Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr von Hartmansdorff befarade, att från denna riksdag skulle vålnader komma att spöka, hvilka skulle bortskymma vålnaderna af både en Bergelin och en Höökenberg.
Om de af mig nämnda vålnader komme att spöka, är jag rädd alt de bortskymde till och med vålnaden af en Göran Pehrson.
Då jag tror mig konna ana det beslut, som R. o. Ad. går alt fatta i denna finga, så ämnar jag endast yttra det allmänna omdöme, att det säkerligen blott ar i vårt land och i följd af de outbildade constitutionella begrepp sorn vi hafva , som man kan anse såsom någonting ovanligt eller mindre lämpligt, om Representationen, under fortfarandet af svårigheter vid ett Statsråds eller Ministerens completlering, nalkas Regenten med en und. anhållan, att Han måtte vidtaga de åtgärder, hvarigenom detta förhållande kan upphöra.
Då man här nämnt bland andra skäl till svårigheten att complettera Statsrådet äfven StatsUtsk:s förfarande vid detta riksmöte; så, ehuru jag visserligen med mycket lugn förnimmer alla dessa framställningar mot StatsUtsk , fullkomligen öfvertygad att det nog skall visa sig i verkställigheten , att den statsreglering, rom blifvit föreslagen för ingen del skall vara omöjlig, och jag äfven, för min del, hyser den glada förhoppning, att, när riksdagen kommer alt utveckla sina följder, det omdöme i detta afseende, som på detta rum blifvit uttaladt mot StatsTJtsk , tilläfventyrs icke kommer att delas af majoriteten inom Svenska nationen, tror jag likväl, att amnärkntn förtjena!' att något närmare granskas.
Här är fråga om tillsättandet af 2:ne Statsministrar, nemi. både Utrikes- och Just Statsministern.
Hvad den förres departement angår, så erkänner jag visserligen, att StatsUtsk. har föreslagit en nedsättning derutinnan; men det har likväl skett efter framläggande af skäl och bevis, att någon nedsättning eller inskränkning af den aflöning, som hittills ägt rum för embetsmännen i detta departement, icke behöfver komma i fråga.
Hvad Just.- Statsministerns departement angår, så är denna anrnärkn. mot StatsUtsk. i en ännu högre grad obillig; ty i detta afseende har StatsUtsk. för sin del nästan obetingadt tillstyrkt ålit livad K.
M. begärt , ehuru R.
St. genom deras beslut i förstärkt StatsUtsk. möjligen i ett eller annat fall modifierat StalsUtsk:s förslag; och jag ber i öfrigt att få fästa R. o.
's uppmärksamhet på en åtgärd, sorn måhända snart nog framlägges för Representationen, åtminstone efter min önskan, nemi. det anslag, som blifvit föreslaget för det vigtigaste föremålet inom detta departement, nemi. en förbättrad fångvård.
Jag tror icke, att, när detta förslag framlägges, det med något skäl af rättvisa kan bernias anledning alt förebrå detta Utsk., att det varit Utsk., som gjort det till en omöjlighet att åtminstone i fråga om denne embetsman complettera Statsrådet; — med ett ord, denna förebråelse ligger lika fullkomligt inom diktens område, som den anrnärkn., hvilken Frih.
Boye här framställde,såsom det synes, på verkligen fullt allvar, ehuru jag skulle önska, att det varit skämt, då han omtalade en förment coalisation , ett begrepp, sorn jag alldeles icke förstår, emellan Const.Utsk., StatsUtsk. och publiciteten.
Så länge sådant blifvit framstäldt endast i de Den 18 November f. m. 133 offentliga bladen, hor jag ansett mig kunna med tystnad förbigå framställningen; men saken förhåller sig annorlunda,då verkligen en representant vill tillegna sig en sådan dikt, och vill framställa den för sitt Stånd.
Under sådana förhållanden är det måhända icke rätt att bibehålla tystnaden, och det är denna omständighet, som varit anlednm för mig att uppträda i denna fråga , hvilken jag icke längre kan låta oanmärkt passera.
Blott med några ord är jag skyldig att rätta 2:ne säkerligen ouppsålliga misstag af den talare, som adresserat sig till mig.
Det första bestod deruti, att lian trodde, det jag betviflade, alt 4 och 16 §§:na lleg.Fm skulle blifva en sanning.
Det har jag aldrig gjort, sä mycket mindre, som jag är fullt öfvertygad, att denna Coust.Utskrs skrifvelse nu icke blir antagen och gillad.
Skulle förhållandet blifva motsatt, da erkänner jag, att jag möjligen kunde få skäl alt tvifla på fullkomliga uppfyllandet och sanningen af 4 §:n, enl. hvilken det icke ar Ständerne, utan Konungen som skall regera.
Hvad sedermera angar denne talares förmodan, alt jag skulle hafva nämnt att Const Utsk. ville imponera på Konungen, så har förhållandet dervid varit, att jag i mitt yttrande aldrig nämnt detta ord , utan mitt uttryck var, att jag önskade att icke Frankrikes eller Spaniens så mycket prisade och efterlängtade constitutioner måtte hädanefter till vårt fädernesland inkomma, såsom en importerad modevara, hvilket sistnämnda ord troligen gifvit anledn. till denna förvexling.
Anckarsvärd, uppropad, tillkännagaf, alt han ej hade något att tillägga sedan Frih.
Sprengtporten yttrat sig.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om II. o. Ad. ansåg öfvei läggningen fulländad.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då propos. på ett utskts-betänk. vanligen först göres till bifall , och en sådan propos. blifvit äskad, finge Hr Landtm, till en början förklara, att han ansåg sig af grundlagen förhindrad alt en sådan propos. till bifall framställa; Hr Landtnus skäl vore, alt 37 §:n 2 mom.
Riksd.Ordn. innehölle, det intet Utsk., Const.- och BancoUtsktn allena undantagna, vore berättigadt att väcka frågor till afgörande i R.
Det undantag, som här för Const.Utsk. blifvit gjordt, kunde likväl icke vara obetingadt eller betyda att Const.Utsk. agde alt till
Stånden inkomma med eller bos Stånden afgifva betänkanden öfver frågor af alla slag, utan måste denna Const.- Utskts rätt vara inskränkt inom den bestämda krets, sorn för Const.Utskis verksamhet är utstakad, och gränserna för denna krets igenfuunes i 29 §:n Riksd.Ordn., som ganska tyd - .34 Den 18 November f. m. ligt och bestämdt, i öfverensstämmelse med 81 §:n Reg.Fm, visade i hvilka ämnen Const.Utsk. ägde att väcka frågor, som skola för R.
St. framställas till öfverläggning; detta vore sådana frågor, som anginge grundlagsförändringar eller grundlagsförklaringar, men Hr Landtm, kunde icke finna, att dertill kunde hänföras den fråga, som nu blifvit för R. o. Ad. framställd af Const.Utsk. i mern.
N:o 5o, och hvilken anginge en und. anhållan till Konungen om complettering af vissa lediga tjenster.
På dessa skäl ansåg
Hr Landtm, sig icke kunna framställa propos. till bifall å Ulsk.-s förslag, och vore det propos. på afslag, som Hr Landtm, ansåg sig böra framställa.
Jag kan för min del ingalunda antaga Hr Frih. o.
Landtm:* påstående, att Const.Utsk. här skulle vara förment att väcka frågor.
Det synes mig vara Hr Landtm., som förklarar Const.Ulsk:s rättighet vid detta tillfälle, och ingalunda ordställningen i 3y §:n , hvilken jag anser ordagrannt böra tillämpas och utgöra det enda rättesnöret för argumentationen.
Då 3y §:n ingalunda innebär den förklaring
Hr Landtm, gör i afseende på sitt sätt att uppfatta den, då icke ett ord till inskränkning af Const.- och BancoUtsk:ns rättighet att väcka frågor uti denna § står att igenfinna, så måste jag på det högsta protestera emot Hr Landtims vägrade propos., och kommer slutligen att begära, alt Ståndet mätte yrka den samt votering deröfver, på det att här må visa sig, huru många af det H.
Ståndets ledamöter kunna instämma i den åsigten, ali Hr Landtm, äger att för tillfället tolka grundlagen roed de tillsatser, han behagar för tillfället foga vid §:n, utan stöd -af hvad der finnes ordagrannt uttryckt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han måhända, till den förklaring lian afgifvit, borde tillägga ett förtydligande af skälet, hvarföre han icke k unde a nse den Const.Utsk., enl. 37 §:n Riksd.Ordn., tillhörande motionsrätt såsom obegränsad, och hvilket vore det, att det i annat fall också skulle tillkomma Const.Utsk. att väcka frågor om bankens styrelse, om bankens räkenskaper, om bankens utgifter 111. m.; men lika litet lillkomme denna motionsrätt Const.Utsk., som det tiUkomme BancoUtsk. att äga motionsrätt i grundlagsfrågor.
Ett sådant ordaförstånd af 37 §:n 2 morn.
Riksd.- Ordn. vore, enl.
Ur Landtmrs tanke, så öfverensstämmande med deu bokstafliga ordalydelsen af 29 §:ii Riksd.Ordn. och §§:na jemförda med hvarandra, alt någon annan tydning eller något annat förstånd af dessa §§ icke för Hr Landtm, vore möjlig att fatta.
Frölich anhöll att få veta huru de öfriga Stånden i denna fråga beslutat.
Ridd.Secret. lillkännagaf, att förslaget bilf - Den 18 November f. ra. i35 vit bifallet af Borgare- och BoiuleSt:n; från PresteSt. vore ingen underrättelse ännu ankommen huru detta mål derstädes blifvit afgjordt.
Efter denna upplysning kan jag icke underlåta att beklaga, alt Hr Landtm, och Talmännen, som haft tillfälle att conferera med hvarandra, icke kunnat komma till lika begrepp om grundlagen.
Jag får ytterligare beklaga, alt Hr Landtm, icke vid detta tillfälle kunnat förlita sig på de majoriteter, som vanligen här afgjort sådana frågor på ett sådant sätt, att jag åtminstone för min del icke ansett det löna mödan att här uppträda med någon discus sion i ämnet.
Emedlertid, då nu Hr Landtm, förklarat sin tanke, och oansedt Nr Landtm, synes vilja ingå i en ytterligare discussion deröfver, då han upptagit en ledamots framställning deremot; så anser jag mig icke tillständig! alt mot Hr Landtm:s förklarade mening ingå i någon contra-argumentation, utan får jag endast vördnadsfullt anhålla att få en propos., men icke af den beskaffenhet, som vid ett föreg:de tillfälle, att den copideras med en annan fråga, som icke hörer dit, utan att få en i öfverensstämmelse med 55 §:n Riksd Ordn. framställd propos., som, enär den casus inträffat att Hr Landtm, förklarat sig nödsakad att vägra propos.
, helt enkelt innehåller, huruvida Ståndet yrkar en sådan propos., som Hr Landtm, vägrar.
Detta bör vara japroposrn, och nej-propos:n följaktligen ingen annan , än att R. o. Ad. icke fordrar den.
Den omständighet att saken blifvit på ett helt annat siilt behandlad vid ett annat tillfälle, då Hr Landtm, vägrade propos., har föranledt mig till denna, på det hela för mig ganska obehagliga, framställning.
Ulan att vilja ingå i någon pröfning, huruvida Const.LJtsk., med åberopande af 3y §:n, rätteligen argumenterat sig till rättigheten att göra ifråga var. motion, fäster jag mig endast vid Hr Landtnäs förklaring, att Hr Landtm, ämnar göra propos. på afslag å detta betänkande.
När Hr Landtm, förklarat sig kunna göra propos. på afslag, så förutsätter detta verkligen möjligheten för Hr Landtm, alt kunna göra propos. på bifall , emedan jag anser det likaväl kunna Lända, att betänk, bifalles, om propos:n ställes på afslag, som om den ställes på bifall.
Const.- Ulsk:s rätt till den gjorda framställningen kunde måhända grundas på ett helt annat skäl än det åberopade , emedan, som jag tyckt mig finna af hela betänk,, Const.Utsk. ansett sig förbindradt att inkomma med de grundlagsförslag, som skola blifva en ovillkorlig följd af de redan afR.
St. antagna förändringar i grundlagen, derest icke K.
M. är i tillfälle ali förkasta eiler sanetionéra sistnämnda grundlagsförslag.
Detta är ett tillkännagifvande eller en anmälan af Const.Utsk., som jag tror att Const.Utsk. på goda grunder i36 Den 18 November f. m. kunnat göra, oell som äfven innehåller en grund hvarföre delta ämne kan af RiksSt-.n upptagas.
Jag vill dock lemna denna fråga alldeles å sido, och fäster mig endast dervid, alt då Hr Landtm, kan göra propps, på afslag, mäste propos. också kunna meddelas på bifall.
Jag vill blott hemställa till mina välda motståndare, om de icke finna alldeles utan ändamål att discutera Hr Landtmts framställning.
Då han förklarat sin tanke, så återstår intet annat för dem, än att yrka propus.
, och 0111 Ståndet deruti ej instämmer , så är saken slut.
Jag har också blott begärt ordet, då jag är berättigad alt yttra mig öfver allt hvad som lagligen eller icke lagligen på detta rum sig tilldrager, för att aflägga min reservation emot Hr Landtm:s förklarande, att han icke kan framställa proposm.
Resultatet af en sådan åtgärd kan icke blifva något annat, än alt sedan, efter en återremiss, som Hr Landtm, sjelf skulle besluta , Utsk. haft tillfälle alt närmare begrunda saken och dervid troligen skulle förklara, att Utsk. vidblef sin mening och ytterligare gjorde sin framställning; så skulle man nödgas erkänna, att Const.Utsk. är en högre auctorilet, oell att Hr Landtm, icke vidare kunde göra en sådan vägran; hvarom icke, så skulle en sådan vägran, efter mitt förstånd, helt och lia
I le t omintetgöra de begrepp, som hittills måst göra sig gällande om den hierarchi, sorn i grundlagsfrågor är stadgad.
Jag anser mig kanske ytterligare böra förklara orsaken, hvarföre jag sökt att genom mitt förra yttrande förekomma en sådan sammanblandning af propos:r, som ägt ruin vid ett föreg:de tillfälle.
Orsaken är nemi.
, att dä, såsom nu blifvit upplyst, 2tne Stånds Talmän ansett sig kunna framställa ifrågavar. propos. ; och det icke fordras mer än ett
Stånds biträde till samma beslut, som dessa Stånd fattat, för att ifrågavar. und. skrifvelse till K.
M. skall afgå; och då jag ännu måste anse det oafgjordt, huruvida icke ett bifall äfven af R. o. Ad. till Const.Utsk:s mein. skulle kunna lemnäs, derest icke Hr Landtm, vägrat propos.: så skulle jag tro, att det är så mycket angelägnare, åtminstone för deni som hafva denna förhoppning, lika med mig, att bestämdt utvisa, att det icke är Ståndet, utan Hr Landtm., som tagit det moraliska ansvaret på sig, att icke Slånd-et fått tillfälle alt yttra sig i denna fråga, eller att Ståndet varit derifrån förhindradt genom Hr Landtmts förklarande att betänk, icke vore propos:nsmessigt , ehuru likväl 2:ne Stånds Talmän derå meddelat proposition.
Det är af denna orsak, och för att möjligen freda Ståndet i en framtid för den beskyllningen att hafva velat till denna grad evasivt behandla denna fråga och att ansvaret derföre borde - Den 18 November f. m. de hvila på Ståndet, sorn jag anser nödvändigt att åtminstone, i afseende å behandlingen af Hr Landtm.-s vägran, grundlagen matté efterlefva*.
Sedan Hr Landtm, vägrat propos , så kan fråga om densammas grundlagsenlighet numera omöjligen blifva föremål för discdssiön, Utah Slåhdét äger naturligtvis endast alt. 0111 en eller flere ledamöter det äska, vika proposition.
Eli sådant yrkände är ledan framstäldt af Grioe Anckarsvärd och Frölich, och det återstår således endast att af Hr Landtm, få den propus., huruvida Ståndet yrkar den vägrade pfoposlii, hvarigenom vi komma till ett slut i denna fråga.
Hi- Lefren, Joli.
Pehr: jag begärde ordet innan Frih.
Cedei strom yttrade sig.
Jag instämmer med honom i allo, men vågar hemställa, om icke, för den händelse att lii- Ländtmis vägran skulle af Ståndet understödjas, hvilket jäg lör min del gör, ingen annan propos. vidare kan komma att äga liim till afslag; ty när saken på det sältet redan har förfallit af sig sjellt, Så Sel’ jag ingen ahledii. till någon Vidare likbegängelse.
H i- Frih. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. yrkade deti af honom vägrade propos. till bifall å Gunst.Utskis bicth.
Nio 5o.
Hopades Starka nej, blandade med ja.
Då Hr Landtm, förklarade, det hatt trott sig finna alt nej öfverröstat ja, yrkades af Gr.
Frölich och flera ledamöter votering.
Upplästes till justering och godkändes följande voterlsproposition
I Den, sorn yrkar propos, till bifall å Consl.Utskis mern.
N;o 5o, voterar , ia» den dfct ej vill, voterar hfe! ■’ Vinner nej, yrkar R. o. Ad. icke ofvannämnda proposition.
Efter voteringens slut, befunnos röslernä hafva utfallit, Som följer:
Jä — 4^ Nej — 102.
Landtm, yttrade, att han, till följe af R. o. Adis nyss fattade beslut, nu finge framställa den propos. ■, som blifvit begärd och han före voteringen förklarat sig kunna framställa, nemi. till afslag; hemställande alltså Hr Landtm., om R. o.
Åd. behagade afslå Const.Utskis mein.
Ropades starka ja, blandade med ett eller annat nej. 17 11. iy 138 Den 18 November f. m.
Ur Landtm, förklarade, det lian trott sig finna att ja öfverrösta! nej.
Hr Lagerhei m:
Jag anmälte mig innan Hr Landtm, afbröt svaren å proposm med klubbslag, för att, alldenstund detta förslag i sig sjelft af Utsk. varit ämfiadl
Vill en opinionsyttring, denna också ej matie uteblifva, till hvilket ändamål jag hemställer, alt detta betänk, med R. o.
Adis ogillande måtte blifva afslaget.
Jag begär att få förena mig med den sista värda talaren, emedan bans framställning är enlig med det yttrande jag förut i dag afgaf.
Jag begagnar äfven detta tillfälle för att förklara, alt jag icke kan erinra mig, att jag någonsin förut yttrat mig i delta ämne på delta ruin.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då han icke ovän - tadt för R. o. Ad. framställt den sista proposm,. utan redan' före voteringen tillkännagifvit , alt del var denna propus., som Hr Landtm, ansåg sig kunna framställa ,• så behagade R. o. Ad. finna, att det icke vore någon öfverraskning , att den nu blifvit framställd.
Hr Landtm, bade funnit proposm med ja besvarad, och om någon ledamot af R. o. Ad. ansäge majoriteten vara af annan tanke, sage Hr Landtm, ej annan utväg, än att den mätte begära votering.
Jag bar visserligen icke velat motsätta mig afslaget, ulan det är blott fråga om ett tillägg vid beslutet, hvilket sednare jag i öfrigt fullkomligen gillar.
Det är propos. om ogillande, som jag begärt, hvilket jag förut redan 2ine gånger tagit mig friheten framställa.
Hr Lefrén, J o h.
Då Hr Landtm, före voteringens företagande behagade förklara, alt den propos. skulle framställas, som Hr Landtm, nu gjort, och förmodligen flere af R. o. Ad:s ledamöter, vi äro icke mångå närvar,, a {läggnät sig, i förhoppning eller i öfvertygelse att ingen annan propos. skulle ske; så , ehuru jag är af samma tanke sorn min vän Hr Lagerheim, önskade jag likväl, alt lian ville afstå från den propos. hab begärt, just till undvikande af den möjliga förklaringen man kunde vilja göra deröfver , alt så här straxt efter voteringen begära en propos. på ett tillägg, som visserligen förut var hegardt , men som man dock icke förmodat skulle komma i fråga.
Jag anhåller alt han måtte afstå fran sitt yrkande, för att icke gifva lastarenom runi.
Hr af Uhr, Gustaf, anmälte, att han varit en af dem, sorn yrkat den vägrade propositionen.
Ingalunda af minsta tvifvel om utgången vid en votering om det lilla tillägg jag föreslagit, änskönt R. o. Ad. nu icke mera är mangrannt samladt, och ehuru jag är fullt öfvertygad alt pluraliteten just skulle önska detta ord, för att tillkännagifva sitt ogillande af en skrif - D c n 18 IN o v e ni b c r f. in. veise, sora varit of den art, att Ur Landtm, icke ansåg sig derå kunna framställa propos. till bifall, och som var ämnad till en opinionsyttring, der således äfven en Ståndets opinionsyttring varit pi sitt rätta ställe, vill jag, oaktadt allt detta, af ömtålighet för hvad sora möjligen kunde sägas med afseende derå, aLt nu så högst få af Ståndets ledamöter äro närvar., icke vara stridig i denna fråga, utan blott till prot. reservera mig, icke emot afslaget, ty det gillar jag fullkomligt, utan endast deremot, alt dervid icke blifvit tillagdt ett ogillande såsom en opinionsyttring.
Hr Munck af Rosenschöld, Kils Ru dalpil:
Jag vill först nedlägga min reservation mot den af Hr Landtm, vägrade propus, på ett Const.Utsk:s mera.
, samt tillkännagifva, att jag varit bland dem, som yrkat proposition.
Hvad den nu förekommande frågan angar, så, då flere talare yttrat, det de önskat att Ståndet malte hafva afslagit ifrågavar. meni. med silt ogillande, vill jag blott tillkännagifva, att j ig, då detta (neni. skulle afslås, bade önskat att Ståndet bade kunnat afsiå det med sitt gillande elfer godkännande.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ lill 5 e. m.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe, Onsdagen den 18 November i84o.
Plenum kl. 6 e. in. Gr. Anckarsvärd, Carl Henr.:
Jag anhåller tillen början, att de prot.förande ville med all möjlig noggrannhet anteckna hvad jag nu kan komma att yttra, Emot det i f. m. plenum sist fattade beslutet , hvartill Hr Frih. o. Landtnäs vägran af propos. gifvit anledn., finner jag mig af pligten uppmanad, alt, med bela smärtan af en för fädernesland, konungamakt, laglighet, rättvisa och billighet, känslig själ, i prot. nedlägga min reservation.
Jag beklagar, att jag vid detta tillfälle, inom detta Hus, måste reservera mig emot den uppfattning
Hr Frih. o. Landtm, då gjorde af sin ed, hvilken innehåller, att Landtmarskalk bör upprätthålla Konungamakts och Ständers rättigheter.
Jag anser konungamaktens upprätthållande i första rummet hvila på möjligheten att denna makt får inhemta och erfara National-representationens åsigter, tänkesätt och önskningar i de fall, der de kunna behöfva att uppfyllas.
Pen 18 November e. ra.
Ja" anser således det förenämnda åliggandet i Landlmarskalks-edeti vara, efter ruin förmening, orätt uppfattad!, då Hr Frih. o. Landtm, vägrat propos. på det sist i f na. plenum föredragna Coust.Utsk:s betänkande.
Jag måste resei vera mig emot den revolutionära rörelse, för hvilken Hr Frih. o. Landtm, synts hafya satt sig i spetsen, genom vägran att framställa propos. till bifall på ett !)■ tank ifrån del Utsk., som har sig i grundlagarna uppdraget att tolk.) dessa lagar och a!t slita de tvister, sorn möjligtvis inom
Stånden kunna uppkomma ang.-de samma lagars orda förstånd, enär det, efter min tanke, malte ligga klart för livars och eris begrepp, att Coust.Utsk., vid afgifvandet af sitt ifrågavar. förslag, icke kunnat annat än anse detsamma öfverensstämma med laglighet och således nödvändigt påkalla från Hr Frih. o. Landtnäs sida pligten att derå framställa propos. till bifall.
Jag reserverar mig vidare emot Hr Frih. o Landtnäs ytterligare åtgärd, att, då han icke ansett sig kunna framställa nyssnämnda propos., sådant oaktadt hafva framställt propos. till afslag, hvilket förfarande jag, efter det sunda förnuftets tolkning, tror innefatta en af de största oformligheter man kan tänka sig.
Bland de kännbaraste uppoffringar, roedliorgerligheten har att göra, är säkert ilen af en mångårig, långvarig, ocn, hvad mig enskildt beträffa'' , mera än 3o:årig förkärlek för personligheten; och för mig är det alltså smärtpnde att vid delta tillfälle på fosterlandets altare nedlägga uppoffringen af denna känsla för fullgörandet af mina medborgerliga pligter.
Emellan Hr Frih. o.
Landtm, samt den majoritet inom detta klus, sorn så val i dag sorn vid flera andra tillfällen understöd!
Hr Frihrns vägrade pipposrr och den minoritet, till hvilken jag hörer, finnes ingen annan domare än Svenska folket; peli dpt är till detta folk jag vädjar, säker om domslutet oss emellan.
Frih. Tersmeden, Willi.Fredr.:
Det förefaller mig icke besynnerligt, och jag föreställer mig det icke hafva öfverraskat någon af Huset, att Hr Frih. o. Landtm, under f. m plenum vägrade propus, på Const.Utsk:s mern., sedan på de sednare liderna jag förnummit, alt vägran af propostr hörer till ordningen för dagen.
Hr Frih. o. Landtm, vägrade för några plmidagar sedan propps, på ett StatsUtskts betänk., deruti voler:s-propps:n framställdes i fråga 0111 generals-pensjoner, — ett betänk., hvarå de andra Ståndens Talmän meddelat propos och hvarföre således Hr Frih. o. Landtm, saknade allt skäl till sin vägran.
Derefter fann sig dock Frihrn alldeles oförhindrad att framställa propos. på Hr Lefreåis förslag, att Ståndet skulle frångå sitt förut fattade beslut, hvartill ingen anledn förefapns i StatsUtsk:s betänkande.
Elter sådana företeelser förundrar det mig icke, att Hr Frih. o. Landtm, funnit sig befogad att vägra propos.
Den 18 November c. m. i^i på ett Const.Utsk:s betänk., deruti Utsk. frhm-tällt ett rölsing all ingå med skrifvelse till K. M. , må vara i ett önskningsmål, men dock i elt ämne, som ligger inom gränsen (ör Coust Utskts verksamhet.
Jag anser mig pligtig att emot denna vagran.och Ståndets i följd deraf lättade beslut protestera, allhäll andes ali lå denna protest i prut. nedlagd, öfvertygad, som jag är, att det förhållande, hvarpå Coust.Utsk. tagit sig friheten att fästa Sländernes uppmärksamhet, är af bela den tänkande delen af nationen nied liflighet omfattadt, oell all Gunst.
Utsk :s bemödande alt afhjelpa den brist, sorn ännu äger rum i Statsrådets fulltalighet, likaledes iinderstödjes af nationen.
Jag är öfvertygad, att det finnes ingen inom detta Hus, äfven ibland deni, som yttrat sig emot Coust.Utsk:s betänk, som icke nied liflighet önskar, ali det mål, hvartill Coust Utsk. sträfvat, mätte uppnäs.
Hr von H a i' t m n ns d o r f f, Au g.: