Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det medför en ganska betydlig tidsspillan att genomse alla dessa handlingar, och jag vågar försäkra Ståndet, att derest icke StatsUlskts secreterare och notarier med sakkännedom och nit i detta fall förfarit, så bade R. o. Ad. säkerligen fått mångfalldigt flera anledningar att klandra och förkasta StalsUtskts arbeten, än som vid denna riksdag inträffat.
Del är på grund deraf, som jag icke kan annat än understödja detta förslag, hvilket alldeles icke utgått ifrån mig, utan är väckt al en annan ledamot inom StatsUlsk.; men då frågan en gång blifvit väckt, har jag ansett mig pligtig alt densamma understödja.
StatsUtskrs mein.
N;o 5i6 hlef af R. o.
Ad. afslaget.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskrs den 19 dennes på bordet lagda utlåt.
Aro 5i7 , angrde upplåtandet af ruin i R.
Sits hus till begagnande af directionen öfver armeens pensionscassa under en förestående reparation.
Det är några handlin gar inom Stats- och Const.Utskrn vid denna riksdag, som jag anser böra komma till R. o. Adrs samt Svenska folkets kännedom.
De äro lill att börja med ett StatsUtskrs prot.utdr. af den 19 Mars 1840, så lydande:
"Utdrag af prot.
, hållet hos R.
St:s StatsUlsk. den 19 Mars r84o.
S. D. Sedan SlatsUtsk., för regleringen af den del utaf utgifterna under 2:dra hufvudtiteln , som innefattar anslaget för ministerstatens aflöning, genom skrifvelse till Hr t. f.
Hofcancelleren, begärt upplysning rörtde användandet för år 1837 till deras hufvudsummor under titlarna af de till cabinettscassan anordnade, på anslaget lör ministerstaten uppkomna besparingar af Konungariket Norriges bidrag, samt af de fi ån extra utgiftsfonden lill nämnda cassa utbetalde medel; så har Hr t. f.
Hofcancelleren, jemte svar af d. 7 innevar.
Mars månad, meddelat, i bestyrkt afskrift, en utaf H. E.
Statsministern för utrikes ärendena till H. M. Konungen i underd. afgifven rapport, deraf, bland annat, inhemtats, att Svenska och Norrska statsverkens anslag till ministerstaten under somliga tidskiften varit lillfyllestgörande, men deremot under andra befunnits otillräckliga; alt hvad det ena året för mycket medtagit någon gång blifvit af ett efterföljande års öfverskolter ersatt, men alt i allmänhet de i5 år, som a5G Den 22 Maj f. m. närmast föregått nuvarande Ur Statsministerns för utrikes ärendena inträdande i embetet, efterleinnat en ganska betydlig brist, uppkommen dels af flera af brliofvet oundgängligen påkallade hemliga utgifter, hvaröfver bandlingarne vore af natur alt endast kunna föreläggas ett hemligt Utsk. , dels af åtskilliga högst kostsamma utomordentliga ambassader, dels äfven i följd af de många under samma tidrymd med främmande makter afslutade handelstractater och andra conventioner; samt att för afhjelpande af detta missförhållande emellan inkomst och utgift , äfvensom lill beredande af en utväg för ministercassan att, jemte betäckande af ytterligare tillkomna oförutsedda behof, tillika kunna successive befrias från nämnda brist, K.
M. till berörde cassas disposition och emot särskild anderd, redovisning af extra utgifts— medlen årligen låtit anordna 4°>000 >:dr, samt dessutom tillsvidare anbefallt ett ärligt afdrag af 10 proc. å de diplomatiske embets- och tjenslemännens tractamenten.
Enär emedlertid ostridigt vore, att cabinettscassan bestod af medel, hvilka R.
St. lemnat till II.
M. Konungens disposition för bestridande af utgifter i och för utrikes ärendena, samt nämnda cassa således vore en Rikets tillhörighet; sä och då denna cassa likväl, på sätt omförmäldl är, häftar för en, sedan flera år tillbaka fortfarande, blist och således blifvit, emot 76 §:n Reg.Fm, utan R.
St:s samtycke med gäld belastad, får StalsUtsk. delta förhållande anmäla till den åtgärd, som Consl.Utsk. anser lämplig.”
Härvid finnes häftad en reservation af Gr. von Platen, så lydande: ”Då StalsUtsk., mig veterligen, ej grundlagsenlig! äger någon annan utväg alt till Consl.Utsk. skriftligen framkomma med de anmärkningar det kan finna sig föranledt alt vid statsverkets förvaltning göra, än den, genom 29 §:n Riksd.
Ordn. i fråga om anmärka.anledningar, med uttryckliga ord anvista, anhåller jag få reservera mig emot det afStotsUtskis pluralitet nu här i denna fråga antagna sätt, såsom, i min tanke, fullkomligen i strid med grundlagens tydliga föreskrift.
Rätteligen utdraget ur conceptprot. intygar R. af Sillén” Man hade kunnat ursägta, om Utsk., hänfördt af sin känsla, hade förbisett grundlagarnes föreskrifter och a fia t it ett sådant prot.utdr. till Consl.Utsk.; men att, sedan uppmärksamheten blifvit väckt på grundlagarnes oförlydbara bud, ändock vidblifva beslutet, var att med berådt mod bryta mot grundlagarna och är således brottsligt.
Vidare ett StatsUtsk:s prot.utdr. af den 24 ålars 1840, af följande innehåll: ”Utdrag
Den a i Maj f. m. ”Utdrag af prot., hållet hos R.
St:s StatsUtsk. den 24 Wais t84o.
S. D. Af R.
St:s sednast församlade revisorers afgifna berättelse ang:de verkställd granskning af statsverkets somt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, har Utsk. bland annat inhemta!, hurusom, i följd af K.
M:s genom nåd. skrifvelse!' d. 27 Febr. och 3o April i836 meddelle föreskrift, att af de utaf aflidne Commercerådet Paul Edvard Filen i lifstiden till åtskilliga allmänna inrättningar donerade medel, borde, i anseende till en uppkommen rättegång örn delaktighet i det bemäldte Cornmerceråd från utländsk ort tillfallne arf, afdragas och i K.
Stats-cont., till dess tvisten blefve afgjord, deponeras en summa af tillsammans 5o,33 i r:dr 44 4 *'•> d. 27
Maj 1836 blifvit till K. Stals-cont. aflemnade 7 st., jemlikt H. M. Konungens nåd. auetorisation den 7 Nov. 1826, af Barthelemycassan den 3i Dec. samma år utfärdade och utaf cabinetlscassan sistnämnda dag garanterade, med 6 proc:s ränta löpande obligationer å 2,5oo r:dr Hamburger b:co hvardera. StatsUtsk., som, i likhet med hvad R.
St:s revisorer härvid anmärkt, ansett det ej hafva varit med det för cabinettscassan bestämda syftemål förenligt, att ingå i borgensförbindelser eller betalningsskyldighet för skulder, vidlådande andra fonder, som för densamma äro helt och hållet främmande, har af sådan anledning och för att vinna en fullständig upplysning angide ofvanberörde förhållande, hos Hr t. f. Hofcancelleren begärt att genom hans försorg undfå del af de uti revisorernes berättelse åberopade handlingar i ämnet.
Af de bland dessa Utsk. nu tillhandakomma handlingar utvisar ett behörigen styrkt transsumt af den efter afl. Commercerådet Filebo den 24 Mars i83o förrättade bouppteckning, att bland hans efterlemnade tillgångar blifvit, under rubrik ”säkre fordringar", upptagna dels 20 st. obligationer på S:t Barthelemy fonden, från och med N:o 1 lill och med N:o 20, af den 3i Dec. 1826, hvardera på 2,5oo r:dr Hamb. b:co, dels ock 4 sl;- obligationer på samma fond från och med N:o 17 till och med N:o 20, hvardera å 2,5oo r:dr Hamb. b:co.
Beträffande tillkomsten och beskaffenheten af förstnämnda obligationer, eller de den 3i Dec. 1826 utgifna 20 st., inhemtas ej mindre af K.
M:s nåd. skrifvelse den 7 Nov. 1826, att K. M., till bestridande af S:t Barlhelemy-cassans åtskilliga utgifter, uppdragit åt Statsrådet m. m.
Hr Gr. G. F.
Wirse'n alt för nämnda cassas räkning upptaga ett lån å 5o,ooo r:dr Hamb. b:co, för hvars återgäldande cabinettscassan skulle ingå i borgensförbindelse, den dåvarande Utrikes Statsministern H. Ex. Hr Gr. Wetterstedt jemväl blifvit i nåd. anbefalld att, å denna cassas vägnar, utfärda, än ock. 25 H. 33 ■j58 [De 11 23 Maj f. tn. afen utaf Hr Gr. Wirsen den ii Juli 1827 utgifven handling, hvarigenom lian medgifvit sig hafva i följd af K.
M:s ofvanberörda nåd. auctorisation upptagit ofvanberörda lån å 5o,ooo r:dr Hamb. b:co, att dessa medcd, enligt H. Ex. Hr Gr.
Wetlerstedts sistnämnda dag derå tecknade qvitto, honom tillhandakomrnit; hvarförutan å denna handling fanns tecknadt, alt för ofvanstående 5o,ooo r:dr blifvit ulgifne 20 st. obligationer, hvardera å 2,5oo r:dr Hamb. b:co.
Hvad åter vidkommer de uti bouppleckningsextractel upptagna 4 obligationer, från och med N:o 17 till och med K:o 20, hvardera likaledes å 2,5oo r:dr Hamb. b:co, så har i afseende å dem någon upplysning ej kunnat kihemtas af de Utsk. tillhandakomna ofvannämnda handlingar; men då StatsUtsk. emedlertid ansett betänkligt alt i detta afseende åsidosätta vidare nödiga forskningar, desto hellre, som de uppgifna nummertalen å sistnämnda obligationer synas antyda, alt jemväl af dem eli antal, uppgående minst till 20, skulle vara utfärdade, så har Utsk. velat till Högh Const.- Utsk., som har sig tillgängliga och under granskning de i Statsrådet förda prot., härmed velat öfverlemna, att af dem söka inhemta någon upplysning i afseende å tillkomsten, ej mindre af S:t Barlhelemy-fondens sistberörde obligationer, an den borgensförbindelse, hvarför cabinettscassan häftar, i hvilket afseende StatsUtsk. nu ock öfversänder de till dess kännedom komne handlingar i ämnet, nemi.: 1:0 K. M:s den 7
Nov 1826 utfärdade autorisafion för Statsrådet m. m.
Hr Gr. Wirse'n, att upptaga lån å S:t Barthelemy-fonden m. m.; 2:0 Hr Gr. Wirse'ns i anledning deraf afgifna skriftliga förklarande, att han, i föjd af K.
M:s autorisation, uttagit ett lån å Bai thelemy-fonden, stort 5o,ooo r:dr Hamb. btco, och H. E. Hr Gr. Wetlerstedts qvitto derå; 3:o Extract af den efter Commercerådet Eileen den 24 Mars i83o förrättade bouppteckning; 4:o K. M;s d. 27 Febr. ■ 836 aflålna nåd. skrifvelse, angtde uppbärande afFile'nska testamentsmedlen, m. m ; samt 5:o K. M:s den 19 uti innevarande månad lill R.
St:s StatsUtsk. aflåtna nåd. skrifvelse, ang:de ön S:t Barthelemy.
Rätteligen utdraget ur conceptprot. intygar R. af Sillén.’-’ 1 Härvid finnes ingen reservation.
Under ett kort uppehåll, som af Frih. Cederström gjordes, började nu Gr. Frölich, David, att tala, utan att vara uppropad, men afbröts af Hr Frih. o.
Landtm., som erinrade honom att han borde vänta tills han blefve i sin Ordning uppropad.
Cederström fortfor derefter:
Den 32 Maj f. lii.
Elt Const.Utsk:s prot.utdr. af ele n 3o Mars 1840, så lydande : ”Utdrag af prot., liållet hos R.
St:s Const.Utsk. den 3o Mars 1840.
Sedermera föredrogs ett från StatsUtsk. ankommet prot.utdr. för den 7.4 innevarande månad, rör:de åtskilliga från Barthelemy-fonden utgifna och af cabinettscassan garanterade obligationer, jemte ett år 1827 för Barthelemyforidens räkning upptaget lån å 5o,ooo r:dr [lamb. b:co, hvarför cabinettscassan blifvit iklädd ansvarighet; i sammanhang hvarmed ånyo upplästes det: uti Consl.Utsk:s prot. för den 23 dennes omförmälda prot.utdr. från StatsUtsk., angtde en uti ministercassan uppkommen brist och de till dess betäckande vidtagna åtgärder , äfvensom tillika upplästes en af StatsUtsk. såsom bilaga till sistberörde prot.utdr. sedermera insänd afskrift af den deri omnämnda underd. rapport, hvilken H. Ex. nuvar.
Statsministern afgifvit rörande ministercassans ställning.
Harvid anmäldes förUtsk., att nyss upplästa atne prot.- utdr. icke blifvit af RiksStm till Utsk. remitterade, hvarföre ock hemställdes, huruvida desamma, enär de innefattade anmärkningsanledningar och blifvit Utsk. meddelade i annan ordning än 29 §:n Riksd.Ordn. föreskrifver, kunde till pröfning och handläggning upptagas.
Med föranledande häraf och då ifrågavar. tvänne prot.- utdr. jemte bifogade handlingar icke kommit Utsk. i grundlagsenlig ordning tillhanda, fann Utsk. dem icke föranleda annan åtgärd å Ulsk:s sida, än deras läggande till handlingarna.
Ex prolocollo Chr. Arfvidsson.” Const.Utsk. ansåg sig alltså här berättigadt att för K. St. dölja StatsUtskts grundlagsvidriga tilltag.
Ett prot.utdr. från StatsUtsk. af den 23 Febr. 1841 a-f följande innehåll: ”Afskrift.
Utdrag af prot., hållet hos R.
Högh St:s StatsUtsk. den 23 Febr. 184•
- Sedan ifrån K. M. till StatsUtsk. ankommit 2:ne nåd. skrifvelse!' af den 3 dennes, den ena (N:o 100) ang:de beviljandet å extra-statsregleringen af särskildt anslag af 3,600 r:dr årligen till aflöning för ökad embets- och tjenstemannapersonal uti K. Stats-cont., och den andra (N:o 101) om anvisande å nämnda statsreglering af anslag för K. theatern, motsvarande de för dramatiska spektaklet förut å 5:te hufvudliteln uppförda, men vid denna riksdag afslagna anslag, dels af 4)5oo r:dr i contant, dels till ved; så ansåg Utsk., vid det förhållande, att enahanda anslagsfrågor förut under denna riksdag, vid ordinarie statsregleringen, varit pröfvade och afslagne, sig böra härå fästa Const.Utsk:s uppmärksam - Den 22 Maj f. m. liet för den åtgärd, hvartill Const.Utsk. må finna sådant föranleda, äfvensom på det
Utsk. må komma i tillfälle att taga i öfvervägande, huruvida, till förekommande deraf att redan afgjorda frågor på dylikt sätt åter kunna upptagas, något förändradt grundlags-stadgande må anses af behofvet påkalladt.
Vidimeras.
R. af Sillén."
Detta prot.utdr. lades på bordet i Const.Utsk. den 4 Mars enligt följande transsumt af Const.Utskts protocol!
: "Transsumt af prot., hållet hos R, St:s Högl.
Const.- Utsk. den 4 Mais 1841 •
Upplästes samt bordlädes: 2:0 StatsUtsk:s prot.utdr. för den 23 i nästl. månad, i anleda, af K.
M:s nåd. propos:r
Nös 100 och 101, rör:de anslag för Stats-cont. och theatern.
Rätteligen transsumeradt, intygar G. Cederschjöld.
Cancellist i Const.Utsk..’’ Den ti Mars blef det ånyo inom Const.Utsk. företaget till pröfning, på sätt följande transsumt utvisar: "Transsumt af prot., hållet hos II.
Sl:s Högh Const.- Ulsk. den 11 Mars 184 * - Föredrogs StatsU(sk:s prot.utdr. för den 23 i sistförflutne månad, af innehåll, att sedan ifrån K. M. till bemälde Utsk. ankommit 2:ne nåd. skrifvelse!’ af den 3 i samma månad, den ena (N:o 100) ang:de beviljande å extra-statsregleringen af särskildt anslag af 36oo r:dr årligen till aflöning för ökad embets- och tjenstemannapersonal uti K. Statscont.
, och den andia (N:o 101) om anvisande å nämnda statsreglering af anslag för K. theatern, motsvarande de för dramatiska spektaklet förut å 5 hufvudliteln uppförda men vid denna riksdag afslagna anslag, dels af 4^00 r:dr i contant, dels till ved; så hade StatsUtsk., vid det förhållande, att enahanda anslagsfrågor förut under denna riksdag vid ordinarie slatsregleringen varit pröfvade och afslagne, ansett sig böra härå fästa Const.Utskis uppmärksamhet för den åtgärd, hvartill Const.Utsk. kunde finna sådant föranleda, äfvensom på detUlsk måtte komma i tillfälle alt taga i öfvervägande, huruvida, till förekommande deraf, att redan afgjorda frågor skulle på dylikt sätt åter kunna upptagas, något förändradt grundlagsstadgande vore att anse af behofvet påkalladt.
Enär detta StatsUtsk:s meddelande, ifall detsamma borde anses innefatta en anmärkt).anledn., icke kommit Const.- Den ai Maj f. m.
Utsk. tillhanda i den ordning 29 och 3o §§:ne Riksd.Ordn. föreskrifva, och, ifall det åter vore såsom en motion om grundlagsförändring alt betrakta, dervid förekomme, att dylika motioner, jemlikt hvad 56 §:n Reg.F:n och 29 §:n Riksd.Ordn. antyda, få hos Const.Utsk. endast af enskild riksdagsman framställas, fann Utsk., i öfverensstämmelse med hvad Utsk. den 3o
Mars sisth år i en nära likartad fråga beslutat, någon annan åtgärd i anledn. af StatsUtsk:s förevar. prot.utdr. icke vara att vidtaga, än att lägga detsamma till handlingarna.
Rätteligen transsumeradt, intygar G. Cederschjöld, Cancellist i Const.Utsk.” Jemväl här har Const.Utsk. ansett sig tillständigt att för R.
St. dölja StatsUtsk:s lagstridiga tilltag och sålunda gjort sig delaktigt i StatsUtskts brottsliga förfarande, så väl i afseende på de i olaglig väg anmälda anmärkn.anlednlr, som väckt fråga om ändring af grundlagen, förhållanden, soin af Const.Utsk. sjelft blifvit vitsordade.
Jag öfverletnnar till R. o. Ad. att pröfva, huruvida det icke vore lämpligt att infordra alla sådana StatsUtsk:s prot., hvilka gått till Const.Utsk. utan remiss från R. St., och från Const.- Utsk. dess prot. i anledn. deraf, med undantag likväl af sådana deribland, som möjligen tillhöra granskningen af Statsrådets prot., hvilka emot 86 §:n l\eg.F:n icke få till trycket befordras och således icke kunna från Utsk. infordras.
Jag har hos notarien gjort mig ytter ligare förvissad om att jag hörde rätt, då jag tyckte att Frill.
Cederström i början af sitt yttrande tillkännagaf, att han ville uppläsa åtskilliga handlingar, som han ansåg böra komma till R. o. Ad:s kännedom.
Jag har icke kunnat uppfatta det grundlagen medgifver, att en ledamot står upp här och till följd af sin individuella känsla yttrar hvad han anser böra komma till
Ståndets kännedom ulan alt äga något egentligt föremål för sitt yttrande.
Grundlagen tillåter visserligen hvarje ståndsledamot alt yttra sig öfver allt hvad som inom Ståndet passerar, men för att således kunna begagna denna rätt, fordras alt någonting verkligen passerat; att yttrandet är föranledt af något bestämdt föremål och icke till den grad sväfvar i luften som Frih.
Cederströms sista tillkänna— gifvande tyckes göra, då han uppträder såsom en anklagare emot Stats- och Const.Utsktn.
Stats- och Const.Ulsk:ns enskilda ledamöter har Hr Frih:n rätt att attackera, men att attackera dessa Utsk. collectivt, dertill äger han ingen rättighet, och det förundrar mig, att Hr Frih. o. Landtm, kunnat tillåta Frih.
Cederström att på detta sätt missbruka sin yttranderätt, då han här stått och uppläst det ena placatet efter det andra.
Med samma rätt skulle jag kunna skaffa mig prot.- Den 2a M a j f. m. utdr. från Kammar-coll:m ang:de detta collegii öfverläggningar och beslut, och traktera herrarne dermed.
Måhända skulle dessa handlingar komma att utvisa det Kammar-collegii ordförande ofta icke haft mera reda på saker, än han nu påstår, att ulsk.ordföranderne haft.
Jag har icke kunnat undgå att anmärka detta Hr Frihtns förfarande såsom högst olämpligt, grundlagsvidrigt och otillständigt.
Att R. o. Ad. nu skulle vilja ingå i något svaromål derå, kan jag icke föreställa mig: ty det måste finnas någon form för1 allt hvad som göres inom RiksStrn.
Är det Frih.
Gederströms mening att några af dessa utsk.ledamöter skola utvoteras, så måste han namngifva dem särskildt; men att så der taga dem i klump, det är högst olämpligt.
Jag förmodar att Hr Frih. o. Landtm, liar ansett dessa af Frih.
Cederström upplästa handlingar vara föremål för föredragning inom Ståndet, emedan jag icke kan tänka mig att på annan grund Frih.
Cederström kunnat, emot 5o §:n Riksd.Ordn., här uppträda med anmärkmr ang:de lagligheten af hvad sorn inom Utsk. inträffar. 5o §:n säger nemi., alt det är hvarje ledamot fritt att yttra sig om lagligheten af hvad sig inom Ståndet tilldrager.
Det är derinom, som hvarje talare är förbunden att hålla sig.
Nu har Frih.
Cederström gått derutom, och jag kan derföre icke annat tro, än att detta är en ny motion af Frih:n.
I anledn. deraf hör jag upptaga den anmärka.
, som blifvit gjord emot StatsUtsk., enär detta Ulskts åtgärder måhända till en del kunnat hero af mitt föredragningssätt såsom ordförande inom Utsk.
Jag får då förklara, att jag dervid ställt mig till efterrättelse föreskrifterna i 4^ §:n Riksd.Ordn., der det står: ”Skulle ett Utsk. anse nödigt att till öfverläggning om något ärende af särdeles vigt med annat eller andra Utsk. sammanträda, vare det tillåtet på sätt Utskm öfverenskomma, antingen in plenis, eller fast hellre genom deputerade.”
Detta sätt att communicera sig med andra Utsk. har icke varit antaget, nemi. det sednare sättet, att förfråga sig med hvarandra, huruvida man vill genom utsedda deputerade sammanträda.
Jag vet att vid föreg:de riksdagar, likasom vid denna, Utsk:n genom prot.- utdr. coromunicerat sig med hvarandra, och jag har på grund af 43 §:n Riksd.Ordn. icke ansett mig kunna vägra propos. på den communication, som StatsUtsk. ansett höra göras, emedan praxis varit att icke genom deputationer sammanträda.
Ätt icke ifrågavar. prot.uldr. afgafs i form af anmärkt!. anledntr skulle måhända kunna hafva sin grund deruti, att StatsUtsk. icke funnit ifrågavar. förhållande innebära full anledn. till anmärkn., och måhända, att SlatsUtsk. på förhand har förutsett, att en anledn. till anmärkn. emot redan hädangångna rådgifvare skulle vara en nullitet och till ingenting tjena; men StatsUtsk. har ansett nödigt, Den 22 Maj f. m. a 63 att i detta fall låta Const.Utsk. känna hvad detta Ulsk. icke ägde tillfälle att på annat sätt inhemta, emedan det är SlalsUlsk., som liar att handlägga räkenskaperna, hvarmed deremot Const.Ulsk. icke äger taga någon befattning.
Jag förmodar, att StatsUtskjs majoritet sålunda sett saken, då den beslutat den ifrågafrar. remissen till Const.Ulsk., hvilken jag icke ansett mig kunna neka eller afböja.
Att åter StatsUtsk:s sätt att handlägga de ärenden, som komma under dess pröfning, här skulle kunna blifva föremål för något klander, anser jag vara alldeles utom grundlagens stadgande och tror således för min del, att Frih.
Cederströms nu gjorda framställning icke kan föranleda till något annat, än att läggas till handlingarna.
Jag anhåller, att Ridd.Secret:n ville upplysa med hvilket föredraget mål de af Frih.
Cederström upplästa handlingar hafva gemenskap, och att jag derefter måtte få yttra mig.
Ridd.Secret. yttrade, det han för sin del icke kunde finna det tillhöra hans befattning att uppgifva till hvilket mål ett af en ledamot uppläst anförande hörde.
Då jag icke haft till fälle alt finna, att de af Frih.
Cederström upplästa handlingar kunna hafva någon gemenskap med något af de mål, hvilka stå på föredragn.listan, och då jag icke heller fått någon upplysning derom af Ridd.Secret:n, så kan jag icke underlåta att uttrycka min förundran deröfver, att Hr Frih. o. Landtm., som vid så många tillfällen ansett sig pligtig att med klubban afbryta andra talare, hvilka, då de yttrat sig öfver föredragna ämnen, något nflägsnat sig derifrån, likväl vid detta tillfälle kunnat tillåta Frih.
Cederström att på delta vis missbruka R. o. Ad:s tid, och jag hemställer så väl lill Hr Frih. o.
Landtm, som till Frih.
Cederström, om det icke skulle kunna anses mera lämpligt och passande, att Frih.
Cederström valde annan tid och annat rum för dessa declamatoriska öfningar, eller om han måhända funne det lämpligare att, såsom Hr Brummer, låta trycka och till R. o. Ad. utdela sina declamationer, för att icke under Ståndets sessioner på detta sätt borttaga R. o. Ad:s tid.
Jag har begärt ordet i anledn. af Gr. Horns yttrande; ty Gr.
Frölichs anser jag icke behöfligt att besvara.
Horn har trott att det vore en rättighet förUtsk:n att med Const.Utsk. sammanträda, då Utsk:n funne sådant vara behöfligt.
Vi skulle då kunna få en sammansättning af samtliga Utsk:n vid en riksdag, för att uppgöra grundlagsförändringar.
Den värde StatsUtsk:s-ordföranden har härvid förgätit, att 8t §:n Reg.F-.n tydligen bestämmer, huru frågor om grundlagsförändringar kunna väckas, att de icke a64 Den 22 M * j f, m. få viiokas inom R.
Strs plena, likasom icke inom något annat Utsk , än Gonst.Utsk.
Denna föreskrift har StatsUtsk. likväl nu öfverträdt, och detta med berådt mod, efter hvad reservationen af en dess ledamot upplyser, och således efter att hafva haft tillfälle alt genomläsa de §§, som angå äiti net.
Detta oaktadt har Ulsk. inkommit till Const.Utsk. med insinuationer om förändringar af grundlagarna.
I afseende på formen för frågan, och det påstående, att 5o §:n Riksd.Ordn. endast gifven ledamot af RiksSt. rätt att i plenum ”till prot. fritt tala och utlåta sig i alla frågor, som under öfverläggande komma, och om lagligheten af allt, som inom Ståndet sig tilldrager;” så kan det visserligen icke bestridas, att det slår så i 5o §:n Riksd.Ordn.; men denna 5o § annihilera)' på intet vis 110 §:n Reg.F:n och 78 §:n Riksd.Ordn., hvilka innehålla, att ”ingen riksdagsman må kunna under tilltal ställas eller sin frihet beröfvas för dess gerningar och yttranden uti RiksStm eller något R.
St:s Utsk.” Således har också hvarje riksdagsman rättighet att yttra sig, så väl om hvad som tilldrager sig inom R.
St. eller något R.
St:s Utsk., och då det belinnes att något Utsk. genom sin majoritet försöker att rubba grundlagen eller att missleda Const.Utsk. att framkomma med förslag dertill, så Uro de uti ett upprorstilistånd emot grundlagen och kunna under tilltal ställas.
Nu vet jag icke i huru många delar, som dessa Utsk. kunnat sig försynda.