Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den föreslagna stegringen af skjuts-legan skulle på ett äfventyrligt sätt verka menligt på alla, som behöfva anlita skjuts-anstalten, öka Stats-utgifterne för embetsmäns resor och serdeles för fångforsiing, medtaga en stor del af de löne-inkomster, som embetsmännen bordt få påräkna för sin bergning, derföre också en motsvarande förhöjning af lönerne blifvit yrkad, för den händelse, att skjuts-legan höjes, och den ökade skjuts-kostnaden skulle slutligen falla allmogen sjelf till last, genom ökade skatter och stegrade kostnader för embets- och tjenstemäns biträden, som allmogen måste ersätta, och äfven genom stegrade pri - 12 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskollets Utlåtande, N.o roj. ser å förnödenhetsvaror, sora allmogen måste inköpa.
Derföre borde det bero på de skjutsskyldiges fria val att öfverlemna skjutsbestyret åt entrepreneurer, och skjuts-legan icke förhöjas, utan entrepreneurens godtgörelse beredas genom tillskott af de skjutsskyldige, der så kunde finnas nödigt.
Man har likväl föreställt sig, att många svårigheter skulle möta för sådana entreprenaders åstadkommande, och ändamålet att afvärja den anledning till sedeförderf, som skjutsbeslyret medförer, vore att anse såsom förfelad t, då entrepreneurernes husfolk och tjenare blefve i ökadt mått blottställde för detta förderf.
Man skulle föga kunna vänta, att denna anstalt blefve allmän, då den, för att blifva lönande, måste förutsätta en jemn skjutsi ingsförtjenst, som endast på de mera allmänt besökte farvägarne är att påräkna.
Till följd af skjuts-legans stegring, skulle man mer än hittills begagna egna hästar för sina resor, och skjuts-inrättningen således mera sällan anlitas.
För entrepreneurens behof måste flere byggnader uppföras, dem man förmodat att de skjutsskyldige måste bekosta, utan all säkerhet om något varagtigt gagn deraf, då entreprenad-inrättningen tilläfventyrs snai t icke längre kunde ega bestånd.
De resande kunde icke eller påräkna någon fördel af skjuts-entreprenad-inrättningen, motsvarande den ökade legan, då i alla fall hästar icke alltid vid anfordran vore tillgänglige, och förbud således, likasom hittills, vore oundvikligen nödvändigt för en obehindrad fortkomst.
Om också entreprenader borde befordras för hållskjutsen , såsom mest betungande för jordbruket, och äfven i öfrigt mest förderflig till sina verkningar, derföre man medgifvit en stegring af legan för denna skjuts, har den för gästgifveri- och reserv-skjutsen ansetts så mycket mera ändamålslös, som man kunde förutse, att, om också entreprenad-aftal träffas, skall skjutsen i de fleste fall ändock komma att utgöras från de, skjutsstationen närmast belägne, hemmanen, och således förhöjningen af legan blifva den enda verkliga förändringen, som liela anstalten medför.
För gästgifveri-hemmanen borde en sådan förmon eller vinst komma i fråga , då serskilda friheter, just i anseende till sk jutsningsbesväret, skola vara dessa hemman medgifna; derföre det också blifvit serskildt yrkadt, att desse fiilieter måtte upphöra, om de från skjutsningsskyldiglielen befi ias.
Vid de, i afseende på entreprenaders tillvägabringande, föreslagna bestämmelserna, är dessutom serskildt erinradt:
Vid i:sta och 4;de punkterne, att dessa skola vara stridiga sinsemellan, i så måtto, som i den förra bestämmes skjuts-legan lill visst belopp, och i den senare föreskri!ves, att den skall bero af anbud vid entreprenadauction; - Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlets Utlåtande, N.o lo"J. 13
Vid 2:dra punkten, att dervid bör tilläggas föreskrift om förbindelse för nuvarande skjuts-lagen att återtaga skjutsningsbestyret, i händelse afslutad entreprenad af en eller annan orsak upphörer; Vid 4;de punkten, alt Utskottet icke fästat nog afseende å hvad Kongl.
Maj:ts Proposition innehåller om skyldighet för entrepreneuren att tillhandahålla hästar på högst \f\ mils afstånd från stationen, och alt entrepreneuren rättligen alltid borde hålla det föreskrifna häst-antalet tillhanda vid anfordran; Vid 5:te punkten, dels att föreskriften om beräkningen af pluraliteten inom skjutslagen icke skall vara nog tydlig, dels att frånvarande aldrig böra vara beroende af närvarandes beslut, utan en hvar vara berättigad att förblifva vid närvarande förhållanden, intilldess han uttryckligen medgifvit förändring deraf, dels ock i motsatt syftning, att om 2/3 af skjulslaget antaga föreslagna entreprenad-vilkor, bör den återstående i/3:delen vara förpligtad att underkasta sig den så beskaffade pluralitetens beslut; Vid 6:te punkten, att den olika beräkningen af skjuts-legan vid samma station, och den för entrepreneuren föreslagne rättigheten att till en del åtnjuta legan för skjuts, som han icke utgör, skola innebära orättvisa, samt leda till konstlade tillställningar, prejerier, tvister och möjligen äfven våldsamheter, hvarförutan de olika bestämmelserne af legan för serskilda stationer måste åstadkomma oreda och svårigheter vid liqviderne; Vid q:de punkten, att den här antagne möjligheten, att legan må höjas utöfver hvad i allmänhet är antaget, måste sannolikt föranleda, att aldrig entreprenad åstadkommes, utan att legan uppdrifves till del högsta beloppet.
Slutligen har det för entreprenad-anstalten ansetts nödvändigt, att afstånden emellan skjuts-stationerne regleras till minst 2 eller 3 mil hvardera, äfvensom det är föreslaget, att en entrepreneur , som under en ti 11- ändalupen contracts-period val fullgjort sitt åliggande, må ega företrädesrätt att vid förnyad entreprenad densamma öfvertaga.
Genom hvad Utskottet framställt uti dess förut afgifne Betänkande, tror Utskottet det vara ådagalagd t, att tvång-skjutsen är en anstalt, som icke kan förenas med ett grannlaga afvägt rättsförhållande emellan serskilda medborgare-classer, och som till siri verkan är serdeles förstörande, så väl för landets hufvudnäring, jordbruket, som för allmogens sedlighet. 14 Alim. Besv.- och Ekou.-Ulskoltels Betänkande, N'o "töj.
Alt penninge-inkomsten, som deraf beredes, oftast är en endast skenbar för» •del, tyckes förefalla fullkomligt uppenbart vid den enklaste beräkning-, då en inkomst af 16 å 2^ sk. måste förvärfvas genom flere mils resor och •flere dagars saknadt arbets-bilräde af en häst och en karl., då hållskjuts är -i fråga, och, vid reserv-skjuts, på bekostnad af möjligheten att med erforderlig omsorg vårda jordbrukets mest vigtiga angelägenheter.
Utskottet mäste således fortfarande anse det för en samhälls-pligt att använda alla bemödanden, för att söka afskaffa denna anstalt, så vidt det låter sig göra, med bibehållande af de för landet nödvändiga communications-medlen.
— Att sådana medel icke måga saknas, hörer ovilkorligen till Statens omsorg, men Staten kan icke, utan oerhörda uppoffringar, omedelbarligen öfvertaga bestyret derom, i ett land med våra vidsträckta communications-vägar, och den ojemna trafik, som derå är att påräkna.
Den enskilda industrien måste således anlitas, och då den rätta prisbestämmelsen å dess verksamhet endast genom concurrencen kan åstadkommas, måtte det vara ovedersägligt, alt entreprenad-auclioner äro det medel, som bör användas för att tillvägabringa frivilliga skjutsnings-anslalter.
Utskottet har ingalunda förbisett, att svårigheter härvid skola möta, och att på ett och annat ställe entreprenader tilläfventyrs alldeles icke kunna åstadkommas, lill följd af locala förhållanden, som isin mångartade olikhet omöjligen kunna med någon säkerhet på förhand beräknas; men Utskottet anser det ingalunda alltid inträffa, alt svårigheten blifver större, i den nion trafiken är ringa och skjuts-inrättningen således mera sällan anlitas.
Just till följd deraf kan skjutsbestyret lättare förenas med andra förehafvanden , och mångenstädes är det mera begärligt, der det utan olägenhet kan bestridas såsom en bisak, utan vidsträckta förberedelser och förlag, hvilket erfarenheten redan visat, då skjutsningen å de föga besökta vägarne blifvit frivilligt öfvertagen, utan alla tillskott af de skjutsskyldige-; men om också entreprenader på sådane ställen uteblifva, må anstalten på det hela ingalunda anses derigenom förfelad, ty det är mindre vigligt att der vinna förändring, då tvångskjutsen är mindre tryckande och förderflig, i den mon den föga anlitas, och det lärer alltid kunna förutsättas, att hållskjuts på de sällan befarne vägarne aldrig må komma i fråga.
Skjuts-lagen hafva hittills väl haft skyldighet, men ingen uteslutande rättighet att skjutsa.— Föreskriften, alt skjutsningsbestyret ovilkorligen skall öf vevlåtas åt entrepreneur, der det kan ske, utan tillskott af skjutslagen, är således ingen rätts-kränkning, och skjutslagen underkastas icke eller derigenom något förmynderskap, då dem är fullkomligt obetaget att deltaga i täflan om de frivilliga betingen.
Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskottets isr Utskottet har föreslagit höjning af skjutslegan såsom ett vilkor för entreprenader, . emedan Utskottet ansett ett sådant vilkor oundvikligen nödvändigt, då erfarenheten visat, alt entreprenaden för den nu varande legan sällan kunnat åstadkommas eller ega bestånd, utan oskäliga tillskott af de skjutsskyldige.
Till följd af olika locala förhållanden, är likväl beliofvet af en sådan höjning väsendtligen olika.
— Derföre har Utskottet icke bordt föreslå den o vilkorligt, ty den skulle då mångenstädes blifva orättvis och obilligt] betungande för trafiken, utan att ändock i någon väsendtlig nion svara emot ändamålet att göra rätt åt de skjutsande; ty, så länge skjulsningsbesväret framkallas genom tvång, kan det icke egentligen anses godtgjordt genom någon lega, den må bestämmas till hvad belopp som helst, och ville man beräkna alla de olägenheter, detta besvär medförer för den, sorn vill ordna sin hushållning i en med sådant bestyr oförenlig rigtning, skulle skjuts-kostnaden kunna visas uppgå till belopp, hvilka trafiken aldrig skulle kunna bära.
Nu deremot, då förhöjningen är förenad med vilkoret af frivilliga beting, och dessa skola underkastas täflan genom entreprenadauction, bör man föreställa sig, att nedsättning sker der locala förhållanden medgifva det, och en på sådant sätt åstadkommen prisbestämmelse innebär en rättvisa, för hvilken alla afseenden å den resandes eller trafikerandes vilkor måste vika, och dessa fordringar måste äfven Staten underkasta sig, om också de derigenom ökade kostnaderne skulle blifva kännbara.
Då man erinrat, att ändamålet att förebygga sedeförderf skulle förfelas, emedan entrepreneurens husfolk vore blottstäldt för samma retelser, hvarifrån man vill afhålla allmogens söner och drängar, lärer man förbisett, att entrepreneurens husfolk med stadigt hemvist vid skjuts-stationen, aldrig bör sakna sysselsättning, mellan det skjutsning utgöres, och då alltid kan vara under husbondens tillsyn.
— Motsatsen inträffar nu med allmogens söner och drängar, sorn skickas i skjutsbud, och det är just deri, som upphofvet till sedeslösheten ligger.
Ehvad skjulsningen bestrides af entrepreneur eller på hittills öfligt sätt, måste för skjutsbestyret erforderlige byggnader finnas vid gästgifvaregården, enligt redan gällande föreskrifter, och entreprenad-inrättningar kan således icke i detta afseende föranleda några ökade kostnader.
Utskottet medgifver att, på- sätt som blifvit erinradt,. bland de af Utskottet föreslagna föreskrifterne icke finnes någon, som åsyftar ökade fördelar för de resande genom lättare och skyndsammare fortkomst.
— Ingen motion har i denna syftning blifvit väckt, och Utskottet har icke eller annars funnit anledning att framkomma med förslag derom. —- Föremålet 16 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotlens Utlåtande, N.o 107. för Utskottets bearbetning har varit, all, utan inskränkning af hittills befintliga communications-anstalter, bereda lindi ing i den tunga, som jordbruket deraf får vidkännas, och, i fullkomlig öfverensstämmelse dermed, är uti 4 punkten föreslaget, att, genom entreprenad-vilkoret), icke må medgifvas vidsträcktare uppehåll med bästarnes framställande, än det, som med närvarande skjulsnings-anstalter varit förenadt.
— Om, till de resandes förmon, större förbindelser påbördas entrepreneuren, måste nödvändigt deraf följa stegrade anspråk på bidrag af de skjutsnings-skyldige, och sålunda det föresätta ändamålet motverkas.
Detta oagtadt lärer det föga vara tvifvel underkastadt att förändringen skall lända äfven de resande lill fördel, åtminstone i en framtid, då inrättningen hunnit den utveckling, som den säkert uppnår, om den ändamålsenligt handliafves.
Enligt 27, 28 och 29 §§:ne af Gästgifveri-ordningen, äro de gästgif■verierne förunnade förmoner beräknade för gästgifverihållningen i sin helhet, deraf sk jutsnings-skyldigheten utgör en ringa del.
— Dertill hörer i öfrigt att uppbåda skjutsen och bålla hand öfver dess ordentliga utgörande, samt förse resande med rum, mat, foder, stallrum, m. m.
Dessutom har det alla tider, sedan frisk julsen upphörde, varit förutsatt, att gästgifsraren, lika med andra skjutsskyldige, borde åtnjuta full ersättning för skjutsningen, och dessa förmoner kunna således aldrig tagas i någon beräkning vid bestämmelse af legan.
— Utskottet Inser således icke att entreprenad-inrättningen bör leda lill någon rubbning af gästgifveriernes friheter, eller att gästgifvarne af denna anledning bora uteslutas från de för skjutsande i allmänhet föreslagna förmoner.
Utskottet anser det visserligen icke osannolikt att, äfven der skjutsentreprenader afslutas, skjuts fortfarande kommer att utgå från de stationen närmast belägne hemman, till äfventyis desamma, som förut varit indeldta lill reserv-skjutsning, men skillnaden blifver icke derföre så oväsendtlig, som man påstått.
Skjutsbestyret härleder sig då från frivilligt åtagande, i stället för tvång, och det fria valet att bereda egen fördel är obehindradt.
— Utskottet har aldrig åsyftat alt, vid afskaffandet af skjutstvånget, framkalla ett tvång med motsatt rigtning, eller tillskapa absolut binder för skjutsens bestridande i förening med jordbruk.
Utskottet kan icke inse den anmärkta motsägelsen emellan r och 4 punkterne af de föreslagna hufvudbestämmelserna.
— Den förre innehåller till hvad belopp skjulslegan må högst medgifvas, och den sednare, huru entreprenad- vilkoren, och följugtligen äfven legan, må genom täflan nedsättas.
Att Allni. -Besv - och Hhoh.-tllshottélx XJilittnncle, 1V:Ö 10~J. 17 -Äft de vilkor, sorn på sådant sätt bestämmas, skola blifva gällande, utan afseende på hvad annars är medgifvet, torde redan vara 'fullt tydligt.
Då uti förslaget ingalunda är salt i fråga alt hemmanens skjulsningsskyldighet skulle för alltid upphöra, då entreprenad-aftal blifvit träffadt, torde redan deraf följa, att, då entreprenaden upphörer, denna skyldighet mäste åter inträda; men för förekommande af förtydning torde uttrycklig •bestämmelse derom böra bland föreskrifterne intagas, hvartill förslag nu af Utskottet skall afgifvas.
I afseende på anmärkningen vid 4:de punkten, om entrepreneurens skyldighet att för resande hålla hästar tillhanda, får Utskottet erinra om. hvad som redan är yttradt om angelägenheten att icke bestämma vilkoren för entrepreneuren Strängare, än dem skjuts-lagen varit underkastade.
Emot den framställde meningen, att majoriteten af ett skjuts-lag borde ega att tvinga minoriteten till ingående i föreslagne entreprenad-vilkor, får Utskottet åberopa de skäl för den motsatta meningen, som i det förut afgifne Betänkandet äro anförde, utan att på något sätt vara vederlagde ; äfvensom Utskottet vidblifver sitt förra yttrande, att den, sora uteblifvér från behörigen utlyst sammankomst för öfverläggning i detta ämne, bör åtnöjas med de närvarandes beslut, då det måste vara af serdeles vigt , att inställelse vid dessa sammankomster iagltages, på det öfverläggningen må blifva så fullständig som möjligt, och de gemensamt intresserade måga åtminstone meddela och afhöra de skäl, hvarpå de skiljagtiga meningarne stödjas, hvilket är ett nödvändigt vilkor för möjligheten afen sammanjemkning; hvaremot
Utskottet instämmer i hvad sorn blifvit erinradt om förslagets ofullständighet, hvad beträffar bestämmelsen om hvilket beslut, sorn. skall anses gällande, och nu i förnyadt förslag skall rätta denna ofullständighet.
Den serskildt upptagne anmärkningen vid 6:te punkten är redan hufvudsakligen besvarad genom hvad Utskottet yttrat om orsaken, hvarföre förhöjd skjutslega icke är föreslagen annorlunda, än såsom vilkor för entreprenaden; De förmenta olägenheterne af skjuts-legans olika belopp för serskilda stationer, torde icke vara att befara hädanefter mera, än de visat sig hittills, der mångenstädes sådan olikhet redan förefunnits.
Då, enligt p:de punkten af Förslaget, skjuts-legans höjning utöfver det i allmänhet antagna beloppet, icke får ega rum annorlunda, än efter Rikets Ständers förslag, föranledt af serskilda locala förhållanden , och derefter är Bih. lill R.
Prot. 1840. 8 Smil. s6:te Haft. 3 18 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande, N;o toj. beroende af Kongl.
Maj:ts Nådiga pröfning, synes det icke finnas någon skälig anledning att befara missbruk af hvad i denna del är medgifvet.
Någon allmän bestämmelse om afstånden emellan skjuts-stationerne anser Utskottet icke böra ega rum, då de måste lempas efter vägens mer eller mindre svära beskaffenhet, och andra locala förhållanden , äfvensom någon framställning derom, i sammanhang med förevarande förslag, synes icke vara nödig, då denna angelägenhet hörer till de serskilda regleringar , som böra ankomma på vederbörande local-myndigheter.
Utskottet kan icke eiler understödja förslaget, att en entrepreneur, efter en tillända!upen contracts-period, må, då han behörigen fuligjoit sina åligganden, vid förnyad entreprenad, ega företrädesrätt att den öfvertaga , emedan ett sådant vilkor möjligen kunde verka menligt på den täflan till nedsättning af skjutskostnaden, söm man bör vara angelägen att framkalla, och hvilken man bör förutse mera vidsträckt, i den mon inrättningen vinner stadga genom erfarenheten.
Tili följd af detta allt, anser sig utskottet böra vidblifva det förut afgifna förslaget om entreprenader för gästgifveri-, håll- och reserv-skjutsen, samt ordningen och vilkoren dervid, utom hvad beträffar 5:te och io:de punkterne, för hvilka Utskottet, af ofvan uppgifne skäl, får föreslå följande förändrade lydelse: 5. mom.
I de fall, då, såsom vilkor för entreprenad, tillskott fordras af de skjutsningsskyldige, skola dessa , för att deröfver höras, genom behörigen af Konungens Befallningshafvande utfärdad kungörelse, stationsvis sammankallas, då det beror af hvarje skjutsningsskyldig enskildt att antaga eller förkasta de erbjudne vilkoren; dock skola de vid sådan sammankomst frånvarande ätnöjas med det beslut, som piuraliteten af de närvarande biträdt,, och, om röste-antalet blifver lika, galle den mening, som bifaller entreprenaden. llösterne beräknas efter de skjutsskyldige hemmanens storlek. io. mom.
Vid uppgörande af contract om skjuts-entreprenad, skall Konungens Befallningshafvande tillse, att endast välfräjdad och pålitlig person till entrepreneur antages, samt att han ställer borgen för fullgörandet af sina förbindelser, under minst fem eller högst ro år.
Då afslutad entreprenad af en eller annan anledning upphörer, vidtager genast förpligtelse för de Allm. Besv.- och Ekon.AJtskoUets Utlåtande> N.o Joy. 19 skjutsskjddige hemmanen att åter bestrida skjutsningen i den ordning, som varit iagltagen innan entreprenaden afslutades, intill dess ny entreprenad kan åstadkommas.
Emot de af Utskottet föreslagne reglementariska föreskrifterne, har inom de Irenne Riks-Stånden i allmänhet blifvit erinradt, att Rikets Ständer icke borde ingå i några bestämmelser derom, utan öfverlemna till Kongl. Maj:ts
Eget höga godtfinnande att i desse ämnen förordna , och hos Kongl. Maj:t endast i underdånighet anhålla, att, vid utfärdande af ny Förordning om Skjuts-inrättningen, dessa ämnen må lagas i öfvervägande.
Ehuru de ifrågavarande föreskrifterne alla äro af egenskap, alt mer eller mindre verka på entreprenad-vilkoren, och således stå i sammanhang med det framställda hufvudsakliga förslaget, medgifver Utskottet att några bestämmelser derom af Rikets Ständer icke äro nödvändige, hvarföre Utskottet, med frånträdande af dess förra förslag i denna del, får hemställa: att, i sammanhang med underdånig framställning rörande den föreslagne förändringen af skjutsnings-anstallerne, Rikets Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att, med afseende å nu förändrade förhållanden, Kongl. Maj:t täckes låta utarbeta en ny Skjuts- och Gästgifveri-Ordning, innehållande de stadganden, Kongl. Maj:t i Nåder pröfvar nödiga och ändamålsenliga, lill de resandes och skjutsandes betryggande emot missbruk vid skjuts-inrättningens begagnande, äfvensom alt, utan afbidan häraf, skjuts-entreprenader måga tillvägabringas, i den nion omständigheterna kunna det medgifva.
Utskottets yttrande om diligens- och forvagns-inrättningar, är det anmärkt, att
Utskottet skall icke nog utförligt behandlat detta ämne, och för litet gjort afseende å skjuts-inrättningens förening med allmänna posten, på sätt som med fördel skall vara iagtlaget i Europas fleste länder, äfvensom, då Utskottet tillstyrkt tillvägabringande af forvagnsinrättningar, på sätt som Tedan skett för vägen emellan Stockholm och Upsala, det är erinradt, att för denna inrättning är medgifven den af Utskottet på ett annat ställe afstyrkte rättigheten, alt med de skjutsningsskyldige contrahera om öfvervägande af deras skjutsningsskyldighet, äfvensom en arnian talare ansett det böra bestämmas, att den föreslagna entreprenad-anstalten icke må hindra diligens- och förvagns-inrättningar. 20 Atlin. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande , N:o 10J-.
Genom de väckta motionerne, är någon utförligare behandling af frågan om diligens- och forvagns-inrätlningar icke påkallad , och Utskottet liar icke eller annars funnit någon anledning dertill.
Utskottet har bestämdt antydt sin åsigt af gagnet och angelägenheten af dessa inrättningar, och äfven tillstyrkt, att hittills meddelade understöd dertill må fortfara, och ytterligare omvårdnad egnas åt deras förkofran, hvilken i alla fall, genom förhöjning af den allmänna skjuts-legan, torde väsendtligen befordras.
Emot förslaget om skjuts-inrättningens förening med postföringen , får Utskottet åberopa hvad sorn förut är yttradt om omöjligheten för Staten att omedelbart öfvertaga skjutsnings-beslyret, och om den olikhet i localföihållanden, som hindrar efterföljden af andra länders exempel.
Då Utskottet icke satt i fråga någon föreskrift, hvarigenom skjuts-entreprenadanstalten kan blifva hinderlig för diligens- och forvagns-inrätlningar, utan tvertom uttryckligen förutsatt, att dessa inrättningar skulle genom berördeanstalt framkallas och befordras, lärer något stadgande, för att undanrödja slikt hinder, icke vara nödigt.
Utskottet har icke eller tillstyrkt att förvagns-inrättningar i allmänhet måge medgifvas samma vilkor, sorn för vägen emellan Upsala och Stockholm, enligt hvad nu blifvit uppgifvet, skola vara beviljade, och hvad endast exempelvis är nämndt, torde icke utgöra tillräcklig anledning till en slutsatts, stridande emot hvad Utskottet, på ett annat ställe, bestämdt förklarat; men till förekommande af all förtydning, får Utskottet ytterligare förklara , alt, med åberopandet af detta exempel , ingalunda varit åsyftadt alt forvagns-inrättningar måga, genom öfvertagande af de till skjutsning indeldte hemmanens skjutsningsskyldighet, befordras.
Utskottets förslag till förändring af Rese-Reglementet har blifvit klandradt, dels emedan häst-antalet skall vara föreslaget allt för inskränkt, dels i motsatt rigtning, emedan för de högre embetsmännen skall vara medgif— vet ett större antal hästar, än som erfordras, hvarjemte man ansett det orättvist, att icke kronobetjening och fjerdingsman skulle för resan ega beräkna den högre skjuts-legan, utan att anlita skjutsentreprenad-anstalten.
Vid bestämmelsen af häst-antalet för embets- och tjenstemän under embetsresor, har Utskottet sorgfälligt sökt lämpa den efter verkliga behofvet, och anmärkningarne deremot äro icke beledsagade af några skäl, sorn kunna föranleda Utskottet att förändra, dess förslag.