Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag förmodar att vid granskningen af föreslagne behof, af den egenskap, att de fordom icke ansetts tillhöra de verklige Statsbehofven, Ridderskapet och Adeln fäster en noggrann uppmärksamhet på följderne af ett Skuldsättnings-systeme, som, visande sig i sin början mindre betydligt och vådeligt, likväl otvifvelaktigt skall öppna vägen för en fortfarande National-skuldsättning hvarje Riksdag, på kommande slägters bekostnad och genom föreslående af nya anslag, derigenom, under fredens lugn, hos oss införa en låneanstalt, som i framtiden möjligen utsträckt, jemförelsevis, till våra olika förhållanden, såsom i England, och hvarifrån varnande exempel aro att hämta, skall bereda detta fattigare Lands ofärd förr, än det på resourcer rika England, der kämpande emot undergång, Statens Skuldsättnings-system sanno; 14 Deri 2 Julii t, m. likt icke dess mindre bereder en icke aflägset Catastrophe jemte de menliga följder af ifrågastäldte Skuldsättnings-systemer, som synas mi^ uppstå i afseende på vår fmanciefle ställning för /'ramtiden, anser jag, att äfven betänklighet borde uppstå till förslagets antagande, i anseende till de omdömen hos våra grannar derifrån kunde ledas om vår oförmåga; och hvad skola de väl tänka om detta Lands natiorial-styrka, som utaii ali utländsk gäld och njutande under fredens lugn flere oafbrutna ymniga skördar, likväl icke förmår af egne tillgångar bestrida allmänna behof, annorlunda än genom Statslån dertill, och hvad ansträngningar äro väl att påräkna i behofvets och krigets stund, då tillgångarne, ehuru ansenlige;, icke en gång under fredslugnet förslå till de vaniiga behofven?
För min del anser jag detta förslag, att genom Stats-oblitioners införande, undergräfva National-förmögenheten och skuldsätta kommande slägter, till sin riktning och påföljder så vådeligt, att ten» dencen derföre* som förflutne tid sig visat, bör alfvarligeri hejdas, med afseende hvarpå jag vördsammeligen anhåller* att StatsUtskottets Utlåtande om Statslån, sorn* skiljdt ifrån andre Betänkanden särskildt kart behandlas, må* utart äterreriliss afslds ; mert skulle mot förmödan återremiss deraf medgifvas, anser jag vid Betänkandet böra anmärkas, att genom det föreslagne upptagande af Lån för 3 procent, borttages Lånetillgångar för de Lånbéhöfvände, hvilket omdöme äfven sista Riksdag ingick i beräkning, för deras afskafFande, hvarjemte emot Utskottens förmodan att Låne insättningar för 3 procent Ven 2 Julii e, m. icke någonsin skulle komma att saknas, och ingen fond för deras inlösande beböfvas, det torde kunna invändas, att försigtigheten tyckes bjuda en större varsamhet i detta afseende, helst vid inträffande af oförmodade handels - conjuncturer, cours - förändringar, krig , kanske en riksdags-kallelse, hvar och en sannolikt återfordrade sine insatte Capitaler, utan att deremot svarande insättningar af andra, voro att påräkna.
Men, då jag nu tillstyrkt afslag på Utskottens Utlåtande, i afseende på Stats-obligationer, får jag förklara det jag ansedt mig böra söka upplysning om de nu sökte bidrag af allmänna medel, och utvägarne till deras beviljande, i ändamål att genom framställning deraf söka ådagalägga att åtminstone de angelägnaste fordringarne kunna uppfyllas, genom sig företeende tillgångar, utan biträde af Statsobligationer.
Af* Tabellen N:o 4, sorti ar Utskotterts Betänkande bifogad, upplyses att Banquens Ränte, vinst, till användande för ändamål hvarom nu är fråga, uppgår till 1,096,398
R:dr under påföljande fem år} att 572,700 Rjdr ärö reserverade till användande ai den å Odlingslånen ingående lika summa under desse fem åren, äfvensom der upptagne öfverskott af 26,921 R:dr, utgörande en sammanlagd summa af 1,693,109, R;dr till dispositioner} hvilken summa visserligen synes otillräcklig till pretentienerne till anslag, som lära uppgå till något öfver 3 Millioner R:dr, men då desse påståenden skäligen böra ra. kåtterås, och å andra sidan af Bankens behåll* Vim S Julil c. ?n> ningar, än ytterligare biträden synas mig böra kunna ineddelas, förekommer det mig icke vara omöjligt att förena billiga fordringar med tillgångarne.
De af Utskotten föreslagne nya Fastighets-lån, uppgående under de fem påföljande åren till 756,g56 Rsdr, synas mig, med förändring i Utskottens Betänkande, med all billighet kunna tilläggas förenämnde Utgifnings och Utlånings-fond, hvilken med tillägg af desse 756,956, till förenämnde 1,696,109 R:dr, utgör en summa af 2,453,066
R:dr, som i det närmaste borde blifva tillräcklig till de hos Utskotten begärte Stats-anslagen; och då Bankens behållne inkomster böra användas till Statens nytta, synes det icke vara förenligt med Statens san. na fördel att gagna några få med erhållande af Baneolån å fastigheter som Utskotten föreslagit, och deremot tillstyrka Statslån till fyllnad i Stats» behofven, som deremot kunde förekommas genom denna summas användande till allmänna större fö-j retag och anstalter; varande anspråk till Fastighets.
Jåns erhållande så mycket mindre billigt, som genom större bidrag till afbrända Städer, Norrköping och Borås m. fl., dea föreslagne summan till Fastighets-lån verkligen i egenskap af Fastighets-lån till Städerne, till större del åtgår.
Skulle likväl, emot förmodan, förenämnde summa af 2,453,o66 R:dr, ändock icke uppfylla de äskade anslagen, så tillstyrker jag hellre till fyllnad deri, någon större eller mindre del af det mindre anslaget till silfverköp, utgörande 100,000 R;dr årligen, eller på 5 år 750,000 R:dr, an att Stats-obligationer må införas, som skulle genom sina Den 2 Julli e, m. «7 sina skadliga följder föranleda till en icke aflägsen förebråelse öfver ett förhastadt beslut, och väcka nationens billiga missnöje och ogillande af deras ombuds behandlingssätt af detta ärende.
Hvad angår de begärte anslag af Bankens inkomster visar sig i första rummet Götha Canal som, efter vanlig beräkning af 5oo ooo R:dr årligen, fordrar för fem år i,5oo,ooo R:dr, anslag för Strömrensningarne, 100,000 R:dr årligen uppgår för fem år till 5oo,ooo R:dr, hvarvid jag för egen del hellre skulle önska att halfva Strömrensningsanslaget finge tilläggas Götha Canal, dels i förhoppning att genom fyllnad i framställe behof, ett slut derpå så mycket snarare vöre att förhoppas, dels derföre att om
Strömrensningsanslagets hälft begagnades till anslagets egentliga föremål, vattuledningars beredande i Norra Pro. vincerne till beredande af ved-tillgång till Hufvudstaden, den andra kunde inställas, då nu genom smärre gråfningar, i flere Rikets provincer, den försätter den indelta Arméen, till arbeten der använd, i ett beständigt dagsverkstillstånd, tvärt emot Kneckte-Contractens innehåll, hvarom jag förut denna Riksdag, ehuru förgäfves, i detta Riksstånd anmärkning framställt.
Till förenämnde anslag, utgörande 2 millioner, synas mig böra låggas 200,000 R:dr lånebitråde till Norrköping, samt 100,000
R;drs lån för Borås, r 0,000 R:dr årligen i fem år till ersättning för SöderTeJje Bolag, sorn anspråkslöst icke undandragit sig de största upp - Bil. till Ridd, 0, Ad.
Prof. VI, Band. 3, 9en 5 JUlii c* nu ofFringar; tillsammans 5o,ooo R:dr> samt för Trollhätte CanalBolag högst 100,000 R;dr län, som derom lärer hafva sig anmält och med undantag af Hjelmare Slussverk 5ro de som äga anspråk på biträden, hufvudsakligen upptagne till beräkning 2,45o,ooo R:dr eller till den förenämnde summa af 2,453,006 R:dr, som med tillägg af Fastighets låne-tillgången, skulle af Bankens behållningar kunna disponeras.
Beträffande åter Hjelmare Slussverk, så under medgifvande af eli fortfarande understöd, som förra Riksdagen beviljades, synas*med hänsigt till Statens tillgångar de större bidrag nu fordras icke kunna beviljas, då i stället för förra Riksdagen begårte och beviljade lånbitråden, frågan angår nu icke mindre ån ny uppoffring af mera ån en half million utan all ersättning och någons deltagande då likväl en af Rikets större städer, med nästgränsande trakt af vestra Hjelmaren allena deraf skörda frukterne, och det är fara värdt om ett gränslöst bifall lemnäs till hvad som fordras, att i Hjelmare Slussverk uppstår en ny Götha Canal, till anspråk och Rikskostnader.
Hvad som till biträde i detta afseende nu kunde beviljas, kunde, om annan tillgång saknas, bereda någon inskränkning i det mindre anslaget till silfverinköp af i5o,oooR.d årligen, och får jag till närmare utveckling af hvad jag så i afseende på tillgång, som föreelagne anslag anfördt vördsammeligen bifoga medföljande beräkning.
Då jag, med tillfredsställelse af Utskottens betänkanden inhämtat den oryggliga föresats, att Banco- och Riksgälds - T)tn 2 Julli i?, m.* sedelstocken ej skulle få öfverskjuta 00,000,000 R:dr, tror jag att Bancosedel—innehafvaren, i detta förklarande och föreskrifterne om silfver— inköp, till förstärkning af Bankens Silfverfond, anser sig äga den trygghet för Bancosedelns bibehållne, om ej förbättrade värde, att man gerna medgifver användande af Bankens öfverskott till andra Statsbehof, till förekommande af införande af Statsobligationer, som förr eller sednare torde medföra en menlig inflytelse på Banken, och verka tili oreda och Bancosedelns försämring.
Slutligen förekommer ett ämne a£ piindre vigt, hvarvid jag gerna skulle undvika fästa någon erinran, om j ig icke ansåg min pligt, såsom representant derom påkalla ett yttrande, nemligen om den föreslagne förnyelsen af tvenne FilialDisconter i Götheborg och södra delen af Riket.
Om de förr varande ännu existerade, skulle jag icke yrka deras indragande,' men vid nu varande förhållande, då Riksens Ständer, varnade af förluster, förfiyttadt hela Discont!örelsen lill Stockholm, och emot förvaltningen af denna Discontrörelse ej varit något att erinra, förekommer det mig vara inconsequent, om Riksens Ständer med förändring i förra beslut, skulle denna Riksdag anse nyttigt, hvad man förra Riksdagen, af erfarenheten, fann vara skadligt, oberäknad! den mindre säkerheten i penninge-fÖrvaltningen, och vid pröfningen för säkerheten till låns erhållande, som torde inträffa vid aflägsna Disconter, mea vid BancoDisconten icke äfventyras, hvarjemte utom dessa äfventyr, hvarföre man onödigtvis sig blottställer, det förekommer mig §ora *9 Den 3 Julii e. m, tionen icke skulle godkänna, att blott i ändamål att låtta låntagares correspondance, Staten eller Banken som är detsamma, skall göra en, icke af nödvändigheten påkallad uppoffring af omkring 16,000 R:dr för bägge
Dessutom blifver det för lånbehöfvande ett misstag att tro, det dem derigenom i allmänhet någon fördel tillskyndas, hälst def ofelbart skall verka till minskade lånetillgångar för Discont-lånsökande enär mångå säkra låntagare, som ej kunna vägras begagna lånerättigheten, utan tvifvel skola finna deras l äkning uti, att i afseende på den ena procenten, som på större summor icke är obetydlig, äfven i förväg uttaga allt hvad dem tillkomma kan, äfvensom under medgifvande att straffräntan är allt för hög, och kan billigt tåla nedsättning till 9 procent, en sådan nedsättning likväl äfven skall minska lånetillgångarne, emedan straffräntans obetydlighet hindrar låninbetalningar å bestämda tider, och med tillökning af lagsökningar, minskar inflytande af förfallne lån lill ny utlåning för andra lånbehöfvande —- hvad förslaget af Statsobligationers upptagande, i afseende på mindre creditivet angår, så enär utlåningssumman till Efter berättelser, hvaronxi likväl icke några officiella upplysningar torde till Riksens Ständer hafva inkommit^ Jära biträden eller lån hafva blifvit begärde till nedannämnde summor af följande:
Utgörande tillsammans begärte biträden och lån 3,45o,ooo Riksdaler, hvaraf nästan alla kunna skäligen t och en del begärte lån nemligen till smärre Städer och icke af BancoUtskottet, vid nu inskränktare tillgångar by vudsakligaste behofven synas kunna afhjelpas med å ane. gångs-summa af 3,455,066 Riksdaler, på sätt auförandel För 1823. 1824. 1825. 1826. 1827. 1828.
Af Götha Canal 100,000 4oo,ooo 4od. 000 35o,ooo 3oo,ooo 200,000 Hjelmare
Canal - 4o,ooo 120,000 12 0,01.
o 90,000 90,000 70,000 Strömrensningar 100.000 lOu )( —— 100,000 100,000 100,000 Trollhätte Canal
Lån i ett för allt af - —— 1 20, 'tjQ Norrköpings Stad Dito 3oo,oc, 0 Borås Dito - — 15o,o(, 0 ' *- ■ Ystad Dito - 2 0,0 c, 0 Wadstena Dito 1 o,oc,0 Piteå: Dito • 0,01,0 Rona Koppargrufva
Dito 10,Of, 0 Herrestads Kyrka Dito - — —■ — — 3,0(io Kumla Dito Dito - ——- 10,0^0 Tvings Dito Dito - —— 6,o\0
Jemjö Dito
Dito - —— 8,0^0 örebro Skolaehus — ■ io,o*0 Calmare Consistorium
Dito —.— 5,oi 0 tt belopp af omkring 1 någon del nedsättas, Kyrkor lära sannolikt iljas, så att de huf. a innehåller. sidan föreslagne tili - Förslag till disposition af Bankens behållne inkomster för följande år, i anledning af begärte biträden och lån: Götha Canal i8a3 100,000, föreslås för följande åren Strömrensningar Trollhätte Canal i händelse af bi- fall såsom lån Norrköping Dito Borås Dito SÖder-Telge
Ca- nalBolag ersätt- ning 10,000 R.dr årligen i 5 år 1824. 000,000 100,000 1825. 500.000 100.000 1826. 300.000 100.000 1827. 000,000 100,000 1828. 300.000 100.000 Summa. 1,000,000 500.000 100.000 200.000 —— 5o,ooo Summa 2,45o,oo° Denna Summa motsvarar den å andra sidan föreslagne utgifts-summa af Bankens disponibla tillgångar.
Om Götha Canals-anslaget anses angeläget att fyllas till det belopp som är begärt, kunde denna summa 25o,ooo Riksdaler fyllas af Slrömrensningsanslaget, som kunde under påföljande fem år inskränkas till hälften biträden elier lån, som anses böra Hjelmare Slussverks Bolag beviljas, kunde i mon af behof bifallas att utgå af det mindre anslaget till Silfver-inköp, hellre än att att derföre insätta Stats-obligationer.
De öfrige begärde lån för Städer och Kyrkor, som å andra sidan äro uppförde, lära icke ä»5W kunna hänföras till Statsbehof, och i sådan egenskap kunna beviljas. 28 Den 5 Juli* *4 m*. de så vidt den rörer förevarande ämne.
Ar Tionde- och Räntetagare icke inom Häradet boende, må Tiondeeller Räntegifvare, sorn den förra om lefverering in natura tillsåga vill, fritt stå, att denna tillsägelse, når tionde och ränta tillhöra Landtoch EcclesiastikStaterne, hos KronoFogden i orten , men om den är MilitiseStaten anslagen, hos Reg ementsSkrifvaren, eller vederbörande UppbördsMönsterSkrifvare, inom den Jöreskrijna tiden anmäla, samt bevis deröfver taga, pd hvilkens ansvar det sedermera bör ankomma, att derom kungöra Tionde- eller Råntetagaren.
Sjelfva ordalydelsen uti denna punkt tyckes temmeligen klart gifva tillkänna, att ansvaret, som der nåmnes , åsyftar, icke Rår.tegifvaren, utan vederbörande Tjenstemän, i händelse af försummelse å deras sida, att kungöra Råntetagaren otn den skedde uppsågelsen.
Motionär» ren synes äfven h,fva menat desse personer, då han uti prsemisserne säger, att den ifrågavarande §. vål föreskrifver det en sådan tillsägelse , rår Räntetagare bor utom Häradet, k^n ske hos KronoFogden eller RegementsSkrifvoren, hvilka vid ansvar böra derom kungöra Räntefagaren; inen ett, såsom orden lyda, detta ansvar hvarken finnes bestämdt, eller tiden derföre utsatt; och jag styrkes så mycket tuera uti denna min öfvertygelse, som både ansvaret lör Tiondegifvaren, derest lian försummar att uppsäga Spannemålen, och tiden inom hvilken sådant bör ske, uti nu gällande Författningar åro uttryckligen bestämde.
Mig synes således, det Den 2 Julii et mt tt Disconterne ar Föreslagen att Ökas med tre millioner, synes i oförmodad händelse af behof, att begagna' mindre creditivet, tillgång dertill icke saknas af denna ökade
Discontfond, som sannolikt icke kan till fullt belopp begagnas.
Med afseende å hyad anfört år, anhåller jag vördsammeligen att Stats- och BancoUtskottens särskildta Utlåtande, som innefattar förslag till Statsobligationer må afslås, samt att de öfrige framställte anmärkningar må vid förmodad återremiss af Öfrige betänkanden till Utskotten få medfölja.
(Se bifogade Tabell). N:0 2.
Då jag fullkomligen delar Höglofl.
Utskottens öfvertygelse om nyttan och nödvändigheten deraf, att genom tydligare ordalag bestämma tiden, inom hvilken TiondeSpannemålens uppsägning, af så vål Räntegifvare, som Räntetagare, bör ske, kan jag deremot ingalunda instämma uti Utskottens åsigter, i fråga orri förändring af den del utaf 2 § i 18o5 års Författning, sorn stadgar huru Räntegifvare, i afseende på uppsågelsen, bör sig förhålla, i den händelse då Räntetagaren är utom Häradet boende.
För att kunna nog tydligt ådagalägga det misstag, som jag tror här af Utskotten vara begånget , torde det tillåtas mig att uppläsa nämn* 28 t) en 5 Juli i t4 w*. de så vidt den rörer förevarande ämne, Den lyder sålunda:
Ar Tionde- och Räntetagare icke inom Häradet boende, må Tiondeeller Räntegifvare, sorn den förra om leverering in natura tillsåga vili, fritt stå, att denna tillsägelse, når tionde och ränta tillhöra Landtoch EcclesiastikStaterne, hos KronoFogden i orten, men om den är MilitiseStaten anslagen, hos Re gementsSkrifvaren , eller vederbörande Uppbörd »Mönsterskrifvare, inom den Jöreskrijna tiden, anmäla, samt bevis deröfver taga, pa hvilkens ansvar det sedermera bör ankomma, att derom kungöra Tionde- eller Råntetagaren.
Sjelfva ordalydelsen uti denna punkt tyckes temmeligen klart gifva tillkänna, att ansvaret, som der nåmnes , åsyftar, icke Råntegifvaren , utan vederbörande Tjenstemän, i händelse af försummelse å deras sida, att kungöra Råntetagaren om den skedde uppsågelsen.
Motionairen synes äfven hufva menat desse personer, då han uti prasmisserne säger, att den ifrågavarande §, vål föreskrifver det en sadan tillsägelse , når Räntetagare bor utom Häradet, kon ske hos KronoFogden eller RegenientsSkrifvaren, hvilka vid ansvar böra derom kungöra Räotetagaren; inen ett, såsom orden lyda, detta ansvar hvarken finnes bestämdt, eller liden derföre utsatt; och jag styrkes så mycket mera uti denna min öfvertygelse, som både ansvaret iör Tiondegifvaren, derest han försummar att uppsäga Spannemålen, och tiden inom hvilken sådant bör ske, uti nu gällande Författningar åro uftryckeligen bestämde.
Mig synes således} det Den 2 Julii e, ra* Ii föremålet för Utskottens Betänkande borde hafva varit att föreslå: j:o inom hvad tid veder börande Tjensteman ålåge, att om den hos hos honom skedde uppsägelsen underrätta Tiondetagaren, oell 2:0 det ansvar, hvartill han kunde göra sig förfallen , i händelse sådant af honom försummades; men alldeles icke att fram* ställa något förslag till ett föråndradt förhållande emellan Tiondegifvare och Tiondetagare, då denne sednare är boende utom Häradet, hvilket icke eller af behofvet synes vara påkalladt.
Och då för öfrigt detta förslag, efter min öfvertygelse till sjelfva sin princip är orättvist, emedan, i händelse det vunne bifall, den ena Räntegifvaren då ej skulle få tillgodonjuta samma uppsägningstid som den andra , hvilket icke lärer kunna stå tillsammans med den jemlikhet i rättigheter och skyldigheter, som emellan lika medborgare alltid bör med yttersta sorgfällighet bibehållas, kan jag lör min del ej bifalla denna del af Betänkandet, hvilket jag allså vördsamt anhåller måtte till Utskottens ytterligare handläggning återremitteras , hvarvid dessa mina anmärkningar tillika torde lå medfölja.
Mig synes att Lag- och Allmänna BesvårsUtskotten bordt göra mera afseende på den välgrundade motion, som af Olof Janson från Elfsborgs
Län blifvit gjord, ,och innefattas i i punkten af Betänkandet, att sedan Kyrkoherden 24 Den 2 Julii e. m, fått Bostållshusen sig lagligen tillsynta, Inn bör utan Socknemännens deltagande dem underhålla, I denna vigtiga fråga hafva Utskotten blott hänvist till 26 Crp. 2 §.
ByggningaBalken, hvilken §, gifvit anledning till många rättegångar, och anse
Detta lagrum kunde aldrig vrängas om stadgandet voro slutadt härmed; men nu säger samma Lag-§. vidare; att når the af ålder och bruk, och ej af Prestens vanryckt förfalla, så skola Socknemånnen them bygga och bättra på illerås kostnad.
Dessa båda lagrum stå i fullkomlig strid mot hvarandra; och följden har verkligen varit den, att uti ett Pastorat ett förfallet halmtak kostar Församlingen nära 200 R.dr Banco, då under rättegången Församlingen bänviste till de orden, vare han skyldig att hålla husen vid magt pd egen kostnad och Pastor hänviste till de orden i samma att.
Socknemånnen skola dem bygga och bättra pd therns kostnad, när de af allder och bruk och ej af Prästens vanryckt förfalla.
Slutdomen fälldes efter denna sednare mening, och skulle således all byggning och bättring, hvarunder reparationer äfven måste förstås, alltid komma att drabba Församlingarne , alldenstund husen ej förfallit genom Prästens vanryckt.
På sådant sätt skulle aldrig dessa Lagens bud att Prästen skall hålla dem vid magt med egen kåstriad kunna åläggas Prästen, ehuru när man jemför dem med denna Lag-§., alla andra HiisesynsFörordningar och Lagar å Boställens byggnad och underhål * - Ven * Julii e. m. 25 lande, finner man att andan af dem alla visar Lagstiftarens mening varit den, att Prästen lika nied alla andra Boställsinnehafvare är skyldig att på egen kostnad reparera oell underhålla sina hus.
Sedan nu Husesyner enligt Betänkandet hvart tredje år troligen komma att äga rum, så får jag ödmjukast föreslå, att en tydligare förklaring af denna §. må ske, för att undvika det ej Socknemånnen må blifva ålagde att reparera husen efter hvarje sådan syn, och hvaruti tydligare må blifva utfördt enligt gällande Författningar, huru långt Prästens skyldighet att reparera och underhålla må sträcka sig, äfvensom när Socknemän» skyldighet att bygga och bättra skall äga rum, hvarigenom många rättegångar torde kunna besparas _ det kunde efter min tanka innefattas i desse tvenne alternativer, att Prästen alltid reparerade, och att Församlingens åtgärd aldrig vidtager förr ån byggnaden vore till reparation oduglig och i anledning deraf bc-rde nybyggas.
I anledning häraf begår jag återremiss på Utskottens Betänkande, N:o 4.
Grefve Härd, Carl Gustaf'.
Då en allmän författning ålägger Församlingarne skyldigheten att vid Prestegården byg-' ga och underhålla’ så kallad tionde lada, och således hvarje tillträdande Kyrkoherde är berättigad, att en sådan emottaga, lärer icke någon Kyrkoherde, utan autorisation af en allmän 26 Deu 2 Juli i e. m. författning, kunna från denna skyldighet befria församlingen för längre, än sin tjenstetid; och som det synes öfverflödigt att underhålla ett hus, som icke begagnas och som lätteligen kan tarfva nybyggnad under den tid, som contract om Pastoralierne får räcka, hemställer jag till Högloflige Utskotten, i fall denna anmärkning föranleder till återremiss, om icke det borde föreslås Riksens Ständer, att hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om föreskrift derom, att der Contracter om Pastoraliernes utgörande i Spannemål äro för vissa år uppgjorde eller framdeles uppgöras, Församlingen må, så länge Contracterne gälla, vara befriade från skyldigheten att underhålla tionde-lada, och berättigade, att densamma efter godtfinnande disponera.
N;o 5. * Grefve
Då Utskottet förut ansett, att allmänna säkerheten icke torde äfventyra genom ett hågra månader fördröjdt åtal af dylika förbrytelser, finnes icke heller någon anledning hvarföre de framför andra brottmål, som med böter bestraffas, skulle vid urtima Ting handläggas.
Man skulle med samma skäl tillåta alla måls upptagande vid inträffande urtima Ting, Dtti 2 i Julii e. tit, 8? och således göra TingsRätterne de facto perrnanente. __
Frågan härom synes mig lampellgen kunna anstå tills LagComitéens förslag till Rättegångsordning kommer under granskning.
Öfverlastande är icke något brott, endast öfverträdelse af ett godtyckligt förbud; ty med lika skäl kunde en viss matordning föreskrifvas, och en öfverträdelse deraf kallas brott.
I följd häraf borde öfverlastande inom enskildt hus icke bestraffas, utan endast der offentligheten medför allmän förargelse eiler brott under fylleri utöfva*.
Den som har aktning för opinionen, låter af sjelfva åtalet rätta sig; den det icke har, rättas hvarken af högre' böter eller stockstraff.
Lämpligare vore, att den, som af v 28 Den b Julli «■ m. fylleri gör vana, Liefve af Presterskapet inför KyrkoRåd eller Sockenstämma varnad.
Förvandlingen af böterne till fängelse vid Vatten och bröd synes mig obillig, och ännu hårdare det stadgande, att hvem som helst kan, emot böternes erläggande, förskaffa sig rättigheten till arbete af en för fylleri dömd person, som icke sjelf kan erlägga böterne.