Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve von Platen Förmälte att Bolaget aldrid gifvit årligt understöd åt skadade Soldater; och hvad anginge fragan om ersättning åt Rote-hällarne, sn berodde det uppå Kongl. Maj:t att derom i Nåder afgöra enligt billighet och Författningar.
Hans Excellence Ilar Grefven och Landi Marskalken förmälte detta amne re^ llicl. 0. Ad.
Protoc. 189.
J9°- 1506
Den 31 Jul! e. m. clan vara afgjotdt genom bifall till ett Betänkande ifvan OeconomieUtskottet, hvaröfver underdånig Skrifvelse till Kongl. Maj:t redan för någon tid sedan blifvit justerad och afgått.
Klockan 1 aftågade Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under Herr L.andtMarskalkens anförande, till Plenum Plenorum å RiksSalen, hvarest Hans Maj:t i Nåder behagade lemna sin sanction å några Conatitutions- och Lagfrågor.
Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan f- till 3 vid Riks-Salen.
Måndagen den 3i Juli.
Ridderskapets och Adelns Plenum den 28 Juli 1815. S. D. Föredrogs det voterings Protocoll, Sorn denna dag varit hillet uti det Förstärk - Den 51 Juli e. m. l5<>7 ta ConstitutionsUtskottet, och hvaraf befanns, att vid omröstning öfver de skiljaktigheter, hvaruti RiksStånden, i afseende pa den föreslagna förändringen i /j. §.
Regeringsformen, stadnat, rösterna så utfallit att det af de Tre öfriga Riksstånden godkända förslaget Frälse och Ofrnlse blifvit af det Förstärkta Utskottet antaget; i följe hvaraf detta förslag skulle såsom ett Riksens Ständers utlåtande, enligt 56 §.
Regeringsformen, blifva hvilande till nästa Riksdag.
Upplästes å nyo StatsUtskottets den 27:de Juli på Bordet lagde Betänkande, angående aflöningen vid RiksgäldsContoiret.
Herr Zengerlein, Jacob, anförde skrifteligen följande; Vördsamt Memorial!
StatsUtskottet har till jemkning af det lönebelopp för RiksgäJdsContoiret i likhet med Banken, hvarpå sedermera denna af Ständerna föreslagna lönetillökning skulle utgå, ansett de 5 RiksgäldsCommissarier jemte åtskilliga andra Embetsoch Tjenstemän böra undfå det högsta Lönebelopp, som deras vederlikar i Banken; nien deremot uteslutit, vid en sådan jemkning, en kammarskrifvare samt 5 å 6
Cou - loirskrifvare, af hvilka tvänne tjent vid Verket öfver 25 år, de andra 19 och 20 år; sådant tror jag icke vara grundadt på den rättvisa soni Höglofl.
Utskottet, vid nogare inhämtad underrättelse, visserligen icke lärer frångå.
Dessa Tjenstemän, hvilka redan tillryggalagt en sä lång tjenstetid, som vid Banken redan skulle gjort dem befordrade i högre Tjenstgrader, synes åtmindstone förtjena att komma i lika beräkning med deras högst lönta vederlikar i Banken, i synnerhet då de tjenande vid ett Verk på Indragning knappast äga hopp till framtida befordran.
Då Ridderskapet och Adeln, uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd fråga, yttrade sig anse denna anmärkning hindra antagandet af Utskottets Betänkande, blef det samma till Utskottet återremitteradt.
Å nyo föredrogs StatsUtskottets den 25:te och a^tde dennes på Bordet lagde Betänkande, angående förhöjning uti det Honorarium, som Riksens Ständers Fullmägtige i RiksgäldsContoiret uppbära.
Den 51 Juli e. m, Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig; O / Den frågan om tillökning i arfvode! för Fullmägtiga i Banken och RiksgäldsContoiret, bltf redan väckt vid Riksdagen i Örebro 1812, utaf en af Hedervärda BondeStåndets Ledamöter, dock denna gången enskildt för BondeStåndets Fullmägtiga.
BancoUtskottets yttrande af den 29:de Juni samma år, som linnes i Bihangets fjerde del pag. 2295, strider helt och ballet emot närvarande Utskotts Betänkande.
De uti det förra anförde grundade skäl, att Fullmägtige i detta Honorarium icke böra finna någon egenskap af Lön, afpassad efter tidernas omskiften, mer eller mindre tillräckelig till utkomst, utan endast ett vedermäle af deras Principalers erkänsla för uppfyldt förtroende, samt att hedern af detta förtroende bör vara tiilräckeligt skäl att, utan afseende på nrer eller mindre belöning, åtaga sig besväret; den härtill icke har råd eller lägenhet, kan ju undanbedja sig det samma.
Detta Betänkande anhåller jag således måtte afslås.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog bifall till Utskottets Betänkande.
Ropades Nej. * Den 51 Juli e. m. Herr .Pahlman, Otto Fredrik:
Till hvad den varda Ledamoten, som nyss talat, behagade yttra, anhåller jag endast få tillägga, att den vid denna Riksdag beslutna Lönförhöjning ingalunda sträckt sig till arfvoden, utan endast till verkliga löner, och som Honorarierna för Fullmägiiga icke kunna komma under namn af Löner, utan böra räknas till arfvoden, så tillstyrker jag, äfven af detta skäl, afslag å Utskottets Betänkande.
Herr Gr efvens' och Handt
Mar skalkens 1 enlighet härmed framställda proposition till afslag å Betänkandet biel med Ja besvarad.
Herr Spaldencreutz, Arvid, uppläste följande:
Jag mäste härmedelst förklara min sorg deröfver, att det tillägg, som af Ridderskapet och Adeln härom dagen beslöts vid den tacksägelse Adress till Hans Kongl.
Majit och Hans Kongl. Höghet KronPrinsen, hvilken i dag afgifvits, ej blifvit bifogadt.
Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes ej vid vårt sammanträde i dag klookan half i låta uppläsa Förslaget till nämnde Tacksägelse Adress, hvilket annars plägar vara vanligt _ ännu mindre blef - Den 29 Juli e. m• vo vi underrättade om det afslag på tillägget, som de andra Stånden lära afgifvir, och hvarom jag endast ryktvis erhållit underrättelse.
Det är långt ifrån min ärliga och goda tanka om vår LandlMarskalk att klandra hans åtgärd vid detta tillfälle, oell jag får högtidligt förklara att jag respecterar honom i högsta grad för den omsorg och ömhet han under denna Riksdag visat för våra angelägenheter och bekymmer.
Men j.ig måste, såsom en slags reservation till Protocollet, lika högtidligt förklara, att det smärtar mig att Hans Kongl. Majit och Hans Kongl. Hcghet
KronPrinsen på samma gång, då vår hjerteliga och välförtjenta Tacksägelse högljudt framfördes öfver vår lyckliga politiska ställning, äfven ej en röst, ehuru ringa, yttrada sig öfver vår inre oeconomiska mindre lyckliga belägenhet, i synnerhet då vi af vår ömbjertade och liberala styrelse tro oss kunna hoppas allt, endast Folkets röst och behofvets trångmål hinna dess ädla hjertan.
Herr Grefven och Landt Mar skalken:
Jag får den äran gifva tillkänna att Tacksägelse Adressen rn af de föregående daI(garna har i Plenum blifvit formligen justerad, och jag hade ej trott mig böra fatiguera Ridderskapet och Adeln med att före
Deputationens afgång låta uppläsa dsn andra gången.
»5*2 Den jr Juli e. in. Friherre Stael 7:011 Hollstein:
.Tåg ä'r fÖrnndrad höra, att det tillägg uäi Tacksägelse Adressen till Konungen och KronPrinSen, hvilket utaf Ridderskapet och Adeln blifvit beslntadt, icke deruti blifvit infördt.
Hafva de andra Ständen väerat att deruti instämma och sådant tillkännagifvit?
Herr Landt Marskalken:
De öfriga Stånden hafva genom Pratocolls Utdrag gif*it tillkänna, att det af Ridderskapet och Adeln föreslagna tillägg till den underdåniga Tacksägelse-Adressen till Kongl. Majit icke af dem blifvit antaget.
Då nu å nyo föredrogs BancoUtskottets den 27:de Juli på Bordet lagde Memorial, angående förhöjning i BancoFullmägtiges Honorarier, blef det samtna af Högloft.
Ridderskapet och Adeln alslaget.
Å nyo föredrogs ett sistlidne Pleni dag på Bordet lagdt yttrande af Herr Flach, Carl, angående skyldighet för GöthaCanal
Bolag att göra sina upphandlingar inom Landet.
Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus: Götha Canal
Direction har, såsom admini - Den 51 Juli e. m. »515 streraftde ett allmänt Verk, ej trott sig böra afvika från Allmänna Reglementen, derföre alltid sökt x möjligaste måtto fylla sina behof genom upphandlings Auctioner.
Endast då brist uppstått inom Riket eller då tydligen sammansättningar förmärkts vid sådana tillfällen, har man trott sig tora visa, att man kunde sträcka sin omtanka utom districterna, lill exempel: då mar kegången uti en af Sveriges bästa SädesProvinser blifvit uppsatt bela Riksdaler»! öfver gångbara priset uti det Sädes-behöfvande Vermland.
Efter denna princip hafva och skola förmodligen alla upphandlingar ske af det simpla skäl, att det är eget intresse heldre upphandla nära sig än långväga ifrån hämta sina behofver, och dymedelst öka sin kostnad med transporten, risquen, Magazinage och alla omkostnader i Sjöstäderna.
Skulle åter Regeringen hnna för godt tillåta inforskrifningen, lärer edet förinodeligen ske på goda skäl och då lärer del ej kunna förmenas
Bolaget bruka de medel, som bäst löna sig, i synnerhet som det blir Svårt controllera, hvarifrån en leveranteur tar sin vara; alltså synes mig en särskild föreskrift i denna väg tämligen öfverflödig.
Herr Flach, Carl:
Det sätt Herr Grefve von Platen nämnt, är enligt med min Den 5I Juli e. m, tanka, och lägger således intet hinder för det af mig framställda förslag.
Friherre Staél von Hollstein'.
I den af Herr Flach gjorda motion instämmer jag afven; ingenting kan vara billigare än att Landets Innevänare mätte härigenom få till fullo af ätta sina producter, då de skola sammanskjuta medlen, till Canal Byggnaden.
Men jag tror att denna motion bör remitteras till vederbörligt Utskott, ty annars kan ej härom beslutas; och vid samma tillfälle, som denna önskan frambäres, kunde afven det förra ämnet i underdånighet framföras till flans IVlajit, Konungen.
Herr Grefven och LandtMar skalken erinrade att någon framställning till Kongl. Maj:t i detta afseende ej blifvit af de 5 öfriga RiksStånden bifallen.
Då instämmer jag med Herr Spaldencreutz att det ar smärtesamt att ej få framföra sina åligganden för Kongl. Maj:t.
Herr FandtMarshalh.en: Jag vill blott hafva den äran anmärka, att ej Konungen ogillat saken; men den har blifvit afslagen af de öfriga RiksStånden.
Iriherrc Staél von Hollstein:
Ehuru de 3 Stånden vägrat förena sig med Rid - Den 51 Juli e. 1 5*5 derskapet och Adeln, så ser jag likväl ingenting, som hindrar Ridderskapet och Adeln, att ensamt framföra sin underdåniga önskan; prejudicat att ett
Stånd särskildt gjort sådant finnes; vid 1809 års Riksdag var det BandeStåndet ensamt, som hos Konungen anhöll om befrielse från Conscriptionen.
Jag tror frågorna böra skiljas.
Herr Grefve von Schwerin väckte den frågan att Riksens Ständer måtte i underdånighet fästa Hans Maj:ts uppmärksamhet på Rikets oeconomiska ställning.
Jag var ock då närvarande och gillade motivet.
Men de öfriga 3 RiksStånden, med hvilka saken blef communicerad, och som således ägde rätt att öfver detta beslut yttra sig, ingingo ej häruti.
Då var målet i laglig form handterädt; nu åter har fråga uppstått om att Ridderskapet och Adeln skulle genom en enskild Deputation frambära detta ärende.
Jag tror att de som omgifva Konungens person ej föreställa Landets ställning annorlunda än den är, och att en phrase i en adresse ej är af en vigtigare inflytelse än den röst Hans Maj:t ändå får höra.
Jag instäm mer till alla delar nied Friherre Stael von Hollstein, men jag tror att saken bör med de öfriga RiksStånden ccmmuniceras och 1515 Den 5* Jul t c. m, de inbjudas att deruti instämma.
Säkerligen lärer BondeStåndet förena sig med Ridderskapets och Adelns pluralitet, såsom hafvande enahanda Interessen.
Äfven torde PrestStåndet förena sig uti en sådan önskan för Rikets allmänna väl, som den ifrågavarande.
Men om de öfriga Stånden sig deruti icke förena, så tror jag att Riddetskapet och Adeln ensamma både kunna och böra i detta ändamål uppvakta Hans Majit.
Herr Grefven och LandtMnrskalken erinrade att det vöre Herr Flachs motion, som nu egenteligen vore under öfverläggning.
Om den af Herr Flach gjorda motion är öfverensstämmande med Formen, har jag ingen ting deremot att erinra, ehuru den är helt oell hållet öfverflödig.
Friherre Starl von Holl stein:
Det förekommer mig allt för besynnerligt, att man vill förekomma Ständerna att sjeliva framföra Allmänhetens röst inför Thronen.
Visserligen böra Ministrarne kunna likaså väl framställa för Konungen den allmänna belägenheten, men då efter flera månadera förlopp, sedan Riksdagens början , allmän klagan blifvet yttrad, utan att sådant haft någon verkan, torde det vara en nödvän - Den 31 Juli e. m. » 517 dighet ätt den önskade Deputationen gar i verkställighet.
Det måtte aldrig kunna vara Konungen misshageligt, att af Folket sjelf få höra deras beklageliga ställning skildrad, för att då sä mycket säkrare kunna taga de mått och steg, som äro de tjenligaste till det ondas afhjelpande.
Herr LandtMnrskalken erinrade å nyo, alt det vore den af Herr Flach gjorda Motion,som vore under öfverläggning, samt proponerade bifall derå, äfvensom att den skulle med de öfriga RiksStånden communicetas.
I anledning af hvad Friherre Stael von Hollstein rörande den i fråga satta Deputationen anfört, yttrade Herr Friherre af Wetterstedt:
Jag håller ' före det Ridderskapet och Adeln, såsom enskildt Stånd, icke kan uti ett allmänt mål uppvakta Hans Maj:t.
Det kan icke framföra en röst för Riksens Ständer, men jag anser derjemte att Ridderskapet och Adeln visserligen kan taga sitt beslut om en stor Deputation, hvilket beslut sedan får med de öfriga Stånden corarouniceras.
Den 51 Juli e. ra.
Cederström, Rudolph:
För att för det närvarande komma från saken, bp^iir j <tg af t den mätte få hvila pä Bordet.
Hvad sjelfva Dc-putationen beträffar, så tror jas att förhållandet och verkningen blifva mycket olika om Ridderskapet och Adeln gå ensamma eller i gemenskap med de öfriga Stånden; således tror jag att dessa först böra inbjudas att uti beslut om en sådan Deputation med Ridderskapet och Adeln deltaga.
Då efter Ridderskapets och Adelns fattade beslut, alt genom en deputation inför Tbronen aflägga underdåniga Tacksägelser för de fördelar, som tillflutit Riket, genom Kongl. Majtts
Nådiga åtgärder i afseende på On Guadeloupe, jag hemställde om icke tillfället kunde begagnas att inför Thronen förklara det hopp Riksens Ständer hysa, att vid en annan Riksdag få betyga deras icke mindre 1 ifli ga glädje deröfver, att finna Rikets inhemska Näringar fullkomligen återförda till det förhållande de böra äga och hvari de genom krigets skiften blifvit rubbade, trodde jag ej att min afsigt möjligen skulle kunna förtydas.
Riksens Ständer hade begärt af det Särskildta Utskottet ett Utlåtande öfver Den 51 Juli e. m. *519 orsakerna till allmänna förlägenheten och lijelpemedlen deremot, och orden i Remissen lydde att detta Utlåtande skulle sedermera Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlännäs.
Att det mål, som sysselsatt det Särskildta Utskottet kunde förtjena högtidligheten af en särskild
Deputation är en tanka, som, innan deri framställte sig för mig, jag har hört Tvänne Män yttra, hvilka genom sina Memorial gifvit förnämsta rigtningen åt Utskottets undersökningar, Presidenten Herr Grefve Mörner och Generalen Herr Grefve Ankarsvärd. * Förmodligen har farhågan att åstadkomma ett uppehåll i Riksdagens eå allmänt önskade snara afslutande förmått dem att öfvergifva densamma.
Jag trodde och tror ännu att man lämpeligen hade kunnat begagna tillfället, då Tacksamhetens känsla tolkades, att såsom ett hopp, om hvars uppfyllande man var förvissad, framställa önskningar, dem man af Medborgsmanna pligt funnit sig påkallad att yttra.
Ridderskapet och Adeln lemnade bifall åt min motion.
Våra MedStänder hafva icke antagit Ridderskapets och Adelns inbjudning till bifall åt dess beslut.
Öfvertygad att de förhållanden, som utgjort den Inhemska Näringsidkarens bekymmer, hvarken undfallit eller kunna undfalla Kongl. Majtts
Nådiga uppmärk» samhet, skulle jag för min del anse det »520 Den 5I Juli e. m. vara fullkomligen likgiltigt, om det Särskildta Ut.-kottets Betänkande särskildt framlemna?, eller otn det åtföljer de flera Besvärs- och önskningsmål, hvilka genom Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet blifvit bearbetade.
Men icke alla äro komne derliän att de kunna motse framtiden, utan att hvarken af önskningar eller af farhågor oroas; den enas lugn kan vara en frukt af hans individuella förhållanden, dén andras kan vara helt och hållet beroende af de allmänna.
Får man förundras deröfver, att han yttrar sina bekymmer?
Sådan är val nu i allmänhet den Inhemska Näringsidkarens förhållande relativt till den som idkar utrikes handel.
Knappt har den afslutade freden .födt hoppet att Capitalerna skola ifrån KustStäderna återgå till de inre näringarna; så oroas sinnena genom den stora vinst sorn af Östersjö Compagniet höfvas Capitalisten.
Hvem inser icke dessutom att inhemska Näringarnas återförande till deras rätta förhållanden inbördes skall i verkställigheten möta stora .syarigheter, och alla derhän syftande steg länge och starkt skola motarbetas af alla dem, hvilka under den förflutna tiden fått .varian att vinna mycket.
Hvem känner icke ändteligen att här som annorstädes - V. 2.
Den 31 Juli e. m. de?, nu som förr, på lika sätt som man genom SalirenS udd söker nå den, mot hvilken man < j mer vägar sig i öppen strid, sä skall man ock söka att bortblanda och bortskämta hvad nian icke genom skäl kan vederlägga.
Antingen det är nödigt eller icke nödigt att genom en förenad
Deputation inför Thronen frambära den Inhemska Näringsidkarens önskningar, torde man icke böra lägga hinder i vägen för hans; önskan, när sådant synes kunna lända till hans tillfredsställelse.
Svensken likasom Britten och alla fria Män glömmer gerna det förflutna så snart han fått tala ut, och hop-, pas när han vet att Konungen känner hvad sorn ligger honom om hjertat.
Jag tillstyrker derföre bifall åt den af flera yttrade önskan att det Särskildta Utskottets Betänkande mätte genom en särskild Deputation Kongl. Majit i underdånighet öfveriemnas.
Gillas detta beslut af våra Medständer, så synas hufvudmomenlerna af framställningen inför Konungen kunna blifva följande: nämligen, Att den genom flera Memorial anna Ida förlägenhet i allmänna rörelsen för* liidd. 0. Ad.
Vrot. 192.
Den 51 Juli e. m. anlett Riksens Ständer, att genom ett särskildt
Utskott låta uppsöka orsakerna dertill och botemedlen deremot; Alt utom de orsaker* bidragande till allmänna förlägenheten, som härleda sig från myntfdrhållandet och från 1812 års missväxt, Riksens Ständer funnit att den rigtning, sorn handeln under kriget' flera .skiften erhållit, yttrat ett menligt inflytande på de inhemska Näringarna och pa folkets lefnadssätt; Att utan Kongl. Majits Särskilda Nådiga åtgärd verkningarne deraf ofelbart blifva långvariga; Att Riksens Ständer anhålla att i underdånighet få underställa Kongl. Majus visa pröfning, genom hvilka medel, i deras tanka/ den inhemska näringsfliten skulle kunna åter lifvas och folket återföras till sin fordna tarflighet.
Herr Spaldencreutz anhöll, utt Herr Grefve von Schwerin matte anmodas att Uppsätta den nu ifrågavarande adressen till Kongl. Majit.
Herr LandtMarskalken förmälde, att om Herr Grefve von Schwerin behagade inlemna sitt anförande skrifteligen, så kun - Den 5C Juli e. m. '523 de detsamma tjena till grund för Protocolls Ctö råget.
Friherre Cederström, Rudolph, förnyade sin begäran att saken måtte blifva hvilaude på Bordet.
Herr Friherre af Wetterstedt:
Jag för min del tror att de öfriga respectiva Stånden böra inbjudas att deltaga uti den Deputation, som al Ridderskapet och Adeln fean blifva besluten.
I afseende på hvad Friherre Staél von Hollstein ytti‘at, det jag sagt a*t Ministrarne ej underlåta att måla för Flans Majit Konungen Landets varande tillstånd, så, ehuru jag ej sagt det, skall jag aldrig vara den som söker förekomma att Nationens röst framtränger till Thronen.
Hans Excellence Herr Grefven och Randt Marskalken: Bifaller Ridderskapet och Adeln att en sådan önskan sorn den, hvilken af Grefve von Schwerin blifvit föreslagen, ^ i underdånighet frambäres genom en Deputation till Flans Majit Kojaungen, samt att de öfriga RiksStånden inbjudas att häruti instämma?
Ropades Ja, »5^4 Den 51 Juli e- m‘ Föredrogs å nyo BancoUtslcOttets ilen 23 Juli på Borilet lagda ,Memorial, an^ ende regleringen af Discontrörelsen i Riket, sedan privata delägarnes octroyer tild ända gått. fcl, >h 1 ■>'i ip':- Grefve von Platen uppläste följande: „ , v l i a t- e kp i d
Annu en gang ser jag mig föranlaten att begära Höglofl.
Ricklet sjkapets och Adelns uppmärksamhet på några, äpinen, rörande Götha CanalVerk.
Det g^er^amma erkännandet, af Konung och ont arbetets stora och Riks gagn el|igj» förmäl, bör vara en tillräcklig anledning) /camin förhoppning, att man ej vidare skall misstaga sig om mina axaigter, .ehuru jag nödgas göra några anmärkningar .vid -PfK}- coUtskottets Utlåtande, angucnilg, regleringen af Discontrörelsen i Ril^t, Sflda/i ■privata clelägarncs Octroyer till ända giflf, nämligen sä vidt det rörer Gö|t>hft Cijqal Discont.
Dl t nit jag bär för CanalVerke|s fullbordan, kan ej medgifva underlåtandet af någon uppmärksamhet på hvad sorn dermed äger sammanhang, och mitt handlingssätt skulle upphöra att vara copseq,t5iö1njt, om jag derifrån afveke: jag är ock lika ,öfvertygad, att efter de uppoffringar, Rikseps Ständer beslutat för sakens framgång, de ej skola låta hinder uppställas, som ej för andra vigtigare föremål äro af nöden.
Dek '51 Juli e. vt. 1525
Man bör ej åsidosätta uppmärksamheten derå, att Actieägare, hvilkas egendom och välfärd i mer eller mindre män är förbunden vid detta Verk, skola noga beräkna deras ställning och anledningarna till vinst eller förlust, innan de, genom ytterligare inbetalningar, ännu närmare förbinda deras interesse med CanalVerkets.
Att den säkerhet man kan lemna dem, ej allenast i afseende på deras Capitaler, utan ock, i hvad som rörer Canalarbetets fullbordan, utan rubbning uti den af Konung och Ständer en gårig etablerade plan, i alla de«s grenar, är således väsendtlig. i 3 1 h h ' ' ° Vidare tror jag, man bör såsom premiss afgöra, att CanalVerkets financeförvaltning, eh gång begränsad af de beslut, »om $erOm fattas, bör i verkställigheten, vära frii* och obehindrad inom dess gränsor, och correctivet emot missbruk, samt ansvaret derför, ligga uti en fullständig gränsknibg huruvida vederbörande ställa tig de af Konung och Ständer derom gif“ha föreskrifter till ofelbar efterrättelse; men icke sökas medelst upplåtandet af obegäänsäde rättigheter till nya föreskrifters pneddelande ‘atr nya och ombytliga autorite°ter.
? ■- l:! j Dessa tVänne allmänna grunder, i afseende på förevarande ämne, lika nödvän - >526
Den 51 Juli e. vi. diga att här iakttaga, som efter min tanka i all administration vigtiga, förekomma t> genteligen vid frågan 0111 forsta momentet af Högloft, BancoUtskotiets Förslag, sä lydande; Bolagets bela
Diseontrörelse blifver underkastad Bancoadministralionens genereia öfverstyrelse, så att de föreskrifter för D iscontContoirens förvaltning, sani Riksens Ständers BancoUtskott, deras Revisarer öfver Stats-, Banco, och RiksgäldsYerlien eller BancoFullmägtige, efter förekommande omständigheter, finna nödigt meddela, för att i möjligaste måtto leda dessa
DiscontVerks operationer till allmänt nyttiga ändamål, och bereda den enhet och sammanhang i förvaltningen af de särskilda penningeverken, som utan deras samfällda medverkan och en gemensam öfverstyrelses kloka anordningar icke kan åstadkommas, ofelbart och vid förlust af den ät Bolaget upplåtna rättighet, verkställas och efterlefvas.
En så odeterminerad föreskrift skulle, i min tanka, bereda den största osäkerhet för Actieagarne, tillintetgöra verkan af Riksens Ständers vidare tagna beslut, och i sin tillämpning möjligtvis rtihbä de grunder, hvarpå verkställigheten af Canälarbetet är beräknad.
Den 3j Juli e. m.
Jag vågar säga att det är utan exempel, och måste vara det uti ett Land, der • sjelfva Konungen vid alla tillfällen är underkastad Lagarna och deras föreskrifter, att ett sådant uppdrag blifvit af Riksens Ständer lemnadt till någon autoritet, som här föreslås åt 3’.ne särskilda, nämligen åt BancoUtskottet, ät Riksens Ständers Revisorer öfver Stats-, Banco- och RiksgäldsYerken, samt ät BancuFullmägiiga, att om - Götha CanalBolags
Diseontrörelse förordna allt som dessa, efter förekommande omständigheter, finna nödigt, och utan att den ena autoriteten skulle vara bunden af den andras föreskrifter, eller någondera af Rikets Ständers beslut.