Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. med en ny skrifvelse om ändring, anhåller jag om afslag.
Hr Bohnstedts och min tanka om hvad som förstås med »nyss» äro helt olika.
K. M:s författn. är af år 1848; vi räkna nu 1863.
Det är icke så »nyss».
Jag önskar visserligen att inga ändringar vidtagas i författmn, som icke blifvit försökta, men 15 år är en tid, som förefaller nog rund, för att R.
St:r nu kunde tillåta sig föreslå någon förbättring i ett så gammalt stadgande.
Hr Bohnstedt har omtalat, hurusom en svåger blifvit efter ett auktionsbesök ihjälslagen.
Om svågern haft den oturen att blifva ihjälslagen vid en auktion, som slutade kl. 7, kunde intet stort värre hafva handt honom, om auktionen räckt till kl. 9.
Om, såsom olta är fallet, några nummer vid ett auktionstillfälle äro qvar, när klockan slår 7, hvad blir då följden?
Att auktionen skall fortsättas en annan dag, och att 2:ne, i st. för en e. m., kastas bort.
Vi veta alla huru det tillgår vid dylika tillfällen.
Efter auktionens slut stannar hela samlingen qvar, och muntrationer vara långt in på natten.
Det är således 2:ne dylika tillställningar man önskar framtvinga i stället för en.
Att tänka sig, det en auktion på landet skulle börja på morgonen, förefaller så besynnerligt, att jag icke kunnat tro Hr Bohnstedt, såsom gammal landtbrukare, om att framkomma med ett dylikt påstående.
Månne en husbonde någonsin tillåter sitt folk att gå ifrån hela dagsarbetet?
Då slutligen en auktion räcker jemnt så länge som något finnes att försälja, och då, enligt min uppfattning, det är en ren vinst, att hvad som nu drar folk i tvänne Den 24 Januari. 227 dagar, kan afslutas på en, anhåller jag om bifall till Utskits Betänk.
För min del är jag visser ligen af den åsigt, som Hr Bohnstedt uttalat, att man icke bör onödigt ändra en författning, på det vördnaden för densamma icke må spillas; men detta bör icke leda derhän, att man icke skulle söka ändring i en ekonomisk författning, när erfarenheten visat att den är olämplig.
Hvad den föreslagna förändringen beträffar, tror jag, att hvar och en, som betraktat frågan, finnér att det tvertom föranleder till mycket stora oordningar, om auktioner nödvändigt skola afslutas kl. 7. Förslaget att utsträcka tiden för auktioners afslutande till kl. 9, anser jag mycket välbetänkt, och då dervid icke får säljas spirituosa, tror jag ingen fara kommer att uppstå.
Deremot anser jag ganska farligt att en mängd tnenniskor samlas för att nästa dag på samma sätt återkomma; ty om 8 ä 10 persedlar finnas osålda, när kl. slår 7, afslutas auktionen för den dagen och fortsättes en annan.
Då jag således icke kan finna att förslaget, om det antoges, komme att föranleda till oordningar, utan tvertom medföra gagn, alldenstund det är en ganska vigtig sak att tid icke förspilies, förenar jag mig med Gr.
Björnstjerna i hans yrkande om bifall till Utsk:ts Betänk.
Ehuru vid detta tillfälle icke antecknad som reservant, har jag dock inom Utsk:t röstat mot förslaget, och anhåller att äfven här få uppträda mot Utsk:ts Betänk.
Björnstjerna har försvarat detsamma, och derunder till genmäle å Hr Bohnstedts påstående yttrat, att den tid, som förflutit sedan förfiningen utkom, icke vore för kort, för att i förfiningen vidtaga några ändringar, enär, under 13 år, som förflutit, de härvid inverkande förhållanden hafva kunnat undergå förändring.
Men i sjelfva verket gifves det förhållanden, som lika litet under 13 år, sorn under loppet af 1300 år förändras, och det är naturförhållanden.
Mörker är något, som, till sitt inbrytande och upphörande, icke är underkastadt annan omskiftning än den årstiderna föranleda.
Detta under en stor del af året i vår nord rådande mörker gifver ofta anledning till hvarjehanda oordningar under auktionsbesökande folkförsamlingars qvarvaro å auktiorisstället (så påstås det); och jag vet icke, hvarför man, derest denna uppgift är grundad, genom ett stad gande skall gifva anledning till lagöfverträdelser.
Om ett tjenstehjon begär lof, för att infinna sig vid en auktion, så stadnar det gerna qvar till dess slut, om ej längre.
Under det då minoriteten följer med auktionsropen, är pluraliteten kanske sysselsatt med helt annat för moraliteten mer och mindre sårande tidsfördrif.
Om, såsom det påstås, oaktadt det nu lagligt gällande förbudet, auktionen fortgår till kl. 9 e. m., månne man icke deraf kan draga det korollarium, att, om den föreslagna tiden går 228 Den 24 Januari. igenom, så komme auktionen att fortsättas till 11 på natten, om ej längre, och hemfärden att ske vid djupa !midnatten.
Det vore just icke förmånligt.
Som jag således icke finner några giltiga skäl, som tillstyrka bifall åt Utsk:ts Betänk., förenar jag mig med Hr Bohnstedt att yrka afslag å detsamma.
Jag vet nästan ingenting förderfligare, som lagstiftaren kan taga sig före, än att göra till brott, hvad som icke är brott.
Hvad särskildt den i detta ämne nu gällande författning beträffar, så inskränkes genom densamma menniskans naturliga frihet.
Sådana lagar äro icke nyttiga, i huru godt syfte de än må hafva blifvit stiftade.
Den sista förordningen i ämnet hade till uppgift att förekomma, det folket inledes i frestelse; men månne den verkligen kunnat åstadkomma detta?
Visar icke erfarenheten att auktionen, förbudet oaktadt, fortgår så länge den går bra och något finnes osåldt?
Jag frågar eder, Mina Hrr! om författningen kunnat ordentligen tillämpas?
Det låter kanske illa att en landshöfding med gifver, att han icke kan hålla en förfining i efterlefnad, men sådan är verkliga händelsen i afseende åt denna förfining.
Det låter sig göra i en stad, der polis finnes på stället och allt ligger i öppen dag.
Der kan man tvinga folket att sluta med auktionen på visst klockslag; men på landet kan lagbrottet ega rum opåtaldt, om auktionen icke försiggår i närheten af länsmannens boning, för så vidt denne bryr sig om att stadna qvar och anställa åtal.
De bildade klasserna få fortsätta sina nöjen intill ljusan dag, utan att någon ifrågasätter att t. ex. en bal skall afbrytas eller de församlade skiljas förr än dem så behagar, men öfver Svenska menigheten upphäfver man sig till förmyndare och den skall gå sin väg på viss tid.
Det förefaller mig så upprörande att Svenska menigheten icke får vara tillsammans, emedan oordningar möjligen kunna uppstå, att jag helst skulle vilja att Betänkt återremitterades, på det att Utsk:t måtte framkomma med en framställning, det K.
M. måtte upphäfva hela författningen såsom olämplig och icke ledande till det ändamål, man hoppats vinna.
Men då jag icke kan motse att en sådan framställning komme att vinna bifall, vill jag icke yrka på återremiss, utan tillstyrker bifall till hvad Utsk:t föreslagit, då det är ett steg till att skänka de omyndiga några timmars frihet.
Jag vill derjemte erinra om, att den farhåga för ökade oordningar, som här blifvit uttalad, icke är af synnerlig stor betydenhet, emedan det är långt vådligare att bibehålla lagar, som, emedan de äro obilliga, föraktas af allmogen, ända till dess den blifver stämd för lagöfverträdelsen.
Hr De Maré, Baltzar:
För min del anser jag den föreslagna förändringen hvarken nödig eller nyttig, utan tillhöra de reformer, som ganska väl kunna undvaras.
Hr Bohnstedt och Den 24 Januari. 229 Frih. Cederström, Rudolf, hafva andragit så många skäl för samma sak, att jag knappt anser något i den vägen behöfva ytterligare anföras.
Orsaken, hvarföre man utsatt tiden för auktioners afslutande till kl. 7, är visserligen hufvudsakligen den, att man fruktat för mörkret, detta mörker, så många lasters moder; men, säger man, i så fall hade man bort utsätta tiden till kl. 4 på efterm., ty vid vissa årstider är det mörkt så dags.
Som mörkret dock är något, som icke låter reglera sig, har man gått en medelväg och utsatt timman till kl. 7.
Att det är något ingrepp i personliga friheten, att man på auktioner skall skiljas åt kl. 7, kan jag icke finna, lika litet, som jag delar den föregående talarens påstående att deri ligger något »upprörande.»
Jag deremot anser upprörande, om en landshöfding, såsom han sjelf yttrat, verkligen icke skulle kunna hålla den ordning i sitt län, att han förmår bringa en tydlig och klar förordning till efterlefnad.
Ar förhållandet sådant med denna författn., skulle man ock kunna misstänka detsamma i afseende å andra ordnings-lagars efterlefnad, och då tjenar till intet, hvarken att stifta eller ändra dem.
Jag anhåller att R. o. Ad. behagade afslå ifrågav:de Betänk.
Jag vill endast i korthet tillkännagifva, att jag instämmer i de yttranden, som blifvit afgifna af Hr Bohnstedt, Frih. Budolf Cederström och sednast af Hr De Maré.
Min öfvertygelse är, att stadgandet om tiden för auktions-förrättnings slut af den 22 September 1848 eger mycket skäl för sig; och den tid på året, då auktion skall afslutas kl. 7, är dessutom helt kort, endast de 4A månader (15 Oktober till 1 Mars), då den mörkaste årstiden inträffar.
Man har visserligen anfört såsom skäl för en utsträckt auktionstid det förhållande att det numera är förbudet att på auktionsställen utminutera spirituosa; men jag får fästa uppmärksamheten derpå, att denna författn., i likhet med så många andra, kan kringgås.
Dels kunna lönkrögerier finnas i närheten af auktionsstället, som det är ganska svårt för kronobetjeningen att kontrollera; dels har man den utväg öppen, att genom «slarkt kaffe» och åtskilliga andra åtgärder eludera författnm.
Vanligen uppstå också, såsom väl bekant, mot slutet af auktionen oordningar.
Afven är det om aftonen, som den stora massan blir lurad att betala mera än som vederbör.
Det är visserligen sannt, att författnm icke kan allestädes bokstafligen vidmakthållas; dock tror jag gemenligen så tillgår, att om endast några få nummer återstå osålda, när tiden lider åt 7-slaget, man skyndar sig att försälja desse, på det auktionen må alslutas inom laga tid; men återstå flera nummer, så afslutas auktionen för den dagen, för att fortsättas en annan dag.
En annan fördel deraf att auktionen slutar kl. 7 i stället för 9, tror jag vara den, att i sednare fallet komme en mängd personer att öfver natten stadna qvar på auktionsstället. 230
Oaktadt jag, i likhet med en aktad talare på 2:dra grefvebänken, icke tillhör dem, som vilja lägga tvång på folket, anhåller jag dock på grund af anförda skäl om afslag å Betänk:t.
Hr Bohnstedt:
Jag har begärt ordet, för att besvara några gjorda påståenden.
Björnstjerna har sagt att en tid af 15 år kan vara tillräcklig för att berättiga R.
St:r att begära ändring i ett lagstadgande.
Härvid torde jag få erinra, att detta stadgande fordrat längre tid att få tillämpadt, just derföre att det hade att motverka en sedan lång tid hos allmogen inrotad vana, helst i brist på åklagare det endast högst långsamt och partielt blifvit tillämpadt.
Den författn., som varit gällande dessa år, har visat sig verksam i så måtto, att auktionen börjats tidigare på dagen och således äfven kunnat hinna att afslutas inom laga tid.
Dessutom är det en känd sak, att den dag, då auktion hålles, i alla fall är förspild, men äfven andra dagen kan gå förlorad, om auktionerna la fortsättas för sent på natten; i synnerhet är detta händelsen för de personer, som af auktions-tilllallena endast taga sig anledning att råkas och rusta natten om.
1 afs:de på Hr Nordenfelts yttrande, får jag fästa uppmärksamheten derå, att om någon bjuder personer till sig, så är han värd och behåller sina gäster så länge han behagar, men vid en auktion, ej sällan anställd i följde af dödsfall, måste gårdsinnehafvaren se sitt hus belägradt af en mängd personer långt in på natten, utan att hafva den ringaste makt att blifva af med dem, eller kunna hindra de oordningar, som stundom deraf uppkomma.
Jag förnyar således min anhållan om afslag.
Cons t.:
En mer än 20:årig erfa renhet under mitt vistande på landet har förvissat mig om nödvändigheten deraf, alt auktioner må taga slut så tidigt, som möjligt, och att det således är af vigt att förordningen i ämnet, sådan den nu är, fortfarande må få gälla.
Några särskilta skäl behöfver jag icke härför anföra, — sådana äro af andra talare tillräckligt framhållna.
Ett vill jag dock erinra om, nemi. att en likartad fråga var före vid sistlidne riksdag, och att den då blifvit afslagen, — hvilket beslut jag hoppas R. o.
Ad. äfven nu behagade fatta.
Jag är verkligen ledsen att ännu en gång behöfva uppträda i denna högvigtiga fråga, men finner mig dertill föranledd af ett yttrande af Hr von Troil.
Han sade, »att när man vet huru det går lill på landet vid auktionstillfällen», vet man, att om några artiklar äro qvar, när kl. slår 7, så begår man ett lagbrott och fortsätter auktionen.
Mig förefaller att just detta talar för förslaget, ty en lag, som ej efterlefves, bör väl afskaflas.
Hr Bohnstedt har rigtigt anmärkt att man vanligen efter en auktion har föga nytta af folket den Den 24 Januari. 231 följ:de morgonen.
Nu frågas: år det skäl att utsträcka detta till 2:ne dagar, i stället för en.
Att börja en auktion före eftermiddagen, har jag redan sökt visa vara en ren omöjlighet, och hvarken husbönder eller arbetsfolk gå till dylika förr än de spisat middag.
Jag tycker icke om auktioner; anser således att de böra räcka så kort som möjligt; för att vinna detta mål, föranledes jag att fortsätta mitt yrkande om bifall till Stats-Utsk:ts Betänk.
Frih. af Schmidt, Georg:
Då jag inom Utsk:t tillhört deras antal, som röstat för bifall till förslaget, anser jag mig med några få ord böra försvara detsamma.
Jag har sjelf varit i erfarenhet om »hurn det tillgår på landet vid auktionstillfällen,» och tror mig kunna vitsorda, att oordningar dervid visst icke så ofta förekomma, som man velat låta påskina.
En orsak, som härtill bidragit, har varit det förhållande, som funnits seden 1848, att rättigheten att utskänka bränvin blifvit inskränkt; också är det vid högst få auktionstillfällen som bränvin utskänkes, och jag tror icke några olägenheter skulle uppstå efter auktionen, derföre att denna slutar sednare än nu är fallet.
Inom Utsk:t höjde sig icke mer än 2:ne röster mot förslaget, och det var så mycket mer oväntadt för mig att här få höra en mängd personer uttala sig mot detsamma.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels afslag å förev.de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma, hvartill svarades många ja och nej i blandning, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo med många och starka ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Björnstjerna begärde votering.
Upplästes och godkändes följande förslag till voter:s-propos.: »Den som bifaller Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 37, i ani. af väckt motion, rörande tiden för auktioners hållande på landet, röstar Ja; den det ej vill, röstar
Nej; vinner nej, afslår R. o. Ad. ifiågav:de Betänk.»
Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda: Ja—49.
Nej—50.
232 Don 24 Januari.
Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 17 och 21 dennes på bordet lagda Betänk:n: N:o 38, i ani. af väckt motion (N:o 277) om ändring i gällande författningar rörande skyldighet för rusthållare att hålla klippare; och N:o 39, i ani. af väckt motion (N:o 264) i fråga om rättighet för egare af hemman, hvarvid gästgifveri-rörelse är förenad, att samma rörelse sig afsäga.
Föredroes och bifölls Stats-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåt.
Propos. ang:de pension från allm. indragnings-staten åt Justitie-rådet m. m.
Axel Fredrik Gyllenhammar.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stals-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåt:n: N:o 32, i ani. af Iv. M:s Nåd.
Propos. om anslag till försök för utrönande af dels s. k. pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen af refflade gjutna jernkanoner till fartygs bestyckning m. m.; N:o 33, i ani. af väckt motion om anslag eller lån af allmänna medel åt Länsmannen J. Sandqvist, till gäldande af den på länsmansbostället Grillby N:o 3 belöpande skifteskostnad; N:o 34, i ani. af väckt motion om anvisande af medel till Westerbottens läns pröfnings-komité, såsom tillskott för bestri dande af de i 76:te §:n bevillnings-stadgan omlörmälda utgifter; och N:o 35, i aid. af väckt fråga ang:de ombyggandet af östra flygeln af R.
St:rs hus.
Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåtm: N:o 36, i ani. af väckt motion om begagnande af postremissvexlar för öfversändande af penningar från och till Riksgälds-kontoret; och N:o 37, i ani. af väckt motion om beviljande af ett räntefritt amorteringslån till bestridande af arfvoden åt landtmätare vid laga skiften i Norrbottens län.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, dels Stats-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 38, ang:de regleringen af uigifterne under Riks-Statens första hufvudtitel; och dels Bevilln.-Utsk:ts samma dag bordlagda Betänkm N:o 4, ang:de kurhus-afgiften, och Den 24 Januari.
233 N:o 5, i ani. af väckt fråga om upphäfvande af bevillningen för hundar.
Föredrogos och biföllos Banko-Utsk:ts den 21 dennes bordlagde Utiåt:n: N:o 20, i ani. af ett utaf f. d.
Faktoren och Handlanden C. G. Schöldström gjordt ackordsanbud; N:o 21, i ani. af f. d.
Klädeskramhandlaren G. Westlind J:sons ansökning om eftergift af skuld till Banko-diskontverket; och N:o 22, i ani. af ett utaf Advokat-fiskalen G.
Hörstadius gjordt ackords-anbud.
Föredrogos, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 21 dennes bordlagde Betänkm:
Nio 40, i ani. af väckt motion (N:o 155) om rättelse i gällande föreskifter beträffande ersättning åt läkarekorpsens medlemmar efter rese-reglementet och för inqvartering; N:o 41, i ani. af väckt motion (N:o 106) om upprättande af normalritningar att tjena till ledning och efterrättelse vid folkskolors uppbyggande; Nio 42, i ani. af väckt motion (N:o 156) ang:de indragning af sjötullen vid Blockhusudden m. m.; samt N:o 43, i ani. af väckt motion (N:o 424) ang:de meddelande af föreskrifter i afseende på sättet för postdiligensers förskaffande.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att, som hela föredragningslistan nu blifvit genomgången, det till fortsättande af plenum på e. m. utfärdade anslag måtte få nedtagas; hvilket bifölls.
Slutligen anmältes och bordlädes nedannämnde Utlåt:n och Betänkin, nemi, från Stats-Utskottet:
Nio 39, angide regleringen af utgifterna under riks-statens andra hufvudtitel; N:o 40, angide regleringen af utgifterna under riks-statens tredje hufvudtitel; ,.N:o 41, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. angide stats-pension åt Öfversten m. m., Frih.
Nils Ericson; Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet:
Nio 44, i ani. af väckta motioner om åtgärders vidtagande med afseende å grindars uppförande öfver allmänna vägar; Nio 45, i ani. af väckt motion derom, att Lif-regementets husarkorps måtte till en del ställas på vakans; 234 Den 28 Januari.
N:o 46, i ani. af väckt motion om indragning af karantänsanstalten å Känsö; N:o 47, i ani. af väckt motion om förändrad klassifikation af städerna i riket; N:o 48, i ani. af väckt motion rörande sättet för kasserade beklädnads- och utrednings-persedlars försäljning för kronans räkning; N:o 49, i ani. af väckta motioner om ändringar i gällande föreskrifter rörande underhåll af allmänna vägar; N:o 50, i ani. af väckt motion om ändring i K. reglementet för Telegraf-verket den 2 Augusti 1856; N:o 51, i ani. af väckt motion om ändring i gällande föreskrifter rörande skyldighet för ångfartyg att taga lots, äfvensom i lotstaxan; N:o 52, i ani. af väckt motion dels om ansvarsbestämmelser för underlåtenhet att nattetid å fartyg, som ligger till ankars, hafva lanterna, dels om styrning och manövrering till undvikande af ombordläggning m. m.; Kiddarhus-Utskottet: N:o 5, öfver Riddarh.-Direktionens riksdags-berättelse. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 3 e. m.
Justerades 4 prot.-utdrag för den 24 dennes samt pleniprot:t för den 6 sisth December e. m.
Hr Gr. o. Landtm. lät uppläsa en från Konungens HofMarskalks-embete ankommen skrifvelse af följ:de lydelse:
Till den bal hos Deras Maj:ter Konungen och Drottningen, sorn kommer att gifvas Onsdagen den 28 Januari 1863 kl. ^ 9 Den 28 Januari. 235 e. m,, hvartill uppgången blifver i vestra slottshvalfvet 2 tr. upp, och inkörning genom södra hvalfvet till det vestra, då souper, för dem som icke äro särskildt tillsagde, serveras i f. d. EnkeDrottning
Desiderias matsal, östra hvalfvet 1 tr. upp, kl. A 12 och hämtning kl. 12, dervid klädseln är stor uniform med banden utanpå rocken och hvita underkläder för dem, till hvilkas uniform sådane höra, får jag äran anhålla att genom Hr Gr:s o. Landtnäs försorg blifva inbjudne samtlige till Högfl. R. o.
Ad. hörande ledamöter jemte sekreteraren.
Föredrogos ånyo och biföllos Stats-Utsk:ts den 21 och 24 dennes på bordet lagde Utlåt:n: N:o 32, i ani. a( K.
Propos. om anslag till försök för utrönande af dels så kallade pansarplåtars af Svenskt jern förmåga att emotstå skott och dels lämpligaste konstruktionen af refllade gjutna jernkanoner till fartygs bestyckning m. m.; N:o 33, i ani. af väckt motion om anslag eller lån af allmänna medel åt Länsmannen J. Sandqvist, till gäldande af den på länsmansbostället Grillby N:o 3 belöpande skifteskostnad; N:o 34, i ani. af väckt motion om anvisande af medel till Westerbottens läns pröfnings-komité, såsom tillskott för bestri dande af de i 76:te §:n bevillnings-stadgan omförmälda utgifter; samt N:o 35, i ani. af väckt fråga ang:de ombyggandet af östra flygeln af R.
Upplästes följ:de från Hr Stats-Rådet och Chefen för K.
Finans-l)ep:tet till Hr Gr. o. Landtm, aflåtna skrifvelse: K.
M. har i Stats-Råd denna dag förklarat, att, ehuru det årliga anslag till K.
M:s hofhållning, som af R.
St:r vid 1823 års riksdag bestämdes, efter en tidrymd af fyratio år, då nästan alla utgifter ansenligen stegrats, ej vidare kan vara tillräckligt att fylla de behof, för hvilka detsamma nämnda tid varit beräknadt. K. M. likväl af grannlagenhet hittills ej velat ifrågasätta förhöjning häruti, och att det ännu vid inriev:de riksdags början var K.
M:s afsigt att låta frågan derom till nästa riksmöte anstå.
Men då utgifterna för den K. hofhållningen under sistlidet år, enligt nyligen afslutade räkenskaper, befunnits hafva i ännu betydligare mån än under de nästföregående åren öfverskridit det härför anvisade anslag; samt då ‘de omkostnader, som af hoflorvaltningen måste bestridas, vore till största delen oundgängliga och för öfrigt i allmänhet sådana, som ej lämpligen kunde indragas; har K.
M. funnit sig ej längre böra uppskjuta att öppet meddela folkombuden dessa förhållanden, och redan vid innev:de riksdag äska en nödig förhöjning i den å riks-statens första hufvudtitel anvisade summan för K.
M:s hofhållning. K. M. har fördenskull uppdragit åt Chefen för FinansDep:tet att, efter infordrade upplysningar från Riksmarskalks - 236 Den 28 Januari. embetet och K. hofförvaltningen, uppgöra samt K.
M:s pröfning i Stats-Rådet underställa förslag om aflåtande till R.
St:r af Propos. ang:de erforderlig förhöjning af ofvannämnda anslag.
Med anledning häraf får jag, enligt K. M:s Nåd. befallning, om detta K.
M:s beslut äran lemna Hr Landtm, underrättelse, för att meddelas Höglofl. R. o. Ad., på det att föredragningen och pröfningen af första hufvudtiteln må, derest Ståndet så finner lämpligt, kunna uppskjutas intill dess berörda K.
Propos. hunnit till R.
St:r atlemnas och Stats-Utsk:ts Utlåt, deröfver till Riks-Stånden inkommit, då anslagen under nämnde hufvudtitel kunde i ett sammanhang pröfvas och bestämmas.
Härefter anmälte sig och yttrade Frih. Gripenstedt, Joh. Aug.: Sedan K.
M:s förklaring ang:de aflåtande af en särskild Propos., rörande förhöjning af dess hofhållningssumma nu blifvit inför R. o. Ad. uppläst, torde det vara öfverflödigt att anföra de skäl, som tala för att föredragningen och pröfningen af Stats-Utsk:ts Utlåt. ang:de utgifterna under första hufvudtiteln må för tillfället uppskjutas; och får jag fördenskull föreslå, att R. o. Ad. ville besluta ett dylikt uppskof, intilldess nämnde Utsk:s Utlåt, öfver ifrågav:de Propos. hinner inkomma, på det att ärendet må kunna i ett sammanhang behandlas.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad., på sätt Frih.
Gripenstedt föreslagit, behagade besluta, att med behandlingen af Stats-Utsk:ts Utlåt.