Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men da Herr Krigs-Rädet Larlsson nu behagat förklara, att detta ej warit hans mening, fäe jag allenast erindra, att da Statö-UtskottctS anmärk» »ingar wörö aldeles de samma som Revisorerna förut hade gjort, ansäg jag mig haswa full anledning att för en sädan tillwitelse förswara Rcvisorerne och kunde jag ej förmoda, att da Revisorernas anmärkningar warit med Fnllmägtige kommunicerade, Hcrr Krigs-Radet as den tryckta berättelsen skulle taga sig anledning vtt finna en olikhet emellan Revisorernas och Utskol» ttkö yttranden.
Herr Stral», I^jls 'Wilhelm, anhöll, i an»
Den i6 December. 89- antedning as de emar hans Fader Commerce Rä^et8rrsle, af Herr von,8cku!r,sns,sim gjorda anmärkningar, att dck mätte ttilatas bemäldte
Commerce Nåd som ännu more sjuk, ctk deraf fä del och framdeles deröswer sä förklara sig.
Friherre I>il)s ncr snrr, V^il !ieIm.
Jag »vet ej om jag bedrager »nig, men för mia del ansäg jag ändamalet med de af Herr Larlsson up« läste relationer af Herrar Revisorer till och med ar 1807 wara, alt derigenom bestyrka att Herrar Fullmägtiges i Riksgälds,Conloirek förda administration, fran och med Norrköpings Riksdag till och med berörde är, more as Revisorerna gillad.
Herr Grefwe borner deremot har uplyst, art den anmärkning emot nägra befordringar innom Wcrket, som Revisorerne i Prors» collerne sörwarat och som ieke motsäger det om hus» wndsakeliga fönvaltningen lämnade utlåtande, icke läm» peligen bordt inflyta i de tryckta berättelser hwilka Ut« gifwaS till Allmänheten.
Herr Grefwen och Landt-Marffalkerr gjorde proposition, att de nu »vid justeringen afgifna yttcander ffulle i denna dagens Protocvll införaS, hwilken Bifölls. Hwarefter Herr Landt.Marffalken ytterligare proponerade, i anledning as Herr von SckulrsnKeims motion, att äc Fullmägtige för Riksgälds-Con» toiret decharge mätte lämnas.
Nej blandad! med Is. - ^ "
' Herr §02 Den 16 December.
Herr lil in »spor, 6 erst r, protest r^de dere»not, och begärde denna fräga, sa>om walide en ny motion, pä bordel. Friherre I^ilj e ne renrr.
Redan har Nid» berskaper och Adeln bis llik Staks.UlskottctS Betänkande anaäende Riksgälds-Contoiret.
Deraf säljer, atl ingen sraga om answar sär H rrar Fullmägtige lärer kunna upsla: och tror jag bäst wara all harwid lära bero.
Ma är hell annar.
Herr von Scb ulLsn steim Utbad sig sä Hemställa om någon fkristwexling skulle widare äga rum här pä Riddarhuset, emellan honom och Herr 8krsls.
Fär sin egen del wsre han ingalunda derföre rädd, Men sadant kunde i allmänhet leda till en onä, dig och obehaglig libellcring och stede ket i alla fall Herr Commerce.
Rådet Stråle frill att pä^ annat färt än häc förklara sig.
Ridderskapet och Adeln gillade detta Herr von 8sm!?.enke1lirs yttrande, hwaresler justeringen sörcsor till stut. * '— " ' ' ' FSretogS ä nyo Stats Utskottets den 24 NoIvember pä bordet lagda Finance Plan, jämte Banco Utskottets den iz
December upläste utlåtande derölwer, samt
Friherre ^stelnvärsts samma dag pä bordel lagde dictamen.
. Herr Ueute rskölst,' Häsm Oiäricst, ausörde jkrifteligen kill Protocolset söljande:
Hög, Dm 16 December. yor Högwälborne Herr Grefwe och Landt-Marskalk.
Ridderskap och Adel.
Ju mera jag cstersinnar de wädliga följder, hwarmed denFinance-plan, som nu systclsätter Riksens Höglofl.
Ständers upiuärksamhcc hoiar Rikers penninge-Wcrk, desto större anledning tror jag mig äga till skyldig högaktning för de Ständer, som ät istoo moro kill .Riksdag församlade.
Dcste radflogo wist icke utan all stags inflytelse af despotlska styrelse-grunder, men de oshöllos dock icke frän den priswärda omsorgen, att stadga myntwäsendek och gifwa ett wisst och paliteligt marve ät de pappers-sedlar som i rörelsen nyttjades.
Enligt b.sinret i Norrköping älog sig Rcket för detta ändamål, en sä kallad förmögenhets afgift och man stadgade att realisationen icke ens sick företag s, förr än ett wist belopp as Sifwer blifwit i BanquenS hwaif deponcradt..
Man lämsöre härmed narwarsnde tidö rä« dande tänkesäit, särd-.leg i den lyckligare belägenhet, hwari ert förändradt Regeringssätt ost försatt, och jag . magar förmoda att flere Ledamöter af Högloft.
Ridderskåpet och Aveln, lära deltaga i min förundran.
Wi haswa äterwunnit friheten och wi anwänva den (jag förbigår andra mistbruk) wi anwända den säger jag. akt rubba den allmänna crcditen, understödja ett BanqueroutSisysteme, och sprida fattigdom och förstörelse »ned den mängd Banco-Sedlar, som snart sagt utan all inskränkning dageligen bringas i omlopp; utan omsorg att anskaffa motswaran^e wärde i silfwer, uran alswarligt bemödande att skapa en tillräckelig amor, trtzements-fond, öka wi endast Sedelstocken, ost) besinna icke huru wi med detsamma upjaga waruprisen, berökwe penninge-löntagaren haus halswa subststence och §22 Den 16 December. kring» den anim fattigare delen af N'ilonen ki!I hnn« ger6-»öd och sörtwiftan, hwaröf följoerue j en framnd icke kunna beräknas.
Man pästär andra uiwägar gif< was icke, än att antingen urtaga srnvilliga län, eller äska nya försträckningar utur V -ugnen; nien ncan att nämna twangSrlän, hwilka, ehuru i andra länder nyttiade, jag ogärna tillstyrker, för den grav.uion af rama de alsid medföra för Staten; Hwarföre förgäter man den förmögenhets afgift, som en gang otillbörligen och till den fattigas ytterligare förtryck estergifweu, ingen rättsinnig medborgare nu malte undandraga sig, au till tacksamhetS-tecken för ett i nödens stund lyckligen räd, dadt Fädernesland till erforderligt belopp sig ätagg.
Genom denna utwäg är jag försäkrad att Bmqnen skulle betydeligeN kunna besparas och att desi utgjfna sedlar icke skulle äfwrntyra ten credit, som f'r wart inbördes bestånd är i mitt omdöme sä huswnd.akeligen nödig.
Det är ej egennytta som talar hos mig —För en stor del af Högloft.
Nidderikapet och Adcln hoppas jag mine tänkesätt ärv kände, och till de öfriqes »plys» ning torde mig tiftakas nämna, att om min egen för» mögenhct nästan ensamt består uti pcnningercapital, äger jag deremot en son bland antalet af större Potzessionater, hwars gäldbundna egendom öswerstiger wida Win förmögenhet, sä alt hwad genom myntets förfall kunde i min hand förloras, bliswec mer äu tillräcke, ligcn ersatt i hans.
Mänga hördes häröswer yltrycka sitt gillande.
I^iljsncrsarr upläste till proto» kvllet följande:
Af Den i6 December. §oz Af Högloft. Banco-Utskottets swar, kar jag med Mycken tilfrcdsställelse sett, att jag icke misttagit mig i det anförande till Stats Uiffvttctö Prokocoll af den 2z sistl. Nowember, som bliswit hos Högloft.
Ridderstka» pct och Adeln upläst.
I Banco,Utskottets sä mästerligen författade Protocolls-Utdrag, är bestämdt förklarad! att Banque» icke kan jnga i realisation as de nu utelöpande Riks, gäldö,Conrojrets crebit-scdlar, och om Utskottet icke äfwen äfstaqit det östade länet as 2,245,000 R:d, äro de ordasätt som Banco,Utskottet i afseende derpå nyttjat fä beskaffade, att hwilken som wil fatta dem deraf folklan bör finna, att ett Utstött med sädane förbindelser som detta, icke närmare kunnat uttrycka orädelighe» ten af yttcrligare sedel.tillwerkning.
Mcn — om Banco,Utskottets yttrande gistvik
Mig en klar och säker öfwertygelse — är jag deremot icke lycklig nog, att as Herrar Fullmägtiges utlätande kunna draga någon till uplysning ledande slutsats.
Hitintill hade jag trott, att Banquens sä kalla» de hemligheter egenreligen bestodo i kännedom as hen» nes redbara tillgängar och deras sörhällanve till Sedel» stocken — nu ser jag att flere mysterier mäste finnas — ty endast tillwarelsen deras kan förklara att succetzist Mgiswande af 4,200,020
Banco-sedlar ämnade till realisation af en kring Swerige och Finland spridd credit scdelmasta, som pä en gäng icke kan inflyta — skulle wara sa wädeligt — sä stridande mot cd och pligter — men samma 4,020,020 genast utdetalde till Leverantörer och contante behof ickr medföra nägo» stadelig »verkan.
Dtt §c>4 Den :6
Dct är ej län gk jfrän mig att wilja förolämpa, Men dä israil Herrar FnllmägiigeS utlåtande skulle kunna hämtas stycka för den radande olyckliga böjelsen, att aeno»; tillwerkande af Sedlar Utan reel valuta — bereda bade det Allmännas och enstildas obestånd anser jag för en oangenäm men werkelin stplouchrt att erinra, det Herrar
Fullmäakige i eke ii lik rökt sig akt läm» na ett sa bestaffadt för st a g, ulan att först begära lös» sandet frän alla band af Jnsiruckioner och gällande Författningar.
Onu icke Höglofl. lltstottcts Justruction för de bliswande Fulin, ägt i ge redan förutsett alla händelser, skulle jag wördsaiiimeljgru yrka asböjemdrt af den, akk de någonsin ma anse
Banguens gruudförfaktnmgar hwilande och under en sadan frihet» period medgifwa, och litau^anlednmg crbjeida hwad emot berörde först ilningar r någor matto är stridande.
Jag ar icke okunnig derom, akt den aOylckte, realisationen, supponerades ste Utan all fond för der närwarande — och instämmer vä ber höasta i de wäl grundade tankar, som Herrar Fniunägkige i detta ämne anfört.
Icg har ockfä gan» sta wäk wäckt, att Herrar
Full mag eige deremot betingat en ärlig afbetalning stor goo,oOQ Rckr kill amorterande af de erbudne 4,216,94Z Jocke, men ehuru det» ta synes gansta stiljakligt i afseende pa ersättning för Vanquen bör likwäl märkas. i:s
Att samma amortisiementSifond kunnat begäras till Credit sedlarnas inlösen. 2:0
Alt om än den eira utgiften ägde en amorr>§enienrs»fond som den andra saknade, — minstas -enne komparative förmän deraf, alt dä länet till beta lan - Dm i6 December.
905 lande af lefwerants m. m. pä en gäng och straxt skulle Ittgä, kunde realisationen med ali trolighet gansta snranurgom w.rkställas.
8:0 all succetziv återbetalning icke hindrar det mistöee, som senast kan drabba be banco - jedlar, som ulan motswarande reel valuta utgifwas.
Och dct är endast emot denne afmikelse frän Barqnens grund principer, hwilken är gemensam wid bägge d-e omfönnälde mgisterne som jag högeligen ijrar och prorefterar — icke ä egne men ä Stålens — och mine CrcditorerS wägnar.
Herr IVorösnxtoIps.
Jämte det jag förenar mig med hwad Major kieurerslcolä nyst anfört, sär jag bedja Rkdderstapct och Adeln besinna hwad rnädga medborgare, genom förmögenhets afgiften och den waldsamma realisationen, samt genom de dageligen tillmgrnde priser blifwit innom 10 är bringade i satt kigdvm.
Lätom ost icke genom ett lika owarsamt och vvilligr för.
Mande (fastän "wi - hafwa magten i wara hand r) äkiL föröka liggarehöpen samt twinga dests akt med wild taga bröd der det sinnes.
Dä Riksens Ständer äler nu äkaga sig cn gruflig stuld, ar icke tillräckligt akt blott nyttja det förflitna order garänkie.
De mäste likasom en klok och redlig, fastän icke alsid bemedlad man, hwilken sätter sig i förfaktmng au ukreda och hjelpa en obetänksam yngling, ' som uran att tänka pä framtidens följder, adragit sig «n omättlig skuld: icke hjelper denne förständige
Man sin pupills förfallne affairer blott med att han garanterar stulden.
Nej, han mäste taga en wcrksammare sch reelare befattning, samt nödgas sälja och anwän da - Den i6 December. da något af Pupillens lösa egendom, för att roman, lera fordrings ägare.
Likaledes mäste Riksens Ständer nu göra någon redbar uvoff ing.
Det mä blifwa genom Förmög?nhetS'afgist i silfwer, twängs län eller hwad som hälst, manne >m, da Riket är uti den hög» sta nöd
Det kan och bör komma, man ej kan komma frän den gamla och ställiga wankron akt ej gagna kyr, kornås öfrverflödiga silfwer och klockor m. m.
Det mmle wara bättre anwända onyttiga och döda tillgångar, än läka lefwande warelser smälta.
Friherre 8kssl von lckolrtein, Lorkitr 6 V i§. > Huruwida
Riket i det brydsamma stick desi financrr räkat lili kan räddas, genom nya län, eller ukgifwandet af nytt pappersmynt, det lämnar jag derhän, såsom öswerstigande mina kunstaper i dylike ämnen.
Om man likwäl ifrän der enstlldta stall stuta till det allmänna, sä är wäl bangneroutlen oundwike, liq, om man icke derjemte söker de resourcer man annars kan äga.
Nödens stund är inne för Swerige, och nu mäste till Desi räddning alt upsökas, och intet tänka pä art sä spara, till morgondagen, akt närwarande generation störtaS i olycka.
Följderna af en öf» w r höiman förökad sedel-matza, igoo ärs realisation, och eonrscns dageliga stigande, med hwarje millions m er lin ig ur Banqnen, känner något hwar, jag will derföre icke inga i widare detail härom, Utan i det stället försöka nogifwa anledning kill nägon Minstning i behofwek genom andra rnwäqar.
Indragning af pensiöner, extra löner, m. m. sädan den redan är höR>dderstapct och Adeln föreslagen, torde fä första rum, mel, dernäst redowisning för ännu inncstäende medel hos nphördsmän m. si. hwiiken summa torde »ara be, tyoligare än man tror.
Ätrrkallandet af dr af f. d. Den i6 December. 907 Konungen borrkaifne ensyks böker, hwilka twärtemoc ,det wid 1779 ärs Riksdal; tagne beslut, an klia sävane böker, som Domstolarne nilade sig sielswe, skulle till undwikande af
Veu oreda som upstod derigenom, klt Domare salunda efter behag kunde skattlägga parter hädanefter skulle tilsalla Kronan, men hwilka till större delen sedermera tillfallit Advocat-Fiscalerne i Hofr Rä.-ttrnc m. fl. och hwaraf följden är, det wid detza
Don,stolar det sa rundeligen tillgår med bölcrs aläggande.
Härtill kunde man gärna tillägga Häraders saköre,», aldenstnnd derföre sällan eller aldrig göres nägsn redo eller kommer häradsboerne till gagn, ulan draga obehöriga mästa nyttan häraf, detta är lik, wal en omständighet som rör en förändring i Lagen.
Widare finnes en tämlig betydlig resource i de ännu ätcrstäende Kronohemman, fom ej finnas wara kill Skatte inläste.
Enligt Bonde-Ständers Privilegier äga äboerne rättighet lösa detze hemman tili Skatte, men ingalunda kan deras dragas veu följd, att det stär i deras behag att sädanl göra eller läka, i kraft as andra för, fattningar; äläggandet af denna lösen nu genast, om detta privilegium will gagnas, synes mig wara ganska rättwist, helst om den utwäg widtagcs, alt den abo som ej skulle kunna anskaffa penningar, finge giswa en i hemmanet först inteknad skuldsedel med 6 procent ärlig ränta, likwäl ester spanmal eller annan persedel ränta uträknadt.
För detze obligationer kunde genast penningar srhällas, emedan de as alt pappersmynt med alt skäl kunde anses för det säkraste, Kungsgårdar, Rekognition--skogar, Allmänningar och alla andra Krono lägenheter böra nu, om nägonsin, anwändas, dä dermed en generel banqueroutte kan afwärjas.
Eu wärd Ledamot har föreslagit nya Riksgälds »Sedlars mgifwandc, och tror detta wara ett insaillibelt sätt att Deri December. hjelpa, emedan Riksgälds - sedlarne hgfwa opinionen för sig: om sä sörhällit sig hlttil-s, fruktar jag denna avin ion starkt förändrar sig, esker de uptäkter som erhällitS genom Banco- sltskottttS och Herrar Fullmäg» tigeS betänkande.
Kunde de bibehallaS t credit nekar jag icke, alt denna utwag torde wara den bästa.
Men huru
Mll dcnna credit:» ästadkommas?
fåfängt ma man nämna StanderS garanlieg
Man »åminne sig iZoo ars Riks» dag Något säkrare sär det wara; ine» om man till exempel skulle öfwerlämna till Juksgälds ConroiretS disposition alla de nu nämnde resourcer till indrifwande, sörsäljande, och således genast, återinlösa de utelöpande Riksgälds, Sedlar, alr i män as en flkyndesam handläggning harwid, sä torde crcdiken kunna bibehallaS och Lclla rätduings medel uri antagelicht.
Grefwe O o la na, Augusr.
I anledning of hwad siere Ledamöter nu under denna öfwerläggning nirrak, anhäller jag att sä uvkäsa följande:
I början af Riksdagen couformerade jag mig med flera, som begärt en redowiSging för ds allmänna medlen.
Oaktadt dctka ej ffetl pa säd nt sätt son: jag hade önffat, förbehåller jag mig dock att Hög'osi.
Ridderjkapct och Adela täckes tillä a mia att upläsa besia mina tankar.
Derefter upläjie Herr G..siven följande:
Anwä kning » ^ ' Högwälborne Herr Grefwe och Landt»Marskalk samt Hö.flofl. Ridderj?
.:p och Adel! W d iZoo a>'§ Riksdag äkogo Rik ens Höglosi.
Ständer sig en bctydeiig förmögenhets a gtfk till RiksKaldsscdlarncs realiserande, och sarhild dwillnmg till bestridande af Rikets öfrige behof.
Någor esler rwän . ne Den i6 December. 909 ne ar, oaktadt Riket da ffördat en iz ärig fred och ivar i godt förstånd med betz grannar och alia andra magter, skulle man tycka venninge hehosweu icke mors sa trängande, akt nöden fordrade den menliga mwäg att genom Länders abalienerande eller förpaniande in» draga Utländska medel, det aldrig någon Siveni?
Ko^ n»!ng i en sadan stallning Riket dä war widkagit.
Herrskapet och Staden Wismar sämre Amkrrne Pock och Neukloster blejws icke desi mindre är r 80 Z afrrädde pä 100 ars tid till Hertigen af Meklenburg Schwerin emot en summa as 1,250,022 Rckr Hamburger Banco.
Att f. d.
Konungen innan delia steg togs radfrägat deni, som manligen Utgjorde Desi Aonscille, är en lika sä känd sak, som att en witz
Ledamot deremot gjort föreställning.
Man skulle wäl lycka del wara wäl att Veste medel kommo in i Riket eftersom rljeft förenämnde Länder i den ställning Luker sig nu befinner
Utan ersättning likasom Pommern warit förlorade, men fräganswärdt kan likwa! wara, om icke just dckma Panteffilling lämnat cn tillgäng til! hwar, jehanda stridigheters öpnande med andra magrer och f. d. Konungens Utländska resa, som lade första grunden till skiljaktigheten med Kejsaren af Frankrike och hwar» .isrän Rikets hela olycka härleder sig.
Det ma wara härmed huru det will, sä tyckes likwäl Riksens Högloft.
Ständer böra infordra Conseille Protokollet, för att fä uplysning om de orsaker, som föranlätir e» sadan söndring frän Rikets vmräde, och hwilket bade inom och utom
Riket mangen funnit besynnerligt.
— Huru medlen blifwit anwände, det lämnas till dem, som af Riksens Högloft.
Ständer utses att granska det hela.
Redan tvid Riksdagens början har fräga warit wäckt vm redogörelse för Rikets medel ifrån och med itzoo ärr början, man att ännu någor wihl beslut biiswir 9ro Den 16 December. fattadt.
— Att derom ester Riksdagens flut anställa en dylik revision, som skedde as cn hop tillförordnade Revisorer under wista Ledamöters inseende frän Kongl. Kammar Rätten, sör de till 1788 ars krig anordnade medel, torde wara soga ändamål — All högst betydliga summor efter s. d. Konungens bref till Kongl.
StatS-Contoiret, blifwit till flere
Embetsmän utbetalts under timi: särskilde behof och hemliga Utgifter — Att sör sädaue medel ingen annan redo är wist, än blott enskildt inför f. d. Konungen, det wittna»: flere till Kongl. Kammar-Colleqium ankomne swar pä desi förfrågningar, om det wore
Collcgiv tillåtit infordra redogörelse sör en de! i räkenikaperne deraf, såsom oredowiste, uptagne summor.
— Hmad lilläfwentyrs i momenten kunde fordra hemlighet, kan icke nu behöf-, wa wara tyst.
De räkningar med alla dertill hörande verificationer, pa hwilka f. d. Konungen dem godkänt, tyckes böra infordras och nu mera behörigen granskas, af sadane män, som Riksens Höglofl.
Slän» der sjelfwe utse, och äga kännedom om de källor derifrån uplysning kan hämtas om dest rätta belopp med det mera — och hwilka , biträdde af Riksens Högloff.
Ständers Ombudsman, böra wara Riksens Ständer wiv nästa Riksdag answarige för deras göromål, i händelse något upsäteligen utursktlareS.
Widare tilläde Herr Grefwe» munteligen:
Jag finner af de discusiioner, som nu sörewarit, att hwad jag nu upläst karflke är för mycket exkenderadt, men del har skett i anledning af hwad jag förut yrkat om redowisning för wart penninge-werk.
Herr 8 ilvsrs rc» Ipö, 6uska k ^brabam.
Dcl är wtsicrligen sörmätit as mig, att sä oberedd, som Den i6 December. 91? som man manligen är wid ett munkelid anförande, yttra mig öfwer ett sä »vidsträckt och sä imvcckladt ämne som dek förewarande.
Mm dä manga , af Högloft.
Rid» derffapek och Adelns Ledamöter känna, huru min lid af göromål är »plågen, hoppas jag att sä erfara ett benäget öswerseende.
— Den swäraste anmärkning som wid Stats-Utskottets afgifna.finance-plan kunnat göras, är uran twifwel Vancc»UtffottetS, i anledning af remitzen deraf, nyst uplästa utlåtande.
Jag -»häller att fä förklara de moliver hwarpä Banco - Ulffottet grundat detta sitt yttrande.
Den första och wigri» gaste punkten rörer realisationen af de ännu utelöpande Riksgäldssedlar.
Banco Ulffottct har fullstän» digt upqrswit ffälen, hwarsöre
Det wägrat att i denna realisation ingä.
DeHe ffäl torde jag hwarkeu behö, wa uprepa eller justifiera; men dä jag hört äfwen personer hwilka förtjena allas och äga min högsta att» ning yttra den mening, att Banqnsn i denna realisation ffulle kunna ingä, af det skäl, qtt Niksgäldssedlarne, i anseende till den credit de äga, ej hastigt till realiftring presenteras, sär jag hemställa huruwida wcrkeligen detta förhällande ffulle förbliswa hädanefter detsamma som hittills.
Jag medgifwer att opinionen för Riksgälds-sedlarne är ganska god, och detta kanske i synnerhet i Finland, hwarest största mängden af dem som ännu äro i omlopp torde finnas.
Men wänne icke, när Banque» ätager sig att dem inlösa, hwar och en ffulle skynda att dem mot Banco-sedlar utbyta.
Troligen skall för Riksgälds »sedlarne ingen wada upstä, om de emottagaS i bewillningen eller Riksgälds-Contoim smäningom pä ett eller annar sätt löser dem.
Men hwar och en skall dock heller eftersiräfwa att för dem erhälla Banco-Sedlar, hwilkaS »värde glt hitintills warit »föränderligt, och ännu icke 9"
Den i5 December befarar någon annan förändring, än hwad som af en ofördelaktig cours kan merkao.
Pä 9 ars lid hafma, oaktadt en jämnare penninge-ställning än den närmarande och den wi kunna halma alt sörwänka, millioner blifmit realiserade, eller om jag ffnlle afräkna dem, som pa ett förur kändt fäkt qwarblismik i omlopp, åtminstone emellan 12 och iq.
De sex sou, ännu återstå, och hwilkaS öde i en framlid, man aldeles icke kan sörulse, fVall man otwiswelaktigt, just as det, ta skäl förr realisera, när man mer att Banque» dertill ej erhållit någon fond, och man säkert skulle twif, -la akt tillkommande Ständer dertill skulle' »agon ansta.
Meri om Banquen »tan någon bwarken reel- eller a, niortistemenlS.soud ätoge sig deste Riksgälds-sedlars realisation, hwad wärkan ffulle det hafma fä Banquens credit?
Man sfullc ju med fullt skäl säga, att Banquen skrcswe sedlar utan annat hypvthcquc, äu den sä ofta äbcropade, men wid stnance-operaliousr sö, ga anwändbara Riksens Ständers garanrie.
Huru litet denna garanti melkar akt bibehålla ett mynts wärde synes af Rtksgälds-scdlarnes öde.
När desto utgäf, wos, funnoS personer hwilka pästodo, att de skulle wara säkrare än Banco, sedlar, emedan de sörre moro garanterade af fyra Stand, de sednare blott af tre.
Men det uplystes snart, att
Allmänheten märderade mera sedlar som med specie löstes, än dem som till fond hade blotta löften.
Skulle »n Banque» utgifwa sedlar ester samma princip, skulle de ofelbart falla i sitt wärde.
Jag magar da fräga om sädant more enligt med grunderne för Vanquens förwaltning?
Men LIN ock ifrän desto grunder nägol undantag more möjer ligt, hwad blcswe mäl werkningarnc pä det Allmänna?^
Det representativa myntet solle i sitt wärde, och alla waror stego.
Hwar och en som ägke ffuldsti egendom, skeri.
Den r6 December. yrz skulle dcrwid föga hwarken winna elier förlora.
Utgifter och inkomster skulle för honom förhälla sig tämligen lika.
Ingen annan skulle af detta penningefall njuta någon fördes, än den, hwars egendom more westor skulo belastad, och som säledeS med ett sämre och lättare förwärswadt mynt kunde betala denna skuld, eller för ett ganska upstcgradt pris försälja sin egendom.
Men hwar och en som lefve af löner, as arbete eller hwad industri som hälst skulle wara förlorad, och således mängden af landers innewänare försatt i den stör» sta förlägenhet; Men när Banqnen salunda gjort sitt skyldighet, rwiflar jag tock ej att Stars Utskottet icke lärer finna medel att wärda enskilda; rätt och pä »lagot annat säll besörja Riksgäldssedlarnes realisation.
Hwad den million angar som Stats.
UkMtkel begärt,till betäckande as det löpande ärers behof har Banco.Utskottet as samma skäl asstagit detz urbetalning, sa wäl i afseende pä dem som pä de 2,245,020 R:b hwilka Utskottet ansett sig kunna till utbetalning medgisw», har Utskottet yttrat sin förmodan, att derpå nägot afdrag knnde äga rum.
Om häri wore nägot mitztsg, kommer det af bristande uplysningar, en sak hwilken ef kunnat inträffa, om Stats Utskottet behagat begära ett sammanträde »ned Baned-Utskottet, hwilkek dä, redan för flere rnänader sedan, hade kunnat afgiswa sammswar som nu, och hwariqenom tid till en betydlig grad hade wunnirs.