Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta exempel visar bäst, att slika inbjudningar i Stalsregleringsfrågor äro icke allenast formlösa, ulan afvikande från en möjlighet, som GrundlagsStiftaren ej ens kunnat tänka sig.
Om fråga endast varit om Herr Crusenstolpes förslag, skulle jag ej upptagit tiden med mera fin anhållan, det vi i Jesu namn måtte låta bli dylika olagliga och orimliga försök, men jag har ej kunnat inskränka mig endast dertill, när Friherre Cederström vill samla alla små bäckar uti den stora syndafloden af nu beviljade Statsanslag.
Herr Crusenstolpe: Herr Hjertås replik föranleder mig ytterligare att yrka serskilt.a propositioner å Friherre Cederströms och min motion.
Herr Hjertås anmärkning förtjenar i så måtto afseende, som Friherre Cederströms förslag att inbjuda de öfrige
Stånden att deltaga i alla våra beslut rörande a:dra och 3:dje HufvudTitlarne säkerligen skulle föranleda till contra-inbjudningar från dem; men jag kan ej se, huru något sådant kan vara att befara af min motion att begära instämmande i ett enda partiell beslut, Den i3 October. io5 eller att BondeStåndet kan taga det så illa, att det deraf skulle finna sig befogadt, atti repressalievåg inkomma med någon inbjudning af motsatt syftning.
Om Herr Grefven och Landtmarskalken täckes framställa proposition å hvardera motionen särskildt, så blef åtminstone diseussionen mera rigtad åt ett bestämdt håll.
Jag skulle förmoda, att det är främmande för närvarande öfverläggning, och alldeles olämpligt att bär inblanda frågan om BondeStåndets beslut, angående Statsregleringen.
Utan afseende derpå, måtte det vara Ridderskapets och Adelns rättighet, att fatta hvad beslut Ståndet behagar, och deri begära instämmande af de öfriga Stånden till förekommande, såsom meningen är med min motion, af tidens upptagande med frågornas dragande under Nämndens afgörande.
Det må vara hvar och en förbehållet, att i ord ständigt synas vilja lindra skattebidragen, men likväl hindra ett förslag, sorn tydligen åsyftar dessa skatters minskning genom Riksdagens förkortande.
Hvad ett Stånd beslutat uti frågor, som röra Statsregleringen, betyder jämnt intet, förr än de andra sig dermed förenat eller jemkningsförslagen blifvit antagna.
Att genom inbjudningar förmå hvarandra att ingå på fattade beslut, är en Grundlagsenlig rättighet, som Stånden äga att utöfva till förekommande af, att Statsregle - Den i3 Octo ber. ringen skall blifva fördröjd genom frågornas öfverlemnande till Nämnden.
Då här blott är fråga om villfarandet af en framkastad opinion, förmodar jag det vara bättre framställa den i sin helhet, sådan den uttryckt sig uti alla likartade frågor, än isolerad för ett enda fall.
Jag är äfven öfvertygad, att, då de andra Stånden blifvit upplyste derom, att fulla tillgångar finnas till alla de beviljade anslagen, och att särskilda utvägar till fyllande af behofven för Canaler och Strömrensningar äfven förefinnas, de, långt ifrån att klandra vår rätt att fatta de beslut vi tagit, skola instämma ined oss deri, om de dertill i ett sammanhang inbjudas.
Jag kan således icke medgifva, att Herr Crusenstolpes förslag till inbjudning särskildt antages och afgår; men om Herr Hjerta afstår från sitt bestridande af Herr Crusenstolpes motion, har jag ej emot, att vi ju förr desto häldre få votera öfver Herr Crusenstolpes motion, då mitt förslag torde få tjena till grund för Contrapropositionen.
Herr Crusenstolpe: Af Friherre Cederström?, bemödande, att sammanblanda frågorna, synes det, sorn ville Friherren ej inse, att, fastän Ridderskapet och Adeln icke rimligen kan begära, att de andra Stånden skola instämma uti ett dussin frågor, de dock kunna göra det i en serskild; och jag hemställer, om det icke är bättre att ej risquera allt, utan häldre nöja sig med att vinna något.
Den i3 October.
Cederström synes allt för lange hafva upptagit Ridderskapets och Adelns tid för att icke erhålla svar på sin framställning.
Orsaken hvarföre jag hittills dröjt att yttra mig, har varit att jag hoppats, att Friherrens förslag af sig sjelft skulle upphöra att vara ett öfverläggningsämne, men då Friherren synes hota oss med att ännu /j å 5 gånger blifva undfägnade med afhörande af dess grundsatser, får jag fråga, hvartill hela hans förslag tjenar, om icke till att hega den oformlighet att inbjuda de andra Stånden att deltaga i beslut, hvarom vi ännu till en del discutera, och att, likasom på Friherrens förslag skedde vid 2:dra HufvudTiteln, tillvägabringa ett alldeles oformligt beslut.
Månne det är Friherrens mening, att få de andra Stånden att förfara på enahanda sätt, eller hvartill tjenar hela förslaget?
Friherren har så ofta talat om besparing af tid, att han torde böra erindras, att man derföre ej får försumma granlagenheten, eller skyldig aktning för de andra Ståndens beslut.
Jag anhåller, att Herr Grefven och LandtMarskalken läcktes förklara, om det endast är Herr Crusenstolpe^, eller derjemte äfven Friherre Cederströms motion, som nu utgör föremål för pröfning, emedan jag i sednare fallet har mycket att tillägga i opposition emot den af Friherren föreslagna inbjudning. iu8
Den i3 October, Herr Hjerta: Friherre Cederström liar yttrat, att, om jag afstod från mitt bestridande af Herr Crusenstolpes föreslagne inbjudning, ville han icke eller hindra densamma.
Jag får dervid erindra, att jag aldrig baft annan afsigt än att underkasta frågan Ridderskapets oell Adelns beslut, och skall således, till förkortande af discussionen, ej nämna ett ord mera, under förbehållen rätt, att om någon inbjudning beslutas, få min reservation densamma följaktig.
I anledning af Herr Crusenstolpes yrkande, att hela discussionen måtte åtfölja, får jag erindra, att Grundlagen ej medgifver någon rättighet, att på sådant sätt belasta de andra Ståndens protocoll, hälst Lagstiftaren anat, att våra protocoller kunde stiga till 2000 ark, och de andra Stånden böra vara befriade från så volumineusa handlingar.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition i ämnet.
Till en början får jag förklara, att jag aldrig, såsom Herr Hjerta förmenat, sagt, att jag vore benägen afstå från att hindra Herr Crusenstolpes motion, om Herr Hjerta afstod från sitt yrkande att få sin serskilda mening dermed följagtig.
Tvärtom yrkade jag, att, om Herr Hjerta afstod från sitt bestridande af Herr Crusenstolpes motion, hvad jag föreslagit, måtte blifva Conlraproposition till berörde motion; jag ämnar aldrig bifalla Herr Cru - Den i3 Oetober. senstolpes motion, men Herr Hjerta liar alltid sin rätt öppen att låta sin särskilda mening beledsaga inbjudningen, ehvad det blir den Herr Crusenstolpe, eller den jag föreslagit.
I anledning af hvad Herr Ribbing yttrat om mitt förslag till Contraproposition rörande LandtStaternes reglering i Andra HufvudTiteln, får jag erindra, att den värde Ledamoten torde hafva glömt, att den var nödvändig för undanrödjandet af den proposition, som begärdes till afslag å ett ännu odiscuteradt ämne.
Följden blef ock den, att efter arne voteringar bifölls StatsUtskottets Betänkande med tillägg af anslaget åt LänsNotarierne.
Samma värde Ledamot bar äfven sagt, att han har mycket att invända emot den af mig föreslagna inbjudning, i fall den nu vöre under öfverläggning; och jag uppmanar honom att yttra sina tankar derom, säker att de lätteligen kunna vederläggas, då min afsigt endast är att förkorta Riksdagsgöromålen, och åstadkomma, att man, då medel finnas, icke afslår verkliga behof, och derigenom bildar ändamålslösa öfverskoLter.
Om min inbjudning antages, blifva Stånden derigenom underrättade, att StatsUtskottet icke beräknat alla befmteliga tillgångar, och att den tid, som på Riksdagen derigenom besparas, åtminstone gör sex veckor.
Då Kongl. Majrts proposition icke innehåller något ord om användandet af de befintlige öfverskotten, bar Ridderskapet och Adeln varit berätti— I 10 Den i3 October. gad att disponera dem, och har äfvenledes nu full rättighet att inbjuda sina respective Med
Stan der att med sig instämma; hvarje Ständs Ledamots rätt, att låta sin särskilda mening åtfölja inbjudningen, dock oförkränkt.
Jag ber att få fästa Hery Hjertås samt Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att jag ej begärt, att liela discussionen skall afskrifvas.
Mångå yttrade sig, dä målet afgjordes, och .* deribland äfven jag.
Jag har ej yrkat, att mitt anförande skulle åtfölja, utan blott Konungens Rådgifvares och Ledamöternes af de förvaltande Verken, hvilkas upplysningar jag ansåg grundlägga Ridderskapets och Adelns beslut.
Cederström tyckes hafva för afsigt ordspråket aut Ceesar aut nihil, eller allt eller intet,, och nog litet fästa afseende dervid, att Ridderskapets och Adelns beslut skulle kunna blifva till intet.
Dock vill jag härom yttra mig, när Friherrens motion förekommer, och inskränker mig nu dertill att begära, det min framställning, som till tiden verkeligen är den! första, äfven må blifva den första, som kommer under Ståndets öfverläggning.
Hvilkendera propositionen, som kommer att först framställas, antingen Herr Crusenstolpes, eller Friherre Cederströms, beror utslaget af Ridderskapets och Adelns Den i3 Oetober. 111 opinion.
I detta afseende får jag nämna, att en afdelning af StatsUtskottet redan har genomgått 7 IIufvudTitlar; att jemkningsförslagen äro uppsatta; att, hvad första och andra HufvudTitlarne beträffar, det kommer att i morgon in pleno för StatsUtskottet föredragas; att om det bifalleS, detsamma kommer att i morgon meddelas RiksStånden; samt att de frågor, som röra tredje, fjerde, femte, sjette och sjunde Tillarne, om Thorsdag skola meddelas; Ståndet erhåller då kännedom 0111 de olika sätt, hvarpå frågorna blifvit behandlade.
Alla de frågor 1 afseende på Andra och Tredje HufvudTitlarne, hvaruti Friherre Cederström önskat, att de andra RiksStånden måtte förena sig, äro af natur att blifva Nämndfrågor, om icke Stånden på Utskottets inbjudning skulle ingå uti jemkrtingar.
Hvad frågan om materiellen angår, så uppstår den besynnerlighet, att 2 Stånd, nemligen Presteoch BorgareStånden, antagit Utskottets förslag.
Ridderskapet och Adeln har bestämt summan till 696,000 Ridr.
Likaledes BondeStåndet, men med tillägg att ej mera skulle uppföras på Stat än 626,000 R:dr.
Om Konungen skulle behöfva de öfriga 70,000 R:dr, skulle de tagas af öfverskotten.
Nu är StatsUtskottet satt i nödvändighet, att fästa B011- deStåndets uppmärksamhet derpå, att Ståndet redan förut beslutat, att på öfverskotten inga Statsanslag skola äga rum.
I öfvermorgon kommer BondeStåndet i känne - na Den i3 Octo ber. dom om detta förhållande, och kan utan inbjudning fatta sitt beslut.
Dessa upplysningar har jag ansett mig höra lemna; och hemställer jag, att frågornas företagande må uppskjutas till morgondagen eller till Thorsdagen, dä icke allenast Ridderskapet och Adelil, utan samtelige Stånden känna, hvilka olika beslut blifvit fattade.
Talaren har ytterligare lemnat ett bidrag till nyttan och bchöfligheten af en begäran om instämmande, ty, i händelse man afvakta de det blifvande jemkningsförslaget, uppkommo naturligtvis Nämndfrågor i mångå beslut rörande Andra och Tredje llufvudTitlarne, och särskilt, i och för hvad BondeStåndet beslutat.
De beslut RiksStånden fatta, kunna lika väl i jemkningsväg efter inbjudning från Stånden förenas till ett sammanstämmande helt, sorn efter Utskottets jemkningsförstag.
Om således de andra Stånden skulle instämma med Ridderskapet och Adeln, förfaller hela det bestyret, och ExpeditionsUtskottet är i tillfälle att genast uppfatta till expedition hvad Rikets Ständer beslutat.
Jag afvagtar Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, för att derefter begära votering.
Herr Crusenstolpe: Grefve von Schwerins upplysning innefattade intet, som kan verka Den i3 October. verka på beslutet.
Han bar nämnt, att BondeStåndet beslutit en summa af 696,000 R:dr, men att det är oense med Ridderskapet och Adeln om den fond, hvarifrån en del af summan skall tagas.
Om nu BondeStåndet jemkar sig till öfverensstämmelse med Ridderskapet och Adeln, stanna ändock två Stånd emot två; och det är i denna fråga sorn jag icke önskade, att förhållandet skulle blifva sådant, men att beslutet kunde fattas utan votering i Nämnd.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken yttrade, att ehuru Herr Crusenstolpes och Friherre
Cederströms motioner visserligen voro med hvarandra nära beslägtade, hade Hans Excellence likväl trott, att de borde hvar för sig särskilt pröfvas, hvarföre ock Herr Grusenstolpes motion, hvilken i plenum den 12 dennes eftermiddagen först till protocollet framställdes, äfven blifvit först för Ridderskapet och Adelil föredragen.
Hans Excellence hemställde derefter, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla den af Herr Crusenstolpe föreslagne inbjudning.
Jag anhåller om votering, och att min mening måtte blifva contra-proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att det visserligen 45 H. 8 Den 13 October. anborn på Ridderskapet och Adeln, att bestämma contra-propositionen; dock ansåg Hans Excellence för dess del det vara med vanlig ordning mest förenligt, att Herr Crusenstolpes motion upptogs i Ja-propositionen , och afslag derå uti contra-propositionen.
På ena sidan har Herr Crusenstolpes inbjudning blifvit af Herr Hjerta bestridd.
Jag har äfven bestridt den , likväl endast såsom isolerad.
Jag måtte hafva den rättighet mig förbehållen alt, då jag ej vill bifalla Herr Crusenstolpes framställning isolerad, få den allmänna frågan framställd till omröstning; i följd hvaraf, om Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ridderskapet och Adeln anser Ja-propositionen böra innefatta Herr Crusenstolpes framställning, jag får begära särskild votering derom, huruvida contra-propositionen skall innehålla afslag derå, eller min hemställan; ty min rätt att få hvad jag föreslagit under omröstning, måtte icke kunna bestridas.
Herr Crusenstolpe: Om Friherre Cederströms logika ej är för mycket skiljd från andras, så är hans talan fullkomligt öppen, då hans framställning blir ett särskildt öfverläggningsämne.
Jag skulle ej tro, med Friherre CederstrÖms kända loyautet, att han skulle vilja öfverrumpla någon.
Jag skulle blifva den lidande, om hans fram - Den i3 October. ställning vunne framgång.
Det är ej honom betagit att få sin begäran bifallen i alla fall, men jag bar ej min talan öppen, om hans förslag skulle först pröfvas, och dervid möjligen komma att afslås.
Det är ganska väl, att Herr Crusenstolpe bestrider den af mig frainstälda mening.
Jag bestrider hans framställning såsom isolerad, med samma rätt som han bestrider den af mig gjorde, såsom collectif.
Särskilt bestrider man ali inbjudning såsom ej behöflig.
Det är af sådan anledning jag tror, att logikan medgifver hvad jag yrkat, enär- frågan är derom, huruvida man skall begära instämmande antingen i en del, eller i allt.
Ridderskapet och Adeln, sorn fattat besluten, måtte väl, då de beslutat, hafva velat, att de öfriga Stånden skulle i deras beslut instämma.
Jag kan ej föreställa mig möjligheten deraf, att de beslut vi fattat, skulle vara fattade på det sätt, att de öfrige Stånden ej skulle deruti instämma.
Jag får förklara, att jag ej kan afvika från min öfvertygelse, att vi böra göra inbjudningen i allt eller intet.
Herr Ribbing: Friherre
Cederström har nu sjelf bestämt, att han icke vill bifalla Herr Crusenstolpes framställning isolerad, men att han vill bifalla den collectift med sin, och har framställt den mening att han 45 H. 8+ Den 13 O c t o b e r» icke fann någon utväg, att göra denna vilja gällande, i fall Herr LandtMarskalkens proposition antoges, att först lielt enkelt votera om bifall eller afslag å Herr Crusenstolpes framställning.
Jag får då fråga Herr Friberren, om lian icke vid denna votering bar öppet att votera Nej, oell om icke, derest Friberrens förslag derefter framstå lies, nemligen att inbjudning må ske i afseende å både 2tdra och 3:dje HufvudTiteln, det just blir hvad Friherren önskar, nemligen collectift med Herr Crusenstolpes förslag, emedan Herr Crusenstolpes förslag innefattas under en af dessa Titlar.
Jag tror således, att Herr Friberren, just i den framställning lian gjort, klarast bevisat oss lagligbeten af den proposition, som Herr Grefven och LandtMarskalken, till förekommande af missledning af propositioner från Frilierrens sida, lill oss framställt.
Då i alla fall två voteringar synas förestå, får jag till Friherre Cederström ödmjukast hemställa, örn det icke är honom likgiltigt, hvilket förslag först afgöres, hans eller mitt.
Jag hemställer till honom sjelf, om han ej skulle vilja medgifva, att det ämne, som är först föredragit, äfven må blifva ämnet för den första voteringen.
Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard: Friherre
Cederström har begärt, att bär skall voteras om, huruvida Herr Crusenstolpes Den 13 O c t' o b e r. mening skal! blifva Ja-proposition, och Herr Friherrens Nej-proposition.
Jag tror ej, att Ridderskapet och Adeln äger rätt att votera om, huruvida Riksdagsordningen skall följas, eller icke* 54 §. innehåller:
Då proposition , till fattande af ett definitift beslut öfver en Konungens framställan, eller ett Betänkande, eller en af enskild Riksdagsman väckt fråga, är med Ja och Nej besvarad, och anmärkningar i saken, under discurserne, gjorde, bör propositionen inrättas i enlighet med dem; och skulle målet, under discurserne, skiljas uti flera delar, hvaröfver särskikle anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, proposition öfver hvardera delen särskilt anställas.
Nu hafva under discurserne tre meningar, nemligen Herr Crusenstolpes, Friherre Cederströms och Herr Hjertås blifvit yttrade.
Om Ja-propositionen skulle blifva Herr Crusenstolpes, och Nej-propositionen Friherre Cederströms mening, så kan Herr Hjerta, och alla de, hvilka äro af lika tanka med honom emot all inbjudning, icke votera, ty deras mening kommer hvarken i Ja- eller Nej-propositionen.
I följd deraf anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa den, enligt mia tanka, riktiga proposition till bifall eller afsina å Herr Crusenstolpes mening.
Jag har tyckt mig höra, att så få yttrat sig för bifall dertill, att vi kanske kunde komma ifrån den utan votering.
Den i3 OcloLcr, Friherre
För min del skulle jag tro, att Herr Crusenstolpes begäran icke är annat än en del af hvad jag begär, och att den kunnat innefattas deruti, men då han det ej vill, utan pretenderar, att få den isolerad framställd, så vill jag dertill bifalla, med ett villkor att nemligen, i händelse hans isolerade framställning afslås,det ej måtte blifva ett hinder för att inbegripa de 70,000 R:dr i min framställning, i fall den bifalles.
Lika med Herr Munck af Rosenschöld får jag erinra, att i händelse Herr Crusenstolpes mening blef Ja-proposition, och Friherre Cederströms Nej-proposition, skulle alla de, som ej vilja hafva någon inbjudning, blifva utestängde från att votera.
Då finnes ingen annan utväg, än att först votera om contra-propositionen, det vill säga att contra-propositionen skulle innehålla antingen afslag, eller den motion Friherre Cederström gjort.
Jag öfverlemnar till Herr Grefven och LandtMarskalken att bedomina, om det blir möjligt att komma från saken på annat sätt, så vida ej Friherre
Cederström vill afstå från att vidare hindra oss.
Då jag går Friherre Cederström till mötes i den framställning han nu sednast gjort, skulle jag tro att discussionen kunde slutas.
Den 13 O c t o b e r. •‘9 Herr Munck af Rosenschöld:
Det af Friherre Cederström stipulerade villkor är öfverflödigt, ty om ock Ridderskapet och Adeln skulle afslå Herr Crusenstolpes framställning, hvilket jag förmodar, hindrar det ej Ståndet att antaga Friherre Cederströms.
Jag tror det vara stor skillnad emellan att inbjuda att instämma i en liten del, och i alla fattade beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMurskalken yttrade, att endast Herr Crusenstolpes motion blifvit för Ridderskapet och Adeln föredragen; derå hade Hans Excellence gjort proposition, hvilken blifvit besvarad med Ja och Nej, samt votering; i anledning hvaraf Hans Excellence ansett Herr Crusenstolpes motion böra intagas i Ja-propositionen, samt afslag derå i contra-propositionen.
Då Friherre Cederström likväl begärt, att dess motion måtte blifva contra-proposition, hemställde Hans Excellence lill Herr Friherren, om han icke ville derifrån afstå, enär hans rätt att få sin motion särskild pröfvad vore lika öppen genom motionens sedermera blifvande särskilta föredragning.
Jag har medgifvit Herr Crusenstolpe, att få sin vilja fram, att votering först må anställas öfver dess förslag till de öfrige RiksStåndens inbjudning att instämma i Ridderskapets och Adelns beslut, rörande det årliga anslaget af 70,000 120 Den 13 O c t o b e r.
R:dr till raaterielens underhåll, under förutsättning, att Ridderskäpet och Adeln, som naturligtvis icke kan annat än önska, det de öfrige MedStånden instämma i hvad Ridderskapet och Adeln beslutat i alla delar af SlalsRegleringen, med afslag å hvad Herr Crusenstolpe föreslagit, heldre instämmer uti Förslaget till den allmänna inbjudning jag yrkat.
Men som afslag lill den rörande en detaille af Herr Crusenstolpe yrkade inbjudnings-åtgärden skulle kunna hindra bifall till en inbjudning i afseende å alla besluten, får jag begära , att Herr Grefven och LandtMarskalken i förväg täcktes inhemta Ståndets tanka derom, på det icke en onödig discussion i detta hänseende sedermera må uppkomma.
Ridderskäpet och Adeln lärer inse, att om Ridderskäpet och Adeln en gång beslutar, att de öfriga Stånden icke skola inbjudas rörande de 70,000 R:dr, kan det sedan ej komma i fråga att fatta ett beslut, som skulle tillintetgöra detta.
Men för att komma ifrån denna sak finnes en enkel utväg.
Om Herr Crusenstolpe afstår från att göra sin framställning till den första frågan, så kan Friherre Cederströms mening blifva föremål för den första voteringspropositionen, och sedan den med Guds hjelp blifvit afslagen, Herr Crusenstolpes hemställan sedan företagas.
De» 13 O c t o b e r. 121 Herr Crusenstolpe:
Saken vore afhjelpt, om i Japropositionen sattes ordet partielt i hvilket fall Friherre Cederström hade sin motion fullkomligen öppen.
Om ordet partielt tillägges, har jag ej något emot framställningen af den föréslagne propositionen, utan hoppas tvertom, att man skall komma ifrån så val den, som afslag derå, utan votering.
Hans Excellence Herr Grefven och RandtMar skalken ansåg sig höra fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att, i fall Ståndet först afslog den af Herr Crusenstolpe yrkade inbjudning, kunde den ej sedermera intagas uti propositionen om den allmänna inbjudningen, emedan frågan derom redan vore definitift afgjord; hvaremot om Ridderskapet och Adeln först afslog den allmänna inbjudningen, det icke vore något hinder att derefter till särskildt afgörande företaga och, om så godt syntes, bifalla den partiella.
Herr Crusenstolpe har hegart, att få tillägga ordet partielt.
Om en sak partielt eller till en del afslås, kan den likväl sedan collectift bifallas; deruti ligger ingen contradiction.
Efter min tanka är det klart, att Ridderskapet och Adeln kan besluta, att icke göra en inbjud - I 7.1 Den i3 October. liing på en liten del, men likväl sedan ganska consequent besluta, att göra den i afseende på alla besluten.
Frågan blir då i första fallet, om Ridderskapets och Adelns inbjudning sker blott på en liten del, och i det sednare fallet, huruvida dfen sker i afseende på alla besluten.
Herr von Hartmansdorff, August: Sedan Friherre Cederström föranleder Ridderskapet och Adeln att förlora denna eftermiddag genom de tvänne voteringar, hvarmed vi nu hotas, synes emellan de olika meningarne ej vara någon annan möjlighet till förlikning, än att, såsom Herr Grefven och LandtMarskalken nämnt, Friherre Cederströms och Herr Crusenstolpes framställningar utbyta ordningen, hvari de skola föredragas.
Jag tror ej, att Herr Crusenstolpe förlorar derpå, ty om jag ej misstager mig om Ridderskapets och Adelns sinnesstämning, så blir följden af det företräde Friherre Cederströms framställning får, att afslaget derå varder så mycket fullständigare, som
Ståndet nu är talrikare församladt, än det troligen blifver vid den sednare voteringen.
Då min önskan är, att gå Ridderskapet och Adeln till mötes, skall jag ej hafva något emot, att ordningen omvändes, och att Friherre Cederströms framställning blir den, som först företa - Den 13 O e t o b e r. 123 ges.