Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Der är likväl icke öfverdrifvet hegardt, att den borde till dessa, hvarje menniskas första behof vara tillräcklig.
Egen förmögenhet är en lycka, som ganska få Tjenstemän äga; och den som vill med nit och värdighet fullgöra sina pligter i Tjensten — och hvem känner sig icke dertill ovilkorligen förbunden? — har hvarken tid eller håg att för arfvode betjena andra.
Häruti ligger också utan tvifvel orsaken till den brist på skickliga sökande till Ledamöter i Hofrätter och Collegier, hvilken icke titan skäl blifvit öfverklagad , och ej bör lemnäs utan synnerlig uppmärksamhet.
En Tjensteman i de mindre graderna ser sig ofta genom tjenstgöringen icke betagen tillfälle aU genom commissioner förtjena, så ati hans inkomster konna öfverskjuta Ledamöternas löner; vid hvilket förhållande den , som äger skicklighet och vunnit förtroende , hellre fortfar] i sitt $$11 än han söker en högre tjenst, som s
Den 2 Juli. e, m. i förening med trägnare arbete och större ansvar, gifver mindre behållning.
Utan att genom denna framställning villja för någon del äsyfta mindskning uti de för tjenstemän i lägre graderna föreslagna Löntillökningar, vore min önskan, att äfven de löner som öfverstiga 500 R;d. kunde ökas åtmindstone med 50 procent; men dä tillgångarne och andra omständigheter torde för närvarande lägga hinder för en dylik förhöjning och en hufvudsaklig reglering härutinnan; anser ja.g miglikvälnu ej kunna underlåta att lillHögloil.
Bidderskapets och Adelns rättvisa bepröfvande hemställa , om icke ofvanomförmäldta förslag, med detsammas gillande i öfriga delar, kunde till Utskottet återremitteras, för att, i anledning af hvad förberördt är, undergå sådan rättelse, att den för Herrar RevisionsSecreterare samt HofRätternas och Collegiernas Ledamöter projecterade Lönförhöjning bör räknas, icke efter 1811 års Stat, utan efter den tillökning, sorn år 1812 de fleste af dessa Embetsman tillädes.
Genom denna beräkning skulle en Räds lön, 1000 R:d., ökad med 50 procent, stiga till 1500 R:d., och en Asessors lön med 55 procent till 900 R:d., jemte den förhöjning, som efter föränderliga Markegångspriser kan uppstå på Spannmålen ; och ehuru äfven denna förbättring ej kan, i dessa tider, an - Den 2 Juli e. m« ses svarande mot den belöning, hvarmed Statens Embets- och Tjenstemän fordom varit hugnade, synes den dock böra för anständig utkomst vara någorlunda tillräcklig.
Herr Munch af Rosenschöld, Eherhard ; Då jag varit den förste, vid denna Riksdag, som föreslagit en Löneförbättring för penningelöntagande, så val milita ira som civila Embets- och Tjenstemän, samt lönernas utgående efter Spannmålsvärde, torde Ridderskapet och Adeln ursäkta, att jag, i anledning af förevarande StatsUtskottets Betänkande i detta ämne, yttrar några ord.
Största svårigheten vid regleringen af i fråga varande lönförbättring härleder sig deraf, att den Committé, sorn, på Riksens Ständers vid , jag menar, 1812 års Riksdag, yttrade underdåniga önskan, skulle nedsättas, för att utarbeta ett förslag till vissa Embetens och Tjensters indragning eller sammanslående, samt till en förbättrad arbetsmethod vid vissa publiea Verk , ännu icke fullgjort sitt uppdrag, oaktadt Riksens Ständer tillika anslagit årligt arfvode till denna Committé.
Denna svårighet hade dock blifvit afhuipen , om mitt, vid början af denna Riksdag gjorda förslag, att Riksens Ständer sjelfve skulle nedsätta en särskild Committé, för att fullgöra samma uppdrag, och i anledning deraf utarbeta en förbättrad Lönreglering, blifvit au. 94 Den 2 Juli e. m. taget.
Imedlertid, då detta hinder för éii fullkomlig Embets- och Löningsreglering nu ej kan hjelpas, återstår blott den utvägen* litt vidtaga en provisorisk Lönförbättring till nästa Riksdag.
Hvad särskildt StatäUtskottets
Betänkande häröfver aiigår , så får jag vördsammast till Ridderskapets och Adelns bepröfvaride -hemställa : j:o
Ont icke förhöjningen bör utan någon progréss sion utgå, lika för alla periningelöner, med 50 procent; skälen för detta förslag hafva redan flere värda Ledamöter anfört; det hufvuclsakltgaste torde vara det, att de hög« re Embets- och Tjenstemän merendels hafva mindre ledighet än de lägre, äfvensom det tyckes vara mer under deras värdighet att befatta sig med privata cotnmissioner* till vinnande äf én nödig utkomst.
Dessutom är det i synnerhet, då Embetsmatihen vid en mognare ålder och merendels då ernådd högre Embetsbefattning träder i äkta Ståndet, söm en bristande utkomst blir för honom känbar.
Äfven vågar jag till Höglofh Ridderskapet och Adeln hemställa : 2:0
Om en lika så betydlig förhöjning för närvarande kan anses nödig för de löner, hvilla blifvit funderade sedan 1809 års Regementsförändring, då beloppet af dessa löner bestämdes med något afseende på de ökade varupriserna och sedelmyntets mindskade värde.
Äfven får jag nu iterera mitt , i mitt Memorial i detta ainné Den 2 Juli i ni. s3 gjorda förslag: att 5:0
Lönerne helt och hållet, och således icke blott till 50 procent, bestämmas efter Spannmålsvärde.
Jag linner åtmiiidstone icke i Utskottets Betänkande någon tillräcklig grund anförd för Lönernas bestämmande et ter Spannmålsvärde blott till deras halfva belopp.
Jag skulle tro, att Statens tillgångar medgifva lönernas utgående helt och hållet efter Spannmåls värde ; ty, oaktadt den skall efter Markegången och icke efter Statspriset godtgöra de Löntagande Spannmålen, betalar Staten dem ändå ej mera i penningar för Spannmålen än den sjelf erhåller för den, emedan Markegångspriset merendels är betydligt mindre än det gångbara priset 1 orten.
Sluteligen får jag hemställa: 4:0
Om icke Lön förbättringen för de Militäira Embets- och Tjenstemän, sorn hittills erhållit 3in lön i penningar* bör äf StatsUtskottet utarbetas och regleras på »anima grunder sorn den för de civila.
Jag tror mig således uti dessa erinringar äga tillräckliga skäl att föreslå återremiss af Utskottets Betänkande.
Herr Adlerstam , Johnn Patrik, anför* de skriftligen till Protocollet följande Vördsamma
Vid StatsUtskottets till Riksens Högofl.
Ständer afgifn% Betänkande, rörande pÉ Di* Juli e. w» en lönförhöjning, får jag i korthet följaH* de i ödmjukhet anmärka.* #
Jäg har val ingen ting emot den prim cip, StatsUlskottet följt i afseende pä Lön* förhöjningen oell den för densamma proponerade Classiiication.
Den synes mig i det hela rigtig; men deremot har det icke kunnat undgå min uppmärksamhet, att Ut* skottet ansett de Embets- och Tjenstemän, som vinna Lönförhöjning, icke tillika kunna få bibehålla, hvad de på Inöraghingsstaten hittilLs uppburit; denna har jag trott icke kunna i ar/nan händelse äga rum, än då hvad på Indragningsstat åtnjutes endast är en pension eller expectahcelön i väntan på ordinarie lön: men uti det fall, som med många Embetsman är vanligt , att de njuta lön på Indragnings-staten i och för en verklig och ännu fortfarande tjenstgöring, så kan jag ej annat än finna ett sådant stadgande alldeles orättvist.
Utom hvad naturliga billigheten häruti synes fordra, nemligen att hvar och en skall njuta vedergällning för den Tjenst, han förrättar och så länge han förrättar den , tror jag mig äfven böra väcka Utskottets eftersinnande uppå hvad Riksens Högloft.
Ständers Beslut vid Riksdagen i Örebro Er 1810 i närvarande fråga redan bestämt.
Det är ock i anledning a£ ofvapnämnde Riksens Ständers V. Den 2 Juli. e. m. §7 Ständers beslut, sorn Kongl. Maj:t vid sedermera skedde förändringar af åtskilliga Verk och Stater i Nåder förordnat, att de Embets-och Tjenstemän, som dervid blifvit på indragningsstat flyttade, skola ej mindre tills vidare fortfara med deras förra tjenstbefattningaf än äfven bibehålla sina förut åtnjutne lönevilkoi\
Jag kan icke hnna rimligt, att dea nu i fråga varande Lönförhöjning för Embets- och Tjenstemän skall upphäfva och kullkasta Riksens Ständers förra Beslut och Kongl. Maj:ts derpå grundade Nådiga Föreskrifter; och jag anhåller, i anseende till delta ämnets vigt, att Betänkandet måtte, åtföljdt af detta mitt Memorial, och de öfriga deremot gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Friherre Stael von Hollstein, Corfitz
Fucivig:
Då Riksens Ständer, i afseende på den förlägenhet, hvaruti Penningelöntagande Embets» och Tjenstemän råkat ge-- norn myntets försämrade valeur, och derför beslutit att, genom tillökning i Jmningsvilkoren, försätta dem i tillstånd att kunua hafva en tarflig utkomst, och denna omsorg är allmän utan undantag; så kan det icke undfalla min uppmärksamhet, att endast för den Civila Émbetsmanna Corpsen tillökningen blifvit bestämdt reglerad, hvaremot den Militaira blott blifvit lem» Ful. o. Ad.
Fröt ig. 14.
S 9$ Den i.
Juli. e. nt, nadt hopp och Löften att utaf öfverskott och besparingar kunna blifva hulpen , utan alt bestämdt blifvit grunderne till deras Lönförbättring; men alldenstund de militaiie Enibetsmännen, äfven sa val som de Civile, äro Statens Embetsmän, äfven så väl sorn dessa äro berättigade till Riksens Ständers omedelbårliga bestämmande afderas lönbi: bättring, och jemväl framför dem, i politiskt afseendeförtjena varda ihogkomne för gjorda tjenster för Fäderneslandet, samt för framtiden till samma nit till uppoffring af lif och helsa, för Fäderneslandets gagn varda uppmuntrade, så finner jag mig föranlåten att begära, det StatsUtskottet måtte få sig uppdraget att uppgöra bestämdt förslag till lönförbättring
För Militairen ; hvarvid intet arbitrium må äga rum , utan alla de, som antingen dels äro på värfvad fot, dels blifvit från indelta satte på stat med penningelöner, samt Kronan, till sitt gagn och nytta , indragit Boställen och indelda löner, måtte på samma tid och i samma förhållande samt utaf samma tillgångar, som för de civile äro föreslagne, åtnjuta lönförbättring — de stora öfverskotten lemna tillräcklig fond, sedan de behof, hvarför de öfverlemnades till Konungens disposition 1812 till nästa Riksdag — ml mera upphört.
Herr Mannerstam, Johnn:
Jag har endast en anmärkning vid StatsUtsottets bé» Den t Juli. e. m. 99 tänkande att underställa Ridderskapet och Adeln, den nemligen att Utskottet, vid uppgörande af den allmänna förhöjningen på penningelöner, afdragit den tillökning, sorn vid 1812 års Riksdag blifvit särskildt tillagd och förmoueligen på stat uppförd för några Embetsverk ,såsom Kongl. Justi* tieExpeditionen , HofRätterna och ivanunarCollegium.
Det kunde val synas billigt, att alla i fråga varande Löntagare njuta lika rätt ; men jag bör fästa Ri d dårskap et s och Adelns upmärksamhet derpå att, då åtskilliga Collc-gier och Embetsverk, vid den allmänna organisatiori och reglering deraf* kom blifvit i fråga ställd och af den Committé, som Riksens Stander beshrtit skall föreslås, lÄde böra och kunna undergå förändringar och indragningar.
JuslitieExpeditionen, Hofrätterne och KammarCollegium åter äro
Verk, hvilka alltid torde bibehållas till den personal, som der nu häfver lön på stat, om oeksåformen för sjelfva Inrättningen skulle, på sätt redan är föreslaget* eller på annat sätt, framdeles undergå förändring.
Anledningen till det särskildta anslag, som. samma Verk erhöll 1812 , är ännu lika gällande, nemligen att deras göromål'äro mera trägne än de öfriga Collegiernas, och det skulle således , i min tanka , icke vara billigt att fråntaga dem en redan erhållen, tillökning, hvarigenom de obetydligt skulle se sina Lönevilkor förbättrade vid den allmänna tilökningen.
Hvad JustitieExpedi* ICO Den 2 Juli, e. Hl, tionen enskildt angar, är äfven det1 skäl talande, att långt Hera Ordinarie Embetsoch Tjenstemän der äro tjenstgörande, än de som hafva lön, sä att, t. ex., för 7 RevisionsSecretcrare endast 5 löner och för ProtocollsSecreterare endast 2 löder linnas.
Om ock de förres* antal kunde tala mindskning , äro deremot mindst 4 ProtocollsSecreterare oumbärlige, samt borde följaktligen hafva lön på stat. / ' (
Jag öfvérlemnar sluteligen till StatsUtskottets eget godtfinnande att, i fall min anmärkning vinner afseende, föreslå om den 1812 gjorda tillökning bör endast beräknas, såsom hittills, i penningar, eller lika xned den öfriga lönen utgå.
Då jag förmodar, att StatsUtskottets Betänkande blifver, i anledning af de nu gjorde anmärkningar , återremitteradt , anhåller jag vördsamt, att ännu få göra ett tillägg.
StatsUtskottet har tillstyrkt några,nya Löner på stat för betjeningen inom Svea HofRätt, och detta föranlåter mig att påkalla Riks ens Ständers behjertande af ett annat Verk, som icke är deraf i mindre fcehof.
Det är icke nog , att JustitieRevisionen, i saknad af motsvarande extrainkomster, eller så kallade Sportler, har, i jemförelse till de öfriga StatsExpeditioner - Den 2 Juli e. m. 101 na, små löner; de på stat uppförde äro äfven till antal otillräcklige.
JustitieRevisionen har endast 2 ProtocollsSecreterarelöner, och jag lemnär tili hvar och en att bedomina, huruvida det vore möjligt för' 2 personer att bestrida denna tjenst, då under hela året 6 protocoll måste föras 1 veckan.
Mindst 4 ProtocollsSecreterare äro af nöden , och jag vågar derför föreslå att Högloft.
StatsUtskottet måtte, på lika sätt sorn. för,HofRätten blifvit tillstyrkt, på stat upföra 2 nya ProtoqollsSecreterarelöner vid JustitieFievisionen.
För min egen tillfredsställelse, såsom tillhörig detta Verk, har jag icke kunnat undgå att vidröra detta ämne, särdeles som jag af StatsUtskottéts Betänkande funnit^ att Justitie-Revisionen är det enda Verk, der man å ena sidan ägt försakelse nog och a en annan icke funnit mödan värdt att till Riksens Ständer ingifva ansökning om förbättring i Löninkomster.
Jag har varit nödsakad att tala i en sak, som man skulle kunna tro vara min egen; men jag bör upplysa, att om dessa 2 nya löner anslås, de samma tillfalla äldre Embetsmän inom Verket, och alt det äfven derefter blir min och flera äldre ProtocollsSecreterares lott att, ehuru ordinarie fjenstmän i JustitieRevisionen , från och före 180g, fortfara att tjena alldeles titan lön.
Jag torde icke behöfva nämna något annat för att styrka bolicfvet a£ jos Den 2 Juli. e. m. dessa 2 löner, om jag icke borde, för jern® förelsen , erinra att de Hesta Ståts-expeditionerna hafva "2 ProtocollsSecreterare-löner pä stat, ochia att derstädes högst 2 Protocoll förås i veckan , efter hvilken uträk' ning JustitieRevision borde hafva sex.
I anledning af dessa anmärkningar blef StatsUf skottets betänkande till Utskottet återför vis a dt.
Under tecknad, Silverstolpe, Axel G a-i briel:
I förmiddags Plenum denna dag begärdes, att Herr Directeuven af Uhr matte anmodas befordra till Trycket sitt då upplasta Hietainen, såsom innefattande upplysande anmärkningar , i anledning af Herr StatsSecreteraren Friherre Wirséns i nästföregående Plenum gjorda anförande.
Friherre Wirsén afgaf genast derpå dylika upplysande anmärkningar vid Herr af Uhrs.
Om genom anmodan om Tryckning till den ena Ledamoten och icke till den andra , allmänheten skulle sältas i belägenhet att fatta ofullständiga omdömen om deras uppgifter och tänkesätt, så skulle sådant synas mig vara ett icke rättvist förfarande.
Jag anhåller på denna grund, att Herr Grefven och LandtMarskaiken täcktes proponera Höglo fl, Ridderskapet och Adeln att Den 2 Juli c. m. 113 anmoda Friherre 'Wirsen äfven befordra sitt anförande till Trycket.
Denna hemställan blef , uppå gjord proposition, bifallen.
Herr Munk af Rosenschöld, Eberhard, begärde, att Herr Silfversparres i förmiddags Plenum upplästa
Dictamén mätte remitteras till Lag- samt OeconomieUtskotten.
Herr LandtMarskaiken erinrade, att sådant icke kunde ske, emedan Herr Silfversparre hade anmält detsamma såsom ägande gemenskap med det Särskildta Utskottets på Bordet hvilande Betänkande.
Å nyo föredrogos ochbiföllos följande 2:ne den 28 Juni på Bordet lagde Utlåtanden flan Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet. 1:0
I anledning af väckt fråga om ettStalsSjö-Assurance Contoirs inrättande i Slockholm. 2:0 Till besvarande af Högl.
Ridder M O skåpets och Adelns Aterremiss, angående ett gjordt yrkande om RiksdagsRelationers infordrande.
Den £ Juli. e. m.
Företogs till afgörande Allmänna Be* svärs- oell OeconoinieUtskottets, den 23 Juni pä Bordet lagde, Betänkande till besvarande af Aterremissen i frågan om Embetsmäns rättighet att förbjuda invånare i en o^t att hvar som heldst inom Rike? söka arbete.
Friherre Cederström, Jakob: Utskottet har viii uti allmänna termer tillstyrkt den fejr alla utvidgade rättigheten alt under viss tid pä året söka sig arbete.
Men jag finnér ej uti Betänkandet vidrörd den delen af min motion , som rörde upph,öfvande af fainlidne Landshöfdingen von Echstedts Kungörelse, hvarigenom invänarne uti bans
Län denna rättighet blifvit förment.
Jag anhåller således, att Betänkandet måtte återremitteras, med anmodan till Utskottet, att föresi! en underdånig hemställan tili Kongl. Maj:? om upphäfvande af denna författning.
Sedan Henr Ekorn , Fehr Adolph , härefter uppgifvit skäl och anledningar, hvarför Utskottet icke trott sig böra i denna pröfning ingå, och Friherre Cederström deruppå svarat, men tillika från den begärde Aterremissen afstått , blef Betänkandet, uppå gjord proposition, bifallet.
Upplästes ett Memorial från BancoUt* sköttel, af den 50 Juni , hvaruti
Ut* Den 2 Juli. e. jn. skottet, i anledning af infordrandet af BancoFullinägtiges yttrande i fragan om publicité af Bankens Sedelrörelse, förmäler det innefatta sådana upplysningar, i afseende på VexelBancoskuldens belopp och Bankens Financiella ställning, hvarigenom all vidare deliberation om sjelfva hufvud* frågan blefve öfverflödig; och anser sig således förbundet att detsamma ej till allmän kännedom uppgifva.
Herr von Schultzenheim , David : Höglofl.
BanooUtskottets svar uppå det requirerade utlåtandet af Herrar BancoFullmägtiga, rörande publiciteten af BancaSedlarnes belopp, synes vara preliminairemål, och torde således ej , såsom ett ordentligt betänkande eller Memorial, behöfva hvila på Bordet.
Det måste vara utan exempel, att något Utskott vågat neka en utaf ett RiksStänd äskad upplysning eller Bilaga , hvarpå Utskottets Betänkande sig grundar.
UtiHerrar
Fullmägtiges yttrande skall slätt ingen ziffra före- • komma, och om uti Vällofl. BorgareStåndets Talemans, Herr Directeuren Schwans, särskildta votum, hvartill Herr StadsMajoren Westin accederade , beloppet af nu varande Sedelstock, eller erkännandet af mina uppgifters rigtighet, anföres, så hade kunnat andragas, att nämnde period io5 Den 2 Juli. e. m. blifvit titeletnnad, intill dess Riksens Hö‘glofl.
Ständer förordnat, att Sedelstockens belopp borde offentligen uppgifvas.
Men dock hade, till ådagaläggande af oväldighet de, uti det särskildta Betänkandet anförde, skäl och grunder till. bifall å Publiciteten, bort till Ridderskapet och Adeln öfver». lemnäs.
Om BancoTJtskottet för detta förhål» lande förtjente en föreställning, ville jag dock , vid Riksdagens annalkande slut, fö», ga tillstyrka en äterremiss, utan anhåller, att BancoUtskottets
Betänkande i hela sin vidd må tagas i skärskådande.
Ht rr Heykensköld , Detlof : Om Banco» Utskottet hadekunnataflemnaHerrar
Bancofullmägtiges yttrande, hade det visserligen blifvit gjordt; men detta skulle ej hafva kunnat ske utan yppande af något af de hemli'gheter, hvilka Utskottet genom sin ed är förbundet att förtiga.
Friherre Cederström, Jacob: När Riksens Ständer infordrat Herrar Fullmägtiges utlåtande, så kan det icke dem förvägras att deraf erhålla del, och låter sig göra, då de financiella detaillerna uteslutas.
Jag instämmer således med Herr von Schultzenheim, och tror, att berörde Yttrande bör genom Äterremiss infordras.
För det Den 2 Juli. e. m. 107 närvarande torde Memorialet få hvila på Bordet, såsom för första gången uppläst.
Till afgörande företogs StatsUtskottets, den 28 Juni på Bordet lagda Betänkande, angående sökt anslag af Taffelpenningar för PresidentsEmbetet i Kongl. KanunarRätten, jemte 5:ne JustitieRåds ansökningar att vid afskedstagandet efter uppnådde 70 år få behålla, jemte lönen, älven Taflelpenningarne, såsom Pension.
Friherre Stael von Hollstein, Corfitz.
Ludvig :
Det är mig okärt att göra en anmärkning vid detta StatsUtskottets Betänkande ; men, då StatsUtskottet uppgifvit, att den till penninglöntagare föreslagna tillökning blott är provisionel till riästa Riksdag och intills den äskade Committén kommit i verksamhet samt fått reglera och bestämma lönernas belopp, så tyckes deraf följa , att sjelfva lönerne ännu äro alldeles Oförändrade och tillökningen blott ett temporairt tillägg, sorn endast bör tillfalla den tjenstgörande Embetsmannen, icke Pensionärer, som hvarken i propositionen eller Ständernas beslut blifvit omnämnde; skulle likväl Ridderskapet och Adeln finna, att undantag vid detta tillfälle kunde äga rum 108 Den 2 Juli. s. m i afseende på dessa hedersmans förljenster, så önskar jag åtmindstone, att sadant matte ske med det förbehåll, att det icke mätte lända till prejudicat för andra redan afskedade eller hädanefter afskedstagande att erhålla mera än hvad författningarne tillägga dem.
Jag vill derföre icke söka hindra antagandet af Betänkandet, men reserverar min tanka till Protocollet. / Uppå af Herr LandtMarskalken gjord proposition, blef Betänkandet af Höglofl, Ridderskapet och Adeln bifallet.
Å nyo föredrogos och biföllos följande, den 28 Juni pi Bordet lagde, Betänkanden, nemligen: 1:0 Från Lag- samt OeconomieUtskotten, angående anläggning af Svanshamrar , m. m. 2:0 Från Lagutskottet, angående Correctionsinrättningar. 3:0 Från Lagutskottet, i anledning af Aterremissen af Utskottets Utlåtande öfver Justitie-Ombudsmannens RiksdagsBerättelse. 4:0 Från Lagutskottet, om lösen för Utslag i Anmärkningsmål.
Den 2 Juli- e. m. iot> 5:0 Från Lagutskottet, angående Vermlands förläggande under Svea HofRätt, m. m. 6:0 Från Lagutskottet, i anledning af Aterremissen af Utskottets .Memorial angående förhöjning i Nämndemännen» traetamente , m. m. 7:0 Från Lagutskottet, rörande sökt förklaring öfver 'Förordningen, angående Skuldfordrings- och Lagsökninsgmål, den 28 Juni 1798. 8:0 Från Lagutskottet, angående allmänna Straff- och Correctionshus.
Herr LandkMarshnlken tillkännagaf Bevillningsutskottets Memorial, af förlidne gårdag, angående allmänna Bevillningen, vara till uppläsning inkommet; men som det, tillika med åtföljande Allegater, vöre ett arbete af mellan 120 och 130 ark, hemställde Herr LandtMarskalken, om ej Ridderskapet och Adeln skulle behaga tillåta, att detsamma ansåges som uppläst, och hnge hvila på Bordet lill läsning uti RiddarhusCanzliet.
Upplästes och lades på Bordet följande .inkomna Handlingar: 1:0 Frän StatsUtskottet, af den 29 Juni* angående gjorda anmärkningar vidUtskottets Betänkande rörande Bytesverket; och tillstv^rker Utskottet, att hos Kongl. Ma j:t matte anhållas om den nådiga ändring uti Kongl. Förordningen den 16 November 1813: 1:0
Att» i stallet för de der utsatte 10 är, tiden måtte inskränkas till 5 år, räknadt ifrån och med nästa är.■» början; '2:0
Att ej mindre Kronan än Private, som förmena sig äga fordringar uti Bytes- samt Rediictions- och Ersättningsrnål, böra sådana sina fordringsanspråk anmäla inom den 51 December 1817* och de som då icke äro anmälde anses förfalla och rj kunna till vidare pröfning upptagas; 5:0
Att alla byten böra vara utredde* afslutade och med Kongl. Maj;ts Nådiga Bytesbref fastställde inom den 51 December 1820, och de Byten, som pä ett sådant sätt då icke äro afgjorde, böra fastställas och för afslutade anses, ehvad Kronan eller Private deraf vinna eller förlora; ly:ö Att KammarCollegium vid hvarje års slut bör till Kongl. Maj:t ingifva en underdånig Berättelse om hvad vid Bytesverket för året tillgjordt blifvit, samt hvad som återstår, och af hvilka Berä'ttelser Riksens Ständer vid nästa Riksdag torde i Nåder lemnäs del; och ändtligen, 5:0 Att, på det Jord och Hemmansägare måtte blifva i tillfälle att erfara, huruvida deras hemman bch lägenheter kunna i något Byte vara anhängige, KammarCollegium mätte undfå
Nådig befallning att genast och sist inom detta årets slut låta författa en fullständig förteckning på alla oafslutade
Byten, som tillika utvisade alia de hemman och lägenheter, som uti hvarje Byte äro antingen utbytta eller till vederlag uppgifna, och hvilken förteckning borde Allmänheten meddelas afKongl.