Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade dessa propositioner, men de blefvo båda åter med Ja och Nej besvarade.
Hans Excellence gjorde proposition endast till afslag å Utskottens ifrågavarande Utlåtande.
Ja och Nej. Herr Munck af Rosensköld, Eherhard:
Jag ber, att få fästa uppmärksamheten derpå, att afslag å Utlåtandet medför enahanda resultat, som bifall till detsamma, enär Motionen är af Utskotten afstyrkt.
Jag anhåller derföre om proposition till bifall eller afslag, men det sednare med det af *54 Den (4 Augwsti e, ro. Herr af Billbergh uppgjorde tillägg, så att, i händelse af votering, Herr af Billbergh^ förslag må innefattas i Nej-propostionen.
Herr Hjerta _, Gustaf:
Då den värde Ledamot, som sist talat, ' numera justera,t sitt vid ett föregående tillfälle i ämnet afgilhe yttrande, s^mt ifrån sin likgiltighet rörande afklag eller bifall lill Utlåtandet ingått på Herr af Billberghs förslag, fäjr jag anhålla örn proposition derå, Öfvertygad, att’ en sådan underdånig skrifvelse, sorn deri omförniäles, vöre ganska nyttig; och hafva skälen dertill redan blifvit så fullständigt utvecklade, att jag ej anser mig behöfva upprepa dem.
Då jag icke kan instämma med Herr af Billbergh och de öfrige Herrar Ledamöter, hvilka sig med honom förenat, får jag vördsamfe anhålla, att
Voteringspropositionens första alterUatif må blifva bifall å Utlåtandet; Contrapropositionen må blifva hvilken sorn helst.
I anledning af Herr Hjertås sista yttrande, får jag förklara, att jag ingalunda justerat hvad jag" förut sagt, utan alt det varit fullkomligt consequent, och öfverensstämmande med mitt föregående yttrande, hvarom jag åberopar Protocollets vittsord.
Den 14 Augusti e. nr. 135 Ilerr von Hartmans dorff':- Jag hade hoppats, att i en så klar sak som denna, det icke skolat komma i fråga, alt bifalla Utskottens Utlåtande, utan alt Herr af Billbergbs framställning utan motstånd skolat gå igenom.
Men sedan votering nu blifvit begärd, anhåller jag att få meddela en upplysning, som jag hoppas skall föranleda mina värde motståndare att afstå från Voteringen.
Upplysningen synes vara så mycket nödigare, sorn jag af Friherre Cederströms begäran att få votera linner, alt det gifves Kronans Embetsman, hvilka äro ömtåligare, än Kongl. Majrt sjelf, för granskning af allmänna medels förvaltning.
Jag, utber mig alltså att få uppläsa en §. af Kongl. Kungörelsen den io April 1828, den jag ej kände vid Motionens väckande, emedan FörfattningsSamlingen, hvari denna Kungörelse finnes införd, så sent kom mig tillhanda.
Den innehåller uti 5 §.: ”Alla de, som hafva befattning med el”ler controll vid förvaltningen af Kronans ”medel och effecter, böra, då de tilltalas ”för sådane tjenstefel, hvilka med uppbör”den elier controllen ega gemenskap, för ”sine tjensteförbrj'telser ansvara inför Kam”marRätten, hvarigenom de hittills i detta yhänseende privilegierade serskilde
Domsto”lar komma att försvinna.”
Då Lag- och EkonomiUtskolten icke gjort afseende på denna författning, så ser det ut som hade 136
Den i4 Augusti e. m. de lika litet som jag känt hennes tillvaro.
Då man här ofta hör en ytterlig opposition, hör det vara tillfredsställande alt motvigt finnes derigenom, att här så väl som annorstädes icke saknas Ultra Royalister.
Hans Excellence Herr Grefven ock LandtMarskalken framställde följande Voteringsproposition :
Den, som bifaller Lag- och EkonomiUtskottens
Utlåtande i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottens förut rneddeldte Betänkande, rörande KammarRältens rättighet, att i vissa fall fullfölja gjorde anmärkningar; vo rar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln afslå berörde Utlåtande, samt besluta en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, med anhållan, att de Stadganden uti KammarRättens Instruction eller serskilte KonungaBref, som inskränka KammarRältens allmänna Domsrätt i andra fall, än då det angår Kougl. Maj:ts egna Beslut, må uppliäfvas.
Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes.
Då jag nyss hörfe
Den i4 Augusti e. m. •37 uppgifvas, alt 3:ne
Stånd redan skola bifallit Utlåtandet, anhåller jag, att Herr RidderhusSecreteraren ville låta uppläsa de från de öfrige Stånden ankomne ProtocollsUtdrag, hvarefter, om uppgiften be fin nes riktig, Ridderskapet och Adeln gerna kan undvika voteringen.
I anledning häraf upplästes de ifrån de öfrige Respective RiksStånden inkomne ProtocollsUtdrag af den 17 sisllidne Julii; hvaraf inhemtades, alt Utskottens förevarande Utlåtande blifvit af bemälte Riksstånd bifallit.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då den ledamot, hvilken begärt votering, nu mera tyckts förklara sig derifrån afstå, och ingen annan yrkat votering, någon sådan icke eller komme alt ega rum.
Jag har väl af de uppläste ProtoccdlsUtdragen inliemtnt, att Utskottens Utlåtande blifvit af 3:ne
Stånd bifallit, och att det, i afseende å practiskt resultat, således är likgiltigt, hvad beslut Ridderskapet och Adeln deröfver fattar; men jag anser det likväl vara vigtigt, att genom afslag å Utlåtandet uttrycka den princip, att man vill bevara nödig granskningsrätt öfver alla Embetsverk, utan att rang eller värdighet cjfrifråu fritager.
Jag anhåller derföre öm votering 138 I)en i4 Augusti e. lu. öfver flen gist föreslagne Voteringsproposition, i fall Ridderskapet och Adeln nu icke vill förena sig om att ogilla ifrågavarande Utlåtande.
Sedan Utlåtandet redan blifvit bifallit af 3:ne Stånd, synes det, som de, hvilka ifrat för Utlåtandets antagande, kunde nöja sig med att hafva fått rätt, och umia sine motståndare, att äfven hafva rätt, samt utan votering tillåta godkännandet af Herr af Billbergh» förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att sedan votering nu blifvit begärd af en annan Ledamot, ansåg Hans Excellence sig böra förnya den af honom nyss gjorda Voteringsproposition, hvilken alltså åter af Hans Excellence framställdes.
Jag hemställer, om icke, i enlighet med Herr von HartmansdorfFs och min önskan, vi kunde få proposition till efsing roed det tillägg Herr af Billbergh föreslagit, samt utan votering ogilla Utlåtandet, och antaga nyssnämnde förslag.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt afsiå Utskottens Utlåtande, samt J)en 14 Augusti e. ra. *39 besluta en underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:t med anhållan, att de stadganden uti KammarRättens Instruction eller serskilda KonungaBref, som inskränka KammarRättens allmänna Domsrätt i andra fall, än då det angår Kongl. Maj:ts egna beslut, må upphäfvas, Föredrogs å nyo Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 2 sisth Julii under N:o /\6 afgifne, och den i3 i samma månad e. m. på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o i5 förut meddeldte Betänkande, i frågan om försäljningen, af den så kallade LifStallbyggnaden vid Kongsöhr.
Friherre Ridderstolpe, Fredrik, hade inlemnat följande, som upplästes: När •jag, af nit för Kongl. Maj:ts och Kronans fördel, gjorde ifrågavarande Motion, anade det mig ej, att man skulle till dess nedtystande uppsöka 90 §.
Det StatsContorets ogillande, sorn ijämnes i Utskottens första Betänkande N:o nederst å pagina 12, önskades blott att bestå i att ej finna anbudet antagligt, och dymedelst at.
Staten bibehålla en äga, som kunde i en närbelägen framtid blifva densamma nyttig, ja ganska behöflig.
I hvilken strid denna önskan kan råka med 90 Den i4 Augusti e. m. §.
RegeringsFormen, kan jag ej ännu inse; helst nämnde §. bjuder fredande för tadel af hvad som skett är, och min önskan deremot åsyftade inverkan på framtiden.
I anledning af hvad i nu förevarande Utlåtande N:o 46 förekommer, får jag an* märka, att jag tror, det Grefve Posses förmodan tål afprutning, helst jag ej kan föreställa mig den tid i Sverige stunda, då ordinarie räntor åläggas att ifrån ett Län passera genom ett annat för att lefvereras i ännu ett tredje.
Sidan 3o hafva Utskotten funnit, ”att ”Rikets Höglofl.
Ständer icke höra eller kun* vna genom något deras beslut hindra verkställigheten af Kongl.
Maj:ts i administrativ väg till StatsContoiret aflåtne Nådiga ”befallning, etc.”
Märkom väl beslut.
Huru skall man uträkna slägtskapen emellan den föreslagne underdåniga anhållan, och Utskottens aning om beslut?
Utskotten creditera, sidan 3i, StatsContoiret för att hafva ”låtit all verkan af ”auctionen blifva hvilande” — på samma gång Utskotten i Motionairens debet placera — hans Motion, hvilken blef StatsContoirets motif, att ej säga väckelse.
Hvad hufvudsaken angår, och i fall Ridderskapet och Adeln bifaller Utlåtandet, kan jag medgifva, att det må i hand - Den 14 Augusti e. m. *4» Jingarne qvarstå såsom caracteristik på consequencen under en Riksdag, der man klandrar en Skeppshandel öfver hvilken Kronans målsmän hörde blifvit, och der man gillar försäljandet af en LifStallbyggnad, öfver hvilket Kronans målsmän ej blifvit liÖrde.
Jag föreslår afslag å Utlåtandet.
Hans Eocccllence Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall å Stats- och EkonoiniUtskottens förevarande Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades.
Vid förnyad föredragning af Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottens d. i4 sisth Julii under N:o i3 afgifne, och den 24 i samma månad e. m. på bordet lagde Betänkande, angående yrkadt förbud emot införsel af Utländska Fabriksvaror m. m., blef samma Betänkande af Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard, samt Herr Marks von Wurtenberg, Gotthard Wilhelm, ytterligare hegardt på bordet; hvilken begäran Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade icke kunna emot föreskriften i 49 §•
Företogs till pröfning Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkouomiUtskottens d. Den Augusti e. m. ii sisth Julii, under N:o 53 afgifne, och den i dennes på hordet lagde, Utlåtande, angående Dykeri- och Bérgningsanstalterne i Riket. ..... i ' . - • - il . . Herr Rothliebj Carl Fredrik,, hade inlemnat följande, som upplästes: Ingressen till Utskottens Utlåtande är obestridligen grundad på hvad nödvändigheten och billigheten kräfva; men emot deras förslag till verkställigheten synes mycket vara att anmärka.
Att bilda en Dy* keri-anstalt på Actie-teckning, är måhända en utvidgning af Handels-intresset, och innebär en beräkning af vinst på sjönödlidandes bekostnad.
Det motbjudande i en sådan octroijering faller genast i ögonen, och jag tror icke, att i något Land Dykeri finnes, sorn år grundadt på Actieteckning.
Utomdess är det ganska oafgjordt, huru denna Actieteckning skulle utfalla, eller af hvilka personer denna association kommer att bestå, då en Actie kan säljas till det låga priset af 100 R:dr B:co.
Vid kusterna torde Skutskeppare, Fiskare och måhända äfven lurend röjare blifva de mest ingredierande delarne uti corporatiohen; hvilka följder kunde deraf uppstå?
Dessa äro oberäkneliga.
Med hänsigt dertill, alt en barmhertigliets-inrättning, (jdenna egenskap lärin- cj kunna bestridas
Dykeriet) ej bör innebära Den i4 Augusti e. m. i43 elementerne för en vinstanstalt, skulle jag vara'af flen mening, att Staten borde öfvertaga Dykerilnrättningen; men dä flere skäl, och serdeles StatsVerkels knappa tillgångar tala deremot, så lärer en enskild association icke kunna undvikas.
Men månne det rälta då är att påbjuda en Actieteckning?
Jag tror, att, om Rikets Ständer, sedan det reglementariska blifvit utarbetadt, till Kongl. Maj:t i underdånighet öfverlemnade, att, såsom hitintills, åt någre redliga välsinnade och förtjeiite män uppdraga att underhålla och bedrifva Dykeriet, emot en viss afgift till Staten, skulle det maktpåliggande ändamålet häst uppfyllas.
Och manne detta mera Strider emot 60 §.
RegeringsFormen, än flere andra associationer, om hvilkas tillvaro jag ej bär behöfver erinra.
Det är ju endast fråga oni en association, som i det ena fallet skulle bestå af flere och i det andra af färre personer?
Men garantien för Inrättningens bestånd och dess egentliga bestämmelse skall, efter hvad mig synes, alltid blifva säkrare och närmare uppfylld, om associationen komrne att utgöras af färre personer kända för hedrande tänkesätt, samt med den förmögenhet att de förmå upprätthålla Verket; men förminskas i den nion assiöciationen kommer alt utgöras af flere okände oell kringspridde, endast efter vinst traktande Actie-egare, Så tänkte och handlade Rikets Ständer vid iSafl års och föregående Riks - >44 Den i4 Augusti e. m. dagar, och erfarenheten skall otvifvelaktigt snart komma att visa, hvilkendera tankan är den rätta och mest ändamålsenliga.
Om nu Actieteckningen ej uppgår till det beräknade beloppet; så är det föreslagit i 5 §. af BolagsReglorne, att Staten skulle fylla bristen af RiksgäldsFonden, Jag tror, att Staten vid en sådan händelse ej bör blanda sig uti hela anstalten; ty sker ej Actieteckning förden fastställde summan, är det ett evident bevis, att den enskildte Medborgaren emotsett förlust och ej vinst; och hvarföre bör StatsVerket då vara tillreds att inmänga sig i halfrnesurer, som alltid aflöpa med förluster?
Att dela
Dykerilnrättn,ingen i tvänne eller flere nsSocialioner omkring
Rikets vidsträckta kuster, skulle såsom Frihere Cederström och Herr Lefrén m. fl. sig yttrat, påtagligen vara, att i grunden omintetgöra hela anstalten.
För att kunna bära sig, bör den ovilkorligen vara förenad; ty på Norra kusterna inträffa sällan strandningar, och en långlig erfarenhet bestyrker, att delta förhållandet gerna kan utsträckas ända till Carlskrona.
Det är sålunda ej att förmoda, att någon skulle, med förutseende af bestämde förluster, derom säker upplysning när som helst kan vinnas uti f. d. Dykeri- och BergningsVerket, inlöpa uti en keligen högst a n markuings^rf^,*«)ch besynnerligt, att Utskotten, med kännedom af detta obestridliga förhållande, derpå tillgängliga Handlingar lemna den mest nöjaktiga upplysning, kunnat yttra sådana förvillande åsigter, som nu blifvit för Rikets Ständer Irarulagde.
Det bär förr verkeligcn existerat tvänne
DykeriCompaguier, nemligen det Norra och Södra.
Men sorn det Norra icke bar sig, felef raan nödsakad, ali genom 1802 års Reglemente förena dem till Ett Enda.
Derom borde väl Utskotten ej varit i okunnighet, och samma förhållande, sorn då, gäller ännu i denna stund, oell om A etie teckning skall ske, inträffar säkert, att Kronan får blifva vid alla de Norra Adienna, så vida hon, efter Utskottens förslag, skall öfvertaga det Actiebelopp, som ej fulltecknas, och att om bon sedan vill försälja dem, erhålles ingen köpare, åtminstone ej någon, sorn betalar hvad Actierna kosta.
Att vidlyftigt orda i detta ämne, tjenar till inLet, ty em ej partiella åsigter få dictera beslutet, vinna1 helt säkert Friherre Cederslröms och Herr Lefrens välgrundade ReservationsUtlåtanden, att blott ett Bolag bör finnas, deruti jag också instämmer, med yrkande of den hufvudsakliga rcättelse, sona blifvit anmärkt i Utskot38 H. 10 i46
Den i4 Augusti e. ro. tens förslag till ett nytt DykeriVerks bildande, genom Actieteckning och fördelning i tvänne eller flere Districter.
Jag anhåller vördsamt om återremiss af Utskottens Utlåtande.
I få saker lärer opinionen varit så osäker, som i fråga om de allmänna anstalterne, i afseende på Dykeriet.
Utskotten hafva, efter tagen kännedom af åtskillige Auctoriteters, såsom AssuranceConipagniernés och HandelsSocieteternes i Stockholm och Hamburg ined flere, afgifne yttranden, stannat i det väsendlligaste i det beslut, att Statsverket ej bör deltaga i Dykeriet, utan att det bör öfverlemnas åt enskilta.
I denna öfvertygelse instämmer äfven jag, men kail ej dela samma öfvertygelse med Utskotten i vissa detailfrågor.
Utskotten hafva föreslagit, att det borde inrättas flere Bolag.
Jag tror deremot, att om man vill ändamålet, måste man ingå på alt blott antaga ett eller högst tvänne Bolag, emedan sådana trakter finnas på våra kuster, der en olycka sker kanske blott hvart io år, och der blifver det omöjligt, att hålla nödiga materialier, derest icke vinsten på ett ställe får betacka förlusten på ett annat, men som icke blifver händelsen, om man inrättar flere Bolag.
Vidare hafva Utskotten föreslagit, alt Bolaget skulle vara fritt från Bevillning de första fem uren, men alt det Den i4 Augusti e. lii. '47 skulle bero på kommande Ständers pröfning, om Bolaget derefter skall förblifva befriadt ifrån erläggande af Bevillning, eller ej.
Jag tror, att, med de jemkningar i tid och vilkor, som Utskotten föreslagit, hoppet om blifvande vinst valder så ringa, att man ej bör, genom ett sådant förordnande, ännu mera försvåra Actieteckningen.
Förhållandet var helt och hållit olika med förra Bolaget, då det inrättades.
Det hade i så många afseenden förmonligare vilkor, att ehuru Bolaget gjort hemlighet af hvad det haft i utdelning, man dock var säker, alt det var ganska lönande.
Detta föranledde Rikets Ständer år i8op, att ålägga detsamma Bevillning.
Ett helt förändradt förhållande kommer nu att ega rum med det blifvande Bolaget, hvarföre jag tror, att detta stadgande bör uteslutas. 5 §. 3 och 4 Momenterne i förslaget torde Ridderskapet och Adeln tillåta mig att uppläsa.
3 Momentet lyder:
Skeppare må vara tillåtit att, så länge han helst vill, med eget folk och den örn bord befintliga redskap allena söka rädda skepp och gods, utan att, sedan han deruti misslyckats och Dykeriet om hjelp anlitar, behöfva erlägga mer än den enkla eller mindre procenten, om än lucka blifvit rifven och gods kastadt eller lossadt.
4 Momentet innehåller deremot: att då Skeppare, som vid strandningshändelsen vägrat att begagna 38 II. io* i48 Den i4 Augusti c. ra.
Dykeriets honom erbudna biträde, och i stället om hjelp anlitat annat biträde, än Djkeriets, eller vid bergningen begagnat för tillfället anskaffad redskap, sedermera ser sig nödsakad att påkalla Dykeriet om räddning, skall bergningsprocenten, i sådant fall, erläggas med femtio procents förhöjning emot hvad den fastställda tariffen i allmänhet utsätter.
Således, efler dessa båda moment, kommer blott den enkla nig i flen att betalas, då man vägrat emottagande af Dykeriets hjelp, eller tagit till hjelp redskap, sorn ej funnits på fartyget.
Uttrycket är ej tydligt nog för att bestämma, när enkla eller dubbla afgifter skola erläggas.
Det är ej bestämdt, huru styrkas skall, att man vägrat den hjelp, som blifvit erbuden.
Förtydligas icke detta, så kan inträffa, att DykeriBeljeningen säger sig hafva erbudit hjelp, och alt den blifvit vägrad, hvaremot Skepparen påstår motsatsen.
Ensamt på den omständigheten beror likväl, örn 5o procents högre afgift skall betalas, eller ej.
Jag anser, att
Utskotten böra föreslå någon säker bestämmelse i detta afseende. io §. lyder sålunda:
Dagtractamentet för
DykeriCommissarien, under påstående förrättning, bestämmes till trettiosex sk ill ingar Svenskt specie i Silfver, eller deremot svarande Bancomynt efter gällande cours, samt arbetslönen för det vid bergningen begagnade manskap, efter arbetets mer eller mindre besvärlighet och der - Den «4 Augusti e. m. '49 med förenad våda, icke under sexton skillingär, och icke öfver tjugu fyr a skill ingar silfver för hvarje dag , efter hvilken beräkningsgrund Bolagen jemväl ega att liqvidera det fremmande manskap, som, innan
Dykeriet om biträde anlitades, tilläfventyrs varit af Skepparen begagnadt.
Om nu en Skeppare, innan han anlitat
Dykeriel, accörderat om i R:dr i silfver, eller någon annan summa, så skulle detta manskap vara pligtigt att emottaga sin betalning med högst tjugufyra skillingar silfver.
Jag tror, alt Utskottens mening varit, alt livad som mera kan vara accorderadt, skall Skepparen vara skyldig ersätta, och Dykeriet blott betala sk., men då det ej är nttryckt, och man endast måste hålla sig efter orden, förefaller mig, att föreskriften innebär en otydlighet, som måste rättas.
Sluteligen får jag fästa mig äfven vid elen anmärkning, som af Reservanterne blifvit gjord, att på Beredningen blifvit föreslagit, alt
Directionen skulle bestå af en Ordförande och 2 Ledamöter, hvaraf Ordföranden skulle utses af Konungen och Ledamöterne af Bolaget, men att Utskotten frångått denna mening, och föreslagit, att alla tre LedamÖterne skola utses af Bolaget.
Om man anförtror en så vigtig sak, som att frälsa tnenniskors lif och egendom, åt Ledamöter, hvilka äro okände, då detta beslut fattas, är det angeläget att inrätta controller deruppå, att de uppfylla hvad mensk - 15o
Den i4 Augusti e. in. lighet och rättvisa kräfva.
Detta tror jag deremot vara omöjligt, om icke en person finnes af Konungen tillsatt, som kan alldagligen bevaka, att allt tillgår, som sig bör.
Jag anser detta vara ett så oeftergifligt vilkor, alt utan denna controll jag skulle anse mig böra afstyrka hela det föreslagna Bolaget.
Bolaget har, denna controll oaktadt, alltid pluraliteten inom Direction, hvilket jag anser det böra hafva, men det finnes en controllant på dess handlingssätt, hvilket jag anser vara alldeles oundgängeligt, då hvarje person, som eger t oo R:dr, kan blifva Bolagsintressent.
Till följd af dessa anmärkningar anhåller jag om återremiss af Ullåtandet.
Friherre von Stedingk j Carl yl dam Bogislaus Styrbjörn:
Lika med Herr Rothlieb förenar jag mig deruti, att det ej är möjligt, att en dylik inrättning kan existera, då flere än ett Bolag finnas.
Erfarenheten har visat, att på åtskilliga ställen ej uppkommit några strandningar.
Hvad åter angår, att Bolaget skulle uppgöras genom Actieteckning, och att hvar och en, som liar 100 R:dr, skulle få teckna sig för en actie; så är jag öfvertygad, att ingen Aclieteckning då kommer att ega rum, ty om hvar och en visste, hvilken liten vinst den nuvarande inrättningen egt under de sista åren, skulle ingen teckna sig för actier.
Det är naturligt, alt ingen tecknar sig för Den 14 Augusti e. m. en actie, sorn ej tror sig få 8 å 10 procent för densamma.
Troligen skola inga personer ingå i Bolaget, om del blott ger 6 procent, då man kan få den räntan af andra personer genom utlåning.
Jag tror, att om man får veta riktigt, hvad inkomst
Dykeriet kan gifva, skall det blifva högst få, som komma att teckna sig.
I 5 §. af de föreslague BolagsReglorne står mot slutet :
Om deremot, vid Subscriptionstidens slut, dctieteckningen icke uppgår till minimibeloppet eller i5o,ooo R.dr, har Förvaltningen att sådant i underdånighet anmäla hos Kongl. Maj:t, som dä Idler genom
RiksgäldsContoiret den bristande teckningen jör StatsVerkets räkning tills vidare fylla, och hvarefter Bolagsstämma genast utlyses i den ordning näst föregående Moment stadgar.
Jag tror således, alt, om vid teckningen få eller inga actier tecknas, RiksgäldsContoiret blir nära nog ensam egare till Dykeriet.
Då blir det ett besynnerligt förhållande; när på ett ställe i Utlåtandet föreslås, (hvilken tanka jag äfven delar) att Staten ej skall dermed taga befattning, och på det andra, att RiksgäldsContoiret af Statsmedlen skall lemna bristen.
Delta är en stridighet, som jag anser mig böra anmärka.
Friherre af Nordin bar nämnt om Bevillningen, att den ej borde utgöras af de blifvande Compagnicn.
Jag delar denna mening, men kan ej dela Friherrens yttrande, att man med 15a Dt u >4 Augnst i e. m. temlig säkerhet kan tro sig veta, att det förra Corn p a g niet haft sä tillräcklig vinst, att det kunnat utgöra den Bevillning det, utbetalt.
Under de 3:ne
Ar jag baft det uppdrag att revidera Bolagets räkenskaper, har jag lunn mit i den beklagliga erfarenhet, att utdelningarne nästan varit inga.
Det är omöjligt att åtaga sig Bevillning, åtminstone efter andra grunder än efter hvad betalas å andra ställen, der adier finnas.
Sluteligen, hvad angår Ordföranden i Directionen, oeh att han skulle nises af Konungen, så anser jag det riktigt, men skulle tro, att rict vöre rättare, om
Konungen egde rättighet att lenina adierne till ett antal personer nf unge flir samma belopp, som nu.
Jag tror säkert, att når det är fråga om en bergnings- en barmhertighetsinrättning;, 'Itr det, lättare för fä personer, att dermed sig befatta, och att ofta, vid åtskilliga tillfällen, gifva efter afsina rättigheter, hvilket är nödvändigt, på det de olyckliga ej må tida alltför stora förluster.
Jag är öfvertygad , att, när inrättningen består af mångå delägare, är det ej så lätt, att få dem alt gå in på sådant.
Herr Hjerta, GustaJ:
Den ifrågavarande saken är af lör stor vigt, för att böra behandlas endast efter en tillfällig opinion.