Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottets afgifne Betänkande, angående den hos Riksens Stander wäckre och med Konungens Nådiga rilständ, ti! öfwerläggning hos dim förekonme fraga, angående sälte! ak uran Kronans kostnad, genom fogade anstallter i hwart Härad, och sammanstotker af »vederbörande, sörm för sängars skilt k bestvärades, har Bonde - Scändek, som inhämtar, «t Oeconomie-U.stotket, saknat lampelige mede!, trl fullkomligt afhjelpande as de olagenHcrer, hwi-ka med fangskjurSnings beswäret i dest r.n warande slick aro förenade, sunn,k, at de af Utskottet, i afsigt ak deruti befordra lindring, förestague utwägar, icke kunna, lil någon sadan lisa i fängförstln bidraga, som genom am, nees vemilsrsnäs warit alyftad, och icke eller medföra något synnerligt gagn, til rubbning i den nuwarands inrättningen, hwarföre ock Bonde - Stander anserr be» betänkeligt, at uri de derom urkomne författningar någon ändring tilstyrka, Utan endast hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, om icke, lil förekommande af Fangars onödiga ckck-msporrerancls, wederbörande Domak? kunde antydas, ac författningarne likmätigt, icke upskjuta med ransakning öfwer hackrad Person, frän ena Oröinsrie Tinget kil dek andra, utan sa föranstall» ta, at til undwikande af Fängars förande ifrän Tings, stället til fö emar pä Fästning, han, wid fkyndesamr ut - -7^7-! Z57 sättande Urtima Ting, genast ater ma förekomma samt om icke den Fanne, hwicken i afbidan pä OfwerratkS Dom, bliswit til Fästning förd, kiliide, sa wida han ei bor i dcn ort, der brottet stedt och efter uistäudik straff lösgifwas får, a Fästning warda a>stenstad, utan ak ril Tingsstället i den ori, ha , dömd blifwir, aterförås, blott för ac straffec derstädes undergå.
Och stelle delta, genom Utdrag af ?rotoco!Isr, öfrige UolstcLkivs Scänden wördsamc och wanltgen meddelas.
Icke fu^ra. kix ?rowcol!o I^ars Zegerström.
Under laöningen häraf hade et ?rmcici!!s Utdrag för drn y,de Maji, rörande Luw"-U stociots Berankande, bchmic ferfactadt och uplästes nu ril ffusteriug.
Herr von 80 hultenheim, k) » v i st ( den aldre) anmärkte', at han trodde sig sakna »agot i delta Lrorucolls.
Uidrag.
Det hade ester hans ranka bordt mera äo-si!lorås; han hade trodr, at Lmco - Utstottek bordt aläggaS, at i sin berättelse tydeligen lpeListoLrg, hwilka biträden Lingnéa hade gjordt Kongl.
Majit och Kronan och der Allmänna; Kwen mai borde det älaggag upgifwa, hivad förluster LsuguLN gjort, med mera dylikt, som ingalunda Lrsstit. Grefwe lVIorner, (!r,r! 6 »briel, söttstoq, at i kiotHLolls Uidraget kunde infattas de ord, hwilka h n, wid steliberarion härom, trodde sig hafva namnt: At Utstottet ställe upgistya sa mycket som möjeligen kunde, enligt Läuco-Forfattningarne, göras kunnigt.
Os 60 sr, 6»rl, förestoq, at klxrrrÄum krorocolli stulle innehålla Ridderst.ipetö och Adelns bifall til 8moo-UkstoktetS Betänkande, med tilläggning, tit Uascpasns biträden och npoffringar til det Allmänna skulle för Riksens Stander upgtfwaä.
Ja och Nes.
Herr 8 c 'a o! äsbrLnst , Mosters v r 2 stri c. Af hwatz i ämnet är taladt, torde den slutföljd kunna dragas, at Uanoo Utskottets utlåtande more r der hufwudsakeliga bifallit; men af det i dag justerat!- ?rorooollsc synes tydligt, at frägan om Uzn^uens kublrcilsr ar oafgjord, och aterstar at sluteligen afgöraS, dä Danc» - Utskottet hinner inkomma med de begmdte uplyöningar; hwilker jag anhätler matte annrarkas.
Någre hördes harwid yttra sig pä en gang.
Friherre Oastarstrum > Clas.
I fall dek sa more, at den os lVVjor kstolst wäckts fraga om publlcitslen af L^n^uou» tilstand och sörwaltniug, wore afslagen, sä skulle förmodelig:-,! afflager äjwen svmmurstorras med de andre Stånden.
Herr ^stl-rlosrrs, XeI.
Jag bestrider pä det högsta, at huswudfrägan om Lzrx;uen8 publiciisr anses för afgjord, och aberopar mig i detta afseende dek nu justsrasts krotocoilsr.
Herr von Zekin!
t 22 niro im, va vist. (den aldre) L.w.^uLN8 redbara konst och proportionen deraf emot sedelstocken ar det enda, som, i min kanka, bords hallas hemligc; allt annat anser jag kunna blifwa uppenbarat.
Friherre va 6ssr, (larl.
Jag för mindelhar ej annat kunnat fatta, än at Högloflige Ridderskapec och Adelli bifaller Lsnco.
Utskottets Betänkande ^ angående L-m^uons pubiicimt, »nen pä det sätt ak Ridder, skåpet och Adeln »vantar redo för dr tjenster, vpoffringar och bi:raden Linea - Verket afort ät Kong!.
Ä,'asi.t och Kronan och det allmänna; hvarföre jag anser expeditionen nn döra blifwa i enlighet härmed; dock nied den af en ward Ledamot gjorde tilläggning, ar besia upgisttr göras fa wida, som sörsatruiugarne dek tillära.
Nej, biandadt med Ja.
Herr Adlersparre, Hxel.
Det torde tillätas mig erindra Högloflige Riddcrskapet och Adeln, at da H-co - Uiskotte-s Betänkande war upläst, anmärkte Herr van k^nulieiensieim, at
Utskottet ej nog fullständigt uklatic sig-; ty han förmente at publiciteten atmindstone l -vista afseende» borde tilstyrkas.
Herr Grefwe Mörner gas, k egenskap as Uskotrers Ordförande, deröfwer en nöjaktig förkiarkng och försäkrade, ar U -skot tet arnabo framdeles inkomma med et ytterligare Betänkande i sammanhang med dek upläste.
Herr Grefwe» och Landt - Marskalken gjorde proposition om Höglostige Riddcrskapet och Adeln k detta afseende, biföll lsimco - Utskottets redan af. lemnade Betänkande, hwilkon proposition besvarades med Ja. krotocollcr utwisar säkrast detta förhållande, och derwid ar under justeringen inge!-, anmärkning gjord.
Som den projeöleraels Lxpediiionen alldeles instäm, mer med krortLcoIIer, proresteror jag emot all förändring deraf.
Herr silo!il yppade i sit Memorial först fraga» om Lsncsuens publicitet.
Detta Memorial lädes pä börder, uptogs derefter ti! vamilalion, och reminerades til stanca-Ulfforret.
Onr nu meningen wa, rit at i stdsta klenum afgöra hufwudfrägan om Lane;uen5 publicirer, hade säkert Herr Grefwe», och LandtMar skalken gjort proposition pä Herr bllolsts M-morial, ej pä LmcL-UtsksttelS Betänkande, som blott up - -z6v ' lysningSwis war infordrat.
Jag begriper ej ak huswudfrägan ken aftzöras, innan L aco-Uiglortet inkommit med su siuteliga Betänkande.
För at styrka, hivad jag nu haft drn äran anföra, anhä cr jag, ac krunieollsr, rö» ra' ds denna stk, Mätte ä nyo uplisäs.
Det skall da wisa sig, at uttrycket i der afseende uplysr suilkomligt, hwad jag sagt: och yrkar jag an en «ia g, at ingen ändring, inrel tillägg mätte göras i en Lxpcäiäiciuo, som grundar slg pä ct ^ulisrnäc krmoccill.
Flere yrkade härefter ?ror icoHern uplasande i hwad delta ärende angick; hwiiket jkrdde.
Herr Lreär, Dalian ^xsl.
Af det upläste ?rotoL»>'ec inhämtaS kydeltgen, at ^ublieiiais ftägan ej är afgjord.
Herr killberg, l^reäric Orin.
Jag för min del rycker, ak Reversiapct och Adeln kan ganska latt kontina i frän den här soken Jag har flere gänger suttit i Kaninen, jag kanner fullkomligen, hwad som bör hällas hcmligl och hmad iom kan uppenbaras.
Det är blott twä omstanduchettr, som behö-wa wara hemliga: den ena är de penningar, som ^rivooa för fin säkerhet nedsatt i kmgu n och den andra ar ksriguons te,nä i Silfwer och defl pronorrlon >uot Ssdellrocken.
Detta är det enda hemliga j Lou^usu, allt annat katt wara uppenbari.
Hans Lxcellencs Herr Greswen och Landt - Ma rika lken.
Fragan är icke nu om fåken utan blott vin krowecflls utdragets fultoring.
Herr -äälsrsporre, /äxsl. klxpeäitionen är »lldel.s lika med Lroloeollel; jag ani^ailer, al den matte fä afgä sadan, som den är.
Friherre Friherre vs Leer, 6arl.
Jag tror, ak Lsnco-UtskottetS yttrande öfwer publieirers fragan är af Höglosiigc Aidderskapet och Ztdelil bifallit, med den tilläggning, at Umcjuens tjenster och biträden upgifwaSsa mycket kanco Författningarne möfeligen tillåta»
Friherre vgnringsbautsn, contormsraäs sig med Friherre Ve Leer.
Friherre lckjsrra, bZans.
Som fag för min hel ej kan anse något uliimat beslut wara taget i public!» kers fragan, tror jag at någon communication af dettä mål med de andre Ständen icke lärer kunna aga rum.
Herr Grefwe» och?
Landt-Marskalken.
Ef. ter iixpLäiricmön sinnes wara enlig med krmocolläk hoppas jäg den får förblifwa som den ar, och sär pkiiponersj at Oeputskionen sär dermed afgä.
Uplastes Hemliga Utskottets krotocolls Utdrag äf den 24:de Marrii 1789, hwilket Friherre
Lilkversicjälä för detta hade begärt matte i Ridderskapets och Adelns krorocollsr intagas och tryckas»
Efter uplasningen häraf yttrade sig Grefwe ^venbaupkj Olas.
Sedan detta LxrrsÄum krorocolli ater och i tilbörlig ordning kommit til Högloflig^ RidderskapetS och Adelns kundskap, och jag genom deA upläfande erhållit de uplysningar mig syntes angelägna, ar det med särdeles nöje jag nti mera kan förena mig Med de warde Ledamöter som förr yrkat, det bemälts LxrraLkum krokvcolli mä til trycket befordras Hanö kxceilence Herr Grefwe» och Ländt-Marskalken gjorde proposition: Bifaller zt-2 Högloflige Ridderffapct och Adeln, at det nu upläste ?roroLo1Is U-drag frän Hemliga Ukstotkek wid tryckningen af Ridderskapets och Adclnö Lrcuocoller för denna Riksdag, dem bifogas.
Härefter upropaöes och afgick under anföronde af Grefwe va Is (Zzräis, /ixsl
Qäbrisl, den vöjrucarion, som kil de andra Kss^eLUvs Standen skulle medföra de irenne r dag sultsrsäs LxireLka krorocolli.
UpläsieS a nyo Riddarhus-Utskottets Betänkande af den 26.
Martti, hwilket den 1.
April war lagdt pa bordet, och hwaruti föreslås ak en wi§ tid matte föreläggas Ridderskapets och AdelnS Herrar Ättemän til insändande af underrättelser til com^Istcsrsnäs af sina LsnealoZier.
Hans kl xcsl Isacs Herr G re swen och Landt-Marskalken, ^rox>onsrs6s k anledning häraf utsätta en tid lil slike underrättelsers inlcmnande.
Friherre vs 6eer, Larl, fragade om meningen wore, at en sadan termin utsattes för alla Ättemän af Ridderffapct och Adeln, eller blott för de har. städes närwarande?
Uppå erhallen uplysnkng af Herr Grefwen och Landt-Marfkalken, at den skulle gälla för alla kamilisr, utträde sig:
Friherre vs 6ser, at i sadant fall kundgö, relse blefwe af nöden. 8 i iV 6 rll 0 lps, ^xsl Qsbrisl.
Anledningm til Riddarhus - Ucffottets Betänkande är de stora brister, four finnas i en berydelig del af RiddarElsets 6ene!i!oZ;sr.
Desta brister kunna ej af Herrar Uttemän sullkommeligen kannas, och det wore nästan omö>eligk ac bibringa dem kännedom deraf pä annat sätt än genom en corralchanäancL som blefwe bade besvärlig och för Riddarhuset kostsam.
När alicsa Herrar Ättemän ej känna , hwilka underrättelser fattas och för huru lang rid tilbaka, får jag t ödmjukhet för Herr Grefwcn och Landt-Matskalkcn och Högloft.
Ridder skåpet och Adeln xroieAsra, at gansalogiska underrättelser skulle anses bristande för et wistt antal af kilryggalaggde ar, k. er.
Tio, och ak lil följe deraf hufwudmännen för alla Atter, kunde alaggas, at för sä läng tid cilbaka insända flike underrättelser inom Tu är efter skedd kundgörelse härom, hwilken termin mål torde behöfwas i anseende kil den corrcichcmägnco, fem inom mycket kringspridda Lgrniller blefwe til uplysningars hopsamlande nödwaitdig.
Äifkillige Ridderskapets och Adelns Ledamöter tycktes häruti instämma.
Friherre IdolsnbLne, Zckieri n,g.
Föreslag insändande af stikå gensalogiska uplysningar allt ifrån 1770, da fidsta kundgörelsen i detta ämne fran Riddarhuset emaneraäe.
Herr kl a m m srbarZ, (larl, önskade, at der flere grenar wore inom en krimilla, huswudmänneu för hwarje gren skulle wara obecagct at flika upgister insända. 8i!vLrsta!po, t^xs? 6 a b ris! yttrade sig hofwa föreslagit io ar as den ordsak, at han fruktade, det uplysningars hopsamlande för en längre lid rilbaka skulle åstadkomma en allt för widlyftig eorrrichonäm.e.Dinom flamillcrnr.
m -------- HanS Lxcellence Herr Grefwe» och Landt-Marskalken proponerscle VIN Ridder skåpet och Adeln skulle behaga älägga Ätternas huswudmän, gk inom tu är efter kmidgörelse, til Riddarhuset insända ZsnsalvAiska underrättelser för io är tilbaka.
Befwarades as manga med Ja; men Friherre Rotenbsne, Friherre klemming, Llgz, och Hans Lxeellenes Grefwe liuurb yttrade sig anse nödwändigt, at i fraga warande underrättelser borde insändas allt ifrån 1770, emedan i annat fall betydeliga Iscuner i Riddarhusets tfsnsLlogier kunde upkomma»
I anledning häraf förnyade Herr Grefwe,, och Landt-Marskalken sin proposition blott med den förändring, allt i fr än 1770.
Och blcf densamma med Ja befwe råd.
Föredrogs ä uno det den y:de Maji Mäste och pä bordet lagde Betänkande af Lag - Utskottet, rörande prsescripnoris tidens förkorrtande i Skuldfordringsmal; hwarefter Hans OxcLlIsncs Herr Grefwe» och LandtMarskalken förnyade sin wid förra upläsningen gjorda ych dä i krotoLoIIec antecknade erindran i afseende pa prLleriptious tid för arfs och kronofordringar.
Grefwe koiks, ^rviä Leie.
Med enahanda anledning, som jag i förra Lagfragan wägade yttra mig, gnser jag mig äswen nu skyldig inför Herr Grefwe,, och Landt - Marskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln korrteligcn nämna grunderne til Lag-Utskottets Betänkande.
Anledningen til Kongl. MasikS nädigst gifna pro. posiiioo om prrxscriprions tiden förmenar jag härleder sig t:rä.n mskilliga märkbara rättegångar, hwaribland en un» her min lid i Götha Hoj-Rätt wäckt mycken upmäM samhet.
En förmögen man dör: betz arfwingar skifta Egendomen, utan någon »vetterlig gäld:
Tolf oller
Sex« to» ar efter dödsfall» företes en Nitton ars gammal skuldsedel och arfwingarnc krafwaS lagligen.
Med mö. da undgingo de betalningen och Konungens
Dom afgjorde saken med rämvisa och billighet.
At förekomma sadane ftvek och Medborgares förfördelande medelst en korrrare prwlo chiicms lid, ttor jag warit grunden til den nädigst fordrade Lagförandringcn.
Dä harwid i betraktande kommer, at Jnteckningsrätten, som i min kanka är mera helig, än fordran för en lönande Sedel, icke ar förwarad annorlunda, an medelst fö»n»)ande h>vart Tionde ar, sa har Lag - Uiskottet trott enligheten i Lagen wara den, som borde sökas, och derföre sön slagit
Tio ar.
Det är ock pa denna grund, som Lag-U skottet hemstallningswis yppat staga om fordringar i ars, hrvartil flera skäl skulle klinna anföras.
Men da Kongl. Maj:t i »ader söreskrifwic, at härom ef mä veniilcra», anser fag srägan förswunnen, och med detsamma Herr Amiralen iXAuckdoik!! aflemnade skrif, keliga anförande af sig sjelf förfalla.
Widkommands aker den af Lag - Uiskottet yttrade och af Kongl. Majtt Nädigst til upkagande killätne fräga , rö» rande P>rw1 ri^kilm för Kongl. Maj:ks och Kronans fordringar hos enskillte Personer; sä har Lag-Uiskottet trott til allman säkerhet ländande, at en prXscrchckons» tid i thy fall blefwe stadgad, samt at den borde »vara öfwerensstämmande nwd hivad orri andra kraf nu ax. wordet förestrifwit. Wallostige Borgare-Scandet har»väl genom stt IlxrrsLkum kromcolli nu gjordt en äystmLUon emella» Kronans fordringar hos xrivgka och, hos dest Upbördsman.
Lag- Utskottet har icke kunnat åsyfta annat, än de förre.
Beträffande de sednare, äro kände lagar,, som hwarken kunna kränkas, bort--, blandas, eller af någon annan, än Konungen fftlf äM dräs.
Det är af denna orsak jag heniställer, huruast-s, da Lagckliffoktets Belänkande man ändring kan bifallas^ Z66
F r k h e r r e Ick j e r r r>, lauris.
Jag instämmer uti Lag-UtskoktetS Betänkande i alt annat, än hwad deri stadgas om tiden mom hwilken fordringar, som Aro 9 är eller deruköfwer gamla böra lagligen aumalaö.
Efter min tanka bär denna förestagna tiden af natt och är icke räknas ifrän den nya Lagens kundgörande, utan ifrån någon wist bestämd dag derefter.
Det förra kunde gifwa anledning til manga twisiighettr om tiden dä kundgörelsen pä hwarje ställe skedt.
Jag finner afwen, at om den nya Lagen skall hafwa werkön pä Utrikes wistande Lreclirarsrs rätt, bör den kundgöras i utländska Tidningarne pä samma sätt som underrättelser om coneourker.
Grefwe koste.
Ingen Lag kan wara rerro. sAik.
Lag - Utskottet har derföre icke bestämt något wistt i anseende kil lagliga fordringars alder för bet närwarandc.
Det har endast äsyitat, at fordringar omkring 9 är och derutöfwer borde vigilsras inom natt och är efter Förordningens kundgörande.
Denna sednare omständigheten äter, har Lag - Utskottet ansett böra bero af Ux^eäuicm frän Konungens Canczli, och öfwertygadt derom, ac fa wäl i afseende pä denna författning, som det redan skedt med Loucours- och LxsLurious-Stadgarne, jemte alla öfriga Förordningar, wederbörlig tid utsattes, ifrån hwilken den skall galla, har Lag-Utskottet trodt sig icke böra sträcka sin åtgärd widare, an förestå en wist tid, som bör i akckagas efter kundgörandet.
Friherre kkjertz.
Dä katalier förcskrifwas, Ar der bättre at rakna dem fran en bestämd tid, an frän en Författnings kundgörande.
Den uu i srägawarande Lagen blifwer pä olika tider uplast i olika kyrkor, och det ankommer dä i händelse af twist om Z6? cn fordran blifwit i rätt tiv utsökt, pä et utredande af FordringS-ägarens wistande, dä Lagen kundgjordes.
Lag-Utskottets mening har warit at krtLlisrne skulle räknas ifrän Förordningens äsium.
Friherre ktjsrra.
Da blefwe tiden korrtare för Fordringsägare i de aflägsna Orter an i närmare belägna Den nya Lagens werkan i anseende til gamla fordringar kunde ju räknas fran en wist utsatt dag lil exempel Tre Mänader, sedan den blifwic ukgiftven.
Den swärighcten kan lätt hjelras, om det stadgas, at Författningen blir gällande Tre Mannder efter dest kundgörande.
Friherre läautingsbauien, Albreck, t.
Innan jag yttrar mig om författningars rscrosNivs werkan, pä de fordringar, som äro öfwer io ar gamla, begär jag fä underrättelse, huru med dem skall förhällas ?
Jag tror mig redan hafwa uplyst, ak alla fordringar, som äro öfwer Nio är til och med Nitton, kunna efter Lag-Ucskotceis Betänkande, icke annorlunda förlora sin kraft, än om nu det skulle försummas innom et är härefter dem vigilera.
Friherre kaurin A sbaulsn, yttrade sig efter' denna uplysning ej hafwa något at påminna.
Hans Lxestlsuce Herr Greswen och Landt-Marskalken gjorde derefter ^rupmluiou til bifall pä Lag-Utskottets Betänkande, med den af Friherre kilina gjorda tillagning, at den nya Lagen, i zL8 —— anseende til gamle fordringar btifwer gällande Tre Mänadec efter dest utgiswande.
FöredregS ä nyo Lag UlskottetS den c)che Maji uplaste och pä bordet lagde Betänkande, angående ändring i i6.
Capit. i;. §.
Jorda Balken, med mera.
Anmaltes och cmottogs en vspurarion frän det Wällofliga Borgare-Ständet anförd af Riksdags, mannen ifrån Wennersborg Herr Bollmästare» XiuII, hwilken cilkännagaf, a t Ständet förehaft OsconnmisUtskottets Betänkande, rörande Allmogens befriande fran Fangffjuls, ar Ständet funnit alldeles olämpelig den as Utskottet förestagne utwag, at föra fångar sjöledes , och för öfrigt slädnät i det Beslut at til Kongl. Maj:t i underdånighet öfmerlemna pröfningen af hwad medel kunde til befordrande af detta ändamäl tjenligast finnas.
Oepurarion bcfwaradeS och afträdde.
Korrt derefter äterkom den, under Grefwe Ös la 6aräies anförande, lil de andre Ständen affärdade Oe^ulslion.
Uplästes den uri Bilagorne til Lag-Utskottets öfofwanberörde Betänkande innefattade särskildte yttranden as Ledamöter i samma Utskott.
Sedan denna läsning war fulländad, hemställts.
Hans LxceNenae Herr Grefwen och LandkMarskal ken om, i anseende dertill, ar tiden nu wore långt liden, och öfwerläggningarne rörande denna Lagfråga torde blifwa langwarige, Höglofiige Ridderfkapet 'Z6y och Adeln ej skulle behaga nu ätskilljas, och klockan fota (4) eftermiddagen äret in ^!sna sammanträda, för ar lil vLntilmion upkaga denna Lagfråga; hwilken piroxvstuinn med et enhälligt Ja beswarades.
Högloflige Nidderskapet och Adeln atskilldes klockarr . half Tu.
Den 16.
Maji, eftermiddagen.
Herr Lagmannen 8ilkverlpgrres i sidsta kle« num ingifna OiQämsn rörande förändring j Lagens stadgande uli 16.
Cap. 15. §. Jorda-Balken.
Herr L> e^ on sto Ix s, ^son as Lamus!, »plasts följande:
Da Lag-Urskortet tilftyrkt ändring och uteslutande af ej mindre 16.
Cap. 15. §. Jorda-Balken än äfwen i., 2. och z. och sista meningen af 6:te Z. anser jag nödigt, at upkaga innehållet af denna uphäf, na Lag.
Uti 1. §. tillätes Jordägare ar sit Hemman til Landtbo »plata,pä längre eljer korrlare lid; 2. §.
At Lifstids städja fär til godo njutas, sa länge Äbo lefwcr, och Hustruir efter honom, medan hon Enka sitter; z. tz.
At ingen har magt afsäga Landtbo», desi Hu. siru och Barn, sä länge Gi stoftämina murar; dör han som städja» gaf, eller henne sick, stände äntä Giftvstamma för Enkan el - in stäom krvtocolli 6.
Liiverstolps. klenum klockan Z7<r ler Barnen til den rike är; 6. §.
Leger man »r eller til Lego täger, Gods och Gärdar m ev »vilkor, rätte sig ä bäva svor efter htvad aftaldt ar.
Majus Nådiga kropostcinn, har jag icke kunnat inhamra, ar Vesta §§. sam utan undantag af arfwejord, innefatta de allmänna grunder, som för Legostämmas bestånd laggda äro, skulle ändras eller widröras; men uti 15. §. som lyder salunda:
Säljer man borrt Hemman a Landet, eiler Hus och Tomt i Staden, ta bryter köp Legostämma, och hafwer Köparen magt, Landtbo och Hyresman i rät rån tid upsägam. m.,har Kongl. Maj:t i nadcr jrropnnsrar, at hwad häruti förordnaS, angående hafwande af LonrraLk, som om Hemmansbruk a Landet blifwit fluradt, lsaledes icke hela §) ma warda än» drak; hwarjamte Konungen förestagd, at en wist tid kunde utsättas, hwaröswer Landtbo eller -Vrrcncls-LvnkraNsr ej singö sträckås; at sadana LomreÄsr böra, inom witz tid, wid Harads Rätten upwsias och inteck. nas; samt at äldre Jnkeckiungshafware ock de, hwilke framför dem äga, ar utur Egendomen betalning njuta, jcke ma warda rubbade i deras rätt.
Men Lag-Uiskonet, som st,sistallt, at köp icke skall bryta Legostämma, har likwäl icke atskrl!!
Giftostämma a Landet och Hyres - LonrrgLker om Hus och Tomt i Staden, hwilka sednare, såsom af annor beskaffenhet, böra brytas af köp; i stället för bibehållande af t., 2., Z. och 6. §Z. uti 16.
Jorda Balken; har LagUtskottet piojscstorLr förändrad
Lag, som icke ens har någon likhet med den förra, 06) inskränker ärrenäs-tiden ä ärfd, bördköpt och wederlags jord, til fyra ar efter Jordägarens död, fastän arrenclc-aren da icke wore ute; Lifsridsstädja är alldeles utefluren, ock blifwer således icke gällande ömarken för ?tbo eller dest Enka; och jämwal saknas föreskri st huru förhällaö mä om Z-l Landtbo och >^rrsnäs'or dör, inom stadjeären, och hwatz rätt votz
Enka och arfwingar da äga, al behålla Hcmmanet.
Sa nödigt de'' är, at för Landtbo och ^rrenöswr stadga en saker besinning a sadan ford, som ej i IVtt,,- msnts kan botttgifwag; likaså angelager blir det äfwen, at a astjngetastigheten inchräuka srrenäs-tiden, sa at den icke kan utsättas lil i a 200 ar, hwilker skulle medföra oreda i äganderätten, och utestänga Jordäga. rens efterkommande ac tilrräda en Egendom, som icke blifvit athand.
I anletz'ing bw. p ' lag, som wid Lag-UkchoktetS ös» werläganingar yttrat snsrtlld mening, ödmjukast wagar hemställa: i:o At 16.
Cay. r;. §.
Jorda-Balken endast i sä matto andras, ac köp hädanefter icke chali bryta Legostämma ä Lant er, men med Hyres - LontraLker om Hus och Jord i Sraden söcblifwcr ester samina chs innehall. 2:0
At ärrenäs pä wlst tid, icke ma utsattas längre än pä Femton är, ehwad dek är ärsd eller sörwarfd Egendom, och hwiiken besittning ivid Jordägarens död, icke chali uphöra; dock undantages sädana Egendomar som ej fä säljas eller sörpcmras och ri! hwilka Jnnehasivaren blott under sin lifstid äger besittningsrätt. g:o At om Landtbo eller Hrrenckmor will sit (dankrsts inteckna lätg, bör han dek för Domaren upwisa, inom den tid som för köp uti IV.
Cap. i. §. de> na Balk utsatt är; och sörfares dermed pä sätt VII.
NättegangS-Balkm om Inteckningar sörechriswer. 4:0
Ar sädant icke länder til försäng för äldre Inteckningsagare, och de som framför dem aro berättigade til betalning utur Egendomen; men Mare In - teckningar och andre Jordägarens Borgenärer ma icke rubba Landtbo elier ärrenäs-LomrLAen.
Herr I-, oroust olpe tilläde mnnteligen: ak han i likstämmighet med dest anförande, författat ct krojoci til förändring i Lagen; men han wills innehålla med dest upläsande til dest Höglostige Ridderskapet och 'Adeln ynrat sig, huruwida de upgifna grunder wore antageliga eller icke.
Flere hördes begära at detta krc^eQ matte upläsas.
Herr k.e)-oristolps losivade at sadant skulle ge-, nast efterkommas ,' men anhöll at först fa höra uplasas första §. af Lag-Utskottetö ?rv)LLI.
Sedan denna §. war upläst. urbad sig Herr I.s^onstal^s fa e>indra, at Lag utskottet uti i. §. XVI.