Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då det tydeligen såges 1 Betänkandet, att ätjkillige ämnen blifvit af motionairen vidrörda, så har man ja ,icke något som betryggar, att icke dessa åmnen bordt af Utskottet behandlas.
Det skulle ju möjeligen kunna finnas åtskilliga omständigheter i motionen, som fordrade uppmärksamhet, och hvilka, efter Grefve Posses död, icke kunde af någon utom Utskottet kännas.
Af sådan anledning finner jag Utskottet vara skyldigt, att i detta, likasom i alla andra fall, göra redo för motionens innehåll.
Jag kan ej med Friherre
Cederström anse detta innehåll böra förblifva en inqvisitions-hemlighet.
Jag tror ej eller skälet, hvarföre anmärkningen fårfeglad inlemnas, bör sökas i en sådan sats, utan blott i försigtigheten, att ej i otid väcka oro ibland representanterne och Allmänheten.
För min del kan jag ej gilla, att någon anmärkningspunkt till RikStånden återkommer, utan att vara så fullständigt utredd, att de känna alla förhållanden; och på grund häraf begagnar jag den rätt 56 §.
RegeringsFormen gifver, att yrka återremiss af ConstitutionsUtskottets Betänkande, på det att jag må veta, hvarom jag skall yttra mig.
Herr von Hartmansdorff\ Auguft-.
Då fråga i går uppstod om återremiss af ConstitutionsUtskottets HufvudBetånkandet, fann Piidderskapet och Adeln, att, ehuru detsamma var så uppställt, att, i fall Herr Grefven och LandtMarskalken gjort proposition till bifall derå, och denna proposition blifvit antagen, Ridderskapet och Adeln skullo både beslutat att enligt 107 §.
RegeringsFormen 522 Den 11 Julii f. ni. begära vederbörnndes endtledigande, och i detsamma äfven gifvit dem decharge ehuru, säger jag, Betänkandet vap så felaktigt uppsatt, fann Ridderskapet och Adeln dock ej skäl, att detsamma återremittera; och jag yrkade ej vo,teri,ng i frågan, emedan hufvu.dsakea var vunnen, nemligen vissh,eten, att man erkände vår rätt; till en. återremiss, hvilken, genom Herr Grefven» och LandtMarskalkens. yttrande blef oss högtidligen gifven.
Då så förhåller sig, skulle jag hemställa till Herr Hjerta* om han icke ville afstå från sin begäran om återremiss i detta ringa fjäll, ehuru jag anser honom lika litet sakna anledning som rått att få proposition derå.
Kunna vi hafva förtroende till Consti.tutionsUtskottet, i andra vigtigare fall, så må* vi äfven hafva det i, detta.
Och ehuru, uppställningen af Betänkan, det visserligen år felaktig, tror jag likväl detta böra til 1 skrifvas mera ett missförstånd, ån någon, afsigt att undandölja innehållet af motionen, Mig synes, »ålunda, att vi ingalunda bortgifva rättigheten, att återremittera ConsfitutionsUtsko,ttets Betånkanden, fastän vi, nu afstå derifrån.
Grefve 7/or/z, Claes Fredria.
Jag kan alldeles icke instämma i de åsigter Herr von Hartinonsdorff yttrat.
Tvärtom förenar jag r»ig helt och hållet med Herr Hjerta, och tror, att fullko nligt skäl år till återremiss af.
ConstitutiunsUtskottets Betänkande.
Herr Munck af Ref en [kjöld'.
Jag vil f; blott förklara min töi undran deröfver, att Herr von, Hartmansdorff bestämdt säger, att Betänkandet Den 11 Julli J, m, 523 nngår ett ringa jall.
Det är just felet, att c!et ej, år upplyst, och att vi icke vete, hvad det år jjör ett fall; vi kunna således icke d,ömma, om det år ringa eller iok?.
Jag begår derföre åter* remiss af Betänkandet, icke på det att resultatet må förändras, men på det att Riksens Ständer må få kunskap orri de anaiårkningar, sorn föranledt Betänkandet.
Boije: Jag vänder mig. till; de Herrar, som begårt återremiss, och, ber dem eftersinna, om icke frågan fått eii ömtålighet, sorn, yål förtjenar uppoffring af ämnet..
För Fäderneslandet å,r det mångfaldigt yigtigare, att det beslut Stånderne tagit, till gråns för konstitutionsutskott ets magt,, får qvarstå oöfvertrådt, ån att, genom utgången af nu förevarande discussion, en rubbning deri gjordes.
Jag förutser med smärta hvarthän vi nu kunna komma ^ och då jag ser i frågans nedläggande ett. medel att undgå den första anledning till missnöje, så misströstar jag icke, alt ju denna utväg lemnäs oss af de Herrar, som begårt återremissen, Herr Grefven och Tjanåt
Mar fhalk en yttrade, det han trodde sig böra underställa Ridderskapets och, Adelns pröfning ett förslag, sorn, möjligen torde leda till uppfyllande af alias Önskningar.
Man hade icke yrkat återremiss af Utskottets Memorial, för att derigenom bereda någon ändring uti ConstitutionsUiskottets beslut, utun endast, för alt erhålla en mera fullständig underrättelse om hvad Grelve^ Posses till UU 524 Veu ii Julii /. m. skottet ingifne anmårknings-skrift tilläfventyrs kunde innefatta.
Herr Landt-MarJkalken föreslog derföre, att Utskottets förevarande Memorial kunde tills vidare hvila på bordet, samt Utskottet emedlertid meddelas Ridderskapets och Adelns önskan, det Utskottet måtte till Ridderskapet och Adeln inkomma med närmare upplysning om innehållet af Grefve Posses nyssberörde aninårkuingsskrift.
Friherre Cederftr6m:
Jag vågar till Herr Grefven och LandtMarskalken hemställa, huruvida Ståndet möjligen kan ifrån Utskottet infordra en act, sora Ståndet ej ägde laglig rått att afhöra, då den hår ingafs.
Om Ståndet ägde denna rätt och kunde öfver anmärkningen ventilera, så vore det visserligen öfverflödigt, att den kommit till ConstitutionsUtskottet, i den af Grundlagen föreskrifna form.
Grefve Posse hade då vunnit mycket i tid, om han hår fått upplåsa sin anmärkning.
Jag protesterar derföre emot allt infordrande af Grefve Posses anmärknings-skrift, såsom icke förenligt med innehållet af RiksdagsOrdningens 29 §.
Grefve Horn-.
Jag instämmer fullkomligen i hvad Herr Grefven och LandtMarskalken be^ hagat föreslå och önskar endast, att propositionen må innehålla, att ConstitutionsUtskottet måtte anmodas att till Ståndet insända en fullständig afskrift af Grefve Posses Memorial.
Herr Munck af Rofenjkjold; Jag får för min del förklara mitt bifall till Herr Gref - Den 11 Julii /, m, vens och Landt-Marskalkens förslag; och ber att i anledning af Friherre Cederströms yttrande få anmärka, det jag icke kunnat i detta förslag finna den begäran innefattad, att
ConstitutionsUtskottet skulle insända hela aden uti förevarande ämne, utan blott att
Utskottet skulle meddela upplysning om innehållet af de anmärkningar, !
Grefve Posse ingifvit, och hvilka föranledt Utskottets Betänkande.
Men en sådan upplysning behöfver alldeles icke innefatta hela acten.
Herr Cederschjöld; Jag kan för min del ej betvifla Ståndets rättighet att begära del af hela Acten, helst jag auII minnas, att vid sista Riksdag mer än en gång inträffade, att Ståndet, på enskilta Ledamöters derom gjorde motion , begärde till tryckning ej blott anmärkningar, utan ock de hos ConstitutionsUtskottet vid pröfningen deraf förde Protocoll.
Det kan således icke eller nu vara något hinder, att vidtaga en likartad åtgärd.
Men såsom kännare af ifrågavarande Act, skulle jag för den aflednes minne önska, att man ej alltför hastigt beslöt dess bekantgörande.
Jag hade trott, att hvad enman skrifvit, då han redan hade döden i faggorne, icke bör öfverlemnas åt Allmänheten förr än hans närmaste anhöriga dertill samtyckt.
Jag instämmer helt och hållet i Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, och anser den fullkomligt tillfyllestgörande.
Men då jag väl finner, att hela Acten kan infordras, delar jag dock hvad Herr 526 ben il Julii}. m.
Cederschjöld anfört, och tror, att vi af delicätesse ej böre begära det.
Hvad Friherre Cederströrns såkallade protest beträffar; så lärer den icke kunna anses såsom någon egenfelig protest emot ett Riddei’skapets och Adelns blifvande beslut.
Jag får börja med den förklaring, att jag icke har talar såsom Ordförande i ConstitutionsUtskottet, ty förevarande anmärknings-fråga är mom Utskottet afgjord Under nilh ifanvaro.
Men jag nödgas gifva tillkänna, att jag anser det vara Coristitutionsvidrigt, ått ifrån Utskottet infordra en fullständig afskrift af en hel afhandling, då Utskottet icke ansett den böra i sådan form meddelas; Vi känna alla, huru förhållandet var med Grefve Posse.
Hvarföre skulle det då här upprepas?
Det är väl sagdt i betänkandet, att lian vidrört flere ämnen, men der står ock, att deri egenteliga anmärkningen var oell den.
Den som icke häraf är fullkomligen upplyst om hvad Utskottet vill säga, deri beklagar jag.
Friherre Lagerhjelkei Gujiaft Hvad i denna frågd mojeligen kari lända till upplysning, synes redan vara genom Herr Grefven och Land(Marskalken, hvars noggranna sätt att förfara är oss alla bekant; tillräckéligén uppfylldt.
Hvilken vidare upplysning än i sig sjelf möjelig eller lampi lig att söka?
Månne upplysning örn hvad armii, knings--skriftens författare egénteligeri menat, eli r hvad CoffstitutiohsUtskottet afsett med frasén, att författaren vidrört andra åtti - Den Ii jnlii J. m. 52? nen.
För min del kan jag ej förstå annat, än att dessa vidrörda ämnen måste vara främmande för anmärkningens grund, och således ej höra hit.
De skulle annars kunna föranleda till andra anmärkningar, men dein har ej anmärkningsförfattaren framställt, och de kunna följaktligen ej nu tillhöra Ridderskapets och Adelns pröfning.
Om Ridderskapet och Adeln nu låter herö vid den önskade upplysningen, hvad sammanhang de ifrågaställde ämnen kunna hafva med den egenteliga anmärkningen, så synes ändamålet viinnet.
Att gå längre eller begära en fullständig afskrift af handlingen, tycker jag, likasom Grefve Platen, i afseende å rättsgrund) ej vara forrnenligt, och, i afseende å de moraliska skäléh, lika med Herr Cederschjöld, äfven vara mindre lämpeligt.
Jag hemställer således) att Ridderskapet och Adeln må låta bero vid en anmodan till ConstitutionsUtskottet att upplysa, hvad Ut skotth t med den anmärkte fraseri egenteligeii menat.
Då jag till Herr Grefven och LandtMafskalken hembär min tacksamhet för dess oafbrrttna bemödande, att i allt möta Ridderskapets och Adelns önskningar, bör jag äfvert förklara miri erkänsla till Herr Cederschjöld för den påminnelse han gifvit oss, att söka skona en man, hvars minné alltid skall IhfVa inom detta runi.
Vi hafva oss alla bekant, att då nen 11 julii f, rn.
Grefve Posse skref det Memorial, hvarom nu är fråga, han redan var angripen af den sjukdom, som sedan lade honom i grafven.
Må hända har han i detta Memorial infört uttryck och meningar, dem hans slägt och vänner icke skulle önska se ibland Allmänheten utspridda.
Ilidderskapet och Adeln har alltid visat skonsamhet.
Jag är öfvertygad, att en sådan äfven nu skall äga rum, och jag vågar således hoppas, att den eller de, som begärt Memorialets insändande, skola derifrån afstå.
Grefve Horm Jag hvarken kan eller vill bedöma Constitutions - Utskottets mening j och lemnar Grefve von Platen sin tanka derom.
Jag har begärt en afskrift af Grefve Posses Memorial, emedan jag bestämdt vet, att det var Grefve Posses önskan i lifstiden, att detta Memorial icke skulle stanna inom ConstitutionsUtskottet; men skulle Riddei’skapet och Adeln emot all förmodan finna, att man af delicatesse icke bör infordra det, så afstår jag visserligen ifrån allt yrkande derom.
På de skäl flere varde Ledamöter anfört, och då Grefve Horn afstått från sin begäran, tillstyrker jag det Högloflige Ridderskapet och Adeln täcktes antaga den framställning Herr Grefven och LandtMarskalken nyss gjorde, och anhåller derföre, att vi Den r r Julii f. m. 539 inå få proposition till bifall af denna framställning såsom otvifvelaktigt öfverensstämmande med pluralitetens önskan.
Den som ej år nöjd dermed, åger ju rätt att reservera sig.
Friherre Cederftröm'.
Så framt jag ej ansåg en väsendtlig form blifva bruten genom ett beslut, sådant som Herr von Hartmansdorff nu omförmålt, skulle jag visserligen nöja mig med, att deremot anföra min reservation.
Men jag tror mig böra fästa Högloflige Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att om Ståndet nu tillvållar sig rättigheten, att ifrån ConstitutionsUtskottet bestämdt infordra handliugarne i .vissa fall, så år det stadgande i Tryckfrihetslagen, som förbjuder dessa handlingars allmän* görande, i och med detsamma brutet.
Skall åter
Ståndets beslut i denna del anses såsom en anhållan, hvilken Utskottet kan afslå, hemställer jag ock, huruvida detta år låmpeligt.
Når vi hafva skrifna Grundlagar, som bestämma, i hvad form handlingar kunna till tryck befordras, så frågar jag, om det kan vara ett RiksStånds rått, att illudera dessa Lagar?
Herr Hjertat Jag instämmer i Herr voft Hartmansdorffs yttrande, och anser det af Herr Grefven och LandtMarskaiken framståldte förslag till jemkning ganska vål kunna användas; Då jag helt och hållet samtycker till detta förslag, och på den upplysning Herr Cederschjöld meddeladt afstår ifrån allt yrkande, att Grefve Ridd. 0, dd.
Band» 34, S3o Den Ii Juli/ f. m. Posses Memorial må in extenso införas uti Cotti stitutionsUtskottets Betänkande, får jag tillika förklara, att, oaktadt jag icke kan dela den tanka, att den aflidnes röst tillhörer blott hans arfvingar utan anser en Representants röst tillhöra Nationen, — jag dock tror, att de ämnen, som innefattas i Grefve Posses Memorial, böra vidröras så laggrant som möjeligt.
' Det år då blott i anledning af den protest Friherre Cederström emot det blifvande beslutet anfört, som jag ville anmärka, att det af honom åberopade Lagrum, som skulle förbjuda infordrandet af Grefve Posses Memorial, rÖrer endast StatsRådets eller Constitutions-Utskottets Ptotoeoll, men icke anmårknings-skrifter och hvad det förra angår, år det Ut skotten förbehållet att afgöra, huruvida de må meddelas.
Men derom år ej nu någon fråga, och således lärer protesten icke hafva varit på sitt råtta ställe.
Jemte förklaring af min tacksamhet till Herr Grefven och LandtMarskalken för den lyckliga intermediaira utväg, som gafs oss, får jag hos de Herrar, som äfven derefter fortsatt deras längre stärkta mening, erinra, huru vål denna utväg kan tillfredsställa deras afsigt.
Jag anser icke Grefve Horns begå*- ran, att få en afskrift af Grefve Posses anmärka nings-memorial vara lagstridig, och tror icke, att hvarken Grefve Posses minne eller hans arfvingars känsla skulle såras af Memorialets kunt,' Den Ir Jitlii /. m. 53» görande; men jag uppfyller fordringarne af en hel annan delicatesse, då jag anhåller, att man ville afstå ifrån denna begäran* på det vi må komma till ett slut i detta ämne, förenligt med allas vår önskan.
Af de Herrar, som ännu vilja förstå 107 §. annorlunda, ehuru de hafva ett Ståndernes formeliga afslag emot sig, torde vi åtminstone kunna vänta, att de antaga utvägen att få striden nedlagd; och jag begår det af dem.
Den ömtålighet, som hår förefinnes, måste kännas lika af alla; och, i stället att tydligare framställa den, får jag blott hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla, att proposition må göras oss till den utväg, som Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog.
Cederjiröm:
Herr von Hohenhausen har yttrat, att, om fråga vöre om StatsRådsProtoeoll, ConstitutionsUtskottet väl kunde vägra att meddela dem, men att en sådan vägran icke kunde vid nu ifrågavarande handlingar äga rum.
Det har dock icke blifvit af mig nämnt ett ord om StatsRådsProtocoll, ty i afseende på deras utlemnande år icke ConstitutionsUtskottet, utan Konungen, vederbörandet
Men hår har talats endast om ConstitutionsUtskottets Protocoll, och der år åter Utskottet vederbörande.
Det år således med dess tilljtånd, som dessa sistnämnde Protocoll kunna utbekommas, Jag anser derföre lagstridigt, att fordra ett sådant utbekommande; men begår man det, så kan det visserligen icke vara emot Lagens innehåll, ehuru jag hemställer, om en sådan begäran från ett Riksstånd år låtnpelig.
Den far - 532 Den II Julli /, nu håga Friherre Boije tyeks hysa, ehuru han icke velat framställa den, att nemligen i fall Herr Grefven och LandtMarskalken skulle anse sig böra vägra proposition på den begärda återremissen af Constitutions-Utskottets Betänkande, Utskottet skulle nödgas förklara, att Herr LandtMarskalken hade rått, kan jag för min del ej finna så farlig att omtala, efter som vi redan i enahanda afseende äga ett prsejudicat.
Den tankan är efter mitt begrepp alldeles oriktig, att
ConstitutionsUtskottet skulle äga att vägra tryckning af dit ingifna handlingar.
Hvar och en år inför Lagen ansvarig för hvad han i tryck låter komina till Allmänheten.
Friherre Boije: Till Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt hvarje Riddersmans kåns. la öfverlemnar jag att afgöra, hvilkendera som nu förfarit med delicatesse, Friherre Cederström eller jag.
Han har då utsagt hvad jag velat undvika.
Nå val! det ägnar en Adelsman, att så långt han kan, väja hvarje obehaglighet; men det egnar honom icke att låta fruktan ingå i hans motiver.
Sedan jag i mina föregående yttranden gjort allt hvad i min magt stått, att få åt delicatessen uppoffra allt hvad som kunde uppoffras, framtvingas jag till obehagligheten att yttra de tankar, som jag hade önskat att få behålla inom mig sjelf.
Jag har trott mig förstå, att vår hederlige Landi Marskalk, om den utväg han föreslagit icke skulle antagas, står nära att begå en olaglighet, den nemligen, att tillerkänna Den Ii Julii f. m. 533 Utskottets Betänkande en rätt till lydnad , som det icke har, och som detsamma icke utan ett ingrepp i Ståndernes egna lagliga rått, kan få; och det har varit för att bespara honom och oss en sådan händelse, som jag anvåndt mitt bemödande.
Herr Grefven och LandtMarskaL ken har på ett hederligt sått gått oss till mötes, och jag tror vår pligt vara, att antaga detta sått; men skulle det icke antagas, och skulle derefter hända, att Herr Grefven och LandtMarskalken ger åt 107 §. en verkställighet, sorn strider emot det beslut, som under Herr Grefver.s och LandtMarskalkens eget Ordförandeskap blifvit af Ståndet fattat, så blir jag den första som protesterar deremot, såsom emot hvarje lagstridighet.
Jag har nu yttrat mig. men utber mig att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade icke misskänna min varma högaktning för dess person, samt att Herr Grefven och LandtMarskalken ville påminna sig, att jag emot min vilja varit till detta yttrande så till sågandes framtvingad genom för mycken brist i delicatesse hos Friherre Cederström.
Uppå derefter af Herr Grefven och LancliMarskalken förnyad proposition, beslöt Ridderskapet och Adeln, det ConstitutionsUtskottets ifrågavarande
Memorial borde tills vidare ytterligare hvila på bordet, hvarjemte Ridderskapet och Adeln fann nödigt gifva Constitutions-Utskottet tillkänna Ridderskapets och Adelns önskan, det Utskottet måtte tilt Ridderskapet och Adeln inkomma med närmare upplysning om in - 534 öm* ij Julii J. m. nehållet af Grefve Posses till Utskottet ingifne anmärknings-skrift.
Herr Grefven och Landt Marfkalkén till— kännagaf, att ConstitutionsUtskottet, vid slutet af dess sistlidne gårdag i öfrigt pröfvade Memorial N:o 2g, i följd af Stats-Råds.Protocollens fulländade granskning, anmält fem så kallade särskilte omständigheter, likväl med bestämdt förklarande, att ingen anmärkning dervid kunnat eller bordt göras; i följd hvaraf Herr Grefven och LandtMarfkalkén hemställde, att denna ConstitutionsUtskottets anmälan, som icke erfordrade någon åtgärd, måtte läggas tillhandlingarne.
Herr Cederfchjold, Pehr Gufiaf:
Då jag förmodar, att Ridderskapet och Adeln ännu ej fattat dess beslut i detta ämne, skall jag vördsamt anhålla, att proposition måtte derom framställas.
Herr Grefven och LandtMarfkalken yttrade, att han redan hemställt, att ConstitutionsUtskottets ifrågavarande anmälan måtte läggas till handlingarne; hvilken proposition äfven blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Jag hemställer, om icke alltid första propositionen bör blifva till bifall Den II Julii /. m, 535 å Utskottets Betänkande.
Jag kan derföre ej tro, att proposition till Betänkandets läggande till handlingarne kan framställas, förrän Ståndet förut yttrat, huruvida det icke vill bijalla Betänkandet.
Det ar så mycket angelägnare, att ifrågavarande Betänkande i denna del ej lägges helt enkelt till handlingarne, som den sista punkten rörer liera ämnen, hvilka innefattas uti den af Grefve von Schwerin i dag väckte motion.
Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att då ConstitutionsUtskottet endast berättelsevis framställt ifrågavarande såkallade särskilte omständigheter , utan att dervid tillstyrka någon åtgärd eller påföljd, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken
Utskottets berörde anmälan , sorn icke kunde utgöra föremål för någon Ridderskapets och Adelns pröfning, endast böra läggas till Handlingarne; hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma* Herr Cederschjöld:
Dessa anmälanden hafva af Utskottet blifvit gjorde i den akt och me^ ning, att en underdånig Skrifvelse derom skulle till Kongl. Maj:t afgå på samma sätt, som vid 1818 års Riksdag.
Jag hemställer, om icke detta tillfälle må begagnas, att följa det då gifne exemplet.
Skulle emedlertid Ridderskapel och Adeln annorlunda besluta , får jag deremot anmäla mia reservation, 536 Dea n Julli f. >ii, Grefve Horn , Claes Fredric, instämde afven uti Herr Cederschjölds reservation.
Herr Grefven och Fari dt Marjka l ken till— kännagaf, att Plenum komme kipokan half tili 6 i eftermiddag att fortsättas..
Då pröfningen af Constitu-- tionsXJtskottets betänkande nu är slutad, an.håller jag att lå uti Protocollet antecknadt, att jag icke deltagit i det beslut, Riciderskapet och Adeln i afseende på ConstitutionsUtskottetsHIuf-, vud-betänkande vidtagit.
Herr Treffenberg, Curry Gabriel och Grefve Florn , Claés Fredric, förenade sig med Herr Hjerta, Herr von Hartmansdorff: dag anhåller få, veta, huruvida frågan om decharge för btatsRådets Ledamöter nu anses afgjord, emedan någon proposition derom icke blifvit framställd.
Då Grundlagen uftryckeligen säger, att decharge anses vara gifven för allt som icke blifvit anmärkt, så lärer icke nå gon fråga nu kunna uppstå, att gifva den genom serskildt beslut.
Sådant har åtminstone icke förr varit öfligt.
Jag anhåller således, att nå-, gon proposition i detta fall ej må framställas, Herr Grefven och Tand t
Ma rf: al k en förklarade, att då 76 §, i Riksdagsordningen ut— tryckeJigen stadgade, det allt hvad Riksens Dtin it Julii J. ni. 537 Stander efter granskning godkdnt eller leinnät oanmärkt, borde anses hafva vunnit decharge , i afseende pä det granskade, och ingen ny, till ansvarighet förbindande, granskning af nya Ständer i samma mål vara tillätne; ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken deraf följa att, på sätt Herr Hjerta anfort, något särskildt beslut, i afseende å decharge för StatsRådet och Föredragande, icke eller erfordrades, Herr Treffenberg t
För inin egen tillfredsställelse önskar jag , att vid detta tillfälle få yttra något , i anledning af den anmärkning jag framburit mot Föredraganden af KrigsÄrenderne.
Jag tänker likväl icke härvid orda om', hvem sorn haft största skälet, jag att anmärka, eller Cönstilutions Utskottet att frikänna.
Såsom Jtepresentant för Svenska Folket , förklarar jag endast till Protocollet mitt missnöje öfver resultatet, men som enskilt
Part är jag nöjd dermed.
Då jag gjorde denna anmärkning, var det för att åt denna administrationsgren gifva en ganska behöflig väckelse, icke af egennytta.
Jag kan så mycket tryggare försäkra derom, som framtiden skall utvisa, att jag i hvad omständigheter som helst icke vidare (sorn likväl står mig öppet) söker ersättning för den mig öfvergångne lagstridiga och orättvisa behandling; och om den , sorn jag i Anmärknings.
Memorialet yrkat, blifvit mig tilldömd, hade väl grannlagenljeten högt fordrat dess emottagande, 538 Den 11 Julii f. m. men min inre känsla mäktigare förbjudit dess användande för Eget och Egnas behof.
Må emedlertid mitt handlingssätt i denna sak medföra de verkningar för andra hädanefter, soni jag egenteligen åsyftat; då skall jag aldrig få skäl ångra min sjelfförsakelse.
Herr Printzenjkjöld, Axel:
Jag utbeder mig blott ett ögonblick få uppehålla Ridderskap pet och Adeln med vidrörande af ett ärende, som visserligen redan flere gången härstädes förevarit, men ändock ej kommit närmar© sitt slut.
Den 6 sisth Juna föredrogs hos Högh Ridderskapet och Adeln ett från Särskilta Utskottet inkommet Betänkande, deruti Utskottet förmålte sig anse åtskillige till detsammas handläggning från StatsUtskottet öfverlemnade mål icke tillhöra Särskilta Utskottets befattning.
Bland dessa mål var äfven min härstädes väckte motion om nytt löneanslag för StatsExpeditionerne af Konungens Canzli.