Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Kongl. Maj:t skulle i Nåder finna för godt att använda hvad Släpmunderingarne kosta Rotarne, till understöd för Staten vid Lifmunderingars anskaffande, kunde i hvart Län årligen i Markegångs-taxorna pris utsättas på de Slåpmunderings-persedlar, som Länets Knektcontract innehåller; välförståendes af sådana ämnen , de föreskrifva, och deras belöpande värde, antingen hvarje, eller hvart tredje år, efter medium för trea - n% Den 2 Juli. e.nio ne ar , af Rotarne erläggas till Kronan, allt sorn Comracterne utsätta sådana persedJars presterande hvarje eller hvart tredje, år.
Men högst gnskligt vöre, att denna anstalt icke måtte vidtagas, utan Pio t håll arne , såsom mera än too år varit vanligt, få gifva Släpmunderingar åt sina soldater, och Kronan, såsom förr, utan Rotarnes betungande eller Soldaternas skada, fournera Inf munderingar; ty med största förtroende till Utskottets omdöme i allt annat, litar jag ej på dess löfte, att soldaten icke skall besvara Roten med särskildt understöd till kläder, hvaraf den föreslagna nya beklädnings methoden sätter soldaten i behof, man ma saga deremot hvad man vill, och Roten blir tvungen att något hjelpa honom.
Denna, method skall ock hafva en för Rothållarne skadlig verkan på Recruterir.garne, och le
Utskottet föreslår slutligen, att Regementernas Rothållare skola sammankallas, för att höras i detta ämne; men, utom det att sådant är onödigt, då Knektcontracterne tydligen föreskrifva Rotarnas skyldigheter, och frågan verkligen klefve att betunga Rotarne med en tredubbel beklädnadskostnad, hvilket 75 §. i sammanhang med Ro §. i RegeringsFormen ut tryck ellgen förbjuder; så har erfarenheten visat, att slika sammankomster hafva för Jord - Den 2 Juli, e. m. 75. brukare i allmänhet och för Rust- och Rothållare i synnerhet varit af de mest betungande påföljder.
Också har en mycket aktningsvärd Ledamot af Ridderskapet och Adeln vid denna Riksdag gjort den framställning, att alla sådana, sammankomster skulle för alltid afskalFas; och jag hoppas, att sådant vinner bifall.
Hvad den i fråga varande Rothållarnes sammankomst angår, protesterar jag för min del på det högsta deremot, såsom endast ledande lill kränkning af nyssnämnde §§. i RegeringsFormen.
Jag anhåller derföre, ödmjukeligen , att Utskottets Betänkande matte afslås , och saken sättas i det skick, den var innan 1812 års Förordning utfärdades, det vill säga, att Rothållarne enligt
Knektcontracterna få gifva deras soldater vanliga Släpmunderingar.
Herr Berghman tilläde mundteligen. den anhållan, att saken måtte försättas i samma skick, som den varit före Förordningen af den 18 Febr. 1812.
Grefve Gyllenborg, Johan Henning, uppläste till Protocollet följande : Sedan Herr Ofverste Berghman, tped flere Riksdagsmän, f Memorial, som till OeconomieUtskottet blifvit remitterade, 74 Den 2 Juli. e. nt. yrkat Knektcontracternas efterlefnad, har det varit oväntadt att ifrån samma Utskott emottaga ett Betänkande, som, istället att understödja denna Rothållares lagliga rätt, med förändring i Knektcontracterna utsträcker
Knektrotarnes förbindelser, i anseende till Släpkläder, till Lifmun derin garn ås nuvarande förhållande; föreslående Utskottet, att Knektrotarne borde hvart 5 år, efter genom markegängen bestämda pris, såsom Släpkläder, betala värdet af en jacka, väst och långbyxor, af kläde, en hatt, en halsduk, ett par stöflätter, två skjortor, två par strumpor och två par skor — hvilka persedlar icke allenast äro lika med dem , som utgöra Lifmunderingen , utan äfven, nied en väst derutöfver, ökar kostnaden af släpkläder, i jemförelse med Lifmun derin gen.
Ett förslag till fördubblad kostnad för Rothållare hade man icke förmodat blifva en följd af motioner, som haft tili föremål att förekomma Rothållarnes betungande; aldramir.dst i en tidpunkt, då landtmannens förlägenhet påkallar lindring deri, och för ingen del medgifver åtagande af nya förbindelser i sådan väg.
Vid granskningen af Utskottets Betänkande förekommer att, sedan Utskottet medgifvit, att hvad i Memorialen blifvit yrkadt, icke saknar grund i Knektcontracberrias -primitiva lydelse , Utskottet likväl sedermera sig yttrar, att, då förändrade om - Den 2 Juli. e. m. 79 ständigheter tid efter annan föranledt Regeringen att äska och Rothållare likasom medgifva utvidgade bidrag till tropparnes beklädnad, och vid alla Regementer öfverenskommelser blifvit träffade , hvilka nästan allmänt utstaka, att Shipmunderingen bär till färg, skärning och persedlarnas antal vara lika med Kronoinnnderingen, så , ehuru Utskottet ej kan frångå , det Rothållare genom mångfalldiga förändringar måst vidkännas tryckande och opåräknade utgifter, anser Utskottet det likväl vara en billig jemnkning, att de få detta kanske dubbelt mera än förr, på-sätt Utskottet föreslagit.
Utskottets yttrande, att Rotarne likasom medgifvit utvidgande bidrag, är märkligt, då Utskottet, utan att erinra sig, att ett medgifvande, som ej är bestämdt, icke är något medgifvande, likväl tagit det till grund för sitt tillstyrkande, som så mycket mindre bort i Betänkandet inflyta, sorn det icke instämmer med sanna förhållandet, hvarken att Rothållare medgifvit utvidgande bidrag i sådan väg, eller , att med dem vid alla Regementer öfverenskommelser blifvit träffade, hvilka nästan allmänt utstaka, att släpmundering till färg, skärning och persedlars antal bör vara lika med Lif munderingen.
Det är tvärt om det, som Rothållare allmänt bestrida, att nemligen Släpkläder, som af dem skola utgifvas, annorlunda kunna fordras än provins.
I Den X Juli. e. m. pernäs särskildta Knektcontracter föreskrift va; Utskottets förslag borde således icke grunda sig pa något allmännare medgifvande å Rothållare* sida, som icke existerar; och i det fall, att några förändringar tid efter annan blifvit af högre föreskrifter föranledde, förringas icke derigenom den rätt, som i Knektcontracter är Rothållare förvarad.
Utskottets föreskrift, attsoldaten borde vara förpligtad att förrätta, arbete hos Rotbonden,^ meddelar Roten ingen annan rättighet än han förut äger, genom Knektcontraot ; en rättighet, som likväl nu mera stannar pä papperet, sedan soldaterne ärligen användas till Canalarbetare , och Rothållaren , i stället för att få begagna soldatens arbetsbiträde, må", ste sjelf besörja nödiga jordbruksarbeten vid soldattorpen.
I anseende till hvad jag anfört, och då tiden torde vara otillräcklig att förvänta ett förändradt Betänkande , som i alla fall icke säkert torde kunna påräknas, anhåller jag vördsamligen, att Betänkandet må afslås , med förklarande , att .
Knektcontracterne böra ovilkorligen efterlefva s. Herr Danckvardt, Garl Gustaf:
Vid öfverläggningen om detta ämne inom Utskottet var min mening lika med den, tvänne Ledamöter af Ridderskapet och Adeln nu yttrat, Jag har nemligen trott, att Rothål - Den 2 Juli. é. m. 77 Jares förbindelser i afseende' på beklädiiads-skyldig. heten, mot 80 §. i Regeringsformen, icke hade bort kunna sträckas utöfver Knektcontracterna ; och att den nu föreslagna föräpdringen deri vöre mot Rotliållares fördel stridande; men som denna mening understöddes af fä Ledamöter in ty om Utskottet, och man föreslog det sista tillägget 1 Betankandet, att hela saken borde ankomma på frivilliga öfverenskommelser med Rothållarne, lät jag dervid bero, och ansåg öfverflödigt att låta min särskilda mening till Riksens Ständer afgå, icke derföre, att jag rnedgaf rigtigheten af Betänkandet, utan derföre att jag var fullt öfvertygadj att
Rothållare i sådana öfve ren sko mm elser icke skola ingå.
I afseende på den anvisning, Utskottet gifvit Rothållare att få begagna soldaterna till arbete, förenar jag mig i den vederläggning, Herr Grefve Gyllenborg häremot nu framställt.
Det förhållande, Herr Gref* ven i delta fall uppgifvit, är åtmindstqne öfverensstälnmande med den erfarenhet, jag äger och den jag hämtat i en ort, der jag härmare känner förhållandet, och der Knektcontracterne, i deras närvarande skick, äro öfverflödigt betungande, samt
Rothållarne i allmänhet ur stånd att göra några uppoffringar.
Herr Lan dt Mar skalken proponerade bifall till OeconomieUtskottets Betänkande. 7g Dm i Juli e. m.
Herr LandtMarskalken gjorde propö* sition till afslag å Utskottets Betänkande.
Ber glimån öhskade, att ett sådant beslut måtte fattas som det, hvilket af ho* nom blifvit föreslaget.
Herr Landb
Mars kalken erinrade så i dant vara stridande emot Riksdagsordningen, och att, om ändring hade sökts uti Utskottets Betänkande, borde detta sedna* re hafva blifvit återremitteradt.
Herr Stjernstedt, Carl Gustaf:
I någon påföljd af hvad Herr Öfverste Berg* man yttrat, får jag vördsamt anmärka* att, sorn den imellan Rothållare i Stockholms
Län med vilkor ingångna öfverenskommelse, att på bestämd eller kortare tid kläda soldaterna i likhet med Lifmunderingen * men att derefter Släpkladerne utgjordes en* ligt
Knektcontractet med grått eller hvitt valmar, genom Kongl. Förordningen af deri 4 Februari 1812 förloratall kraft och verkan^ det alltså vore till önskande s, att hos Kongl. Maj:t underdånig hemställning gjordes om ändring i 1812 ars nu öfverklagade Kongl Förordning.
Den 2 Juli. e. m. Hans E xcellence, Herr Grefven och LandtMarskalk en förklarade, att saken vöre afgjord.
Herr Berghman hade yrkat afslag å Utskottets Betänkande.
Ett sådant,Beslut hade blifvit fattadt.
Att nu göra förändringar i Utskottets Betänkande, vore, som Herr LandtMars kalken nyss nämnt, stridande mot den för Riksdagsärendernas beh andling fastställda ordning.
Till afgörande företogs StatsUtskottets, den 28 Juni på Bordet lagda Betänkande angående
Löntillökning för penningelöntagande civilevEmbets- och Tjenstemännen i allmänhet.
Herr von Schantz, Jvar Fredric Gabriel, uppläste följande: Ödmjukaste Memorial.
Äfven jag är en ibland dem, som på* yrkat förbättrad
Lönreglering för penningelöntagande civila Staterna.
Då jag uppgaf förslag dertill, ägde jag, al den allmänt goda tanka, sorn för saken hördes rådande, samt Regeringens å ämnet fästade uppmärksamhet, det hopp, attén, emottiderna svarande förbättring i Lönevilkoren kunde väntas.
Och, da från StatsUtskottet förut inkomna partiella förslag varit för särskilda 8° Den 2 Juli. e. m. tjensteman gynnande, ökades mitt koppatt samma ande skulle der på det hela vara rådande.
IVIen jag har förmärkt, vid detta sorn mycket annat, att på enahanda grund ej alltid följer samma resultat.
Väl lemnar StäsUtskottets förslag det hopp för Embetsman , att en mera gynnande Lönreglering i framtiden kan förväntas.
Dettå är väl en tröst för deri, söm ännu vid medelåldern kati hafva hopp att upplefva den förhoppningsfulla tiden och imeilertid' har något annat än tjernsten att påräkna till sin bergning; ,men för den, som redan åldrats i tjensten, samt ej äger något annat än den för sitt och de sinas underhåll, är detta hopp icke födande och än mindre Uppmuntrande.
Det förslag, StatsUtskottet uppgifvit till Lönförbättring för det närvarande, är så otillräckligt,att det vid första ögonkastet skönjes, och den beiäknade förhojningsprocenten är mindre rättvis.
Att alla löner skola i samma förhållande förbättras, är det naturliga; ty annars blir följden den, att deh högre betjeningen inom etfc
Verk, som jemte lönen innehar sportlarj hvilkas sammanslagna belopp relativt ej blir så obetydligt,skall alldeles icke söka lediga platser i de högre ansvarsfullare och ' / Beri. 2 Juli e. riik Och mödosammare tjenstegradétnä * för alt ernå den högst obetydliga tillökningen i lönen, den han förut kan flerdubbelt vinna genom andra lo (liga utvägar, men som frångå honom i samma stund, lian blir befordrad till Ledamot.
Menskliga äregirigheten kan vara stor; men den bar än icke så rotat sig, att man för den och Statens tjenst alltid uppoffrar enskilda fördelar.
Från den sats , att 5o procents tillökning på en mindre summa 'skulle foga förbättra vilkoren, man å en större åstadkomma en så betydlig förhöjning, att den mycket afvek ifrån förhållandet af hvärderas behof och lefnädsköstnad, haj det Höglofligä Utskottet utgått vid projectets uppgörande; men denna sats torde mycket afvika ifrån det rätta.
Om fråga vore att tilldela hvar och en Embetsman lön» endast i mån af hans lefnads-behof, sorn, en ensam menniska betraktad , så skulle alla hafva lika; ty personella behof vet, i afseende på kläder, föda och bunum, kan i det närmaste vara lika; men da det äfven är på andra förhållanden i menskliga lifvet, som man bör göra afseende, måste man lämpa aflöningen derefter.
På dessa skäl, och ehuru jag visserligen ej jmissunnnr tjenstemännon i de mindre lönings* ilid. 0, 4d, Vrot n» 12. 82 Den 2 Juli. e. ni. graderna allt hvad Utskottet dem föreslå» git, held.st det är vida mindre än de rätte* ligen behöfva; tror jag dock, att, rindet afbidan af den utlofvade bättre tiden, Hög* lofl.’ Utskottets Betänkande kunde lämpli* gen undergå den förbättring, att ign års
Lön-belopp f* rhöfes öfver allt med 50 pro* cent, och sammanslagna summan hel och hållen reduceras lill spannmål efter Statspris, att utbetalas efter markegång.
Da detta ej utgör mera äit hälften af den Lön, Embetsmänneri för 120 ar sedan innehade, torde det ej skäligen kunna anses för myc» ket.
Ått Höglo!!.
Ridderskapet och Adein Lilligar detta mitt förslag, derom gör jag mig så mycket mera förvissad, som Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ej fann betänkligt bifalla Lönförbättring för Landshöfdingen i Christianstad; och hvarige» norn han, ifrån penninge-, erhöll indeldt spannmålslön» Hufvudmotiverna för StatsUtskottetS knapphet mot Tjenstemännen synas hämta sin grund, dels ifrån Statens till andra behof medtagna tillgångar,dels ock derifrån, att den af Ständer vid förra Riksdagar äskade undersökning om det behöfliga antal Tjenstemän icke för sig gått.
Till ingendera af dessa omständigheter liro Tjenste» Den 2 Juli . e. rit. 83 männen vållande.
Det är e; deras fel, 0111 Riksens Ständer till andra behof använd t, hvad som från uråldriga tider till a
Hön ingar varit påräknadt; och' inånga skulle kanske med mig önska, örn Riksens Ständer sjelfve, genom Committerade, ville föriatta den åstundade undersökningen, hvars resultat’ troligen kommer att visa en föga vinst för Statscässän, men kunde medföra den nytta, att allmänheten en gång för alla blefve förvissad om det veikliga behof j, O Vet af Tjenstemän.
De sorn innehafva tjenstenit», hafvä tej heller sjelfve tillskapat dem, samt i öfvertygelsen, aLt Tjensten tillkommit för Statens nytta, hafva de sökt den, utan att äga rätt att bedömma dess mer eller mindre umbärlighet; Enär medel blifvit anslag3 iie för Theatrarnes underhåll, samt Acteuirer, Balletmästare , Danseiirer, Danseuser och Virtuoset af alla slag njuta Löningsförirtöner, hvilka dels öfverträffa , dels ärö jetnlika dem, rom på stat innéhafVas af Rikets värdigare Tjenstemän— ja äfven dem, söm för Fosterlandets försvar haft helsa , lif och blod ospardt, skall inan linna förunderligt, alt fråga blifvit väckt, att onödiga tjeiister kunde vara inrättade; och man skulle snart falla på den tanken, att det är förtjänstfullare att roa fen syssellös allmänhet, än att arbeta för fäderneslandets bästa; 84 Den 2 Juli, e. »t.
Herr von Schantz, Gustaf, anförd® skriftligen lill protocollet:
Ständers StatsUtskotts nu afgifna Betänkande, rörande Lönförh; jning för Rikets civila Erabets- och Tjenstemän, får jag, inför Eders Excellence, Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln , följande i ödmjukhet anföra:
I det hnfvudsakliga vill jag icke bestrida, att StatsUtskottets förslag till i fråga varande Lönförhöjning blifvit grundadt på rättvisa och billighet, äfvensom det synes vara uppfattadt efter en noga kännedom af Statsverkets tillgångar.
Likväl vågar jag tro, att i den projecterade classificationen en och annan förändring lämpeligen k^nde finna rum:
Såsom, då det af en hvar lärer utan svårighet medgifvas, att en Löntagare, som åtnjuter endast 200 R:d.
, omöjligen, i närvarande tid, kan äga anständig utkomst; så vöre väl en sådan Löntagare onekligen berättigad att uppföras i högsta tillöknings-classen, eller 75 procents förhöjning; och med anledning häraf de , som njuta 500 R:d:s lön, i den andra*; de, som njuta till och med 45°» * tredje classen; och så de öfrige i billig och rigtig progression derefter.
Den 2 Juli e. m. 85 I afseende å halfva Lönsummans beräknande och förvandling i Spannmål, ansar jag visserligen den af Utskottet derföre antagna grund, af 4 R :d.
2/1 sk. å hvarje tunna, vara lika billig som för Löntatagare fördelaktig; men hvad angår bestämmandet af denna Spannmåls värde i penningar, tror jag hvad Utskottet dervid föreslagit, om uppgörande af ett medium af liera års Markegångar, icke här vara det rätta, emedan desamma kunna nog betydligt - variera, och ändamålet egenteligen- är att bibehålla lönerna vid ett efter tidernas omskiften beräknadt värde; jag anser derföre för det rättaste, att alltid det sednaste årets Markegång tages till grund för nämnda Spannmåls förvandling i penningar.
Men en annan i Utskottets Betänkande förekommande omständighet har i synnerhet fästat min uppmärksamhet.!
Icke utan förundran har jag funnit vara föreslaget: att de Embets- och Tjenstemän, hvilke komma att åtnjuta Lönförhöjning å stat, så framt de tillika uppbära Löner å Indragningsstaten, skola antingen till viss del eller ock helt och hållet förlora de sednare.
Jag hade icke bort förmoda, att det kunnat undfalla Utskottet , till hvad grad ett generelt och ovilkorligt stadgande kunds föranleda, ej mindre till verklig orättvisa och känbart lidande för en mängd Embets - Den 2 Juli. e. m. ook Tjenstemän, än äfven i (Jerå Tjeristhefattningar till oreda och villervalla.
Ut-, skottet kan icke hafva glömt, att allmänna Indragningsstaten utgöres icke endast af sädana Emhets- och Tjenstemän,- hvilke, frikallade fran ali tjenstgöring, endast afvakta en placering på stat, för att lemna de löner, sorn de på Indragningsstaten nppbä-, pa ; Utsk-ottet liar sig säkerligen val bekant, att på Indragnings-staten' äfven manga sädane Embets-qch Tjenstemän äro uppförde, sorn, jemte ägande andra sysslor och Löner'på stat, bibehålla de Embeten och Tjenster, som blifvit till framdeles Indragning uppförde , men likväl icke kunna indragning underkastas, så länge deras innehafvare fortfara alt göra tjenst, eller tills] de derifrån afgå.
Onekeligqn äro. sadane Embetspch Tjenstemän berättigade till Lönförliöjning vid deras å stat ägande sysslor; men kan och bör val rimligen deraf blifva ep följd, att de skola i och med detsamma beröfvas de Lön-vilkor, hvilka dem blifvit i Kader försäkrade, för andra tjenste-befattningar , i hvilkas bestiidande de fortfara, och som först, sedan de derifrån afgått, kunna indragas?
Hvad liar väl den ena sysslan och lönen härvid för gemenskap med den andra?
Eller vöre icke ett stadgande af tidan lydelse, som Utskottet föreslagit, ungefär det samma som -ett. yrkande hets Regeringen, att de Einbeta- och Tjenstemän Den 2 Juli. e. m. 87 på stat, hvilke tillika hafva andra, befattningar, först vid deras afgång
,ämnade att indragas, genast böra skiljas vid dessa befattningar; eller om de dem villja bibehålla , och äfven om deras Tjenst dervid ännu erfordras, nödgas dem utan ali lön eller vedergällning förrätta?
Obilligheten af ett §adant förfarande faller hvar och enl för väl i ögonen, att behöfva mer än blott utvisas, IVJen om redan en naturlig billighetsfordran gör ett så beskaffad!; stadgande motbjudande och förkastligt, sa hade dertill yttermera Utskottet , af sjelfva Riksens Ständers förut vidtagna beslut, äfvensom af Kongl Maj:ts , i anledning deraf meddelta liera Nådiga Föreskrifter, kunnat hämta ökade skäl till ett billigare förslag.
Riksens Ständers beslut vid Urtima Rik sdagen i Orebro innehåller uttryckligt; Att de Ernbets- och Tjenstemän, hvilka innehafva beställningar, sorn blifvit uppförda på Tndragnings-staten, skola bibehålla sina ft nämnde stat njutande Lönevilkor, så länge de fortfara att bestrida samma beställningar, Härvid har aldrig fråga varit att fråntaga dessa personer nämnde beställningar, för det de kunna innehafva andra sysslor på stat och dervid uppbära större löner.
Äfven sedermera, vid skedda regleringar af stater och Verk, har Kongl,.
]\Iaj:t i Nåder försäkrat de Embets- och Tjenstemän, hvilkas sysslor dervid blifvit -88 Den i.
Juli. e. m. till indragning bestämde, att vid deras Lönvilkor blifva bibehallne , oell hafva da äfven blifvit i Nåder anbefallde att med silia Tjensters förrättande fortfara, oansedt månge af i fråga varande personer redan långt förut innehade andra sysslor på sin stat.
Att detta varit och är verkliga för-.
Jir,Ilandet , bör Utskottet så mycket mindre kunna tvifla, då jag upplyser det med mitt eget exempel.
Ehuru å Stat innehafvande eraf de högre befattningar i Konungens Canzli, hvarvid jag länge njutit lön, fort» far jag ännu , till följe af särskildt Nådigt förordnande, med bestridandet af den pain-, dragningsstaten satte Secreterare-bestiillningen vid Kongl.
Ingenieur-Corpsens Fältmät» nings-Brigad, hvarvid mig åligger att författa och utgifva arbeten, hörande till Svenska Krig' historieii, med åtnjutande af den derföre anslagna
Lön, hvilken, fastän uppförd att indragas, icke kan vara indragning underkastad, så länge jag med nämnde be-« fattning fortfar, och hvilken icke åger någon gemenskap nied den tjenstgöring, mig i Konungens Canzli åligger, eller den lön, jag der njuter.
Jag vågar af alla anförda skal tro, att hade rättvisa och billighet fordra en jernnkning och förklaring af hvad Utskottet i förevarande anine för mycket ovilkorlig! och oinskränkt föreslagit, och att i sådant afse» j» Ven 2 Juli. e. m. 89 ende, ibland de Embets-och Tjenstemän, hvilka till följe af erhållande Lönetiilökningar å stat, Utskottet ansett genast böra mer eller mindre förlora af hvad de på Indragnings-sta ten hitintills fått uppbära, ett uttryckligt undantag bör göras för dem , hvilka ännu fortfara med bestridandet af de Tjenstbéfattningar, för hvilka de hittills d Indragnings-st atén lön uppburit , och hvilken icke kan vara indragning underkastad, •sa länge en sådan Tjcnstbefattning icke uppkört.
Dessa mina anmärkningar, och x synnerhet den sista, som jag anser vara a£ den största vigt, föranlåter mig till den ödmjuka begäran, att StatsUtskottet, med återremiss af dess Betänkande, måtte af detta mitt Memorial undfå del.
Herr Ekorn, Per Adolph, uppläste följande Vördsamma Anförandet Till någon hjelp i de knappa vilkor, hvaruti Penninglöntagande Embets-och Tjenstemän sig befinna, ansågo Riksens Höglofl, Ständer vid 1812 års Riksdag billigt att åt JustitieRevisionen, Hofrätterna och några andra Collegier anslå vissa summor, hvilka sedermera på det sätt för* D$n 2 Juli. ntt, delades, att en Revisions-Secreterare, Haf* rätts- och Collegii-Råd fick uppbära ioqo R;d. och en Assessor 666 R;d, 52 sk. i ärlig lön; äfvensom Betjeningen** vilkor förbättrades genom 50. procents tillökning på Expeditions-Taxan och en så kallad Ganceflie-afgift.
Sedan fråga om ytterligare nödig förbättring i dessa Tjenstemän löner vid innevarande Riksdag blifvit åter Öfverlemnad till Riksens Ständers behjertande, har StatsUtskottet, efter erhållen Remis* att utlåta sig i ämnet, föreslagit, att lönerna skulle beräknas efter det belopp, sorn stadgas i töll års
Stat, och så med vissa procent förhöjas, samt detta förhöjda belopp der-» efter utgå till hälften i spannmål, efter 4é R:d.
B:co för tunnan.
Enligt den grund Utskottet således antagit, kommer en Råds lön, utgörande 800 R:d., att ökas med 35 procent till 1080 R:d., och ert Assessors lön 533I R:d. med 4° procent tiil y4^T R;cl., Utom den osäkra tillökning , som beror deraf, om och i hvad mån spannmålspriset öfverstiger det derför bestämda belopp.
Med detta ringa tillskott af blott 80 R:d. mera än nu bestås, är en Collegii-Ledamot illa belåten; Efter grundlagda kunskaper och mångårigt bemödande att, med uppoffring af tid och kostnad, söka förvärfva sig. nödiga insigter till bestridande af det yrke, han valt, synes en sådan Tjenstman äga skälig rätt att, vid stadgad ålder och upp - Den t- Juli. e. nt< 9* hunnet mål , vänta åtmindstone den ersättning, att kunna med sparsamhet lefva anständigt och oberoende.
Huruvida sådant är möjligt i en tid som denna, då prisen på husrum, kläder och föda så ansenligen uppstigit, det öfverlemnar jag till enhvar att försöka, hvilken ej har att ålita andra tillgångar än de, sorn svara emot en sådan lön, i synnerhet om han är gift och har barn.