Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anser det vara af stor vigt, alt denna fråga en gång blifvit bragt å harie, och att den blifvit med så mycken välvilja af R.
St. omfattad.
Jag kan dock ej tillstyrka högre anslagsbelopp än StatsUtsk. föreslagit, nemi. i5o,ooo, ehuru jag bekänner, att denna summa är otillräcklig, om alla vägar, som behöfva det, skola omläggas; men jag anser summan tillräcklig att börja med, för alt se hvad nytta dermed kan åstadkommas och för alt animera communerna alt sjelfve något mera, än som hittills skett, söka förbättra vägarna.
Jag får blott, i anledn. af Hr Weslfelts yttrande, tillkännagifva, att jag tror mig icke hafva yttrat någon önskan, att ordet backar skulle borttagas.
Jag har tvertom önskat, att de termer, som StatsUtsk. begagnat, måtte bibehållas, såsom lämpligast.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att den punkt, som nu för R. o.
Ad. blifvit föredragen, vore *af StatsUtsk. delad i tvänne delar, den ena om anslag i allmänhet till vägars omläggning och förbättring, och den andra i afseende på en ny vägs anläggande i Norrbotten. R. o. Ad. behagade måhända finna, då flera förslag emot StatsUtskis tillstyrkande här blifvit framställda, äfvensom en inbjudning från BorgareSt., som också icke instämde med StatsUtsk:s tillstyrkande, blifvit R. o.
Ad. meddelad, att särskild propos. mäste framställas på första delen af StalsUtskts förslag, och särskild propos. å det andra; äfvensom flere ledamöter begärt att i denna frå - 532 Den ag BT a r s e. m. ga, deruti flera meningar blifvit yttrade, särskildt [borde ifrfigakomma propos. på summan, och särskildt på de villkor, som med summans anslående kunde vara förenade, äfvensom å de särskildta ändamålen för summans användande.
Hvad beloppet anginge, så hade StatsTJtsk. tillstyrkt för vägars omläggning och förbättring i5o,ooo l-.dr, att under 4 år utgå med 37,5oo r:dr årligen; under discussionen hade här blifvit yrkadt, att R. o. Ad. skulle, i öfverensstämmelse med BorgareSt., bevilja en summa af 200,000 r:dr, att under 4 år med 5o,ooo r:dr årligen utgå.
Dernäst hade under discussionen blifvit yttradt, att, förutan det ändamål, som StatsUtsk. afsett med detta anslag, nemi. omläggning och förbättring af landsvägar, anslaget skulle få användas lill härads- och sockenvägar, och att i öfrigt de villkor, som StatsUtsk. förenat med anslaget, skulle förökas med några flera, såsom t. ex. framtida underhåll af de vägdelar, som blifvit nya och omlagda. R. o. Ad. behagade då måhända finna, att särskilda propostr måste framställas på summan, och särskilda på villkoren, och att sedermera, sedan R. o.
Ad. i dessa afseenden fattat sina beslut, dessa borde sammanföras i en redactioD, hvilken då underställdes Ståndet, ifall besluten blefve afvikande från Utsk:s förslag; Hr Landtm, ville nu först framställa propos. å summan, hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade, i öfverensstämmelse med Utskts förslag, för ändamålet bestämma en summa af i5o,ooo r:dr, alt med 37,5oo r:dr årligen utgå i 4 år.
Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., votering.
Upplästes til justering och godkändes följande voterrsproposition:
Den som anser, att för omläggning och förbättring af vägarna beviljas i5o,ooo r:dr, som med 37,5oo r:dr årligen i' 4 år utgå, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beviljas för ofvannämnda ändamål 200,000 r:dr, alt med 5o,ooo r:dr årligen i 4 år utgå.
Efter voteringens slut, befunnos rösterne hafva utfallit, som följer : Ja — 32.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan R. o. Ad. nu fattat sitt beslut i afseende på beloppet af anslaget för vägars omläggning och förbättring, R. o. Ad. torde finna alt nu först bland villkoren borde bestämmas för hvilka vägar
Den 19 Mari e. m. 533 detta anslag måtte användas; Utsk. hade föreslagit de allmänna landsvägarna i Riket; under discussionen hade yttrats, dels att R. o. Ad.
Loide inskränka sig till de allmänna landsvägarna, dels ock den mening, alt härads- och socknevägar äfven borde blifva föremål för användandet af detta anslag.
Då jag hade äran göra framställning i detta afseende, var det visserligen icke min mening, att härads- och sockenvägar skulle i allmänhet blifva föremål för detta bidrag, ulan endast att för de enstaka fall, der det kunde finnas of nöden, Konungen skulle äga att äfven för dessa slags vägar kunna använda dessa medel.
Det är blott derom jag velat erinra.
Som propos. nu lyder, så skulle den, som icke bort discussionen, kunna taga sig anledn. att tro, att frågan anginge härads- och sockenvägar i allmänhet, hvarföre jag anhåller att min propos., sådan jag haft äran densamma skriftligen aflemna, måtte framställas.
Landtm, yttrade, att Hr af Ekenstams förslag vore, att på K.
M:s nåd. ompröfvande måtte bero att bestämma, huruvida härads- eller sockenväg vore af sådan natur, alt den i förenämnda afseende borde åtnjuta samma rätt som allmän landsväg.
Jag ber blott att få instämma i Hr af Ekenstams sista yttrande.
Han har icke föreslagit, att häradsoch sockenvägar böra i allmänhet blifva delaklige af detta anslag, lika med allmänna landsvägar, utan endast alt en sådan delaktighet må blifva möjlig i ett och annat enstaka fall.
Discussionen öfver ämnet är slutad, och således lärer ej någon ytterligare öfverläggning derom kunna äga rum, eljest skulle jag svara något på hvad de siste
Hrr talare behagat anföra.
Jag skulle alltför gerna biträda Hr af Ekenstams förslag, om jag trodde att något dermed kunde vinnas; ty i första rummet böra landsvägarne komma i fråga, och med landsvägar menar jag sådana vägar, vid hvilka gästgifvaregårdar äro anlagda.
Jag anhåller, alt Hr Frih. o. Landtm, ville framställa propos. på Utsk:s betänk., och tror att, om något bidrag för något enda enstaka fall behöfves, det står vederbörande öppet att sådant lemna.
Hr Frih. o. Landtm, framställde propos. till antagande af Utsk:s förslag i denna del.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att nu följde de af Utsk. föreslagna villkor för användandet af anslaget, så lydande: att R.
St. måtte till K. M. i underd. öfverlemna att för hvarje särskildt fall förordna i hvad mån vederbörande me - 534 Den iq Mars c. ra. nigheter, som åstunda omläggning och förbättring af sådana vägstycken, må vara pligtige att till företagets utförande med arbete bidraga.
Jag hemställer om ej StatsUtskts förslag kunde bifallas, blott med den förändring i redactionen, alt ordet arbete borttages, då orden skulle lyda: — må vara pligtige att till företagets utförande bidraga; ty derigenom ålägges menigheter att bidraga äfven med annat än arbete.
Jag vill påminna mig, att BorgareSt. i detta fall beslutat, alt sådana menigheter, som sjelfve vilja bidraga, skola få understöd.
Jag anhåller att ordalagen i detta hänseende måtte uppläsas.
BorgareSt:s beslut i denna del upplästes.
Hr von fl a r t m a n sd o r f f:
Jag anser BorgareSt:s tillägg vara ganska rikligt, och anhåller att R. o. Ad. måtte deruti instämma.
Hr Piosenblad:
Jag instämmer så mvcket helhe med Hr von Hartmansdorff i anhållan att R. o. Ad måtte antaga BorgareSt:s redaction, som jag förebrår mig, att, oaktadt jag hade på tungan ett förslag lika med BorgareShs beslut, jag likväl ej uttalade detsamma, ty den redactionen var vida bättre än den StatsUlsk. föreslagit.
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att BorgareSt. bibehållit orden med arbete, hvilka, 0111 Hr Landtm, rätt fattat Hr Rosenblads första yrkande, lian ansett böra utgå.
Mitt syftemål med förslaget, alt borttaga ordet arbete, är vunnet genom det tillägg, som BorgareSt. beslutat.
Hvad jag nämnde om ett redactionsförslag, som jag ämnat framställa, angick första afdelningen af Utsk:s hemställan, som jag anser mindre tjenlig.
BorgareSlts beslut har den förtjensten att icke utesluta anläggning äfven af nya vägar. R. o.
Ad. fattade derefter enahanda beslut, som BorgareSt. i denna del fattat.
Hr Landtm, yttrade, alt 1111 följde det tillägg, som Frih.
Cedei ström ansett nödigt, i afseende på underhållet af de vägsträckor, som tillkomma genom omläggning; om Hr Landtm, icke fattat hans yttrande oriktigt, hade lian föreslagit, att åt K.
M. skulle uppdragas alt vidtaga de mått och steg, som erfordras att förvissa 0111 de omlagda eller förbättrade vägarnes framtida underhåll af vederbörande menigheter; hemställande Hr Landtm., 0111 R. o. Ad. ansåg att detta villkor borde tilläggas den mening, som nyss blifvit antagen.
D e n 29 M a r s e. m. 535 Ropades starka nej, blandade med ja.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfven östat ja.
Derefter upplästes och godkändes redaetionen af beslutet, så lydande: att för omläggning och förbättring af backi ga eller eljest för communicationen mindre tjenliga delar af de allmänna landsvägarna i Riket lill K.
M:s disposition ställes en summa af 200,000 r:dr, att under 4 år utgå med 5o,ooo r:dr årligen, samt alt till K.
M. i underd. öfverlemnas att, för hvarje särskildt fall, förordna i hvad mån vederbörande menigheter, som åslunda omläggning och förbättring af vägar, må vara pliglige alt till förelagets utförande med arbete bidraga; dock så, att de menigheter, hvilka erbjuda sig att med arbete eller tjenstbarhet^- till företagets utförande bidraga, skola företrädesvis vara berättigade att af anslag komma i åtnjutande.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att nu förekomme Utsk:s sednare tillstyrkande rör:de understöd för anläggning afen föreslagen väg emellan Öfver- och NederCalix socknar.
BorgareSt:s förut upplästa inbjudning i detta afseende blef nu ånyo uppläst.
Då något tillförlitligt kostnadsförslag, som bestämmer kostnaden för ifrågavarande väg till 7000 r:dr, måhända icke finnes att tillgå, hemställer jag, om ej den modificalion skulle kunna äga rum i BorgareStrs beslut, alt ordet högst må deri inflyta, eller högst 7000 r:dr, så att hela summan icke måtte komma i fråga att utgå, ifall kostnadsförslaget ej uppgår till detta belopp.
Då R. o. Ad. höjt anslaget till 200,000 r:dr, och sålunda gifvit 5o,ooo r:dr mera än StatsUtsk. föreslagit, men StatsUtsk. icke upptagit något särskildt anslag åt Calixvägen, utan velat att behofvet dertill skulle innefattas i anslaget af i5o,ooo r:dr, hemställer jag, örn ej det vore rättast att blott införa 200,000 r:dr i stället för i5o,ooo och ej tala om någon bestämd summa för denna väg.
Jag tillstår, att jag anser en ny väg i dessa bygder vara af föga allmän nytta.
Om jag ej orätt uppfattat Frill.
Sprengtporten mening, så ville Frilitn, alt i beslutet skulle inflyta, att anslaget för Calixvägen ej fick öfverstiga 7000 r:dr, hvaruti jag fullkomligen instämmer; ty fastän vi förhöjt lotalanslaget till 200,000 r:dr, så är likväl ej lämpligt, i händelse ifrågavarande väg skulle komma att kosta öo.ooo, alt der kasta bort en så stor summa af det hela.
Jag skulle således tro, alt, jemte det man gör den numera sjelfskrifna förändringen i Utsk:s tillstyrkan af 200,000 i stället för 536 Den 25 Mars e. m. i5o,ooo, det äfven deruti borde bestämdt inflyta, att för Calixvägen på sin böjd anslogs 7000 r:dr. Frih.
Sprengtporten instämde med Hr Rosenblad.
Jag instämmer deruti, att beloppet för Calixvägen bör utsättas till 7000 rtdr; men med Hr von Hartmansdorff kan jag ej förena mig deruti, att denna väganläggning icke vore af allmän nytta.
Så väl i Norrbotten som
Vesterbotten har folkökningen stigit i en betydligare grad än i någon annan del af Riket, och skall ej denna folkökning falla samhället till last, så fordras i första rummet att folket får communicationsmedel, som det för närvarande ej annorlunda äger, än med lifsfara på floderna, för att afsätta sina producter och få säd tillbaka.
Således får jag tillstyrka, att Utsk:s förslag bifa lies.
Jag måtte säga, alt jag anser intresset af denna väganläggning vara ganska stort för den orten och dess framtid.
Ett anslag för delta ändamål är något annat, än det som nyss beviljades.
Nu är fråga om att bryta en ny väg, icke att förbättra redan existerande gamla, och derföre måste äfven för nämnda ändamål särskildt anslag beviljas, emedan det innebure en inconseqvens att anslå 200,000 r:dr tili vägars förbättrande, och säga att af denna summa skulle ett visst belopp användas för brytandet af en ny väg.
Derföre hemställer jag, att för detta sistnämnda ändamål 7000 rtdr måtte särskildt anordnas.
Det synes tydligt, alt orsaken, hvarför BorgareSt. bifallit ett särskildt anslag för vägs anläggning emellan Öfver- och NederCalix, är den, att förslaget derom är af helt annan beskaffenhet än det, för hvilket den större summan af 200,000 r:dr blifvit beviljad.
Denna summa är gifven för vägars omläggning och förbättring; nu åter angår det uppbrytning af en spritt ny väg.
Sedan R. o. Ad. ökat anslaget ifrån 15o,000 r:dr till 200,000 r:dr, så vill jag visserligen icke motsätta mig, att deraf må tagas hvad som erfordras för den ifrågakomna nya vägen; men då skulle jag också önska, att StatsUtsk:s förslag, sådant det nu befinner sig, blefve bifallet, blott med ändring af siffran i5o,ooo lill 200,000, och att icke någon särskild summa utsattes för Calixvägen.
Instämmer åter R. o. Ad. icke i denna min åsigt, då anser jag också lämpligt att en särskild summa för nämnda väganläggning anslås.
Hvad vigten af detta företag beträffar, så får jag säga, att ÖfverCalix är en betydande socken, som ej sommartiden har annan väg än den oroliga Calixelfven utföre, på hvilken transporten af innevånarnes producter kan gå lätt nog; men deremot är passagen tillbaka med spanmål och lifsförnödenheter desto Den 29 Mars e. m. 537 desto svårare.
Dessutom ligga ofvanföre Öfver-Calix Gellivare malmstreck, dit transporten ar ytterst svår och derföre bör lättas allt hvad möjligt ar.
Socknens innebyggare äro föröfrigt fattige och kunna omöjligen sjelfve mäkla att uppbryta denna väg, hvarför jag tillstyrker att bidrag måtte lemnäs, dock med det oeftergifliga villkor, alt underhållsskyldigheten komme att åligga socknen, så mycket mera sorn Kårbölevägen är ett varnande exempel att icke anlägga vägar innan man bestämt hvem som skall desamma underhålla.
Af tvänne skäl utber jag mig att få instämma med Frih. Tersmeden.
Det ena skälet är, alt det första anslaget är ovillkorligen bestämdt lill omläggning af vägar, men ej till anläggningar, och det andra skälet är, att derest vi ej hålla oss vid BorgareSt:s beslut, så uppstå alltför många nuanceringar af besluten inom förstärkta StatsUtsk.
Om vi förena oss med BorgareSt.,så blifva ej mer än två meningar emot andra två, och då undvikas de många nuanceringarne.
Jag anhåller på grund af delta skäl, att R. o. Ad. täcktes förena sig med BorgareSt. om ett särskildt anslag af 7000 r:dr.
Som jag finner BorgareSlts redaction till dess beslut i allo riktig, och i öfrigt för alt, som sagdt är, undvika nuanceringar, instämmer jag i samma anhållan som Hr af Ekenstam.
Sedan Hr Frih. o. Landtm, först framställt propos. å Utsk-.s förslag, och derefter på de olika meningar, sorn under discussionen blifvit framställda, antog R. o. Ad. slutligen BorgareSt:s nu föredragna inbjudning.
Emot R. o.
Adis beslut att utesluta det tillägg jag föreslog, nemi. att alla menigheter, som önska del af ifrågavarande anslag, vare sig för omläggning och förbättring af gamla, eller anläggning af nya vägar, skola förbinda sig att, efter skedd indelning af den sålunda ändrade eller nyanlagda vägen, densamma för framtiden underhålla, begär jag att få min reservation i prot. nedlägga, på skäl jag förut anfört.
Hr Lefre'n: Jag anhåller likaledes att få min reservation i prot. antecknad, instämmande i livad Frih.
Cederström yttrat i sjelfva saken. 7 punkten.
Enligt ankommet prot.utdr. af den 24 dennes, som upplästes, hade BorgareSt. inbjudit MedSlåriden alt förena sig i BorgareSt:s i detta afseende fattade beslut att bevilja ett statsanslag af i5,ooo r:dr, att ställas till K.
M:s disposition för förbättring af vägen emellan Westerås och Fahlun, och 22 H. 68 538 Den 39 Mars c. m. till lika fördelning emellan Westerås och Stora Kopparbergs län; hvarvid blifvit tillagdt, att nämnda tvänne län för ifrågavarande väg, till hvars förbättring berörde anslag beviljats, icke skola vara berättigade till andel uti det af Ståndet den 22 dennes beslutade anslag för omläggning och förbättrande af vägar i allmänhet.
Utsk:s förslag blef derefter af R. o. Ad. bifallet.
S punkten.
XJlsk:s yttrande bifölls. q punkten.
Innan jag yttrar mig, anhåller jagalt blifva upplyst örn hvilket beslut Preste- och BorgareSttn fatlat.
Ridd.Secret. upplyste, att så väl Preste-sora BorgareSttn bifallit denna punkt.
Uppå derefter framställd propos., blef den äfven af R. o. Ad. bifallen. d) Föreskrifter för utbetalningen och användandet af de summor, som till de i utlåt.
C omförmalda föremål anvisas.
Jag får anhålla att dessa punkter varda hvar för sig föredragna, och alt Hr Ridd.Secrettn ville för hvarje särskild puukt lemna underrättelse huru de öfriga resp.
Stånden öfver hvarje af dessa punkter beslutat. R. o. Ad. fann äfven denna hufvudrubrik böra punktvis pröfvas. 1, 2, 3 och 4 punkterna.
Dessa 4 punkter, hvilka af Preste- och BorgareSf.n blifvit godkända, blefvo äfven af R. o. Ad. bifallna. 5 punkten.
Denna punkt hade blifvit godkänd af PresleSt.; BorgareSt. hade antagit ett nytt 5 morn., så lydande: att vid alla arbeten, till hvilkas utförande Staten i större eller mindre mån bidrager, må företrädesvis, och der sig så göra låter, användas försvars- och sysslolösa personer; hvarjemte, i fråga om utdikningar och vattenaftappningar, eller vägars omanläggning eller förbättring, vederbörande menigheter, före arbetets begynnande, måtte blifva hörde, för att ang:de företagens lämplighet sig utlåta.
Dessutom hade det af Ulsk. föreslagna 5 morn., sorn Ståndet ansett böra med N:o 6 betecknas, blifvit antaget, så lydande: att, då arbetets utförande öfverlemnas till menigheter, bolag, eller enskilde, dessa alltid böra, enligt contract, förbinda sig all, efter fastställd plan, fullborda arbetet, ulan alt kunna af Staten påräkna
Den 39 M ars e. m. något ytterligare bidra", samt all ptt sådant vederbörligen afslnladt coptraet. i öfverensstämmelse med de af R, St. meddelade föreskrifter, bör bos fullmäktige i Riksg.cont. företes, innan medel må af fullmäktige anordnas.
R osenblad:
Skilnaden emellan BnrgareSf;s beslut i afseende på bufvudsaken, och Utskrs tillstyrkande sorn PresleSt. antagit, är, alt Utskrs tillstyrkan lemnar en möilighet att ersättning för arbeten, hvilka genom directa anslag och ieke medelst lån af Staten understödjas, må kunna äga rum för oförvållade betydligare olyckshändelser eller sådana hinder för företaget, som ej kunnat förutses neli beräknas.
Jag tror alt en ersättning vid sådana tillfällen är af behofvet påkallad, och anhåller om propos. lill bifall å Utskrs förslag.
Sp rpngtportenr Sedan R. o. Ad. beslutat den förändring i formen för det anslag, som utgår till odlingsföretng, att nemi. helt enkelt öfverlemna detsamma till K.
M. att alternativt bestämma om sömntörne böra utgå i form af lån eller anslag, så torde något förtydligande i afseende å denna punkt böra inflvta.
Utskrs mening bar visserligen icke varit att för sådana summor, som anslås till odlingsföretag, någon ersättning skulle komma 1' fråga alt meddelas för inträffande oförvållade olyckshändelser.
Jag hemställer derföre, om ej här borde tilläggas, att endast för sådana till sitt belopp af Ständerna bestämda directa anslag, som på arbeten användas, må ersättning för oförvållade olyckshändelser äga rum, men icke för sådana anslag, som äro öfverlemnade till K.
M. att alternativt utgå antingen i form af lån eller anslag.
Jag tror att det borde bestämdt uttrvckas, att ersättning för så beskaffade olyckshändelser endast skulle komma i fråga för sådana företag, för hvilka Sländerne fastställt till beloppet bestämda anslag.
I öfrigt, och ehuru jag visserligen lill sin grund billigar att det vöre nyttigt och viii ali sysslolöse personer kunde användas vid sådana företag, kan jag dock ej instämma i RorgnreSlrs mening i detta fall, emedan jag befarar alt ett sådant stadgande skulle blifva ett band på corporationer och menigheter att icke fritt få använda den arbetskraft de anse vara tjenligast, synnerligast som anslagen blifvit så lågt beräknade sorn möjligt, oell att ett sådant tvång skulle lägga hinder i vägen för företagets fullbordande.
Jag har ingenting emot det tillägg, Frih.
Sprengtporten föreslagit, utan instämmer i den af honom begärda proposition.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han icke orätt fattat Frih.
Sprengtportens mening, hade den varit, att på 5 inden skulle utgå orden ”för arbeten, hvilka genom directa anslag och icke medelst lån af Staten 54o Den ag Mars c. ra. understödjas,” och i stället införas följande: till sådana arbetsföretag, för hvilka R.
St. bevilja ett till beloppet bestämdt anslag.
Jag kari ej finna att vinsten vore särdeles stor af den förändring, som Frih.
Sprengtporten föreslagit i Utskrs rednction, ty der står redan förut skiljdt mellan directa anslag och lån.
Jag tillstyrker således antagande oförändradt af Utsk:s förslag.
Jag ber alt blott med ett exempel få illustrera min åsigt.
StatsUtsk. bar t. ex. tillstyrkt ett låneunderstöd af 45,ooo r:dr för en uppmuddring af något vattudrag; nu beror det på Konungen att bevilja, i stället för ett låneunderstöd, ett anslag, stort nämnda summa; skulle dertill komma alt för oförvållade händelser samma summa kunde än ytterligare ökas, befarar jag att på sådant sätt alltför stora fördelar skulle kunna tillskyndas intressen terne i ett sådant förelag, hvilket måhända principenligast bort understödjas genom lån, ehuru jag visserligen äfven biträder den mening, till följe af R. o. Ad:s fattade beslut, att äfven anslag kunna komma i fråga i ett eller annat fall.
Delta är hufvudskälet, hvarför jag önskade att den föreslagna förändringen skulle få inflyta i R. o. Ad:s beslut.
Dessutom, och då anslagssummor icke kunna beräknas på förhand, så kan icke heller något nnslagsbelopp utsättas, ty då skulle anslagssummor utsättas för eventuella fall, i händelse större eller mindre delar af ett arbete komme att genom lån bestridas.
Jag medgifver, att då StatsUtsk. utgått ifrån den förutsättning, att undantaga alla sådana arbeten, som medelst lån af Staten understödjas, så skulle måhända hela beloppet 48,16 r:dr, som är beräknadt för oförvållade händelser, blifva otillräckligt, om användandet deraf utöfver denna förutsättning medgafs; men då dessa 48,216 r:dr öfverlemnas åt Konungen, så kan icke heller beloppet öfverskridas, äfvensom jag är öfvertygad att någon del deraf icke utan trängande behof användes eller beviljas.
Sålunda skulle jag tro, alt enahanda stadgande bör gälla för de fall, då det ål Konungen är öfverlemnadt att bestämma anslaget, sorn då beloppet af Ständerna blifvit stadgadt.
Jag skall likväl icke vara envis härutinnan.
Jag skulle tro, alt ur den 5 punkten borde utgå hela mellanmeningen, som handlar om när ersättning för oförvållade olyckshändelser kan påräknas och hvarför en särskild summa är anvisad.
När Ständerne en gang beviljat begärda anslag till vissa företag, skulle jag tro att något stadgande, hvarigenom en möjlighet öppnas att under tiden öka samma anslag, icke bör utsättas.
Skulle verkliga olyckshändelser inträffa, så hafva ju i alla fall näst - Den 29 Mars e. m. tömmande Ständer tillfälle of komma till hjelp.
Jag tillstyrker alltså, att §:n helt enkelt måtte erhålla följande lydelse: ”Att då arbetets utförande öfverlemnas till menigheter, bolag eller enskilde, desse alltid bö'ra, enligt contract, förbinda sig alt efter fastställd plan fullborda arbetet, samt alt ett sådant vederbörligen afslutadt contract &c. &c.” Frih.
S p r e n g t p o r t en :
Jag skulle visserligen icke hafva någonting emot att biträda den mening, som Frih.
Tersmeden framställt, om jag icke fruktade att lägga hinder i vägen för möjligheten att enskilda corporationer skulle kunna ingå så beskaffade contract med Staten, såvida ej ett remedium funnes, d. v. s. möjlighet till ersättning af Staten för oförvållade olyckshändelse!-, som ej i planen för ett företag kunna beräknas.
Jag vill endast gifva tillkänna, att i främmande länder, der man har stor erfarenhet af sättet att utföra publika arbeten genom entreprenader, iakttages alltid, då enskild person förbinder sig att utföra ett arbete mot en viss summa, att undantag göres för olycks- eller andra händelser, som varit af egenskap att icke i kostnadsförslaget kunna beräknas.