Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då vi komma ihåg, att vi håfve ett rörelse-capital af 5a millioner, att en stor del deraf är hos utländningen, en. stor del hos publika cassör, så är calculen lätt uppgjord, 0111 näringarne kunna drifvas af egna medel, i synnerhet när vi veta, att capitalisterne hellre skrinlägga sina penningar, för att begagna dem vid utmätnings-auctioner, än använda dem på näringarne, hvilkas afkomst är så osäker, i anseende till högre och lägre tull, förbud och flere andra omständigheter.
Skala vi nu uppskjuta att uppmuntra handeln och näringar genom sådane medel, hvarom np är fråga, till dess en realisation skett, så torde vi möjligen få uppskjuta meri, att befordra Nationens välstånd i många år.
Man har klandrat creditsystemet, för det att det är konstladt, men det är ett system, hvarigenom flere Nationer ©ch deribland Elig - 6:50
Den i j September )'< m. hind, vunnit en oerhörd grad af välstånd.
Eu tid skall komma, jag säger det till protoeollef för min åra, en tid skall komma, då man med; förvåning och medömkan skall låsa Riksens
Ständers bemödanden att söka inskränka medlen till landets vä b tå ad i stället för att utvid-. ga dem.
Herr Hjerta: dag tror att Herr von Ho~- henliaiisen uti mycken välmening framställt förslaget, att sätta en bestämd gråns för utlåningen; men jag ber honom fästa uppmärksamhet deruppå, att första alternativet innehåller bestämdt all belåning, således äfven jernbelåningen, och att det således ej, går an,, att utsätta en bestämd norm, emedan jernbelåningen ensam ibland uppgått till 2. millioner.
Jag år inom mig öf-- vertygad', att,, om ock jernbelåningen uppgår tills 2 millioner, och man tillägger i million, till öfrige exportable effecter* så år det tillråckeligt-.
Men om hvar och en år öfvertygad^ att jernet; utgör vår största export, synes det öfriga ej kunna uppgå till en million.
Hvartill skall det då tjena att sätta en visa norm, ty då det åt bestämdt att utlåningen skall ske efter samma grund, som nu för jern, så sker den på full återbetalning vid en viss tidi, nemligen 9, månader.
Jag tror att om man af Bankens Historia, gjorde sig underrättad om detta ämne, skulle ingen tveka att utsträcka denna belåning utöfver metaller.
Jag anhålier således örn proposition på första alternativet, blott med förändring af ordet metalleffecter, Ret år ett fel, som lått; kari ändras.
Den 13 September f, ni, 6g t Herr Rofenblad:
Den anmärkning Herr Thum gjort år ett så mycket kraftigare bevis för min mening om otydligheten af usta alternativets redaction.
Då jiögsta belåningstiden för lån å exportabla efFecter år g månader, då således svårligen mer ån ett år kan komma att åtgå, innan Banken fått sin betalning, antingen genom inbetalning eller pantens försäljning, så hemställer jag, tura icke hos den Styrelse, som skall ombesörja utdelningen af dessa lån, deri tydning lått kunde uppstå, att orden ej jörjkåm 11 i.'ig underkajiade endast hade afseende på den tid, dessa varor såsom Bänkens pant kunde kom. ma att förvaras; sedermera lår det för Banken, vara likgiltigt, om de bibehålla sig eller ej; pch dä frågar jgg, om ej supcariebröd (jhvaraf inan i Venedig sett exempel på under sekler förvarade qvantiteterj, riad, och äfven oriacf Spannemål, saltadt Kött, samt till och med lefvande kreatur, må kunna anses uthålla g å 12 månader, utan ptt yara förskämning underkastade.
Grefve yon Schwerin, Fredric Bogislaus-. äng- har öfvergått till deras åsigt, som önska proposition å första alternativet.
Jag inser våi, att dervid förekomma stora betänkligheter på en tid, då grånsorne för sedelvårdet ej åro beståm, de, men, å andra sidan, inser jag nödvändigheten att göra något för den prodqction man vill befordra, och för lifvandet af nåringarne.
Jag anhåller, att få göra de Herrar, hvilka eljest skulle vilja såga tvärt Nej, uppmärksamme deruppå, att pm vi bifalla första alternativet, så är (?5J
Men rj September J. m. det blott principen vi bifalla, och att vi åg* stora garantier emot möjligheten af missbruk.
Först Ar det Riksens Ständer förbehållit, att granska de sårskilte föreskri fterne, och att närmare bestämma hvad med exportvaror förstås, inen framför allt åga Riksens Ständer en garantie hos Fullmågtige i Banken, hvilka åro ansvarige inför Riksens Ständer, om de gå för långt i belåningen.
Jag får fästa uppmärksamheten deruppå, att detta utgör en betydlig garanfie, ty hittills har rnan ej kunnat anklaga Fullmågtige för någon ultraliberalisme.
Herr Grefven och LandtMarjkalken yttrade, att då votering redan blifvit begärd, samt flere Ledamöter yrkat, att första alternativet måtte upptagas i Japropositionen, och andra alternativet i Contra-propositionen, ansåg Herr Landt Marskalken sig först böra hemställa, om icke Japropositionen äfven borde innefatta förbehåll af Öppen rätt, att sedermera få pröfva det af Friherre Cederström gjorde förslag, angående belåning å Utländska importartiklar.
Skulle åter mildra alternativet af Ridderskapet och Adeln bifallas, komme naturligtvis Friherre Coderströms förslag, aft förfalla, Herr von Hartmansdorff:
Sorn det andra alternativet innebår ett fortsatt stadgande af samma förhållande, sorn redan åger rum, tror jag det vara rättast, att göra det till Japropo-* sition, emedan saken derigenom bibehålle® ®ådq& flon år. t)*n fj September J, ni, 65$ Herr Hjerta:
Herr von Hartmansdorff lycke» endast åsyfta, att få såga ja vid detta tillfälle.
Oin man »åger nej, så år det ju detsamma.
Jag anhåller få fåsta uppmåiksamheten derpå, att om ett tillågg uti propositionen göres rörande Friherre Cederströms förslag, kunde det kanske blifva ett hinder för många, som ej anse det nyttigt, stt bifalla den nyttiga exportbelåningen.
Jag hemställer derföre , att frågan otn importbelåningen måtte sårskilt behandlas.
Grefve von Schwerin och Friherre [frrangel förenade sig med Herr Hjerta.
Jag har varit ibland dem, som yrkat andra alternativet till contraproposition, Ridderskapet och Adeln torde således tillåta, att jag föreslår en jemnkning i contrapropositionen, med anledning af frågan om bestämmande af creditivet för denna belåning.
Herr Tti m har yttrat, att behofvet för belåningen af de nya varorne högst skulle Vara 2 å 5oo,ooo R:dr, och Herr Von Hohenhausen har, ehuru han gillat första alternativet, önskat ett bestämmande af den summa, som anslogs till belåningen af de nya varorne.
Om således i Contrapropositionen finge inflyta, att belåningen får ske till ett belopp af aåo.ooo R.dr tror jag, att alla de frågor, som nu blifvit Ventilerade, kunde afgöras med en enda votering.
Herr Tham i Herr Lefrén har ej alldeles rätt uppfattat de summor jag nämnt, ty de voro 5 å 400,000 R;dr, men detta hör ej hit, utan hör till det första alternativet; och då uti det (5,54 ®en 13 September f. ni: reglementariska skall ritsåttaS de efTecter, hvilkå få belånas, så år ju då tillfälle att pruta; Herr Lefrén:
Jag gjorde mitt förslag för ött förekomma tvenne voteringar.
Herr von Ho, henhausen har föreslagit att en viss summa skulle beståmmäst Herr Tham åter liar ansett 2 å 5oo,oo6 R:dr, som jag vill minnas, vara hvad sorn erfordrades för den nya belåningen; Om indn nu ej ingår på eri sarrirrianjeriinkning af dessa meningar så får man 2:rie voteringar, först orri den enå Saken sedari bra den andra.
Jag ser ejj hvarföre icke éri så vigtig såk, sbrn frågat om fcreditivet i Banken för denna belåning, skulle af Ridderskapet och Adeln noga beståmmöS; Herr Grefven och LandtManjkatkeh yttrade, att då flere
Ledamöter önskat att något förbehåll af öppen rått att sedermera få pröfvä Friherre CederströmS förslag icke mätte i Japropositionen Upptagas; ansåg Herr LandtMarskalkén för dess del; nämnde förbehåll åfvéri gerna kunna ur Ja-propositionen utgå; men hemställde likväl om icke cöntra-propositianen borde; jemte bifall till andra alternativet, äfven innehålla att Friherre Cederströnis förslag kotmrie att förfalla; Herr Lefrén:
För att gifva Ridderskapet 6ch Adeln prof deraf, ätt det ej år af envishet utan blott af försigtighet, som jag framståilt mirl begäran, äfsåger jag mig allt tillägg i cohtrapröpositionen, blott att vid första alternativet göres det förbehåll, att frågan om summan af crediti - Deri. ^3 September f, rit: fi-55 Vet , likasom den af Friherre Gederström gjorde framställning, sedermera kommer att pröfvas.
Friherre Bjornjijernå:
Då den af Fri herre Cederström väckte fråga, på Herr Thams feegäran blifvit ansedd som en h3r motion, och kommer att till Utskotten remitteras, så tror jag så mycket mer, ått tilan bör skilja den ifrån första alternativet.
När Utskottert besvara remisseil, återstår ju alltid pröfningen deraf, mert den skulle rtu kanske skämma bort den ifrågavarande punkten.
Jag anhåller således alt voterings-propositionen endast måtte blifva på första och andra alternativen, Herr Rofenblad:
Jag förenar mig nied Herr Lefrén deruti, att, i händelse Ridderskapet och Ådeln antager första alternativet, Ståndet förbehåller sig öppeil rätt att bestämma creditiVets belopp.
Herr von Hartmansdorff förenade sig med Herr Rosenblad.
Herr von Heijne, Géorg:
Då, efter hvad jag tyckt mig förmärka, ganska få I^edamöter instämt i Friherre Cederströms förslag, anhåller jag, lika med Friherre Björnstjerna, att voterings propositionen blott inåtte innefatta första och andra alternativen, utan allt tillägg; Herr Grefven och Landt-Marfalken frågade, om, i anledning af hvad Herr Lefrén yi> Hf,n 13 kat, Ridderskapet oell Adelil önskade, att någoit viss summa för ifrågavarande utlåning borde i ja-propositioncn intagas.
Jag anhåller få yttra, att hvarje sätt att bestämma den summa, som för denna exportbelåning blir erforderlig, år oanvändbart.
Ju mera vacklande vårdet år å sedlarne, ju mindre vi gjort för att bestämma det, ju mera svårt år det, att fixera denna summa.
Hvem kan såga, om 1 eller 2 millioner åro tillråcklige, eller örn det ej fordras 3 millioner» Jag inser ej, hvad de Herrar, som yrka bestämmandet, vilja dermed vinna.
Ena året går skeppningen raskt, då år belåningen ej behöflig; andra året går den trögt, då behöfvesden.
Om man blott besinnar, att de ifrågavarande lånen ej åro annat, ån lån på 9 månader, som skola till fullo inbetalas, och att dessa lån blott lemnäs på verkeliga exportabla varor, så ser jag ejj hvarföre man nu skulle bestämma en viss summa.
Jernbelåningen har aldrig förut varit inskränkt, till ett visst belopp; jag vet ej, hvarföre den nu skulle blifva det.
Jag anhåller således, att propositionen endast måtte blifva helt enkelt på första eller andra alternativet.
Discussioneri har öfvertygat mig. att det vore alltför vådligt att tillåta denna belåningsrått, utan gråns.
Derföre har jag gjort framställning om den reservation uti första alternativet, att man sedan måt-5 te få pröfva lånesunimans belopp.
Jag tror, atf de^ Ben 13 September J. m] 65?
de, som åro för detta alternatif, mera vinna åa förlora på ett sådant medgifvande, ty jag åtminstone, sorn tror att en viss summa bör bestämd mas, nödgas votera nej mot första alternativet, om ej lånesummans begränsning sedermera får ske.
Jag år förekommen till ert stor del af Herr von Hartmansdorff, men har. ej kunnat fullkomligt uppfatta Herr Hjertås yt—] trande.
Han sade, att man ej kunde bestämma, om summan skulle gå till 1, 2 eller 3 millioner.
Kanske skulle den kunna gå ån längre.
Mert deremot har han förut yttrat, att det vore så mycket mera orätt, att bestämma någon viss summa, som jernexporten ej gått till mera ån 1,200,000 R:dr, och således de andre exportable varorne ej skulle fordra så mycket.
Nu tyckes han likväl tro, att summan kunde gå till 3 millioner.
Jag frågar då, om det ej blir ett illi-j mitteradt creditif.
Om 3 millioner behöfvas^ hvarföre icke då fixera, att belåningen ej får gå öfver denna summa, för att icke skråmma upp dem, som frukta, att den kunde gå till 6 millioner.
Jag talar nu emot den sats jag sjelf yrkar, ty jag vet, att om något förbehåll om summan införes i första alternativet, våndas många ifrån det andra, men hvad jag sagt måt« te åtminstone visa, att jag har ärlighet i mia framställning, och icke ledes af caprice.
Jag anhåller således, att uti Japropositionen det måtte blifva öppet lemnadt, att, om den vinner,' Ridd. o. Ad.
Pr, VIII.
Band. 42.
658 Den 13 September J. m, öfverläggning må äga rum så vål om bestämmande af nyssberörde gråns, som om det af Friherre Cederström föreslagne tillägg.
Friherre Björnftjerna'.
Den hufvudsakliga skilnaden emellan första och andra alternativen år, att, efter det första, får man belåna tjära, beck, tackjern, m. m., men efter det andra blott stångjern.
Denna fråga år mycket compliquerad; och jag känner den ej nog för att bedömma den; dock tyckes det, att tackjern måtte lemna samma säkerhet, som stångjern.
Hvad trådvarubelåningen angår, så, enär varorne skola vara brandförsåkrade, och Phoenixcompagniet i London assurerar dem, är det ej eller någon fara för Bankens solidité, som åger fullkomlig garantie för sina utgifne sedlar i de för.) säkrade varorne.
Jag tror det således vara emot all princip att bestämma ett maximum, i synnerhet då vissa år jernbelåningen gått till 5 millioner.
Uti det första alternativet år stadgadt, att de sårskilte reglementariske föreskrifterne sedan skola uppgöras.
Desse åro ej nu föremål för beslut, och i dem kan man ju stadga den summa, sorn man nu yrkar skall bestämmas.
Man har åberopat framlidne Grefve Liljencrantz, såsom en authoritet emot den utvidgade låneråtten.
Han, säger man, inskränkte belåningen på effecter efter realisationen.
Deruti gjorde han rått, ty ef. ter realisationen var ej Banken ensam förläggare af bytesmedlet för nåringarne.
Ja tror, att 'f)tn 13 September /, m'. vi kanna antaga första alternativet, utan att vaa ra bundne till någon oinskränkt lånerått, och att suraman kan bestämmas, genom framdeles blifvande föreskrifter.
Jag anhåller således om proposition å första alternativet oförändradt.
Herr Grefven och LandtMarJkalken yttrade, att då första alternativet innehöll, att åt Banco
Fullmäktige kommer att uppdragas, att i öfverensjiåmrnelfe med de förejkrijter, forn derföre fårjkildt meddelas, bevilja lån uppå exportvaror, ansåg Herr LandtMarskalken der-; af följa, att, enär dessa föreskrifter, hvartill Utskotten borde uppsätta förslag, till Ridderskap pets och Adelns granskning och afgörande inkommo, Ridderskapet och Adeln då äfven ägde full rättighet, att, der så nödigt aktades, pröfva och bestämma beloppet af den summa, som till ifrågavarande export belåning borde användas; af hvilken anledning något bestämmande af berörde summa nu icke eller syntes böra komma i fråga.
Herr von Francken:
Sora det år jag hvil* ken anhållit om votering, tror jag mig böra begära proposition på antagande af det andra alternativet, ty, om det antages, afstår jag från min begäran om votering.
Jag år, för min del, nöjd med den förklaring Herr Grefven och LandtMarskalken gifvit om rättighet för dem, som åro af en annan mening, att sedan få bestämma en visa summa, men skulle önska, att 6öo Den 13 September /, m. Herr Grefven och LandtMarskalken ville uttryckeligen förklara, alt så år, eller ock deröfver inhämta Ridderskapets och Adelns mening.
Herr Grefven och Landt-Marskctlken yttrade, det han redan framställt sin enskifta öfvertygelse och åsigt uti det af Herr von Hartmansdorff omförmälte afseende, samt finge nu, i anledning af Herr von Hartmansdorffs derom gjorde begäran, hemställa, om Ridderskapet och Adeln med Herr LandtMarskalken derutinnan instämde.
Herr Grefven och Landt IHarfkalken gjorde derefter proposition till bifall af första alternativet i iiyde punkten af Utskottens Betänkande, endast med den ändring, att sådane metall-effecter, hvilka behöfva inom hus förvaras, böra vara brandförsäkrade.
Ja och Nej, I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarjkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla andra alternativet i berörde ig:de punkt.
Ja och Nej samt Votering, Herr Grefven och LandtMarfkalken frarns jtållde således följande voterings-proposiiion: nen 13 September /. m. 661 Den som bifaller första alternativet i igtde punkten af Stats- oell BancoUtskottens Betänkande, rörande Finance-regleringen, med den ändring, att sådane metall-effecter, hvilka behöfva inom hus förvaras, böra vara braridförsäkrade, voterar Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln hafva bifallit andra alternativet i berörde ig:de punkt.
Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes samt anslogs.
Herr Grefven och Landt Marshalten till— kännagaf, att
Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Sedan 43, 44, 45 och 46 §. §. i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan en qvart till 1 eftermiddagen, och befunnos vid voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voterings-sedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer:
Den det ej vill, voterar Ja 88. 76.
Nej 662 Dtn 13 Stpttmbtr j. m. 9 I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Landt Marjkalken förklarade, att första alternativet i ig:de punkten således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, endast med den ändring, att sådane metall-effecter, hvilka behöfva inom hus förvaras, böra vara brandförsäkrade.
HÖgloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan hall till 2 eftermiddagen.
In fidem Protocolli O. y.
Lagerheim, Lördagen den 13 September.
Fortsattes pröfningen af Stats- och BancoUUkottenf den 29 sigtlidnc August; under JN;o Den 13 September e. m. 663 5o afgifne, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betänkande, samt de dervid såsom Bilagor fogade sårskilte Utlåtanden, rörande Rikets Penningevåsende och de dermed gemenskap ägande åmnen.
Herr Grefven och LandtMarJkalken hemställde, om icke, sedan Ridderskapet och Adeln antagit första alternativet i 19 punkten af Statsoch BancoUtskottens Betänkande, Friherre Cederströins, Jacob, den i5 dennes förmiddagen väckte motion, innefattande förslag att iån äfven må meddelas å utifrån införskrifne artiklar, hvilka hår i Riket förädlas och exporteras, finge till BancoUtskottet remitteras.
Herr Hjerta, Juhan Gujtafi Sedan Ridderskapet och Adeln nu beslutat, att denna rnotion särskilt skall remitteras, anhåller jag att få beledsaga den med en anmärkning, att nemlir gen, örn sådane importlån beviljas, såsom vilkor bör stadgas, alt räntebetalningen Jker uti filfver.
Herr Munck af Rofenjkjold, Eberhard".
Jag skall bedja, att till Friherre Cederströrns motion få bifoga en anmärkning i anledning af discussionerne, att nemligen farhågan för upplag af importvaror, har, bland andra olägenheter, åi stadkommit den, att Stockholm gått i mistning 664 Ven 13 September c• m. iaf den nyttigaste delen af handeln med Finland, den nemligen, hvarigenom Stockholm fournerat Finland med dess behof af utländske varor.
Denna farhåga föranledde till förkastande af den motion , jag vid sistlidne Riksdag om Nederlagsfrihet för Stockholm giorde.
\Aåi har ett par år efter samma frihet blifvit vidtagen, men för sent, för att återbringa denna så vigtiga del af Hufvudstadens handel med Finland.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt4 Marjkalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt tillåta, att Herrarne Hjertås och Munck af Rosenskjölds nu afgifne yttranden fingo åtfölja Friherre Cederströms raoi tion till BancoUtskotlet.
Föredrogs å nyo och remitterades till Banco Vtjkottet t Herr Hjertås, Gustaf, den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, angående förändring i nu gällande ej mindre belåningssått ån belåningsvårde å Guld och Silfver i Banken, jemte Friherre Cederströms, Jacob, rörande samma ämne sistnämnde dag afgifne yttrande.
Herr Grefven och Landt Marjkalken hemställde, att Friherre Wrangels, Henning, den 12 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, att alla nu i omlopp varande Bancosedlar
Ben 13 September e, m. fiflg måtte inom en viss bestämd tid af Banken inlösas samt nya sedlar i de gamlas ställe af Banken utgifvas, måtte till BancoUtsfcottet remitteras • hvilket bifölls.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Inom BancoUtskottét har motion blifvit gjord, ajt BancoFullmägtige skulle försöka att föranstalta om bättre papperssorter, och prof derpå hafva äfven blifvit Utskottet meddelade, Jag hemställer,- huruvida man kunde anmoda BancoUtskottet inkomma med förslag, att Fulfmäg tige kunde authoriseras, i händelse tillgång till bättre papper kan åstadkommas, att, äfven innan nästa Riksdag, tillvägabringa ett utgifvande af sedlar uti förändrade format.
Friherre Cederftrorn, Jacob: I. anledning af Grefve von Schwerins föreslagne anmodan till BancoUtskottét, anhåller jag, att män enskilta tanka härom måtte till Utskottet få åtfölja, att nemligen inga nya sedlar kunna af Pullmägtige emellan Riksdagarne utgifvas, enär de ej af Riksens Ständer blifvit fastställde.
Om således BancoUtskottét icke kan inkomma med förslag i detta ämne under Riksdagen, låter det sig ej göra före nästa Riksdag, ty det är ej rådligt att förändra formulairet utan Riksens Ständers föregående beslut.
Ujipå derefter af Herr Grefven och Bandt.
Mar/kalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt tillåta att Grefve von Schwerins och Friherre Cederström^ nu afgifne yt - 666
Ven 13 September e. m. transén fingo åtfölja Friherre Wrangel* motion till BancoUtskottet.
20:de punkten:
Med emottagande af erforderlige medel till relaxation af i Banken belånade expor table effecter, komma äfven de Jårfkilda Discont-Gontoiren i Landsorterne att taga befattning, Grefve von Rofen, Axel:
I denna punkt står väl att DiscontContoiren i Landsorterne komma att taga befattning med emottagande af erforderlige medel till relaxation af i Banken belänade exportable effecter; men jag hemställer, om det icke äfven vöre billigt, att de fingo bestrida utlåningarne å de samma.
Det går åt ellofva och ofta fjorton dagar att få svar på ett bref från Götheborg till Stockholm, oberäknadt det drygare commissionsarfvodet, med mera, på det sednare stället.
Jag tillstyrker således, att DiscontContoirens befattning äfven må utsträckas till belåningsrätt på stället, i synnerhet som detta öfverensstämmer med ig:de punkten i reglementet för Disconten.
Om BancoFullmägtige skulle vara närvarande vid utgifningen af dessa lån, kunde förhållandet
Vara annorlunda; men då det är vågattestens företeende, som ovilkorligen berättigar till medlens lyftning, och den hitintills endast blifvit påtecknad af en BancoCommissarie, anser jag utlåningen lämpligare kunna ske på stället, hvarå jag ock anhåller om Sten 12 September e. m. 567 Herr Grefvens och Landt-Marskalkens proposition.
Uti ett förslag som från Banco-Utskottet inkommit om det reglementariska vid Låne-Contoiren i Landsorterne, är äfven denna fråga omtalad ur den synpunkt, att dessa lån der skulle kunna utdelas.
Om lånen skulle erhållas på ett ställe, men återbetalas på ett annat, tyckes sådant innefatta en motsägelse; ty när DiscontStyrelsen kan taga emot medlen, bör den ock kunna utgifva dem.
Jag anser derföre denna punkt böra med ett tillägg redigeras sålunda, att dessa ord tillädes; ”samt beläning meddela utan förblandning af Discontfonden.” Herr von Hohenhaufen, Michael'.
För att få en bestämd idée om saken, torde vara nödigt att höra någon al BancoUtskottets tillstädesvarande Ledamöters tanka häröfver.
Under öfverläggningen om detta ämne uti Utskotten fann man den olägenhet för det närvarande vara fästad vid beläning af metaller, stående å vågar, som äro aflägsne från Stockholm, att desse effecter ej kunde relaxeras, utan den längre tids omgång som postgången fordrade, och således icke möjligen i den stund en köpare anmälte sig, och köp kunde slutas.
Derföre föreslogo Utskotten, att relaxeringen skulle få ske på stället.
BancoUtskottet fann äfven för sia del, att för att kunna göra relaxen å stället, borde äfven 668 Den 13 September e, m. utlåningen der ske- ty i annat fall mäste vågattesten iörst från Stockholm nedskickas.
Detta åter kan icke ske, utan en uppgift å lånen, som skola relaxeras,hvilket åter fordrade nästan samma omgång och tidsutdrägt, sorn då belåningen sker i Stockholm.
Detta är likväl en särskild sak och hörer egentligen till det reglementariska; hvarföre jag tror denna punkt helt enkelt kunna bifallas, utan att förblandas med den, som angår utlåningen.
Grefve van Råfen: