Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M:s nåd. skrifvelse, ang:de eftergift i arrendet för Mörrums krono-laxfiske i Blekinge län.
Jag förslår icke huru Utsk. kunnat komma lill en sådan slutsats, till hvilken Utsk. ledt sig.
Sedan Utsk. först tillkännagifvit, att arrendatorn icke bordt sakna kännedom om fiskets beskaffenhet, då han öfvertog detsamma på arrende, har Utsk. icke destomindre tillstyrkt nedsättning i arrendet eller bifall till K.
Utsk. har, enligt min åsigt, icke bordt förbise, att vid den auktion, då nuvar. arrendatorn inropade ifrågavar. laxfiske, flere andra personer, å fisket gjort anbud, ehuru lill vida ringare belopp.
Ilade nuvar. arrendatorn icke blifvit den mestbjudande, hade fisket öfvertagits måhända af en person, utaf hvilken Staten icke fått vidkännas någon förlust.
Jag anser en återremiss nödig, hvarom jag äfven anhåller, på det alt Utsk. måtte komma i tillfälle, att af vederbör. auktoriteter förskaffa sig underrättelse om de anbud, som vid auktionen blifvit gjorda, och dessa upplysningar R.
St. derefter meddela, och då först komma R.
St. i tillfälle att pröfva huruvida någon eftergift bör äga rum eller icke.
Härefter upplästes den vid förevar, utlåt, fogade reservation på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., som sedermera yttrade:
På grund af de i denna reservation anförda skäl, anhåller äfven jag, meni motsatt rigtning med Frih.
Cederström, att betänk., måtte återremitteras.
Ilan har funnit StatsUtsk. hafva medgifvit för mycket, men jag tror, att det medgifvit för litet.
Orsaken hvarföre fiskeri-arrendet icke kunnat utgå, är i Utsk:s betänk, upplyst, eller att ån blifvit uppgrundad af sågspån, så att laxen icke kunnat gå till i ån.
På sätt af betänk, äfven inhemtas, har man uti kontraktet förespeglat arrendatorn, att ån skulle blifva uppmuddrad; men det har icke skett.
Om nu, såsom Frih.
Cederström sagt, man vid kontraktets uppgörande antagit någon af de personer, hvilka jemte nuvar. arrendatorn gjorde anbud på arrendet, så hade ju samma påföljd, eller arrendatorns skada, om icke undergång i alla fall inträffat, enär fisket icke kunnat begagnas såsom beräknadt varit.
Jag tror på dessa skäl, alt betänk, bör återremitteras.
Vid behandlingen af detta ämne uppstod inom Utsk. en ganska vidlyftig diskussion.
Man befarade nemi. alt prejudikatet, att upphäfva en på i laga ordning upprättadt kontrakt beroende förbindelse, skulle möjligen blifva vådligt för framtiden, men efter de upplysningar, Utsk. erhållit, fann man, att arrendatorn gjort betydliga förluster på fisket genom uppdämningen vid åns utlopp i hafvet, som hindrat laxen alt i ån inkomma.
Det har äfven blifvit uppgifvet, att laxfisket lidit dymedelst, att valtenhöjden i den sjö, hvarifrån ån liar sitt ursprung, blifvit sänkt och vattnet i ån således fallit mera ojemt än förr, hvadan Utsk. ansåg sig böra biträda hvad lokala myndig - 408 Den 29 Mars. heterne tillstyrkt, och Utsk:s beslut är således grundadt på K. bef:des yttrande i ämnet.
Man förutsatte, att desse embetsmyndigheter skulle hafva närmaste kännedomen om fiskets tillstånd, och Utsk. fann sig af sådan orsak icke böla utsträcka sill tillstyrkande utöfver hvad K. bef:de i Blekinge län hos K. M. föreslagit.
Betänk, må gerna återremitteras, men jag tror, att Utsk. icke haft skäl att förfara på annat sätt än det gjort.
Jag har ånyo begärt ordet i anledn. af Hr von Hartmansdorffs återupprepande af betänk:s innehåll, nemi. att uppmuddring af Mörrums å icke blifvit verkställd.
Underlåtenheten häraf har icke varit till arrendatorns förlust, utan till dess fördel; ty den, som försöker alt uppmuddra en å, hvarest laxfiske finnes, och såmedelst borttager gräset från bottnen, borde äfven veta, att lax och annan fisk vänder boi l ifrån ån och återkommer icke förr än gräset efter Hera års förlopp hunnit tillvexa.
Detta är så allmänt kändt, att det icke bordt undfalla någon.
I öfvigt synes hufvudsakligaste orsaken lill fiskets försämrade tillstånd böra sökas uti de oordningar, som i sednare tider ägt rum utanföre inloppet till ån, genom liskande med nät och dylikt; men arrendatorn har likväl varit berättigad, att sådant förhindra, om han så funnit nödigt.
Hr Åk erman, Fredr.:
Då jag, under den tid, jag under sisth års sommar förvaltade Blekinge län, var nödsakad att vidtaga åtgärder, för att söka indrifva kronans arrende af Mörrums laxfiske, för hvilket ändamål lagsökning måste ske så väl emot arrendatorn som emot dess löftesmän för arrendet, anser jag mig på grund af den erfarenhet jag då förvärfvade i fråga om förhållandet med detta arrende och möjligheten af dess utgörande, böra tillstyrka R. o. Ad., att antaga StatsUtsk:s förslag, såsom varande billigheten närmast.
Att åter gå så långt, som i reservationen föreslås, om det äfven skulle synas hafva skäl för sig, tror jag vara ett allt för farligt prejudikat, då fråga är om Kronans arrenden.
Jag påyrkar derföre bifall till Utsk:s betänk.
De skäl, här blifvit anförda emot en återremiss i den syftning, Hr von Hartmansdorff yrkat, tror jag icke vara fullt giltiga, ty något prejudikat för framtiden kan icke uppkomma deraf, att nuvar. arrendatorn af Mörrums laxfiske erhåller den eftergift, Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Vi hafva beklagligtvis så många prejudikater i denna väg, att de skulle utgöra ett betydligt antal, om de nu upprepades.
Det kan icke vara obekant, hurusom Rikets nu församlade Ständer, likasom R.
St. vid föreg:de riksdagar, sedan K.
M. afslagit ingifna nådansökningar, på enskilde motionärers framställning beviljat just den nåd, K.
M. funnit icke böra äga rum.
Ärendet har nu ändtligen inkommit till R.
St. i den ordning, jag anser vara den enda rikliga och ändamålsenliga, nemi. genom en K. propos. eller skrifvelse.
Vid sådant förhållande mäste det vara R.
St:s rätt Den 29 Mars. 409 att yttra sig öfver det förslag, K.
M. framställt och att jemväl, om billiglietsgrunder finnas, gå ännu längre i barmhertighet mot den enskilde personen.
Man har åtminstone i sådant fall handladt i full konseqvens med formerne, då man deremot tillförene gjort tvertemot hvad K. M. förut beslutat.
Jag anser största skäl vara för handen alt bifalla den eftergift, hvarom den vid betänk, fogade reservation innefattar framställning och hvilken Hr von Hartmansdorff biträdt.
Litet hvar känner, hurusom fisken under vissa perioder är af utmärkt god beskaffenhet, då, under en annan period, ett motsatt förhållande inträffar, och erfarenheten har derföre visat, att vid utarrendering af alla slags kronofisken, men i synnerhet laxfisken, arrende-afgifterne stundom uppgått till högst betydliga belopp, stundom åter nedsjunkit till £ kanske till 7] af hvad förut varit betaldt; och så har äfven inträffat med Mörrums laxfiske.
Månne vid sådant förhållande det icke är billigt och rättvist, att R.
St., som kommit i erfarenhet deraf, att nuvar. arrendatorn och hans familj blifvit genom ett alldeles öfverdrifvet arrende bragte till tiggarestafven, må få åtnjuta den eftergift, som för dem är af behofvet så högt påkallad.
Jag för min del tillstyrker hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit och hoppas, att StatsUtsk. skall, vid sakens ytterligare skärskådande, derå fästa tillbörligt afseende.
Det förefaller mig, som hade Frih.
Cederström, J., icke genomläst det ifrågavar. betänk., enär han talar om gräset, som skall vexa i ån.
Af sådan anledn. tager jag mig friheten uppläsa, hvad Hr von Sydow i ämnet yttrat, nemi. ”att Mörrums åns utlopp vore uppgrundadt till 3 fots djup; att emellan 7 fots djup i ån ofvanföre denna bank och 7 fot i hafsviken utanföre, vore afståndet 600 alnar, af hvilken sträckning den 4 fot och derunder varande banken upptoge 180 alnar och stängde del 600 alnar breda utloppet emellan Ekholmen och östra landet; att uppgrundningsämnet bestode till största delen af sågspån och något sand och syntes med hvarje år ökas i mängd, alt detta härledde sig från de många sågar, hvilka i sednare tider blifvit anlagde längs upp åt ån, och den rådande försummelsen att i s. k. spånkislor upphemta och i land föra sågspånen, hvilka till det mesta nedfölle i strömmen och följde densamma ut till hafsbandet, der de af sjögången hindrades i sitt lopp och sjön - ko, uppblandade med sand och gyttja, hvarefter ytan af denna massa genom sjösqvalpet så sammanpackades, att följande årets vårflod icke förmådde utskära den; att denna uppgrundning haft det menligaste inflytande både på Kronans och enskildes fisken uti ån och i granskapet af dess utlopp; att, genom sjögångens stampning på banken under sydliga och östliga vindar, laxen afskräcktes ifrån att, enligt sin drift, gå upp i ån utom vid hög flod, utan vände i stället om till hafvet; all dessutom denna såväl som andra fiskarter afskydde de förrultnade sågspånen, hvaraf både ån samt närbelägna vikar och uddar voro uppfyllde”. R. o. Ad. täcktes således finna, att frågan är af behörig per - 4J0 Den 29 Mars. son undersökt och utredd.
Man har dock anmärkt, att eftergiften vore ett farligt prejudikat, emedan, om R.
St. efterskänkte något åt nuvar. arrendatorn af Mörrums laxfiske, så skulle flere andra arrendatorer af kronans lisken inkomma med enahanda ansökningar som den ifrågavar.
Men man bör erinra sig, att sådana omständtgheter, som de för handen varande, sällan inträffa eller kunna såsom prejudikat åberopas.
St. bifalla lJtsk:s betänk., så är ju derigenom en eftergift, ehuru mindre, i alla fall lemnad och med detsamma prejudikatet gifvet.
Enl. min tanka, är frågan blott den, skall man eftergifva mer eller mindre af arrendet?
Villman vara ädelmodig, så må man vara det till gagns, så att den man, som är i fråga, äfven får någon andel deraf, ty efter Utsk:s förslag vore det endast löftesmännen, men icke arrendatorn, som hade fördel af arrendets nedsättning.
St. hafva så ofta beviljat eftergifter och sednast vid denna riksdag, då fråga varit om embetsman, hvilka genom tjensteförsummelser vållat Kronan förluster; hvarföre skall man vara hårdare och vägra eftergift, när en bondes välfärd, utan hans förskyllan, derpå heror. R. o. Ad. ansåg de emot StatsUtsk:s förevar, utlåt.
N:o 95 gjorde anmärkmr föranleda till återremiss.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s nedannämnde d. 24 dennes på bordet lagde utlåt:n och mern.:
N:o 96, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. ang:de upplåtande åt Ulltuna landlbruks-institut af kronoparken Lilla Djurgården; N:o 97, i anledn. af väckte motioner, ang:de nedsättning i det bidrag, som af landshm i Wermlands län årligen erlägges till ränta å och amortissement af landsh.-ackordet; N:o 98, i anledn. af väckt motion ang:de befrielse för hemmanet
Fårhult från utgörande af s. k. skolmästare-skäppa; samt N:o 100, ang:de arfvoden för granskningen och liqviderandet af inkomna reqvisitioner och räkningar å riksdagskostnaderne.
Föredrogos och biföllos LagUtsk:s d. 24 dennes på bordet lagde betänkm:
N:o 29, i anledn. af väckt motion, ang:de skärpta kontroller för kyrkoböckers förande m. m.;och N:o 30, i anledn. af väckt motion, ang:de förändring af 1 § 30 cap. rätteg:s-balken, i afseende på tid för anmälan af missnöje emot hof-rätts dom och utslag.
Vid föredragning af LagUtsk:s d. 24 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 31, i anledn. af vackt motion ang:de skyldighet alt, inom viss lid, efter slutad lysning till äktenskap, detsamma genom vigsel fullborda, yttrade sig Frih. Cederström, Claes Rud.:
Förevar, motion, hvarå Utsk, icke funnit skäligt att tillstyrka bifall, synes mig likväl va - Den 29 Mars.
411 ra förtjent af mera afseende.
Ändamålet med lysningen är tydligen dels att påkalla församlingens förböner och utbedja sig försynens välsignelse öfver de trolofvade, dels ock alt då personer, hvilka med hvarandra vilja ingå äktenskap, men af hvarjehanda orsaker böra derifrån förhindras, dylike subjekter må kunna sådant förvägras på grund af de upplysningar, dem man, med anledn. af det offentliga tillkännagifvandet om deras tilltänkta förening, kan finna sig befogad att i nämnde hänseende afgifva.
Det sistnämnda ändamålet vinnes dock icke, om tiden emellan lysning och vigsel för långt utsträckes, ty förhållanden kunna inträffa emellan brudparet och andra personer, hvarigenom hinder för äktenskapets fullbordande lagligen uppstå, men dem man, i den stund vigsel slutligen kunde begäras, torde hända ej så lätt kan göra gällande.
Ju längre lid som förflyter, ju större blifver osäkerheten i besagde hänsigt.
Jag anser derföre af vigt, att någon tidsrymd bestämmes inom hvilken, efter skedd lysning, vigsel skall fullbordas, såvida den utfärdade lysningen må härtill kunna åberopas såsom uppfyldt vilkor.
Motionären har, såsom vi af betänk, inhemle, yttrat sig ronde den osedlighet, som möjligen skulle kunna äga rum emellan de tillämnade makarne innan vigseln fullbordar äktenskapet; hvilket ofvanbemälda klandervärda förfarande svårast undvikes ibland lättsinnige kontrahenter i de fall der lång lid förgår deremellan, och hvarunder de trolofvade taga sig en obehörig anledn. alt förtroligare sinsemellan umgås än lagen tillåter ogift folk.
Jag finner för min del, att LagUtsk. genom sina resonnemeuter icke vederlagt sådane anmärkmr.
Jag fäster mig likväl hufvudsakligast ej blott vid detta förhållande äfvensom vid det skäl jag redan haft äran framställa, utan jemväl samt fastmera dervid, all det högtidliga nedkallandet af den Högstes beskydd öfver brudparet, och af församlingens förböner, hvilket, efter hvad jag redan haft äran anföra, synes utgöra lysningens religiösa och således dess djupaste betydelse, mäste snart sagdt urarta till ett tomt ceremoniell, för att icke begagna en än hårdare benämning: den af ett ovärdigt gyckelspel, hvaruti presten och församlingen emot sin vilja inledas, när äktenskap icke genom vigsel följer på lysning från predikstolen derom.
Med anhållan, att Utsk. ville taga i öfvervägande, huruvida icke något stadgande kunde tillstyrkas, vare sig i enlighet med det af motionären föreslagna, hvilket icke synes mig otjenlig!, eller något annat, af enahanda syftning, t. ex. derom att lysning efter viss tids förlopp, derunder vigsel ej ägt rum, förklarades ogild och måste å nyo verkställas, derest äktenskapets fullbordan må lagligen tillåtas, yrkar jag vördsammast återremiss å förevar, betänk.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärknme föranleda till återremiss, ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Landtm, framställde propos. till bifall å LagUtsk:s förevar, utlåt., och sedan denna propos. blifvit besvarad med ja jemte några nej, förklarade att härvid ja varit öfvervägande.
412 Den 29 Mars.
Vidare föredrogos och biföllos LagUlsk:s nedannämnde d. 24 dennes på bordet lagde betänk:n: N:o 32, i anledn. af väckt motion om förändring i K. förordna d. 10 Juni 1841, ang:de vilkorliga utmätnings-resolutioner i vissa fall; N:o 33, i anledn. af väckt motion om en revision af äldre lagar och författningar; samt N:o 34, i anledn. af väckt motion om upphåfvande af K. förordn. d. 9 Maj 1835, och d. 20 November 1845, i afseende på handel om lösören, som köparen låter i säljarens vård qvarblifva.
De på föredragningslistan upptagne ännu oafgjorda Utsk:s-belänk:u hafva icke blifvit utdelade bland R. o. Ad:s ledamöter, hvarföre jag anhåller alt alla dessa betänk:n måtte ytterligare blifva bordlagde.
Cederström, Claes Rud., m. fl. ledamöter.
Till följe häraf bordlädes nu ånyo följande d. 28 dennes på bordet lagde utlål:n och belänk:n, nemi. från S ta ts- U tskottet: N:o 103, i anledn. af K.
M:s nåd. propus., angrde afskrifning af en del utaf de Hallands läns innevånare år 1846 beviljade undsättningsmedel; N:o 104, i anledn. af väckt motion om afskrifning af återstående undsätlningsskulder inom Ofvan-Siljans fögderi af Stora Kopparbergs län; N:o 105, ang:de sökt förnyelse af 3:ne stycken genom stöld förkomna s. k.
M:s nåd. propos. ang:de lindring i den af hemmanen å ön Hven, såsom godtgörelse för dem förut åliggande arbetsskyldighet vid Uranienborgs kungsgård, utgående afgäld; N:o 107, i anledn. af väckt motion om optionsrätt för Klabböle och Sörfors byamän lill arrende å vid deras strand belägna kronofisken i Umeå eif; Bevillnings-U tskottet:
N:o 9, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillnm samt föreskrifterne för deras tillämpning; Allm.
N:o 55, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af det uti K. brefven af d. 6
Maj 1817 stadgade förbud om kyrkostugors uppförande inom Norrbottens och Westerbottens län af församlingsboer, hvilka äro inom en mil från kyrkan bosatte; N:o 56, i anledn. af väckt motion om upphörande af skyldighet för landtmän att afskala och samla barken å lill dem upplåtne ekar; samt Den 29 Mars. 413 N:o 57, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af K. förordn:n d. 19 Juni 1843, ang:de kolmätning.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., sedan numera samtlige Riks-St:n afgjort Banko- och StatsUtsk:ns utlåUn, ang:de förvaltningen af banken och riksg:s-kont., behagade nästa Lördag d. 1 April företaga val af fullmäktige i dessa verk samt direktörer vid låne-kontoren i Götheborg och Malmö, hvilket bifölls.
Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad. jemväl att vid samma tillfälle skulle, såsom förut varit vanligt, utses 3 suppleanter såväl i banken som riksg:s-kout. samt en suppleant vid hvartdera låne-kont.; hvarefter Hr Landtm, tillkännagaf att, till följe häraf, val korame att förrättas l:o af 3 fullmäktige i banken, 2:o af 3 fullmäktige i riksg:s-kont., 3:o af 3 suppleanter i banken, 4:o af 3 suppleanter i riksg:s-kont. och 5:o af en direktör och en suppleant vid hvartdera låne-kont., äfvensom att vid sistnämnde val för hvarje person borde utsättas den befattning hvartill han utsågs, och derföre vallistorne helst borde blifva sålydande: ”Direktör vid låne-kontoret i Götheborg N. N., suppleant N. N., direktör vid låne-kontoret i Malmö, N. N., suppleant N. N.” Upplästes till justering och godkändes följande från Ridd.- Utsk. inkomna förslag till R. o. Ad:s und. skrifvelse till K. M., ang:dc fortfarande t. v. af Riddarhus-capitations-afgiftcn: S. A. K.
Då, enligt anställd besigtning, ännu åtskilliga betydligare reparationer å Riddarhuset återstå samt, i betraktande af dels den allmänna ränte-nedsättningen, dels den allt mer och mer ökade svårigheten att få, emot behörig säkerhet, äfven för nedsatt ränta, utlåna de allmänna kassornas medel, R. o. Ad. anser det vara betänkligt alt för Riddarhusets framtida underhåll beräkna ett alltför betydligt bidrag från Ridd.-kassan, har R. o. Ad. d. 8 i denna månad fattat det beslut, alt den för nyssnämnde ändamål, under namn af Riddarhus-capitations-afgift, utgående särskilda utskyld, hvilken Ståndet vid flera förra riksdagar sig åtagit, må äfven t. v. fortfara att med 1 r:dr b:co årligen utgöras af hvarje mantalsskrifven Adlig mansperson, som betalar bevillning af lön eller förmögenhet; och får R. o. Ad. derföre hos E. K. M. i und. anhålla, det R. o. Ad:s sålunda fattade beslut må varda genom E. K.
M:s nåd. påbud allmänneligen kungjordt; äfvensom att med uppbörden och redovisningen af ifrågavar. capitations-afgift må förhållas på sätt uti de i detta ämne af E. K. M. förut utfärdade nåd. kungörelser stadgadt varit. R. o. Ad. framhärdar etc.
Stockholm d. 27 Mars 1848.
På RiddarhusUtskottels vägnar. G. E.
IV. F. Dalman. 414 Den 29 Mars.
Anmäldes och lades på bordet följande från Utsk:n inkomne mern. och utlåtrn, nemi. från Constitutions-Utskoltet:
N:o 5, med förslag till ett tillägg till 72 § Ileg.F.; N:o 6, med förslag till ändring af 68 § Riksd.Ordn., rör:de tiden för revisionerne af statsverkets, hankens och riksg:skonhs tillstånd, styrelse och förvaltning; Stats-Utskottet: N:o 101, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de befrielse från bevilln. för den af Norrska statsmedlen utgående aflöning till embets- och tjenstemän vid K.
M:s beskickningar å utrikes orter; samt N:o 102, i anledn. af väckte frågor om eftergift af betalningsskyldigheten för de under sednaste åren meddelade undsättningslån.
Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från PresteSt. af d. 21, 24 och 28, från BorgareSt. af d. 21, samt från BondeSt. af d. 21, 24, 28 och 29 dennes. II. R. o. Ad. åtskildes kl. till 2 e. m.
In fidem protocolli, silbert Munck, T A B. N:0 l. LandtfÖrsvars-Departementets sammansättning till Personal, samt dess Aflönings- och Underhållskostnad.
Departementets Chef Departements-Chefens Expedition.
Expeditions-Chef (Militär) General-Stabs-Adjutanter I Artilleri-Adjutant i Kommenderade Ingeniör-Adjutant j Departements-Secreterare Registrator och Aktuarie Vaktmästare Expensmedel (förslagsvis) Expeditions-Chef (Civil) Protokolls-Sekreterare .
Registrator och Auktuarie Kopist ....
Summa Departementets Kanzli-Expedition■ Byrå-Chef Kanslist Kopist .
Första Dy råen.
(Bref, Order, Instruktioner och Förordningar som icke firo Kommandomål ] Andra Byråen.
(Befordringar, Förordnanden, Afskeds- och Pensions-ärenden samt Besvärsmål.] Byrå-Chef Kanslist Kopist .
Vaktmästare Expensmedel (förslagsvis) Summa Departementets Förvaltnings-Expedition.
Expeditions-Chef (Militär eller Civil) Registrator och Aktuarie Kopist Advokat-Fiskal .... 0;o UR Skrifvare-hjelp Första Byråen.
(Proviantering, Furagering, Beväpning, Personel-utredning, Remontering, Allmän utredning oell Tross.) Byrå-Chef Kopist . Kamrerare .
Bokhållare Revisor Kammarskrifvare Andril Byråen.
(Aflöning, Rese- och Traktaments-ersältningar, Pensionering, Kassan, Bokslutet.) Byrå-Chefj Kopist ....
Kamrerare .
Bokhållare .
Revisor Kammarskrifvare . Krigs-Kassör Missräkningspcnningar Kammarskrifvare .
Kassaskrifvare Vaktmästare Expensmedel (förslagsvis) Intendent Förvaltare ......
Handräckningspenningar (förslagsvis) Expensmedel (förslagsvis) . , Arméens Reservförråd.
Summa Sammansättning.
Personer. 1 Hästar. 3 Personel-Aflöning och Underhåll.
R:dr. 7000 sk. rst. 3600 Upp tåg /Upptagne å tillhoran- ( ( de Brigader.
f 1800 Arliga remonteringskostnaden, skoningen och underhållet af Sadelmunderingen.
R:dr. 180 60 å 60 60 1600 300 3600 1800 1400 800 2000 1200 800 2000 1200 800 300 3600 1400 800 1600 2000 800 1600 1200 1200 soo 2000 800 1600 1200 1200 800 1600 800 600 300 2000 1600 sk. G e rst.
Ärlig Fourageringskostnad. R:dr. 360 120 r a 1- 120 120 sk. rst.
S l; Summa Landtförsvars-Departementet j | 6 j O b s. Bland personalen ingår 5 Adjutanter i Departements-Chefens Expedition, men hvilka, såsom endast kommenderade till tjenstgöring, upplagas till Aflöning vid de Korpser de tillhöra. h e n.
R:dr. 7540 3780 180 ISO 1800 1600 300 3600 1800 1400 800 2000 1200 800 2000 1200 800 300 3600 1400 800 1600 2000 800 1600 1200 1200 800 2000 800 1600 1200 1200 800 1600 SOO 600 300 sk. 2000 1600 S u m m a S u m m a r u m. Personer. 1 13 31 54 R:dr. 7540 3780 180 180 1800 1600 300 1500 “mö” 3600 3600 1400 800 2000 1200 800 2000 1200 800 600 2000 20000 3600 1400 800 1600 200 2000 800 1600 2400 2400 1600 2000 800 1600 2400 1200 2400 1600 400 800 600 1200 2000 2000 1600 800 400 38200 sk. rst. 75080 — — T A it.
Sammansättning af och Kostnad för Arméens Profnings Kommiteer. General-Befälhafvare (Ordförande) Inspektören för Kavalleriet (d:o) General-Fält-Tygmästaren (d:o) .
Chefen för Ingeniör-Brigaden (d:o) Chefen för General-Staben (d:o) . Brigad-Chefer (Ledamöter) . . Majorer (d:o) . . .
Kaptener (d:o) . . .
Summa | 5 Sammansättning af 71 o 1 1 2 71 7! o g B 1 1 2 71 o B re a 3 CI9 O B 1 1 1 1 1 3 5 12 Aflönings-lillökning, när tjenstgöring sker utom Station, oberäknadt skjutsersättning enligt ReseReglementet. per dag. 25 | — per 30 dagar 150 150 150 150 110 330 350 660 — —I 20501 — 1 — T ab. N:o 8.
Generalitetets sammansättning till Personal och Hästar, samt de för detsamma belöpande Aflönings- och Underhålls-kostnader, oberäknadt traktamente och skjutsersättning under Inspektions- och Mönstrings-forrättningar.
O Personel Aflöning )ch Underhäll 5 E3 es ö 5' a?
<Jj o — ~ S £. o CS U2 o e"1 »33^ g- B re & 2. 5 ? i I
Årlig fourage kostnad f å stat varai Hästar, (ration ä IC
Summa för hvarje S u m m a S u m m a r u m. per da la- pei är.
CJ9 —- re B - 09 re m t: 3‘ C/3 “ SS r CI9 7) t person Person:r.
Rdr sk. rsl R:dr. sk rst R:dr. sk. rst R:dr. sk. rst R:dr. sk. rsl Personer R:dr. sk. rst General-Befälhafvare i Militär-Distrikten 5 15 10 46 — 4000 — — 180 — — 360 — — 4540 — — 5 22700 — Inspektör för Kavalleriet 1 3 9 41 5 3600 — — 180 — — 360 - — 4140 — - 1 4140 — — General-Fält-Tygmäslare och Chef för allt Artilleri 1 3 9 41 5 3600 — — 180 — — 360 — — 4140 — — 1 4140 — — Chef för Ingeniör-Brigaden ....
1 3 9 41 5 3600 — — 180 — — 360 — — 4140 — — 1 4140 — — Summa S f 24 lii III III III 1 8 35120 -1 — Anm.