Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med åberopande af det lifliga intresse för jernvägs-anläggningar, som under sednasle tiden uppenbarat sig inom skiljda landsorter samt det härvid ådagalagda förhållande, att ej blott de personer, som egnade sig åt affärslifvet och industrien, utan äfven mängden af folket numera insåge och erkände de oberäkneliga fördelarne af detta kommunikationsmedel, äfvensom brislfälligheterna och olägenheterna af det sätt, hvarpå man ännu måste till lands färdas inom Sverige, har Herr Rooth yttrat: att han ansåge Statsmakterne böra fästa särskild uppmärksamhet vid nödvändigheten af kommunikalions-väsendets förbättrande inom rikets sydligaste och mest befolkade landskap, helst detta syntes vara af naturen ämnadt att utgöra första länken i den jernvägskedja, hvarigenom Sverige borde förbindas med främmande länder, och hvarvid ordningen tycktes fordra, likasom erfarenheten på andra ställen förordade, att man började utifrån och gick inåt, eller från periferien till medelpunkten, men icke tvertorn.
I allmänhet måste nemligen hvarje anlagd jernvägsinil, som till det inre landet fortsatte kommunikationen med främmande länder, medföra helt annan nytta, än en jernväg af motsvarande längd, som ulginge från landets inre delar och småningom fortsattes till någon gränsort.
1 förra fallet erhölles, snart sagdt för hvarje steg anläggningen framskred, ett till allt flera och flera orter sig sträckande och således ett alltjemnt utvidgadt föreningsband med utlandet.
I sednare fallet, eller då man arbetade utåt för att möta den utländska trafiken, kunde åter de egentliga och hufvudsakliga fördelarne af jernvägs-anlaggningen icke väntas förr, än hela vägen vore färdig.
I öfverensstämmelse med dessa åsigter, bar Slals-Utskolleis Utlåtande, JVs 274.
Herr liooth tili särskild pröfning framställt frågan om ett Skånskt jernvägs-system, såsom rörande icke allenast en enda provins utan hela landets välförstådda intresse.
Under åberopande af Kongl. Maj:ts nådiga proposition, hvarigenom i främsta rummet afsåges att göra hufvudstaden till centralpunkt för jernvägs-stamlinierna inom Sverige, och under antagande, att denna åsigt vore fullkomligt riktig samt att det mål, dit man borde sträfva, följaktligen vore att sälta rikets hufvudstad i förbindelse med de betydligaste kusthamnarne, måste, enligt hvad Herr Asker i sin motion yttrat, en jernbana mellan Jönköping och Malmö företrädesvis tillvinna sig allmänna uppmärksamheten, enär en regelmässig kommunikation mellan hufvudstaden och Jönköping redan funnes, och anläggandet af denna jernbana således i sjelfva verket icke vore annat, än att, med begagnande af ångkraften, fortsätta till lands en till sjös förut befintlig och äfven genom ångkraften åstadkommen kommunikation.
Jönköping syntes också utgöra en naturlig bufvudstation för en i sydlig riktning gående jernvagslinie.
Denna stad, belägen midt i Götha rike, vid ett stort vattendrag, som, i förening med Götha kanal, bildade en oafbruten farled till landels hufvudstad, vore centralpunkten för länets landsvägar och egde derjemte direkt sjökommunikation med rikets central-fästning.
Yid en, genom enskilda bidrag bekostad, »oculairebesigtning» vore redan utrönt, alt några lokala, binder icke mötte mot anläggningen af sagde jernbana, hvilken komme att förena hufvudstaden med en af landets betydligaste hamnplatser och hvars vigt äfven med hänsigt till rikets försvar borde undanrödja all tvekan om densammas nytta och nödvändighet.
Då Herr Asker dessutom ansäge hela statens fördel bäst beredas derigenom, att, der sådant utan synnerlig svårighet läte
Sig göra, slamlinierna utginge från det inre landet till gränspunkterna, hvilket också förestafvades af både lokala och stats-ekonomiska skäl, har han, med uttalande af den åsigt, att den redan påbörjade Köping-Hult-banan i främsta rummet borde fortsättas till Götheborg, samt hufvudlinien mellan Jönköping och Malmö derefter, eller i andra rummet, befordras till verkställighet, föreslagit: att Rikets Ständer under denna Riksdag måtte fatta beslut härom samt anslå de medel, som för detta utomordentligt vigtiga företag kunde erfordras.
Riksdags-fullmäktigen Johannes Nilsson, i hvars motion Riksdags-fullmäktige Ola Svensson, Jöns Andersson, Nils Pehrsson, Pehr Nilsson och Ola Månsson, alla från Skåne, instämt, har yttrat: alt man väl vore allmänt öfverens derom, att ett väl ordnadt och hela landet omfattande jernvägs-system utgjorde enda sättet för jordbrukets, handelns och industriens uppbjelpatide, men hvarifrån detta system skulle taga sin början, derom syntes meningarne åter vara i ej ringa grad delade.
Enligt hvad Kongl. Maj:t i sin nådiga proposition uppgifvit, vore landets inre delar, mera än kustorterna, i behof af lättade kommunikations-anstalter.
Motionären ville ej heller förneka, att jemväl de inre provinserna behöfde jernvägar, och hans önskan vore, att äfven de, så fort som möjligt, måtte erhålla detta kommunikationsmedel.
Dock ansåge han ej Svenska jcrnbanorna böra börja midt i landet och derifrån ut - 8 Slats-Utskotlels Utlåtande, JYs 274. grena sig åt kusterna.
Kommunikationerna inom och mellan nämnde provinser voro redan underlättade genom ångbåtstrafiken på de större insjöarne samt Götha kanal.
De syntes således kunna och höra vänta på jernvägsanläggningarne intilldess kust-orternas jernbanor blifvit färdiga.
Deremot vore det nödvändigt, att de närmast det öfriga Europa belägna orter härmed i främsta rummet blcfve försedda.
Då nu Skåne, såsom utgångspunkt för ett blifvande Svenskt jernvags-system, erbjöde många fördelar, helst denna Sveriges sydligaste provins, hvarest den största så väl person- sorn varu-trafik funnes, genom sitt grannskap med Tyskland och Danmark, utgjorde första länken i den jernvägskedja, hvarigenom Sverige borde med främmande länder förenas; då, till följd af den allmänna öfvertygelsen om vigten af de stora jernvägarnes utgående från Skåne, betydliga enskilda tillskott blifvit inom denna ort utgjorda för de derstädes nyligen verkställda undersökningarne; då kommunikationen mellan Stockholm och Götheborg genom ofvannämnde kanal, oaktadt det vida större afståndet, redan vore hastigare och lättare än mellan Jönköping och Skåne; och då Småland, hvilken provins mer än någon annan behöfde upphjelpas genom lättade kommunikationer, skulle, genom cn från Skåne till Jönköping anlagd jernbana, blifva!! iståndsatt att från nu instängda trakter kunna exportera der befintliga trädvaror och malm-tillgångar, samt sålunda en liflig och välgörande rörelse uppkomma inom orter, hvarest för närvarande all omsättning saknades; har Johannes Nilsson hemställt: att de jernvägs-linier, som, enligt Kongl. Maj:ts nådiga proposition, skulle anläggas, måtte, så vida dertill äskade erforderliga anslag varda beviljade, erhålla sin utgångspunkt från Skåne samt derifrån dragas uppåt landet.
Riksdags-fullmäkligen Nils Svensson har också yttrat sig anse den föreslagna slam-linien från Stockholm till Skåne, bland alla de ifrågasatta jernvägs-anläggningarne, vara den mest behöfiiga och den, hvilken kornme att medföra de största för— delarne; isynnerhet om den södra hälften af denna jernbana först aniades, hvilket dessutom skulle betydligt underlätta banans fortsättning och den andra hälftens fullbordande.
Sistbemälte
Riksdags-fullmäktig har alltså föreslagit: att Rikets Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, huruvida icke stamlinien mellan Stockholm och Skåne borde vid jernvägs-anläggningarnes förberedande blifva första föremålet för Kongl. Maj:ts nådiga omtanke, samt om icke den del af samma stamlinje, som koirnnc att förena Wettern med Öresund, eller jernvägen mellan Malmö och Jönköping, borde företrädesvis och så fort görligt vore, varda fullbordad.
Den motion Petter Mårtensson från Jönköpings län, under åberopande af erhållet uppdrag från den ort, han representerade, väckt, och hvilken motion Petter Gabrielsson från Kronobergs län och Nils Svensson från Christianstads län biträdt, innehåller följande förslag: l:o För skyndsamt utförande af en jernväg mellan Malmö och Jönköping på det i Kongl. Maj:ts nådiga proposition föreslagna sätt för stamliniers anläggning, anvisas - Siats-Utskottets Utlåtande, M 274. 9 visas en till 230,000
R:dr ärli gen bestämd anslagssumma, svarande emot det af Staten, med hänsigt lill anläggnings-kostnaderna för Köping-Hult-linien, garanterade belopp. 2:o.
Denna anslagssumma beviljas att utgå retroaktivt, så att öfverskotten å statsinkomsterna ansvara för sagde anslags utgående från samma tid, som Statsverkets utbetalningar för Köping- Hult-banan börja. 3:o.
Utaf de i högstberörde nådiga proposition afsedda medel, 615,000 R:dr, för fullföljandet af vestra jern-stambanan, eller stamlinien mellan Stockholm och Götheborg, anvisas för södra stambanans räkning ett så stort belopp, som erfordras för begge banornas liktidiga utförande, under förutsättning, att den sednare eller södra stambanan sammanbindes med jernvägen från Götheborg till Slockholm på det ställe, vester om Wettern, hvarifrån begge banorna an , ses lämpligen böra fortgå i en linie. 4.‘o.
Derest tillgångarne skulle medgifva tillökning af sistnämnde summa, bör sam ma fördelningsgrund för det tillökade beloppet bibehållas.
Detta förslag vore, enligt hvad motionären uppgifvit, grundadt på den fisigten, att anläggningen af en motsvarande del utaf stamlinien mellan Malmö och Stockholm borde at Staten understödjas efter enahanda grunder, som tillämpats för den del af stamlinien mellan Stockholm och Götheborg, hvilken utgjordes af KöpingHult-jernvägen, samt att utförandet af dessa begge delar af nämnde stamlinier borde fortgå lika, så att sjelfva stambanorna kunde liktidigt öppnas för trafiken, från deras utgångspunkt, ända till den för begge gemensamma slutpunkten, Köping.
Petter Mårtensson har derjemte, under åberopande af en, hans motion i afskrift bilagd, lill Kongl. Maj:t ingifven, underdånig ansökning af Wassbo härads Hushållsgillen, rörande sträckningen af jernvägen från Skåne till Wettern, uppgifvit flera, enligt motionärens tanke, öfvervägande fördelar, som i ej mindre stats-ekonomiskt och kommersiell än militäriskt hänseende skulle vara förenade med en ofördröjd verkställighet af denna jernvägs-anläggning, genom hvilken Götha Kanal-bolag kunde erhålla någon ersättning för den minskade trafik å kanalen, jernvägs-anläggningen mellan Köping och Hult komine att föranleda.
Stats-Utskottet har i sitt, med anledning af Kongl. Maj:ts ofta åberopade nådiga proposition, infordrade, och under JV2 273 afgifna, utlåtande redan uttalat sina tankar angående viglen och angelägenheten för Sverige, att ofördröjligen erhålla förbättrade samt efter landets lokala förhållanden och rörelsens behof lämpade kommunikations-anstalter.
Lika med ofvanbemälde motionärer, hyser också Utskottet den öfvertygelseoj alt äfven delta land snart måste tillegna sig det nya forlskafFningsmedel, som inom liera andra länder redan allmänt begagnas och der visat sig i mångfaldiga riktningar befrämja näringarnes jemte allmänna rörelsens utveckling; Bih. till R.
Prot. 1853 & 1854. 4 Sami. 1 Afd. 2 Band. 49 Haft. 2 io Stats-Utsholtels Utlåtande, M 274. och Utskottet delar äfven motionärernes yttrade önskan, att de landsorter, hvarest detta kommunikations-medel är företrädesvis behöfligt och efterlängtadt, måtte, så fort omständigheterna möjligen medgifva, komma i åtnjutande af detsamma och dess motsedda fördelar.
Men, på sätt Utskottet jemväl i samma utlåtande yttrat, anser Utskottet det vara af den högsta vigt både för samtid och efterkommande, att isynnerhet hufvudlinierna i Sveriges blifvande jernvägs-system varda anlagda uti en riktning och i en ordning samt på ett sätt, att det med dessa dyrbara anläggningar åsyftade ändamål till fullo vinnes.
I öfverensstämmelse med denna åsigt, har Utskottet tillstyrkt ett särskildt anslags beviljande, för att derigenom sätta Kongl.
Maj:t i tillfälle låta erfarne och sakkunnige män, efter anställde statistiska och topografiska undersökningar samt granskning af alla härvid förekommande omständigheter, uppgöra och utarbeta ett fullständigt förslag till ordnandet af kommunikationsväsendet inom Sverige, med hänsigt till härstädes erforderliga jernvägars riktningar, anläggningssätt och beskaffenhet m. na.; hvarjemte Utskottet föreslagit Rikets Ständer att i underdånighet anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes vid nästkommande Riksdag aflåta nådig proposition angående Sveriges jernvägs-system och verkställigheten af de större jernvägs-anläggningar, som af allmänna medel böra bekostas och genom Statens försorg utföras.
Derest Rikets Ständer godkänna de af Utskottet i sagde utlåtande yttrade åsigter samt bifalla hvad Utskottet deruti tillstyrkt och hemställt, lära Rikets Ständer under innevarande Riksdag, eller innan Kongl. Maj:t ens hunnit meddela Sitt nådiga beslut, angående sättet för omförmälde undersökningars eller utredningars fö retagande, anse sig hvarken böra eller kunna bestämma, hvilken af de nu ifrågaställa jernvägs-slainbanorna bör genom Statens försorg först utföras, eller hvilken riktning och hvilka ändpunkter den ena eller andra af dessa stambanor skall erhålla; och lära Rikets Ständer, vid sådant förhållande, än mindre anse sig för närvarande böra anvisa de medel, sorn erfordras för utförandet, till större eller mindre del, af den utaf rnotionärerne företrädesvis förordade stambanan, helst kostnaderna för densamma, oaktadt de öfver åtskilliga jernvägar inom Skåne uppgjorda och till Utskottet inlemnade omständliga kostnads-beräkningar, naturligtvis icke kunna uppgifvas förr, än banans sträckning samt utgångs- och slut-punkter, derom motionerna innehålla skiljaktiga förslag, blifvit bestämda.
Utskottet, enligt hvars åsigt ett särskildt jernvägs-system för
Skåne ingalunda bör fastställas, får alltså hemställa, att de uti ofvanstående motioner framställda förslag, i afseende på utförandet af deruti uppgifna jernvägs-anläggningar inom Skåne och Småland, icke må till någon särskild åtgärd af Rikets Ständer för anleda; anseende Utskottet sig, med hänsigt till Petter Mårtenssons framställning om anvisandet af enahanda årliga anslag för den södra stamlinien, som det belopp, hvilket komme att utgå för jernvägen mellan Stockholm och Götheborg, böra erinra, att, i Slats-Utskoltets Utlåtande, Jtä 274.
11 händelse Utskottets utlåtande öfver Kongl.
Maj:ts nådiga proposition rörande jernvägs-anläggningarne varder bifallet, komma några medel lör nämnde jernvägs fullbordande icke att under denna Riksdag anvisas; och lärer någon utbetalning, till följd af Statens ränte-garanli för Köping-Hull-jernvägens anläggnings-kostnader, ej heller under mellantiden intill nästa Riksdag kunna ifrågakomma.
B) Angående anläggning af en jernväg mellan städerna Wenersborg och Uddevalla.
För att, i sammanhang med andra frågor om jernvägs-anläggningar inom riket förekomma till behandling, har ett redan 1847 uppgjordt förslag om Wenerns och Nordsjöns förening medelst jernväg mellan städerna Wenersborg och Uddevalla, blifvit af Herr P. Berg Rikets nu församlade Ständer understäldl; hvarvid han föreslagit, att utaf allmänna medel matte beviljas lämpligt bidrag för denna jernvägsanläggnings utförande.
Enligt de motionen härom bifogade, sagde år från trycket utgifna, handlingar, hade i äldre och sednare tider fråga varit väckt om sammanbindningen af Wenern och hafvet genom en kanal mellan de orter, som den föreslagna jernvägen, hvars längd icke komme att utgöra fullt 2% mil, skulle förena.
Den nu begagnade, omkring 9 mil långa, kommunikations-leden mellan Wenern och Nordsjön, genom Trollhätte-kanal, skulle, efter hvad erfarenheten ådagalagt, icke ensam förmå uppfylla rörelsens behof och anspråk, helst densamma under en stor del af året vore stängd, utom det att farten deruti vore långsam och besvärlig samt förenad med flera olägenheter.
Jemte de fördelar, som genom ifrågavarande jernväg skulle tillskyndas dess begge ändpunkter, städerna Uddevalla och Wenersborg, komme denna jernväg att bereda en oberäknelig vinst för de omkring Wenern belägna landska pen, derigenom att deras betydliga och för hela landet vigtiga produkter kunde, inom några få limmar efter ankomsten till Wenersborg, exporteras från Uddevalla, och samma landskap, äfven vida hastigare än för närvarande, kunna erhålla de för dem behöfliga import-varor.
Dessutom skulle genom jernvägen kunna besparas de tusentals mans- och häst-dagsverken, som nu måste användas för forslingen af spanmål och andra produkter lill och från sistnämnde stad, hvars spanmåls-exporl under år 1845 uppgick till 80,000 tunnor.
Fördelarne af sagde jernväg skulle än vidare Ökas och utsträckas, sedan Wenern genom jernbana blifvit sammanbunden med Hjelmaren och Mälaren; hvarefter en ny och beqväm kommunikations-linie mellan Östersjön och Nordsjön således skulle vara öppnad.
Kostnaderna för utförandet af denna jernvägs-anläggning, jemte anskaffningar af dertill hörande lokomotiver och vagnar, vore uti det, efter derom erhållen anmodan, af Preussiske Öfver-ingeniören J.
Koenigk, som verkställt undersökningarne och nivellerings-aibetena, år 1846 uppgjorda kostnadsförslag, beräknade till 2,242,253 R:dr 30 sk.
R:gs eller 1,494,835 R:dr 36 sk.
B:ko, hvilken kostnadssumma dock, enligt motionärens yttrade förmodan, skulle, 12 Stals-Utskollets Utlåtande, M 274. genom iakttagande af numera vid dylika anläggningar begagnade förbättrade arbetsmethoder, kunna betydligt minskas.
På sätt motionären sålunda sjelf anmärkt, är den uppgjorda beräkningen öfver kostnaderna för det företag, bvars understödjande med lämpligt Statsbidrag ban föreslagit, icke fullt tillförlitlig; hvadan och då åtskilliga omständigheter, hvilka, i fråga om en jernvägs anläggande mellan ofvannämnde 2:ne städer, ovilkorligen måste tagas i betraktande, icke blifvit utredda, Utskottet, som icke betviflar, att derest de af Utskottet tillstyrkta undersökningar och utredningar angående Sveriges kommunikations-väsende varda anställda, behofvet af en hastigare och kortare kommunikation, än den nuvarande, mellan Nordsjön och Rikets största insjö kommer att utgöra ett bland föremålen för dessa undersökningar och utredningar, alltså får hemställa, att den af Herr Berg nu väckta motion om Statsbidrag för den af honom uppgifna jernvägs -anläggning icke må af Rikets Ständer bifallas. C) Angående Köping-Hult-jernvägens fortsättning genom Skaraborgs län till Götheborg.
För den händelse, att Rikets Ständer icke skulle bifalla de i Kongl. Majtts Nådiga Proposition framställda förslag om jern-stambanors utförande på Statens bekostnad och genom dess försorg, samt anläggningen af den fortsatta Köping-Hult jernvägen, likasom andra stamliuier, deremot skulle, i öfverensstämmelse med härom väckta motioner, komma att åt den enskilda omtanken och företagsamheten öfver lemnas, har Herr Sandströmer, Anders Peter, för alt äfven i sådant fall bereda möjligheten alt från Svartå fortsätta sagde jernväg genom Skaraborgs län, för hvilket ändamål undersökningar blifvit anställda och förslag uppgjorda, hemställt, att ett anslag, motsvarande minst halfva beloppet af den för verkställigheten häraf till 3,401,535 R:dr beräknade kostnad, mätte varda ortens invånare beviljadt, derest de förena sig om utförandet af denna fortsatta jernbana, samt att i sådant fall måtte dem förunnas enahanda fördelar, som, utom ränte-garäntien, medgifvits för Köping-Hult banans anläggning.
Då Utskottet tillstyrkt Rikets Ständer att godkänna den af Kongl.
Maj:t i Nåder förordade grundsats, att jernvägs-slamlinierna böra uteslutande genom Statens försorg anläggas, så, och ehuru Utskottet ansett något beslut för närvarande icke böra af Rikets Ständer meddelas i fråga om sistnämnde jembanas fortsättning, lärer, i fall Utskottets uti sagde hänseende gjorda framställningar varda af Rikets Ständer bifallna, Herr Sandströmers nu oinförmälda motion komma att förfalla.
Dj Angående anläggning af en jernväg från Askersund till KöpingHult- banan i närheten af Quisbro kyrka i Nerike.
Herr G. 0. Sundblad, hvilken väckt motionen härom, har dervid erinrat, hurusom då nu snart, till följd af Rikets sednast församlade Ständers i sådant afseende Slats-Utslcoltets Utlåtande, J\S 271. 13 fattade beslut, en direkt jernvägs-förbindelse komme att erhållas emellan sjöarne Mälaren och Wenern, det vore af stor vigt för det sålunda påbörjade kommunikationssättets fullständiga utveckling, att en dylik förbindelse äfven åstadkommes emellan Mälaren och det mellersta Sveriges andra stora sjö, Wettern.
Härigenom skulle nemligen de rika och fruktbara trakter, som omgifva denna sjö, få en lätt och hastig kommunikation ej allenast med de orter, Köping-Hult-banan komme att genomskära, utan äfven med hufvudstaden, och afsättningen eller utbytet af Östergöthlands spanmålsförråd emot Nerikes och Westmanlands bergsprodukter underlättas samt flera andra fördelar beredas för den allmänna rörelsen.
Inseende de gagnande följderna af detta företag, hade invånarne i den kringliggande landsorten, genom enskilda bidrag, tillskjutit halfva beloppet af kostnaderna för den angående anläggningen af en sådan väg verkställda undersökning samt de deröfver upprättade fullständiga kartor och kostnadsförslag.
Uti Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om Statens medverkan för jernvägs-anläggningar fanns också bland de bibanor, hvilka syntes förtjenta att med Statsunderstöd ihågkommas, den af motionären förordade jernväg uppgifven; varande densamma föreslagen att anläggas från Askersund till en punkt på KöpingHult-banan nära Quisbro kyrka.
Vid nu anförda förhållanden, och då allenast en ganska obetydlig del af den till 1,414,000
R:dr beräknade anläggnings-kostnaden skulle kunna af ortens invånare åstadkommas, har Herr Sundblad föreslagit, att denna jernbana måtte, så skyndsamt som möjligt, varda på Statens bekostnad anlagd.
Med afseende å nu förevarande motion finner Utskottet sig föranlåtet åberopa den af Kongl. Majit Rikets Ständers fastställelse underställda grundsats, att anläggningen af smärre jernbanor, lill hvilka den af bemälde motionär föreslagna bana ostridigt måste hänföras, hör hädanefter såsom hittills ankomma på den enskilda industrien och företagsamheten.
I öfverensstämmelse med denna grundsats, hvars antagande af Rikets Ständer Utskottet jemväl tillstyrkt, och då arbetet å den jernväg, deraf denna bibana skulle komma att utgöra en sidogren, och af hvars fullbordande densamrnas vigt och nytta för rörelsen inom ofvannämnde provinser måste bero, ännu icke synnerligen fortskridit, anser sig Utskottet böra afstyrka Rikets Ständers bifall till det väckta förslaget om meranämnde bibanas anläggande på Statens bekostnad. E) Angående anläggningen af en jernbana mellan Köping- Hult -jernvägen och Christinehamn.
Uti den härom väckta motion har Herr E. Wahlund upplyst, alt, sedan 1849 års början, inom östra delen af Wermland följande jernvägar för begagnande af hästkraft blifvit anlagda, nemligen:
Christinehamns jernväg, som förenar Rergsjön jemte flera andra vattendrag med Wenern, och är 20,000 alnar lång samt kostat 160,000 Ridr; Kroppa-jernvägarne mellan sjöarne Lurigen och Östersjön samt mellan Östersjön och Yngen, för hvilka sednare 2:ne jernvägar, med en längd den förra 14 Stats-Ulskottets Utlåtande, M 274. af 3,000 och den sednare af 13,000 alnar, anläggnings-kostnaden uppgått till 105,000 R:dr; Filipstads jernväg mellan sjöarne Daglösen och Yngen, utgörande 12,000 alnar och kostande 72,450 R:dr; samt Lerviks-jernvägen mellan sjöarne Yngen och Långban, för hvilken sistnämnda, 6,000 alnar langa, jernväg, kostnaden utgjort 17,500 R:dr.
För utförandet af dessa 5 jernvägs-anläggningar hade, i egenskap af lån, utaf allmänna medel erhållits ett sammanräknadt belopp af 200,000 R:dr, deraf 133,333 R:dr 16 sk. utbekommits från Handels- och Sjöfarts-fonden.
Utan allmänt understöd voro 2:ne andra dylika anläggningar företagna för att sammanbinda, den ena, Daglösen med Lersjön, samt, den andra, Yngen med sjön Saxen inom Orebro län.