Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är sålunda tydligt, att ju större anslag, som lemnäs till inköp af nya böcker, desto större är ock behofvet af tjenstemän, sorn ställa dem i ordning.
Alt delta behof är stort, är redan ädagalagdt af Frih.
Hamilton, och hvar och en som hehöfver anlita del K.
Bibliolhekct torde kunna vitsorda detsamma.
Hvad äter angår frågan om uppskof, med bestämmande af anslaget till uppköp af böcker, till dess anslag för flere tjenstemän blifvit bestämdt, sä är jag deruti af motsatt tanka.
Man bör först afgöra, huru mycket man vill gifva till inköp af nya höcker, för alt sedan pä grund deraf kunna pröfva, huru många personer, som kunna behöfvas, sä väl för ordnande af de gamla samlingarne, som de genom det nya anslaget tillkomne böckerne.
Sä fattige mätte vi ej vara, att om vi hafva råd alt inköpa böcker, vi icke skulle hafva råd alt anslå några hundrade r:dr, som erfordras för att sätta böckerna i ordning, så att de må kunna begagnas af allmänheten, och icke utgöra endast ett dödt capital.
Hr Prytz:
Då min motion, å hvilken jag, med stöd af 56 § Riksd.Ordn. anser mig äga rätt alt begära remiss, icke innefattar en direct begäran om ett högre anslag, än det af StatsUtsk. nu tillstyrkta; men, i händelse frågan derom nu afgjordes och bifölls, sådant, skulle möjligen föranleda dertill, att StatsUtsk. icke ansåge sig höra tillstyrka samma anslags förökande, och således den af mig föreslagna vice bibliothekarietjensten, i brist af anslag, icke kunde föreslås till uppförande pä stat: sä anser jag nödvändigt att begära uppskof med afgörande af förevarande punkt, pä det att, om några tillgångar utöfver detta anslag icke finnas, en minskning af summan lill böckers inköp, motsvarande den ifrågaställa vice hibliothekarielönen, må kunna af StatsUtsk. föreslås.
Hamilton har redan tillräckligt utvecklat skälen för angelägenheten af tjenslcmannapersonalens inom det K.
Bi bli ot heket förökande, och jag vill endast tillägga, att, hvad jag nu haft äran föreslå i afseende på frågans behandling, redan är beslutadt af Preste- och BondeStm.
Jag förnyar alltså min begäran om uppskof med algörandct af ansiagsbeloppet till böckers inköp, till dess min motion i StatsUtsk. undergått granskning och behandling. 4 H. 9 66 Den 6 November f. m. Fril).
Hufvudsakligen är jag fiirckommen af Gr.
Lagerbjelke i hvad jag ämnade yttra.
Det är nemi. klart, alt Ijenslcmannapersonalens vid det K.
Bibliotheket göromål beror i betydlig mån af det anslag, som Ständerna för nya böckers inköp bevilja, och således tror jag, att först måste bestämmas, huruvida StatsUtsk:s förslag om 3000 r:drs beviljande lill inköp af böcker bifalles eller icke.
Godkännes lllsk:s förslag, dä blir en tillökning i tjenstemänuens göromål deraf en följd; afsläs det åter, då uppkommer derigenom ingen ökad tjenslgörings-skyldighet.
Men dessutom har jag ett annat skäl. hvarföre jag anser, alt ett beslut i fråga om ökadt anslag lill böckers inköp bör föregå beslutet om tjenstemannapersonalens företräde, nemi. det, att anslaget blifvit tillstyrkt lill följd af K. M:s nåd. propos. om tillökande af Bibliotheket, en sak som är af materiel beskaffenhet och ökar Rikets behållningar i detta afseende, hvaremot motionen afser en tillökning i tjenstemannapersonalen, eller en löneförhöjning, hvilken, efter det sista alternativet, skulle minska anslaget för böckers inköp, minska del af Konungen först afsedda, af StatsUtsk. tillstyrkta anslaget för förökande af Statens materiella egendom, Bibliolhekels förökande med nyare liders vetenskapliga alster.
Jag tviflar mvcket, att StatsUtsk. kan förändra Konungens nåd. propos. om böckers inköp till ett anslag till aflöning åt en förökad tjenstemannapersonal.
Skälen för detta mitt tvifvelsmål torde för en hvar ligga sä klara, att det vore olämpligt att ingå i en närmare utveckling deraf.
Det är en grundsats, att man bellie beviljar anslag lill förökande af Statens behållningar, än lill ändamål, sorn medtaga desamma.
Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Jag bestrider icke, att flere tjenstemän kunna behöfvas, i samma mån som flere böcker inköpas; men jag nödgas bestrida motionen, att af anslaget lill böckers inköp göres afdrag för att öka tjeustemannapersonalen.
Skulle man jemföra antalet af tjenstemän och böcker vid det K.
Bibliotheket, med antalet af böcker och tjenstemän vid Universilets-bibliolhekeu; sä tror jag visserligen icke, allman skall linna det K.
Bibliotheket vara mest vanloltadt.
I alla fall har vid detta tillfälle Konungen, som begärt anslag till böcker, icke äskat något sådant till tjenslemäns aflöning.
Hvad skill bar då enskild motionär alt. yrka delta personal-anslag?
Jo, lycket att det behöfves.
Men sädane tycken hafva vi något hvar fält undertrycka, nar Konungen icke ansett lämpligt alt begära anslag för personalen.
Såsom President i Kammarrätten har jag anmält behofvet af åtskilliga tillökningar; Konungen har icke funnit skäl att derpå fästa afseende, och jag har icke ansett mig tillständig! att såsom enskild motionär väcka fråga derom.
Med flera andra presidenter och chefer förhåller del sig likaledes.
Vilja nu andra enskilde ledamöter här föreslå en annan reglering, än Konungen begärt för K.
Bibliotheket, så ser jag ej annat, än alt chefer, eller enskilde medlemmar af cmbets - Den 6 November f. ni. 67 verken köra lika väl kunna väcka motioner oni anslag, oell hvar slutar då statsreglering™.
Jag anhåller om afslag ä motionen, oell alt Ståndet, mätte bifalla StalsUtskis betänk, sådant det är.
Hr Ekströmer, Carl Johnn:
Jag är egentligen före kommen af lir von Hartmansdorff.
Utan alt vilja bestrida beliofvet af ökad tjenstemannapersonal vid K.
Bibliolheket, anser jag likväl icke detta behof böra bli föremål för Ståndens pröfning för det närvar.
Om den nu befintliga personalen icke skulle vara tillräcklig för Bililiolhekels vård, sä är ju den utvägen öppen, att derom göra anmälan hos Konungen.
Antingen har en sådan anmälan skett, och Konungen ansett att behofvet icke påkallade en framställning om ökadl tjenstebiträde, eller har en dylik anmälan icke skett.
Det senare vore en oformlighet.
Det är en sanning, alt ett ökadt antal böcker fordrar eli ökadt antal personer för deras bandhafvande, men delta behof inträder icke förr, än böckerna kommit bil.
Om således lin det föreslagna anslaget af 3000 r:dr beviljas, sä sker i sjelfva verket ingen tillökning i bokantalet förrän om ett är eller mera, ty anslaget utgår försl, med nästa är, oell sedan dröjer innan böckerna blifvit uppköpta och hilkonimit.
Det är således lid för Chefen för Bibliolheket, alt till nästa riksdag göra anmälan hos Konungen om behofvet af ökadt biträde, dii propus, till Sländerne icke eller lärer uteblifva.
Jag anhåller således om bifall till hvad StatsUtsk. tillstyrkt, samt att den nu väckta motionen icke mätte upptagas, emedan den i sjelfva verket är en alldeles särskild och liv motion, som icke bör komma under pröfning.
Hr Silfverstolpe:
Jag vill visserligen icke neka be hofvet af eli ökadt biträde inom K.
Bibliolheket, men tror ingalunda, alt hvad som dertill erfordrades, bör tagas af det anslag, sorn är begärt lill böckers inköp, emedan delta icke, äfven med den föreslagna tillökningen deruti, är större än 8000 ralr årligen, oell man ganska väl känner, huru dyra de böcker äro, som utifrån iiiförskrilvas, i synnerhet sädane, sorn afses för ett Bibliolhek, nemi. de, hvilkas förskaffande öfverskridcr enskild mans vanliga förmåga.
Jag kan således ej annat än pä det högsta yrka, att det tillökade anslaget af 3000 r:dr mätte bli af 11. o. Ad. beviljad! för böckers inköp; oell skulle StatsUtsk. linna, att Statens tillgångar medgifva tjenslemannapcrsonalcns inom Bibliolheket förökande och förseende med löner, hvarpå jag nästan tvillar, sä är det sä uiveket bättre.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.:
Dä jag är en ibland de hufvudstadens innevånare, sorn ofta nödgas begagna det K.
Bibliolheket, så anser jag mig pligtig att, till svar pä hvad sorn utaf en ledamot pä andra sidan blifvit anfördi, öppet förklara min tacksamhet för K.
Bibliolhekets tjenstemän, för den beredvillighet, hvarmed de lillhandagått mig och andra personer vid utlåning af böcker.
Man har gjort en jemförelse mellan antalet es Den (i November f. m. af K.
Bibliothekels här i Stockholm tjenstemän samt Universilets-bibliothckens.
Det är bekant, att Upsala )3ibliothek innehåller vida öfver 120 a 130,000 vohlmer, oell sålunda är vida större än K. lii bl iotbekel; att.
Upsala Bibliolhek icke bar tjenstemän i jemförelse med del Kongl., då man tager i beräkning böekernes antal; men man bör icke eller förglömma, alt Universijets-bibliolheken äro äldre institutioner, som under tidernas lopp blifvit ordnade, och hvaröfver fullständiga cataloger linnas upprättade.
Det är således mycket lättare alt sköta ett sådant Bibliolhek, än det sorn är under en slags daning.
Dessutom linnas inom Stockholm säkerligen 20 ä 30,000 innevånare, som kunna komma i fråga att ur det K.
Bi hl iolheket läna böcker, hvaremot i Upsala säkerligen icke 1,000 vända sig till Bibliolliekct derstädes för nämnde ändamål, och dä kan bchofvet af den större tjenstemannapersonalen vid det mindre Bibliotheket lätt förklaras och inses.
För öfrigt förenar jag mig med dem, som anse att det af Konungen äskade anslag till inköp af böcker icke bör förblandas med det nu ifrågasatta om tjenstemannapersonalens förökande; men jag tager mig likväl friheten att pä det högsta förorda det sednare, under det jag med min röst vill biträda det förra, hvarför jag tillstyrker, att B. o. Ad. ville bifalla StatsUtsk:s hemställan nu genast, men remittera Ilr Prylz’s motion lill nämnde Ulsk.
Ilr Prytz: dag ber alt fä fästa uppmärksamheten derpå, alt jag icke bestämdt påstått, att det af mig ifrågaställa anslaget skulle inbegripas i dessa 3000 r:dr; men jag fruktar, alt, om delta anslag till böckers inköp nu blefve bifallet, och SlalsUtsk. sedermera skulle förklara, ali. medel ej funnos lill ytterligare anslag för en ny ijenslemaus aflönande, så vore derigenom all framgång för den af mig väckte motionen pä förhand afskuren.
Det är derföre jag velat lemna öppet för SlatsUlsk., antingen att bevilja ett nytt anslag, d. v. s. förhöja det nu tillstyrkta, så att en lön pä det sättet blef tillgänglig, eller ock alt förklara det någon del af dessa 3000 r:dr skulle användas pä sätt jag föreslagit.
Jag tror ingalunda, alt Konungens propos. om förhöjdt anslag till böckers uppköp lägger hinder i vägen alt kunna fördela anslaget, så att en vedcrb. nytta af detsamma må upphemtas.
SlatsUlsk. hade kunnat föreslå anslaget till 2000, oin ej större tillgäng funnits, ehuru Konungen begärt 3000 r:dr; oell pä samina skäl kan Ulsk. tillstyrka, att denna sednare summan bör sä och sii fördelas; och det synes icke vara ur vägen, att, dä man köper böcker, man äfven tillser, all de må kunna värdas och vetenskapligen ordnas, och alt medel finnas anslagne till aflöning ål deni, som dermed hafva att skaira.
Delta är redan förut så fullkomligen utveckladt, att jag icke behöfver tillägga något, och de handlingar, sorn åtfölja enahanda motioner ifrån tvenne andra Stånd, komma att för--SlatsUlsk. ådagalägga behöfligheten afen ökad tjenstemauiiapersonal vid ifrågavar.
Bibliothek.
Den G November f. m. G9
För ilen lilindeIse, att R. o. Ad. nu skulle afgöra frågan om anslaget lill böckers inköp, tager jag mig friheten förändra min motion sålunda, alt jag föreslår ett anslag, utöfver del nyssnämnda, lill en vice Bibliothekarielön, i likhet med prot:ssecrelerares i Konungens Cancelli.
Sedan härefter öfvcrläggningcn förklarats vara fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm., att, sä vidt han rätt upplättat discussionen, hade det blifvit yrkadt, dels att den nu förevar. 3 punkten uti SlatsUtskis utlät, skulle, oberoende af deu utaf llr Prytz väckte motionen, bifallas, och dels att denna punkt skulle hvila lills sagde motion blifvit af StatsUtsk. besvarad, samt R. o. Ad. i anleda, af Ulsk:s dervid afgifvande yttrande fattat sitt beslut, äfvensom Frih.
Hamiltons afgifnc yttrande kunde gifva anleda lill det beslut, att R. o. Ad. remitterade Hr Prytz's motion till StatsUtsk., och på grund af densamma samt hvad i anledn. deraf blifvit ytträdt återremitterade ifrågavar. 3 punkt, pä det StatsUtsk. inä komma i tillfälle att behandla samma punkt i sammanhang med den nu väckte motionen.
H. Ex ansåge sig först böra framställa propus. i afseende på del förstnämnde bland de salunda ifrågasatte besluten, och linge derföre hemställa, 0111 R. o. Ad. bi tolle 3 punkten af StatsUlsk:s förevar, utläl.
Ropades ja. II.
Ex. II r G r. o. Landtm, yttrade derefter, att sedan R. o. Ad. nu bifallit denna punkt, sä förekomme frågan oin remiss af Hr Pry!z’s numera, medelst motionärens scduaste yttrande, förändrade motion. II.
Ex. bade visserligen, i anledn. af en ledamots framställning, förklarat sig icke linna hinder för motionens remitterande; men dä Hr Ekströmer sedermera yttrat, alt densamma, såsom för sent väckt, icke borde erhålla remiss, ansåge H. Ex. sig nu böra fästa uppmärksamheten på stadgandet i 5<> § Riksd.Ordn., hvarenligt nya ämnen, med undantag af grundlagsfrågor, ej må af riksdagsman väckas, sedan en månad från riksdagens början enligt 27 § ti I lii iida
I u pi t, sa vida icke sådane frågor af redan fattade beslut, eller redutt upptagne ärenden, eller under riksdagen inträffande händelser, omedelbarligen föranledas.
Hr Prytz hade gifvit tillkänna, alt det varit i anleda, af det i K. M:s nåd. propos. äskade anslag till inköp af böcker, som motionen blifvit väckt, och den vore således föranledd af eli redan upptaget ärende.
Propos. ä ifrågavar. motions remitterande till StatsUtsk. blcf härefter framställd oell af R. 0. Ad. med ja besvarad. 4:o Clcricie-staten.
Litt. a.) ang:de ett anslag af prostetunnor för contractsprost en öfver si ager manlands norra conlract. 11. o. A. biföll livad Utsk. under denna Litt. föreslagit.
Lill. b.) ang-.de ett anslag till aflöning ät blifvande pastor och klockare i Loos capell. 70 Den 6 November f. m.
Den i fråga härom af Doctor Björkman afgifua, vid StatsUtsk:s utlåt, fogade reservation upplästes, på begäran af Ilr von Hartmansdorff, som derefter yllrade:
Af den upplästa reservationen täcktes R. o. Ad. finna, att, om den påräknade lönen ät pastor vid den nya församlingen, 50 t:r, tagas efter 10 r:dr b:co t:n, så blifver hans lön icke högre än 500 r:dr.
Att denna ej är för hög, det lärer en hvar finna, äfvensom att den icke tål någon afprutning.
Alt en misskrifning eller ofullständighet i framställningen ägt rum, upplyses äfven af handlingarne: men jag hoppas, att StatsUlsk., i händelse betänk, varder återremitleradt, nog lärer tillse, att den ringa tillökning, som kan komma i fråga, varder föreslagen, ty den som har det minsta möjliga, tål ej någon nedsättning.
För ett så godt ändamål, som det ifrägavar., nemi. alt till både andelig och materiel odling bringa dessa trakter, torde R. o. Ad. utan tvifvel finna nyttigt att lemna understöd.
Jag torde också få särskildt fästa Ståndets uppmärksamhet derå, att det nya pastoratet tillkommit efter förslag af den för tidigt bortgångne oförgätlige Ärkebiskopen Wallin, och ali dess stiftande var en bland de sista förrättningar, han såsom Ärkebiskop på sina visitalioner utförde.
Den gifmildhet, som detta Ständ och R.
St. i allmänhet skulle i denna fråga visa, vore tillika en gärd af aktning för den ulmärkle mannens minne.
Jag hemställer, att R. o.
Ad. mätte återremittera denna punkt, med de anmärkntr, jag 1111 tagit, mig friheten göra.
Jag bestrider ingalunda behofvet af något större lön för pastor i Loos församling, än den StatsUlsk. föreslagit, men jag bestrider deremot helt och hållet, att StalsUlsk. icke skulle hafva räknat riktigt i denna fråga, då Ulsk. likväl endast tillstyrkt K.
M:s nåd. propus, i ämnet; och som reservationen upplyser, har del ifrägavar. anslaget aldrig varit beräknadt ifrån Statens sida uti r:dr b:co.
Det är blott den del, som socknen kunnat tillskjuta lill pastors lön, hvilken blifvit beräknad lill en viss summa i r:dr b:co, och sedermera förvandlats i spanmäl; men hvad statsbidraget angår, har, som sagdt är, beräkning deraf i r:dr b:co aldrig ägt rum.
Då jag emedlertid ganska viii inser, alt detta anslag är för knappt för aflöning ät prestmannen på stället, hvilken bör vara sä allönad, alt hans bergning är försäkrad, och något mera oberoende ä 11 den skulle blifva elter förslaget med nu gängse priser, sä vill jag visserligen icke afstyrka en återremiss, pä det att Utsk. må taga saken i förnyadt öfvervägande.
Det var ej min afsigt alt säga, det StatsUlsk. begått en missräkning.
Jag anser missräkningen vara begången af dem, som gjort framställningen till K. M.; och jag vet ganska väl, att densamma kommit lill SlatsUlsk. i det skick, hvaruti hon nu bcfiuucs.
Uppå härefter framställd propos. förklarade R. 0. Ad. sig Den 6 November f. m. 71 anse dc nn gjorda anmärkmrne föranleda återremiss af Utsk:s under Litt. 1) afgifne yttrande.
Litt. c) angidc ett anslag till löneförhöjning för ordinarie prester ne uti idolph Fredriks och Hedvig Eleonorw försa tuli agar i hufvud sto dea, och Litt. d) ang:de statsbidrag till aflöning för Carlskrona stads presterskap.
Utsk:s under dessa Litt:s afgifua yttranden blefvo af R. o. Ad. bifallne.
Lill. e) ang:de statsbidrag till underhallande af domkyrkan och lön ut domkyrka-sysslomannen i JFisby. lir von Hohenhausen, Mich.
Silvius:
Uti den mo tion, som Biskop
Hallström väckt om anslag tili Wisby domkyrka af 93 t:r spanmål, som ifrån stiftet utgå under namn af bibeltryckstunna, har han äfven omnämnt, att inom länet uppstår för Kronan en ny tillgäng genom återgången af en kungsgård, hvilken som donation, under loppet af 50 år, varit förärad ät en familj, men som nu nyligen för Kronans räkning blifvit utarrenderad, emot 104 t:r spanmål, om jag rätt minnes.
StatsUlsk. säger, att Wisby stad, lika väl som andra församlingar i Riket, borde vara pligtig att underhålla sin kyrka.
Delta är visserligen ett sant förhållande i allmänhet, men bär är icke fråga om församlingens enskilda kyrkotjcust allena, ulan om underhållet af en domkyrka, vid hvilken det åligger församlingen alt bekosta alla de särskilda skrudar och all annan större kyrkoaltirail, som ceremoniernes värdiga och högtidliga begående i en domkyrka päfordrar.
Det linnes ingen enda domkyrka i Riket, sorn ej åtnjuter ett särskildt anslag af kyrko- eller krono-tionde, nied undantag endast af den i Wisby.
Denna kyrka är till storleken, om jag rätt minnes, den fi:te i Riket; den är lill utrymmet näst Storkyrkan i Stockholm, men i böjd vida högre, en af de högsta.
Kyrkans underhållskostnad är desto drygare, som kyrkan bar ett mycket högt tak oell Irenne torn.
Nyligen liar kyrkan till det inre undergått en total reparation, lill fullo låtit omgöra sitt orgelverk, bekostat nygörandet af liera altar- och kyrkopryduader samt skrudar, men det förestår snarligen en stor kostnad för församlingen uli takets och torneus reparation.
St. hafva beslutat en reglering af krono- och proste-tionden på Gottland.
Om af den undersökning, som derom nu göras skall, något öfverskott kan uppslå, så bör det naturligtvis i första rummet härtill framdeles anslås.
Jag får derföre inskränka mig till den anhållan, alt R.
St. malte af förut uppgifna Kronans behållna arrendespanuiål af Wisborgs kungsladugård anslå ett belopp af 75 l:r, eller lika mycket som Hernösands domkyrka nu åtnjuter, och hvarmed man der icke vill vara belåten, ehuru säkerligen dess kyrka icke, i storlek och prakt samt kostnad i underhållet, kan komma att motsvara domkyrkan i Wisby.
Med det begärda anslaget skall Wisby stadsförsamling finna sig fullt belåten och blifva högst tacksam för denna lindring i dess utgifter. 72 Den 6 November f. m.
Jag får på dessa skäl anhålla om återremiss af denna punkt, och hoppas, att StatsUtsk. må finna skäl, alt Wisby domkyrka ej må sakna det understöd, som hon såväl behöfver, oell hvaraf andra dylika kyrkor förut äro i åtnjutande.
De emot Ulsk:s under denna Lill. afgifua yttrande gjorde anmärkn:r ansågos föranleda till återremiss.
Litt. f) angrde ari skuffa lide och underhåll af session.trum för consislorierne i Riket, och Litt. g) angrde anslag till inköp af 4 cappellansbuställen i Blekinge län, samt lill lön pd stat JÖr 2 prester, den ena vid Tännäs kyrka och den undra vid Storsjö capell inom Jemtlands lun.
Hvad Utsk. under dessa Lillis anfört Lief af II. o. Ad. bifallet. 5:o Lappmarkens Ecclesiastikverk.
Denna punkt Lief af Ii. o. Ad. bifallen. (!:o Universiteten.
Litt. a) angrde ett tiliökadt anslag af iGoo frdr för Lunds Universitet.
Detta anslag blef af 11. o.
Ad. bifallet.
Litt. b) angrde anslag till löneförhöjning för en del pro fessorer vid Upsala Universitet.
Frih. von Kratiner, Rob. Fredr.:
Med en ganska knapp pluralitet har SlatsUsk. föreslagit, alt endast 10 professorer skulle komma i åtnjutande af löneförhöjningen, 300 r:dr, hvaremot de återstående 5 skulle vara i saknad deraf.
Utsk. bar likväl erkänt, att en högre inkomst vore af billighet och rättvisa påkallad, och Ulsk. känner således hvad billighet och rättvisa fordra, men åberopar som skäl för sitt afslyrkande, att Statens ställning icke medgåfve anslagets utsträckande till hela det, uppgifna antalet professorer.
Jag mäste säga, alt dä summan ej uppgår till högre Lelopj* än 1500 r:dr, så är i sanning skälet, nog klent.
Upsala är en ganska dyr ort; för en professor med 1000 r:drs lön är det icke möjligt alt lifnära sig utan skuldsättning.
Dä man ifrån denna summa afdrager hushyra, 300 r:dr, kronoutskylder och eommunalafgifler, 200 r:dr, böckers inköp m. m. återstår för alla iefnadsbehofven möjligen 800 r:dr.
Hvar och en torde lätt inse, att med familj, och en slags representationsskyldighet för de studerande, att se dem i sitt hus, är det en omöjlighet alt lefva pä detta belopp.
Man bar kallat de 5 professorer, som nu ej kommit i fråga lill löneförhöjning, för de yngste.
Detta är efter min åsigt en falsk benämning, ty det händer ofta, att de till fullmaktsdatum yngste, äro till lefuads- och tjeusteår vid Academien ibland de äldre.
För öfrigt upplyses, såväl af motionen, som af de delta betänk, åtföljande reservationer, att de 5 professorer, hvilka nu blifvit ifrån iönetillökning uteslutne, verkligen hafva billighet och rättvisa pä Den 6 November f. m. 73 på sin sida, att en sådan erhålla.
Jag hoppas således, att R. o. Ad., inseende att Sveriges politiska vigt beror på dess högre cultur och de lifvande krafter, sorn vårdar deusamma, beviljar återremiss af denna punkt, med förklarande, att R. o. Ad. finner billigt, att äfven de s. k. 5 yngsta professorerne förunnas den tillökning i löneförmåner, sorn till de 10 äldste blifvit föreslagen.
Hr von Rosen:
Jag anhåller om upplysning, om och på hvad sätt denna fråga är afgjord af de öfrige Stånden.
Landtm, tillkännagaf, att underrättelse om pröfningen af StatsUtsk:s förevar, utlåt, ankommit endast från BorgareSt., som bifallit nu ifrågavar. punkt.
Enskildt har jag haft den underrättelse, att denna punkt skall vara bifallen af de öfrige Stånden, och vid sådant förhållande, fastän reservant, ville jag hemställa, om ej äfven R. o. Ad. skulle vilja deråt lemna sitt bifall.
Då StatsUtsk. i denna fråga verkligen gått något ifrån den grundsats, som Utsk. i allmänhet antagit, nemi. att icke tillstyrka beviljande af anslag, hvarom Konungen icke funnit skäl att till Ständerne framställa propos., så anser jag, att R. o. Ad. icke eller bör gå längre än Utsk.
Om af de professorer, som nu blifvit till löneförhöjning föreslagne, till ett antal af 15, 5 skulle åtnjuta något lägre lön än de öfrige 10, så är det ett förhållande, som inträffar vid de fleste läroverk.
Desse 5 s. k. yngre professorer innehafva likväl enahanda löneförmåner, som tärarue vid Carolinska institutet i Stockholm, och äro således icke försatte i sämre eller lägre ställning än deras vederlikar i allmänhet.
Jemför man dem med tjenstemannacorpsen, så finuer man, att de, i afseende på löneförmåner, äro i samma eathegori med statscommissarier och kammarråder, hvarföre jag för min del anser, att intill dess Konungen finner behofvet af löneförhöjning inträda, de ganska väl kunna åtnöja sig med nu innehafvande förmåner och villkor.
Om dessa icke uppfylla allas önskningar, ja, icke uppfylla ens de behof som förefinnas, närman, på sätt Frih.