Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Uggla hade instämt i afseende å de båda föregående omständigheterne; och hvad angick den sistnämde, eller frågan örn Indragningsmagten, syntes den, enär Herr Hjerta och Grefve Frölich numera afstålt från deras yrkande i denna del, icke vidare erfordra någon öfverläggning, utan egentligen blott arne frågor, nemligen den 0111 Borgen Den 27 Januarii f. ni. «7 oell den om Jury återstå, uti hvilka Ridd. och Adeln således komme att fatta heslut.
Ilerr Crusenstolpe:
Ehuru jag redan från början instämt med Herr Uggla, vill jag dock icke förnärma någons rätt att få sin tanka framstäld; Herr von Hartmansdorff skulle vid detta tillfälle trädas för nära.
Såvida Ståndet således icke i sin helhet antager Herr Ugglas, anhåller jag om proposition på Herr von Hartmansdorffs första förslag, hvarigenom mer än en votering kunde undvikas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att då ConstitutionsUtskottet tillstyrkt Indragningsmagtens upphäfvande, syntes frågan derom, i egenskap af anmärkning mot Utskotles Förslag, icke lämpeligen kunna äga rum; och enär alltså endast frågorne örn Borgen och Jury erfordrade Ridderskapets och Adelns pröfning och afgörande, finge Hans Excellence hemställa, antingen Ridderskapet och Adeln önskade att dessa frågor borde håda på en gång, eller serskilt hvar för sig till afgörande företagas.
Ehuru jag för egen del icke ser någon våda i att slå punkterna tillsammans, kan jag dock icke annat än gifva vika för de skäl Grefve von Schwerin anfört, och yrkar proposition på hvarje fråga serskilt. 88 Den 27 Januarii f. m.
Då jag för min del yttrade, att jag icke ansåg indragningsmagten böra försvinna så länge
Juryn icke är bättre inrättad, bar jag följaktligen gjort denna anmärkning emot ConstilulionsUtskotlets Memorial, sådant det är för närvarande.
På sådan grund vågar jag anhålla om proposition samfäldt.
Erfarenheten har tillräckligen visat, alt oaktadt Ridderskapet och Adeln beslöt företaga punkterna serskildt, hafva likväl alla tre från början till slut varit föremål för samfäldt öfverläggning.
Då ser jag ock intet skäl, hvarföre man skall skilja dem vid beslutet.
Jagskall dock icke besvära Ridderskapet och Adeln med votering om någon contra-proposition för min mening, ty jag tror att min röst betyder ganska ringa, helst jag förmodar, att antingen förslaget lägges på bordet eller icke, det ändå blir förkastadt vid nästa Riksdag.
Jag instämmer deruti, att båda anmärkningarue rörande Borgen och Domstolen, må på en gång afgöras.
De äga ett så nära samband, att de böra stå eller falla tillsammans.
Det är verkligen oförväntadt för mig, att höra Herr von Hartmansdorff yrka proposition om Indragningsmaktens bibehållande.
Ridderskapet och Adeln har redan vid denna Riksdag, med Den 27 Januari i f. tu. 89 anledning af i8a3 ars ConslitutionsUtskotts förslag, beslutat att den obetingadt borde upphöra.
Att nu, i egenskap af anmärkning, vid samma Riksdag gifva ett beslut så stridande emot det förra, låter icke väl tänka sig.
Jag instämmer således i den mening Herr Grefven och LandtMarskalken framställ, alt frågan om Indragningsmakten icke bchöfver det ringaste omnämnas.
Herr Cederscbjölds förslag åter, att votera om båda frågorna på en gång, strider först och främst emot det beslut Ridderskapet och Adeln vid början af discussionen fattade, att hvarje af de tre frågorna Utskottet sammanställt äfven skulle af Ridderskapet och Adeln serskildt algö tas.
Dessutom vöre det vid så vigliga frågor, som dessa, både oparlamentarisk och oförsigtigt, att sammansätta dem, och icke låta opinionerna yttra sig för hvardera serskildt, samt sålunda riskera att flera icke kunna få sin öfvertygelse fram vid voteringen.
Hvad beträffar det argument, att discussionen hvälft sig omkring alla frågorna på en gång, så är det de värde talarnes ensak: likväl har jag hört att man med sträng ordning afskiljt delarna från hvarannan, och i allmänhet har denna discussion varit redigare än någon annan inom Ståndet. H. Ex. Herr Friherre Lagerbjelke:
Det är visst otvifvelaktig! att Ridderskapet och Adeln vid början af öfverläggningen fattade det af Herr Hjerta omnämnda beslut.
Lik - Det) 27 J a n n a r i i f. ni. väl är det icke mindre sannt, att alla punkterna blifvit af hvarje talare vidrörda, och opinionen öfver hvar och en lika fullständigt uttalad.
Jag kan för min enskildta del icke finna något mer intresse uti den ena delen, än i den andra.
Så mycket jag kunnat fatta resuméen af discussionen, tror jag, att det finnes tvänne motsatta opinioner, hvilka äro alldeles lika i den första frågan, och i den andra.
Den det icke tror, har en naturlig rätt att skilja dern, och jag vill ingalunda sätta mig emot, hvad som hör lill hvar mans rätt.
Det enda, som hittills fortfarit att tala för sammanslående, är att opinionen öfver båda är alldeles den samma hos samma talare, samt för öfrigt, tidens vinnande.
Men om man företager en lång discussion öfver livilkeldera, som bör antagas, förlorar man ju derigenom tid på annat sätt.
Således är jag för enskildt del färdig att begifva mig till frågornas delande; men hemställer, så snart detta kommer att äga rum, om icke votering för riktighetens 'skull måste förelagas i den ordning, som ConstitutionsUtskottet framställt, och hvilken blifvit följd af hvarje talare.
Då Herr Hjerta yrkat proposition på hvarje fråga serskildt, och såsom motiv dertill åberopat politiska åsigter, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att säkraste sältet att få afslag på båda, är att sammanslå dem, då, i händelse Den 27 J a n 11 a r i i f. m. 9' f:del är för afslag af hvardera meningen, dessa f:delar naturligtvis skola förena signar båda frågorna förekomma.
Det smärtar mig alt göra denna erinran till protocollet, men jag har nu ingen annan utväg.
Herr Manck af Rosenschöld:
Jag skulle visserligen vara benägen för proposition på förslaget i sin helhet; men jag ser mig icke kunna få detta uppfyldt, i anseende till 54 § Riksdagsordningen, sorn säger, att om ett mål under discussionen skiljes i flera delar, skall, när sådant äskas, proposition på hvardera delen serskildt framställas.
Den nyss åberopade § är mig icke obekant; men om så förfares, så sker Herr von Ha rtmansdorff för när, emedan hans förslag icke kommer under öfvervägande.
I anledning af den upplästa §:n får jag vördsamt fråga, om det är en enskilt Talare, eller hela Ståndet, som har rätt att äska proposition.
Friherre Åkerhjelm: Sedan Herr Grefven oell LandtMarskalken visat, att af de tre framställde punkterne blott två varit föremål för anmärkning, men icke den tredje, är det klart att vi skola hålla oss vid de förra.
Herr Hjerta har dessutom riktigt yt* 1 Den 37 Januarii f. m.
Irat sig, att om föredragningen icke sker punktvis, får livar och en ej uttrycka sin mening; att sammanbinda dem, anser jag, om än icke vadeligt, likväl hvarken riktigt eller ens grundlagsenligt.
Jag är nästan före kommen af den siste Talaren, men får erinra, huru man ser att små förhållanden ofta inverka vid voteringarne.
Detta har på ett frappant sätt blifvit illustreradt genom Herr Cederschjölds farhågor.
Herr Crusenstolpe har sökt försvara Herr von Hartmansdorlfs rätt, och jag vill hvarken qvälja den enes eller den andres; men då förslaget står i rak opposition emot 54 §:n, ser jag intet skäl att bifalla det.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att endast frågan rörande borgen nu vore föremål för öfverläggningen, samt hemställde, örn Ridderskapet och Adeln behagade såsom dess gemensamma tanka antaga den af Herr Uggla i afseende derå framställde anmärkning.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken liemtsällde, om Ridderskapet och Adeln ansåg berörde af Herr Uggla framställde anmärkning böra förfalla.
Den 27 Januarii f. m. 93 Friherre Rålamb} Claesj hegärde votering.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LaniltMarskalken framställde följande voteringsproposition:
Den, som anser den af Herr Uggla, Göran Gustaf, framställde anmärkning:
Att föreskrift om Borgens ställande, eller penningenedsättning för utgifvare af Dagblad och periodisk skrift, måtte ur förslaget till tryckfrihetslag uteslutas, samt i följd deraf de §§ af samma förslag, som derpå hafva afseende, dels derifrån utgå, dels i öfverensstämmelse dermed omredigeras; böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, samt på sådan grund till ConstitutionsUtskottet hänvisas, voterar Ja; den det ej vill voterar Nej; vinner Nej, kommer Herr Ugglas ofvanberörde anmärkning att förfalla.
Hvilken voteringsproposition afRidderskapet och Adeln godkändes samt derefter anslogs.
Om proposition blifvit gjord på bägge anmärkningspunkterne, hade jag tänkt att Ridderskapet 94 Den 2j J a nua r ii f. ra. oell Adeln kunnat anse 3:dje mom. böra utgå; men nu, då hvarje mom. upptages såsom ett serskildt förslag, måste jag förklara, att, ehuru jag är emot det af Utskottet föreslagna stadgandet i sin helhet, kan jag icke nu votera emot, utan för detsamma.
Voteringen började kl. half till 3 eftei’- middagen; och befunnos, efter voteringens slut kl. half till \ eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer:
Ja — Nej— gr.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, det Herr Ugglas anmärkning således af Ridderskapet och Adeln ansetts böra förfalla.
Friherre Boye, Fredrik, anmälte, under åberopande af hvad Herr Friherren förut i detta ämne yttrat, sin reservation mot det af Ridderskapet och Adeln nu fattade beslut.
Häruti instämde Herrar Brummer, Carl Magnus, Silfverhjelm, Carl Adam, Vegesach, Ernst, och Vegesach, Eugene.
Högloflige Ridderskapet och Adeln Åtskiljdes kl. tre qvart till 4 eftermiddagen.
In fidem protocolli O. J.
Onsdagen d. 2 7 Januarii r83o.
Herr Dahlman, Lars Johan, anmälte sin reservation emot det på förmiddagen af Ridderskapet och Adeln genom votering fattade beslut.
Fortsattes pröfningen af ConstitulionsUtskottets den 3o sistlidne September, under N:o 5t, allåtne och den 5 derpåföljde October e. m., på bordet lagde Memorial, med förslag till ändringar i TryckfrihetsFörfattningen och till ny redaction af samma Grundlag.
Angående Utskottats förslag, att 8:de mom.
i 4 & af nuvarande TryckfrihetsFörordning, eller stadgandet om Indragningsmakten, kommer att alldeles upphäfvas och uteslutas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att Hans Excellence, som visserligen i förmiddagens ple - 96 Den 27 Januarii e. ra. num ansett det ingen proposition om indragningsmakten behöfde framställas, dock nu, till följd af Herr von Hartmansdorff^ begäran, trodde sig böra en sådan proposition framställa, så vida Herr von Hartmansdorff ej från sin begäran derom afstod, i hvilken omständighet Hans Excellence önskade, att Herr von Hartmansdorff ville gifva sin tanka tillkänna.
Herr von Hartmansdorff afstod nu mera från yrkande af den förut begärdte proposition.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erindrade, att enär någon vidare anmärkning vid denna punct ej vore gjord, Ridderskapet och Adeln torde böra öfvergå till följande punkt.
Angående Tryckfrihetsmålens öfverfljttande från Jury till vanliga Domstolar.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg, att till ConstitutionsUtskottet borde, såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, hänvisas den af Herr Uggla, Göran Gustaf, med flere, framställde anmärkning, att tryckfrihetsmålen fortfarande måtte pröfvas af en Jury eller Nämd, med den organisation, som i 5 § af nu gällande Tryckfrihetslag är före skrif - Den a7 Jan uari i e. m. 97 skrifven, och att följaktligen de stadganden i nämde §, hvilka angå denna Nämds omfattning och föremål, äfvensom rättegångssättet i öfrigt, må oförändrade bibehållas.
Hopades starka
Grefve Frölich > David > anhöll om Votering.
Hvarefter Hans Excellence Herr Gref* ven och LandtMarskalken framställde följande voteringsproposition:
Den, som anser den af Herr Uggla, Göran Gustaf, framställde anmärkning
Att tryckfrihetsmålen måtte fortfarande pröfvas af en Jury eller Nämd, med den organisation som i 5 § af nu gällande Tryckfrihetslag är föreskrifven, och att följaktligen de stadganden i nämde §, hvilka angå denna Nämds omfattning och föremål, äfvensom rättegångssättet i öfrigt, må oförändrade bibehållas; böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka, samt på sådan grund till ConstitutionsUtskottet hänvisas, voterar Ja; den det ej vill, voterat Nej; vinner Nej, kommer Herr Ugglas ofvanberörde anmärkning att förfalla. 59 H. 1 98 Den 27 Januarii c. m.
Voteringen börjades kl. ett quart till 7 eftermiddagen; och befunnos, efter voteringens slut, klockan ett quart till 8 eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit som följer:
Nej — 84- I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken förklarade, att den af Hr Uggla framställde, i Japropositionen upptagne, anmärkning, således komme att såsom Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka till ConstitutionsUtskoltet hänvisas.
Herr Hjerta j Gustaf: Sedan Ridd. och Adeln nu fattat ett beslut, hvilket gör de två följande partiella förslagen, det ena om TryckfrihetsGomite^ns hörande, det andra om publicitet vid ÖfverDomstolarne, öfverflödiga, vågar jag föreslå, att dessa bägge punkter måtte hvila till dess, genom Rikets Ständers beslut, saken kommit i det skick, att det blir afgjordt, huruvida Juryn skall frånryckas förslaget, eller qvarstå.
Den 27 Januarii e. in. 99 Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Jag får vördsamt tillkännagifva, att Preste- och BorgareStånden fattat samma beslut, som Riddderskapet och Adeln.
Således kommer en inbjudning att afgå från Utskottet till BondeStåndet, att förena sig med dessa 3 Stånd.
I alla fall föreställer jag mig, att Ridd. och Adeln bör besluta om alla de förändringar, hvilka blifva en följd af det nu fattade beslutet, oberoende af hvad de andra Stånden kunnat göra.
Det skulle vara alltför stor tidspillan att nu låta förslagen hvila, för alt sedermera beredas om igen.
Hans Esccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade, att en sådan behandling, som den Herr Hjerta föreslagit, syntes mindre lämplig, utan trodde Hans Excellence, att den af Ridd. och Adeln nyss beslutade anmärkning borde anses äfven innefatta de af Herr Hjerta omförmälte frågor.
Om Ridderskapet och Adeln gillar Herr Grefven och LandtMarskalkens framställning, har jag ingenting emot att frågan på det viset afgöres; men likväl finnér jag något betänkligt att ingå i ett sådant definitift beslut, innan man vet huru den förra frågan blifvit slutligt afgjord.
Jag tror således det bästa vara att låta denna del hvila, förklarande mig dock nöjd med hvad Ståndet deröfver besluter. 59 H. 7* IOO Den 11 Januari! e. m. Friherre Cederström, Jacob:
Den Återstående delen af Memorialet beror på huru den nyss afgjorda frågan blifver af Rikets Ständer fastställd.
Om Nämndens bibehållande afslås, måste man yttra sig öfver detaljerna i förslaget.
Af sådan anledning får jag förklara, att jag icke kan instämma deruti, att, om Juryn afskaffas, Domstolen skall vara pligtig att höra TryckfrihetsCommitéen.
Jag skulle tro, att, utan afseende på sjelfva saken, Ridderskapet och Adeln, blott för formens skull, måste besluta deröfver.
Såsom en klar följd af det beslut Ridderskapet och Adeln nyss tagit i fråga om 3:dje punkten, anser jag att båda de nästa punkterna böra förfalla.
Att åter, som Herr Cederschjöld önskat, yttra sig om detaljerna af ett ämne, hvilket tydligen försvinner, i fall Ridd. och Adelns tanka i principen vinner allmänt bifall, synes mig bakvändt.
Det säger sig sjelf, att om ett annat beslut skulle komma tillbaka, Ståndet må ingå i detaljfrågorna; men sedan man förklarat, att man icke vill hafva någon förändring af Juryn, ser jag icke huru man kan besluta en arrangement, som bör till processen i HofRätt.
Jag instämmer fullkomligt i den siste Talarens tanka.
Det skulle vara ingenting mindre än en orimlighet, om Ståndet inginge i detaljpröfning
Den 27 Januarii e. m. 101 af ett förslag, som blifvit förkastadt i det hela.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken lät derefter utur ConstitutionsUtskottets
Memorial uppläsa dessa båda frågor.
Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelke, Gustaf:
Jag hade väl förskoltvis anhållit om ordet för en annan händelse, än den, som nu inträffat, men innan jag begagnar det tillfälle som nu lemnäs mig, är det för mig nödigt att veta, hvarom jag skall lala.
Det ämne, som i naturlig ordning skulle hafva förekommit, hade varit de två af Herr Grefven och LandtMarskalken nyligen upplästa specialförslag, hvaraf det första handlar om TryckfrihetsCommiteens hörande.
Då Ridd. och Adeln genom voteringen beslutat, såsom dess gemensamma tanka, att den nuvarande
Nämnden skall fortfara, och tryckfrihetsmål icke hänvisas till Domstol, kan jag icke finna annat, än att ett sådant TryckfrihetsCommiteens hörande ej kan komma i fråga.
Innan man sålunda har hufvudsaken bestämd, finner jag icke huru en sådan deliberation kan äga rum, eller till hvad resultat den skall leda, enär det skulle blifva en confabulation utan ändamål.
Med bästa vilja att icke vålla förlängda öfverläggningar, tillstår jag, 102 Den 27 Ja nu ari i e. tn. alt jag icke inser något annat sätt att bibehålla Ståndets rätt till framdeles beslut öfver dessa punkter, än att de få hvila lills Conslitutions-Utskottet tillkännagifvit huru med hufvudfrågan sig förhåller.
Om punkterna nu ätersändas, måste det grunda sig på en anmärkning, som ovillkorligen skall binda Constitutions-Utskottet.
Derigenom skulle uppstå ett jemkningsförslag, hvilket kunde hindra Ridderskapet och Adeln att öfverlägga i samma anda, som Rikets Ständers beslut, öfver Juryn.
Jag har åtminstone för min del föreställt mig, att Ridd. och Adeln borde kunna förutse en möjlighet, att Nämnden afgör frågan i motsatts mot Ridd. och Adelns beslut, i hvilket fall
Ståndet måste yttra sig öfver detaljerna.
Om det är Ridderskapet och Adelns tanka, att TryckfrihetsComiteen skall höras, då har jag ingenting att anmärka, ty då hvilar förslaget till nästa Riksdag.
Men om Ridd. och Adelli är af den opinion, att TryckfrihetsComiteen icke skall höras, så mäste, för det fall att vårt beslut om Juryn afslås utaf Nämnden, Ridd. och Adelns gemensamma tanka tili Utskottet remitteras.
Så vidt jag kunnat fatta, är denna strid blott om ord, emedan man icke velat göra skillnad emellan att afslå punkterne, och att låta dem förfalla.
Den 27 Januarii e. ra. io3 Jag kari icke inse, att om man låter punkter förfalla, som tillhöra en förkastad princip, man derföre binder händerna på sig, att sedan kunna få återgå till detaljfrågorna, eller att deri ligger en sådan våda, som Herr Hjerta och Friherre Cederström förespeglade oss.
Det torde tillåtas mig illustrera detta med ett exempel.
Om fråga vore väckt, att Ridd. och Adeln skulle hålla sina öfverläggningar här ofvanpå taket, och ett af detalj-förslagen vore, att hvarje Ledamot skulle skaffa sig stege för att komma dit upp, samt hufvudfrågan sedermera förkastades, så hemställer jag, hvartill det skulle tjena att hålla några öfverläggningar om stegarnas anskaffande.
I min tanka strider det icke allenast emot rimlighet, utan äfven mot praxis, att sedan Ståndet fattat sitt beslut i en sak, afvika ifrån consequensen i de öfriga, som dermed hafva ett oskiljaktigt samband; och en sådan oformlighet tror jag att man förgäfves skall söka i våra annaler.
Jag förstår icke huru jemkningen i Utskottet då skulle tillgå, när Utskottet linge ifrån Adeln meningar, så stridande emot hvarannan.
För öfrigt ber jag få lemna den historiska upplysning, att TryckfrihetsComite^ns hörande hins påbjudet i 181 o års Tryckfrihetslag, och att det var vid 1812 års Riksdag, sorglig i åminnelse som del borttogs.
Den a7 Januarii e. ra.
Hans Excellence Herr Grefve af FVetter stedtj
Det är just under samma förutsättning, som Friherre Gederström yttrat, nemligen att det förstärkta ConslitutionsUlskottet skulle fatta något annat beslut, än Ridderskapet och Adeln gjort, som jag icke kan neka att instämma i Herr Hjertås förslag, att, ehuru båda frågorna nödvändigt skulle förfalla, i anledning af Adelns beslut, detta likväl kommer att utgöra ett serskildt öfverläggningsämne, i fall ett annat resultat skulle uppkomma vid förstärkta Utskottets votering.
Jag inser således icke någon våda uti att låta den hvila.
Det exempel Grefve Frölich åberopat, tror jag icke, tillämpadt på den närvarande frågan, håller streck, ty jag hemställer till Herr Grefven om man icke kunde låta bli att besluta något om stegen, fastän man hade förkastadt att hålla sina deliberationer på taket, isynnerhet oin de öfriga Stånden beslutat att Öfverlägga på något annat ställe.
Jäg kan icke förklara den belägenhet Ridd, och Adeln befinner sig uti annorlunda, än som det säkraste bevis på orimligheten af det sätt, hvarpå ConstitutionsUtskotlet behandlat hela denna fråga.
Grundlagens stiftare hafva troligen icke tänkt sig ett sådant påfund, att ett Utskott skickar på RiksStånden förslag till en helt ny Grundlag.
De hafva icke tänkt sig annat, än att någon eller några bristfälliga
Den 27 Januarii e. ni. io5 delar deraf skulle komma i fråga att förbättras.
Om nu Ridd. och Adeln återsänder de två punkterne med anmärkning, och sjelfva principen af vårt heslut sedan kullkastas, vill jag väl fråga, hvad slags öfverläggning skall kunna blifva örn de öfriga punkterna.
Friherre Åkerhjelmj Gustaf Fredrik:
Det synes mig angeläget, att man nu deciderar, huruvida Ståndet anser någon anmärkning böra göras mot de följande punkterne af ConstitutionsUtskottets förslag.
Sedan tre
Stånd numera förklarat sig emot Utskottets förslag i hufvudprincipen, men det fjerde Ståndet instämt med Utskottet, blifver den naturliga följden, att Utskottet söker sammanjemka meningarne genom en inbjudning till det fjerde
Ståndet att förena sig med de trenne öfrige.
Men detta fjerde Stånd kan qvarblifva vid sin mening, och då måste frågan liänskjutas till förstärkt ConstitutionsUtskott, der voteringen visserligen kan utfalla i likhet med de trenne Ståndens beslut, men också motsattsen möjligtvis inträffa, i hvilken händelse Utskottets förslag i detaljerna skulle vara antaget till Grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag, utan att Ridderskapet och Ådeln fått yttra sig öfver dessa vigtiga frågor.
Om således någon önskar göra anmärkning vid Utskottets påföljande punkter, tror jag det vara nödvändigt, att pröfningen af för - Den 37 Januari i e. m. slaget nu fortsattes, på det icke tillfället till dessa anmärkningar ina gå förloradt.
De svårigheter Herr Hjerta anmärkt, uppkomne derigenom att Utskottet, i stället att först yttra sig om grundsatserne för en förändrad Tryckfrihets-förordning, oell sedan inlemna förslag till ändringar i detaljerna, nu sammanslagit bägge delarne i samma Memorial, förefinnas visserligen.
Men de kunna aflijelpas, i händelse Ridderskapet och Adeln, eller alla fyra RiksStånden, först yttra sig om grundsattserna, och emedlertid låta detaljerna hvila.
Om sådant icke låter sig göra, måste man, för hvarje särskild punkt, besluta öfver detaljerna i öfverensstämmelse med de beslut om grunderna, hvilka redan äro fattade.
Men att felagtiga redactioner och bristande sammanhang derigenom skola förvållas, är lätt att förutse.
I alla fall är det dock fruktlöst att längre tvista om behandlingssättet, innan Herr Grefven och LandtMarskalken gifver oss tillkänna, om det är tillåtet att behandla grundsattserna serskildt.
För saken vore det onekligen bäst, emedan grundsattserne då kunde afgöras genom votering i förstärkta ConstitutionsUtskottet, innan detaljerne företoges.
Att nu granska redactionerna af ett förslag, som lill en del, nemligen borgen, öfverensstämmer med Ridderskapets och Adelns beslut, men till en annan, nemligen domstols-be - Den 27 Januari i e. m. 107 fattningen, är stridande deremot, kan ej annat än föranleda tidspillan utan ändamål.
Men om vi ändock måste deran, ehuru obehagligt det är, så anhåller jag att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes gifva Ståndet, ju förr dess heldre, sin mening tillkänna.