Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Beträffande åter den erhindran, att Norrska folket äfven bör deltaga i dessa utgifter, så synes den vara ganska skälig; och då af Svenska och Norrska folken, tillsammanstagne, det sednare utgör en fjerdedel i folkmängd, så synes mig, att det också bör till en fjerdedel deltaga i dessa kostnader; men skulle åter proportionen böra beräknas efter dess hittills gjorda bidrag till hofhållningen, så vet jag icke huru pass billigt det skulle blifva, när vi eftersinna att Konungens Svenska hofhållning lärer utgöra £20,000 R:dr Banco om året, hvartill torde böra läggas de 200,000 R;dr Banco, som Konungen har ifrån Banken årligen, och hvarmed således anslagssumman utgör inalles 520,000 R:dr Banco, då deremot Norrska folket blott betalar 64,000 R:dr Norrska specie.
Men jag bekänner, att jag icke vet hvarföre vi på förhand uppehålla oss vid dessa urskilj anden, då vi böra vänta, att Stats-Utskottet icke lärer underlåta, att utreda, hvad utredas bör; hvarefter vi blifva i tillfälle att ärendet, i allo, afgöra, efter som Ständerne rätt och skäligt pröfva.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, blefvo så Väl Friherre Tolls och Grefve von Flåtens ofvauberorde Memorial, som de af åtskillige le-.' damöter Den 5 Martu, dtt möter i anledning deraf, nu afgifne yttranden, till Stats-Utskottet remitterade.
Å nyo föredrogs Friherre Cederströms, Jacob, den 26 sisth Februarii f m. på bordet lagde Memorial, angående anmodan till StatsBanco- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten, att inom |4 dagar efter delfåendet bestämma, och för Riksens Ständer framlägga grunderne för det Statshushållnings-systém som hädanefter skall följas.
Herr Hjerta, Gttficif'- Jag får vördsamt hemställa, huruvida det är lämpligt, att, på sätt Friherre Cederström yrkat, förelägga Utskotten en tid af i4 dagar, att besvara en så vigtig fråga: en fråga om en Statsplan, som oaktadt de vid förra Riksdag hörde önskningar, vi efter 5 år, icke funnit förberedd af dem, som ensamt äro i stånd att framlägga något resultat i dylikt hänseende.
Friherre Cedetjiråm, Jacob:
Min motion åsyftar endast att få grunderne för Statshushållnings-systemet fastställda, alldeles icke att med detsamma ingå uti till Statshushållningen hörande (jet ail ler.
Stats- och Eanco-Utskotten, som det i alla fall åligger, att föreslå den blifvande finance-planen, kunna i intet fall hindras i sina arbeten, derigenom, att grunderna för Statshushål jnings-systemet blifva bestämda, helst des Ridd.
Prut, 2, Band. 10. o 146 Den y Martti, sa Utskott gemensamt med OeconomieUtskottet böra föreslå de nämnde grunderne.
Det är tilläfventyrs en olycka, att icke den ordning jag nu föreslagit, nemligen att bestämma grunderna för Statshushållningssystemet vid föregående Riksmöten blifvit iakttagen, innan detailler ne handlagts; ty, utan en bestämd plan för Statshushållningen, blifva detaillerne efter stridiga åsigter bearbetade, och således osammanhängande.
Jag ber Höglofl.
Ridderskapet och Adeln noga fästa uppmärksamhet dervid, att frågan alldeles icke år om uppgörande af systemet med sina tillhörande detailler, utan blott att bestämma de grunder man vill följa vid detaillernes bearbetande: nemligen om det prohibitiva systemet skall fortsättas, eller om ett på mera utvidgad frihet i handel och näringar grundadt skall införas, på det Utskotten må veta hvarefter de skola sig råtta vid bearbetandet af de till deras handläggning remitterade mål.
Jag tror, att i4 dagar år en tillräcklig tid för Utskotten, att uti en så enkel fråga afgifva sitt utlåtande, och jag har ansett nödigt föreslå tiden kort, på det handläggningen af den massa mål, som blifvit remitterade, icke må fördröjas.
Med Friherre Cederström förenar jag mig, så vål i afse.' ende på nödvändigheten och nyttan af att Utskotten erhålla den äskade upplysningen, som Den S Martil. på den föreslagna tiden af i4 dagar, inom hvilken samma upplysning bör meddelas.
Den torde kunna lemnäs uti två ord.
Om nemligen Utskotten anse oss böra gå fram eller tillbaka.
Jag ser för dem intet hinder att uppgifva, om de ämna tillstyi ka frihet i näringar och handel nied mera, eller snörpsystemet, med hvilket jag vål icke har den äran vara bekant, men som jag hört mycket omtalas.
Afven tror jag, att Riksens Ständer, genom en dylik upplysnings erhållande skulle vinna det af Friherre Cederström åsyftade ändamål; enhet och sammanhang i Statshushållningen.
Då af hvad jag nu hört Friherre Cederström yttra, jag finner, att han icke önskar annat, ån något så lått verkställbart, som afgifvandet af Utskottens mening, huruvida Utskotten anse, att Riksens Ständer böra handlägga alla denna Riksdagens årender, i enlighet med den anda, som råder bland hela Svenska Folket, är följd af hvarje folks begår, att erhålla större frihet, större säkerhet, samt lyda behofvet af att följa med den tid, som rycker menskligiieten med sig; då anser jag visserligen denna tid af i4 dagar vara mera ån öfverflödig
Men jag kunde aldrig föreställa mig, att Friherre Cederström åsyftade någon ting så obetydligt.
Jag trodde frågan vara om en fullständig plan för vår oeconomiska och financiefla lagstiftning; och då ansåg jag all annan åtgärd otjenlig, än den, som kunde gifvas af det Särskilta Utskottet, jag vördsamt föreslog i början af Riksdagen; och som af detta Stånd, i48 Deri 5 Mavtii. så kraftfullt understöddes, men nu, jag vet ej på hvad grund, af ConstitutionsUtskottet afsla. gits.
Emedlertid vågar jeg i alla fall underställa Ridderskapet och Adeln, huruvida Friherre Cederströms motion kan anses vara annat, än en enskilt Ledamots begäran, samt erinra, att, i fall saken skall ske, och tiden bestämmas, måste väl 3 Stånds beslut erfordras, för att kunna dertill föranleda.
Herr Grefven oell Landt Marskalken föreslog, att både Friherre Cederströms ofvan— nämnde Memorial, och de af åtskillig© Ledamöter, i anledning deraf, nu afgifne yttranden, måtte till Stats-, Banco- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie - Utskotten remitteras) hvilket bifölls.
Herr Grefven och LandtMarskalken tilkännagaf, att Plenum komme kl. half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Föredrogs å nyo Herr Ankarsvärds, August, den 24 sistlidne Fehruarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, om rättighet för Nerikes Rusthållare, att för nåstfrihet betala samma vacance-afgift, som Rusthäffarne i Österoch Westergöthland, samt att Nerikes Esquadron af LifRegementets HusarCorps, mätte med Nerikes InfanteriRegemente sammanslås.
Deri 5 Martil.
Friherre 2o//, Gujiaf Philip, uppläste föl. jande; (Se Bilagan N:o 5.)
Herr Adlercreutz, Guftaf} anförde skriftligen; (Se Bilagan N;o 6).
Friherre \>on. Liewen, Carl, uppläste följande; (Se Bilagan N;o 7) Herr Anckarfvärd, Auguft:
Jag vill inga* lunda missbruka Ridderskapets och Adelns tålamod eller upptaga dess tid med en vederläggning af allt hvad som nu af flere värde Ledamöter blifvit emot mitt Memorial anfördt.
Blott en af dessa anmärkningar måste jag upptaga oell besvara, den nemligen, att jag genom min motion skulle åsidosatt den vördnad, hvarje undersåte är skyldig Konungens person.
Förhållandet år likväl helt annorlunda.
Jag erkänner att Konungen år och bör vara den högste Chefen för Krigsmngten till lands, och vatten; men då fråga år om ändring i Kueckte-contracten, och 80 §•
RegeringsFormen uttryckligen förmår, att Konungen och Riksens Ständer samfällt äga att deri ändring göra, om de så nödigt finna; så lärer deraf ock blifva en följd, att ämnen, uti hvilka Ständerna äga gemensam beslutande rått med Konungen, måtte kunna af enskilde Riksdagsmän till öfverläggning väcka?,, Den B Martil..
Jag anhåller derföre att min motion, tillika med hvad i anledning deraf blifvit anfordt må varda till vederbörligt Utskott remitteradt.
Då det skulle bli allt för vidlyftigt att vederläggningsvis genomgå allt hvad flere varda Ledamöter emot den sisle talarens motion anmärkt, anhåller jag att blott få uppehålla mig vid några ställen i deras anföranden.
Jag tror mig ej utan all anledning fästa Ridderskapet och Adelns uppmärksamhet först på det besynnerliga förhållande , att personer som alla äro boende utom ifrågavarande province, kunna med så mycken kännedom ingå i bedömande af de resultater, som skulle för denna samma Province uppkomma, om dess önskan vunnes att slippa underhålla hästarrfe för den där för!agde del af Lif-Regements Hussarer.
Dernäst kan jag icke inse framställandet af en dylik önskan vara ett otillbörligt försök, såsom jag här hört det benämnas, då man har exemplet för sig, att Cavallerie-Regementer på andra orter afsuttit, och då ingen ens försökt vederlägga den uppgiften, för hvars rigtighet jag dessutom ansvarar, att nemligen Nerike ibland alla Svenska provincer, ar den minst tjenliga för underhållandet af ett Cavallerie.
När Regeringen kunnat föreslå en sådan förändring i provincer, som i afseende på häst-afveln äro vida mindre vanlottade än Nerike; men Regeringen sådant oagtadt icke gör något steg för dess tillvägabrin— gande i sistnämnde landsort; så synes mig den enskilde vara fullt berättigad; att i detta af - Den 5 Martti. i5r seende framställa sin önskan.
Jag tror äfven att detta förslag är ganska antagligt, då Regeringen, vid bifallet till hela provincens yttrade önskan, är i tillfälle att kunna genom samina medel upphjelpa en province, som den uti andra användt, utan ett påkalladt behof.
Hvad de värde talarne anfört derom , att en annan province, eller Westergöthland, skall ångrat att någonsin hafva tillåtit det der förlagde .
Cavallerie-Regemente afsitta, lärer just detta befinnas utgöra ett stöd för hvad Nerikes Rusthållare yrkat, och för hvilket jag anser mig pligtig att förklara de värde talarne min innerliga tacksamhet å alla Nerikes Rusthållares vägnar.
Om nemligen en province önskar sitta upp odh en annan att sitta af, så synes
Regeringen kunna omfatta detta tillfälle att tillfredsställa begge partierna I anledning af hvad Ilerr Adlercreutz anfört, sorn skulle den begärda förändringen för Lif-Regements-Hussarer blifva något förolämpande, får jag förklara, att det visst icke kunnat falla mig in att underteckna en skrift, som skulle haft för afsigt att föreslå något förnärmande utaf någon tredje mans verkeliga rätt.
Hvad rang-frågan vidkommer, så vill jag anmärka att jag sjelf undergått en sådan rangföråndring, och att, om Herr Adlercreutz känner sig lycklig att hafva haft en Esqvadron af detta Cavallerie-Regemente under sitt befäl, är minnet för mig oändeligen angenämt af den tid, då jag commenderade flera Esqvadrouer Deri 5 Martii, af denna Corps.
Jag skulle således säkerligen aldrig vilja föreslå något intrång uti de nu varande individuerfias rang, so;n för deras personer gerna kunde bibehållas på samina sätt, som skedde när Garderna förändrade rang.
Hvad saken för öfrigt angar, vill jag ej trötta Ridderskapet ock Adeln med framställningen af ett förhållande, som finnes grundadt på gällande Författningar.
Man har yttradt att frågan vöre af Comtnando-måls egenskap.
Derpå kan jig ingalunda ingå.; men får blott erindra, att vår Armée, bör under discussioner, som denna, alltid från arne synpuncter betragtas : den Militairiska och den Oeconomiska.
Derföre finnas oek i Regerings-Fprmen 2:ne §.
§. som åsyfta detta ämne, af hvilka den i4 appliceras till Konungens militairiska befäl., och den 80 bestämmer gränsorna för Konungens makt i Oeconomiska mål.
Afven anser jag mig böra tillkännagifva, att inom Nerike finnas många Rusthållare, sorn gerna afstå sitt Augment och åtaga sig Rotetering, endast de slippa rustningen.
Jag hemställer sluteligen om det är billigt, att personer, som icke bo inom den province, hvarom fråga är , bestrida, hvad denna orts egne innevånare sjelfve om deras tillstånd anföra, och hvad aao Rusthållare intygat uti en skrift, som i samma ändamål blifvit till Konungen uti Krigs Expeditionen inlemnad.
Den c Martii.
Herr Adlercreutz, Gustafi Sedan jag me; Jin 20 år haft den äran att göra tjenst vid et< Rusthåils-Régemente, trodde jag det vara min rättighet att som Riksdagsman yttra mina tankar i ämnet; och om- också flera än 24o Rusthållare önskade att få sitta af, bör sådant ej afskräcka någon annan, att yttra sina deremot stridande åsigter.
Utskotiet må sedan bedöma hvilkendera har rätt.
Jag lemnar derhän om Nerike ej är »lämpeligt för underhållande af Cavallerie; men det måste falla en och hvar i ögonen, att då i Vestergötland ej finnes någon enda duglig Rustningshäst, äro hästarnc deremot i Nerike i allmänhet stora oell goda.
Hvad sluteligen beträffar, att Friherre Anckarsvärd förr haft under sitt befäl flere Esqvadroner af Lif-Regementets Hussarer, så har jag aldrig satt detta förhållande i fråga; men då äfven jag haft tillfälle lära känna detta Regemente, har jag ansett mig pligtig, att offentejigen uttrycka mina tänkesätt om en, Corps, den jag estimerar.
Såsom bosatt inom Skaraborgs Län, och då jag hört yttras, att det vore en lycka för denna province att få remontera, vill jag blott anmärka, att kanske Rusthåjlarne der ej hysa samma önskan.
Deremot önska de ganska lifligt, att genom Kongl. Maj;ts Nådiga försorg få ett Contract uppgjordt om beklädnaden, hvarigenom så väl dess beskaffenhet, som någon bestämd slitningstid blef stadgad.
Remontering kunna deså mycket min - Dea 5 Mar i ii. dre åstunda, som. de nu utgöra samma prestation med Spannemål, på hvilken inom provincen, öfverhufvud taget, snarare är öfverflöd än brist.
Friherre von Essen Fredric: Såsom Rusthållare, ja kanske en bland de största i Vestergöthland, får jag förklara: att jag och flere med mig af skogsbygdens innevånare önska, att Vestgötha Regemente, som suttit af, åter måfå sitta upp.
Friherre Ehrenborgh, Casper:
Då jag genom Kongl. Maj:ts
Nåd någon tid haft mig anförtrodd styrelsen öfver Skaraborgs Lån, med hvars administration jag förut under loppet af flera år såsom LandsSecreterare haft befattning, har jag varit i tillfälle att inhämta en närmare kännedom om Rusthållarnes önskan i detta afseende, och jag har anledning tro den vara enlig, med hvad Herr Tham nyss yttradt.
Vål finnas, synnerligen i skogsbygden, Possessionaten, hvilka lika med Friherre von Essen skulle finna sin räkning vid att å nyo remontera ; men sådant år icke förhållandet i allmänhet.
Tvärtom tror jag att, ehuru tungan af den närvarande spannmålspraestationen nu år i friskare minne, ån de mångfalldiga olägenheter, Rusthållarne fingo vidkännas i och för retnonteringar den tid Regementet var Cavallerie, pluraliteten af dem likväl, om de vid allmänt sammanträde blefvo i ämnet hörde, skulle förklara sig för beståndet af det sätt, på hvilket detta onus nu utgöres.
Deremot har jag hört den önskan yttras, att vacanceafgiften måtte, annor - Den 5 Martii, lunda ån nu sker, varda indeld, så att till exempel, de orter, som icke producera både Råg och Korn, måtte få utgöra sin afgift i ettdera af dessa sädesslag.
För Öfrigt och hvad beklädnaden angår, förenar jag mig i allo med hvad Herr Tham anfört.
Herr Grefven och Landt Mars kalken förklarade, att den nu uppkomna discussionen innefattade ett annat ämne ån det, som för når_ varande vore föremål för Ridderskapets och Adelns pröfning, samt hemställde, om icke så vål Herr Anckorsvårds ofvannåmnde Memorial, som de af åtskilige Ledamöter rörande samma ämne afgifne yttranden, kunde till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten remitteras.
Föredrogs å nyo Kongl. Maj.ts den 24 sistlidne Febr, f. m. på bordet lagde Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående Kronoskogarne i Riket.
Vid detta tillfälle, och innan den förevarande Kongl, propositionen till vederbörligt Utskott remitteras, anhåller jag att få fästa Höglo!].
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på sättet huru det tillgått med andra dylika Kronans tillhörigheter, hvarom Ridderskapet och Adeln vid sista Riksdag beslöto, att de till skatte borde försäljas. 25 §, i 1818 års Riksdagsbeslut lyder i i56
Den 5 Martii, afseende derå:
,;Alla sådana i Södermanland belägna Jagbackars sorn ostridigt tillhöra, eiler genom laga kraftvunna domar tillerkännas Kongl. Maj t och Kronan, böra genom offentlig Auction, till den mestbjudande, mot årlig afgift i spannmål eiler hö, in natura eller penningar, efter markegång, upplåtas under skattemannarått.
” Jagbackarne bestå nemligen, såsom bekant år, af småire jordrymder eller parker, hvilka åro belägna inom enskildta måns ägor, men som till jagt för personer af det Kongl.
Huset blifvit beståmda och för sådant ändamål i Skogsordningarne fredlysta.
Till följe af berörde stadgande, påbjöds 1819, att alla de som förmente sig äga några anspråk att göra på. dessa lägenheter, hvilka af de kringboende be-- gagnades tili muhlbete eller andra partiella fördelar, skulle komma in med deras påståenden..
Somliga afstodo genast derifrån; andra föibehöilo sig muhlbete och företrädesrätt till skatteköpet, i händelse af försäljning; men största delen gjorde anspråk på ägande rått till Jagbackarne.
Man godkände blott deras, sorn med skatteköpsbref bevisade, att Jagbackarne i köpet voro innefattade.
Dem som ej hade sådana bref att förete, förståndigades, att Jagbackarne tillhörde Kronan.
Några låto sig dermed nöja, men de flesta klagade i PIof-Rätten, som fann målen tvistiga, och Konungens Befallningshafvande i alla fall obehörig, att dermed taga befattning.
LmdsFiscalerne förordnades då att utföra Kronans talan vid Domstolarne, och t vi— steparkerne ställdes emellertid linder förbud..
Dä lärer det hafva håndt, att de kringboende^ Den 5 Martil, J57 befarande deras förlust, tilläto sig en sådan skogsåverkan, att parkerna innan kort beröfvades en stor del af den förut sorgfälligt vårdade skogen.
Då saken koni för Tingen, och Kronans ombud yrkade, att vederbörande skulle åläggas med behöriga handlingar styrka deras förmenta ägande- eller nyttjande rått till Jagbackarne, var det blott några få, som gjorde det.
De Öfriga påstodo, att sorn de redan voro innehafvare: så var det icke dem, utan Kronan, som bevisningsskyldigheien åläg..
Men hon kunde icke nog uppfylla den, emedan häfden var det enda sorn kunde åberopas.
Följden blef, att Kronan förlorade både vid Härads Lagmansoofl Hof-Rätt, emedan Skatte- och Frälseman ansågs äga allt hvad inom hans rågång fanns, och ej bevisligen blifvit annans ågovålde underlagdt.
Således hafva nu af lin, som de ifrågavarande Jagbackarnes antal utgjorde, 61 blifvit Kronan frånkånde, och deribland en skog, sorn skall vara öfver en fjerdedels mil lång. 29 har Kronan bibehållit, men de skola genom skogsåverkan, vara till sitt värde betydligen förringade.
De återstående 25 låra dels ännu vara föremål för undersökningar, dels Kronan frånkånde vid UnderRåtterna.
Målet år följaktligen icke alldeles slut, och lärer till en del ligga i JustitiseRevision.
Det år väl möjligt, att någon upprättelse för Kronan, kan, vid det slutiiga afgörandet, äga rum; men jag har i alla fall trott mig böra anmärka detta för StatsVerket olyckliga förhållande, på det att en dylik utgång icke måtte iS8 Den 5 Marlit, {öija på den nu föreslagna skatteförsäljningen af parker och allmänningar, hvarå enskildta Hemmansägare äfvenledes hafva rättighet till muhlbete, skogsfång elier annat dylikt.
Varder bevisningsskyldigheten, hvaraf Jagbackarnes förlust synes härröra, också i anseende till Ali— männingarne Kronan ålagd, så kan enahanda missöde, som det här omtalade, vara att å nyo befara, Jag hemställer till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, om det icke vore nödigt, anmoda vederbörande Utskott att föreslå nödiga försigtighetsmått deremot, och jag anhåller i alla fall, att dessa mina anmärkningar måtte få åtfölja remissen, hvilken synes mig böra ske till Stats- och OeconomieUtskotten gemensamt.
Herr von Schinckel, Johan Fredria:
Då jag i den motion, som jag sistlidne månad tog mig friheten göra, framställde mina tankar angående försäljning af Krönoskogarne; får jag nu blott åberopa dessa tankar, under anhållan, att de kunde få åtfölja remissen af Kongl. Maj:ts ifrågavarande
Nådiga proposition.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, att så väl Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition, som de af Herrarne von Hartmansdorff och von Schinckel i anledning deraf nu afgifne yttranden, måtte till StatsUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Den 5 Mar lii, 109 Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilldes kl. 2 eftermiddagen.
Lagerheim, Onsdagen den 5 Martii.
Föredrogos å nyo och remitterades till Stats- Utskottet: 1) Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, den 26 sistledne Februarii, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, angående nedsättning af Saltpeters gärden intill nästa Riksdag, och utlåning af Saltpeter-fonden. 2) Friherre Cronstedts, Carl Fredric, den 26 sistledne Februarii, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, angående
Hemrnansråntans utgörande i spannemål eller jern, som i orten l6o Den 5 Martil', produceras, efter ett medelpris af jo års niar kegång. 5) Herr Rosenblads, Bernhard, den 26 sistlidne Februarii, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, oin nedsättande af en Comité, till undersökning om uppkomsten och råtta naturen af alla utaf Hemman och Lägenheter, under åtskilige namn, till Staten utgående utskylder.
>- 4) Herr Rosenblads, Bernhard, den 26 sistlidne Februarii, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, om förökndt anslag å Stat till Kongl Bibliotheket i Stockholm, sä val för inköp sorn utgifvande af böcker. 5) Herr Rothlieb?, Axel, elen 28 sistlidne Februarii, på bordet lagde Memorial, angående dispositionen af Ådelforss Guldverk och de derunder lydande lågenheter, 6) Herr Stjerncreutz^, Petter Niclas, den 28 sistlidne Februarii, pä bordet lagde Memorial, angående indragning af VaxelCoutrolieurs tjensterne.
Bevilhungs Utskottet: t) Friherre von Schultzenheim?, Conrad Theodor, den 26 sistlidne Februarii, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, angående en ny method lör Bevillningens utgörande. 2) Den 5 Martii. 2) Herr Montgommeries, Gustaf, den’ iq sistlidne Februarii på - bordet lagde Memorial, angående fördelningen af den hvart och ett
Lån tillkommande Bevillningssumma på hvarje Fögderie eller Socken inom Lånet.
Friherre Ridderstolpes, Fredric, den 2O sistlidne Februarii, förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående den så kallade tre skil— lings-afgiftens utgörande och användande.
Stats- och BancoUtskotten: 1) Herr Von Qvantens, Carl, den 26 sist-, lidne Februarii, förmiddagen, på bordet lagde Memorial, innefattande förslag lill en finance-;; plan. 2) Friherre Wrangels, Henning, den 10 sistlidne Februarii, förmiddagen, på bordet lagde motion, om införande i Sverige af ett Credit-system, grundadt på hypothek för fastighet ter 5 jemte Herr af Lundblads, Johan Fredric,’ den 12 sistlidne Februarii, förmiddagen, röran-i de samma ämne, afgifne yttrande, 5) Herr Hjertås, Gustaf, den 28 sistlidne Februarii på bordet lagde Memorial, angående Bankens förvaltning intill nästa Riksdag.
Riddi o, /ld.
Brot. 2 Band. 11. 162 Den 5 Martii, 4j Friherre von Saltzas, Gustaf, den 28 sist-* lidne Februarii på bordet lagde Memorial, an^ gående utvidgande af Banco-Discontens lånerörelse. 5J Grefve Beckfries, CorsitZ, den 28 sist— lidne Ffcbruarii, på bordet lagde Memorial, angående en utgrening af Bankens låne-anstallt till förmon för Provinsen Skåne. L ag-Ul skottei. t) Herr von Vegesaehs, Ernst, den 26 sistlidne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående Revisions-skillings afskaffande såsom vilkor för rättigheten att draga Hof-Råtts