillstånd att fortsätta auktion å landet sednare på aftonen än genom K.
Förordn. d. 22 Sept. 1848 är medgifvet; samt N:o 16, i anledn. af vackt förslag om förändrade föreskrifter rör:de Folkskole-medlens redovisning och aflemnande. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 4 e. m.
Den 24 Januari. 69 Lördagen den 24 Januari 1857.
Plenum kl. 12 f. m. Just. ett prot.-utdr. för d. 21 dennes samt pleni-prot. för d. 30 sistl.
Uplästes det hos R.
St:s Elektorer vid valet af R.
St:s Just.- Ombudsman haline prot., sålydande:
År 1857 d. 21 Jan. sammanträdde R.
H. St:s valde Elektorer för att utse R.
St:s Just.-Ombudsm.; och befunnos, sedan valsedlarne blifvit öpnade, rösterna hafva utfallit som följer: Prof. vid K.
Univers, i Upsala, Jur.-Dokt., R. N. O., Pehr Erik Bergfalk, 24 röster; Revisions-Sekret., R. N. O., Johan August Södergren, 12 röster:
KammarRådet, Häradshöfd., R. N. O., Sven Lorentz Theorell.
12 röster; men då ingen af nämnde
Hrr erhållit det såsom full pluralitet uti Riksd.-Ordn:s 63 g föreskrifna antal röster, anställdes votering enl. följande voter:spropos.:
Den, som önskar Prof. m. m. P. E. Bergfalk till Just.- Ombudsman, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, kommer förnyad omröstning att ega rum; Och befunnos, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad och de öfriga blifvit öpnade, rösterne hafva ut fallit som följer:
Nej — 22. till följd hvaraf Prof., Juris Dokt., II. N. O., Pehr Erik Bergfalk blifvit utsedd att vara R.
St:s Just.-Ombudsman.
Ut supra. G. F. Liljencrantz.
F. Braunerhjelm.
Annerstedt.
Joh. E. Uppling. E. J. Rudberg.
Äfvenledes uplästes samma Elektorers vid valet af R.
St:s Just.-Ombudsm:s
Suppleant hållna prot. af följande innehåll:
St:s valda Elektorer för att utse den man, som skall efterträda R.
St:s Just.-Ombudsm.
, ifall han innan nästkommande Riksdag skulle med dö - 70 Den 21 Januari. den afgå; och befunnos, efter valsedlarnes öpnande, rösterna hafva utfallit, som följer: Revisions-Sekret. och K. K. N. 0., Johan August Södergren, med 48 röster; till följd hvaraf Revisions-Sekret. och Ridd. J. A.
Södergren, blifvit till R.
St:s Just.-Ombudsm:s Suppleant utsedd.
Joli. E. Uppling. E. J. Rudberg.
Uppå Hr Gr. o. Landtnäs i anledn. häraf gjorda hemställan beslöts att Exped.-Utsk. skulle genom utdr. af prot. underrättas om utgången af dessa val samt anmodas att upsätta och till R.
St inkomma med förslag lill Förordnanden för de valde samt till underd. skrifvelse derom till K. M.
Uplästes till justering och godkändes nedannäninde från Exped.-Utsk. inkomne förslag till underd. skrifvelse till K.
N:o 10, ang:de Riksdagens förlängande en månad; och N:o 11, ang:de verkstäld omröstning öfver Högsta Domstolens Ledamöter.
M:s d. 17 dennes på bordet lagda Nåd. skrifvelse till R.
St , angtde gjorda underd. framställningar om Statsbidrag för jernvägsanläggningar från Mariestad till vestra stambanan, från Borås till samma stambana, mellan Köping och Uttersbergs bruk samt mellan Hvetlanda och Oscarshamn.
Ehuru det i de flesta fall icke tjenar till mycket att framställa anmärkn:r i förekommande mål, innan de varit under behandlingen i Utsk., har jag likväl ansett mig ej böra underlåta att beledsaga remissen af K.
M:s nu föredragna Nåd. skrifvelse med några erinringar, dertill föranledd af den öfvertygelsen, att derest StatsUtsk. skulle tillstyrka och R.
St., på grund deraf, bevilja de förmåner, som de uti den Nåd. skrifvelsen omnämnda jernvägs-supplikanterne begärt; så skulle ett sådant förfarande hafva till följd, att vid blifvande Riksdagar och i den mån Statens jernbanor blifva färdiga, R.
St. skulle öfverhopas med en ändlös serie af dylika ansökn:r, uti hvilka fordringarne på Statens bistånd skulle tilltaga i samma mån som de här framträdande sökanderne fått sina önskningar tillfredsställda.
Redan uti det yttrande, hvarmed K.
M. beledsagat ifrågav:de ansökn:r, önnes visserligen en ledning för StatsUtsk. att tillvägagå med den största varsamhet, enär K.
M. deruti åberopat
Sin vid förra Riksdagen tillkännagifna åsigt, att bi-jernbanors anläggning i allmänhet bör ankomma på den enskildta företagsamheten och endast i den mån tillgångarne sådant medgifva, erhålla låneunderstöd af Staten.
Och då man tager
Den 24 Januari. 71 i betraktande dels de fordringar, som i och för anläggandet af stambanorna äro framställda, och dels den nuvar:de ställningen i penningemarknaden, så finnes visserligen icke synnerlig anledn. att förmoda, det något afseende å de nu gjorda framställningarne om låneunderstöd skall kunna fästas, utan att ytterligare fördjupa Staten i skuldsättning.
Men man må dock icke förundra sig deröfver, att sådana framställningar blifvit gjorda, ty då de serskildta landsorternes innebyggare naturligtvis hafva det största intresse att så fort som möjligt få jernvägar i deras hembygder arilagde, och då ifvern för dessa anläggningar nu för tiden är så stor, att man väl derå kan tillämpa det bekanta talesättet, alt gärdet är upgifvet, är det lätt begripligt och äfven ursäktligt, att hvar och en i sin stad vill smida medan jernet är varmt och hålla sig framme medan ännu något finnes, för att bekomma sin andel uti det stora bytet, jag ville nästan säga den allmänna plundringen.