Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller vördsamt att endast få fästa upmärksamhelen derpå, att i det af Vet.-Akad. afgifna förslaget finnes icke uplagen den i 1739 års författn. gjorda bestämmelsen, alt det må tillkomma leverantör eller säljare att sjelf upmäta sin spanmäl om lian anser att mätaren träder hans rätt lör nära.
Detta är en omständighet, som icke är iakttagen, men pä hvilken jag vill fästa upmärksamhet.
Då man likväl vid föregående punkt beslutat att icke göra några detalj-bestämmelser, så torde det i afseende på detta mom. icke heller erfordras något annat än att. till K.
M. öfverlemna förslaget.
Men jag liar endast önskat härmed visa, det Vet.-Akadms förslag i detta fall är något ofullständigt.
Vidare förekommo och biföllos Utskms tillstyrkande i fråga om S:de och 9:de punkterne af K.
M:s Propos., och yttrande ang:de utfärdandet af 2:ne Special-förordningar, den ena innefattande föreskrifter om hvad för verkställigheten af den nya stadgan om mått och vigt iagtlagas bör, och den andra, innehållande instruktion jemte arfvodes-laxa för justerare.
Den 8 Juli e. m. »83 Beträffande Utskms tillstyrkande i fraga om föreskriflerne, ang:de (let nya systemets bringande lill verkställighet, yttrade Frih.
Vid den i fråga vande punkten torde det tillåtas mig att vördsamt få göra tvenne anmärkn:r.
Den ena rörer tiden efter hvilken det nya systemet skall träda i verksamhet. K. M. har i sin Nåd.
Propos. föreslagit ”att under loppet af 6 år från d. 1 Januari 1857 det må stå hvar och en enskild fritt att i sin handel och rörelse använda efter eget godtfinnande det hittills gällande, eller det nya mått- eller viglsystemet.
” Deremot hafva Utsk:n förändrat den af K.
M. föreslagna tidpunkten till ett år tidigare, eller d. 1 Januari år 1856.
Jag kan icke inse nyttan af att så hastigt inkomma på det nya systemet, serdeles sorn någon lid åtgår innan det nya systemet blir genom allmänna förfatfn:r kringspridt i landet och vidare innan de nya målkärlen hinna förfärdigas, samt slutligen en icke obetydlig tid innan alla handlande få lära sig känna detta system och använda det i handel och vandel.
Hvad beträffar frågan att enskilde förut tillåtas att i sin handel och rörelse använda, efter eget godtfinnande, det hittills gällande eller det nya mått- och vigtsystemet, så synes mig lika med hvad en aktad talare för en stund sedan yttrade att man dervid måste tillse alt allt bedrägeri kan undvikas.
Men om, efter 1856 års ingång, det tillätes den handlande att efter eget godtfinnande begagna det nya eller gamla systemet, utan att det skulle vara köparen tillätet att få varan afmätt efter det gamla systemet innan han lärt känna det nya, så tror jag alt derigenom mycket bedrägeri och många förluster skulle upstå i handel och vandel, och, om icke förlust upstär, så tror jag att åtminstone mycken anledning till klagomål och missnöje öfver det nya systemet derigenom upkommer.
Jag vet icke någon annan anledning till den af Utsk:n föreslagna förändringen än möjligen den, att samma år d. 15 Oktober R.
St:r skola samlas till nytt Riksmöte.
Jag får hemställa att årtalet 1856 måtte förändras till 1857, och att R. o. Ad. mätte besluta denna förändring.
Jag skulle visserligen vilja begära återremiss af hela punkten, för att äfven kunna få förändring i slutmeningen af denna punkt, ronde de handlandes rättighet att nyttja hvilket mått-, mål- och vigtsystem de behaga, men då jag icke tror, att denna återremiss kan vinna R. o. Ad:s bifall, så har jag nu inskränkt mig till att begära, att året 1856 mätte få utbytas emot 1857 och att inbjudning måtte aflåtas till de öfriga Stånden, som redan beslutat om denna punkt, att sig derom med R. o. Ad. förena.
Jag delar icke de farhågor, som den siste värde talaren förespeglat, såsom en följd af den förändring Utsk:n föreslagit, ronde tiden, efter hvilken man må vara berättigad att begagna det nya eller gamla systemet.
Jag vill fästa upmärksamheten derpå, att Utsk:n icke föreslagit ett åliggande för hvar och en, utan endast cn tillåtelse, att, eft.er denna tidpunkt, be - 184 Den 8 Juli e. m. gagna det nya systemet.
Det är ganska naturligt,' ali under denna öfvergångsperiod hvar och en, sorn det önskar, måste ega rättighet, att, när i transaktioner det nya målet förekommer, förbehålla sig rättighet att i stället begagna det gamla.
Jag vill fästa Frih. Klinkowströms uprnärksamhet derpå, alt det mäsle vara en köpares rättighet ali lala bli alt köpa hos en handlande, som icke, i fall köparen så önskar, vill mäta till honom med det gamla målet.
Deruti ligger en kontroll emot alla missbruk.
Del är naturligt, att 0111 del skulle falla en handlande in all, innan ännu allmogen fått kännedom om det nya systemet, uteslutande använda detsamma, om det skulle falla honom in, all, då någon kommer in och säger: jag vill köpa det och det och hafva det mätt efter gamla målet, neka dertill eller säga, alt det gamla icke fauns, sä riskerar han, alt derigenom få sin vara osåld.
Jag tror, att han aktar sig derför, men jag anser det vara af vigt, att nationen, så tidigt som möjligt, får begagna det nya systemet, och ju tidigare detsamma användes, ju förr kommer äfven allmänheten att vänja sig dervid.
Af detta skäl anser jag också, alt del vore önskligt att kunna, sä tidigt som möjligt, använda det uti den enskilda rörelsen, emedan det är just det enda rätta sättet, hvarigenom allmänheten vänjes vid det nya systemet.
A ena sidan anser jag del vara en fördel att så många som möjligt begagna det nya systemet, då jag deremot å andra sidan icke anser det vara af våda, emedan naturligtvis den handlande måste framför allt söka att vara så behaglig som möjligt för sin köpare och således icke kan vilja tvinga på honom det nya systemet om han icke vill antaga det.
Jag får således tillstyrka bifall till Utsk:ns förslag.
Mina åsigter i frågan äro tillförene inför R. o. Ad. uttalade.
Att nu ånyo utveckla dem, anser jag ändamålslöst, enär jag nogsamt finner, att de åsigter, hvilka äro motsatta mina egna, hafva sedan sista Riksdagen hos R. 0.
Ad. vunnit ett ökadt insteg.
St;r begärde vid sistl.
Riksdag, på sätt här, sidan 7, omförmäles, alt K.
M. måtte till näst sammanträdande St:r afgifva ett enklare system för mynt, mått, mål och vigt, grundadt på decimal-indeluingens konseqventa och vetenskapliga tillämpning.
Det har varit öfverensstämmande med Regeringens välvilliga handlings- och tänkesätt alt till upfyllande af denna begäran aflåta ett förslag, i syftning sådant som det här afgifue.
Jag lyckönskar de förenade Utskrn, som handlagt denna fråga, att ibland sina ledamöter ega en man, lifligt intresserad för detta ämne och hvars deltagande i frågans behandling ur vetenskaplig synpunkt gifvit anledning lill den förhoppning, att frågan blefve detaljriktigt genomförd.
Utskm hafva på detta rum i bemälde sin ledamot haft en varm försvarare af sina åsigter, hvilken med öfvervägande förmåga lyckats hos flertalet af R. o. Ad. bibringa den mening, att förslaget kommer att för landet blifva gagneligt.
Det är icke min mening, att här på något sätt försöka rubba R. 0.
Adis öfvertygelse i Den 8 Juli e. m. 185 delta ämne; men jag vill blott fästa upmärksamheten derpå, att allmänheten får, efter mitt förmenande, alldeles för kort tid alt sätta förändringen i verket.
Jag hemställer derföre, om icke Ståndet ville, i enlighet med hvad K. M. proponerat, bestämma tidpunkten för förändringen till d.
Irsta Januari 1857, i st. f. d. lista Januari 1856, hvilket sednare de förenade Utskm föreslagit.
Det är visserligen af Utskm uplyst, att icke mindre än 10,000 exemplar af en afhandling i ämnet vore i Riket kringspridde, för att i folkskolorna bibringa kunskap om systemet; men äfven den aldraminsta kännedom om våra folkskolor torde tillräckligt öfvertyga enhvar, sorn nogare begrundar saken, derom, att dessa afhandlingar äro längesedan lagda till handlingarne i alla folkskolor, och att säkerligen icke någon undervisning i detta hänseende meddelats allmogen.
Jag går längre: äfven ibland de bildade klasserna är kunskapen alt räkna med decimaler ingalunda allmän, tvertom; och detta system, brådstörtadt antaget, torde således blifva ganska ovälkommet för den stora allmänheten.
Frih. Wrede har anfört, atl, om man stadgar, i enlighet med hvad Utskm föreslagit, att d. lista Januari 1856 skall vara den tid, ifrån hvilken det må stå hvar och en enskild fritt, att i handel och rörelse begagna det nya systemet, så vore dermed icke något tvång lagdt på köpare att rätta sig efter det nya systemet; det vore ju, säger man, allmänheten obetaget, att lemna den handlande åsido, som icke ville lämpa sig efter den köpandes åsigter.
Detta är lätt gjordt i en hufvudstad, der köparen har många handelsbodar att välja emellan, men i flera af våra smärre städer, der endast en eller annan tagit om hand hela den s. k. bodhandeln eller handeln med de för menigheten mest behöfliga varor, så är det icke lätt för allmänheten att råda på dessa handlande, hvaraf följden blifver den, att hela den med systemet obekanta allmänheten snart sagdt tvingas att, sådan obekantskap oaktadt, räkna enligt decimal-systemet.
Om jag än bör förutsätta, att den största redlighet hos handlanderne förefinnes, så kommer likväl allmänheten lätteligen att anse sig medelst den nya räknemethoden narrad och i köpenskapen möjligen besviken.
Sådant misstroende alstrar ytterligare missnöjen och obehag å ena och andra sidan.
Hvarföre icke då heldre låta allmänheten få tillräcklig tid på sig att vinna kännedom om systemet?
Nekandet häraf skulle sannolikt förorsaka mycken osäkerhet och obelåtenhet bland folk af alla klasser, synnerligast bland de mindre kunniga. R. o. Ad. erinrar sig att d. 15 Oktober 1856 är bestämd för nästa Riksdags sammanträde.
När nu här föreslås, att det nya systemet skall begynna atl användas redan d. 1 Januari 1856, så tyckes det utmärka ett misstroende till systemets förträfflighet, enär man icke vill låta R.
Stir sammankomma ännu en gång innan systemet blifvit satt i verket.
Vore man fullt öfvertygad om systemets förträfflighet, så borde man väl lemna allmänheten ett års upskof, för att deraf hinna taga fullständigare kännedom; men om systemet, utan att hinna inläras, varder satt 186 B-ew^ J u I i e. m. i verket vid början af år 1856, så är till befarandes, att vid nästa Riksdag talrika klagomål öfver systemet torde inkomma; men då säger man: det är för sent, systemet är redan satt i verket, ingen rättelse kan derutinnan medgifvas.
För att icke föranleda splittring, tror jag det vara bäst, att bos R. o. Ad. anhålla om afslag på i fråga var :de punkt oell adopterande af K. M:s Nåd.
Propos. i ämnet. K. M. liar nemi. föreslagit d. 1 Januari 1857 till terminus a quo, men K.
M. har derefter bestämt en tidpunkt af 6 år. för systemets eventuella införande; oell jag tror icke, att det var Frih. Klinkowströms mening, ehuru orden så tycktes falla sig, att begära någon ändring häruti.
Under denna förutsättning får jag således förena mig med honom i anhållan att R. o. Ad., med afslag af den pag.
28 uptagna och nu föredragna punkten, måtte bifalla hvad K.
M. i detta hänseende föreslagit, som förefinnes pag. 16, i följande ordalag: ”att under loppet af 6 år ifrån d. 1 Januari 1857 det må stå hvar och en enskild fritt att i sin handel och rörelse använda det hittills gällande eller det nya mått- och vigtsystemet.” Tillåten mig, Mine Hrr, att ytterligare tillägga några ord till stöd för min åsigt.
Man har åberopat fremmande länders exempel, och att man, för att ej försaka trädandet i deras spar, borde skynda alt antaga ett så ypperligt system.
Huru står det då till i England i detta fall, hos denna sä praktiska nation och som i handeln utvecklat den största förmåga?
I England är icke decimal-systemet antaget.
De allmänna papperen hafva väl meddelat oss, att några handels-korpser i England hafva hos Handelsministern derstädes anhållit, att decimal-systemet måtte införas, men att ministern lärer derpå hafva svarat,det han för sin del väl vore öfvertygad om systemets förträfflighet, hvaremot han vore likaledes förvissad, att man behöfde en tiderymd af 20 år, för att bibringa Engelska folket enahanda öfvertygelse; således trodde han, att man icke borde påskynda införandet af detta system, innan man på öfvertygelsens väg hade bibringat folket tillgifvenhet för systemet och framför allt kunskap om detsamma.
Det vore, efter min tanke, skäl i att rådfråga detta exempel, för alt leda oss till någon varsamhet i, jag säger icke systemets antagande af R.
St:r, men dess införande hos menigheten.
Jag hade ämnat begära ordet för alt besvara en anmärkn., som Frih.
Wrede gjort, ronde lättheten för köparen att vända sig lill hvilken handlande som helst, men detta tyckes mig vara tillräckligen besvaradt af Frih. Cederström, som visat hvad svårighet allmogen har på de flesta ställen att välja denna utväg.
Hvad beträffar den tidpunkt, inom hvilken den nya stadgan skall sättas i verket, och hvilken tidpunkt Utsk:n bestämt annorlunda än K. M. föreslagit, ijhvilket afseende Utsk:ns förslag äfven blifvit af Frih.
Wrede understödt, så får jag fästa Friluns upmärksamhet derpå, att Frih:n d. 24 Februari detta år i sitt redan af flere talare omnämnde yttrande, såsom Den 8 Juli e. m 187 komiterad af Vetenskaps-Akademien till utredning af det ifrågavar:de ämnet, föreslagit den period,fjsom af K.
M. nu blifvit proponerad, efter hvilken det skulle stå handlande fritt att begagna det nya systemet.
Orsaken hvarföre d. 1 Januari IS57 föreslogs och icke d. 1 Januari 1856, motiveras i K. M:s Nåd.
Vete.nskaps-Akademiens komitterade, hvaraf Frih. Wiede utgjorde en ledamot, hafva således motiverat orsaken hvarföre året 1857 i st. f. 1856 här skulle begagnas, och i hvilken åsigt jag fullkomligt instämmer.
Hvad åter beträffar faran för ett helt folk af att för tidigt införa ett nytt och för alla förhållanden så rubbande system, så har man i Frankrike sett hvarthän det kan leda.
Då man ä andra sidan åberopat utländska förhållanden till stöd för sina åsigter, så bör det väl icke vara mig förment alt göra på samma sätt.
Det är kändt, att i Frankrike decimalsystemet infördes c1795.
Tvä år sednare, således 1797, blef metern upmätt.
Ar 1801 blef detta system faststäldt att uteslutande begagnas; men hvad hände?
1812 fann man sig föranlåten att bestämma ett s. k. system usuel, som kullkastade det vetenskapliga systemet och detta gällde till år” 1840.
Det är således först efter år 1840, som det nya decimal-systemel i Frankrike är det enda lagliga och ännu i denna dag, Aline
Hrr, så är det nödvändigt att allmängöra reduktions-labeller till jemnförelse emellan det nya och gamla systemet.
Jag har här en sådan, som innehåller fullständig reduktion öfver gamla mått, mål och vigter.
Jag skulle således tro, att man kan icke anstränga sig nog mycket för att, åtminstone i någon mån, få det nya systemets införande upskjulet, hvarföre jag förenar mig i Frih.
Cederströms begäran att tiden måtte bestämmas till d. 1 Januari 1857.
Raab: Lika med Frih.
Cederström har jag i denna fråga ända tills nu vid slutet iakttagit tystnad, men af olika skäl; Frih:n derföre, att han funnit, att åsigter, stridande emot hans egna, hos R. o. Ad. gjort sig gällande, jag derföre att frågan baft den framgång, att hon icke behöft vidare understöd.
Jag vill nu säga några ord emot den mening, sorn de siste tvenne lalarne här yttrat.
De hafva begge två haft ett ofantligt stort misstroende till Svenska folket, då de ansett, att det icke skulle kunna fatta och begripa de nya mått, mål och vigterna.
Jag ber Hrr:ne vara öfvertygade derom, , att den erfarenhet jag vunnit, som Iefvat mycket mera ibland detsamma än Hrr:ne, går derpå ut, att sannerligen, så snart det blir fråga om deras nytta eller skada, så lära de sig det ganska snart.
Jag skulle på grund deraf vara böjd för att, om jag trodde det skulle vinna framgång, yrka en kortare tid, icke att tillämpningen skulle börja före 1856, menen kortare tid än de 7 år, under hvilka de b,åda systemen skulle få stå qvar vid sidan af hvarandra.
Jag vill likväl icke göra något sådant förslag, derföre att jag tror det vara lämpligast att bifalla Utsk.-ns förslag för att derigenom få ett sam - 188 t)en 8 Joli e. m. manstämmande R.
SI:rs beslut.
Endast i tvenne fall anhåller jag att få svara de båda siste värde talarne.
Man har sagt. att i England skulle behöfvas 20 år för att inlära folket i decimal-systemet i fråga om mått, mål och vigt.
Vi hafva icke haft denna fråga å bane mer än 30 år i våra almanachor.
Folket har redan hunnit vänja sig dervid.
Det är sagdt, att ibland moliverne, som upsatles af den komité, hvilken af Vetenskaps-Akademien förordnades, skalle hafva blifvit yttradl, att det vore för tidigt att börja tillämpningen af det nya systemet före d. 1 Januari 1857.
Sedan dess har uppenbarat sig hvad man knappast kunnat vänta.
Ingen enda ledamot af BondeSt. inom de sammansatta Utsk:n har reserverat sig emot frågan.
Det tyckes således som vore allmogen mogen för reformen.
Det vore då illa gjordt alt framskjuta den längre än Utskm föreslagit.
Vidare ber jag att få framhålla en omständighet, och häruti ligger väl nu hufvudsaken, hvarföre de båda talarne velat hafva upskofvet.
Hrr:ne säga, att vi hafva Riksdag år 1856.
Jo väl skulle detta väl möjligen vara ett skäl att upskjuta, på det att här mätte kunna framkallas nya strider.
Jag tror icke att detta vore bättre, utan anser det vara bäst, att hafva frågan afgjord.
Jag tillstyrker således bifall lill Utskrns förslag.
Jag ber blott att få anmärka, att, då Frih. Wrede i detta afseende fogat sig efter majoritetens inom Utskm åsigt, så anser jag, att Utskm äro honom tack skyldige för en sådan eftergift i st. f. att vidhålla den mening han förut förordat.
Beträffande inkonseqvensen, är Frih. Klinkowströms tillvitelse derom alldeles oriktig.
Wrede har ansett lika med majoriteten i Utskm, att det är genom bruket af decimal-systemet, som allmänheten skall vänja sig vid detsamma, hvarigenom det så småningom kan komma att begagnas, men icke genom dekreterande deraf.
Akademien hade tillstyrkt, alt det skulle tillåtas att bruka de nya mått, mål och vigterna efter d. 1 Januari 1857, men hade förutsatt, att det skulle medgifvas att begagna ömsevis det gamla och nya systemet till år 1864, d. v. s. under 7 år, men K.
M. inskränkte denna tid till 6 år och derföre för att få lärotiden, om jag så får säga, längre^, d. v. s. den tid, under hvilken hela systemet skulle få begagnas, så hafva Utskm, i enlighet med Akademiens förslag, tillstyrkt, att denna lid skulle blifva 7 år, men för att icke dessmindre få systemet definitift infördt 1863, såsom K. M. föreslaget, så borde tillämpningen deraf börja år 1856.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o.
Ad. bifölle Utskrns förevande tillstyrkande, ropades starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han funnit
Slutligen förekommo och biföllos Utskrns yttranden, ang:de dels införande i nästkommande almanacka af en jemförelse - Den 12 Juli f. m. 189 tabell lill uplysning om det nya mått- och vigtsyslcmet, och dels Hr Stolpes yrkande om utf ärdande af en ny justerare-taxa. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen.
Onsilagen elen 12 Juli 1854.
Justerades ett prot.-utdr. för d. 8 dennes och pleni-prot. för den 27 sistl.
Opnades Hrr Bänkmäns lista vid val af Elektorer efter M 120.
Liljencrants, Gustaf Fredrik; — 293.
Falkengren, Fullm.
Gr. Hamilton, Malcolm; — 314.
„ Toll, Gustaf Philip Adam ; — 872.
Hr Rudebeck, Edvard Ulrik; — 1543.
Hedenstjerna, Carl Johan; samt — 2227. „ dorchimont, Wilhelm Albrecht; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde:
JV2 202.
Frih. von Gedda, Fullm.
Stjernstedt, Samuel; — 361. ,, Edelcreutz, Fullm.
Hr von Troil, Fredrik Adolf; — 473.
Hr Coijet, Carl Fredrik; — 1476.
,, Riben, Carl Wilhelm; , — 2006.
,, Sandels, Pehr Benjamin; — 2243. ,, Hadorph, Daniel.
Med tillkännagifvande, att Frih. Lagerfelt, Israel Carl Adam, såsom ledamot af Const.Utsk. begärt och erhållit 14 dagars ledighet, räknad från denna dag, anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Elekotrer att utse en ledamot i nämnde Utsk. under Frih.
Lagerfelts frånvaro.
BondeSt. ankommet prot.-utdr.
M 280, innehållande inbjudning lill MedStrn att deltaga i det vid pröfningen af Serskildta Utsk:s Betänk.
M 10, om inställande af pressjäst-beredning i sammanhang med bränvins-bränning under innevar:de är, af BondeSt. fattade beslut, att, med ogillande af Betänkis Irsta morn., antaga och godkänna Hr Hjärnes vid berörde Betänk, fogade reservation. 190 Den 19 Juli f. m.
Sedan, uppå förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Au g., undert. Riddarh.-Sekr. uplyst, att Borgare-St., enl. ankommet prot:s-utdr. bifallit Serskildta Utsk:s Betänk.
N:o 10, men att underrättelse om PresteStis i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit B. o. Ad. meddelad, yttrade Hr von Hartmansdorff:
Då den fråga, hvarom BondeSt:s inbjudning handlar, här varit föremål för en vidlyftig öfverläggning och blifvit medelst omröstning afslagen: så hemställer jag om icke R. o. Ad. behagade, med vidblifvande af sitt förra beslut, lägga inbjudningen till handlingarne ?
Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Den fråga, som uti BondeSt:s inbjudning afhandlas, är af icke obetydlig vigt, och jag anhåller derföre att den måtte få hvila på bordet, pä det att R. o. Ad:s ledamöter mätte fä tillfälle att derom taga närmare kännedom, sä att icke saken nu på stående fot afgöres, utan att man på förhand känner alt fråga är om att ånyo uptaga detta ganska vigtiga ärende.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade att ifrågavande inbjudning, enl. derom gjord begäran, komme att hvila pä bordet.
Föredrogs ett från Vällofl.
BorgareSt. ankommet prot:s-utdr.
N:o 327, innehållande inbjudning till Med-St:n att instämma i det, vid föredragningen af Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk:s Meni.
N:o 102, i anledn. af Riks-St:ns olika beslut, i fråga om förändrade föreskrifter, ronde åtgärder till förekommande af kolera-sjukdomens införande och spridande i riket m. m., af BorgareSt. fattade beslut, att, för 6:te punkten af Utsk:s i ämnet afgifna förslag, antaga följande redaktion: ”att beträffande lossning och lastning af gods å karantänskyldigt fartyg, fortfande må gälla hvad K. M. genom Nåd.
Bref d. 4 Okt.
1853 föreskrifvit”.
Riddarh.-Sekret, uplvste, på förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Aug., att Prot.-utdr. ankommit, som utvisade, att vid föredragningen af Allm.
Ekon.Utsk:s Utlåt.
N:o 102 såväl PresteSt. som BondeSt. vidblifvit sina förut fattade beslut och lågt Utsk:s Meni. till handlingarne.
Enl. de underrättelser jag inhemtat, har Utsk:s Belänk. blifvit af BondeSt. bifallet.
PresteSt. har deröfver fattat ett serskildt beslut, och BorgareSt. aflåtit en inbjudning till de öfriga Stånden att instämma i dess skiljagtiga mening. R. o.
Ad. har bifallit Utsk:s Betänk.
Således finnes å ena sidan 2:ne Stånds sammanstämmande beslut, och å den andra 2 skiljaktiga meningar, hvadan frågan ännu är öppen.
Hvad som, förra gången, denna fråga här förevar, hindrade R. o. Ad. att godkänna en sådan redaktion, som den BorgareSt. antagit, var just bristen på någon hemställan om rättelse i de felaktiga ordalagen.
Men då nu inbjudning dertill ankommit, hemställer jag att R. o. Ad. mätte antaga den föreslagna bättre ordalydelsen.
Den IV Juli f. m. 191 Frih.
Rebinder, Fredr.
Vilh.:
Denna fråga är icke af så ringa vigt, enär den icke allenast innebär en redaktions-förändring, utan äfven en ändring i sak, hvarföre jag anhåller att den måtte få hvila på bordet.
Hr Gr. o. Land tm. förklarade att ifrågavande inbjudning, enl. derom gjord begäran, komme att hvila på bordet.
Föredrogs ånyo Const.Utsk:s d. 1 och 5 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 11, med förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Reg:s-Form. och Riksd.-Ordn., i afseende på behandlingen af en del regerings-ärenden.
Förevar:de ämne har blifvit uti Coust.Utsk. behandladt pä en tid då jag var under permission fränvande, och detta har varit anlednm hvarföre jag icke antecknat min reservation emot ett Betänk., som jag icke kan gilla på de skäl jag anhåller att i korthet få för R, o. Ad. framlägga.