Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har under min lefnadsbana aldrig tunnat lära mig inse och begripa, hvarföre Statens högste Chef och dess familj skall behöfva en så förnäm och talrik uppassning eller, som det kallas, uppvaktning.
Jag har aldrig kunnat göra mig begripligt, att Statens nytta fordrar underhållet af ett så kostsamt hofstall, derföre att den förnäma uppvaktningen skall på Statens bekostnad transportera sig uti hofvets vagnar.
Jag kan, med ett ord, icke göra mig förklarligt, att de gamla uråldriga hofattribulionerna, till en onödig och öfverflödig tunga för folken, qvarstå, sedan illusionerna i dessa hänseenden äro försvunna, och sedan folkbegreppet klarnat till ett oförtäckt ogillande af dessa oformligheter, hvilkas välde öfver opinionerna icke allenast är skingradt, utan helt och hållet tillintetgjordt.
Jag lefver i öfvertygelsen, alt den monarki, hvilken först allvarligast och med fullkomlig ärlighet omgaf sig med republikanska institutioner, skulle blifva den, sorn i det längsta uppehöll sig, och att derigenom en dynasti i folkets tillgifvenhet och kärlek bildar en rot af vida kraftigare natur, iin den, som tillvägabringas genom den gamla monarkiska liofhållningens princip, hvilken emellan regent, regentslägt och folket bildar skiljomurar af Staten betungande hofmän, som, utan någon synbar nytta och utan något fattligt behof, hos oss medtaga så betydlig del af anslagen för första hufvudtiteln, att, om en riktig räkning uppgjordes, ganska säkert den minsta delen utaf de för hofhållningen anslagna summor tillgodonjutas af de Kongl, eller Furstliga personligheterna.
Jag har aldrig kunnat göra mig begripligt, alt hofhållningen reke skulle kunnat inrättas på ett sätt, som gjorde riksmarskalkar, öfverste-kammarherrar, hofmarskalkar, kammarherrar, m. m. sådant, alldeles obehöfligt.
Jag föreställer mig, att en mindre förnäm uppvaktning skulle kunna åstadkomma fullt ut detsamma och för vida bättre köp, än den personal, som inom hofven mera för glansen paradera, än de i sjelfva verket göra någon nytta.
Jag har skådat ställningar och förhållanden ifrån för nära håll, för att icke känna dem; och jag vet ganska väl, att, äfven bland andra 1809 års motgångar, ett olycksöde ville, att icke en gång det gamla hofvet trädde å sido, ehuru Regenten föll.
Vi hafva också, oaktadt vårt förändrade statsskick, gjort föga framsteg på den constitutionella banan, derigenom att den gamla tidens allena-styrandet mest lillgifne personer genast bemästrade sig maktinflytelsen och fortsatte den ännu pågående strid, som vi dagligen kämpa; men i afseende å tjenstgörande och titulerad hofpersonal hafva vi gjort så stora framsteg, att jag oförtäckt nödgas erkänna mig en Den 10 Augusti f, m. 211 gång hafva hoppats helt andra resultater från en af folkfriheternas och jemlikhetens mest beryktade förfäktare, särdeles sedan det blef f ac lisk t bevisadt, alt den store Napoieons ända till löjlighet gränsande hof-omgifning ingalunda förmådde åt honom bibehålla Franska nationens förtroende och kärlek, då han frånträdde folkets sak och antog den gamla dynastiska satsen, att Han var Staten.
Det är på dessa skäl och under en orubblig öfvertygelse, att ett lysande hof och en lysande hofhållning numera äro mindre passande för Sverige och Norrige, än för något annat land i verlden, som jag hade önskat nedsättning i första hufvudtiteln, och som jag nu nedlägger min reservation emot det fattade beslutet.
Tanken gror likasom fröet, och det är möjligt att denna svaga, ofullständiga tankeyttring äfven någongång kan komma alt frambringa frukt.
Jag får åtminstone för ögonblicket åtnöja mig med hoppet att så en gång kan ske, och den närvar, stundens misstydningar skola icke oroa mig i minsta mån.
Till pröfning företogs StatsUtsk:s den 20 sisth Juli och den i dennes på bordet lagda utlåt.
N:o ig5, i anleda, af återremiss å utlåt.
N:o 4°) angtde regleringen af 2:dra hufvudtiteln, äfvensom sistnämnda utlåt.
N;o 4°- R. o.
Ad. beslöt att punktvis företaga detta mål, och alt utlåt.
N:o 4° hufvudsakligen skulle tjena till grund för föredragningen.
Hr Frih. o. Landtm, fästade likväl uppmärksamheten derpå, all ingressen uti utlåt.
N:o ig'3 äfven torde böra pröfvas af R. o. Ad., hvarföre den nu upplästes.
Hvad Utsk. i denna ingress yttrat, ang:de en blifvande förändring i hufvudtitlarna, så att en särskild titel må'för hvarje departement blifva upprättad, godkändes. itstå punkten.
Rikets Högsta Embeten och Allmänna Ärendenas Beredning.
Landtm, yttrade, att R. o. Ad. i afseende på hvad som bör uppföras på stat åt Statsministrarna, Statsråden, ett Justitieråd och Allmänna Ärendenas Beredning redan, i anledn. af andra från StatsUtsk. afgifna utlåt:n, fattat sina beslut.
Endast ang:de de återstående ii Justitiserådens löne-inkomster hade R. o.
Ad. icke ännu yttrat sig; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. biföll att lönerna för dem alla tillsammans måtte uppföras, såsom hittills, lill 44,000 i:^r b:co.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komma alt fortsättas på eftermiddagen kl. 6. □ 12 D o ii 10 Augusti f. m. 2: cl ra punkten.
M:s Nedre Justitise Revision.
Jag vill minnas att Stats Utskrs betiink.
N:o 195, innehållande svar på K.
M:s nåd. propos, angrde lönereglering för de nya stats-depari:n, bar blifvit af R. o. Ad. återremitterad!.
Då nämnda betänk. omfattar den frågan, hvilken nu är föredragen, så hemställer jag om icke afgörandet af denna punkt bör uppskjutas intill dess SlalsUtsk:s svar på återremissen inkommit, då saken kan i sammanhang behandlas.
Jag instämmer med den sista värda talaren.
Jag ämnade just begära att uppläsning utaf den föredragna punkten måtte undvikas, emedan den bör hvila, intilldess StatsUtsk:s omnämnda betänk, inkommit. R. o. Ad. ansåg pröfningen af denna fråga böra hvila tills StalsUtsk. besvarat återremissen af Utsk:s betänk.
N:o ig5, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om löne-regleringen för de under stals-deparlementen lydande expeditioner, i hvilken fråga äfven innefattades den om löne-regleringen för Nedre Justitioe-revisionen. 3:dje punkten.
Hofra (terna.
Denna punkt af StatsUtsk:s betänk, omfattar 2:ne ämnen, nemi. fråga om tillökad personal inom Svea och Götha Hofrätten, samt om löne—til lök.— ning för ledamöterna i allmänhet.
Jag anhåller att dessa frågor måtte vid afgörandet åtskiljas, så att Hr Frih. o. Landtm, först framställer propos. 0111 de nya tjenstemiinnen inom Svea och Götha Hofrätt, i hvilket hänseende jag tillstyrker bifall till StatsUtsk:s betänk. N:o ig>.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i anledn. häraf nödigt blefve att, i afseende på nu förevar, punkt, framställa tvänne särskilda propos:r; och hemställde Hr Landtm, nu först, om R. o. Ad. behagade bifalla hvad Utsk. i sitt sednare utlåt, föreslagit röride personalen för Hofrätterna.
I afseende på aflöningen för Hofrätternas personal har StatsUtsk. föreslagit, att hofliittsråden blott skulle åtnjuta 1600 och assessorerne 1200 r:drs lön.
För min del tillstyrker jag vördsamt, att R. o. Ad. måtte, i afseende på lönebeloppen, stanna vid det beslut, som efter mig meddelad underrättelse är fattadt af BorgareSt., nemi. att tilldela hofrätlsråden 1800 r:dr och assessorerna i5oo r:drs lön.
När man vet till hvilken mängd göromålen i Hofrätterna hopat sig, och huru nödvändigt det är, att de embets- och tjenstemän, som äro föredragande af Hofrätts-malen må vara af näringsomsorger oförhinrade att egna deras tid åt tjenslernas förrättande; så lärer R. o. Ad. utan tvifvel finna, att desse embets- och tjenstemän icke Den 10 Augusti f. m. ai3 lunna vara belåtne med så ringa löner, som 1600 r:dr för hofrättsråden och 1200 r:dr för assessorerna; att de derföre nödgas skaffa sig inkomster genom andra bestyr till mehn för tjenstens tillbörliga bestridande.
Jag tillstyrker således, icke för desse personers skull, utan på det tjensterna må blifva tillbörligen handhafda, att R. o. Ad. ville bevilja samina förhöjning sorn BorgareSt. redan medgifvit.
Ifall officiel underrättelse ankommit, huru frågan blifvit i BorgareSt. afgjord, anhåller jag att Hr Ridd.Secretm ville det upplysa.
Ingen underrättelse är ännu ankommen från BorgareSt., rör:de dess beslut öfver andra liufvudtiteln, i anledn. af StatsUtskts utlåt.
N:o 19'J.
Jag äger visserligen ingen officiel kännedom om BorgareSt:s beslut i denna fråga; men, efter hvad jag hört berättas, har BorgareSt. afslagit frågan om lön för nya ledamöter uti Götha Hofrätt, men att löneförhöjning blifvit beviljad så väl för hofrättsråden som assessorerna.
Då frågan likväl nu icke är om löneförhöjning i allmänhet, utan blott om nya tjenster, så skulle jag anhålla om bifall till betänk, i detta hänseende utan vidare löneförhöjning.
Ad. behagade bifalla StatsUtsk:s förslag rörtde lönerna för Iloflätterna.
Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att hofrättsrådens löner borde uppföras till 1800 r:dr, och assessorernes till i5oo r:dr, men att samtliga öfriga till Hofrälterna hörande löner borde uppföras på sätt Utsk. föreslagit.
Frih. Cederström, Anders, begärde votering.
Hr Frih. o. Landtm, begärde, att Frih.
Cederström måtte uppgifva hvilken mening han önskade måtte blifva contra-proposition.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att han, innan han framställde den sista propos:n, hade gjort propos. å bifall till SlatsUtsk:s utlåt, i denna del.
Denna propos. hade blifvit med nej besvarad, och Hr Landtm, hade förklarat sig sä hafva funnit; i anledn. deraf hade votering blifvit begärd, och förmodade Hr Landtm, alltså, att Frih.
Cederström insåge det contra-propos:n således svårligen kunde ai4 Den io Augusti f. m. komma att innehålla denna mening, som R. o. Ad. redan förut afslagit.
Då anhåller jag att contra-propos:n må blifva den, att ingen löneförhöjning kommer att äga rum.
Cederström säkert funne, att något måste anslås för Hofrätternes löner, då R. o. Ad. afslagit Utsk:s förslag i sin helhet, och då ja-propos:n innefattade ett nytt förslag till lönernas bestämmande, borde äfven nej-propos:n innehålla, icke blott afslag å löneförhöjningen, utan äfven något förslag i afseende på den blifvande aflöningen för Hofrälterna.
Vid sådant förhållande får jag anhålla om den contra-propos., att lönerna för Hofrätternes ledamöter må blifva nedsatta med en r:dr.
Så mycket jag kunnat fatta af discussionen, har Hr von Hartmansdorff föreslagit ett tillägg till Utsk:s utlåtande.
Jag får derföre vördsamt hemställa, om det icke vore skäl att först framställa propos. till bifall å Utsk:s betänk, och sedan till den ändring eller tillägg, som Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Frih. Cederström, Jacob: Hr Frih. o. Landtm, har visserligen framställt propos. till bifall på Utsk:s betänk, i afseende på beräkningen af hofrätts-ledamöternes löner, och denna propos. har äfven blifvit af R. o. Ad. med nej besvarad; men då Frih. Cederström, Anders, yrkat bifall å Utsk:s betänk, i denna del, och i anledn. af Hr Frih. o.
Landtm:s tillkännagifvande huru Hr Landtm, uppfattat R. o. Ad:s svar å sin framställda propos , jemväl å Hr von Harlmansdorffs förslag begärt votering; så är det klart, enär endast dessa tvänne meningar blifvit inom R. o. Ad. yttrade i detta ämne, att voteringen äfven kommer att ske till antagande af endera utaf dessa meningar, äfvensom, då någon ny mening icke bör tillåtas ifrågakomma, sedan öfverläggningen i ämnet är slutad, det torde vara desto mera klart, att Frih. Cederström, Anders, icke genom svaret på första propos:n är afskuren rättigheten att erhålla densamma till contra-propos., som under en sådan förutsättning
Hr Frih. o. Landtm, förmodligen, då votering icke begärdes öfver den först framställda propos:n, endast hade tillkännagifva, att det sednare alternativet, eller Hr von Hartmansdorffs förslag, i följd deraf måtte anses af R. o.
Ad bifallet; men då Hr Frih. o. Landtm, medelst propos. till R. o Ad:s antagande eller förkastande framställde sednare alternativet, så följer deraf, att Hr Frih. o. Landtm ansåg detsamma likaväl kunna förkastas som antagas, i hvilken förra händelse ingenting skulle blifvit anlaget, enär endast de tvänne meningar varit ifrågaställda, hvilka begge sålunda skulle b lif - Den 10 Augusti f. m. ai5 vit afslagnn.
Jag kan således icke finna, att Frih.
Cederström kan förvägras att uti contra-propostn få uttryckt den mening han åstundat.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde i anledn. häraf, om någon af R. o. Ad:s ledamöter hade något alt erinra dervid att contra-propostn Liefve sådan, som Frih.
Cederström, Jacob, den begärt.
Ropades i allmänhet nej, men Gr.
Horn anmälte sig och yttrade: O j Jag kan ingalunda medgifva, att ett sådant upprifvande af R. o. Ad:s en gång fattade beslut skall äga rum.
Hr Frih. o. Landtm, har en gång förklarat, alt han uppfattat R. o. Ad:s svar på sin framställda propos. så, att betänk, i denna del är afslaget.
Deröfver har ingen begärt votering, och del beslutet måste således stå fast.
Hvad contra-propostn skall blifva, är de herrarnes ensak, hvilka begärt votering.
Upplästes till justering följande voterjs-proposition:
Den som bifaller, att hofrättsrådens löner bestämmas till 1800 r:dr och assessorernes till i5oo r:dr, men att lönerna för Ilofrätterna i öfrigt blifva sådana, som StatsUtsk. föreslagit, voterar - .
. ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anser R. o. Ad. att nuvar. löner för hofrättsråden och assessorerna böra nedsättas med 1 r:dr b:co emot hvad de hittills varit.
Då min mening ingalunda kunnat vara alt vilja förorsaka någon nedsättning uti Hofrätts-ledamöternes löner, utan jag endast nödgats begagna den utvägen för att komma till det resultat jag åsyftade, sedan Hr Frih. o. Landtm, vägrat att såsom contra-propos. antaga dess först framställda proposition; så afstår jag från min anhållan om votering, för att icke onödigt upptaga tiden dermed.
Cederström nu afstått från sin begäran om votering, Hr Landtm, ansåg R. o. Ad. hafva bifallit den propos.
Hr Landtm, framställt ang:de hofrätlsråds-lönernas bestämmande till 1800 r:dr, assessorernes lill iooo, och den öfriga personalens, på sätt Utsk. föreslagit. R. o. Ad. hördes häruti instämma. 4:de punkten.
J u s l i t i se - s t a t er n a i orterna.
Jag anhåller alt med en reservation få återvända lill den sist afgjorda punkten.
Jag anser obilligt att någon förhöjning icke ägt rum uti lönen Den io Augusti f. m. för ordföranderna å de särskilda divisionerna i Hofrälterna.
En sådan remuneration hade varit ganska billig och rättvis, och jag anhåller derföre att i detta hänseende få till prot. nedlägga min reservation mot heslutet. 5: te punkten.
Som jag begärt återremiss på StalsUtskts betänk.
N:o ig5, så anhåller jag att den nu föredragna punkten, åtminstone uti de delar deraf som äga sammanhang med nämnda betänk., må uppskjutas intill dess Utsk:s svar å samma betänk, inkommer.
Med den sista värda talaren instämmer jag uti anhållan om uppskof med denna punkt, utom hvad angår Riksarchivet, i afseende hvarå någon anmärkn. icke förekom.
Jag anhåller att få ordet, ifall min mening bifalles.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han förmodade, det R. o. Ad. ansåge, att hvad som i Utsk:s nu föredragna förslag om K. M:s Cancelli vore framstäldt och ägde gemenskap med Utsk:s utlåt.
N:o ig5, hvilket af R. o. Ad. blifvit återremitterad t, borde uppskjutas, intilldess StatsUtsk:s svar på denna återremiss till R. o. Ad:s pröfning inkommit, och att således föredragningen af 5:te punkten borde inskränkas till de ämnen, som icke anginge sådana föremål, som omfattas af utlåt.
N:o ig5; deribland vore mom. litt. a. a) Riks-archivet.
Jag torde få fästa uppmärksamheten på det mindre välbetänkta tillstyrkandet af StatsUlsk. att uppskjuta en reglering, som Utsk. sjelft erkänner vara af behofvet påkallad, derföre att någon passande local för närvar, icke kan anvisas.
Bland de publika hus, som för ögonblicket finnas disponibla, torde svårligen något finnas för ändamålet lämpligt, utan lärer en nybyggnad vara af behofvet påkallad: men emedlertid lärer det icke vara hvarken för Riksarchivet eller för Svenska folket gagneligt, att
Riksarchivet saknar en embelsmannapersonal, som erfordras för upplysningars meddelande åt embetsverken och för forskningen i våra häfder, derföre att Riksarchivet saknar en mera passande local än den det nu äger.
Jag sätter derföre organisationen af embetsmannapersonalen i första rummet, och anhåller om propos. till afslag å Utskts betänk, och bifall till K.
Man torde blott behöfva erinra sig hvad som redan blifvit uppläst af hvad StatsUlsk. sjelft refererat utaf de inom Stånden gjorda anmärkn:na, för att finna olämpligheten af den sats Utsk. framställt, nemi. att göra Den 10 Augusti f. m. göra en behöflig ansedd lönereglering beroende af en i framtiden förbättrad localj särdeles sorn besväret torde blifva mindre, derest localen förbättras och tjenstemänna-personalen då måhända snarare kunna inskränkas* till härvar. antalet.
.lag tillstyrker således af slag på TJtsk:s utlåt., Och alt R. o. Ad. ville lemna bifall till den af K.
Mi begärda tillökningen.
Jag har ingenting att lägga till hvad de tvänne talarne näst före mig yttrat om bebofvet, för närvar., af den ifrågaställda tillökningen; men då den siste värde talaren trott, att tillökning i personalen snarare skulle kunna umbäras när Riksarchivet erhölle bättre loeal; så får jag tillkännagifva, alt i sådan händelse skola naturligtvis handlingarna flyttas från den gamla till den nya localen, hvartill erfordras större tjenstemanna-personal, i följd af de extra-göromålen.
Behofvet af tillökning är således för handen, antingen man afser det närvar, förhållandet eller det som blifver, då en ny locäl bekommits. R. o. Ad. biföll K.
M:s i dess nåd. propos» ang:de statsverkets tillstånd och behof framställda förslag i nu förevar, ämne.
Hr Frih. O. Landtm, yttrade, atl de återstående båda momenten, litt. b och c i 5:te punkten, vörö af sådan art, att någon propos. å dem nu icke torde böra göras.
Litt. b, ang:de K.
Bibliotheket, innehölle blott en hänvisning till 5:te hufvudtiteln, och litt. c ang:de pensioner för öfvertnIige embets- och tjenstemän uti K.
M:s Cancelli, innefattade en fråga, sorn innefattades i StatsUtsk:s utlåt.
N:o ig5. 6: te punkten.
Minister-staten.
Stjerneld, Gustaf Algernon, hade inlemna! ett så lydande anförande: H.
StatsUtski har ansett sig icke kunna frångå dess första förslag rör:de nedsättning uti minister-statens anslag, och lemnat utan afseende de anmärkn:r jag dervid ansåg mig böra framställa.
Äfven jag vidhåller min redan vid det första betänkts föredragning yttrade öfvertygelse, att antagandet deraf skulle menligt inverka på fäderneslandets hittills vänskapliga förhållanden med Utländska makter, och följaktligen på dess sanna väl.
Är det Utsk., hvars mångsidiga kunskaper och stora erfarenhet jag för öfrigt vördar, beskärdt att läsa i framtiden och förutse fäderneslandets öden?
Anser Utsk. att Sverige och Norrige, belägna emellan, och i såväl politisk som commerciel beröring med Europas största landt- och sjömakter, alltid skola, i händelse af en någon gång möjligen inträffande brytning dem emellan, kunna, utan främmande medverkan och understöd, bibehålla och försvara den neu11 H. 28 2i8 Den io Augusti f. m. tralitet, som ur och all lid bör vara grunden för de förenade Rikenas politik?
Tror Utsk., att deras inflytande och anseende vid främmande hof och de frukter ett vänskapligt förhållande med dessa kan åstadkomma, skola ökas, ön mindre bibehållas, genom den åtgärd, hvartill Utsk. nu vill tvinga Regeringen, alt nemi. tvert afbryta de relationer, som ifrån det ögonblick
Sverige intog sin plats i det Europeiska samhället, med noggrannhet och förmån bibehållits?
Kan Utsk. verkligen förespegla sig möjligheten, att det förtroende och den aktning Sverige njuter hos utländska makter icke skola komma att lida af den desamma ålagda motsvarande pligt alt återkalla sina härvar. ministrar?
Skall äfven uti ekonomisk hänsigt den afprutade summan af 100,000 r:dr rtgs kunna motsvara den vida större, som desse representanter härstädes årligen utgifva?
Dylika förändringar anses i allmänhet böra med varsamhet införas, på det att ett skadligt uppseende derigenom måtte förekommas; anser Utsk. att en nedsättning uti det hittills varande och i sjutton år beviljade anslaget lill minister-staten, af mera än en tredjedel, skall funna göra det för Regeringen möjligt att hos främmande makter framställa en dylik brådstörtad omhvälfning såsom antaglig?
Jag tror mig uti mitt föregtde anförande hafva tillfyllest bevisat, att de förenade Rikenas nuvar. diplomatiska embetsmäns antal och löneförmåner icke uppgå till de med desamma i politisk vigt och anseende möjligen jemförliga conslitutionella makter, såsom Portugal, Holland, Belgien och de Förenta Staterna, då dessa sednare vid de
Europeiska hofven egentligen blott hafva handelsintressen alt trygga och bevaka.
Likväl underhåller denna republik lika många, och de Irenne förstnämnda makterna flera ministrar än Sverige och Norrige.
Utan alt vilja upphöja mitt lands anseende på andras bekostnad, och utan fruktan alt jäfvas, vågar jag dock påslå, att genom sina minnen, sin geographiska belägenhet och sina politiska intressen, sin handel och sin sjöfart, Sverige förenadt med Norrige är af lika stor, om icke större vigt i det Europeiska samhället, än någon af dessa nyssnämnda stater, och att följaktligen dess värdighet och sanna nytta fordrar en diplomatisk embetsmanna-corps, som i rang och talrikhet åtminstone uppväger dessas.
Jag har äfven bevisat, att, efter den nedsättning uti minister-anslaget, som af Utsk. först yrkats och nu vidhållits, alla de utgifter, som under namn af extra-ordinära utgå, skulle hädanefter betäckas med circa 18,000 r:dr b:co.
Jag torde icke behöfva fästa H. R. o. Ad:s uppmärksamhet på omöjligheten deraf, men anhåller vördsamt att såsom ytterligare bevis få uppläsa det und. utlåt, jag, den 7 sisth Mars, afgaf till K.
M. för att till SlatsUtsk. meddelas.
Denna redogörelse, som uti dess första betänk, blott vidrörts, torde bäst upplysa det rätta förhållandet.
D c n~ iö Augusti f. m.
219 Den lyder sålunda: ”E K.
M. liar täckts infordra wilt tind. utlåt, i anledn. af R. H. St:s StatsUtsk:s till Hofcancellérs-embetft framställda begäran alt erhålla kännedom rör:de användandet, för år 18 >7, till deras hufvudsummor under titlarna af de till cabinetts-cassan anordnade, på auslaget för ministerstaten uppkomna besparingar (af Konungariket Norriges bidrag /jo,000 r:dr Norrsk specie) äfvensom utaf de ifrån extrautgiftsfonden till nämnda cassa utbetalta medel, på det Utsk. må komma i erfarenhet deraf, i hvad mån för cabineltscassans öfriga utgifter beviljandet af något anslag bör, i sammanhang med extra-statsregler:n, tagas i betraktande.
Tili åtlydnad af denna E. K.
M:s nåd. befallning får jag i und. afgifva följande upplysningar.
De diplomatiska utgifterna kunna i allmänhet hänföras under tvänne hufvudafdelningar: bestämda och tillfälliga.
Den första afdelningen utgöres af: 1:0 diplomatiske embets- och tjenstemäns tractamenten; 2:0 de rappelerades pensioner.
Till den andra afdelningen höra: 1:0 diplomatiske embets- och tjenstemäns equiperingsoch etablissements- samt rese-penningar, så väl vid deras första utnämning, som då de förflyttas från en beskickriingsort till en annan; 2:0 utomordentliga ambassader och beskickningar vid yissa tillfällen och för vissa särskildta ändamål; 3:o present-dosor och öfriga omkostnader vid tractaters och convenlioners afslutande; 4:o afskedspresenter till häiifrån rappelerade främmande ministrar och chargds d’affäires; 5;o de enligt 1765 års minister-regl:te, under namn af sorgpenningar, utgående kostnadsersättningar till diplomatiska embets- och tjenstemän vid tillfälle af de Kejserlige eller Konglige personers dödliga afgång, bos hvilka de äro accrediterade; 6:0 Svenska och Norrska beskickningarnas arliga extra utgifts-räkningar för särskilda bestridda omkostnader i och för tjensten; 7:0 kurir-resor och cabinetts-kurirernes årliga equiperings-penningar; 8:0 aflöning för en Norrsk förste secreterare, anställd vid K.
Cabinettet för utrikes brefvexlingen; 9:0 de vid K.
Cabinettet förefallande extra utgifter; 10:0 hemliga utgifter.
Denna sednare nfdelnings utgifts-titlar äro och mäste naturligtvis, med få undantag, till större eller mindre del vara beroende af de politiska händelsernas gång och beskaffenhet.
De kunna således aldrig på förhand till beloppet bestämmas.