Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
N:o i3; N:o 02, angille en från BondeSt. remitterad anmäi knlsanlednjng; Nio 33, angille ytterligare framställda anmärkn.anledmr, med afseende på Statsrådets bristande fulltalighet; Stats ET tskottet:
Nio 288, i anledn. af väckta motioner om upphörande af dagsverksskyldigheter till kungsgårdar och boställen; Nio 28g, i anledn. af erhållen återremiss å StatsUtskls utlåt.
Nio 76; Nio 390, i anledn. af väckt motion om afskrifning af 1 10 Den a September c. m. åtskilliga K.
Krigs-collegii artilleri-afdelnings i Mariebergs egendom intecknade capilal-sknlder; Nro 291, i anledn. af återremiss å utlåt.
Nro i36; Nro 292, i anledn. af erhållna återremisscr å utlåt.
Nro i45 ; Nro 2,g3, i anledn. af återremiss "1 utlåt.
Nro 171; Nro 294, i anledn. af återremiss å utlåt.
Nro 173; Nro 2g5, i anleda, af återremiss å utlåt.
Nro 176; Nro 2g'), i anledn. af erhållen återremiss ä SlalsUlskrs utlåt.
Nro 186; Nro 297, i anledn. af olika beslut öfver Utskrns ullåtm Kris 82 och 188, angrde prolongation å arrendet af Edeby hemman; Nro 298, i anledn. af olika beslut öfver utlålrna Nris 84 och 190, ang:de prolongation å arrendet af Söderby hemman ; Nro 29g, angrde skiljaktiga beslut öfver utlålrna Nris 85 och 189, rörrde prolongation å arrendet af Barkarby hemman; Nro 3oo, angrde sökt rättighet för åtskilliga studer att återbekomma af dem erlagd rotefrihets-bevillning; Stats- och Bevill n.
Nro 22, angrde så väl K.
St. i anledn. af framstäldt förslag, att halfva tulluppbörden för inkommande utländska stenkol må till understöd för Höga näs stenkolsverk anvisas, som ock åtskilliga i detta ämne väckta motioner; Nro 23, i anledn. af Hr Rosenblads, Bernh., motion, angrde förändradt sätt för tolagens uppbärande; Nro 2.4, angrde åtskilliga motioner och yttranden, dels 0111 tillverkning af papper vid R.
Strs pappersbruk Tumba för Charlse-sigillalae-contorets behof, samt till Tullverkets Stämpelsedlar, äfvensom till spelkort-conyoluter, och dels om förbättrade stämplar å dessa slags papper, samt 0111 enahanda format å alla s. k. skrjfkartor.
BevillningsUtskottet:
Nro 24, i anledn. af Hr Rosenblads, Bernh., motion, angrde befrielse från erläggande af bevillning utaf utdelning å Götha-canal-bolags uclier; Nro 25, i anledn. af Hr Qöran Hammars motion om lindring uti bevilln. för staden Wexiö; Nro 26, i anledn. af erhållen återremiss å Utskrs betänk.
Nro 10, angrde Contraets-prostarne Sandbergs och Öhrnbergs motioner 0111 bestämmande af en brännvins-consuiptions-afgjft; BancoUts kottet:
Nro 67, i anledn. af erhållna återremisser å Utskrs be tänkm Nris 3q och 4° saint utlåt.
Nro 47; Nro 63, öfver yäckt förslag att belåna redan intecknade och på banken transporterade skuldebref; Nro 69, öfver ett väckt förslag, att beräkningen af Den a September e. m. ränta på ränta i R.
St:s Rank måtte i alla de fall, der sadan ränleberäkning äger rum, upphöra; N:o 7o, med hemställan om eftergift af Registrator!) 11.
Gullander åliggande betalningsansvar för åtskilliga lån, utgifna från Malmö lånecontor; N:o 71, i anledn. af åtskillige tjenstemäns vid Göthcborgs lånecontor ansökningar om eftergift af öfverräntor och befrielse från betalnings-ansvar för lån, som utgått å sedermera falska befunna handlingar; N:o 72, i anledn. af erhållen återremiss å Uisk:s betänk.
N:o 20, i fråga 0111 löneförhöjning och pensionsrätl för Bruksskrifvaren vid Tumba, A. Sätherberg; N:o 73, i anledn. af Postmästaren, Hr Kammarherren F.
Maules ansökning 0111 eftergift af skuld till Banco-discontverket; N:o 74, i anledn. af väckt motion, ang:de åläggande för Directionen vid 11.
St:s lånecontor i Götheborg att lill lånsökande derstädes öfversända beviljade lån och omsättningar äf lånen ombesörja; N:o 75, i anledn. af gjord framställning om in- och nlvexlings-prisen å dukaler samt utvexling af guld- och silf— ver-planlsar; N:o 76, med hemställan, att Stockholms stads sparbank måtte erhålla rättighet att i banken insätta ytterligare 5o,000 i':dr btco emot 3 proc. ränta och uppå 6 veckors uppsägning.
Indes på bordet ett från Ridd.Utsk. inkommet så lydande:
II ö r s a m t Memorial.
Då Utsk. åligger att till Ridd.direcim expediera H. R. O. Ad:s beslut, har Utsk., i anledn. deraf, kommit alt fästa uppmärksamhet vid en, efter Utsk:s förmodan, befintlig oegentlighet i redactionen af II.
Ståndets den 2q sisth Juli eftermiddagen fattade beslut, ang:de ett tillägg till reglementet för närings-stipendierna.
Detta beslut lyder, bland annat, att R.
O; Ad. beslutat den förändring i 5:te mörn. af reglementet för närings-stipendierna, ”att, för erhållande af ”dessa stipendier, skall erfordras att hafva vid universitet, ”gymnasium eller cath ed r al-skola aflagt god”känd studentexamen, utom i de gamla språken, samt ”äga någon kunskap i elementerna af fysik och chemi;" men som studentexamen icke enl. författningarna får afläggas vid gymnasium eller cathedral-skola, ulan endast vid universiteten, anser Utsk. otvifvelaktigt, hvad äfven de i denna punkt vid Utskts första betänk, af Hrr von Hartmansdoilf och Lefren gjorda och Utsk. delgifna anmärkntr synas utvisa, att meningen med H. R. o.
Ad:s ofvanberörde beslut varit den, att sökande till ifrågavar. närings-stipendier skola vid universitet, gymnasium eller cathedral-skola hafva ■ 13 Den 3 September c. m. a dug t de ktinsknpsprof, sorn, med undantag af de gamla språken, erfordras för att i studentexamen godkannas; och får Utsk. vördsamt hemställa, huruvida det må tillåtas Ulsk. att i eldighet med denna uppfattning till Ridd.direetlu expediera H. R. o. Ad:s ifrågavar. beslut; hvilket dock till H. R. o.
Ad;s egen ompröfning vördsamt öfverlemnas.
På RiddarhusUtskottels vägnar S. A. Sandels. W. F. Dalman. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 om morgonen den 3 September.
In fidem protocolli, P. O. Silfverstolpe) Lördagen den 5 September t84o; Plenum kl. 9 f. m.
Justerades 6 prot.utdr. för den 2 dennes é. lii.
Justerades p!eni-prol.‘n för den 19 sisth AUg. f. och e. ni.
Föredrogs ån}'0 Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.- TJlsktnS den i5 och 26 sisth Aug. på bordet lagda betänk.
N:o 6, i anledn. af väckta frågor om disposition och fördelning af härads-allmänningarna, deras förvaltning, samt jäger i-s ta t ens upphörande.
Hr af Ström, Israel Adolph, uppläste följande:
Ehuru jag gillar Lag- och Ekon.Ulsk:ns betänk, i flera’ punkter, är jag dock af den öfvertygelse!!, att om Utskm hade erhållit närmare kännedom om de arrangeinenter, som Regerm vidtagit till skogshushållningens befrämjande här i‘ landet; så hade troligen tillstyrkandet blifvit helt annorlunda, än hvad betänk.
N:o 6 innehåller.
Skogar, som fordra så lång tid för att nå sin mognad, att flera generationer förflyta under deras uppväxande, fordra en permanent öfverstyrelse, som aldrig dör, det är Regeringens.
De måste skötas efter en klokt uppgjord plan, som ej får rubbas.
Ett vacklande i principer blir högst menligt.
Det går icke heller väl, örn de, som skola begagna skogarna, få ordna om huggningen och återsådden ; ty gemenligen vilja de taga från sko - Den 5 September f. ra. slogen mer, än den med framtida bestånd kan gifva, och vilja vara obsvärade af den möda och kostnad, som återplanteringen medför.
Vi hafva här så talande exempel på huru det gått med skogar, förvaltade efter det ena och det andra administrationssättet, att jag blott behöfver upprepa kända (acta, för att öfvertyga 0111 hvilkeldera sättet bör hafva företrädet.
Sockenallmänningarne lemnades på prof till sockenboernes egen disposition; och följden blef, att nu finnes ingen sockenallmänning mera. K.
Kammar-coll:m ville för några år sedan stadga sin öfvertygelse om huruvida det vore redligt att släppa skogars skötsel i allmänhetens händer, och afsände derföre en skrifvelse till Konungens Bef:h:de i länen, med förfrågan huru sockenallmänningarne sköttes, och svaret blef, unanimt, att dessa skogar ej funnos mera.
Vid Ölands nya skattläggning lemnades olyckligtvis tvänne kronoparken, Rälla Tall oell Strandaskogen, tili innevånarnes skötsel och undandrogos skogsbetjenitigens vård, men Böda skog bibehölls under skogs-statens tillsyn; de förstnämnda försvunno snart, så att man ej ser ett tecken till hvar de varit belägna; men Böda står qvar och gifven nu, efter trakthuggningsmetodens införande, och skött af en skicklig förvaltare, betydlig afkastning.
På Wisingsö var en kronopark af 1227 tunnland.
Af denna kronopark ulbrötos 1000 tunnland, som lemnades till öboerne, att sjelfve dermed hushålla, och nu synes det icke hvar denna skog stått, då deremot de under skogsbetjeningens vård ställda 227 tunnlanden utgöra den vackraste skog man kan få se i Sverige.
Många sådana exempel på förstörelsesätten kunde uppgifvas, men jag vill ej trötta dermed, utan öfvergår lill motsatta sidan.
Kronoparker och häradsallmänningar hafva i alla tider stått under Regerius disposition; och månne icke detta är skälet hvarföre sådana skogar ännu finnes qvar?
Släpp dem under municipalstyrelser, tag bort skogs-staten; och det skall snart gå med dem, som med sockenalimänningarna och de ofvannämnda kronoparkerna.
Detta insågo 1823 års
Ständer och öfverlemnade derföre ordnandet af en bättre skogshushållning åt K. M.
Sedan den tiden har ett nytt skogshushållnings-systeme blifvit följdt.
Resultaterna deraf tyckas vara obekanta, af skäl alt de mest lästa tidningarna upptaga aldrig hvad gagn Regerln gjort, utan tvertom förneka det.
Här tyckes således vara stället att lägga det för ögonen.
Det är ju åtminstone af R.
St. kändt, alt inga statsanslag äro lemnade till befordrande af en bättre skogshushållnings införande i Sverige, ehuru R.
St. sjelfve och hela allmänheten insett nyttan deraf och yrkat på dess införande.
Ett skogs-institut behöfdes, ty skogspersonalen var alliä H, »5 x
Den 5 September f. m. tleles okunnig i skogsskötsel^
Den var också så illa lönad att raan ej kunde fordra stor nytta utaf den, löuerne behöfde ökas på det man måtte kunna begära mera redlighet af den.
Kronoparkerna voro gleshuggna och på mångastallen uppbrända; medel fordrades att åter beså dem; mångå hemman och intägter lågo inuti kronoparkerna, hvarifrån skog såldes, som togs på parkerna, och åverkarne kunde svårligen åtkommas; ty desse bodde på parken och bevakarne r, 2 ja anda till 3 mil från den park de skulle bevaka.
Dessa hemman måste inlösas.
Med alla dessa bekymmer belastad och med en i början tom cassa, har den så högt klandrade Reger:n åstadkommit inrättandet af ett skogsinstitut, hvarifrån 5o skicklige elever utgått, dels lill .Statens tjenst, dels till enskilde skogsägares.
Skogsstaten har fått förhöjda löner, de brända falten äro besådda och bära en ung grönskande skog; de för skogsvården menliga hemman inne i skogarna äro inköpta; bevakareboställena flyttade nära intill eller på skogarna; de flesta parkerna inhägnade; skogsvarorna, sorn förut olofligen lillgrepos, få nu på auctioner köpas för låga priser.
Både skogspersonalen och de förre åverkarne hafva blifvit bundne vid en bättre moralitet; och oaktadt alla dessa gjorda omkostningar och ulan statsanslag har den genom Regellös arrangementer formerade skogscassan en behållning af 88,000 rtdr.
I denna summa äro dock inberäknade den lösen, som influtit för försålda små kronoparken eller delar af större parker, men årliga skatten för dem har icke ingått till denna skogscassa, utan till statscassan.
Jag vågar således vördsamt göra den frågan: är det klokt, är det nyttigt att göra partiella förändringar i Regerlns fastställda planer, att lemna skogsförvaltningen rör:de nllmänningarna i sådana händer, som dels äro intresserade för att skölda mera än skognrnes lill ve x t medgifver, som icke hafva några band på sig, att de vidtaga åtgärder, hvarigenom skogens tillvext förökes; åt personer, som icke studerat sig in i ämnet, då det nu finnes personer som äga både theoretisk och praktisk skicklighet, och flere sådane tilldanas årligen?
Icke lemnar en enskild skogsägare förvaltningen af sin skog åt flera personer eller låter hvar och en hugga efter eget godtfinnande, ulan han antager 1111 mera en kunnig förvaltare, som ansvarar för att viss plan följes, och detta är väl äfven det lättaste.
Skogarne äro ett capital, som icke bör förminskas, utan snarare förökas genom vidtagna åtgärder; den årliga tillvexten är räntan; ju mera jag kan öka capitalet, d. v. s. öka bördigheten genom tätare uppdragen skog, desto större blir räntan; och kan den föreslagna municipalstyrelsen öfver skogarna uträkna räntans belopp, d. v. s. den årliga tillvexten, så alt den icke äfven mot sin vilja griper lill capitalet?
Jag t v i fia i' derpå.
Kan man vänta en sådan ordning och reda af flera oansvariga, som af en instruerad person med ansvar?
De ii 5 September f. m.
Med Regerius öfverstyrelse hafva kronoskogarne blifvit bevarade, och under jägeristatens förvaltning hafva skogarne blifvit förbättrade, der skicklige personer blifvit anställde.
Att detta ännu ej skett öfverallt, kominer sig deraf, att inga pensioner äro inrättade för den gamla skogsstaten, ulan desse måste tjena ejvar lill döddagar.
Det kan dock ej bestridas, att genom de af Regerm vidtagna anstalter ganska mycket är gjordt för skogshushållningens förbättring i landet, hvilket synes af de ofvan uppräknade resultaterna.
Den enda förändring jag skulle våga föreslå röride härads-allmänningnrnes förvaltning, vore den, att de sköttes efter samma grunder som kronoparkerna, med den åtskilnad, att sedan de i första classen i skogsordningen upptagna utsyningar, d. v. s. de till broar, färjor oell boställen erforderliga skogsförnödenter utgått, det öfriga af årsafkastningen såldes på auction till den sorn behöfde det inom häradet; och sedan af de influtna medlen aftagits hvad som fordras till bevakarnes aflöning och skogssådder, der det behöfdes, återstoden till föl 1 e häradet, i stället för att kronoparkernas öfverblifvande afkastning går till skogscassan.
Derigenom skulle länestyreisen, häradsrätterne och häradsboerne sjelfve slippa mycket besvär, och hvar och en få hvad han oundgängligen behöfde, i stället för alt vid knapp tillgång på en skog få hälften af årsbehofvet, eller nödgas fara något år efter en obetydlig utdelning och ett annat få mera än han verkligen behöfver.
Utskln synas hafva ansett häradsallmänningarna såsom häradets gemensamma tillhörighet; så är det icke efter nu gällande lagar.
De äro Statens tillhörighet, och bevis derpå kan hemtas deraf, att ingen jord är upplåten till enskilda eller corporationer utan skatt derför.
För häradsallmänningarna erlägges ingen skatt, men väl för de hemman eller lägenheter, som anläggas på allmänningarna, och då går skatten derför till statscassan, icke till bäradscassan.
Om allmänningarne vore häradets, huru kunde Kronan eller Slaten i första rummet uttaga af utsyningsbeloppet till Kronans boställen och låta enskilde få hvad som öfverblifver?
Så har likväl tillgått i alla tider, och denna lag gäller ännu.
Se alla skogsordningar!
1824 års circulär bjuder äfven, att K.
M. vill pröfva om någon allmänning skulle kunna lemnäs till häradets egen disposition, innan sådant tilläts; men af hvad här ofvan blifvit anfördt synes klart, att man gjort olyckliga prof nog, huru det skulle gå med skogarna, om de lemnades i intressenternes händer, för att vilja ännu fortfara med sådana prof.
Likväl medgifver jag, att afkastningen af allmänningarna bör tillfalla häradet, med förbehåll att hvad skogarnes skötsel kostar forst aftages.
St. vid 1823 års riksdag öfverlemnat reglerandet af skogshushållningens införande på Statens skogar åt K. M., så anser jag icke R.
St. värdigt att återtaga sina ord nu, isynnerhet som de af K.
M. vidtagna arrangementer visat Den 5 September f. ra. sa lyckliga resultat, hvad kronoparkerna beträffar, och skulle hafva visat lika nyttiga med allmänniogarna, om icke alltför många och olika ideer, stridande mot godkända principer, sökt med dem gö'ra sig gällande, och derigenom vållat tidsutdrägt, om icke något än värre.
Jag har nu visat en allmän åsigt öfver skogarnes behandling enl. olika administrationsprinciper, och utbeder mig nu att få öfvergå till ett punktvis besvarande af Utsktns utlåtande. 1:0
Utsktn föreslå, att frågan om ovillkorlig delning af allmänningarna och ovillkorligt upplåtande till fri disposition må förfalla.
Denna åtgärd är en gång öfverlemnad till K. M., vid 1823 års riksdag alt afgöra; och jag har i hufvndbelänk. visat följderna af delning; gillar således denna punkt. 2:0 Utsk:n gilla Prosten Gumaelii förslag, alt allmänningarne skola genom deputerade från häradet skötas.
Likaså litet som ett hushåll blir väl skött, när många hafva bestyret om samma sak, lika illa går det, när många skola hafva befälet i skoshushållningen.
Mångvälde gör splittring och trassel, hvar oeh en skyller ifrån sig, om det går illa, och alla undandraga sig det besvärliga; men alla söka egna fördelar på skogens bekostnad.
De nu lefvande få mycket, efterkommande intet. 3:o Jägeristatens upphörande och förändrad ordning för tillsättandet af underordnad skogsbetjening, — afslagen.
Detta var visligt gjordt af Utsktn, ty jägeristaten är redan inskränkt till långt ringare antal an förr, och under hvad den borde vara på några ställen.
Detta måste ske, för att få högre löner åt de qvarvarande, men landshöfdingar hafva beklagat sig öfver denna indragning, och den bör med tiden åter hjelpas på några ställen. 4:0 Uti 3 §:n af instructionen för skogsstaten hafva Utsktn föreslagit att begära förtydligande hos K. M. 3 §tn är tydlig nog i det fallet, att skogsstaten är den som skall uppmäta skogarna och göra kartor; derom har aldrig fråga uppstått i mer än ett par län (Örebro och Upsala), och delta troligen derföre, att de dervar. gamle öfverjägmästarne voro ovane vid sådana göromål.
1 de län åter, der instruerade skogsförvaltare blifvit anställde, hafva desse uppmätt skogarna, och handtlangaredagsverken hafva till kronoparkernas mätning utgått från skogscassan, och till allmänningarna beslridts af häradsboerna, som fått utsyningar, hvilket äfven synes följa af sig sjelft. 5:o Uti §:n ö tillstyrka Utsktn ändring till kortare omloppstid efter omständigheterna i de provisiönelfa årshyggena, förmenande alt utsyningarne genom den för högt tagna omloppstiden skola blifva för knappa.
Sådana partiella ändringar i en generel författning 5ro högst skadliga.
Den föreslagna höga tournusliden är der - Den 5 September f. m.
"7 emot så vida nyttig, att den påskyndar uppmätning oell en ordentlig trakthuggnings införande, och då försvinner §:n af sig sjelf.
Dessutom förefinnes en motsägelse i denna emot nästa punkt, som klandrar 7 §:n, att torr skog och vindfällen skola först borttagas, innan grön skog htigges.
I förra fallet supponeras, att det är brist på skog, i sednare åter att öfverflödet är så stort, att vindfällen och torrskog kunna ratas.
Man skyller på plantors förstöring, roen beklagligen hindra vindfällen mycket mera ny skogs uppvext, än vägen från skogen vintertiden skadar unga plantor, hvilka dessutom är temmeligen rara i våra oskötta skogar. 6:0 Utsktn vilja hafva 7 §:n ändrad, sorn bjuder, att maskskadad skog, vindfallen och förtorkad skog skall först borlföias innan grön skog hugges.
Denna § hör visserligen stå qvar; tv 1:0 är det angeläget, att skog, som är angripen af mask, borlföres roed det snaraste, ty den smittar den friska skogen ; 2:0 höra vindfällen borlföias, ty de hindra ny skog att uppväxa; och 3:o böra torra träd bortföras, ty det äro desse som, lättast atitändlige, börja skogseldarna, och dessutom är det ej roed god hushållning öfverensstämmande, att låta sådant ligga obegagnadt.
Man vill hafva fördelarna, men ej kännas vid några olägenheter, och då kommer man ej till målet, sorn är god skogshushållning.
I förra punkten förutsätter man brist och i denna stort öfverflöd!
Hvilket skall man sätta tro till? 7:0 Utsktn vilja hafva 10 §:n ändrad, så att ved och gärdselhuggning skulle ske om sommaren.
En mera förvänd och skadlig skogshushållning kan ninn knappt tänka sig, än den här föreslagna.
Det är en känd sak, att all skog, som hugges medan råa safter finnas i Dälden, det är om sommaren, icke får, äfven sedan den torkat, hälften af den värmekraft, som den skog, hvilken hugges om vintren; att den sotnmarhuggna ej motstår röta hälften så länge som den vintei huggna; och detta är skäl nog alt ej hugga sommartiden, — men det finnes ännu ett vigtigare.
I träd, sorn fällas om sommaren, slår sig merendels en skogsinsekt (Bostricus octodentatus), hvilken i sådan skog förökar sig lill den mängd, alt hela skogssträckor deraf uttorkas, och denna är den farligaste af alla skogsinsekler för Svenska barrskogarna, och likväl vill Utsklns pluralitet befrämja dess tillvext. 8:0 Ulsk:n vilja ej tillåta att någon viss trakt fridlyses för betning.
Om de afhuggna trakterna, der ny skog skall uppväxa, ej fredas för betning, der beteskreaturens antal är stort mot skogsvidden, eller kreaturen utsläppas tidigt om våren innan gräset uppvuxit; så är ej värdt att försöka roed att uppdraga tätare och bättre skogar än hittills.
Den späda tallplantan är lika begärlig för beteskreaturen, som gräset, och afbitna plantor gifva en krumpen skog.
Man behöfver blott, n8 Den 5 September f. m. för att öfvertyga sig om nödvändigheten af Redning äfven för barrskog, hese de kronoparker, som blifvit besådda och infredade 1826.
Inom hägnaden står skogen rak, hög och frisk, och utanför stängseln finnas ännu i dag lika krumpna marbuskar, som stodo både innan oell utanför stängseln år 18>6.
Hrr landshöfdingar, som varit i Skaraborgs län och den, som är det, att intyga förhållandet. g:o Utsktn föreslå att utarrendera jagten på allmänningarna.
Utom det att detta ej skulle inbringa stor inkomst, vore detta att förstöra det villebråd, som der finnes; det torde snarare der hafva en fristad, när det förföljes på alla andra ställen, och dessutom disponera häradsboei ne ej jagten på allmänningarna; den är Statens, ej häradets tillhörighet.
Af dessa skäl anhåller jag vördsamt om återremiss af detta betänk., såsom högst skadligt för det allmänna, en orättvisa mot kommande generationer, hvars rätt Konung och Ständer böra bevara, och endast ledande till partiella fördelar ut några få af nu lefvande generation.
Hr af Ström tilläde muntligen:
Man önskar skogarnes förbättring, men när man kommer till verkställigheten, vidtager man arrnngementer, rakt stridande mot hvad Regertn velat göra för ändamålet.
Det är visserligen icke min mening, ej heller står det i min förmåga alt upptaga, som sig borde, de väsendtligaste framställningar, som den siste, talaren gjort, rörtde de till yrket hörande förbättringar, som af Utsk:n bort begrundas; och då jag förmodar, att hans anmärkt).'!' föranleda till återremiss, blir det alltid i Ulsk:n tillfälle att taga dem under öfvervägande; men det förefaller mig besynnerligt, att talaren säger, att
Utsktn uppgjort ett förslag, som är rakt stridande emot de åtgärder,.sorn lteger:n i sednare tider vidtagit, synnerligen den §, som talaren förmodligen menade, eller att häradsboerne skola få tillsyn öfver haradsallmänningarna.
Talaren trodde, att ju flere som hafva tillsyn, desto sämre handhafves tillsynen.
För min del måtte jag säga, att efter den lilla erfarenhet jag haft, har det varit bristande tillsyn och en fåtalig skogsbetjening, som verkat, att med skogarna så ilia hushållats.
Jag vill icke yttra mig om nitet hos den skogsbetjening som finnes; jag tror, att dess fåtalighet gör det omöjligt att på alla orter medhinna att se Lill det åverkan icke föröfvas, och alt hushållning rätt iakttages.
Det har ingalunda varit i rak strid med de af Regertn vidtagna åtgärder, som Utsk:n sökt afhjelpa den förevar, bristen i tillsynen öfver skogarna; det har tvertom varit i fullkomlig harmoni med Styrelsens bemödanden, som Utsk:n föreslagit ett biträde åt den nuvar. skogsbetjeningen, som menigheterue sjelfve borde lemna godvilligt utan att i någon mån vilja begära deltagande hvar - Den 5 September f. m. "9 ken i lagstiftningen eller styrelsen, utan blott göra sig till verktyg åt denna styrelse, att uträtta dess befallningar och tillse att den plan, sorn blifvit fastställd, verkställés.
Detta hafva Utsktn föreslagit, och för alt icke vara vidlyftig, tager jng mig friheten uppläsa det korta tillstyrkandet, på det att R. o. Ad. må höra om det är rätt som jag sagt.