Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Pa nu anförda grunder får U:skottet, utom hwad ofwanföre om förpantnings»: är tillstyrkt, word» sammeligen foresta en lagförklaring af följande innehåll : i:o Rättighet till Frälseränta kan , närden frän fkattemannarälten ar skild, likasom dä samma rättigheter äro förenade, af en hwar genom laga fäng förwärfwas. 2:0
Köp, skifte och gäswa af frälseränta, hwilka hädanefter ske, böra anses svin annan afhandling om jord, och derföre enligt 2 §. i Cap.
JordaBalken jämförd med r §. 4 Cap. samma Balk samt Kongl. Förordningen den ig
Junii igoo, uprättas med twäggemanna witlne och the wilkor cheri utsättas, hwara samina köp, skifte eller gäswa sig grundar, och sedan lagsöljas ä den ort der jorden ligger genom upbud ä allmänna HäradS-Ting.
Dm -r December. r?77 Hwilket alt, jämts nsgra Ledamöters särffilda meningar Riksens Högloft.
Sländers ompröfwande vördsammeligen underställes.
Stockholm den 27 Ns, wember 1809» Pä Högloft.
Nidderjkapel och AdelnS Ledamöters wägnar, 1.uäv. delsoäsrström, Pä Högwördige Preste-StändetS Ledamöters wägnar, Lkrisr, VVäklin, Pä Högtärade Borgare-StändekS Ledamöters wägnar, k. lft. 6rsvesmukl, Pä Hederwärda Bonde-StändetS Ledamöters wägnar, Lris Oloksson. ^ob. ttolmdergson.
^ Utdrag af Riksens Högloft.
Stän ders Lag-UtsikottS Protokoll, hällit i Stockholm den 27 Nowenrber 1829. S. D. Wid det förste Beredningens tillförene pä bordet lagda Project till Betänkande angående Förpantning»»: as fast egendom, sä ock om frälseSjerde Bandet N:o 88. rän - iZ78 Den 2i December. räntas förwärfwande, företogs till afgörande, utlät sig Herr Asiehoren von 8cksnkL:
Dä allmänna lagen hwarken medgifwer eller påbjuder Upbud och Lagfart ä annat än jord ä landet samt
Hus och tomt i Staven, och lage» ej heller Mäter börd af annat än fast egendom ; kan jag hwarken inse, huru frägan om lagfart ä frälseränror samt börd till dem kunnat upstä, eller finna en sädan fräga pä lag grundad.
Efter mitt. begrepp kunna sädane räntor aldrig annorlunda än såsom lösören anses.
De Ml man emot «n sadan mening mill Hämra deraf, att ränteägaren har rätt tillösa sig jorden, dä den säkjes utom börd, samt akt han i wista fall äger ett fiags äominium öfwer aboen, tror jag sörfalla, dä man eftersinnar, att om jorden beständigt sörbliswer inom samma siägt, är rän» teägarenö lösningsrätt man betydelse, eller ingen, äfvensom att äorriinium^inlet äger rum annorlunda än i afseende pä bärande träd, hwilket ock wid atjkillige tillfällen finnes aboen öswerlätit.
1720 ars aberopade Bördes.Förordnjng är, ester min tanka, genom 1734 ars lag aldeles uphäfrven, hwilket styrkes icke allenast utaf
Ven ivid samma lags utfärdande gisne Kongl.
Kungörelse, Man ock deras, att benna Författning hwarken finnes äberopad eller införd uti den under Kongl, authorisation 1807 Utkomne samling af gäl» lande författningar.
Da i öfrigt rtt förklarande att lagfart och börd af srälse-ränta ägde rum, 4cke Mille medföra någon nytta, men wäl tillskynda manga olägenheter, samt söranledä lill flere rättegångar, kan jag för min del äswen af detta skäl, icke deltaga i IltjkottetS tillstyrkande.
Här, Den 2r December. 1.^79 Häruti instämde Herr Lands Kammererare» Oo»ebcn-z samt Herr Prosten /Uilrneäi helt och hästit, och Herr Astesorn 8joäin, med tillägg, akt enär lane» tiri 12 Cap. 7. H. Ärfsa-Balkcn berättigar den, som ivid arf undfär större del uri ej wäl delbar jord, att, efter laga wärdering, lösa de andra ut, antingen med penningar ester jämngod ränta, fä ffust? deraf följa, det Lagstiftaren ansett bägge slagen af denna löfen äga enahanda egenskap; hwadan Herr Atzestsren desto mera styrktes uti sin öswcrrygelse att frälseränta bör be» tragtas såsom lösöre egendom.
Utskottets öfrige Ledamöter Made dek föreflagne Betänkandet, äsmen sa midt det angick Upbud och Lagfart ä Frälseränta.
Men Herrar von Fcstgmr, LroneborA, ^lilrtsät och 8jöäin anmärkte härefter, akt da Lag.Urffoktet ansett det wara en följd af lag, ott Fräkseräntor borde upbjudas och wara börd underkastade och Betänkandet ej wore project lill en ny lag, ansäg» dehe Herrar Ledamöter det wara motstridigt, att fräntaga en sadan förklaring af lagen werka» pä redan skedde afhandlingar i dylika ämnen, emedan i annat fall, dct efter deras tanka, wore stridande emot rältwisa, att betaga Medborgare en rättighet den Le ägt, men icke förstått begagna. b)c 8uxra.
Lx ?rokocoIIo.
Joli. blolmberxson.
Begärdes pä Bordet.
> Riksens Högloft.
Ständer- Lag-UtstkottS Betänkande i anledning af Herr Borgmästaren Jonas Allbergs hos Mällofl.
Borgare«Stän» tet IZ80 Den 21 December.
Ler ingisne till Lag-Utjkottet remitterade weu«orial, angående förklaring öfwer i §. i 7 Cap.
Rättegångs» Balken om intekningar.
Af förckomne twister om företrädesrätt till betalning utur afstadd fast egendom samt DomstolarS olika yttranden öfwer den sräga huruwida en fäkt, men för Gäldenärs mellankomne cetzion ej faststäld intekning, medsörcr förmånsrätt till betalning är anledning hämtad kill den begärre förklaringen. i 7 Cap. 1 §.
RättegängS-Balken bjuder, att Gäldenär, skall föreläggas witz dag till förklarings afgifrvande öfwer en sökt intekning, samt att, om han Lä kännes wiv skulden, eller icke kommer med swar och Borgenär wisar,atr detz begäran Gäld»närén kun» gjord är, warde intekning fast och gälle fran den dag , then först i Rätten söktes.
— Detta stadgande till Borgenärs ^ch Gäldenärs ömsesidiga säkerhet förutsätter den princip, att gälden skall wara till sitt belopp bestämd och as Gäldenären godkänd, sa wida in» teknings åtgärden skall äga kraft; Men det wisnr ock, att Gäldenärs uteblifva förklaring ej får uppehålla Borgenärs säkerhet:
Således kan enär denne fullgjort alt hwad pä honom ankommer, ingen åtgärd af annor man uphäfwa denna säkerhet, utan mäste den sörblifwa orubbad och anses sä helig, att inga försök till detz häfwande mage hofwa werkan.
— Skulle an» norlunda ske wore Borgenärs säkerhet ingen, omöjelig att beräkna, och derigenom skulle det högst wigliga förrroender aldeles förswinna.
Den händelse, att en Gäldenär söker afträdesörman inngk, han stg förklarar öfwer en sökt inrckning, Den ri December. iz8i ning, eller ock söre den dag, soin lill en ladan för» klaring; afgifwande blifwit Utsatt, bör således icke »nedföra osäkerhet för Borgenären, enär han i rätter lid kungjort sin ansökning, helst det annars ffulle ligga i hwarje Gäldenärs magt akt förekomma all säkerhet.
— Lagstiftaren som »visligen sörutsert, att Gäldenär kunde lägga hinder j »vägen och genom hvarjehanda försök uppehålla Borgenären i desi rätt, har ock sörefkciswit, att intekning stall gälla frän den tid den först i Rätten sökteS.
Detta wisar, att det är intekriingenS sökande och skuldens obestridde belopp söm Utgöra grunde» för inlekningen.
Den anbesalte påskriften ä stuldebrcfwet är cgenteligen icke annat än Domarens demis, att ingenting mera äkerstär af hwav lagen fastställ, böra af intekningssökareu iakttagas, samt att gälben är ostridig och alt den handling, och ingen annan, warit grunden för Borgenärs begärts och erhallne »säkerhet.
Utskottet anser derföre lagens stadgande i i §.
? Cap. Rättegångs
Balken icke kunna förstas annor» lunda, än art inkokning bör gälla frän den dag, Borgenär den i Rätten sökte; — Dock som harwid kommit i närmare betragrande ej allenast de märkelige lidanden, hwaruti mänga fordringsägare blifwa stälde genom en eller annans hemliga öswerenökommelse och aftal med Gäldenären, hwilket enligt erfarenheten hälst ägt rum någon korrt tid förrän han sin egendom up» gistvik, utan ock oftast inträffande smöjelighet sär aflägse wistande fordringsägare, art sä tidigt som en när» »narr, erhålla anledning till patänkande as nöbwändig» heten alt förse sig med imekning, hwarigenom den sednare winner tillfälle, att med andras förlust göra fig vm sin fordran försäkrad, sä finner Lag»Uljkottet, i an - iZ82 Den 21 December. i anledning af hwad Ztdje mom. 4 §.
Uki Kongs. Stadgan om Concourfer den 28 Junti 1798, angående panr, innehåller, akt inteknings ansökning, om den skall medföra förmånsrätt wid inträffad ccftion, bör wara hos Domstolen jnaifwen inom d: sidste tretio dagarne förr, än Gäldenär stn oförmögenhet hos Domaren anmälte; I afseende pä hwilket sednare förhällandc Lag Ut>kottet trott stg böra wördsammeligen hemställa, om icke förklaring, i likhet med hwad Utskottet således yttrat, ma öfwer ofwanabcrovade lagrunr Utfärdas.
Stockholm den zi October 1329.
Pä Högloft.
Ridderfkapel och Adelns Ledamöters magnar, I.u6v. d/lanäorrrrom.
Pä Högwördige Preste-Stäudets Ledamöters wägnar, kH. Almgvist.
Pä Högtärade Borgare-Ständets Ledamöters wägnar, k. kk. 6rsvssmukl.
Pä Hederwärda Bonde, Ständels Ledamöters wägnar, ketrer fernström. ^ok. lUolmbsr^ron.
Utdrag af Protokollet hällit hos Rikets Högloft.
Ständers Lag, Utskott den z i October rgoS. S. D. Drk af Utjkotlels andra Beredning pro jecte - Den 21 December. iz8Z jecterade den 27 i innewarande mänad pä bordet lagde Betänkande angående förklaring öfwer l §- i 7 Cap. Rättcqangs>Balken om Jntckningar, företogs KU till ytterligare öfmerwägande 06) bles genom votering as pluraliteten afflagit.
Herr Assehoren von 5ckar>tL's berörde dag i samma ämne ingisne skcisreliga mening antogs i stället hufwudsakeligen till Utskottets Betänkande.
— I afseende pä dek af Herr Lagmannen VVs8eII söresiagna, ifrån samma mening afwikande och jämwäl af Utskottets fleste Ledamöter bifallne tillägg, nemligen, att intcknings ansökning, om den skulle medföra förmånsrätt wid inträffad ceflision, borde i anledning af z mom. 4 §. uti Kongl.
Stadgan om Concourstr den 28 Junit 1798 wara hos Domstolen ingifwcn inom de sidste trettio dagarne, än Gäldenär sin oförmögenhet bos Domaren anmälte, yttrade Herr Assetzorn von 8ckantL der han för sin del ansäg icke lämpeligt, att någon lid bestämdes inom hwilken Borgenär borde haswa ingifwit ansökning om intekning säsom ett wilkor för hans för» mänörätt wid inträffad cession, sa wida man wid detsamma stadgande alt intekning, som bewiljades esster denna tid, icke skulle gälla, hwartill Herr AsteSsoren ej funne någon anledning wara gifwen i Csn» cours Sradgan, som wäl utsatte answar för Gäldenär i händelse han de sidste rretio dagarne före asträdes ansökningen pä nägvt sätt gynnade den ene Borgenären framför den andra, men ingalunda fökskreswe något äfwentyr för Borgenären.
Ordföranden Herr Expeditions,Secreteraren Varvik Ltjsrnsreät anfag hwad Z mom. i Conconrs, Stadgans 4 tz. innohölle endast hafwa afseende pä lösöre pant, iz84 Den ri December'. pant, men icke åsyfta den händelse, dä staga more om intekniug i GäldenärS fasta gods. —Hcrr Baro» och Expeditions Secreteraren instämde således till alla de, lar i Hcrr Ägoren von 8cksiur's skristeliga mening.
Herr Presidenten m. m.
Grefwe Cxllenkor^ förenade sig äfwen med Herr Aftesioren von 8Lbamr. »inder yttrande tillika, alt om nägon lid utsattes inom hwilken Borgenär, i fall af cetzion, borde hafwa sorl si» säkerhet genom inlekning sädant skulle ät Gäldenär lämna en Uttväg att betaga inreknings Ansökuin» gen den tidigare werka», lagen densamma tillägger, hwilkct ester Herr Grefwe» och Presidentens tanka more stridande mot lagen» mening.
Herr Lands Kammererare», Croneborg och Hrr Borgmästaren VVsbrenberx moro ock i alla afseende»! nise »ned Herr Atzcfioren vor 8ekantr.
Utom Herr Professorrn Doctor xvöblin. som nu ut» lät sig instämma i Herr Asllhoren von 8cllgmr?s tan, ka, förbleswo Beredningens Ledamöter wiv deras i projcctet till Betänkandet innefattade mening, hwilken säsoin bcmälde Ledanrötcrs skiljaktiga tanka ffulle, jämte hwad osivanföre finnes yttradt, ärfölja till Rikets Högloft.
Ständer och i sädant afseende koinme omförmäldte projeec att här införas af följande iunehäll:
Project till Betänkande, i anledning af Herr Borgmästaren jsonss llltlbsrg<; hos Wälofl.
Borgare-Ständet ingifne, till Lag-Ulffottet remitterade memorial angående förklaring af 7 Cap. i §.
Rärtcgangs Balken.
Jämte föreskrift huru med ansökning om intekning - Den 2r December. rz85 liing frän början skall förbehållas, stadgar i H. af 7 C-p RätlcgängS,VaIken, att Rätten bör förelägga Gäldenären »vist dag akk ä ansökningen smara: — kän» nes han kä ivid ffulden eller kommer han ej ä före falk lid med smar ln, och wisar Borgenär, akk thetz begäran honom kungord är, warde intekningen fast och gälle ifrån then dag han then i Rällen sökte: skrif» »ve ork
Domaren thel ä fkulde-brcfwet.
- Nekar Gäl» d.när skulden och wlsar straxt klara skäl att rhen är gulden elier af annan orsak förswunnen, ware han för iniekning fri; —Giller Gäldenär ther ej, warde inlekmng bewiljad.
Med detta stadgande iakttager lagens Gäldee närs och Borgenärs ömsesidiga rätt, den förres i dek, att intekningen ej sär bcwiljas innan han deröswer blifwit hörd, wid hwilket tilfälle det är honom spek, act einor ansökningen anföra hwad nödigt anses; — Och i afseende pä Borgenären, att han genom Gäldenäcs tredska eller hwarjehanda obehörige, till upjkof ined Domstolens siuteliga yttrande, möjeiigen ledande, in« wänduingar icke mä förlora ben tidigare säkerhet han söker.
Nätta meningen as berörde lagens rum skull hos wista Domare i synerhet kommit i fräga da det inträffat, att Gäldenär, i hwars fastighet iniekning blifwit sökt, under tiden emellan ansökningens ukstäl, lande till comnmnication och dest äter anmälande till slutelig handläggning hos Domaren, begärt arc fä asstä all dest egendom till sine samtclige Borgenärers förnöjande, wid hwilket förhällande det icke nog tydeligt skulle wara förordnad!, humwida sjelfwa ansökningen utan * lZ86
Den 2r December. uttin Domstolens widare åtgärd, borde medföra förmåns rätt, till betalning mur den fastighet, deri intekningen bliswir begärd.- - Men som omförmäldke §. innehåller:
Att em Gäldenär kävucs wid skulden eller icke kommer ä fortsatt rid med swar ii», inrekninIen dä stall warda fast, och Domaren strifwa det ä stuldtbrefwik; sann widare: mc om Gäldenär ej gitten »vist: klara stöl, akt stulden guiden är inrelningcii bör bervi^jas; Äfwensom 20. §. i Kongl. Stadgan angående Coucourser den 28 Junii 1798. jämwäl bjuder, alt Domaren dä begärd intekning fast» ställeo bör striswa det ä stuldebrefwct; hwaraf 0- twifwelaktigt följer, det den åtgärd, sedan communicarioncn stelt, för
Domaren äterstär art öfwer inrck-- ningen meddela sitt Utlåtande: sä anser Beredningen dek wara enligt lagens rätta förstånd, akt blotta ingiswandel af inteknings-ansökningen och DomarrnS mcddeldke pästrift kill commuuication icke kunna tilläggas den werkön, akt intekningen derigenom ma anses gifwen och den äsyfrade säkerheten redan wunnen, uta» bör Domstolen hofwa dömt intekningen fast innan den kan komma all med förmånsrätt gälla.
I följd häraf och dä del instämmer med 12 §. i 17 Cap. Handrls-Balken, angäende BorgcnärerS rätt och företräde för hwarannan till gäldbunden egendom, att sedan Gäldenär hos
Domaren begärt pä en gäng fä assia all dest egendom till sine samtelige Borgenärers godtgörande eller ock dertill blifwit af Borqenärerne twungen, han ingalunda kan anses wara ägare af den fastighet, hwari en särstild
Borgenär sökt säkerhet för sin fordran, och denna fordran derefter följaktligen ej heller till öfrige BorgenärerneS försäng winna någon företrädes rätt till betalning, finner - Den 2i December. 1387 ncr Beredningen sig böra hemställ,;, om icke den förklaring öfwer 7 Cap. l §.
Räuegängs,Balken mä warda läinpelig:
Alt »är cn Borgenär hos Döma» ren gjort ansökning om inkokning i sin Gäldenärs gods, men denne sednare innan intekningcn blifwit cftct hans hörande genom Domstolens siutekiga urlakande bewiljad och saststäld, anhällu om afrrädcs sörman, samma ansökning kommer alt anses förfallen och salunda till ingen del för sökanden medföra någon förmänsrätt i Gäldenärens upgifnc egendom, ej hester
Domstolen i sädant fall äga, att den fokle intekningen bewilja; Men i händelse
Domstolen äler, i anledning af Borgenärs ansökning redan efter Gäldenärens hörande eller uteblifwande med förklaring a utsatt dag, genom siuteligt yttrande förklarat intekningen fast in, nan Gäldenärs cessions ansökning inkommit, bör sadan inrekning bereda Borgenär den förmånsrätt, som intekningar manligen ätsöljer. blr Supra.
In staern 8 v. 8rc>ome.
LadeS pä Bordet.
Rikets Höglost.
Ständers Lag-UtffottS Betänkande, i anledning af Herr Prosten Doctor kvl. 8teniialr>mars, hos Högwör> dige Prestr-StändekS Ecclesiastiqne Lags Utskott sörehafde, sedermera till wälbcmälds te Ständ jngisne och derifrån hit remitterade, !
Memorial, innefattande hemställan vm mildring i straffet för lägrad quinna.
Det giswes wäl sä öfmmrädelser af lag, för hwil, Den 21 December. ka cmswaret a den brottslige icke sonder en obehaglig werkan äfmen kill »agon anna» med honom eller henne genom ff'pldffapens dand närmare förenad person.
Men omständighcler kunna inträffa, som, wid werk, ställigheten af wisa straff draga söljderne deraf kill ett sä ossyldigt lidande för andre, att förhållandet dermed synes fordra ett ytterligare afseende.
Ett sädanc förhållande inträffar otwiswelaktigt i ansecnde kill oäkta Barn när Modern i brist af tillgäng kill böker, efter ;z Cap» z §.
MitzgerningSValken för sin förseelse straffas med fängelse i allmänt häckte, uran art kunna påräkna upffof derutinnan, under Barnets spädare dagar.
Antingen kommer barnet dcrwid atk skiljas frän modern och med detsamma owilkorligen sakna sin naturliga föda wid hennes bröst, som aftynar i sängeiftt, eller ock mäste det affölja modern dit, stundom wid en kallare årstid, dä bar« nsk till lif och hälsa bliswer utsatt för ännu swärare följder i bägge händelserne får bärner lida med modern, hwilkek lngalnnda kan ffyddas under rärrwisanS fsrdringar.
Om man widare öfwcrwäger förhastandet med ten lägrade qwinnans egen person, förekomma ytterligare omständigheter, som tyckas böra bidraga till mildring t hennes bestraffning.
— Sedan hennes fall är bcredt, ofta under ett smickrande löfte eller åtminstone wäntau af uprättelse genom en waraktigare förening med den man, som kunnat förföra henne, får hon icke sällan, jämte det hon bcdrageS j nysinämvde afseende, äfwen undergå den smärtande förödmjukelsen, - rt finna sin förförare obewekelig, med köld neka till sikt brott: — hon stadnar dä ensam under hela föreöräel.
Den 2i December 1Z89 sens rnnqd, hwilken likwäl efter kageus afsigt Asra borde drabba »ranneu-^än henne.
— Ei sällan föraktad as kallsinnige anhörige ar hon saker att pa intet sätt kunna undgå allmag kilital och straff, utan akt en gäng kunna aftwinga den nekande fadern det minsta biträde till barnetö söda och upsostran.
Wld betraktande af delta alt tror LagUrffsktet sig upsylla en rätkwisans ömare fordran, dä Utskottet understödjer Herr Prosten Doctor 8kenli3mmars hem» ställan; och sär således »Vördsammeligen föreflä, om icke den mildring i straffet för lägrad qwinna bör äga rum, akt hon för lagersmal första gången endast mä hemligen ffristas och aflösaö samt pligta Twä Daler S:mt till Kyrkan i den Församling der förbrytelsen flett, men om barn sramfödeS, der sädant inträffar, i brist af tillgäng till hwilken pligt hon kommer alk aftjena densamma med arbete kill Kyrkan, dä hwarje dagswerke räknas kill hälften mot det »vid uarkegän» gen för drängs dagswerke i allmänhet bestämda beloppBeträdcs hon härmed andra gängen, komrmr hon akt jämte hemliga skriften, erlägga till Kyrkan dabbel pligt eller aftjena den med arbete som sagdk är; Nen förser hon sig härutinnan flere gängor, bör hon dnföre undergå det answar, lagen hittills i stike fal stadgadt; dock att, i händelse en sadan qwinna efter den »lösliga beblandelse» födt barn och barnet lefwer, det fängelse wid wakten och bröd, som enligt ofvannämnde 3 §. i sg Cap. Mitzgernings-Balken cch Kongl. Vreswet den 14 Augusti 1784 för löuffiläge z:djr rch 4:de gängen wid saknad tillgäng till böker äger rum, icke werkställes förr, än ett ar efter der barnet söddcs.
Slockholm den zs Nowember 1x09, IZ92 Den 2i December.
Pä Högloft. Ridderskap?! och Aoelus Ledamöters wägnar,- I^uäv. delsnäsr^röm.
Pä Högwördige Präste-StänvelS Ledamöters »vägnar, Okrisr. ^Vaklin.
Pä Högtärade Borgare-StändetS Ledamöters »vägnar, ?.
Orsivssmukl.
Pä Hederwärda Bonde.Standekö Ledamöters wägnar, Leie Olaisson.
'Jod. k^almberZson.
LateS pä Bordek.
Rikes Högloft.
Ständers Lag-Utskotts Betän» kmde, i anledning af Riksdagsmannen Jonas Icnssons frän Äkers Härad i Södermanland, ^»äsrs ^näecsson frän Åkerbo Härad i O» ftogöthland, -Vnöers Nilssons frän Jemtland genensamt, och Jonas Anclsrssons frän Kro» nviergö
Län särkildt, hos Hedertvärda BonSandelS ingifne till Lag-Utjkottet remitkcrade Mmorialer, hwari hemställan blifwit gjord om den ändring i i § i »nom af 2 Cap. Ärsda Balken att Bröder och Systrar kunde este!
Landsrätt ärfwa lika.
Dä denna staga hos Hederwärda Bonde-Stan det - Den 2i December. izzr del söremarit, har Riksdagsmannen Jokan Ericsson frän Upland mi ett ingifwit anförande samt wils IgZkanseon frän Skäne, Jäns isaacsson frän Lysings och Dahls Härader, ^näers kskrsscm frän Kinda och Pvre Härader, Magnus Mänsson frän Brabo Härad och ksrrer Oanislsson frän CalmareLän, tilli, ka med femtiotre andra, samma Ständs Ledamöter, nri twänne särskilde Memorialer, som till Lagutskottet jämmäl ankommit, bestridr den i berörde matto gjorda hemställan; marander ätskillige skäl anförde att ådagalägga en flik lagförändrings skadeliga merkan pä jordbruket i allmänhet.
Wid sädant söremettande och i anseende till flere förekommande omständigheter, drager Lag utskottet icke i betänkande alt förena sig med det asstyrkande Hederwärda Bonde - StändetS flere Ledamöter, der vmsörmälde fräga blifwik wäckt, yttrat, och anser således samma sräga böra afsiäs.
Slockholm den 26 Äowember 2309.
Pä Höglofl.
Ridderskap» och Adelns Ledamöters mägnar, fb,uäv.
Msnäsrstrom.
Pä Högwördige Preste - Ständers Ledamöters mägnar, Llirist. ^Vaklin.
Pä Wällofl. Borgare-StändetS Ledamötermägnar, k. lk. 6rsvssmubl.
Pä LZ92 Den 2l December.
Pä Hederwärda Bonde-SrändetS LedamöterS wägnar, Lria Olossson. ^ok. tso!mbsr§5on.
Utdrag af Riksens Högloft. SländerL Lag-UtffollS Protocoll häl» lie i Stockholm den ir
De» cember 1809.
S. D. Wid Lag.UtskottetS den 9 sistledne Oktober afgifna Betänkande angående fardag ä Fidei CommiH-fastighet för en afliden innehafwareö Sterb» hus, hade hos Högloft.
Riddcrffapet och Adeln Herrar LsrZenskoIck och as klintslierZ anfört anmärkningar, hwilka, kill Utssotket remitterade, nu up» lästes.
Men sedan de öfrige Respektiv- krenne Riks» Sränden, i enlighet nied UkffottetS tillstyrkande, enstämmigt beftut fattat; ansag Utffotket nägon annan ätgärd för ftg icke äkcrstä, än akt Högloft.
Ridderstkaper och Adeln, genom Utdrag af Protocollel, sädant wördsammeligen tillkännagiswa.
Or 8upra.
Lx krorocollo.
IlolmberZson.
Begärde- pä Bordet.
Rike Den 21 December. iZyz Riksens Häglof!.
Ständers Lag - Utskotts Betänkande, i an'edninq af Herr Borgmästaren I.inäzrrHms hos Högtärade Borgare- Ständer ingisne, till Utskottet remitterade,Memorial, angående inskränkning i friheten alt göra Fidei Commitzer.
Lag-Ntskoktet infer med Herr I.>näztrom sanningen af den sares, att en inskränkt frihet i dispositions, rätten öfwer eng egendom, i synnerhet den, att ester sin död gällande lagar föreskrifwa, icke är något wäsentcligt j ägande rätten, säker besittning och åtnjutande af hwad man redeligen förwäcfwat, är det enda som frän ägande rätten är aldeles oskiljaktigt.
Och när; såsom en följd as denna rätt, lagarus infört en wist arsseordning, sä är det pä den grund, att det hopp cn ägare hafwer derom, att hans barn och närmaste skola njura frukten af hans mödor, är befordrande af flit, hushållning och medborgerliga tänkesätt: äswen som för samma ändamål, jämte befrämjande af husfäders och föräldrars anseende, en ägare bör hafwa magt, att dela genom aftal till andra upläta sin rätt, dels all genom testamente utnämna sin efterträdare.
Men om denna egendoms säkerhet, dctza en ägares hopp och friheter skola för ali lid kunna bibe» ihällas, mäste flerehanda inskränkningar göras, och är» äswen redan gjorda, af hwilka en flor del äro sädana, akt, utan deras iakttagande, den enås rätt icke skulle kunna sammanstä med den andras.