Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då nemligen en våckt motion eller ett inkommit Betänkande första gången uppläses, och icke Den Z Februarii, *47 någon Ledamot af Huset yrkar, att Motionen eller Betänkandet må hvila på bordet, men sådant enligt tiri ndlagens föreskrift i alla fall bör ske, nyttjas i Protocollet termen: lacles pd bordet.
Då åter efter uppläsning af en Motion eller ett Betänkande, en eller flere Ledamöter ropa: på bordet, utan att det år möjeligt, att till Pro^ tocollet fatta, hvilken eller hvilka gifvit deras önskan såmedelst tillkånna, brukar man vanligen i Prntocollet införa: begärdes på b or det \ men om en Ledamot uppstiger på sin Bänk och derifrån begär, att fiågan må få hvila, så har man alltid brukat, att i Protocollet till namnet antekna bemålte Ledamot.
Till denna upplysning torde jag få lägga en annan, den, att, då Herr Landt-Marskalken redan framställt proposition i en våckt fråga, och någon Ledamot begår frågans bordläggning och beslutets inställande, aldrig mig vetterligen den obestämda termen: begärdes pd bordet blifvit i Protocollet nyttjad j utan har vid sådan händelse alltid blif. vit derstädes fullständigt antecknadt, af hvad anledning frågan kommit att hvila, och således den persou äfven blifvit till namnet upptagen, som äskat ytterligare anstånd med frågaus handläggning.
Dessa nuancer i sättet att i Protocollet uttrycka bordläggningar, kan jag, ej blott såsomt åhörare vid fyra fÖrflutne
Riksmöten, utan äfven i egenskap af Högloft Ridderskapets och Adelns Tjensteman vid en Riksdag till deras sannfärdighet och rigtighet bestyrka.
Dessutom anhåller jag, att till de nu anförde grunder £S> *48 Ren 5 Februarii, ytterligare foga en annan grund, hämtad från den ädle Grefvens just inom detta Hus offentligen yttrade öfvertygelse rörande den nu klandrade ifrågavarande ordställningen.
Den aS Januarii ankom BondeStåndets ProtocollsUtdrag angående Tacksägelse-adressen.
Samma dag gjorde Herr Grefven och LandtMarskalken proposition om instämmande i BondeStåndets beslut, hvars läggande på bordet då af Herr Grefve von Schwerin begärdes.
I näst derpåföljande Plenum den 27 Januarii, innan Protocollei för den 25 ännu var uppsatt, och således innan Protocollets Uppställning uti ifrågavarande omständighet kunde vara af Herr Grefven känd, afgaf Herr Grefven, i anledning af Kongl» Maj:ts, i afseende på den föreslagna Tacksägelse-adressen aflåtne nå, diga skrifvelse, en declaration angående de orsaker, hvilka föranledt Herr Grefvens yrkand» af frågans bordläggning.
Herr Grefven börjar denna deolaration sålunda:
"Jag anhåller ail fä till Jlidderskapets och Adelns Protocolt uppgifva orsaken till min begäran, att propositionen om underdånig
Tacksägelse- adress måtte blifva lagd pä bordet och slutar den sålunda:
Osäker huruvida dessa känslor till äfven tyrs redan uti Ständernes forsta under* dårdga hälsnings-t(il, hvilka jag icke afhort% blifvit yttrade, begärde jag propositionens, hvilunda pd bordet.
Jag bekänner, att jag för min del ej kan annat finna, ån att den ådl@
Grefven i samma stund han afgaf berörde declaration, äfven dermed offentligen yttrade den öfvertygelse, att Protocollet borde komma att så uppställas, sorn. nu skettj ty i annat fall* Den 5 Februarii, 249 och om ej denna billiga och riktiga förmodan legat till grund, hvartill skulle vål declarationen da hafva tjenat?
Denna Öfvertygelse fortfor åfven hos Herr Grefven i nåstderpåföljande Plenum den 2g Januarii, då Protocollet för den * 25 justerades och då ifrågavarande ordställning af Herr Grefven godkändes, emedan den utan anmärkning lemriades.
Sedan Hr Grefven sålunda på sått jag haft åran ådagalägga, icke allenast offentligen tillkånnagifvit dess öfvertygelse, att Protocollet borde uppställas i den form, detsamma fått, utan ock täcktes godkänna Protocollets ordalydelse, har Herr Grefven nu först funnit lämpeligt framställa ifrågavarande anmärkning.
Må det tillåtas mig, att efter den utredning af ämnet jag .agit mig friheten framlägga, utan några vidare reflexioner, endast vädja till den ädle Grefvens eget upplysta omdöme; må det tillåtas mig att Öfverlemna pröfningen af mitt förhållande uti denna för öfrigt icke särdeles betydande omständighet åt Högloflige Ridderskapets och Adelns lika noggranna 6onj rättvisa urskilning.
I anledning af hvad Grefve von Schwerin nyss yttrat, anser jag mig skyldig upplysa, det jag verkeligen den 25 sistlidne Januarii åfven begärde, att Bonde.
Ståndets ProtocollsUtdrag angående den föreslagne underdåniga tacksägelse-adressen, mätte hvila på bordet.
Justerades Pleni-Protocollet för dea 2g sisth Januarii eftermiddagen. s5* Den 5 Februarii.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdea kl. a eftermiddagen.
In fidem Protocolli t Q. J. Lagerheim, Måndagen den 3 Februarii, Plenum klockan 5. eftermiddagen, Föredrogs å nyo och remitterades, nedannämde Kongl. Maj:ts den 29 sistlidne Januarii för. och eftermiddagen på bordet lagde Nådiga propositioner till Riksens Ständer; Till Stats- och, BevillningsXJtskotten:
Angående fortfarande af den så kallade treskillingsafgiften till Veneriska smittans hämmande.
Till Stats Utskottet: 1:0 Angående anslag å Stat för en »er-? skild ProvincialLäkare i Härjeådalen.
Den 5 Februarii, »5i a-o Angående de så kallade Trippiska köpegodsen i Halland, 5:o
Angående ändring i de nu gällande föreskrifter om Arrende-Spannemålens utgörande af Rungsgårdar samt derunder lydande Hemman pch Lägenheter. 4:o Angående fortfarande af den af Kongl. Majit inrättade provisoriska LåpeStyrelsen på Oland, Till Tåg- samt Allmänna Besvärs• och. Ekonomie Utskotten:
Om antagande af en författning , angående förändring eller utdömande af VattenVerk, som, genom uppdämning skada jord eller hindra deas odling.
Föredrogs å nyo Kongl. Majits. dert 59 sistIjdne Januarii förmiddagen på bordet Sagde Nådiga proposition till Riksens Ständer, angående de så kallade Schlegelska K.öp<?godsen i Halland» Herr Arnell, Lars, anförde skriftligen:
(Se Bilagan N:o j.) Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att så väl Rengl.
Maj:ts Högstberörde Nådiga proposition, sorn Herr Arnells, i anled - 252 Ben 5 Februarii. ning deraf, afgifne Memorial, måtte till StatsUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framstäldte sdrskildte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att till StatsUtskottet remittera Kongl. Maj;ts den 29 sistlidne Januarii förmiddagen på bordet lagde Nådiga skrifvelser, till Riksén Stånders 1) Om försäljning under Skattemanna-rått af Kungsgårdar och OfficersBoställen. 2) Om den i följd af Riksens Ständers underdåniga begäran skedde undersökning om Kronans förpantade Hemma* och Lägenheter i Riket. 5) Om Kongl, Maj:ts senaste Nådiga Beslut i den vid flere föregående Riksdagar förehafde fråga om nedläggande af Löfås Silfververk. 4) Om de af Kongl. Majit infordrade upplysningar och Kongl. Maj:ts derefter vidtagne Nådiga beslut i den vid sistlidne Riksdag förekomne fråga, angående Allmogens i åtskilige Härader af Malmöhus
Lån arbetsskyldigheter till Dahlby och Flyinge Kungsgårdar.
Föredrogs å nyo det af Kongl.
Majit till Riksens Ständer ölverlemnade och den, 29 gi$t - Den 5 Felruarii, 253 lidne Januari! eftermiddagen på bordet lagde förslag till allmän stadga för fattigvården i Riket och tiggeriers hämmande, jemte den i Nåder förordnade Committées i ämnet afgifne underdåniga Betänkande.
Det är i afseende på den föreslagne formen för fattigvårdens styrelse, sorn jag utbeder mig att få yttra några ord.
I i Art. 3 §. of det Reglemente, som åtföljer förslaget, stadgas, att Styrelsen af Fattigvården skulle tillhöra Kyrkoherden och de Ledamöter, som församlingen på allmän Sockenstämma utsåge, att med honom deruti deltaga.
Det år likväl bekant, att. enligt 12 §. i Kongl.
Förordningen sf den 26 Februarii 1817, angående Sockenstämmor och KyrkoRåd, skola de sednare befatta sig med handhafvande och tillämpning af öfverenskommelser till befordrande af allmän ordning och sedlighet.
Dessa åtgärder synas mig stå i så nära sammanhang med fattigförsörjningen och frågor om mindre arbetsföre personers inflyttning från andre Socknar, ämnen hvilka i kraft af 6 § 9 Mom. i »amma Kongl.
Förordning höra till Socknesiåmmors handläggning, att tillskapandet af en ny myndighet inom Soeknarne, utom KyrkoRådet, för fattigvårdsärender serskildt, svnes mig olämpligt.
Det anförda förslaget till Fattigvårdsstad-' ga befaller väl icke att andra personer ån KyrkoRåden skola väljas till Fattigföreståndare, men hon tillåter, eller föranleder det.
Deri - Deli 5 Februarii, génotn kan det linnda, att i somliga Socknar uppkomma serskildta Fattigvårdsstyrelsen, i andra intet, och att den enhet i formerne för måls behandling, sorn allestädes bör åsyftas i detta afseende går förlorad.
Det synes ock, då cornmunalstyrelsen begagnas, vara skål, att snarare utvidga den redan befintliga myndighetens * eller KyrkoRådets befattning, till alia församlingars hushålls- och policeårender, ån att in* om en så liten krets, upprätta serskildta styrell ser för de serskildta grenarne deraf.
Nu då tnan söker sammanbinda
Och förenkla styrelseri i allmänhet, synnerligen i de högre instantierne, skulle det vara en motsägelse att vilja söri. derdela och fördubbla henne i den lägsta.
Ått denna anmärkning måtte få åtfölja det ifrågavarande förslaget, då det samma till vederbörligt Utskott reniitteras, anhåller jag ödmjukeligen.
Herr Grefven och Landt Ma rska Iheri hem. stålde, att ofvanberörde förslag till allmän stadga för fattigvården i Riket kunde^ jemte Herr von Hartmansdörffs i anledning deraf afgifne yttrande, till Allmänna Besvåré* och Ekonomie* Utskottet förvisad Bifölls.
Å nyo föredrogs Friherre Boijes, Ludvig och Herr Ehrenborgs, C isper, den 29 sistlidne fannarii förmiddagen på bordet lagde motionera Den 5 Februarii.
255 angående inhibition af verkstållighet utaf lagsökningar för FilialDisconternes utestående fordringar.
^ Grefve Hard, Carl Guslaf, hade inlemnaf. följande som upplåstes!
(Se Bilagan N:o 2) Herr Hjärne i Carl Jacob , anförde skrif; teligen:
(Se Bilagan Njo 3) Friherre JVrangel, Henning, upplåste följande : (Se Bilagart N:o 4.) Grefve JHachtmeister, Hans, anförde skrift teligen; (Se Bilagan N:o 5.)
I äsigterne öfver åmnet förenar jag mig vål med Grefve Wachtmeister; men då jag i egenskap af Fullmågtig i RiksgåldsContoiret der lagt hand vid de ärenden, om hvilka fråga nu uppstått, anser jag det vara min pligt, att äfven redovisa de åsigter, som härutinnan ledt Fullmågtiges åtgärder och beslut.
Reglementet innebår en strång föreskrift i afseende på gäldenårer, som försitta omsåttningsråttigheten.
Men emot denna finnes dock s56
Den 3 Fehruarii, étt correctiv i samina Reglemente till gåldbundnes förmon, hvilket Fullulägtige, efter hvarje gång verkställd noggran pröfning, åtskillige gånger begagnat, så väl vid försutne omsättningar, som äfven, emot de under lagsökning varande gäidenärer.
På denna grund hafva Fu!lmågtig$ vid flere tillfällen, låtit lagsökningen emot dessa sednare blifva hvilande, sedan så stor del af deras lösa eller fasta egendom, som emot skulden svarat, blifvit seqvesterad.
Om man nu; skulle önska att ett sådant lagsökningarnes hvilanda må fortsättas, så anser jag, att seqvestern på gåldenärernes lösa eller fasta egendom äfven må till fordringsägarens säkerhet fortf#ra-, och att blott försäljningen deraf må inställas, intill dess Riksens Ständers beslutat, om ny octrcij för omsättningen i f. d.
FilialDiseonterne skall äga rum.
Herr Grefven och Landt Marshallen föreslog, att Friherre Boijes och Herr Ehrenborgs ofvannämnde motioner, jemte de af åtskillige ledamöter i anledning deraf nu afgifne yttranden måtte till Stats- och BancoUtskotten remitteras.
Vid förnyad föredragning af Herr Brummers, Carl Magnus, den 29 sistlidne Januarii eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, angående en förändrad redaction af Bihanget till Riks-.
Den 3 Februarii, RiksStåndens Protocoll, blef samma Memorial uppå derom af Herr Grefven och LandtMar* skalken gjord proposition, till ExpeditionsUt-j skottet remitteradt, Föredrogs å nyo orh bifölls StatsUtskottets den 51 sistlidne Januarii aflåtne, och den i ♦denRes på bordet lagde, Memorial, innefattande hemställan, att underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t måtte göras om Nådig befallning till vederbörande, som besörja Riksdagsutgifterne, att utbetala Tryckningskostnaden för Kongl Maj:ts, StatsUtskottet den 31 sisilidne Januarii meddeldte Nådiga Proposition om StatsVerkets till-s 'stånd och behof.
FÖretogs tili pröfning
StatsUtskottets dea 3i sistlidne Januarii afgifne, och den i dennes på bordet lagde, Memorial, innefattande begäran om tillåtelse lör Utskottet, att utom den betjening Utskottet enligt stadgandet i 24 §.
Riksdagsordningen, åger sig till biträde utse, få 3^terligare antaga en särskild Secreterare för RiksgåldsÄrenderne, En Kamererare och till en början tvenne Canzlister, Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Då en vård Ledamot Herr von Hartmansdorff våckt snotion om inskränkning af Utskottens betje Ridd. o. dd.
B, 17. s58
Den 3 Februarii, liing, så hemståller jag till Högloflige Ridder-1 skåpets och Adelns eget bedömande, oin, innart denna motion först blifver afgjord, man bör lemna bifall till StatsUtskottets anhållan om tillökning i dess Canzlibetjening.
Friherre Hjerta$ Fredric:
Jag påminner tnig ganska väl, att Herr von Hartmansdorff föreslagit minskning både i antalet af Utskottens betjening och i beloppet af deras atfvöderi*
Nu förhåller det sig likväl på det sått, att den afdelning Utaf StatsUtskottet, För hvilken jag lear den äran att vara Ordförande, saknar all Canziibetjening och bitrådes för närvarande af en Canzlist, som de öfrige
Utskottets afdelningar tillåtit denna att tills vidare begagna.
Det år just detta förhållande, sorn saft StatsUtskottet i nödvändighet, att hös Riksens Ständer anhålla om den föreslagne tillökningen uti Utskottets betjening.
Jag vädjar tryggt till Herr Grefven öch LandtMärskalken, sorn sjelf Under föregående Riksmöten varit StatsUtskottets Ordförande^ om icke detta år i behof af den tillökning^ det begärt.
Då fråga framdeles blifver att bestämma tractamefttet för den antagne betjeningen, har ju Ridderskapet och Adeln sin pröfningsrått öppen, i afseende på de inskränkningar Herr von Hartmansdorff föreslagit.
Skulle ej den begärda tillökningen af betjeningen» personal nu beviljas, ser jag icke någon möjlighet för Utskottet alt behöriged bestrida sina göromål, Herr vorb Hartmansdorff, Augusti Då Den 3 Februarii, jag tog mig friheten göra ifrågavarande motion} yrkade jag icke, att Utskottens Canzlibetjening skulle bestämmas till något visst antal, utan blott att det minsta möjeliga borde antagas och Sparsamhet, äga. rum vid aflöningens bestämmande.
Om Ridderskapet och Adeln täcktes ifästa afseende å hvad jag härutinnan anfört, så kan StatsUtskottets nu gjorda begäran likväl bevil jas och min motion bifogas till StatsUtskottet såsom ett uttryck af den grundsats
Rid^ <3erskapet och Adeln önskar måtte iakt»agas i afseende på minskning både i antalet och aflöhingen för Utskottets Canzli-betjening.
Herr Grefven och LancltMnrsJcalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets Memorial J, hvilken proposition med Ja besvarades. r: - '•
• , ., . 5 ’ , i , « '
Föredrogs å nyo Herr von Hartmansdorff», August, den i dennes på bordet lagde Memorial, angående Stånds- och Utskotts-Canzliernes aflöning; och blef berörde Memorial af Ridderskapet och Adeln till StatsUtskottet remitteradti - % ' V «' * . } : ~ - r T" ' ’ ’• V , , r.
Vid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets den 3© sistlidnfe Januarii afgifne, samt den i dennes på bordet lagde Memorial, angående upplåtande af Secreta-Utskott« Salen åt RevillningsUtskoJtet, blef samma Memorial af Ridderskapet och Ädeln bifallit.
26o Den 5 Februarii, Föredrogs å nyo Friherre Boijes, Ludvig,’ den 25 sistlidne Januarii väckte Motion, angående utfärdande af Bulletiner för Ridderskapets och Adelns Plena. Herr von Hartmansdorff, August'.
Då Friherre Åkerhjelm föreslagit en så vidsträckt offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfyerlåggningar, att derest den bitalies, tillfälle öppnas både för Tidningsskrifvare och andre personer, att, personligen närvarande underrätta sig om de ämnen, som hår förehafvas, de discussioner hår förefalla och de beslut hår fattas; så hemställer jag, om det icke vore tjenligt, att låta Friherre Boijes motion om bulletiners afgifvande hvila på bordet intill dess deri förra frågan blifvit afgjord.
Först då, når den större offentlighet Friherre Åkerhjelm åsyftat icke blifvit bifallen, synes mig tiden vara inne att öfverlägga om den inskränktare Friherre Boijes motion erbjuder.
Jag inser ingalunda hvarföre det medel till publicitet, som min nu ifrågavarande motion uppgifver, icke allt för val skulle kunna stå tillsammans, med det medel Friherre Åkerhjelms motion innefattar.
För min del, ser jag ingen betänklighet,' emedan jag icke förstår huru den stora Allmänhet i Hufvudstaden och Landsorterne, till hvars underrättelse bulletinerne utgåfyos, men som, efter den värde talarens mening, borde gå i mistning deraf, huru, säger jag, denna Allmänhet skulle kunna sågas vara ersatt, derigenom, att e» Den 5 Februarii.
26l hel annan liten del af Allmänheten hade inträde här; och då jag besinnar huru ofantligen liten den Allmänhet, som här kunde inlåtas , är, i jemförelse till den stora A.ll_ mänhet, som skulle läsa bulletinerne, så förefaller det mig, sorn hade den värda talaren särskildt orätt uti, att kalla den publicitet, jag föreslår, för mindre, och den Friherre Å~ kerhjelms motion åsyftar för större.
Efter min och måhända, de flestes tanka borde väl detta mindre och detta större på ett alldeles omvändt sätt här tillämpas.
Om mitt minne ej felar, har jag hört RiddarhusSecreteraren härstädes förklara, att han ej medhinner utgifvandet af sådane bulletiner, och jag tycker, att man bör fästa afseende på hvad han i denna omständighet yttrat.
I an; ledning af hvad Friherre Cederström anfört, anser jag det vara min skyldighet upplysa, både att jag ännu icke yttrat mig öfver Friherre Roijes ifrågavarande motion och äfven att göromålen i Ridderskapets och Adelns Cantzli kunna bestridas och gå deras jämna gång, äfven om den ifrågavarande nya anstalten med de af Friherre Boije föreslagna bulletiners uppsättande skulle af Ridderskapet och Adeln bifallas.
Grefve Spens, Carl Gustaf: Jag bestrider 2(?S . J
Den 3 Fcbrunru. icke det af Friherre Boije väckte förslag om bulletiners afgifvande, utan anhåller endast att deruti få föreslå en förändring, sorn ‘.ig ämnat i RiddarhpsUtskottét motivera, derest motionen blifvit dit remitterad.
Det står nemligen i den, att de personers namn borde i bulletinerne utsattas som tält får, emot eller öfoer ett förslag.
Jag för min del anser att det vöre bättre, att vid uppgifvande* af alla de personer, hvilka yttrat sig uti ett ämne, alltid blott nyttja den termen, att de talat ofver ämnet.
Skillnaden emellan de tyänne sätt för offentlighet, som beredes genom de berättelser om hvad bär yttras, hvilka personer meddela, i följd af hvad de sjelfve åhört, och den publicitet, sorn vinnes genom bulletiners ingifvande, består deruti, att. denna sednare, men icke den förra, äger en officiel caracter.
Då bulletinerna utgifvas innan Protocollet blifvit justeradt, ville jag för min del, eja tillåta någon att i dgm bestämma huruvida man tält får eller mot en mening, hvilket först efter Protocollsjusteringen bör kunna ske
Så snart minsta stämpel af officialitet lemnäs åt dessa bulletiner, tror jag således den yttersta noggrannhet böra iakttagas till undvikande af att våra yttranden skulle blifva origtigt caracteriserade.
Herr Grefven och LancltMarskalken yttrade, att, då Friherre
Buijes ifrågavarande motion vöre af den beskaffenhet, att den utan remiss till RiddarhusUtskottet kunde af Ridderskapet och Adeln afgöras, finge Herr Grejven och Landt Marskalken hemställa, hu - Den 3 Februarii, ?65 guvida Ridderskapet och Adeln behagade samma motion, med den af Grefve Spens dervid föreslagna förändring, bifalla.
Upplästes Herr von Hartmansdorffs, Augnst, den I dennes på bordet lagde Memorial, angående formen för redactionen af Utskottens Betänkanden.
Med den. aktning,’ det förlitande vi äga till alla våra Utskott; och. med antagande af, hvad vi äro skyldige att antaga, nemligen, duglighet hos deras.
Ordförande!’ och Ledamöter, kan jag icke förena något behof, att, på förhand föreskrifva hurudan* Betänkanderne böra vara, som vi förvänta ifrån Utskotten.
Jag skulle icke ens tro, att det vöre oss alldeles tillständigt.
Långt ifrån att befara, såsom något ondt, att Betänkanderne blifva af handlingar, Önskar jag, att de alltid må afhandla sina ämnen samt äg* fullständighet i pröfning, och grundlighet i omdöme^ och tror mig böra hysa det förtroende till Utskotten, att en onödig vidlyftighet undvikes, Jag anhåller alltså om proposition, till, afslag å motionen.
Herr Grefven och LandiMart kalken förklarade, att då Utskotten vanligen vid slutet af deras Betänkanden uppgöra en resumé af der särskildta punkter, hvilka, innefatta deras beslut; i ämnet, och för öfrigt, så snart Riksdagen nå-- got längre framskridit, afven i RiddarhusCanzlieft a 64 Den 5 jFehr uar ii i författas ett sammandrag öfver hvad Utskotten i hvarje fråga tillstyrkt och hemställt, hvilket sammandrag till tidens vinnande, vanligen blifvit uppläst när Betänkanderne första gången blifvit lagde på bordet och sedan äro uti RiddarhusCanzliet att tillgå, samt denna anstalt äfven under innevarande Riksdag komme att äga rum, förmodade Herr Grefven och LandtMarskalken, att det af Herr von Hartmansdorff åsyftade ändamål skulle vinnas, utan att den af honom föreslagne åtgärd, hvilken syntes vara öfverflödig, beliöfde vidtagas.
Herr von Hartmansdorff, Angust'.
Hvarken i syftning eiler ordalag har min mening vai it, ,att lägga något hinder i vägen för Utskotten, att åt deras Betänkanden gifva ali den grundlighet, som af dem kan och bör fordras, och som de deruti afhandlade ämnens vigt påkallar.
Jag har endast föreslagit, att, sedan de skäl blifvit utvecklade, på hvilka Utskotten grunda sina Betänkanden, måtte vid slutet deraf, korrt och bestämdt framställas slutsatserne af Utskottens tillstyrkanden, emedan mången dess förutan törhända, ej så lätt fattar slutföljden af hvad i ett vidlyftigt Betänkande blifvit anfordt.
Till väckande af denna motion har jag hufvudsakligen blifvit föranledd af den erfarenhet om behofvet att göra den, hvilken Särskildta Utskottets vid sistledne Riksdag afgifna Betänkande rörande Styrelseverkens organisation, bibrin-: gat mig.
Skulle Ridderskapet och Adeln finna den föreslagna åtgärden öfverflödig, så får jag
Den 5 Februarii« för min enskilta elei äfven umbära den dermed åsyftade fördelen.
Friherre Boije; Följden af denna motion skulle lätteligen kunna blifva, att Utskottens Betänkanden, för att vara korrta, blott gåfvo Utskottens vilja; men icke det vi åstunda, deras omdöme; emedan allt omdöme förutsätter pröfning, och all pröfning af ett ämne tillåter icke förkorrtning i utförandet.
Jag förnyar min begäran om proposition till afslag.
Herr Grefven och Landt Marskalk en föreslog, att Herr von Hartman sdo riks ifrågavarande motion kunde få förfalla; hvilket bifölls.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att 1820 års Riksens Ständers Revisorers Berättelser, angående: 1) BancoVerket; 2) RiksgäldsContoiret; 5) Allmänna Magazinslnrättningen; 4) StatsVerkets förvaltning och Räkenskaper; 5) FilialDisconterne; äfvensom 1822 års Riksens Ständers Revisorers Berättelse, angla 3 66 Den 3 Februarii. ende BancoVerket, nu mera från de öfrige Riks» Stånden återkommit; i anledning hvaraf Ridder* skåpet och Adeln uppå serskilte af Herr Grefven och Landt Marskalken framställde propositioner, fann för godt, att till StatsUskottet remittera Riksens Ständers Revisorers Berättelser; 1) Angående RiksgäldsContoirets tillstånd och förvaltning; 2) Angående StatsVerkets tillstånd och förvaltning; 3) Angående Allmänna Magazinslnrättningens räkenskaper och förvaltning.
Hvarjemte till BancoUtskottet remitterades, Riksens Ständers Revisorers Berättelser, rörande BancoVerkets tillstånd och förvaltning; samt till Stats- och BancoUtskotten Revisorernes Berättelse, angående Götha CanalBolags, Göthe_ borgs samt Malmö f. d.
Discontinrättningar från den tid RiksgäldsContoiret med förvaltningen af nämnde DiscontVerk haft befattning.
Friherre Rudbeckr, Alexander , anförde Ikrifteligen:
Friherre Rudbeck anhöll, att dess Memo-, Deri 5 Fehruarii.