Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sålunda blef äfven den kontanta delen af ordinarie räntan mindre, i den män man betalte den med ett underhaltigt mynt.
Allt det der förstod den olärda bonden alltför väl.
Beslutet hade således sitt ursprung i majoriteternas önskan att få betala sina skulder med ett underhaltigt mynt och det kan den siste värde talaren icke, om han nogare tänker på saken, vara okunnig om.
I afseende derpå att man under lyska kampanjen icke saknade skiljemynt, så är det ganska riktigt, mycket riktigt, ja gudbevars; men dervid är att märka, att arméen underhölls med subsidier och med utländsk^ mynt, men icke var det det Kungliga Svenska skiljemyntet som skickades till aflöningen, ty då hade vi sannerligen varit utan.
Det torde den värde talaren veta sjelf, att då hade vi varit rakt utan möjlighet att fä aflöning.
Jag vet icke om för närvar, här finnes någon, som bevistade 1788 års krig.
Jag har icke bevistat det, men jag vet af dem, som deltogo deri, att sedelmyntet betaltes med högt agio i silfver, emedan man icke orkade bära det hederliga silfvermyntet då det ulbetalles i aflöning för en hel månad, hvaremot det icke kostade någonting på att bära aflöningen för en hel månad i sedlar.
Efter jag nu har ordet, så önskade jag att få öfvergå till några af Gr.
Cronhjelm yttrade satser uti dess anförande till svar på hvad Hr Rosenblad yttrat.
Deri har Grefven yttrat, att i den mån som bankens silfverfond skulle förminskas, kunde också tjenstemanna-personalen indragas, hvarigenom äfven bankens förvaltningskostnad komme att minskas.
Detta är klart, och det är äfven gifvet att om banken har silfver, utöfver sitt behof, så komma R.
St. troligen att besluta utlåning i motsvarande sedelbelopp, och man börjar således en utvidgad bankrörelse; men jag tror icke att Svenska folket i allmänhet kommer att blifva rätt belåtet med en sådan hushållning, som den föreslagna, utan önskar snarare att få behålla sina sedlar och hafva sin silfverfond i banken, till följe deraf att det behöfver den till betalande af enskilda skulder utomlands ; men sannerligen jag tror, att det skulle blifva belåtet med Den 4 Mars e. m. 71 alt man öfverlemnade åt privatbankägarnes skön att ensamma utgifva sedlar, hvilka de förklara för mynt, men som icke är del, ty efter 72 § Reg.F. må icke annat sedelmynt i riket gälla, än det som af R.
St:s bank utgifves.
Jag förenar mig med dem, som anhållit om afslag å belänk.
Ehuru visserligen det fattade beslutet icke blir af någon verkan, i händelse den underrättelse är riklig, sorn blifvit meddelad, att 3 Ständ skulle hafva bifallit betänk., anser jag mig likväl böra till besvarande upptaga några af de anmärkn:r man gjort emot mitt yttrande, hvaruti de Hesta punkterna icke blifvit vidrörda.
Hvad jag visserligen hört på andra ställen, men som Utsk. haft den grannlagenheten att icke i betänk, framdraga såsom skäl för tillstyrkande af småsedlarnes afskaffande, är alt det skulle vara ett band på R.
St:s sjelfständighet i fråga om att göra en framtida myntförsämring, ett framtida upphäfvande af deras eget beslut om realisationens verkställande.
Detta band både tror jag är vanmäktigt och obehöfligt.
De fordna tider, då sådana myntförsämringar skett, voro måhända ursäktade genom den ringa kännedom man ägde om de förhållanden som bestämde ett sedelmynts värde.
Men med den sakkännedom som numera finnes i delta ämne, och som, att döma efter sednasle 25 års erfarenhet, bör allt mer och mer tilltaga, förmodar jag alt bland Svenska folkets representanter, R.
St., icke någon majoritet skall kunna befaras göra sig gällande som kunde vilja tillintetgöra den högtidliga försäkran Svea R.
St. gifvit Sveriges folk, att den för all beståndande rätt sä vigtiga oföränderlighefen af myntvärdet skall blifva upprätthållen.
Hr von Hartmansdorff har betvillat riktigheten af min uppgift, dä jag sagt kostnaden för småsedlarne vara mindre än 40,000 r:dr.
Jag har i detta afseende åberopat siffror ur det tryckta sammandraget af bankens sista bokslut, hvilket jag har bredvid mig, och sorn gerna stätt till hans tjenst.
Jag tog likväl icke dervid i beräkning, att om tillverkningen af småsedlar komme att upphöra, de betydliga faux fraix vid bankens pappersbruk
Tumba skulle komma alt i betydligare mån förstora tillverkningen af de återstående större sedlarne och starkt föröka kostnaden för dem.
Vidare har Hr von Hartmansdorff yttrat alt en motsägelse skulle äga rum emellan 2:ne mina yttranden, men för dem af R. o. Ad., hvilka icke med nog uppmärksamhet afhört mig, får jag upplysa förhållandet.
Hr von Hartmansdorff bar nemi. anfört det vara en motsägelse af mig, att på ena sidan hafva sagt att man skulle förränta de 800,000 r:dr, som borde användas till småsedlarnes inlösen, och på andra sidan yttrat alt utgifvandet af dessa 800,000 r:dr kunde försvaga bankens kraft att, vid möjliga kriser, möta påträngande behof och lugna farhågorne.
Han har likväl härvid antingen icke hört eller förgätit, att jag sade, att om man anser banken hafva 800,000 r:dr silfver, som kunde användas för andra behof än de omnämnda, så kunde de användas på det fruktbarare sättet, som jag anfört, och som skulle gifva vida mer i vinst än hvad småsedlarne kosta. 72 Den 4 Mars e. m.
Vidare har Hr von Hartmansdorff sagt att hvad jag i eftermiddag yttrat, skulle stå i motsägelse emot hvad jag anfört på f. m., då jag fann silfver-skiljemyntet för godt, hvaremot jag nu på e. m. ansett det vara för litet godt.
Han glömde likväl hvad jag yttrade både på f. m. och e. m., nemi. om det större myntet, att det vore för underhaltigt, men alt deremot det smärre myntet borde genom tillsats af mera koppar göras större, emedan det vore för litet; hvarjemte jag fästade uppmärksamhet både i f. m. och e. m. derpå, att det vore nödvändigt att göra det bättre genom' den kanten sorn jag yttrade borde tillsättas, som skulle försvåra eftergöring.
Der var således fullkomlig öfverensstämmelse emellan hvad jag yttrade i f. m. och hvad jag yttrade i e. m.: endast de anmärkta bristerna å närvar, silfvermynt skulle blifva så mycket kännbarare, om silfvermynt blefve mera gångbart i allmänna rörelsen.
Vidare yttrade Hr von Hartmansdorff, att han, med ledsnad och blygd för Sverige, hade sett huru utlänningen med vämjelse hade emottagit våra smutsiga och trasiga småsedlar.
Jag skulle för min del vara mycket nöjd, om man icke hade något värre att blygas för, än för våra småsedlar och deras smutsiga utseende, hvilket mycket lätt kunde förändras genom vidtagande af längesedan föreslagna förbättringar vid tillverkningen.
För min del skulle jag snarare blygas för om en ut länning kom att vid våra debatter höra, huru inom oss sjelfve man föreställde sig möjligheten att Sveriges R.
St. skulle kunna förglömma de högtidliga löften de vid realisationen gifvit Svenska folket.
Jag får förnya min anhållan om den propos. jag förut begärt.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle Banko-Utsk:s förevar utlåt.
N:o 25, och besvarades denna propos. med starka Ja, blandade med åtskilliga Nej, hvarpå Hr Landtm, tillkännagaf, det han trott sig finna att R. o. Ad. med öfvervägande
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voteringspropos. :
Den som bifaller Banko-Utsk:s utlåt.
N:o 25, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses berörde utlät, hafva blifvit af R. o. Ad. afslaget.
Efter voteringens slut, befunnos röslerne hafva utfallit, som följer: Ja — 65.
Anmäldes och lades på bordet följande från ötskin inkomne utlåt:n, mern. och betänk:n, nemi. från Den 4 Mars e. m. 73 ^ Stats-Utskottet:
N:o 73, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 4:de hufvudtitel: N:o 74, ang:de regleringen af utgifterne under riksstatens 5:te hufvudtitel; N:o 79, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 36; N:o 80, i anledn. af väckt motion, ang:de återställande till Kalmar domkyrka af arrende-inkomsterne utaf jordlägenheter, tillhörande Kalmar f. d. fästning; N:o 81, i anledn. af väckta motioner om försäljning till skatte af en del kronan tillhöriga fisken m. m.; N:o 82, i anledn. af väckte motioner, ang:de förhöjning i priset å saltpeter; N:o 83, i anledn. af väckt motion om oplionrsätt för Umeå stad till det s. k. Lazarcttsfisket eller Nya Försöket: N:o 84, ang:de ersättandet af kostnaderne för den sednast sammankallade Riks-rält; N:o 85, ang:de det staden Wexiös näringsidkare beviljade förlagslåns återbetalande till riksg.-kont.; N:o 86, i anledn. af föreslagen afskrifning af det för Kottholmskanalens anläggning och sågströmmens upprensning beviljade lån; N:o 87, i anledn. af revisoren vid riksg.-kont. A. L.
Kuhlaus enkas ansökning om förhöjd pension; N:o 88, i anledn. af väckt motion, ang:de Ridöns anslående till allmänning åt Färentuna härad; N:o 89, i anledn. af väckt motion, ang:de befrielse för gästgifvaren Eskil Johansson från debiterad rotevakans-afgift; Banko-Utskottet:
N:o 31, med hemställan, att ett tillfälligt förskott måtte meddelas åt fonden för belåning af fast egendom; N:o 32, i anledn. af återremiss af Ulsk:s utlåt.
N:o 12; N:o 33, i anledn. af mjölnaren Isak Forsells ansökning om eftergift af straffränta samt rättegångskostnads ersättning till Bankodiskontverket; N:o 34, i anledn. af commerce-rådet B. H.
Santessons ansökning om eftergift af öfverräntan af åtkilliga diskont-lån.
N:o 27, i anledn. af väckt motion, ronde reorganisation af Stockholms allmänna barnhus-inrättning; N:o 28, i anledn. af väckt fråga om upphörande af Skånska kavalleri-reg:tenas s. k. fot- och åder-möten; N:o 29, i anledn. af väckt fråga om upphäfvandet af föreskrif terne ronde nummerhästarnes vid indelta kavalleriet förseende med sqvadronsmärken; N:o 30, i anledn. af väckt fråga om utgörandet af böterne för vanvård af nummerhäst till rusthållsdelägarne; N:o 40, i anledn. af väckt motion om förändring i sättet för lumpsamling; samt 74 Den 4 Mars e. m. N:o 42, i anledn. af väckt motion om förklaring af handelsordningen d. 22 Dec. 1846, i fråga om förbud för glasförare m. fl. att, för bedrifvande af detta yrke, i riket kringresa.
Anmäldes och begärdes pä bordet ett af Ridd.Utsk. under
Nio 9 afgifvet sålydande:
Hörsamt memorial!
Medelst remiss af d. 29 sistl.
December har II. R. o. Ad. till Ridd.Utsk. remitterat en af Hr Frih. Palmstjerna, C. 0., d. 22 i samma månad väckt motion, om ett 9:de morms tilläggande lill Ridd.Ordms Tule §, deruti Hr Frih:n, under anförande det ”behofvet af en, efter tidernas beskaffenhet lämpad, större fullständighet uti nämnde § säkert vore af de fleste R. o. Ad:s ledamöter iosedt'1, till de redan befintliga stadganden, enligt hvilka Adelsman borde från säte och stämma på Riddarhuset uteslutas, ytterligare föreslå följande: 11 Adelsman, som hvarken vid universitet aflagt gradualexamen inom någon fakultet; eller de 3 före riksdagen sist förflutne åren erlagt minst 10 r:dr bico i årlig bevillning för fastighet, eller å stat innehar tjenst, vare sig på grund af K. fullmakt, eller såsom tjensteman uti Konungens cancelli, ett rikets collini, öfver-rält eller R.
Stis verk; eller till följe af innehafd sådan tjenst åtnjuter pension1’.
Och har Utsk. tillika fått emottagå de vid remissen utaf Hr Gr.
Hamilton, Henning, Gr.
Lagerbjelke, Gustaf, Friherre Åkerhjelm, Carl, Hr Tham, Wilhelm, Frih. Cederström, Jakob, och Hr von Hartmansdorff, August, afgifne yttranden.
Detta ärende har Ridd.Utsk. egnat den omsorgsfulla pröfning, vigten af detsamma kråft, och likmätigt sin pligt, går Utsk. nu att för R. o. Ad. vördsamt framlägga resultaten af denna pröfning, hvarvid Utsk., då inom Ståndet blifvit ifrågasatt, huruvida detta tillägg kunde anses beroende endast af R. o. Ad., och ej, såsom ingripande i Ståndets privilegier, förmåner, rättigheter och friheter, enligt 114 § R.F. borde underställas samtlige
Medståndens pröfning — först torde derföre böra yttra sin åsigt vara den: att 12 § Riksd. Ordn., utan hinder af 114§Reg.F., vid ifrågavar. fall bör tillämpas, så mycket hellre, som denna åsigt delats af 1818 års Const.Utsk., och som R. o. Adis ledamöter vid 1823 och 1830 årens riksdagar tillämpat den, då Side mom. af 7 § Ridd.Ordn. infördes.
Sedan Utsk. nu för R. o. Ad. framställt sina tankar om frågans formella behandling, öfvergår Utsk. till redogörelse för dess beskaffenhet, och för de åsigter derom, hvilka inom Utsk. gjort sig gällande.
Utsk. inser klart och erkänner, i likhet med motionären, behofvet att frän representationsrättens utöfvande förhindra sådane Adelsmän, hvars bildning och ställning i samhället äro af den beskaffenhet, att de ej äga den sjelfständighet, som man med skäl anser oskiljaktig från utöfvandet af representantens ansvarsfulla kall; men ehuru Utsk. inser detta behof, har Utsk. ej kunnat erkänna de medel, motionären föreslagit till målets ernående, så tillfredsställande, att Utsk. kunnat förorda den inför R. o. Ad. och tror Utsk.
Den i Mars e. m. 75 sig bäst kunna framlägga sina skäl härför, genom att punktvis genomgå förslaget.
Enligt lista punkten skulle representationsrätt medgifvas Adelsman, som inom någon fakultet aflagt gradual-examen.
Detta är ett erkännande af den högre lärdomens anspåk, i hvilket Ulsk. icke kunnat annat än instämma; om ock Utsk. måste medgifva, att fall kunna finnas, då anspråk, grundade endast på dessa, en gång ägde, och kanske sedan förlorade, kunskaper, icke tillika innebära en garanti för ett värdigt utöfvande af den medgifna rättigheten; men härvid möter, att enligt detta stadgande en juris eller theologie kandidat, ehuru han aflagt särdeles vidsträckta, och den förra ett för statsvärf vida mer dokumenterande kunskapsprof, än en filosofie magister, likväl vore utesluten från den representation, dertill den sednare hade sig rätt medgifven; ett förhållande, som äfven skulle äga rum med Adelsman, som genomgått en kurs vid det högre militär-läroverket, hvilka kunskapsprof dock torde böra anses lika dokumenterande lill representationsrätt, som en filosofie-magisters.
I 2:dra punkten föreslås att erkänna representationsrätt åt Adelsman, som de 3:ne sistförflutne åren erlagt minst 10 r:dr b:co i bevillning för fastighet.
Ehuru Utsk. för sin del anser ägandet af fastighet vara ett sådant villkor för representationsrättens utöfvande, alt det ej torde kunna jäfvas, tror Utsk. dock alt bevillning är af en allt för ombytlig och osäker natur, för att lämpligen kunna användas såsom måttstock för denna dyrbara rättighet, enär bevillningsafgifterne vid hvarje riksdag kunna, t. o. m. mot R. o. Adis egne åsigter, höjas och sänkas, äfvensom alldeles borttagas, i hvilket sednare fall alla fastighetsägande medlemmar af R. o. Ad. blefve sin representationsrätt förlustige.
Det taxeringsvärde af 5000 ridr bico, som efter nuvar. grunder motsvarar den föreslagne bevillningen af 10 ridr, torde ej heller vara någon lämplig bestämmelse; enär en egendom af detta taxeringsvärde ej förmår försätta sin ägare, äfven om han vore skuldfri, i en oberoende ställning, hvadan den garanti i berörde hänseende, nämnde stadgande åsyftar, ingalunda vinnes, under det mången, för representant-kallet, genom sin bildning, erfarenhet och ställning i samhället för öfrigt, fullt qvalificerad person, af denna bestämmelse blefve utesluten.
Hvarje census är alltid mindre lämplig, saknar samband med de öfriga bestämmelserne i motionärens förslag, och är dessutom, med undantag af val inom Stockholms stads borgerskap, helt och hållet främmande för Sveriges statsförfattning.
De 2:ne sista punkterne innefatta bestämmelser för representationsrättens medgifvande åt Adelsmän, som innehafva eller innehaft embete eiler tjenst.
Enligt desse skulle den civila tjenstemannen i allmänhet erhålla representationsrätt vida sednare än den militära, hvilket förhållande torde vara så mycket oriktigare, som den civila tjenstemannen, just genom beskaffenheten af sina insigter, torde vara bättre qvalificerad till representant än den militära; äfven torde bestämmelsen om pension ej vara fullt lämplig, enär den civila tjenstemannen, först vid en ganska hög ålder, kommer i åtnjutande af denna fördel, då deremot den militära erhåller den vida förr, och 76
Den 4 SI a r s e. m. dessutom i vissa fall kan lemna sin tjenst 7 år innan han kommer i åtnjutande af pension, under hvilken mellantid han alltid vore utesluten från representationsrättens utöfvande.
Utsk. har äfven trott sig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, alt genom dessa bestämmelser representationsrätt ej tillgodokomme ett större antal af clereci och läroverks-staterne, åtskillige af justitie-, lands-, landtmäteri-, bergs- och Jägeri-staterne, flere tjenstemän vid de förvaltningsverk, som icke kunna hänföras lill rikets colhr, öfver-rätt eller R.
St:s verk, äfvensom Riddarhusets egne tjenstemän m. fl., hvilket förhållande ingifvit Utsk. allvarliga betänkligheter, mot antagandet af denna punkt. R. o. Ad. har hittills ägt en stor fördel genom sin mångsidiga sammansättning.
Denna fördel skulle R. o.
Ad. förlora, om de antoge Frih.
Palmstjernas förslag, enär R. o. Ad., efter denna omorganisation, kornme att bestå endast af följande 4 elementer:
Adelsmän, som tagit gradual-examen, fastighetsägare, tjenstemän och pensionärer. R. o. Ad. skulle härigenom utestänga från sina öfverläggningar och beslut all den erfarenhet, de kunskaper och den sakkännedom, alla dess nuvar. öfrige medlemmar äga, hvilket Utsk. tror vara hvarken nyttigt eller välbetänkt.
Det är på dessa samfäldta skäl, som Utsk., efter noggrann pröfning af Frih.
Palmstjernas förslag, samt sedan man inom Utsk., fastän utan framgång, medelst andra bestämmelser sökt nå motionärens vackra och önskvärda mål, — ansett sig ej kunna understödja Frih.
Palmstjernas förslag, hvadan Utsk. vördsamt hemställer: alt den af Ur Frih.
Palmstjerna väckte motion icke matte till någon B. o. Ad:s åtgärd föranleda; hvilket dock vördsamt underslälles II.
Ståndets eget bepröfvande.
4 ledamöters reservationer häremot medfölja.
Stockholm den 29 Febr. 1848.
På Riddarhus-Utskottets vägnar L. von Stedingk. fF. F. Dalman.
Emot Ridd.Utsk:s fattade beslut, att afslå Frih. C. 0.
Palmstjernas motion ronde inskränkning i utöfningen af II. o. Ad:s representations-rätt inom vissa qualifikationer får jag mig reservera.
Så väl sjelfva motionen, som de modifikationer, och flere förslag i samma syftning, hvilka blefvo uppgjorda inom Utsk., rönte samma öde, men en af förenämnde slag, genom mig företedd, och hvilken i ringa man endast till några detaljer skilde sig från hufvudmotionen, blef afslagen allenast genom en rösts pluralitet; det är derför som jag ansett mig pligtig härmedelst upplysa om förhållandet, på det H. R. o.
Ad. må komma i tillfälle bedöma detsamma vid afgörandet, huruvida Ståndet bör bifalla Utsk:s betänk., återremittera det, eller möjligen å denna reservation vilja fästa något afseende.
Palmstjernas motion, äfvensom min dervid gjorda modifikation, utgå ifrån 3:ne hufvudprinciper, nemi. högre KunskapsVrofi besutenhet samt embetsmanna-erforenhet; svårligen lärer Den 4 Mars e, m. 77 kunna bestridas, att icke dessa bestämmelser utgöra väsendtliga egenskaper för representanten, och således ett vigtigt ändamål jemte Ståndets anseende härvid var afsedt; deremot har visserligen yppats den betänklighet i mångens föreställning, att en och annan värdig ledamot blefve utesluten i det man ville frånskilja Ståndet sådana, som i intet fall borde representera, men vill man en nyttig förbättring, så bör man väl åsidosätta små beräkningar, helst om vid första påseendet man skulle föreställa sig, att någon större förmåga, om sitt riksdagsmannakall angelägen individ förmenades blifva utesluten, det vid närmare skärskådande torde inses, att det i de flesta fall berodde af honom sjelf att försätta sig i den ställning att han kunde ingå under någon af föreslagna kathegorier.
Afven har jag föreställt mig, att sedan denna nyttiga och nödvändiga förändring i R. o. Ad:s representations-rätt blifvit väckt, skulle ett vidblifvande af nu gällande obegränsade sjelfskrifvenhet, deraf stora olägenheter äro en obestridlig följd, kunna tydas, såsom kallsinnighet af Ståndet för dess värdighet inom sig, och anseende utom detsamma, samt då vi hafva hedren att benämnas rikets första Stånd, vi borde äfven föregå med exempel att erkänna företrädet ligga i representantens skicklighet, anseende och erfarenhet, utan att likväl utesluta besutenhetens ratt.
Jag vågar derföre härmedelst vördsamt underställa H. R. o.
Ad. milt förslag till modifikation i Frih.
Palmsfjernas motion, att införas såsom 9:de mom. uti 7 § af Ridd.-Ordn. så lydande: ”Adelsman, som hvarken vid universitet aflagt gradual-examen inom någon fakultet, eller slutligt kunskapsprof vid högre militärundervisningsverk ; ”eller de 3 före riksdagen sist förflutne åren erlagt skatt för ägande fastighet i stad eller på landet taxerad till minst femtusen (5000) r:dr b:co; ”eller å stat innehar, eller minst tjugo (20) år innehaft tjenst, vare sig på grund af K. fullmakt, eller såsom tjensteman uti Konungens cancelli ett rikets colhm eller R.
St:s verk”.
Som jag äger skäl förmoda, att den värde motionären medgifver denna modifikation, så lärer intet hinder möta för H.
Ståndet, om det skulle så för godt finna, att antaga denna för att vara dess mening, hvarföre jag vördsamt anhåller om Högvälborne Hr Gr. o.
Landtm:s propos. derå, men i hvilket annat fall som helst, får jag ödmjukast yrka återremiss af betänkandet. G. E. Frölich.
Häruti instämma:
Knut Phil. Bonde.
Montgomery Cederhjelm. O. M. Björnstjerna. H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 10 e. m.
In fidem protocolli, Albert Munck. 78 Den 8 Mars f. m.
Justerades 2 prot.utdr. för d. 4 dennes, samt pleni-prot:n för d. 23 sistl. Febr. f. och e. m. samt den 26 i samma månad.
Upplästes till justering samt godkändes nedannämnde frän Exped.- Utsk. inkomne förslag till R.
N:o 30, ang:de ersättning för förskjutna kostnader, i anledn. af kolera-farsoten; N:o 31, ang:de ytterligare räntefrihet och anstånd med kapitalafbetalningarne för det till nya rådhus-byggnaden i Wexiö afsatta belopp af det staden beviljade byggnadslån; N:o 32, ang:de eftergift af ett förre landskamererare!! G. Sylvander till ersättning ådömdt belopp; N:o 33, ang:de verkställd omröstning öfver högsta domstolens ledamöter; och N:o 34, ang:de val af Just.ombudsman och dess suppleant.
Äfvenledes upplåstes och godkändes Exped.Utsk:s förslag: N:o 35, till R.
St:s förordnande för häradshöfdingen, kammarrådet S. L. Theorell, att vara R.
St.-s Just.ombudsman; och N:o 36, till R.
St:s förordnande för hofrältsrådet m. m.
Gr. C. G. D. Mörner, att vara R.
St:s Just.ombudsmans suppleant.
Af enskildte affärer hindrad alt ständigt under riksdagens lopp qvarstadna i hufvudstaden, ser jag mig nödsakad att afsäga mig förtroendet att vara bänkman, anhåller dock, att R. o. Ad. behagade bifalla, att jag må bibehålla min riksdagsmannarätt under nu pågående riksmöte. R. o. Ad. biföll denna anhållan, i anledn. hvaraf Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att val af en bänkman inom 9:de Bänknnsafd:n komme att förrättas i början af nästa plenum.
Af tjensleåligganden hindrad att fortfarande vistas i hufvudstaden, anhåller jag vördsammast att, med bibehållande af min riksdagsmannarätt, få afsäga mig min plats såsom ledamot i Ridd.Utsk. R. o.
Ad. lemnade äfven härtill sitt samtycke; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, dels anmodade Hrr Electorer, att sammanträda för att utse ledamöter i Ridd.Utsk. efter Hr Björnstjerna och Gr.
Ehrensvärd, Carl Albert, hvilken sednare, såsom fullm. för Adliga ätten Schönström N:o 1056, i följd af fullmaktsutgifvarens död, återlemnat sm pollett, dels tillkännagaf, att den genom Hr Björnstjernas afsä - Den 8 Mars f. m. 79 geise ledigblifna Bänkm:s-befattning inom 22 Bänkmis-afd. komme att återbesättas genom val i början af nästa plenum.
Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 1 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 7, ang:de postbevillningen.
Föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 1 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 8, i anledn. af såväl K.
M:s nåd. propos., ang:de kurhusafgiftens fortfarande, sorn Frih.
Palmsljernas, C. 0., Hr af Grubbens, N. W., och Hr Westins i ämnet väckte motioner.
Detta Bevilln.Utsk:s betänk., anhåller jag vördsammast må blifva återremitteradt af följande anledn:r: l:o Har Utsk. alldeles med tystnad förbigått K.