Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Stuart har nemi. trott det icke vara omöjligt att på ett anslag för flottans nybyggnad af 280,000 r:dr årl. bespara 20,000, och att dertill icke fordrades att inställa byggnaden hvarken af linieskepp eller fregatter, utan blott att minska anslagssumman derför med det nyssnämnda beloppet.
Horn har äfven i detta afseende misstagit sig om mitt yttrande, då han trott mig hafva sagt, att Konungen ägde rätt att på 8:de hufvudtiteln disponera medel för sådana byggnadsföretag, som här uro i fråga.
Jag har tvärtom bestridt detta, såsom i fullkomlig strid med föreskriften uti 64 § Reg.F.; men jag har sagt, att om Regeringen tror sig kunna äga denna rättighet, må hon begagna sig deraf, hvarefter det ankommer på revisorerna och blifvande Ständer att tillse, huruvida Regeringen deruti handlat rätt eller icke.
Att deremot på förhand förklara något, som man anseri strid med grundlagen, vara lagligt derföre, att dess ändamål kan anses vara nyttigt, sådant finner åtminstone jag högst vådligt.
Det är af denna anledn., som jag yrkar afslag på Utskts ifrågavar. tillstyrkande, likväl Under det förklarande, att, derest Regeringen skulle finna sig kunna använda medel på 8:de hufvudtiteln till ifrågavar. ändamål, jag icke skall vara bland dem, som deremot framställa klander, i händelse jag finnér besparingarna å de öfriga titlarna hafva blifvit ändamålsenligt använda.
Horn har trott, att besparingar på 3:dje och 4;de bufvudtitlarna kunna vinnas, men trott dem vara i behof att användas för exerciscompagnier, befästandet af Stockholms avenuer och Carlskrona dockor samt andra omnämnda föremål.
Jag medgifver, att äfven dessa företag äro nödvändiga; men att de äro mindre nödiga än Kungsholms fästningsbyggnad, synes mig dock klart, helst deu sednare lider af ett uppskof i dess fullbordan.
Om derföre besparingar, enligt Gr.
Horns förmodan, kunna beredas för de förra ändamålen, ser jag icke, hvarföre ej samma besparingar kunna och höra företrädesvis användas för det sistnämnda, hvilket Hr Gr. sjelf synes medgifva vara angelägnare.
Hr Gr. tyckes således äfven i detta fall hafva felat D e n -4 A p r i 1. mot consequensen.
Jag fortfar att yrka bifall till StatsUtsk:* utlåt.
N:o 129.
En värd ledamot liar trott sig finna, att det af mig upplasta förslaget i sjelfva saken innefattar detsamma, som det StatsUtsk. framställt.
Deruti har han rätt, StatsUtsk. har genom sitt förslag åsyftat att skaffa medel till fångarnas sysselsättning.
Detsamma afser mitt förslag; men i StatsUtsk:s utlåt, innefattas äfven den grundsats, att K.
M. skulle äga rättighet att använda 8:de hufvudtitelns anslag till hvilka föremål sora helst, äfven sådana, hvartill Ständerna vägrat anslag.
Denna grundsats finnes icke erkänd uti mitt förslag, och deruti ligger hufvudsaklig.! skill* naden emellan mitt oell StatsUtsk:s förslag, och hvilken skillnad är af den beskaffenhet, att jag icke anser mig äga rättighet att votera ja till StatsUtskrs tillstyrkande, från hvilket mitt förslag dessutom är skiljaktigt äfven i den omständighet, att jag, som ansett hela det begärda anslaget af 34,ooo r:dr böra till utgående anvisas, tillagt, att utgifter för instrumentalier och materialier skulle, om K.
M. så lämpligt pröfvade, tagas af besparingarna på 3:dje och 4;de hufvudtitlarna.
Jag har velat upplysa detta för den händelse, att flera ledamöter icke skulle hafva uppfattat skillnaden emellan mitt och StatsUtsk:s förslag.
Jag yttrade i mitt förra anförande, att jag ieke kunde göra för mig fattligt, hvarifrån den runda summan af 20,000 skulle tagas.
Dalman har i detta fall lemnat mig en upplysning, som icke kunnat förändra Ulina åsigter i frågan, utan får jag ytterligare förklara, att jag anser det omöjligt att göra en sådan indragning, emedan arbetet vid sjöförsvaret icke är periodiskt eller utan plan börjadt, utan tvärtom efter en noga afpassad plan, som förutsätter ett oaflåtet afseende derå, att arbetet fortsättes i étt jemnt fortskridande, att de få båtsmän, som årligen inkallas till tjenstgöring, äro fullt sysselsatta, och aftinga arbeten företagas, som icke i jemn oafbruten ordning kunna fortsättas.
Skulle man nu genom afdrag af 20,000 r:dr på anslagsbeloppet rubba denna plan, så måste en del arbeten afstadnaj andra fortskyndas och hela den plan förändras, hvarefter arbetet alltsedan 1826 fortgått med de för flottan mest tillfredsställande resultater; ty sedan den tiden har flottan fått ett helt annat utseende och för staten blifvit af helt annan nytta än förut.
Jag fortfar således att tro, att den summan af 20,000 r:dr visserligen på papperet kan afdragas, men att, om man äger någon kännedom om sättet, huru arbetet verkställes och medlen användas, man icke skall betvifla, att i sakens närvar, ordning det är omöjligt att afpruta dessa 20,000 r:dr, utan att dermed förena stora för - Dea j4 April. förluster för staten derigenom, att arbeten mäste afstadna, som efter en ändamålsenlig plan redan äro påbörjade.
Landtm, hemställde, örn R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s nu föredragna utlåt.
K:o 453.
Sedan votering är begärd, får jag anhålla, att mitt förslag må blifva contraproposm. IL Ex.
Hr Gr. o. Land lin. yttrade, att då Hr Stuart begärt votering, H. Ex. förmodade, att det vore han, soln agde rätt att föreslå contraproposrn.
Jag bar begärt voteriug under den förutsättning, att contraproposrn skulle komma att innehålla afslag till StatsUtsk:s utlåt.
K:o 453 och bifall till betänk.
Klo 429- JaS få1' således anhålla, att en sådan contrapropos. måtte varda framställd.
I fall Hr Stuart icke vill afstå från den contrapropos. han begärt, får jag anhålla öm votering ang:de contraproposrn.
"Upplästes lill justering och godkändes följande voterlspropos:n:
Hen, sorn bifaller, att contraproposrn skall innehålla bifall till StatsUtsk:s utlåt.
Klo 429> voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer contraproposrn att innehålla bifall till Hr Hjärnes förslag, att R.
St. bos K. M. i underd. måtte anhålla, det K. M. täcktes, använda de i Carlskrona stationerade arbetscompagnier företrädesvis till fortsättande af arbetet å Kungsholms fästning, men derjemte förklara, att de i och för detta arbete erforderliga instrumentalier och inventarier äro utgifter, hvilka icke tillhöra 8:de hufvudtiteln, utan böra, så framt K. M. i nåder finner det lämpligt, tillvägabringas genom besparingar å 3:dje och4*dehufvudtitlarnä.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit , som följer: •få - 74- Kej — 27.
Härefter upplästes till justering följande votcrispropos. rörlde hufvudsaken:
Den, som bifaller StatsUtsk:s utlåt.
K:o 453 i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
K:o 429> ang:de Frih. Franc Sparres motion om medels anvisande å 8:de hufvudtiteln ai H. 3o 234 Den 24 April. såväl för underhållet af arbetscompagnierna på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnadsarbetet vid Carlskrona, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. bifalla StatsUtsk:s i ofvannämnde ämne först afgifna betänk.
N:o 429- Hr Dalman:
Då uti japropos:n StatsUtsk:s tillstyrkande uti förevar, utlåt.
N:o 353 finnes så fullständigt refereradt, anhåller jag, att nejpropos:n äfven måtte lika fullständigt upptaga innehållet af utlåt.
N:o 429j deruti Utsk. tillstyrkt, det R.
St. måtte förklara, att, så vida K.
M. finner arbetet å Kungsholms fästningsbyggnad böra fortsättas, K.
M. må äga, äfven dertill använda de besparingar, sorn å 3:dje och 4:de hufvudtitlarna tilläfventyrs kunna beredas.
Jag tror detta icke vara öfverflödigt, emedan det torde finnas flera af R. o. Ad:s ledamöter, som icke hafva detta utlåt, till hands.
I sjelfva saken har jag ingenting att anmärka mot hvad Hr Dalman föreslagit, emedan det skall vara mig likgiltigt, om hela utlåt.
N:o 429 contrapropos:n afskrifves; men för en sådan åtgärd möter likväl det hinder, att då R. o. Ad. redan voterat om contrapropos:n, densamma till innehållet måste blifva sådan, som den uti samma votering upptogs.
Posse icke lärer kunna neka, att det tillstyrkande, som jag uppläste, innefattas uti utlåt.
N:o 429> och R- °- Ad. genom votering beslutat, att contraproposm i hufvudvoteringen skall innefatta bifall till StatsUtsk:s nyssnämnde utlåt.
N:o 429 j så kan jag icke inse, att det vore stridande mot R. o. Ad:s fattade beslut ang:de contrapropos:n att uti densamma upptaga innehållet af hvad Utsk. uti berörde utlåt, tillstyrkt.
Jag fortfar således att yrka detta tillägg.
Det kan icke bestridas, att det i sjelfva saken är af ingen vigt, om blott numret på utlåt, eller innehållet deraf i propos:n upptages; men jag kan icke neka, att å ena sidan Gr.
Posse har rätt deruti, att contrapropos:n icke kan blifva annorlunda, än det genom votering fattade beslutet innehåller, hvaremot jag å andra sidan tror, att Hr Dalmans önskan kunde vinnas derigenom, att japroposm blott komme att innehålla bifall till StatsUtsk:s sednast afgifna utlåt.
N:o 453.
Då, efter mitt begrepp, det icke ens står i Hr Gr. o. Landtm:s magt att tillåta en annan contrapropos. än den, som redan genom R. o.
Ad:s beslut blifvit antagen, så beklagar jag, att Hr
Dalman icke före beslutets Den 24 April. a35 fattande iakttagit tillfället att söka erhålla contraproposm så redigerad, som han nu önskar.
Mig synes det ganska lätt att jemnka emellan de åsigter, som blifvit yttrade af Gr. Posse och Hr Dalman, af hvilka den siste värde ledamoten ansett nejproposm höra upptaga innehållet af StalsUtsk:s tillstyrkande uti utlåt.
N:o 429? emedan flera af R. o. Ad:s ledamöter tilläfventyrs icke torde hafva detsamma till hands.
Jag tror nemi., att åsigterna kunna förenas derigenom, att StatsUtskrs utlåt.
N:o 429 uppspikas bredvid voter:spropös:na, sådana de af Hr Gr. o. Landtm, blifvit upplästa.
Jag får blott förklara, att jag är fullkomligen nöjd med Gr. v. Fersens uppgifna förslag till förening af de olika åsigterna.
Gr. Posse: Då Hr Dalman förklarat sig nöjd med, att utlåt, uppspikas bredvid voter:spropos:na, har jag för min del ingenting att påminna emot, att så sker.
Den sist upplästa voter:spropos:n godkändes och H. Ex, Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att StatsUtsk:s betänk.
Nio 429 skulle blifva uppspikadt bredvid voter:spropos:u.
Ja — nr.
Nej — 16. H. R. o.
Lördagen den a5 April 1835.
Plenum kl. io f. m.
Justerades i prot.utdr. för d. 24 dennes.
Företogs till pröfning BancoUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 126 i anledn. af de inom 2:ne RiksSt. framställda och till Utsk. remitterade anmärkntr emot Utskzs i memor.
N:o 112 afgifna förslag till reglementariska föreskrifter, motsvarande afd. 1 af art. 4 ut‘ i33o års bancoreglemente. R. o. Ad. beslöt, att detta mål skulle punktvis pröfvas; men endast öfver 4;de punkten uppstod discussion af följande innehåll:
Då jag anser det både för Den a5 Ap ril f. m.
Banken och Staten i flera hänseenden fördelaktigt, att silf— verpiantsar kunna, efter Bancostyrelsens bepröfvande, från Banken, i stället för myntadt silfver, utlemnas, har jag i Utsk. icke kunnat biträda den åsigt, att ett ovilkorligt förbud rnot ett sådant ullemnande borde stadgas.
De skäl, hvarpå min mening härom grundat sig, har jag sökt utveckla i den reservation, jag bifogat Utsk:s betänk.
IST:o 112; och jag får nu på samma skål vördsamt anhålla om den propos:ns framställande, huruvida icke B., o. Ad., med afslag ä 4;de punkten i sistnämnde betänk., anser sig böra i stället besluta följande stadgande: ”At Bancostyrelsen öfverlemnas att, då densamma, uppå derom gjord anhållan och efter särskild, pröfning för hvarje fall, finner sådant, med afseende å förekommande omständigheter, lämpligt och för Banken fördelaktigt, kunna, i utvexling emot dess sedlar, låta från Banken utgifva silfverplantsar eller någon i densammas förråd befintlig utländsk myntsort; hvarvid dock alltid bör iakttagas, att plantsarna godtgöras Banken efter deras bokföringspris, med tillägg af ett den för Svenska myntet fastställda slagskatt motsvarande belopp, och att det utländska myntets värde beräknas till de uti härhos bifogade tarif IN:o 1 bestämda pris."
”Skulle en eller annan hos någotdera lånecontoret för tillfälligt behof anmäla sig till erhållande af sådana utländska silfvermynt, som, jemlikt stadgandet i nedanstående §, derstädes influtit, vare utvexling af dessa silfvermynt jemväl tillåten emot det pris, som ofvanberörde tarif ,N;o 1 bestämmer.
” Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Den siste värde talaren har nämnt, att det är nyttigt för Banken och landet, att fullmägtige få utlemna plantsar; jag tillägger, att det är absolut nödvändigt för realisationens bestånd, ty eljest uppstår en ren motsägelse till hvad man beslutat och lofvat.
Ständerna hafva nemi. lofvat, att hvarje innehafvare af en b:cosedel skaii äga rättighet att deremot erhålla silfver; men nu är stöiTe delen af Bankens silfver ännu ^myntadt, och i händelse sä stark utvexling ägde rum, att myntet icke räckte till, blefve Banken nödsakad inställa vexlingen, i händelse plantsar icke finge utgifvas.
Detta är således alldeles nödvändigt.
Jag tillstyrker altså, i likhet med Hr Stuart, afslag å (Jtsk:s tillstyrkande i denna del och bifall till Hr Stuarts redactionsförslag.
Jag skall icke förlänga dis— cussionen, utan, åberopande endast hvad jag vid återremissen yttrade, samt enär de små felaktigheterna i Ilr Stuarts förslag numera äro afhjeipta, tillstyrker jag bifall dertill, såsom motsvarande den förevar.
4;de punkten, och yrkar i öfrigt antagande af Utsk:s utlåt.
Hr von T rökl, Emil: Jag vill icke yttra mig i sjelf - Den a5 April f. m. va saken.
Min opinion deri är redan tillkännagifven, och ingen har motsagt den i detta Stånd ; men jag begärde ordet i afseende å redactionen.
Jag tror nemi., att den förbättras derigenom, att de 4 sista raderna deraf borttagas; ty jag anser icke det stadgande vara rätt tydligt, deri det förekommer ang:de Bankens bokfö ringspris.
Det är dessutom öfverflödigt; ty då utlemnandet endast får äga rum, när fullmägtigé finna sådant för Banken fördelaktigt, kan något utlemnande till lägre pris, än Banken sjelf betalat, icke ifrågakomma.
Jag anser det oundgängligen nödvändigt, att ett slagskatten motsvarande belopp afdrages och innehållas vid silfverplantsarnas utlemnande, emedan i annat fall den, som bekommer plantsar, skulle, mot samma belopp i b:cosedlar, erhålla mera fint silfver än den, som uttog silfvermynt.
Min afsigt med det föreslagna stadgandet har för öfrigt icke varit att, genom den ifrågavar. rättighetens medgifvande, tillskynda den enskilde någon ökad valuta för sina sedlar, utan endast att bespara myntningskostnaden för Banken.
Jag finner icke heller något skäl att frångå mitt yrkande, att det af mig framställda förslag måtte oförändradt varda antaget.
Jemte instämmande med Hr Stuart i fortsatt yrkande af oförändradt antagande utaf hans förslag, får jag blott erinra, att genom det ifrågaställda tillägget erhåller Banken för plantsar 4 proc.
.mera än för mynt, enär denna proc. motsvarar slagskatten; och likväl är det fördelaktigare för vissa behof att erhålla plantsar än mynt.
Ehuru den förevar, tvisten är af föga vigt, måste jag dock förklara, att förhållandet dermed är fullkomligt motsatt den siste talarens förmenande.
Om Banken först skall utmynta silfret, så förlorar den derpå 4 proc. i slagskatt.
Man har nu sagt, att Banken borde få vinsten af skillnaden emellan plantsarnas kostnad och myntets högre, till följd af myntningskostnaden; men jag tror, alt
Banken ofta kan fä mer än dessa 4 proc. emellan för plantsar emot mynt, och jag hemställer, om man bör neka Banken denna vinst?
Mig synes detta vara en arithmetisk sats, som icke kan bortblandas.
Om man tager bort det ifrågaställda tillägget, så kunna fullmägtigé visserligen i aila fall verkställa föreskriften; men fullmägtigé saknade då anledn. för deras åtgärd.
Att plantsar kunna med fördel begagnas för alla utländska behof, är en känd sak.
Man vet t. ex., att Svenskt mynt i Hamburg icke godtgöres med mer än 47 sk., ehuru det borde betalas med a runstycken öfver 48 sk, pr r:dr specie.
En bland orsakerna härtill är, att vårt mynt är 12-lödigt, då Banken i Hamburg icke emottager annat än i4 å i5-Iödigt.
Jag tillstyrker bifall till Ur Stuarls förslag oförändradt. a3S Den 25 April f. m.
Jag tnedgifver, att den siste talarens yrkande är consequent med det, han förra riksdagen dref, då han nemi. bestred rättigheten för fullmägtige att utgifva plantsar; men i anledn. af hans anmärkn., som skulle fullmägtige genom det af mig påyrkade uteslutandet sakna ledning för sina beslut i frågan, får jag blott hänvisa till 2:ne ledare, som kallas addition och subtraction.
Emellan mynt och plantsar kan jag i detta afseende icke se någon annan skillnad, än att plantsarna äro, för deras ringare kopparhalt, begärligare till export.
När derföre plantsen belägges med en särskild afgift, som kan motsvara dess större begärlighet, så synes dess utlemnande omöjligen kunna medföra ringaste våda för Banken.
Jag fortfar altså att tillstyrka Hr Stuarts förslag oförändradt. R. o. Ad. antog den redaction af 4;de punkten, som Hr Stuart föreslagit uti sin utlåt.
N:o 126 åtföljande reservation.
I öfrigt biföll R. o. Ad. allt, hvad Utsk. uti memor.
N:o in föreslagit, med de uti utlåt.
N:o 126 tillstyrkta förändringar.
Ånyo föredrogos och biföllos BancoUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda memor.:
N:o 127. med öfverlemnande af förslag till återstående reglementariska föreskrifter, ang:de Bankens belåning af actier och publika papper; N:o 128. med öfverlemnande af förslag till reglementariska stadganden, ang:de Bankens discontrörelse på namn och reverser.
Föredrogs ånyo BancoUtsk:s d. 21 dennes på bordet lagda memor.
N:o 129 med öfverlemnande af förslag till reglementariska föreskrifter, ang:de
Bankens lånerörelse genom handels- och näringsdisconten.
Ett tryckfel lärer här äga rum.
I stället för "utlåningssumman” menas förmodbn upplånings summan.
Jag anser mig böra upplysa derom, att flera tryckfel visserligen förekomma i de af BancoUtsk afgifna förslag till reglementariska stadganden.
Utsk. skall dock, så vidt möjligt är, söka undvika sådana i vid utskrifningen af originalexemplaret utaf reglementet, utan att RiksStm behöfva genom särskilda beslut derå fästa Utsk:s uppmärksamhet. BancoUtsk:s memor.
N:o 129 blef af R. o.
Företogs till pröfning BancoUtsk:s d. 21 dennes på bor - D en 25 April f, ra. 2 3g det lagda betänk.
N:o i3o i aniedn. af Hr Waerns och Riksd.- fullm.
Danielssons motioner om ytterligare creditiv å Banken för Riksg.cont.
Hr Hegardt, Christ. Bernh.:
Jag instämmer till alla delar i Hr Stuarts betänk, följaktiga reservation, hvars fullständighet vederlägger alla de svepskäl, hvarå Utsk:s beslut är fotadt.
Det förvånar mig, huru BancoUtsk. kunnat tillstyrka ett förslag, så rakt stridande mot Ständernas fattade beslut om Bankens rörelse och förvaltning, hvilket förslags antagande fullkomligt skulle undergräfva det moraliska stödet för realisationens bestånd samt åter upprifva farhågorna, att Banken äfven framdeles kommer att blifva en Riksg.cont. underordnad nödhjelps- och undsättningsanstalt.
Jag begär propos. till afslag å detta föga väl betänkta betänk.
Då jag icke vill på detta ämne offra ord onödigtvis, får jag blott erinra om nödvändigheten att afslå detta betänk., sedan StatsUtsk:s betänk.
N:o 446 blifvit af R. o. Ad. bifallet.
Hr von Troil, Emil, yttrade sig vara förekommen af Hr Cederschjöld.
Af den orsak, Hr Cederschjöld anfört, inställer jag allt vidare yttrande i detta ämne, ehuru det är mig påkostande att icke få uttrycka det fullkomligaste ogillande af betänk.
N:o i3o blef af R. o. Ad. afslaget.
Till handlma lades Lag- och Oecon.Utskms d. 21 dennes på bordet lagda å betänk.
N:o 48 öfver väckt fråga om laga fardag å s. k. embetsjord i stad.
Till pröfning företogs Lag- o. Oecon.Utskms d. 21 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 56 öfver gjorda anmärknm vid Utskms betänk.
N:o 54 i aniedn. af väckta frågor, rör:de fattigförsörjningsanstalterna.
Upplästes fr. o. m. de pag. 4 förekommande ord: ”Innan Utskm till besvarande upptaga <2tc.” t. o. m. de i slutet af den på pag. 5 upptagna 5:te punkt befintliga ord: ”må lemnäs utan bifall.” Hr Cederschjöld, Pehr Gust.:
Jag hemställer, om icke ett tillägg i esta punkten af Utskms tillstyrkande är nödigt.
Uti slutet af densamma står nemi. ”der han sist varit mantals- och skattskrifven.”
Jag tror, att det bör heta: varit eller bort vara &c.; ty om någon undanhåller sig från mantalsskrifning, sedan han inflyttat i en församling, så kan jag ej inse, hvarför den församling, der lian sist förut varit skattskrifven, skall lida för denna hans försummelse.
Den 25 April f. m.
R idd.Secret.:
Jag får äran fästa uppmärksamheten derpå, att Utskrns raisonnement pag. 4 förekommer såsom tillstyrkande i ira punkten pag. 7.
Uti den nu ifrågavar. punkten är det endast fråga om besvarande af de gjorda anmärkningarna.
Jag kan icke gilla denna punkt.
Det är obilligt, att en person skall underhållas af den församling, der han tillfälligtvis vistas, då han blir vanför.
Mera lämplig grund synes det vara, att fästa skyldigheten vid den församling, der han uppehållit sig den bästa arbetstiden.
Exempel komme då säkerligen att inträffa derå, att då en person vore nära att blifva vanför, forslades han på annan församling, som icke haft något gagn af honom linder hans arbetsföra tid.
Vida lämpligare synes det då vara, att i denna del förblifver vid hvad hittills varit stadgadt.
Den billighet, som den siste talaren påyrkat, att fördela fattigförsörjningskostnaden på de församlingar, der en af dylikt understöd behöfvande tillbragt sina bästa dagar, låter ganska väl; men den är icke verkställbar, utan skall åtminstone leda till oändliga rättegångar.
Det är ett misstag, att en orkeslös äger välja hvilken församling han vill till boningsort; ty det finnes en författning derå, att församlingarna äga vägra emottaga en sådan.
Jag tillstyrker bifall till denna punkt.
G11.
Jag bekänner, att jag hittills varit okunnig om, att en sådan fråga som denna varit å bane.
Nu är det snarare såsom protest, jag ämnar yttra mig deri.
Jag har i denna fråga för flera år tillbaka anställt noggranna undersökningar, och jag har funnit, alt någon författning, som legalt berättigar någon orkeslös till underhåll, icke finnes; och införes en sådan lag, så komma våra fattigförsörjningsanslalter troligen att visa sig af lika skadligt inflytande som de Engelska.
Någon laglig skyldighet att underhålla bör aldrig statueras; ty den leder dertill, att fruktan för fattigdomen icke är nog stark att förekomma lättja och oordentlighet.
Att någon sådan lag nu finnes, bestrider jag.
Man har väl åberopat kyrkolagen, men der talas endast om moralisk och christelig pligt.
Ingen lärer ock i sjelfva verket undandraga sig sådant.
Frågan är altså nu egentligen om rättigheten för en orkeslös att vistas här eller der.
Den grundsats, Hr v. Troil uttalat, är såsom sådan obestridlig; mén Gr.
Horn har fullständigt bevisat, att den ej kan tillämpas.
Ändamålet med Utskms förslag är att få stadgandena om orkeslösas underhåll mera bestämda, på det hittills vanliga processer i denna väg må undvikas.
Jag begärde ordet,' för att förena mig i Hr Cederschjölds begäran om ett litet tillägg, utan hvilkets an - Den a5 A pr il f. ni. antagande afsigten svårligen lärer ernås.
Det händer nemi., att den del af allmogen, som här är i fråga, ofta undandrager sig skattskrifningarna.
Det upptäcktes t. ex. i ett af de mindre länen, vid en ny landshöfdings tillträde deraf, att ända till gooo personer icke voro skattskrifna.
Frågan om underhållet Liefve då} i händelse Utsktns förslag skulle antagas oförändradt, alltid beroende på tvist.
Äfven jag tror, att Hr v. Troils förslag hörer till de der vackra sakerna på papperet, som i verkställigheten tjena till intet.
Till Gr.
Frölich hemställer jag, om han känner någon vrå i Sverige, der icke en fattig äger bestämd rätt till underhåll.
Jag skulle kunna öfverhoppa all civil lag oc-h blott åheröpa den äldsta af alla lagar, mensklighetens.
Jag har bott i 3 provinser och känner, att tillskott för fattigförsörjning gifves af alla jordägare och utdelas i mån af för handen varande mest ömmande omständigheter.
Man behöfver härför icke åberopa någon lag.
Jag medger likväl, att Hr Cederschjölds anmärkn. är riktig och tillägget nödigt.
För min del är jag af samina tanka med dem, som anse Utskms förslag väl grundadt.