Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De utbytas då till RiksgäldsSedlar, och 5:0 Skulle RiksgäldsSedlarne qvarhållas i allmänna rörelsen, hvilket sker derigenom, att StatsContoiret använder dem till betalning åt Löner och öfrige Statsanslag efter Realisations» grunden; men derförutan borde likväl, 6:0 Ett Creditfv på Banquen lemnäs RiksgäldsContoiret, för att dermed vidmagthålla deras oafbrutna förväxling lill BancoSedlar, när det åstundades, som likväl borde i RiksgäldsContoiret verkställas; på det att, så snart RiksgäldsSedlarne dit inkommo, de måtte kunna genast till Rörelsen, genom StatsContoiret, åter utlemnas- När, på sådant sätt, hvar man ägde vissheten att kunna ombytet till BancoSedlar Verkställa, så skulle det, i växlingsväg, föga sökas.
Att ifrån den skyndsamhet och den myckenhet, hvarmed' RiksgäldsSedlarna 8® Den 17 Martti, /. ty. ' i ^ O. hitintills och synnerligen de sednare åren, ingåte till Realisation, stuta ' fil le\t •'förestående lika förhållande, itali mirt töfsTå^ äiltog^; viofe att brista i kännedom ofh détV'örsäk", som varit egenteUgen verkande; en' orsak, -söm vore undanröjd" genom sjelf tfa FörSliget.
Riksgälds-- Sedlarne inkommit, genomInträdcAne-; tili StatsContoiret, men ej kunnat användas till Löher, eller öfrige Statsanslag*, hvilka alla skolat "med BancoSedlar betalas i så har Stat.sCoiftöiref m«st RiksgäldsSedlarne genast till BrhcoSedlar förväxla ; ett förhållande, sorn ej mera inträffade, då Riksgälds - Sedlarne blifva till 1&. ner och Statsanslag använde; men Allmänheten har sedan länge blott föga anlitat17'
Realisatfo'- nen; och skulle lika litet hädanefter göra det, så att man med säkerhet kan antaga, att; så länge proportionen va+sämt vårdkdes •
Skulle Creditivet på Banquen föga behöfva" arifltas. •• e;. ib % 7:0 Till RiksgäldsSedlärnes qvarhållände i allmänna Rörelsen borde" vidare dästätäffås^ att Banquen icke hädäijeiter "finge utgifva Sedlar på mindre valeur , än fetrr R:dr Bancö-; och att föl|3ktelig'm aila mindre Sedlar, sorn genom uppbörden inkommo, skulle, då större Summor samlades, ingrfVas till Banquen , till utbyte emot Sedlar af större valeur.
S:o En Riksgälds-Discont skulle inrättas, sorn emottager inbetalning af FilialDisconternes fordringar, i skälig omsättningsväg, utställd - „ - på Den 17 Martti) /. iö
Ät» så att blott en omsättning hvarje år gjordes, dervid, utom räntan, en tiondedel af Capitalet inbetaltes; men allt hvad sålunda itikom, skulle genast till Lånesökander åter utlemnäs, med afdrag af Verkets egne kostnader samt vinsten, som skulle användas till ersättning ut RikegäldsContöiret för dels den defi» cit i FilialDisconternes tillgångar, som kan existera, och dels den afgift till Götha CanalBolag, sorn här i första puftcten föreslåsi Genom ensamt de tillgångar till Utlåning, sotit Uppkom ifrån så långsamma inbetalningar a£ Diseonternes Gäldehärer, blef Disconten icke på lång tid tillräcklig till det Lånebiträde, hvaraf Allmänheten i Södra och Vestra Pro* Vincenta, just nu äro mäst i behof; Och för att åtminstone till någon Skälig del Uppfylla hvad förut irenne
Disconter besörjt, borde ett Creditiv på Riksgälds - Contoiret a £ 450,000 R:dr RiksgäldsSedlat lemnäs dehna Discont, leke utah skäl begära Södra och Västra Provincérnes Ihnevånare, ätt allmänna Låhe^anstalter må blifva der att tillgå i
Och på det då icke mera än en sådan Discont tor* de böra äga rum, den må kunna vata unge* gefärligen lika tillgänglig för alla nyssnämnde Orter, tror jag att Disconten kunde förläggas i Jönköping.
Väl till Directeu* rer, som Sfänderne sjelfve torde Utöfva, pft sätt, sorn Fullmägtige tillsättas 1 Banqiien Och RiksgäldsContoiret, sä skulle Discont-b^styreS Ridd. o. Aå.
Prat,IV, B. II.
Afd. i)« th 82 Den 17 Martn, /. m. uppfyllas med åtminstone mera oväld för Näringar och Orter, än om Disconten anförtroddes åt Köpmän i någon af de större SjöStä» derne.
Om angelägenheten af Allmänna Discont-räntans nedsättande, äfvensom om antagandet af det Förslag, som var i Kongl. Maj:ts Nådiga Propo. sition gjordt, att f af nu utestående DiscontLån borde förvandlas till FastighetsLån; till hvilket ändamål de Låntagare ej allenast i FilialDisconterne, utan äfven i RiksgäldsDisconten, som äga ointecknad Jord att pantsätta, skulle äga att deras skulder sålunda förändra; derom skall jag framdeles, då sluteliga Financeplanen inkommer, mig yttra.
Om tidens inträffade omständigheter nu mern, till någon del, besannat, att jag icke hade så alldeles orätt, då jag redan år 1814 framlade taflan af den Penningebrist, som skulle inträffa, i naturlig påföljd af de Pinanceprinciper, hvilka vid 1812 års Riksdag voro antagne; om närvarande förlägenhet bevisar, att jag icke hade så alldeles orätt, då jag vid 1S15 års Riksdag talade emot den Capitalisterne förunnade fördel, att för 3 ProcentsSedlar deras Penningar insätta; samt visar , att man verkeligen gjort bättre, derest man antagit det Förslag jag då afgaf, till 3 ProcentsSed - Den 17 Märthy f. m. lames tidiga, men successiva infriande, än att afbida deras fall , i hela sin tygnd; så torde också, tilläfventyrs, icke heller allt afseende bura nekas af hvad jag nu haft äran anföra.
Jag anhåller ödmjukast om Ålerremiss af Betänkandet; samt att Utskottet må tillhöra, att öfver det Förslag jag här uppgifvit, sig utlåta.
Herr Grefven och DandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum korame klockan fern i eftermiddag att fortsättas Herr Flach, Carl Fredric, uppläste föl-' j mde :
Ehuru med det för mina kähslor af per* sonlige tillgifvenheter härstädes påkostande äfventyret, att genom antagandet, för min del, af ifrågavarande Betänkande, dela dess eget oblida öde, att frän alla (ehuru motsatta sidor) ogillas, bör jag icke dölja min Öfvertygelse derom, att till och med nyssnämnde sällsamma omständighet företer ett icke tvetydigt bevis för den rättskaffenhet, hvarmed, emellan alla dessa stridiga Interessen, Utskottet gått opartiskt tillväga, för att utfinna det Jemnknings*' medel, som, ehuru af temperatur'att icka kun* na tillfredsställa ensidige åsigter, likväl varit det rätta, för att, med minsta möjli ra olägenhet, frambringa ett Resultat af högsta möjliga välgörighet, Och emot hvilket, efter mitt begrepp om saken, ingen invändning af betydenhet står att göra, om icke utseendet af ee 84 Ben 17 Martil, /. m.
Ett tillstånd af detta allmänna trångmål, ett hotande allas krig emot alla, undant,ödjer alla betänkligheter. • s TJ
I j. i , Om till denna generella öfversigt af saken , mig tillåtes foga några speciella egna önskningar, så voro de dessa: 1:0 Att Riksens Högloflige Ständer, såsom åt Fosterlandets Barn en allmän Förmyndare, behagade tilldela Förmyndarevård, efter ädelmodets vanliga sätt att gå tillväga.
Det vill här säga: vid DiscontReglering behjerta i synnerhet de Pupillers förlägenhet, 60m af egen missledd välgörenhet eller af tidens förföriska skick, råkat i tryckande DiscontSkuIder , anordna, att i Creditväg dessa med förmånsrätt understödjas, för att icke falla ett offer föi den känslolösa Egoismens kalla speculationer j borttaga eller åtminstone betydligen nedsätta den så Judiskt ochristliga öfver-räntan j tillförordna, att, sedan nu mera förtroendet
Med^ borgare emellan är försvunnit, andra hypothequer än Cautioner, tillexempel Skuldebref med vederbörligen verificerad säkerhet, vid Disconteringar måtte emottagas, och nödigt rådrum lemnäs till Skuldernas aibördande. a;o Att Götheborgs BancoDiscont, för ortens nödvändiga behof och på grund af dess Ben 17 Martti, f. m. 85 relativt utmärkta välförhållande, måtte bibehållas och för tillfället (emot säkerhet) unders Stödjas. 3:0
Disconterne i allmänhet,’ tå fort närvarande trångmål hunnit afhjelpas, må lill RörelseCapitalen successivt inskränkas, och åt Utlånings-methoderna gifvas de föreskrifter , som möjeligen skulle för framtiden freda
: Herr Flach anhöll, att dess Anförande matté få åtfölja Återremissen till Stats - och BancoUtskotten. :c;"
Is moa , tia^nhöl -c std •'rrv'? »T Gréfve Spens, Chri Gustaf, anförde skrifteligen: :5-)' liSwXflnS bora eatqi > På förhand anhåller jag om ursäkt, att jag med ett långt Dictamen vägar trötta Ridderskapets och Adelns tålamod.
Saken, som nu afhandlas, är den vigtigaste af alla, som vi lorehill, och min åsigt är i flera hufvudafse* enden betydligen skiljaktig från det Högloflig® Sammansatta Utskottets.
De fe], som jag har trott mig finna 1 det nu förevarande Betänkandet, och hvarföre jag äskar dess återremittering, äro i synnerhet af fyra 6lag, nemligen: i Formen, i Uppgifterne, i Principerna, och i en del af Detaillefna. 86 Ben 17 Martil, /. m.
Angående Farmen anhåller jag att få underställa, huruvida det kan vara rätt af ett Utskott att åbefopa, så örn skäl för det som löre läs, en princip, som ännu icke blifvit för Ständerne ens framstäiid, än mindre iastställd.
Jag tror mig finna ett sådant förfarande i andra Momentet af Betänkandet , Pag. 1 på det tryckta exemplaret, der det står, ”att Utskotten ”vid små första Sammanträden stadgat den ali”manna grund, hvarifrån Utskotten, i anseende till b-räkningsrrve af RenningeSedclstocken, ”borde utgå, vtd utarbetningen af sitt förslag ”till Myntvärdets upprätthållande, samt tillika *’fasr tällt, såsom en härifrån sig härledande prin.
?,cip, att några nya biträden från Banquen ic* ”ke borde komma i fråga, så framt härigenom ”rubbades den grundval, på hvilken nämnde ”förslag skulle komma att byggas.”
Om man anser det vara nödvändigt, att Ståndens Plena bibehållas vid den undersökande rätt, sorn Grundlagen serskilt ti Ilägger dem, och som dessutom förnuftet ålägger att aldrig fråntaga der» afgörande \ så synes det nödigt, att Utskottet nåttot närmare utreder, hvad som menas i detta Moment:
Squelettet af denna mening är, att af Ben 17 Martil, /. m. 87 Utskottets obekanta grund härleder sig en princip, att icke rubba samma grund.
Jag vet alltforväl, att i 15.
Momentet, att räkna ifrån början, eller i det 3 på pag. 4, står: då Utskotten trott sig knnna föreslå ut”vägar att anlita Kanquen, hafva Utskotten til”lika , såsom ett oeftergifligt vilkor, stadgat, ”att ett sådant biträde icke skulle åstadkomma ”någon permanent tillökning för BanquensSedel stock. ” Af så väl Constructionen, som den omtändighet, att detta här nämnda stadgande innom Utskotten omtalas, såsom samtidigt med beslutet att anlita Banquen, och således senare än antagandet af den urprincip, som man på första sidan underrättar oss om, att Utskotten vid sina första Sammanträden stadgat, då det säkerligen ej kan ha varit afgjordt, att Banquen ensam kunde anlitas
Af allt detta skulle man kunna sluta, att den i 2 momentet omtalta principen är något annat änden, som här nämnes.
Dock, som både jag och, som jag förnummit, flere andra icke hafva kunnat gissa oss till af sjelfva Förslaget någon annan principe, än den i detta i5.‘de Momentet nämnda, har jag trott mig kunna taga för afgjordt , att denna felaktighet hufvuksakligen är i stilen, eller/ormen.
Jag vill således lemna detta, med tillägg af den önskan, att, vid ett blifvande förnyadt Betänkande, Utskotten behagade afdela det i puncter; emedan det synes föga troligt, att något FinanceFörslag hos Ständer, som icke blott samtycka, kan gå igenom utan debatte öfver hvar punct serskilt.
Man torde svara, att de Ben 17 Martii, f. m. serskildta pqncterna i étt FinanceFörslag äro- i sådant samband» att de böra antagas alia, eller ingen; dptiär oek kke:min-mening, att man skulle debattera öfver deta ä^rn a punct vis, men jag yrkar, och skall aldiig upphöra att yrka cn debatte öfver principen, sköld från aliadetailler, såsom nådning, hvarförutan, efter min tanka,1 halfhet oife motsägelser icke kunna vid det blifvande Förslaget undvikas.
Jag anhåller att första puncten, som lemnäs oss att ventilera om, må blifva just det alternativet, om Bancq och RiksgäldsSedelstocken skall vara den , sorn förblir orubbad, elier om det är RörelseCapitalet, sorn bör bibehållas.
Sveriges mi varande olycka är , att det finns en 6killnad emellan dessa bägge , men detta berättigar in» gen att glömma denna skUlhad, nr.-i. iiq- neni .lief si n elH Hsu Emot Uppgifterna i Jäetänkandet har jag att invända , att de besynnerligt vis betydligen skilja sig ifrån sanningen.
Jag vill intet tala om, att i bilagan A.
Utskotten icke till något värde beräknat den redan färdigbyggda Canalen; detta kan vara rätt, så framt det ännu kmjsättas i fråga,, om den kan färdigbyggas.
; ty hvar och «n finnér, att det, som nu är gjordt,, på detta vt» kan:göras utan värde.
Så mycket hade likväl bordt tilläggas, att, så framt Canalep skall färdigbyggas, skall den , som gör det, först betala dess Skulder, köpa det, sor»nu är gjordt, af Fordringsägarne; som nu cstridigt äro Verkets egentlige ägare.
Men, antingen Byggnaden öfvergifves eller ej, blifye? det Jikväl aUtid PRtt, att ibland MatfUQS Ben 17 Martil, f, m. 89 tillgångar ej beräkna CanalBolagets lösa Egendom, som just i den händelse, att den går under klubban, då arbetet öfvergifves, blir realiserbar, och skall uppgå till ett betydligt rvärde.
I fall Utskottet härpå tviflar, utber jag mig att få fråga, hvad anledning man har halt 'att tveka på följande titlar, som finnas upptagne fril ettssammanlagdt belopp af 248.506 R:dr Banco n från trycket utkommen, af en DiscontDirecteur underskrifven Afhandling, nemligen: Caa&abehdllning, stående större hån, Fastigheter, af Hemman, Qvarnar, Skogor, &c;, samt Fartyg.
Af dessa sednare aro åtminstone de i Wenern och Wettern fullkomligt i säljbare, Hvad de öfriga titlarne angår, så är det visst en sanning, att Riksdagen kan draga så långt på tiden, att Provianten blir skämd, och att, i alla fall, man på en Auction ej kan hoppa» ätt erhålla det bokförda värdet af h v ark en Proviant, Byggnader, Förråder eller Fffecter, ehuru troligen slitnings-afdrag vid bokföringen af dessa sednare blifvit iakt' tagne; äfvenså är det ostridigt , att af titeln:
Förskotter och Fordringar, en del kan anses osäkra, till dess man närmare får höra efter förhållandet; men att derföre alia dessa titlar, tillsammans utgörande 646,060 R:dr Banco, icke till något värde skola upptagas __ det kan icke vara rått.
En tillgång, som anses osäker, bör innom cölumnen anmärkas t Förslaget, men kan af ingen opartisk förbigås, Och hvad äro dessutom alla de tillgån» 90 Dm 17 Martil, f. m. gar, som man vill erkänna , annat än Reverser? hvarföre skall ibland desse ej ArbetsCassans Fordringar beräknas, som endast deri skilja sig från de öfriga, att de flesta äro intecknade, endast deri, att man om dem icke kan yttra sig: afskrifningar kunna möjligen blifva nödige?
Jag skulle anse detta som Sättarens slarf, om Ränte_beräkningarne icke vöre .grundade på detta felaktigva datum.
Den består, utom det, som Utskotten behagat upptaga, af DiineBanco-Capitaler, en egendom, som ej blott är rörlig, utan, begärlig 3 af förskjutne
Dagsåkningskostnader, som synas böra upptagas j samma column, som sjelfva reverserne, efter de på en gång med dem utsökas och inflyta; af en outredd balance hos Kamereraren Iggeström, om hvilken fordrans utfaende ingen annan anledning till tvifvel finnes, än att nämnde Kamererare, för hela sin befattning, Den 17 Martil, f. in. 91 har t vänne Cautionister, vida säkrare, än de flästa , som på Disconi Reverserna tecknat sina namn.
Betragiar man ålit .det, som på detta vis, genom underlåtna ocn origtiga uppgifter, icke kommit att underställas Ständernas granskning, så är det lätt att finna, att Götha CanalDisconts utredning på sätt, som nu är föreslagit, långt ifrån att lemna en brist af 526,608, skall lemna ett öfverskott af flere 100,000 R:dr; hvadan ock en stor del af"
Ledamöter sig emot denna Beräkningsmethod reserverat.
Hvad Malmö Discont angår,' torde någon ifrån den Landsorten bättre, än jag, kunna utreda, hvad jag ryktevis har inhämtat, att det nämligen skall finnas en titel, vid namn Ac~ tieCapital, som skall ge anledning till en olika beräkning, än Utskottens:
Det tredje i Utskottens Betänkande, hvari emot jag har att anmärka, äio: de Principer, och den Åsigt, hvarpå Utskottet grundat hela sitt förslag till utredning.
Maj.ts sanction; se s:te och 6:te sidan af det tryckta Betänkandet, och sorn Utskotten önska, att ge retroactiv verkan; se 93 Den 17 Martil, /. w. , slutet af den torde.1 osidan.
En sådan åtgärd talar för tydligt om sin egen beskaffenhet* att jag deröfver skulle behöfva vara mångordig ~ den visar, .att •. antingen *Ut skotten1 g törn t , att Lagarne äro tor ett Samhälle »ekenmedel, utan ändamål, och att lsglighetens Credit i ett land aldrig'kdn säccäs L'jemrtförelsé med-Bunquens; elle; ock, att hos Utskottens Ledamöter den mening varit rå tande, ait Sveriges Snancielia belägenhet nu är till den grad olycKlig, att ett afsteg tran Lagar och Lagformer kan tillåtas.
När Fienden är i landet, eller anarchi råder, eller despotisme, då är det tid att för. en god sak sälta sig öfver minutierne i Lagens former; till dess är det onödigt, och farligt, såsom prtsj.uditåt.
Ty ..Värre belägenhet, än den nu varande, kan blifva , och samma rätt, som vi nu göra gällande, att afgöra om Discont-massornas Borgenärers öde, utan att höra dem, samma endast styrkans rätt kan en gång. göras gällande, för att afgöra, om både Stats-Verkets, och Ständernas, öde, utan att höra oss.
Jag yrkar, i anledning häraf, att hvarje Stgärd, hvarigenom en suspension af Lagarnes allmänna $tadganden, i afseende på massors ytredning, blitver nödig, må, om ock den äg - Den 17 Martit, f. tn.
93 de alla andra förmåner, obesedd förkastas.
Att en sådan suspension bör äga rum, hafva Ut.' skotten så väl bevist på 5 te sidan af det tryckta Betänkandet, att det vore öfverflödigt, att här upprepa alla skälen.
Om man tror, att hvar fordringsägare med glädje skall utbyta sin Discontsedel emot en af det Allmänna garanterade på dessa nu erbudna vilkor* hvarföre då ej bibehålla Lagformerna, och blott söka, att på alla vis lätta sedelombytet, låta det börjas, i alla Ränterier, på samma gång, som sjelfva kallelsen till Proclama kungöres, på det att endast en principals ombud, nemligen Riksens Ständers, på den skall äga fordringar att bevaka ?■> I sådant fall blifver Proclaman chimerique, men hon blir det på lagligt vis; förbjudandet af qvittningen af gäld emot gäld blir laglig, och ingen kan äga något att invända.
Men man inser kan hända 6jelf, att, på de nu föreslagna vilkoren, ingen Treprocentfordringsägare kan öfvertalas, att ingå i Sedelbyte med Staten; i sådant fall är methoden, att undvika proclama genom en lagsuspension, nödig pä samma sätt , som alltid våld är nödigt vid röfveri.
Att också, hvad Fordringsägar.ne i Götha CanalDiscont angår, ett sådant ofyertaUnde blefve svårt, Är 94 Den i 7 Martil, /. m. tydligt af de felaktigheter, hvars tillvaro jag nyss visade i Utskottens uppgifter om CanalDiscontens ställning^ man kan icke skäligen hoppas, att någon skulle underlåta, att göra Lagen gällande mot en sådan ockrare, som Ban* quen, enligt detta förslag, skulle blifva.
Det kan väl af ingen nekas, att Fordrings-ägari.e i en massa äga rättighet, om de det åstunda, att för sin räkning drifva den Rörelse , hvarpå Gäldenären ägde privilegium, under alla de af 1 rivilegie-tiden återstående åren.
Discont rörelsen , hvem kan ej inse, att Opinionen om några år skall blifva nära lika Den 17 Martil, f. m. 95 fördelaktig, som den var för Disconterna; TreprocentsFonden och således
Discontvinsten , nära lika stor i de nu varande Fordringsägarnes hand, sedan de till Bolag cqnstituerat sig, som den någonsin hittills varit?
Alternativet är: gör Proclama ; hör Fordrings- samt Actieägarne; köp deras
Disconträtt och deras öfriga rättigheter för så godt pris som kan fås; eller ock, om Proclamans alla följder befaras: bjud Fordringsägarne sådana vilkor, att man, utan suspen-' sion af Lagarne , kan anse sig säker för allt klander af ens åtgärd.
Men andra steg än dessa tre gifvas ej , utan en Outplånlig vanheder för Riksens Ständer.
Jag skulle vidlyftigen yttra mig om denna nya olaglighet, om .den ej vore consequent med den åsigt, hvarpå Lagsuspension kan anses tillåtlig.
Angående Utskottens principe, att Banco* och Riksgälds-Sedelstocken ej bör ökas, blir Deit 17 Martil f. ttl'.
tillfälle
För mig att vidare yttra niig, Otti tttltl gjorda anhållan bifalles, och om denna prellminairefråga blifver debatterad, innan ndgvrt detaille af sjelfva FinanceFörslaget till afgö«i rande företages.
Skälen för denna mitt tanka äro på detta rum redan i dag vidlyftigt och väl utredda} jag uppskjuter med att att-' föra mini , tills jag får höra Utskottens , då saken förekommer.
Men , innan jag slutar den Recension jag börjat af Utskottens Betänkande, vill jag med få ord underställa , angående lämpligheten af tvänne jDe?/ai7/eStadganden, nemligen först: att alla Discontmassornas utredning skulle ske i Stockholm.
Att de skola ställas under noga uppsigt af det Verk, som öfvertar dem, är tydligt; men hvarföre hvar enda Gäldenär, i 60 mil från Stockholm belägna Provin^ cer, skall tvingas, att här hafva en Commissiönair, är mig obegripligt, Och synes illa sammanhänga med den önskan, Utskotten omtala, att underhjelpa Gäldenärernas behof, Kan hända ämnade Utskotten sjelfva icke, ätt på detta vis tvinga Gäldenärerne till att hafva Relationer i Stockholm.
Det synes i sanning snarare vara nödigt, att draga Rörelsen fråö Hufvudstaden utåt Landet, än tvärtom, ...
Dea Den 17, filur til^ f. m. 9.7 % Den andra..besynnerliga
Detaillen i Utpottens^Förslag; är : bcgi^qdeft af en ytterlipre förskrifning af att ..de t as Kjoring ej °!n cn Gäldenär skulle-.gifva etvs^ssjtilc? försl'rifning på, att han verkligen sjelf, lecknat. ra Re versen} nyttan häraf är;pd>egä;nfigV Ijvåd Mplmö
Discont angår , är åtgärden pverkstiiflirar, ty ingen af nuvapand,é’D is c0ntpire ctpufer na 'kan an IXMilSlt §18} i ns- I*m -oc P^ en eller två', _q,Uer tjugii" urjderUvnlnä lörsäkrinm alMm .DireÄi%,ä^i::ur; vär^ att lita , sa lange de areronga 'besK^Uningar, sorn inför
Domstol emot deni äro’gjorda, icke hafva blifvit. nMcK . isa. gcf lliv .abned fr Jagvertbw mig , att nu få framlägga för Ståndets, Och, otti A torre miss beviij is, för Utskottens om p röfva nöe ett Utredningsförslag, sorn mig synes antagligare, än det jag rcceiifef-afb ^ciro väö mos »V i»b : ;* Såsom den eda hufvudgrunden nödgäs jag härvid antaga, att, eftersom PrOclama-kallelséns utfärdande anses farb», sådana steg vidtagas, hvarigenom den utän Lag suspension undvikes.
Jag räknar härtill rrö ätt ingen verklig tillgång lemnäs oupptägert i det-Försl >g, som för accordet med Borgenärerna lägges till grund.
Till dessa verkliga tillgångar bör' ibland annat den betalning, söm Banquen bill/gen bör gifva för Discont-rälten, sora till och med 1S55 Ridd 0.
A fä. i?;i 14. §8 Den 17 Martil^}.
Ht. hör, med det för hvarje år bestämda Creditivetä antingen Bolaget eller deras Fordringsägare. 2:0
Treprocents* Fordringsägatne erhålla en betydlig del af d«- ras fordran straxt, för att löcka dem till Sedelutbyte, eller, om sådant ej anses nödigt, till ett frivilligt afsägande af deras rättighet , att genom Lagsökning begära invisning i Discont*» massorna.
Att all upplu pen Ränta ända till den 1 October 18 • 7 bstalas med 3 Procent efter Sedlarnes innehåll}, men efter’dertna dag med 5 Procentj hvilka alla Räntor erläggas vid hvar betalningstermin för hela Summan till dato.
Att afbetalningarne ske hvart halft år, den första, som sagdt är, med 25 Procent den 1 Juli 1818, men sedan hvar och en med 83 Procent, hvarigenom hela Capitalet blifver betalt den 1 Januarii 1823.
— Om Götheborgs Discont blir ser. skilt föreslagit. 1, Den ändra hufvudgrunden, som jag icke kan frångå, och om hvilken både jag och flera andra torde komma att yttra oss, när Utskottens egentliga FinanceFörslag förekommer , men som jag emellertid
Den 17 Martit, f. in. §9 framställa , äf; att RörelseCapitalet vid siri närvarande storlek bör bibehållas, och icke Banco- Och Riksgälds-Sedelstockf n.