Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sprengtporten förslag, men med tillägg att R. o. Ad. förbehåller sig att sedermera pröfva de framställda förslagen, sorn hvila på de af Frilitn uppgjorda allmänna grunder, men att, 0111 nej vinner, så äro dessa allmänna grunder afslagna, och då återstå de herrars förslag, som äro byggda på dessa allmänna grunder.
Jag kan visserligen icke bestrida, alt den siste värde talarens yttrade åsigt har mycket skäl lör sig, men R. o. Ad. må väl också vara berältigadt att i fråga oin föredraga.sättet fatta ett beslut, och följden kan i afseende derå blifva antingen det beslut, att mitt förslag skall, om det autages, anses som allmänna grunder för i5 H. 3a Den a?
October f. ra. de efterföljande förslagen, som ingå i detalj-bestämmelser, eller också att betrakta delta förslag såsom stående så afskildt från de andra med afseende på de olika delaljbestämmelser, som deruti förekomma, att R. o. Ad. kan förbehålla sig pröfningsrätten af hvarje förslag särskildt.
På denna grund instämmer jag i Ur Frih. o.
Landtnäs behandlingssätt af ämnet.
Efter den propos., som Hr Frih. o. Landtm, har gifvit oss, så, i händelse Frih.
Sprengtporten förslag antoges, är det Ståndet icke obetaget att pröfva de förslag, som icke stå i strid med hans.
Detta är rätt; men deremot kan jag ej godkänna den sednare delen af propos:n, ty derest Frih.
Sprengtporten* afsloges, så lingö alla öfriga förslag pröfvas utom Frih.
Hamiltons och mitt. f den händelsen skulle t. ex. de förslag, som Gr. Frölich, Hr von Troil och andra ledamöter uppgjort, och hvilka innebära tvänne kamrar, ändock kunna upptagas ti 1T ompröfning.
Det malte icke vara tillåtet, sedan man en gång förklarat att man icke vill hafva 2 kamrar.
Jag tror således för min del, att om Hr Frih. o.
Landtm, behagade sluta propos:n der, hvarest de orden förekomma ”sorn icke slå j strid med ofvannämnda grunder,” så hade man sagt allt hvad som behöfves.
Jag tager mig friheten att fästa den siste talarens uppmärksamhet derpå, att orsaken hvarför ett jabeslut för detta förslag icke bör kunna förhindra pröfningen af de andra förslagen, om de i eli eller annat afseende stå i strid dermed, är, alt Frih.
Sprengtporten propos. innehåller flera saker sammanförda.
Om votering anställdes öfver hvar oell en af de nu i ett sammanförda frågorna, så skulle hvarje beslut till bifall utestänga alla andra förslag, som dermed stöde i strid; men nu, då det innefattar flera punkter, så ian det hända, att den ene voterar ja för den ena punkten och den andre nej för en annan, och deras rätt dertill ian ej afskäras.
I följd deraf anser jag den framställda propostn riktig, ehuru jag för min del tycker, att hela detta sätt innefattar något orimligt, emedan ett bifall till Frih» Sprenglportens propos. nödvändigt måste utesluta Gr.
Frölich* och Hr von Troil* förslager, för hvilka jag skulle velat votera ja, ehuru jag hellre lägger ett ja för detta, af den anledn. att jag hellre vill vinna något än intet.
Om jag icke ansåg R. o.
Ad:s beslut vara bindande, det beslut nemi. att uttaga ett förslag i sender som gemensam tanke, så finner jag också hvarföre man kunde gå in på den propos., som Hr Frih. o. Landtm, gjort; men som jag icke kunnat finna annat, än att dessa slags ärender måste behandlas olika med andra mål, och Den aj October f. ra. jag mäste anse hvarje förslag tili gemensam tanke som ett hell för sig sjelft, endast underkastadl möjliga modificationer, så anser jag det icke vara ratt alt nu, genom detta förslag, likasom förvandla Frih.
Sprengtportens förslag till en grundval för den blifvande discussionen.
Jag trodde att det skulle blifva en grundval för Const.Ulsk:s vidare bearbetning; men då jag finner att meningen
Sr, alt i alla händelser hafva detta som en grundval, för alt troligen derpå bygga något, så måste jag protestera emot detta i min tanke med formen oförenliga sätt att uttrycka en gemensam tanke.
Jag tror icke alt R. o. Ad. har kunnat fatta ett sådant beslut, som skulle utestänga R. o. Ad. ifrån alt till en sådan gemensam tanke, som den Frill.
.Sprengtporten föreslagit, göra ett tillägg, som med detsamma står i fullkomlig harmoni; hvaremot jag tror, alt R. o. Ad., genom bifall till Frih.
Sprengtporten förslag, afstänger för sig alla möjliga utvägar att pröfva de förslag, som med detsamma stå i strid; men om Frih.
Sprengtporten förslag förkastas, så ser jag intet hinder för R. o. Ad. att pröfva alla ulvecklingsförslag , om de också hafva samma elementer som Frih.
Sprengtportens förslag, så är det klart, att derigenom vissa frågor äro bestämdt afgjorda, ehuru ingenting hindrar R. o. Ad. att dervid göra tillägg.
I följd af denna min enskilda öfvertygelse, förklarar jag, det jag anser det sednast af Hr Frih. o.
Landtm, framställda förslaget till propos. öfverflödigt.
Nu inträder för mig tiden att börja med att göra ursägter för det att jag talar så ofta, men jag är nu dertill föranledd af Hr von HartmansdorfFs sednaste anmärkning.
Han har haft orätt i afseende på den af Hr Frih. o.
Landtm, sednast framställda propostn.
Jag anhåller alt samma propos. mätte ännu en gång uppläsas, och alt jag derefter må återfå ordet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade dess mening hafva varit, att, om Frih.
Sprengtportens förslag antoges, R. o. Ad. ägde sig öppet att pröfva de afgifna förslag, som dermed ej stöde i strid; förkastades Frih. Sprengtportens mening, ägde R. o. Ad. öppet att pröfva efterföljande förslag, utan hinder af beslutet.
Den tanken tycker jag är klart uttryckt och öfverensstämmer med hvad discussionen i sin helhet för anledt.
Till Hr Frih. o. Landlm-.s eget bedömmande eller minne öfverlemna!- jag vördsamt, om jag tager vilse deruti, att Hr Frih. o. Landtm, för en ganska god stund sedan frågade otn Ståndet ansåg öfverläggningen fulländad och der - a5a Den 27 Octolier f. m. på erhöll svaret ja.
Jag anhåller i annat fall om en sådan propos., på del alt vi måtte lå slut en gång.
Såsom jag uppfaltade förslaget till propos. innehåller det: att i händelse Frih.
Sprengtporten lördag afslås, är del tillåtet att ytterligare tala oin sältet att göra allmänna val, hvarom fråga i åtskilliga (01 slag förekommer.
Bi fa lies del åter, så är med detsamma gifvet, det tlassval och inga andra äro godkända.
Visserligen kommer jag, troligen åtminstone. alt vid en votering öfver Frih.
Sprengtporten förslag votera ja, men jag måste bekänna, det jag anser voter:s-propos:n innehålla hvad man plägar kalla laire plane; ty den lemnar för stor rättighet åt den sidan, med hvilken jig vill votera, som, ehvad ja eller nej vinner, dock kan göra sin mening gallande.
Jag hemställer, om ej afven den andra sidan holde få något afgjordt genom denna votering, och om således ej i contra-propostn kunde intagas, alt i händelse nej vunne, så vore hela den sammanfattning af grundsatser, som finnes i Frih.
Sprengtporten förslag, afslagen.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att den mening, han uppläst, icke vore något förslag till voler:s-propos., enär propos. om Frih.
Sprengtportens förslag icke vore framställd, utan blott ett uttryck af den mening Hr Landtm, hyste, och hvilken han underställt R. o. Ad., egentligen såsom ett upprepande af det, 0111 Hr Landtm, rätt mindes, af Frih. Sprengtporten först vid början a( discussionen gjorda förbehåll.
Som Hr Frih. o. Landtm, sednast förklarade propos:ns innehåll vara, så godkänner jag den fullkomligen och anser den innehålla allt hvad den bör.
Den innehåller, att om Frih.
Sprengtportens förslag bifalles, så äger icke pröfning rum af de förslag, som stå i strid dermed, och örn detsamma afslås, så äger en sådan pröfnings rätt rum.
Hi’ Frih. o. Landtm, yttrade, att i afseende på detta ärende hans mening vore, att, om Frih.
Sprengtportens förslag antoges, R. o. Ad. ägde öppet att pröfva de afgifna förslag, som dermed icke stodo i strid; förkastades det, ägde R. o. Ad. att pröfva efterföljande förslag, utan hinder af beslutet.
Om jag vore så lycklig att få en fråga besvarad, så skulle på andra sidan måhända all tvekan vara håfven.
Sprengtportens förslag varder förkastadt, är det då tillåtet för R. o. Ad. ali pröfva andra förslag, sorn stå i öfverensstämmelse med Frih.
Sprengtportens förslag?
Don a?
Hr F r i It. o. L a n d t m. yttrade, att, ! hans tanke, R. o. Ad. ägde, ilall Fiih.
Sprengtporten» mening förkastades, att |>iöfva det förslag, som vore närmast i ordningen.
Således antingen Frih.
Sprengtporten förslag antages eller förkastas, så är ingenting afgjordt.
Då får jag förklara, ali jag alldeles tagit felt om Hr Frih o. Landtm:» mening.
Jag anser det vara olagligt, alt, sedan vi antagit de grunder, hvarom fråga är, man skall kunna förka-ta desamma, men att, om de förkastas, så äga vi endast alt pröfva hvad som dermed står i strid och ingenting annat.
Uti den propos , som Hr Frih. o. Landtm, framställt, är klart uttryckt, att i händelse mitt förslag antages, så aro i och med detsamma alla förslag, som hafva alseende på allmänna val, förkastade.
Huru Hr von Hartmansdorff kan säga, att ingenting är beslutadt, i händelse mitt förslag antages, kan jag ej förstå.
Det är nemi. dermed beslutadt alt inskränka alla efterföljande deInljbestämmelser inom gränsen af slåndsval, och dessa hafva håde Hr von Hartmansdorff och Frih.
Hamilton föreslagit. Gr..
Sprengtporten och vill hlott gifva tillkänna, att det för mig ar ganska tydligt, att ingenting nytt blifvit
Desi lillie] t, således ingen gemensam tanke, utan endast alt R. o. Ad. vid discussionen ämnade afskära all vidare talan om sådana förslag, som hafva någon penchant för allmänna val; och således har R. o. Ad. helt och hållet frångått den i förra plenum antagna maximen att låta hvarje förslag komma under pröfning.
Hr Munck af Rosenschöld; Jag reserverar mig mot den framställda propov.n, hvarigenom ett alltför stort företräde lemnäs ål den ena sidan; ty ifall Fi ih.
Sprengtporten» förslag hesvaras med ja, är frågan om allmänna val afgjord, och denna piincip förkastad; men besvaras det åter med nej, så är ingenting i afseende på den motsatta principen afgjordt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg något vara att erinra vid den mening Hr Landtm, lör en stund sedan uppläst, i afseende på föibchållet vid propos:n Om Frih.
Sprengtporten» förslag.
Sprengtporten förslag blifvit uppläst, sådant det här ofvan sednast finnes upplaget, hemställde Hr Frih. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade antaga denna mening såsom Ståndets gemensamma tanke.
Ropades ja och nej. a54 Den 27 October f. m.
Hr Munck af Rosenschöld, som under propositionens framställande anmält sig, uppropades och yttrade:
Jag hemställer, huruvida under sjelfskrifven personlig rätt att vara representant äfven förstus den sjelfskrifna representationsrätt, sorn utöfvas till följd af innehafvande embete — t. ex. biskoparnes.
Efter min öfvertygelse
Hr man skyldig åt efterverlden, om man nu än vill bortslösa det förevarande, att ådagalägga, att man allvarsamt och moget förfarit.
Man gör det mera genom en votering än genom acclamalion. jag begär derföre votering; men icke för att gifva Hr Lefl'e'n tillfälle att sjunga en gloriös segersång.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då under sednaste propositionens framställande en ledamot anmält sig att tala, hade Hr Landtm, icke liaft tillfälle att yttra sig, huru svaren blifvit afgifna på proposai, utan ansåg Hr Landtm, sig således höra förnya sin sist framställda propos.; hemställande alltså, om R. o. Ad. behagade antaga Frih.
Sprengtporten mening som sin gemensamma tanke; Ropades starka ja, blandade med nej.
Då Hr Landtm, förklarade sig hafva funnit att ja öfverrösta! nej, begärdes votering.
Upplästes lill justering och godkändes följande voteivspropos. , bredvid hvilken äfven uppslogs en afskrift af Frih.
Sprengtportens förslag:
Sprengtportens mening bör antagas såsom R. o. Ad:s gemensamma lanke, voterar ia» den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. icke Frih.
Efter voteringens slut, befunnos ros ter ne hafva utfallit, som föijer:
Nej — 55. H. R. o.
Den 27 Octo ber c. in. 255 Tisdagen den 27 October iSzfo.
Fortsattes pröfningen af Consl.TJtskrs mern.
N:o 38, angtde nationalrepresentationens ombildning.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han nu finge för R. o. Ad. föredraga det förslag, Frih.
Hamilton afgifvit, och som, enl. hvad han kunnat finna, icke stöde i strid med Frih.
Sprengtportens på förmiddagen såsom Ståndets gemensamma tanke antagna förslag.
Hamiltons förslag upplästes, så lydande: 1:0
Svenska folket representeras af ombud, valde ståndsvis. 2:0 Representationen beslår af tvänne kamrar.
Den första, eller Folkombudens kammare, består af 200 ledamöter.
Den andra eller Rådkammaren bestar af 100 ledamöter. 3:o
Till den första kammaren utse de hittills varande Stånden, gemensamt med de s. k. ståndspersonerne, enl. nedanskrifna fördelning, 5o ledamöter för hvarje Stånd, antingen genom directa val eller elecloref, på sätt för hvarje Stånd hittills varit brukligt. 4m
Det är Ståndens valmän obetaget att lill representant för Ståndet kalla äfven en ej till Ståndet hörande medborgare.
All sjelfskrifvenhet till representanlkallet, vare sig i följd af börd eller embete, upphörer. 5:o Ingen må blifva medlem af den första kammaren förr än vid fyllda 3 o år, eller af den andra förr än vid fyllda 4o år, eller efter att hafva bevistat minst två riksdagar. 6:0
Vid val till den första kammaren deltaga de hittills orepresenlerade ståndspersonerne på följande sätt:
Ibland R. o. Ad:s 5o representanter utses t o af de ofrälse, civile eller militäre, i eller ur tjenst varande embetsman, som erhållit K. fullmakt.
Ibland P r es t eS t ån d e t s 5o representanter invälja lä» rarne vid gymnasierna och de högre läroverken tillika med academierna tillsammans 10.
Ibland BorgareStåndets
So representanter inberäknas, utom de 5 af brukspatronerne utsedde, ytterligare 5, valde af fastighetsägare i städerna och manufacturister på landet, och f. d. borgare på landet.
BondeStåndet har redan intagit frälse- och säteri - a56
Den 27 Octo ber c. m. agnie, hvartill således blott del tillägg göres af jordägare, som varit tjenstemän utan K. fullmakt. 7:0 R. o. Adis samtlige ledamöter, sorn fyllt 25 år och iiro sine egne , deltaga direete i vulen lill representanter för sitt Stånd. 8:0
Den andra eller Rådkammarens ledamöter utses genom val af den första kammaren, med rättighet att välja inom eller utom sig. q:o
Vid hvarje sådan afgår en femtedel af hela antalet, nemi. de äldste, hvilket vid de 4 första riksdagarna bestämmes efter lefnadsåldern och sedermera elter ledamöternes inträde i kammaren.
Dör ledamot af denna kammare, nises ny af den första kammaren.
De utgående kunna äter inväljas. 10:0
De riksdagsmän af lörsta kammaren, som inväljas i den andra, ersättas genast genom nya val. 11:0
Vid val till ombud i den andra kammaren eller afgång derifrån göres ingen skilnad emellan lagtima riksdag eller urtima. 12:0 Lagtima riksdag inträffar på bestämd dag hvartannat år.
Konungen äger ali åtskilja riksdag och sammankalla urtima, hvartill nya val förrättas lill första kammaren. i3:o Alla representanter erhålla lika arfvode och lesetractamenle å statseassan.
Jag lemnar all förtjenst åt det vackra förslag, som Frih.
Hamilton framställt, och som nu blifvit för R. o.
Ad. föredraget, och jag förklarar, att 0111 det vore fråga 0111 samtliga Ståndens beslut att antaga del såsom grunden för nationalrepresentationens ombildning, så ville jag biträda detsamma, men för närvar, anser jag, att det ligger utom den fråga, som är framställd för R. o. Ad:s afgörande.
Vi hafva nu, efter mitt förmenande, intet annat att afgöra, än att sammanjemka en gemensam tanke Yör:de vallagen, som är oss föredragen.
Hamiltons förslag handlar 0111 riksdags utsättande hvartannat år m. m.
Jag tror således, att för närvar, kunde R. o. Ad., äfven med fullt erkännande af förslagets godhet, lemna detsamma alldeles å sido och anse fullt tillräckligt hvad R. o. Ad. redan förklarat forsin gemensamma tanke, då Ståndet godkänt Frih.
Det innebär i sig sjelft så stora och vigtiga grundsatser och har redan galt så långt å R. o. Ad:s sida för möjligheten af ett förslags uppsättande, att jag förmodar, att Coust.Utsk. både kan uppgöra det och är mest belåtet, om R. o.
Ad. nu slutar delta arbete och anser sig hafva vidgjort hvad i denna fråga för närvar, kan bestämmas, öfverlemnande åt Const.Utsk. att på dessa grunder - Den 27 Octo ber e. ni. der och dem, sorn de öfriga RiksSt:n kunna såsom gemensamma tankar meddela Utsk. , utarbeta ett detaljeradt förslag, hvilket jag förmodar R. o. Ad. här med sin talrikhet omöjligen kan åstadkomma.
Jag får således för min del vördsamt afstyrka godkännande af Frih.
Efter det beslut, sorn blifvit fatta d t på förmiddagen, kan någon annan fråga för närvar, icke uppstå, än den, huruvida det sätt att formera andra kammaren, som Frih.
Hamilton framställt, är det, som R. o. Ad. vill antaga eller icke, Jag för min del anhåller att få qvarblifva
Vid denna fråga.
Jag kan icke godkänna det sysleme, som innefattas i delta förslag.
En förträfflig talare, sorn vi borde för första gången i Lördags , erinrade R. o. Ad. om begreppet, om fordringarna af ett tvåkammarsysteme.
Med delta inträffar, efter min tanke, delta förslag på intet vis.
Han erinrade oss om hvad åtminstone hela den öfriga verlden hittills erkänt, nemi. att ett tvåkammarsysteme icke uppfyller sin bestämmelse derföre, att personer af samma element förflytta sig på 2 kamrar.
Dermed aro fordringarna icke Uppfyllda.
Fordringarna af ett öfverhus, en öfre kammare, förutsätta ovillkorligen ett element af conservativ, af återhållande kraft, hvarförutan, mine herrar! nedre kammarens passioner skola hafva fullt spelrum.
Sådant har begreppet 0111 tvåkammar-systeinet varit i alla tider.
Om nu, när man ej nöjer sig,med mindre, än att tillintetgöra R. o. Ad., och under vackra fraser om att R. o. Ad. är qvar åsyftar att förinta oss, så till sågandes, att taga ifrån oss vår rätt och förmå oss att sjelfve derpå ingå, icke så att vi skulle afsäga oss den, ty det vore ärligt spel, utan i det man kringgår oss, för att likväl hinna samma resultat; — när man det vill, så må åtminstone den röst höjas, som icke vill det.
Om jag icke höres, om jag uträttar ingenting, så är min appell till framtiden.
Den skall dämma 0111 jag handlat ärligt såsom representant af milt Stånd eller icke.
Omöjligen kan jag säga, att det finnes någon garanti för ett conservativt element uti det förslag, som nu ligger framlagdt.
Man säger mig, att representanterne väljas för fem riksdagar.
Deruti ser jag intet annat, än att. det parti, som väljer, kommer att blifva rådande i öfre kammaren för fem riksdagar; men någon garanti, någon borgen för att der skall finnas något element, innefattande återhåll på passionerna i den nedre kammaren, kan jag ej inse.
Jag skall dessutom, jemte denna generella erinran, göra anmärkn. emot formationen af nedre kammaren.
Man säger oss, alt vi der skola vara 5o af hvartdera Ståndet.
Nåväl! om nu JiondeSt,, såsom man sagt mig, beslutar att icke nöja sig med mindre än 120 representanter, skall BondeSt. då hafva tredubbelt större rätt än vi?
Och huru håller man det löf - i5 H. 33 a58 Den 27 Octobcr e. m. let, att vi skola vara 5o af R o Ad., när man ger oss io ofrälse ledamöter?
Äro vi icke derigenom nedbragte till 4o?
Täcktes herrarne vidare granska plojéctet, så skall del visa sig huru man kurtiserar de ofrälse Standell, hvilka jrtg hjertligen högaktar, ehuru jag icke vill genom kurtis lör deni skänka bort något för mitt eget Stånd.
Enl. förslaget skola de först hafva 5o representanter såsom vi.
Sedan hafva de 10 hos oss.
De blifva således 6ö och vi endast 4°- Huru ärligt har man då handlat med oss?
Bevare mig Gud från alt med denna anmärkn. i afseende på ärligheten vilja kasta en skugga eller ens en tanke ditåt, att icke så ärlig mening och afsigt skulle linnas hos motionären, den aktningsvärde skriftställaren, som hos mig, jag skulle vara olycklig, om man af den värma, hvarmed jag talar, skulle vilja taga sig anleda, att sluta till misstanke emot personerne.
Jag inser, jag erkänner allt det goda i afsigterna och jag är glad, att hvad här förekommit skall stå i piolina för efter*- verlden.
Jag anser alltsammans såsom en transigeririg med de revolutionära åsigterna, Nåväl! må man transigéra hunt mycket man vill i obetydligheter, men må Svenska folkets framtida lugn ej blifva föremål för sådana underhandlingar.
Jag tillstyrker afslag å detta förslag.
Tvänne falare, som nyss yttrat sig, hafva yrkat, att man ej skall gå längre i bestämmelser, än till de grunder, som Erih.
Sprengtporten uppgifvit samt R. o. Ad. på förmiddagen antagit.
Dervid får jag vördsamt erinra, att jag har biträdt dessa grunder med min röst, under förutsättning och yrkande, att man skulle komma till närmare bestämmelser, för att både sjelf Vela, att man hade erforderlig säkerhet och äfven för att gifva Const.TJtsk. en bestämd underrättelse om R. ö. Adis mening.
Jag måste således protestera mot en sådan afklippning af vår öfverläggning, och vika att den rätt att pröfva de särskilda bestämmelserna, hvilken Under förmiddagen begärdes, också måtte blifva en verklighet, en sanning.
Jag tror ock, att just derigenom att R. o. Ad. ingår i bestämda föreskrifter, undviker man allt sken af skäl för den beskyllning, sorn Frih.
Boye nyss gjort oss, att nemi. vilja transigéra med revolutionära ide'er.
Skulle man deremot lemna saken så obestämd, som hon nu är; så kunde Ståndet Utsätta sig för sådana beskyllningar, ej mindre af andra ledamöter, an af den sista talaren.
Han har, på sätt R, o. Ad. torde erinra sig, i plenum näst före denna dag yttrat, att han ämnade säga nej till allt hvad i detta ämne skulle sältas i fråga, såsom jag vill minnas att orden föllo.
Man bör följaktligen icke vänta annat, än att han gör anmäikn.r
Och invändningar emot hvilket förslag som helst.
Jag har äfven anmärkntr att göra mot Frih.
Hamiltons förslag, men jag tror icke alt det förtjena?
de beskyllningar, Frih.
Boye deremot gjort.
Den 27 Octo b er e. m.
Jag förenar mig i den siste talarens åsigter.
Jag begärde egentligen ordet i anleda, af livad Frill.
Boye yttrade, att liar icke speltes ärligt spel.
Frili;n gaf mig en liten compliment i förmiddags, för det jag heliqgade förklara rnin glädje olver utgången af den votering, sorn ägde rum i sista plenum, under föregifvande att jag skulle hafva yttrat mig i öfverensstämmelse med dem, som voro i motsatt sens med mig.
Jag skickar denna corn, pliinent tillbaka med fribrefspost och med påskrift ärligt spel samt förbehåller mig att alltid få göra likaledes, då Frih:n behagar traktera sina motståndare med sådana artigheter.
Jag bar blifvit påmint om ett yttrande, soni jag afgaf i sista Lördagsplenum, och af hvilket man nu velat draga den följd, att jag i annan väg, än genom ärligt motstånd till hvad som proponeras, skulle nyttja invändningar och beskyllningar för att vinna min önskan.
Jag trodde sannerligen, att då jag sist talade, nu för en liten stund seddn , och sjelf fann att jag bade gått för långt i värma, — jag trodde, säger jag, att jag då i den förklaring, jag deruppå afgaf, hade afviindt ali elak tydning af mina ord.
Jag lemnar derhän, huruvida man har rätt att uttyda andras ord emot deras afsigt.
Jag har icke gjort någon beskyllning.
Såsom frågan företer sig för mig, såsom behandlingssättet företer sig för mig, må jag vara berättigad att uttala det, synnerligen nar jag tillika förklarar, att jag dermed icke på minsta vis vill brista i aktning för andras öfvertygelse.
Jag tror 111 ig icke förtjena någon förebråelse, att hafva gått län^ gre, än hvartill jag äger rättighet.
Jag har sagt, det är sanni, att jag vill säga nej lill alla förslager; men kan icke den orsaken få gälla helt naturligen, att jag finner alla oriktiga i sina egna principer?
Ilr von HartmandorfFs förslag lill en andre kammare är en oriktig uppgift.
Det är en andre kammare, jag vet att Iian så behagar kalla den, och det ankommer på eder, mine herrar! att hålla det tillgodo och antaga det; men jag ser deruti alldeles icke den karakter verkligen motsvarad, som jag anser ligga i tvåkummarsystemet, hvarom, mine herrar! ni påmintes i Lördags af en talare, som mångfalldigt bättre än jag utvecklade den frågan.
I öfrigt får jag tillkännagifva, att då jag afgaf detta yttrande, hade jag ännu icke läst Amiral Nordenskölds förslag.