Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad meningen hos grundlagsstiftaren angår, kan jag icke antaga den vara annan än den, som i grundlagen finnes uttryckt; och då der står, att man med vederbörandes tillstånd kan utbekomma Constit.Utsk:s och Statsrådets prot., skulle jag tro, att någon mening, att de icke skulle få utgifvas, ej kunnat ligga hos grundlagsstiftaren, utan att, då icke särskilda omständigheter förekomma, som göra det skadligt, har man bestämd rättighet att utbekomma dem, nb. restrictivt i det afseende, att sådant beror på vederbörandes tillstånd.
Rikets väl eller ve k unde komma i fråga vid tillståndets meddelande, eller att detta, såsom Gr. v. Fersen sagt, skulle bero på en votering, deruti instämmer jag fullkomligt och tror, att detta icke lägger något hinder i vägen för bifall till Hr Cederschjölds önskan, emedan Rikets väl eller ve, så vidt det ankommer på R.
St., alltid ankommer på votering; och sålunda kan jag icke finna, att det vid detta tillfälle kan vara vådligare ntt släppa saken till votering än annars.
Jag vågar slutligen äfven deltaga i en utgrening af denna debatt, som mera direct angår Hr Den S Juli. a55 lar jag ilen en befallning.
Cronhjelm, som icke varit närvar, från discussionens början, får jag lemna den upplysning, att jag icke begärt vägran af propos.
Jag har begärt, att Hr Gr. o.
Landtm, ville eftersinna, huruvida propos. kan framställas, och det är annat än att begära vägran af propos.
Slutligen får jag förklara, att jag icke kan ingå på hvad Hr Rosenblad yttrat.
Han har velat sätta i tvekan, hvem som vore vederbörande.
Jag hyser ingen tvekan i detta fall, och till stöd för min mening skulle jag kunna anslå en loyalare känsla.
I hvad egenskap erhåller nemi.
Constit.Utsk.
Statsrädsprotm?
Jo! såsom ett depositum.
Nå val! är det loyalt att af ett depositum göra ett sådant bruk, som motionen afser?
En ledamot i Constit.- Utsk. behöfde ju blott i sina yttranden till Utsk:s prot. göra citationer af de delar af Statsrådets prot., som han önskade måtte blifva kända, och ändamålet vore vunnet, i händelse Constit.Utsk:s prot. finge utlemnas.
Men månne man icke på samma gång gjort ett obehörigt bruk af sitt depositum?
Man säger, att man icke vill granska Statsrådsprotm.
Det är möjligt, att den ledamot, som sagt det, icke vill granska dem ; men så länge vår Tryckfr.-förordn. lemnäs öppet att skrifva och trycka, hvad man vill, så länge lärer lian icke hafva i sin magt att fråntaga andra alt granska, hvad han icke vill granska; och ganska säkert är, att hans återhållsamhet skulle icke blifva allmänhetens.
Jag skulle icke ytterligare uttänja denna discussion, om här icke blifvit yttrade åtskilliga satser, som jag icke kan erkänna.
Jag skall, så vidt i min magt står, bjuda till att i alla mina handlingar vara conseqvent.
Jag måste således, då jag förklarat min öfvertygelse vara den, att granskningsrätten endast ligger hos Constit.-Utsk. och att det ej tillkommer
Stånden i något fall att upphäfva sig till granskare, förrän en anmärkntsanledning inom Constit.-Utsk. öfvergått från anmärkntsanledn. till anmärkning, hafva den conseqvensen att förklara, att jag icke medgifver åt Stånden den granskningsrätt af Utsk:s yttranden i dessa frågor, som andra talare anse Stånden äga.
Det är möjligt, att jag misstager mig i denna min opinion; men jag vidhåller den, emedan den stödjer sig på min öfvertygelse om grundlagens mening.
Det är på denna grund, sorn jag anser de förhandlingar, hvilka tillhört mig såsom ledamot i Constit.-Utsk., endast underkastade Ståndets ogillande, utan att jag kan inse Ståndet äga någon granskningsrätt af min enskilda öfvertygelse; och jag inser detta lika litet, som jag inser R.
St:s granskningsrätt af de delegationers åtgärder, som utöfva 11.
St:s rätt att välja Justit.-ombudsman, eller af Opinionsnämndens förfarande, eller, med ett ord, af alla sådana delegationers åtgärder, åt hvilka jR.
St. öfverlåtit sin rätt.
Utgående från denna grundsats och a 56 Den 8 Juli. följande den consecjvens såsom ledamot af [Jtsk. och ledamot af Ståndet, måste jag förklara, alt jag för min del, vid granskningen af Statsrådsprotm, faslat mig mindre vid sjelfva prolm, än hvilka ledamöter inom Konungens Conseil, som deltagit i rådslagen.
Det är för detta ändamål, som jag egentligen läst Statsrådsprotm; och jag förklarar öppet, att af hvad värde dessa prof. än kunna vara, involvera de likväl icke något säkert bedömande af Styrelsen, ulan det är effecten af Styrelsens beslut, som skall gifva iedning för bedömandet af Styrelsens åtgärder, och till detta bedömande kunna R.
St. således komma, utan att läsa en enda rad af Statsrådsprotm.
Hvad mig vidkommer, växer jag aldrig från grundlagens anda, och jag växer aldrig från någon af dess §§. annorlunda, än att, så vidt de genera mig, de då må i grundlagsväg förändras.
Mig har aldrig 90 §.
Reg.F. generat, och jag skall aldrig begära ändring deruti, emedan jag aldrig kommer att växa från den, ty jag tror, att den blifvit skrifven af fullvuxna män, som visste hvad de skrefvo; men dem, för hvilka han varit besvärlig, beder jag att i grundlagsväg söka ändring deruti, och att, så länge han qvarstår, icke glömma, att han finnes.
Med hela den conseqvens, som jag önskar ådagalägga i mina principer, förklarar jag, att ingen mer än jag kan önska att se publiciteten utsträckt till alla de fall, hvartill den bör sträcka sig, och att jag önskar få upplefva den tidpunkt, då publiciteten bättre uppfyller sitt ändamål, än den nu gör.
Jag tror, att publiciteten ännu är ensidig, hvilket den allmänhet, som här i hufvudstaden är i tillfälle att bedöma våra riksdagsförhandlingar, bäst kommit i tillfälle att inse; men jag tror äfven, att den måhända icke kan vara annat, så länge Representationen är fyrdelad; och ehuru jag önskar se publiciteten utbildad till hvad den bör vara, kan jag likväl icke annat än påstå, att det gifves en gräns för publiciteten, och jag tror, att det icke finnes något land i hela verlden, der publiciteten går in på hela Regeringens område, äfvensom jag betviflar, att det land kan styras väl, der publiciteten ingår i alla Regeringens åtgärder, ty i hvarje land måste gifvas förhandlingar, som måste hållas dolda under vissa tider och särskilda förhållanden.
Detta har jag ansett mig böra tillkännagifva i afseende på den publicitet, sorn möjligen skulle uppkomma genom bifall till Hr Cederschjölds motion.
Jag förklarar öppet, att vid denna riksdag skulle den motion, Hr Cederschjöld väckt, och den önskan, han deruti yttrat, i händelse den hlefve Ståndets, måhända, på sätt han sjelf medgifvit, mera lända till både Statsrådets och Constit.-Utskrs friande från klander, än till ökadt klander.
Men att tänka sig, att ett Constit.-Utsk. skulle blifva fritaget från klander, det är, snart sagdt, att tänka sig en omöjlighet; ty det är icke möjligt att tänka sig, att icke dep Den S Juli. den större delegationen, eller representanterna, skall blifva missnöjd med hvad den mindre gör, emedan det ligger i sakens natur, att majoriteten eller minoriteten den ena gången är missnöjd och den andra gången belåten med Utsk:s förfarande, och den ledamot, som låter intluencera på sig af sådant missbilligande eller beröm å ena eller andra sidan, har icke varit förtjent alt inkomma i detta Utsk.
Men den publicitet, sorn Hr Cederschjöld åsyftar, önskade jag, att man ville tillvägabringa i grundlagsenlig väg genom ett sådant grundlagsstadgande, hvarigenom Utsk. sattes i tillfälle att icke vägra prot:ns utlemnande.
Här återstår nu blott att förklara, hvad jag från början ansåg för status conlroversiae, nemi. att ett Stånd icke bör till ett Utsk. framföra en önskan, som kan afslås.
Jag förklarar, utan att säga livad mitt yttrande kan blifva i Constit.-Utsk., att Ståndets önskan i detta fall icke skulle verka på min öfvertygelse, emedan det blott utgör Jrdel af Representationen, och jag icke har rättighet att anse den för Representationens önskan, förrän den af 3:ne
Stånd blifvit uttalad, hvadan ej heller denna önskan, oansedt all aktning för R. o. Ad., så länge den står i minoriteten, skall verka på min öfvertygelse; och jag vidhåller sålunda min tanke, att Ståndet bör noga beräkna, dels om det är af någon vigt, hvad Ståndet begär, och dels 0111 det är orätt alt begära något, hvarå afslag kan följa.
Jag är fullkomligen öfvertygad, att, om något
Stånd för ett särskildt fall icke skulle tilltro sig kunna bedöma, huruvida Rikets val fordrade någon embetsmans skiljande från sitt embete, med mindre utförligare upplysningar inbemtades än de, som uti Constit.-Utskrs memor. förekommit, Utsk. icke skulle vägra att lemna de upplysningar, för hvilkas erhållande motiveradt skäl förebragtes; men örn Ståndet i princip framställer frågan om upplysningars erhållande på sätt motionen innehåller, kan det hända, alf. i närvarande Constit.-Utsk. finnes en person med den sjelfständighet, att han säger:
Jag bifaller det icke.
Jag hoppas, att R. o. Ad. noga besinnar, hvartill en sådan önskan skall leda, men är öfvertygad, att någon vägran af propos, här icke kominer i fråga.
Hr Thamf Bekant med de tänkesätt, som motionären “vid så mångå tillfällen yttrat angrde Representationen och våra grundlagar, deni jag tror, att han vill försvara och bibehålla, kan jag icke tillåta mig alf. uti denna hans motion finna grund för någon skadlig afsigt; men deremot kan jag icke finna, hvad ändamål han haft med denna motion, om icke Constit.-Utskrs rättfärdigande inför Svenska allmänheten.
Denna afsigt skulle kunna vinnas och vara god, om icke erfarenheten vittnade derom, att man, utan att läsa Statsrådets prot., genom ett noga betraktande af Regerin 9 H. 33 a58 Din 8 Juli. gens åtgärder ändå kan bedöma Regeringen; och jag trot* derföre, att alldeles ingen upplysning för detta ändamål härigenom skulle vinnas, ty de, som föresatt sig att, oaktadt all den upplysning de kunna erhålla om ärendernas gång, ändock klandra allting, skulle icke underlåta att i dessa prof. finna ytterligare skäl till klander, i stället för att godkänna Regeringens åtgärder.
Men huru det skulle blifvit möjligt för Constit.-Utsk. att meddela sina prot., utan att lemna del af Statsrådets prot., det är för mig en hemlighet.
Det är Statsrådets prot., som Constit.-Utsk. skall granska.
Huru kunna de granskas, utan att läsas?
Huru kunna de bedömas, utan att bedöma prottn och utan att innehållet skall synas af Constit.-Utsk:s prot.?
Synes åter icke det, utan Constit.-Utskrs omdömen stå der blotta och bara, utan anledning huru de döma, utan att Statsrådsprotm stå bred* vid, så vet jag icke, hvad upplysning man skulle få af dessa prot.
Jag fruktar, att denna motion skall med begärlighet omfattas af dem, som vid alla tillfällen söka nedrifva vår Representation och våra grundlagar, föreställande sig kunna uppbygga något bättre; men jag befarar ingen våda, om dessa prot. vägras, emedan jag icke fruktar något våldsamt försök emot vårt statsskick, så länge Representationen sjelf bevarar grundlagens helgd; men skulle Representationen eller Regeringen tillåta, att dessa grundlagar undergräfvas och småningom upprifvas, då skulle deras önskan kunna realiseras, som vilja republicanisera oss, för att sedermera stiga opp på anarkiens grundvalar.
Jag fruktar icke de missbruk, som af dessa prot. kunde göras af journalismen, ehuru jag tror, att journalisterna behandla historien i våra dagar på samma sätt som Voltaire, som yttrade vid något tillfälle:
Jag skrifver icke historien, jag gör den.
Tillämpningen häraf behÖfver jag icke göra, då våra prot. nu finnas, och hvar och en, som läser dem och jemnför dem med journalerna, skall i dessa sednare finna misstag, osanningar och stympade berättelser.
Nyttan af att erhålla del af Constit.Utsk:s prot. kan jag således icke inse, då desamma icke böra innehålla något af Statsrådsprotm, och då Ståndet, i anledning af dem, icke äger rätt att fatta något beslut.
Skadan deraf ligger emedlertid
Doppen dag för mig; ty utom det, hvilket jag anser af mycken vigt, att prot:ns läsning och de discussioner, som derefter skulle uppkomma, skulle medtaga mycken tid, skulle desamma blott gifva näring åt nyfikenheten och journalerna; och jag kan således icke annat än förena mig med de Hrr, som yrka afslag på motionen.
Huruvida den är grundlagsenlig eller ej, derom vill jag icke ingå i något omdöme.
Ehrenborgh har tillräckligen utvecklat, hvad som i detta fall är grundlagsenlig! eller ej; och detta ämne torde således icke behöfva vidare omröras.
Cederströ,m:
För ungdomen i allmänhet är tron en herrlig sak.
Den värde ledamoten, Gr.
Cronhjelm har derpå gifvit bevis, då han trott sig hafva mig i sina händer.
Jag önskar, att han måtte hafva kraft att qvarhålla mig der, om han förmår visa sanningen af hvad han sagt.
Vi sitta på ett skäligt afstånd från hvarandra och jag ämnar ej komma närmare, såvida icke andra omständigheter göra, att det kan ske förnuftsenlig! och i öfverensstämmelse med grundlagarna.
Han har trott, att man skulle komma till det resultat, att jag borde bifalla motionen på grund af ett yttrande, som jag haft i ett föregående plenum, angtde Statsrådens ansvarighet, nemi. att Ståndet vore oförhindradt att hos K.
M. anhålla om entledigande af någon rådgifvare, ehuru det icke sett andra handlingar uti ett anmärkningsmål, än Constit.-Utsk:s afgifna svar på en anmärknzsanledning.
Det må vara Hr Gr. förbehållet att icke begripa, att
Representationen kan äga begrepp om hvad som fordras lill Rikets sannskyldiga nytta och väl i sådant afseende, utan att läsa Statsrådsprotm.
För min del har jag lagen på min sida; men jag vill till Hr Gr:s efterrättelse nämna, att, om någon ledamot af R. o. Ad. skulle yttra först, att han icke ansåg
Rikets väl fordra en anmälan om entledigande af en eller flera bland rådgifvarne, men sedan, alt han för experimentets skull yrkade propos, derom, det finnes andra §§. i grundlagarna, som berättiga Representationen alt från sig skilja en sådan ledamot.
Det är sannt, att dertill fordras ^ delar af de närvar, ledamöterna; men denna pluralitet torde vara lättare att i sådant fall erhålla än den enkla pluraliteten i fråga om rådgifvarnes entledigande, då man erkänt, att Rikets väl icke kräfver en sådan begäran.
Äfven jag finner visserligen, att Hr Cederschjöld icke yrkat eller begärt, att R. o. Ad. skulle från Constit.-Utsk. infordra Statsrådsprotm; men jag vill lill deras öfvertygelse, som tro, att han genom sin motion kommer indirecte ungefärligen tillsamma mål, förklara, att jag föreställer mig, att Constit.-Utsk:s prot, innehåller hvarjehanda, som återfinnes i Statsrådsprotm.
Det oaktadt måste jag öppet uttala den öfvertygelsen , att jag i grundlagen icke finner hinder för bifall tili motionen; Tryckfr.-lagen är i det fallet bestämd, att med ordet vederbörande icke kan förstås annat än Constit.-Utsk., ty här är fråga om Constit.-Utskts prot., och ingen annan kan vara vederbörande att utlemna dem, än Utsk. sjelf.
Jag tror således, enligt hvad jag nämnt, att motionen icke är grundlagsvidrig, och hoppas således, att Hr Gr. o. Landtm, icke vägrar propos., vid hvilket hopp jag så mycket hellre stödjer mig, som Gr.
Cronhjelm kan finna, att det liknar sig, som om den praxis att vägra propos. är både nödig och behöflig.
Men derföre, att jag ieke finner motionen vara grundlagsvidrig, har jag Den $ Juli. 1 kväl icke sagt, att jag bifaller densamma.
Härvid vill jagerinra, att jas tror, att offentliggörandet af Constit.-Utskrs prot. apg:de Statsrådet icke skulle för Regeringen på något vis vara menligt; lika så litet sorn jag tror, att Rikets val derigenom bunde äfventyra^ under närvar, förhållanden, Mep förhållandena kunna icke alltid vara enahanda, och denna princip att kunna erhålla Constit.-Utskrs prot., sorn nu vore ^skadlig, skulle under andra förhållanden kunna medföra skadliga följder; och ehuru jag således erkänner, att motionen under närvar, omständigheter är af så ringa betydenhet, att jag för densamma kunde rösta såväl ja sorn nej, finnér jag likväl, då jag sträcker min tanke något längre än för tillfället och eftersinnar, hvad följden kunde blifva för framtiden, att regeringsärenden kunna förekomma, sorn böra hemliga hållas, men att, om jag bifaller principen nu, jag äfven bör göra det en annan gång.
Det är derföre, som jag tillstyrker afs.lag å motionen, oph jag gör det så mycket hellre, sorn, jag icke kan instämma uti Hr Cederschjölds skäl , att det icke skulle vara R. o. Ad. värdigt att vägra bifall till en motion, sora afser ett ändamål, sorn kan ernås emot det ringa beloppet af roo r:dr, helst jag skulle anse det mindre värdigt, om R. o. Ad, grundade sitt beslut på beräkningen af bötessummans belopp.
Gr. von, Fersen:
Jag har icke velat förlänga discus-, sionen i detta ämne; men jag har ansett mig skyldig att till besvarande upptaga åtskilligt af hvad Gr.
Cronhjelm mot mig riktat.
Jag skulle visserligen förebrå mig, i fall jag ansåg denna motion så oskyldig, sorn andra talare funnit den, a,t i detta ämne hafva talat om Rikets väl eller ve.
Men då jag finnér i motionen, som jag uppläst, dessa ord: "såvida Constit.-Utskrs prot., angrde Statsrådet, icke äro af beskaffenhet att genom utlemnandet äfventyra Rikets väl," mäste det väl tillåtas mig att begagna desamma.
Cronhjelm har ansett något äfventyrande af Rikets väl icke kunna komma ifråga genom bifall till motionen, eftersom Con.sti t,- Utsk, ägde rättighet att vägra protrns utlemnande.
Det var i anledni deraf, sorn jag fästade uppmärksamheten, att det slutligen skulle bero på en voteringslapp, huruvida en sak skulle Htleninas, hvarpå Rikets väl eller ve berodde.
Gr, Cronhjelm har vidare yttrat, att Rikets väl i allmänhet be-, ror på votering , och att förhållandet i dessa falt vöre enahanda; men jag får fästa uppmärksamheten, att i detta fall nnginge voteringen en sak, hvari beslutet genast vunne till-. tampning, då deremot i andra fall gifves en återhållande kraft, sorn ligger uti den andra Statsmagtens rättighet att Vägra bifall till ett genom votering fattadt beslut, som då kommer att sakna verkställighet.
Jag tror således, att jag icke så misstagit mig, som Hr Gr, velat antyda, För öfrigt har här blifvit upplyst, att denna riksdags Constit.-Utskrs, Den 8 Juli. prot. icke skulle innehålla något, hvarigenom någon fara skulle uppstå vid utleninandet deraf; men jag instämmer uti livad Gr.
Posse yttrat, att om en gång den praxis blifvit införd alt utlemna prot:n, skulle i en framtid prot. kunna inkomma, sorn icke vore af den oskyldiga natur, att genom deras allmängörande llikets väl icke äfventyrades, Jag kan således icke annat än fortfarande yrka afslag å motionen, hvilken jag likväl icke finner vara grundlagsvidrig i den form, den blifvit npdskWfven.
Ilr Dalman, Wilh. Fredr.; Discussionen har redan blifvit så långt utsträckt, att jag får be om ursägt att äfyen jag förlänger den.
Hvad först beträffar lagligheten af den utaf
Hr Cederschjöld väckta mption, så enär Tryqkfr,lagen lemnar rättighet åt eti hvar att hos vederbörande söka utbekomma Gonstit.
Utskrs prot., röride Statsrådet, och den autoritet, hvars prot. begäres, jemväl måste vara vederbörande att utlemna dem, kan jag icke inse annat, än att en slik begäran är fullt lagenlig och att det ar Constit.TJtsk., som äger deröfver besluta; ty jag finner icke, såsom Frih.
Boye, att utlemnandet af Constit.Utskrs prot., rör-.de Statsrådet, är detsamma som utleninandet af Statsrådsprot, Jag förmodar nemi., att, på det sätt sora Constit.Utskrs prot. föras, förekommer deruti af Statsrådsprotm hufvudsakligen ingenting annat än sjelfva de till föremål för anmärknrsanledningar inom eller utom Utsk, annoterade besluten jemte uppgift på de Konungens rådgifvare, sorn deruti deltagit.
Den förnämsta upplysning, Ulan kan vänta sig af Constit.Utskrs prot., torde jcke sträcka sig längre än till hvilka af Constit.Utskrs ledamöter, som varit de beskedliggörande och hvilka ansett deras pligt fordra att gå allvarligare tillväga; och jag förmodar, att framläggandet af dessa förhållanden är hvad som förnämligast åsyftas med ifrågayar. motion, enär det icke kan vara likgiltigt för Svenska folket att få veta hvilka personer i Constit.Utsk, drabbas af det hårda klander, som mot Constit.Utsk, blifvit ultaladt icke blott inom Piepresentationen, ulan af hela Nationen; äfvensom jag tror det vara af vigt för Nationen att lära känna de Konungens rådgifvare, som rättvist borde eller icke borde träffas af den allmänna oviljan för delaktighet i de regeringsåtgärder, som varit föremål för Constit.
Utskrs granskning.
Jag anser således motionen till dess resultat vara af största vigt, och då jag i grundlagen icke derför linner något hinder, kan jag icke apnat än tillstyrka bifall derå.
Ilr Gr. v.
Fersen har yttrat, att i händelse K. o.
Ad, till Constit.Utsk, framställde sin önskan om utbekommande af Utskrs prot, rörrde Statsrådet, skulle det komma att bero på utgången af en votering inom Utsk-, om icke jemväl sådana prot, kunde blifva utlemnade, genom hvilkas allmängörande
Rikets väl kunde äfventyras ; men 2Ö3 Den 8 Juli. härvid får jag erinra, att samma förhållande sklille inträffa, derest hvem som helst begärde dess prof.
Det är icke förbjudet att medgifva prot:ns utlemnande på hvilken journalists eller annan medborgares anmälan som helst; och om således majoriteten inom Utsk. vore så litet mån om fäderneslandes bästa, att den åt publiciteten skulle vilja lemna handlingar, hvarigenom ltikets väl kunde blottställas, skulle sådant ganska lätt kunna ske genom ett blott enskildt arrangement och utan någon It. o. Adis åtgärd.
Jag tror fördenskull, att det argument, Gr. v. Fersen användt, han må hafva utstyrt det med huru mycken ordståt han behagat, alldeles bortdunstar och förfaller, helst jagså mycket mindre kan föreställa mig, att Constit.Utsk. skulle vid detta tillfälle komma i frestelse att offentliggöra det, som kunde lända .Riket till förderf, som Hr Cederschjöld i sin motion gjort det uttryckliga undantag, att It. o. Ad. icke önskade del af sådana prof., hvilkas offentliggörande kunde skada Riket.
Motionären har dessutom, såsom ledamot af Constit.Utsk., upplyst, att några sådana prot. vid denna riksdag icke finnas, hvilket blir ett ytterligare skäl för bifall till motionen.
Ehrenborgh har yttrat, att då Constit.Utsk. ensamt vore uppdraget att granska Statsrådsprotln, vore det orimligt, om någon auctoritet öfver Utsk. skulle finnas, som afven finge granska dem.
Jag får härtill svara, att då grundlagen omtalar granskning af Statsrådsprotln uti Constit.Utsk., är det en sadan granskning, som leder till en legal påföljd; då deremot denna granskning sker inom Stånden, blir det endast en sådan, som enligt grundlagen är tillåten i afseende å hvarje föremål för mensklig kunskap, och således äfven rörande Statsrådsprotln, då de blifva offentliggjorda.
Det är visserligen sannt t. ex., att sedan Högsta
Domstolen utfärdat sin dom, ingen äger rättighet att ånyo pröfva och upphäfva densamma.
Riktig eller oriktig står den fäst, men ullemnas offentligen; granskningsrätt står dock qvar.
På samma sätt äger publiciteten, oaktadt en anmärknlsanledn. blifvit både af Constit.Utsk. och R.
St. afslagen, att, så strängt den behagar, granska både Constit.Utsk.ls och Ståndens förfarande, ntan alt sådant kan leda till ett förändradt heslut eller hänföras till likhet med den granskningsåtgärd, sorn åligger Constit.Utsk, Man har sagt, att det vore från effeclerna af rådslagen, som man skulle bedöma, huruvida Styrelsen uppfyllt sitt ändamål, emedan af Statsrådsprotln, huru väl de än må vara förda, någonting i detta fall icke kunde med tillförlitlighet bedömas.
Deruti instämmer jag fullkomligen, och jag tror till och med, att det vore öfverflödigt, att dessa prot. fördes i andra mål än sådana, der K. M, emot Statsrådets tillstyrkande vidtoge någon åtgärd; och med den kännedom, jag har 0111 innehållet af Statsrådsprotln, kan jag verkligen intyga, att de innefatta en ganska torr och tråkig lecture.
Men då densamme värde D c n 8 Juli. a63 ledamoten, som yttrat detta, icke velat medgifva R.
St. eller enskilda ledamöter att från dessa större effecter bedöma Styrelsens allmänna system, eller trott Constit.Utsk. ens berättigadt att gifva ett omdöme i denna del, måste man eftersöka de partiella anledningarna för att komma till samma mål, och dessa anledningar äro det, som hittas inom Statsrådsprot:n.
Man har sagt, att i intet land i verlden har publiciteten så mycket tillträde till Regeringens förhandlingar som hos oss.