Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I händelse Hr Gr. o. Ordföranden anser det vara med formerna förenligt att, med utlåt:s afgörande i öfriga punkter, låta den io:de hvila oafgjord, till dess PresteSt:* prot.utdr. hinner inkomma, lemnar jag det derhän; men i annat fall anser jag io:de punkten icke kunna antagas, utan böra återremitteras för den behandling, sorn beror på PresleSt:s beslut, då, i händelse PresteSt. vidblifver sin yttrade mening, voter:spropos:r skola uppgöras
Den 5 Mars c. ra. 87 på sätt jag förut nämnt, hvarom åter i den motsatta händelsen, att PresteSt, förenar sig med Borgare- och BondeSt:n, frågan kommer att förfalla.
Utsk:ns yttrande ronde to § återremitterades. i3 §.
Jemte det jag tillstyrker R. o. Ad. att antaga den af Utsk:n föreslagna redactionen, anhåller jag tillika om återremiss för uppgörande af voter:spropos:r, i händelse icke 3:ne
Stånd skulle om antagande af redactionen sig förena, emedan frågan, i hufvudsaken bifallen, icke kan förfalla, om 2:ne
Stånd stadna emot 2 i afseende på redactionen.
Äfven erfordras propostn, huruvida R. o. Ad. gillar den af Ulsk:n i sista mom. föreslagna redaction: ”lösa halsar må icke till någon redskap begagnas, och i följd deraf icke heller oförseglade innehafvas.” R. o. Ad. biföll den föreslagna nya redactionen af sista morn.; men Utskrns yttrande i öfrigt rörtde denna § återremitterades, på sätt Frih.
Cederström yrkat. 4 s Utskrns fö'rslag bifölls. 18 och 21 §5.
Utskrns yttranden, rör:de dessa §§ ansågos ej erfordra någon åtgärd. 22 Frih.
Jag anhåller om propos. till bifall till hvad BorgareSt. i förevar. § beslutat; men för den händelse, att Preste- eller BondeSt. icke skulle med R. o. Ad. instämma uti BorgareSt:s förslag, anhåller jag tillika om återremiss för uppgörande af voter:spropos:r emellan sistnämnde förslag, som förmodligen af R. o. Ad. vinner understöd , och det oförändrade förslaget. IJ.
Ordföranden hemställde, om R. o. Ad. behagade instämma i BorgareSt:s rörtde 22 § fattade beslut.
Cederström: Sedan R. o. Ad., med frånträdande af sitt förra beslut, instämt med BorgareSt., måste, enär frågan, som, i hufvudsaken bifallen, endast afser redactionen, således icke kan förfalla, om 2 Stånd stadna emot 2, punkten återremitteras för uppgörande af voter:spropostr, i händelse de öfriga 2:ne
Stånden skulle vidblifva deras förut yttrade mening.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. en sådan återremiss, som Frih.
Cederström yrkat. 25 S Utskins yttrande ronde denna § ansågs ej erfordra någon åtgärd. 8S Den 5 Mari e. ra. 26 Frih.
Väl utgör kostnaden för förseglingen en afgift, men att den skall vara af bevillnrs-natur synes mig främmande för ämnet; hvarföre jag icke kan godkänna Utsk:ns åsigt, att det är förstärkta StntsUtsk., som skall afgöra fragan, utan är det förstärkta Bevilln.- Lagoch Oecon.-Utsk:n, af hvilka frågan skall afgöras.
De föreslagna votertspropostna godkändes. 29 J. R. o. Ad. instämde i de öfriga RiksStrns beslut, i följd hvaraf den föreslagna voter:spropos:n ansågs komma atl förfalla.
. 34 S Utskrns yttrande ansågs ej erfordra någon åtgärd. 35 y.
Den föreslagna voterrsproposrn godkändes.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, ankom samt emottog klubban. 37, 41, 42 och 44 Utskrns yttranden, rörrde dessa §§f ansågos ej erfordra någon åtgärd. 45 s. Frih.
För den händelse, att icke de öfriga Stånden instämma uti Utskrns inbjudn., är det nödigt, att i denna fråga, som icke kan förfalla, voterrsproposrr uppgöras, och jag hemställer derföre om återremiss i och derför.
Utskrns yttrande rörrde denna § återremitterades. 47 S Frih.
Jemväl vid denna J gäller, att, i händelse PresteSt. icke antager inbjudn., voterrsproposrn måste uppgöras för förstärkta Utsk.; hvadan återremiss är nödvändig.
Utskrns yttrande återremitterades. 48 J.
Gederström: jag får vördsamt anhålla om Hr Gr. o.
Landtmrs propos» till bifall å den af Utskrn föreslagna redactionen i begge tnomrn af denna §, men tillika om återremiss för uppgörande af voterrsproposrr, i händelse de öfriga Stånden skulle stadna 1 olika beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade fatta ett sådant beslut, som Frih.
Den 5 Mars e. m. 83 Gr. von Fersen, Hans:
Ian jag icke finna, huru återremiss kan äga rum på samma gång, som man bifaller, livad Utsk:n tillstyrkt, enär det ändamål, som med återremissen åsyftas, vinnes genom den Underrättelse, som uti prot.utdr. meddelas Utsk:n om It, o. Ad:s såväl som öfriga Ståndens beslut.
En återremiss för det ändamål, som dermed åsyftas, kan jag icke finna förenligt med hvad som vanligtvis ägt rum, likasom jag icke heller kan finna, att E. o. Ad:s beslut i denna fråga skall hafva någonting så Öfvervägande, att Utskrn, utan erhållande återremiss, icke kunna veta, hvad de hafva att iakttaga.
Det till öfverläggning nu föredragna memor. är ett jemnkn:sbetänk. af Ståndens olika beslut, hvaruti voteidspropostr bort vara uppgjorda för den händelse, att icke så många Stånd, som erfordras till ett R.
Sits beslut, förenade sig uti inbjudningarna, och är det af sådan anledn., som återremiss här bör ske, på sätt som vid en större föregående del af memor. blifvit iakttaget, derest icke underrättelse inkommer, att 2:ne
Stånd utom It. o. Ad. godkänt redactionen, i hvilket fall återremiss icke kommer i fråga.
Jag kan visserligen icke bestrida, alt det later besynnerligt att på en gång bifalla, hvad Utsktn föreslagit och tillika begära återremiss af betänk.; men jag påstår, att Utsktn sjelfva gifvit anledn. till ett sådant förfarande, och då Gr. v.
Fersen tillhörde majoriteten inom Utsk:n i detta afseende, hade jag icke af Hr Gr. väntat någon anmärkn. mot det sätt, hvarpå memor., till följd af utsk:smajoritetens åsigt, inom Stånden måste behandlas.
Jag tillhörde de få inom Utsktn, som yrkade på uppgörandet af voter:spropos:r för den händelse, att Stånden i afseende på sammanjemnkningarna skulle stadna uti skiljaktiga beslut, och förespådde det behandlingssätt, som på Frih.
Cederströms yrkande inom E. o. Ad. blifvit iakttaget.
För att icke förlänga discussionen i detta ämne, skall jag icke vidare bestrida ett sådant behandlingssätt, som Frih. Cederström yrkat, särdeles då detsamma vid föregående punkter redan blifvit iakttaget.
Jag skall blott anhålla att i prot. få förvara den mening, att jag icke kan förena ett likstämmigt begrepp uti dessa olika beslut att på en gång bifalla och återremittera samma fråga, i stället hvarför jag ansett en lämpligare väg föra till det åsyftade målet.
Landtm, förnyade sin nyss framställda proposm.
Eopades nej, blandade med ett eller annat ja. 20 II.
I 2 9» Den 5 Mars e. m.
Uppå derefter framställd propos.
Idef Ulsktris tillstyrkande lörrde 48 § af R. o.
Ad. bifallet. 5o, 53, 54, 55, 56, 57, 58 och 5g §§.
Ulsk:ns yttranden lörtde dessa §§ ansågos ej erfordra någon åtgärd. 62 §.
Den till R. o. Ad. ställda inbjudn. antogs. 63 S Hvad Utsk:n rör:de denna § hemställt blef af R. o. Ad. bifallet. 64 och 65 §§.
Utskrns yttranden rörtde dessa §§ ansågos ej erfordra någon åtgärd.
Ånyo föredrogs och bifölls Bevilln.- Lag- och Oecon.- Utsk:ns d. 2 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 14 i anledn. af Prosten Örnbergs och Riksd.fullm.
Peter Anderssons motioner, rörtde granskning af lurendrejeriförfattningarna.
Föredrogs ånyo och biföllos BancoUtskrs d. 2 dennes på bordet lagda betänkm:
N:o io3. i anledn. af Riksd.fullm.
Peter Anderssons motion, att någon del af odlingslånefonden måtte i discontrörelse användas; N:o 104. i anledn. af Hr Rosenblads, B., motion, ang. ‘de reservfonder för lånecontoren och närmare reglementariska stadganden i afseende på den för Bancodiscontverket bestämda reservfond.
BancoUtskrs d. 2 dennes på bordet lagda memor.
N:o io5, med hemställan, att, till följd af R.
St:s numera fattade beslut i anledn. af Utskrs under N:o 79 afgifna betänk., Bankens obligationer, härrörande från dess före år i83o gjorda upplåningar, må fortfarande få i Lånebanken belånas.
Lag- o. Oecon.Utsklns d. 2 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 48 i anledn. af väckt fråga om laga fardag å s. k. embetsjord i stad blef vid förnyad föredragning af R. o.
Vid förnyad föredragning lät R. o. Ad. bero vid Lago.
Oecon.Utskrns d. 2 dennes på bordet lagda memor.:
N:o 49- ' anledn. af återremiss å betänk.
N:o 25, ang:de rättighet att, utan föregående syn på stället, få anlägga lnisbehofs-mjölqvarnar; N:o 5o. i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 14, ang:de upphörande af den 7 härader i Elfsborgs län samt stä - Den 5 Mils e. m. derna Borås och Ulricehamn medgifna rättighet till gårdfarihandeis idkande.
Företogs till pröfning Lag- o. Oecon.Utskrus d. 2 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 5i öfver gjorda anniärkmr vid Utsktns betänk.
N:o 33 i anledn. af väckta frågor, ang:de näringsfriheten.
Jag har verkligen hoppats och väntat, att Lag- o. Oecon.Utsktn skulle, på grund af de anmärkn:r, som inom R. o. Ad. blifvit gjorda, frångå sitt till RiksSt:n i det återremitterade betänk, ingifna förslag och antaga det, som Utsk:ns sammansatta afdelning förut afgifvit, nemi. att R.
St. vid denna riksdag måtte Los K.
M. anmäla de hufvudsakligaste grunderna, hvarefter R.
St. ansågo de nya författningarna rör:de handeln och näringarna böra lämpas.
Jag finner dock med ledsnad, att Utsk:n, vidblifvande sin i förra betänk, yttrade åsigt, ånyo föreslagit en åtgärd, hvilken jag anser numera föga ändamålsenlig, nemi. att hos K.
M. anhålla om utfärdande af de vid 1823 års riksdag öfverlemnade förslag lill förorda, om handtverkerierna och till författning om gerningsmäns antagande på landet samt till handelsordning.
Jag skulle derföre icke tveka att tillstyrka afslag å de från Utskm i detta ämne inkomna memor., emedan jag tror, att resultatet kommer i detta fall att blifva alldeles detsamma, som om dessa memor. varda godkända.
Jag anser mig dessutom nu böra ånyo förklara, att jag finner det stridande emot de för lagstiftningsärenders behandling i grundlagarna stadgade former, att R.
M. måtte utfärda förut ingifna lagförslag med sådana ändringar och jemnkningar deruti, som K.
M. kan anse nödiga och nyttiga.
Dock som 2:ne RiksSt., nemi.
Preste- och BondeSt:n bifallet Utsk:ns förra betänk., och följaktligen något annat resultat vid denna riksdag uti förevar, fråga icke kan erhållas än antingen bifall eller afslag å den af Utsk:n föreslagna und. skrifvelse, hvilken just icke lär såsom en opinionsyttring kunna skada, örn den också icke kan medföra något synnerligt gagn, så får jag förklara, att det är mig fullkomligen likgiltigt, huru R. o. Ad. afgör denna fråga.
Ilr Hjarne, Harald:
Resultatet af den vigtiga fråga, som nu är föremål för Ståndets behandling, är ett nytt bevis på olämpligheten af våra riksdagsformer och ett prof på den slapphet, sorn i Utsktns arbeten blir en följd af långvariga riksdagar.
Jag har uppstigit för alt förklara, att detta memor. är en följd hufvudsakligen af en besynnerlig princip, som i sednare tider gjort sig gällande inom den sammansatta Ulsk:s-afdelning, hvaraf äfven jag är ledamot.
Man har nemi. antagit såsom princip, att, oro arne Stånd varit al samma tanka och de öfriga 2:11c varit från dessa g?
De» 5 Mari e, m. och äfven sins emellan skiljaktiga, det är Utsk:s skyldighet att företrädesvis göra afseende å de 2:ne sammanstämmande Ståndens åsigt, äfven om den strider mot Utsktns egen öfvertyg geise.
Emedlertid och då saken en gång kommit på den punkt, att troligen ingenting kan blifva vidgjordt vid denna riksdag, inskränker jag mig till att instämma med Hr Stuart, men beklagar blott, att en så vigtig fråga som denna, hvilken vid flera riksdagar varit föremål för Representationens öfverläggningar och allmänhetens uppmärksamhet, icke komrnit alt stadna på samma punkt, der den befann sig redan för |2 år tillbaka.
Gr, von Fersen, Hans:
Uti denna fråga finnér jag, att Preste- och BondeStm bifallit
Utsk :ns förra betänk, och att IJorgareSt. afslagit detsamma.
Jag begärde ordet, när jag höide en person, som vid återremissen yttrade nära likartade tänkesätt, eller åtminstone i samma syftning som jag, nemi. i en liberalare anda, vara likgiltig i afseende på det beslut, R. o. Ad. fattade.
Ehuru det visserligen i sak kan vara likgiltigt, hvad utgång frågan här erhåller, tillstyrker jag likväl bifall å TJtskrns förra betänk., på det R. o. Ad. derigenom må hafva yttrat en opinion i frågan; ty om detsamma afslås, kan det vara tvetydigt, om motivet dertill varit det, alt Utsk:n icke gått nog långt uti den behandling, R. o. Ad. ansett vara den bästa, eller om R. o. Ad. meddelat afslag af samma motiv, som BorgareSt.
För att förebygga en sådan tvetydighet är det, som jag begär bifall tili förra betänk.
Jag tager mig friheten fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att det förslag, som han gjort R. o, Ad., nemi. att fatta ett eget beslut i förevar, afseende, skulle, såsom jag tror, leda till ett annat resultat, än man åsyftar.
Vi hafva en författning af den 28 Aug. förlidet år, som varit under sednare delen af riksdagen mycket omtalad.
På tydningen af denna författning beror, huru den skall tillämpas.
Ännu har författningen icke visat, att den blifvit tillämpad hvarken på ena eller andra viset; åtminstone har förhållandet sedan författningen utgafs varit lika som förut i afseende på de ämnen, som den rörer.
Men förhållanden kunna framdeles uppstå, sorn göra det nödvändigt att gifva en bestämd tydning ät denna författning, hvilken hittills åtminstone inom Stånden varit olika förstådd; och skulle då hända, att denna författning
I officiel väg erkändes hafva en liberalare syftning än 1823 års förslag pf Ständerna, så skulle étt bifall till TJtskrns tillstyrkande motarbeta, hvad Regeringen uti författningen af d. 28 sisth Aug. velat åstadkomma i afseende på näringsfriheten.
Af sådan anledn, tillstyrker jag, att yi hellre mätte afslå än antaga TJtsktns förslag.
Den 5 Mars c. ra. 9* II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Lag- o. Oecon.Utskms utlåt.
För min del han jag icke se i likhet med den siste talaren, att vi böra basera beslutet i denna fråga på den olika tydning, som den ena eller andra sidan trott sig kunna göra af författningen af den 28 sisth Aug., hvilken i tvenne olika skepnader passerat Ståndens öföfverläggning.
Jag kan icke finna, att denna författning bär ringaste gemenskap med denna fråga, utom hvad angår rubriken pä författningen.
Jag kan således icke anse, hvad Ilr Hjärne uppgifvit vara ett motiv för att afslå memor.; tvertom tror jag, att det skulle starka den mening, för hvilken Hr Hjärne vid ålerremissen talade, om vi instämde med Preste- och BondeSt:n och derigenom antydde, att vi äga lika liberala tänkesätt som dessa Stånd, och icke sälla oss till det
Stånd, som afslagit memor. säkerligen icke derföre, att det var för litet liberalt.
Jag förnyar min anhållan om propos. till bifall.
Uppå derefter förnyad propos. blef Lag- och Oecon.- Utshrns utlåt.
N;o 01 af R. o. Ad. bifallet.
Då nu ånyo föredrogs Lag- o. Oecon.Utsk:ns d. 2 dennes på bordet lagda memor.
N:o 5n i anledn. af RiksSt:ns särskilda beslut, ang:de Utsk:ns betänk.
N:o6 och utlåt.
N:o 35 om ändringar och tillägg i K.
M:s nåd. legostadga för husbönder och tjenstehjon, vidblef R. o.
Ad. sitt i ämnet fattade beslut samt godkände den föreslagna voter:spropos:n, Ånyo föredrogs Lag- o. Oecon.Utskrns d. 2 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 53 i anledn. af gjorda anmärknrr vid Utsktns betänk.
N:o 27 öfver väckta motioner om skyldighet för säteriägare och vissa boställsinnehafvare att deltaga i byggnad af tingshus och häradsfängelse.
H. Ex. Hr Gr, p. Landtm, framställde propos. til| bifall å detta utlåt.
Ex. förnyade samma propos., hvilken åter ined ja peli nej besvarades, Hr Stuart, Carl Gust.; Jag tillstyrker bifall til?
Lag- o. Oecon.Utsklns nu förevar, betänk., emedan jag anser det vara ett, om äfven obetydligt, steg på den bana, som leder till jetnnande af de mångfaldiga, Svenska jorden mer och mindre ojemnt tryckande skattebördorna.
Dessutom anser jag ett skäl för détsamraas bifallande äfven finnas deruti, att säteriägare numera icke uteslutande tillhöra den dass af medborgare, som vid rättegångar, rörids 94 Den 5 Mart e. m. deras personliga förhållanden, hafva sina särskilda fora pri vi— Jegiata uti Hofrätterna.
Jag kan således icke inse annat, än att billigheten och rättvisan fordrar, det säteriägare, hvilkas tvister i allmänhet afdömas vid tingsrätterna, äfven böra deltaga i kostnaderna för uppförandet af tingshusbyggnaderna; hvartill jemväl kommer, att det nya onus, sorn derigenom skulle drabba säteriernas nuvar. innehafvare, är af den obetydliga beskaffenhet, att detsamma icke torde förtjena något afseende.
Landtm, förnyade åter tvenne gånger den nyss framställda propostn, och båda gångerna ropades ja och nej.
Hr fl jarne, Harald:
Ehuru jag var bland dem, sorn ropade ja, anhåller jag likväl, då Hr Gr. o. Landtm, icke kunnat uppfatta, huru propos. blifvit besvarad, om propos. till afslag å memor., emedan Ståndets tanke då måhända lättare kan uppfattas, H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. lill afslag å Lag- och Oecon.Utsktns utlåt.
Wto 53.
I anledn. af de å denna propos. lemnade svar förklara de H. Ex., att han funnit ja rådande.
I fall prot.utdr. från de öfriga Stånden ankommit med underrättelse, huru målet der blifvit afgjordt, anhåller jag, att desamma må blifva upplästa, till utrönande huruvida det i sjelfva saken kunde vinnas något med att begära votering.
Från de öfriga Stånden är ingen underrättelse inkommen, rör:de denna fråga.
Vid förnyad föredragning af Ridd.Utskts d. 2 dennes på bordet lagda memor., ang:de omtäckning af Riddarhusets tak, blef nämnde memor. ånyo hegardt på bordet af Hrr Gunther, Garl Gust., samt Stuart, Carl Gust.
Upplästes och lades på bordet nedannämnda memor. och utlåt:n från Constitutions-Utskottet: Wto 94. till BorgareSt., med uppgift på oafgjorda mål; Wto g5. till BorgareSt. i anledn. af återremissen på memor. Wto 8q; Wto 96. till BorgareSt., ang:de återremissen på memor. Wto 81; Wto 97. till BorgareSt., ang:de dess återremiss på memor. Wto 82; N:o 98. till BorgareSt. i anledn. af dess återremiss på memor. Wto 83; Wto 99. med förslag till en redaclionsförändring i 114 § Reg.F.; Den j Mars e. m. g5 Stats-TJtskottet:
N:o 4i9- i anledn. af vackt motion om de vilkor, hvarpå Fullmägtige i Riksg.cont. äga att upptaga lån; JV:o 42°- > anledn. af Fullmägtiges i Riksg.cont. hemställan om en årlig nådegåfva till förre t. f.
Öfvercommissarien Åhman; Stats- och BevilJn. -Utskotten:
W:o 56. i anledn. af åtskilliga motioner om vissa handelsförroåner för Rikets norra provinser och om exportpremier för vissa varor, m. m.
Bevil In:s-, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Oecon.- Utskotten:
N:o i5. i anledn. af Frih. Boye, L., motion, ang:de hrännvinsbränningsrättighetens utöfvande för hemman, som fardagen den l4 Mars tillträdas; Banco-Utskottet:
N:o 106. med anmälan om åtskilliga förändringar och tillägg i afseende på de under lit. a upptagna allm. föreskrifter och stadganden i 4 art. 5 afd. af i83o års bancoreg lemen te; N:o 107. i anledn. af Hr Rosenblads motion om stadgar i gemenskap med Bankens sedelutgifning; N:o 108. till svar å de inom a:ne RiksSt. gjorda anmärkntr i anledn. af Utsk:s under N:o 71 afgifna betänk. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 9 på aftonen.
Måndagen den 9 Mars 1835.
Justerades io prot.utdr. för d. 5 dennes e. m.
Upplästes till justering och godkändes ett från Exped.- Utsk. inkommet förslag till § i riksd.beslutet, ang:de sterbliusafgifts erläggande af Stockholms och Götheborgs invånare.
Då det är nogsamt bekant, att för Riksg.cont. inom kort förestå betydliga utbetalningar, och möjligheten för Gont. att fullgöra dessa sina åligganden i betydlig mån beror af de beslut, R.
St. komma att fatta i anledn. af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 4'7? rör:de Riksg.contts ställning och behof, är det af högsta vigt, att R. o. Ad. ju Den g
Mars f. m. förr ju hellre företar detta mål till afförande.
Det tinnes på dagens föredragningslista under W:o 3 eller näst efter StalsUtskrs utlåt.
W:o 416 öfver Frih.
Palmstjernas motion, ang:de räntepersedlars uppsägning till leverering i natura; och sorn detta sistnämnda mål torde föranleda till en vidlyftig discussion, befarar jag, att, om ordningen på föredragnrslistan följes, vi icke i dag skulle hinna afgöra frågan om Piiksg.conCs ställning och behof.
Jag får derföre hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om den propos. till Ståndet, att StatsUtskts utlåt.
N:o 4r7 må företagas före utlåt.
W:o 4[6. Gr. Horn, Claes Fredr.:
Posse med det vilkor, att StatsUtskrs utlåt, rörtde räntepersedlarna företages näst efter frågan om Riksg.cont:s ställning och behof, utan afseende på hvad som kan mellankomma, så att frågan om räntepersedlarna kan blifva det första målet i nästa plenum, förutsatt, att den andra frågan kommer att upptaga hela denna dag.
Posse: Jag instämmer såvida med Gr.
Horn, att jag anser frågan om räntepersedlarna, som nu är upptagen under Wto i på föredragn:slistan, i alla händelset böra uppskjutas till nästa plenum, för att då blifva första målet, helst det annars skulle kunna förekomma i dag så sent på aftonen, att Ståndet tilläfventyrs då icke är nog talrikt församladt för att afgöra en så vigtig fråga. R. o. Ad. beslöt, att StatsUtsk:s utlåt.
WT:o 4r7 skulle i dag föredragas före samma Utsk:s utlåt.
Wto 4 >6, och att det sistnämnda skulle blifva första målet på föredragntslistan i nästa plenum.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. i dennes på bordet lagda utlåt.
Wto 4*3 i anledn. af K.
M:s nåd. remiss uppå PresteStts und. hemställan om en närmare förklaring af författningarna, rör:de löningsafgifterna till comministrar.
Af StatsUtskts ifra— gavar. betänk, inhemtas, alt frågan blifvit väckt af PresteSt.
, och af det förslag, hvarmed PresteSt. ingått till K. M., befinnes, att dermed åsyftats en förklaring eller förändring af i68r års författning, rörtde capellaners aflöning.
Då emedlertid ingen af PresteSt:s ledamöter reserverat sig emot Utsk:s beslut, och man deraf kan draga den slutsats, att dessa ledamöter sjelfva varit nöjda dermed, att frågan nu må förfalla, vill jag, enär motionen icke å motionärernas egen sida blifvit fullföljd, icke heller för min del motsätta mig, att frågan får förfalla.
Jag kan likväl icke underlåta att göra några anmärkn:r emot TJtskts sätt att behandla detta ärende.
Utsk. säger sig anse frågan, i det skick den au blifvit meddelad, icke. utgöra föremål för Stats - Den 9 Mars f. m. 07 StatsUtsk:s behandling.
Första frågan lärer härvid vara, huruvida såten är af den beskaffenhet, att den för fattande af beslut fordrar R.
Men om Utsk. ansett den åsyftade lagförändringen kunna beredas af K.
M. ensam, mot hvilken åsigt jag för min del ej skulle haft något att invända, emedan saken då vore ganska lätt, förmodar jag, att Utsk. icke bort tillägga, att, såvida K.
M. skulle f i n n a fö r h å 11 a n d e n a påkalla en för ändring af 1681 års författning, K.
M. icke lärer underlåta att, uti grundlagsenlig ordning, derom till R.
St. aflåta nåd. propus: n. Det synes häraf, att Utsk. sjelf ansett R.
St:s medverkan nödig, och då blir andra frågan , huruvida ärendet kan tillhöra något annat Utsk.
Utsk. kan det icke vara; ty om frågan vore oeconomisk, beböfdes ingen K. propos. till R.
St. Bevilln.- eller LagUtsk:n kan det icke heller vara; ty här är hvarken fråga om någon grundskatt, eller om elt stadgande i allm. civil— eller kyrkolag, ulan om en särskild författning.
De öfriga Utsk:n kunna icke ens komma i fråga, och då återstår endast StatsUtsk., såsom behörigt för ärendets upptagande och behandling, Menar åter Utsk., då det säger sig icke kunna behandla frågan, i det skick den nu blifvit meddelad, att en formlig propos. bort öfverlemnas till StatsUtsk.
, i stället att alla handltna blifvit ditremitterade, så får jag erinra, att detta skick icke är något annat än det vanliga för sådana framställningar, som PresteSt. här in corpore gjort; ty det ar ej vanligt att göra om eller jernnka dylika motioner, utan i det skick de till K.
M. inkommit, öfverlemnas de till Utsk., på det K. M., sedan R.
St. yttrat sig i ämnet, må kunna fatta sitt beslut.
Jag har velat framställa dessa anmärkn:r, emedan jag önskat, att Utsk. hade talat rent ut, eller åtminstone sagt, hvarföre Utsk. yttrat sig på sätt som skett; ty ingendera delen har Utsk. nu gjort.
Jag hörde ej början af den siste talarens yttrande; men i anledn. af hvad jag åhört, anser jag mig skyldig tillkännagifva, att StatsUtsk., vid pröfningen af denna fråga, trodde sig icke tillständig! att taga befattning med ett ärende, som går ut på tydning eller förändring af en K.