Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag Vågar till hvar Och en opartisk hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln afgjort, att de skäl, som föränledt beslutet angående 60,000 R:dr till UppfostringsVerken, skola i den underdåniga skrifvelsen upptagas.
Ett af två måste inträffa, anlingeh att det ena Betänkandet är identiskt med det andra, eller att de åro olika.
Äro de olika, så är frågan annu icke genom mer än tvenne Stånd af 56 H. o i3o Deu 7 J an u a r i i e. m. gjord, och måste gå till Förstärkt Statsutskott.
Är dea åter afgjord, kan den icke vara det på annat sätt, än att det ena Betänkandet är identiskt med det andra.
Annars har man narrat sig till ett tredje Stånds bifall.
Jag tillstår, att jag i denna fråga blifvit förvånad öfver den partiskhet, sorn. visas emot Carlberg.
Det synes underligt, alt det enda Läroverk, som tillvunnit sig Rikets Ständers uppmärksamhet, skulle blifva förbigånget, och väcka så mycken oginliet hos en del personer.
BondeStåndet har särskilt utmärkt Carlberg, och afvaktar endast Ridderskapets och Adelns inbjudning för att * så godt Grundlagen förmår, tillhålla ExpeditionsUtskottet att följa beslutet.
Jag anhåller således, att motiverne må upptagas i enlighet med Herr af Zelléns reservation.
Friherre Cederström^ Jacob:
Jag kan ej neka, alt jag instämmer i Herr Bråkenlijelms anmärkningar.
Utskottet har likväl ej hyst den partiskhet, hvarom han talar; ty då Utskottet expedierade detta mål, fanns icke den anledning, som sedan förekom, och då den förekom, ansågs ändring icke vara af behofvet påkallad.
För min del tror jag, att om ExpeditionsUtskottet icke framställer beslutet, såsom grundadt på de motiver, hvilka i Betänkandet äro anförde, blir ingen StatsSecreterare berättigad att tillstyrka något anslag utom den Den 7 Januarii é. rii. i3i Titel, till hvilken hela anslaget är gifvet.
Dock var från första stunden detta anslag ämnadt lill samtlige Tillämpnings-skolorne, så väl under io:de IIufvudTiteln, som under den 3:dje och fade, ty på den 4-'de finnas sådane, och på den 3:dje äfven en utom Carlberg, hemligen Marieberg.
Jag skulle förmoda, att denna rättelse icke bör finna motstånd hos de öfriga Stånden^ och att de motiver, hvilka af alla 4 Stånden blifvit beslutade skola införas, böra uti skrifvelsen intagas.
Derigenom blir Konungen i tillfälle att sjelf besluta, huruvida större eller mindre del kan användas till io:de, till 3:dje eller till 4-de IIiifvudTitlarne.
Det är icke örn sjelfva expeditionen jag ämnar yttra mig, utan om det uttryck af Herr Bråkenhjelm, att KrigsAcademien på Carlberg är den enda undervisningsanstalt, som tillvunnit sig Rikets Ständers bifall och uppmärksamhet.
Jag tror icke att Rikets Ständer äga rätt, att definitift yttra ett sådant omdöme.
Hvad uppmärksamheten beträffar, synes den hafva lika så mycket sträckt sig till Universiteterne, hvilka också fått ökade anslag.
Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf: Én Talare liar ansett nödvändigt, att i expeditionen bestämdt intages Krigs Akademien på Carlberg, emedan han förmodar, att ingen 56 H. 9* 132 Den 7 Januari i e. m.
StatsSecreterare annars hinde dertill använda något af anslaget.
Men om StatsSecreteraren verkligen anser KrigsAkadeinien för en Tillämpnings-skola, kan jag knappt föreställa mig, att han skulle kunna tveka pä densamma använda en del af det för samtliga Tillämpnings-skolorna bestämda anslag.
Det är blott efterlefnad af Ståndens beslut i frågan, som jag önskar.
För öfrigt bör man besinna, att ehuru Tillämpnings-skolorna äro nämnda uti beslutet, är dock hela anslaget uppfördt på en HufvudTitel, nemligen för de Allmänna UndervisningsVerken, och det är uttryckligen utsatt, att samma HufvudTitel är ökad med 60,000 R:dr.
Jag trodde icke det hafva undfallit Ridderskapets och Adelns minne, att dessa medel anslogos till UndervisningsVerken, innan fråga uppstod att öka io:de HufvudTiteln; men sedan detta inträffade, uppkom just nödvändigheten, att i expeditionen intaga, att de 18,000 R:drna skulle användas till Tillämpnings-skolorna, utan afseende derpå, att de tillhöra en annan HufvudTitel.
Annars kan ingen StatsSecreterare, utan att ställa sig under CoustitutionsUtskottets högst vådliga anmärkningsanledning, disponera något deraf.
Jag finner derföre bättre, att nu besluta, det Den 7 J a n u a r i i e. ra. samtliga Tillämpnings-skolorna må få åtnjuta den del, sora Konungen anser lämpligt.
Jag skulle instämma med den sista värda Talaren, så vida i skrifvelsen vore bestämdt uttryckt, att dessa medel voro anslagna för Tillämpningsskolor under io:de HufvudTiteln.
Men när det endast står Tillämpnings-skolor i allmänhet, så skulle jag, äfven som Ledamot af ConstitutionsUtskottet, icke tilltro mig att kunna klandra någon SlatsSecreterare, för det han tillstyrkt en disposition till Carlberg.
Deremot fruktar jag, att om man särskilt nämnde detta, men icke något annat UndervisvingsVerk, en StatsSecreterare skulle kunna blifva tvähågse, till hvilka Undervisningsverk medlen egentligen borde användas; åtminstone skulle han lätt kunna förledas att anse Carlberg såsom det hufvudsakligaste.
På det man må kunna ordentligen granska det af ExpeditionsUtskottet afgifne, men af Ridderskapet och Adeln återremitterade, förslag till underdånig skrifvelse, anhåller jag, att detsamma måtte blifva uppläst.
Ifrågavarande förslag finnes ej att tillgå i RiddarhusCantzliet.
Det afskickades, med påskrift om den beslutade återremissen, lill i34 Det) 7 Januarii e. lii.
PresteStåndet, så snart Ridderskapets oell Adelns beslut derom var fattadt.
Jag befarar icke, hvad Friherre Cederström finner så vådligt, att, genom användande till Carlberg af en del af detta anslag, en StatsSecreterare skulle, som lian säger, ställa sig under ConstitutionsUtskottet.
Men då Rikets Ständer funnit billigt att nämna Carlberg, såsom förtjenande uppmärksamhet af Ständerna, instämmer jag i saken så mycket mera, som Carlberg icke allenast är en Tillämpnings-skola, ulan äfven en Elementar-skola.
Herr von Hartmansdorff, August: Af ExpeditionsUtskottets Memorial har Ridderskapet och Adeln förnummit, att tre Stånd godkänt ExpeditionsUtskottets förslag, sådant det är.
Yi börja nu få den erfarenhet, att när ExpeditionsUtskottets Ordförande icke har någonting emot sjelfva saken, expedieras den underdåniga skrifvelsen, innan alla fyra Stånden fattat deras beslut; men har han något att deremot erindra, så hjelper det icke, om tre Stånd redan beslutat; utan då skall Ridderskapet och Adeln för tredje gången besväras med samma sak, för att upprifva beslutet. lalla fall lärer det vara nödvändigt, att expeditionen jemväl uppläses, på det man måtte hafva någon grund för sin jemförelse.
Der - Den 7 Januarii e. m. 135 före och då Herr RiddarhusSecreteråren icke lärer vara behörigen documenterad, anhåller jag, att saken må uppskjutas.
Det personliga i Herr von Iiartmansdorfts yttrande förbigår jag att besvara, såsom otillbörligt.
Han borde veta, att det är Utskottets pligt, enligt Grundlagen, att icke afvakta det fjerde Ståndets beslut för den underdåniga skrifvelsens uppsättande, enär tre Stånd redan fattat deras.
Här åter är blott fråga om, att rätta en expedition, till hvad den bör vara.
Om expeditionen blifvit författad, innan omständigheter inträffat, som gjort ändringar deruti nödvändiga, måste ock dessa omständigheter tagas i betraktande.
Efter den upplysning Herr RiddarhusSecreteraren lemnat, att Löparen icke från ExpeditionsUtskottet medföljt, anhåller jag om uppskof till dess infordrande.
Då jag anser det nödvändigt att granska ExpeditionsUtskottets ifrågavarande förslag till underdånig skrifvelse, anhåller äfven jag, att frågan må få hvila på bordet.
Jag förenar mig så mycket heldre deruti, som det lärer vara en obestridlig rätt att få de handlingar upplästa, hvilka tillhöra ett mål, som skall definitiv afgöras. 136 Den i Januari) e. tn, Friherre
Om en expedition återremilleras fran Adeln, men godkännes i de öfriga Stånden, i ovetenhet af, att en verklig misskrifning ägt rum, lärer det likväl vara gifvet, att denna misskrifning i alla fall bör rättas.
Jag underställer vördsamt, om icke Grundlagen stadgar, all tre Stånds beslut äro Rikets Ständers, och om således ExpeditionsUtskottet, eller någon dess Ledamot, kan egenmyndigt upphäfva dessa Ständernes beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att då flere Ledamöter begärt, att ExpeditionsUtskottets ifrågavarande Memorial måtte ytterligare hvila på bordet, komrne detsamma ock alt, enligt 49 §•
Lag- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 26 sistlidne November under N:o 65 afgiflie, och den 7 derpåföljde December e. m. på bordet lagde, ytterligare Utlåtande, rörande den så kallade Näringsfriheten, Herr Rosenqvist Fredrik Leonhardj anförde skriftligen:
Jag skulle, efter genomläsande af detta Utlåtande, vara färdig att tro, det Utskot - D c u 7 i a 11 u a r 11 e. ra. i3? ten äga en nästan öfvernaturlig förmåga att se 111 i framtiden; ty på annat satt kan jag icke förklara följande tirad af Utlåtandet; ”Enär åter, efter hvad till Utskottens kunskap kommit, tvenne Stånd stannat mot ”två i deras beslut, öfver den af Utskot”len, uti Utlåtandet N:o 55, tillstyrkta för”nyade underdåniga anhållan om Kongl. ”Maj:ts Nådiga sanction å de vid sista Riks”dag föreslagne Handels- och Handtverks”Ordningar, i följd hvaraf frågan derom ”komme att förfalla;” då jag betraktar, att Utskotten yttrade sig på sådant sätt den 26 November 182g, och att det åberopade Utlåtandet N:o 55 (hvaröfver, efter hvad till Utskottens kunskapkommit, tvenneStånd stannat emot två i deras beslut) ännu den 7 Januarii i83o ligger oafgjordt på Ridderskapets och Adelns bord.
Hvarifrån Utskotten hämta sin så kallade kunskap om de 2:ne Ståndens beslut, känner jag icke, men att den åt Utskotten kunskap lemnande budbäraren icke lemnat någon gärd åt sanningen, det är bestyrkt deraf, att samma Utlåtande, en månad efter Utskottens kunskap om alla fyra Ståndens beslut, ännu icke hos Ridderskapet och Adeln var föredragit.
Ett dylikt förfarande af 2.*ne Rikets Ständers Utskott, hvaraf det ena för Lagarnes tolkning, och det andra för den allmanna hushållningen, lemuar onekligt lil-. 138 Den 7 J a n u a r i i e. m. lålelse alt fråga det senare, om icke för mycken hushållning blifvit iakttagen med sanningens utletande, och det förra, om icke Lagen och convenencen befalla att tala sanning?
I sjelfva den nu förevarande bufvudsaken instämmer jag uti den reservation Utskottens alla Ledamöter afVällofl.
BorgareStåndet afgifvit, och vid betraktande af det intrång, som göres en betydlig skattdragande del af Svenska Folket, om Utlåtandet N:o 65 godkännes, anhåller jag om proposition till afslag å samma Utlåtande.
Hans Ex cell enea Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af Lag- och EkonomiUtskottens förevarande Utlåtande.
Herr von Hartmansdorff", August; Jag är icke i tillfälle alt controllera Utskottens uppgift, att två Stånd stannat emot två; men om så är, tror jag icke, att Herr Grefven och LandtMarskalken kan tillåta frågans upptagande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, enär, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej, den af Hans Excellence nyss gjorde proposition blifvd af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Den 7 Januari i e. ra.
Herr Rosenqvist reserverade sig emot Ridderskapets och Adelns beslut.
Då Herr Grefven och LandtMarskalken icke 3'ttrat sig öfver lagligheten af frågans upptagande, förmodar jag Herr Grefven och LandtMarskalken anser den uppgift, Utskotten gjort, icke vara sann.
Utskotten yttra i deras nu förevarande Utlåtande N:o 65, såsom Herr Rosenqvist redan anmärkt: ”Enär ”åter, efter hvad till Utskottens kunskap ’Jkommit, tvenne Stånd stannat mot två i ”deras beslut, öfver den af Utskotten, uti ”Utlåtandet N:o 55, tillstyrkta förnyade underdåniga anhållan om Kongl. Maj:ts Nådiga sanction å de vid sista Riksdag före-, ”slagne Handels- och HandtverksOrdningar, ”i följd hvaraf frågan derom lomme att förefalla, hafva Utskotten &c.” Enligt den afskrift jag har af hordslistan, och hvilken äfven öfverensstämmer med den Herr Rosenqvist äger, är dock Utskottens sistnämndeUtlåtande N:o 55 hos Ridderskapet och Adeln ännu oafgjordt.
Då Utskottens förevarande Utlåtande N:o 65 föredrogs i Utskotten till justering, ansåg jag mig icke kunna deltaga 3, beslutet rörande en sak, hvilken jag ej ö.fvervarit från början.
Skulle emellertid den af mig rörande förhållandet med Utlåtandet N:o 55 nu gjorde uppgift äfven Den 7 J a n u a r i i c. rri. varn enlig med Herr Grefvens och LandtMarskalkens bordlista, vågar jag tro, att Herr Rosenqvists anmärkning föi tjenar mera afseende, än att helt och hållit förbigås.
Jag anhåller, att Herr Riddarhus-Secreteraren behagade upplysa, huruvida Utlåtandet N:o 55 är föredragit, eller icke.
Om Ridderskapet och Adeln behagar besluta, att Utlåtandet N:o 65 skall anses vara afgjordt, må det gerna så vara för mig; men då har ett Utlåtande blifvit afgjordt, hvars resultat beror på den förutsättning, att två Stånd stannat emot två uti ett föregående mål, ehuru samma mål ännu finnes oafgjordt uti det ena af bemälte Stånd.
Cederström: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat, huru han uppfattat Ridderskapets och Adelns svar å den af honora nyss gjorde proposition, är ingenting vidare att yttra i den nu förevarande saken; men då åtskillige Talare tillvitat Utskotten oriktighet och osanning i uppgifter, får jag äran upplysa, att Betänkandet N:o 3i blifvit af Ridderskapet och Adeln återremitteradt den \
Junii, äfvensom af BondeStåndet; samt af Presteoch BorgareStåndet bifallit den 4 Junii.
N:o 55 åter, eller det nu ifrågavarande, bar blifvit den i o November af PresteStåndet afgjordt, ut in Protocollo, samt af Borgare- och BondeStånden lagdt ad acta, Den 7 J a n u a r i i e. m. Herr Rosenqvist:
I anledning af Friherre Cederströms påstående att förevaran-* de ämne icke vidare skulle få discuteras, måste jag fästa Friherrens uppmärksamhet derpå, att, så länge något annat ärende icke är anmäldt till föredragning, kan votering begäras öfver det närvarande.
I anledning af Herr Rosenqvists anhållan, får jag äran vördsamt upplysa, att Lag-och EkonomiUtskottens under N:o 55 afgifne Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 31 förut meddeldte Betänkande angående väckt fråga örn utfärdande af de! vid sistförflutne Riksdag af Rikets Ständer föreslagne Handels- och HandtverksOrdningar, ännu hvilar oafgjordt på Ridderskapets och Adelns hord; emedan Ridderskapet och Adeln beslutat, att med. pröfning deraf skall anstå, intilldess svar ankommit å de hos Ridderskapet och Adeln gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o 54 i anledning aF väckte frågor om ändringar och rättelser eller tillägg så väl uti Kongl.
Maj:ts Nådiga Legostadga för husbönder och tjenstehjon den i5 Maji i8o5, sorn uti Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse angående flyttningstiden för tjenstehjon den 22 April 18 ig» Herr Rosenqvist:
Det må vara Friherre Cederström och hvem som helst obe - Den 7 Januarii e. m. tagit, att försvara Utskottens yttrande, alt två Ständ stannat emot två, i det ämne Utlåtandet N:o 55 innehåller, ehuru berörde Utlåtande i ett
Stånd annu är oafgjordt.
Jag ian likväl icke föreställa mig, att denna oriktiga uppgift är bindande, utan får förnya min anhållan om proposition till afslag å Utskottens förevarande Utlåtande N:o 65.
Jag förmodade väl, att Friherre Cederströms upplysning, alt i afseende å Utlåtandet N:o 55 två Stånd skola stannat emot två, icke var så alldeles säker, och får, sedan motsattsen i officiel väg numera blifvit upplyst, förena mig med Herr Rosenqvist.
Sedan Herr RiddarhusSecreteraren, med den kraft hans embete meddelar, upplyst, att Utlåtandet N:o 55 ännu hvilar oafgjordt på Ridderskapets och Adelns bord, lärer Friherre Cederström böra medgifva, att Utskottets i förevarande Utlåtande gjorde uppgift, det två Stånd i afseende å förra Utlåtandet stannat mot två, ar oriktig, alldenstund vi icke hafva något femte Stånd.
I afseende på det nu förevarande
Utlåtandets nummer bar jag gjort ett misstag deruti, att jag trodde frågan vara om N:o 55; men då jag nu finnér, att det är N:o 65, hvaröfver Ridderkkapet och Adeln i dag beslutat, får jag
Den 7 Januarii e. m. i43 upplysa att förhållandet dermed är sådant, att N:o 65 blifvit afslagit af Preste- och BorgareSlånden, men bifallit afBondeSlåndet.
Således, om Ridderskapet och Adeln nu bifaller Utlåtandet, stanna två Stånd emot två, och det blir icke fråga om alt ingå till Kongl.
Maj:t med någon ytterligare skrifvelse.
Enligt hvad Friherre Cederström upplyst, lära Utskotten på förhand tagit för afgjordt, att Ridderskapet och Adeln skulle bifalla Utlåtandet.
Jag finner mig i anledning häraf pligtig att begära votering.
Herr Tham, Wollrath: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken förklarat, att pluraliteten inom Ridderskapet och Adeln bifallit Utlåtandet, och den värde Ledamoten jemväl deremot redan reserverat sig, hemställer jag, huruvida någon votering kan äga rum.
Då jag icke kan dela det nöje några Ledamöter tyckas känna deröfver, att få inleda Ridderskapet och Adeln uti ett beslut, sorn grundar sig på oriktiga uppgifter; och jag icke kunnat utröna beskaffenheten af svaret å Herr Grefvens och LandlMarskalkens proposition, tar jag mig friheten hemställa, om icke det rimligaslé vore att afslå ett Utlåtande, som är på sä oriktiga grunder uppstäldt. *44 1) e n 7 J n n u a t i i e. m.
Vi äga en full bora gen i Herr Grefvens och LandtMarskalkens alltid visade handlingssätt, att votering icke af honom nekas, helst en dylik händelse icke längesedan förevarit.
I händelse någon vidare disCussion tillätes öfver ämnet, anhåller äfven jag få anföra några ord.
Jag finner val, att Utskotten begått ett misstag uti en historisk uppgift, men detta bör icke föranleda till afslag af ett nyttigt Utlåtande.
Hittills bär Ridderskapet och Adeln, åtminstone dess pluralitet, icke varit för införande af några skråordningar, och jag hoppas, att
Ståndet nu bibehåller denna anda, enär här blott är fråga om att personer, hädanefter såsom hitintills, skola få sälja egna tillverkningar.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, alt då votering blifvit begärd, hvilken Hans Excellence för sin del ansåg sig icke kunna förneka, finge Hans Excellence hemställa, om Ridderskapet och Adeln fann lämpligt, att discussionen vidare fortsattes.
Då på ena sidan så mycket blifvit aufördt för Utlåtandet, torde det äfven vara skäl att besvara detta med några ord.
Så vidt jag kunnat fatta innehållet, är frågan icke om införande af några skrå* skråordningar, utan allenast om utvidgning af landtmannens rättigheter.
Så vidt jag vet, är det landtmannen tillåtit att föryttra alla landtmanna-producter i Städerna; men genom ett bifall till detta Utlåtande skulle jag förmoda, att ett intrång skedde i deras rätt, som äro ålagde att bålla till salu mindre partier Färskt kött, och hvilka deremot hafva dryga skyldigheter sig ålagde.
Jag vill icke upptaga flere exempel, ehuru många dylika kunna framställas, emedan jag tror, att Ridderskapet och Adeln redan af det anförda torde finna, det dylika utsträckningar ingalunda äro gagneliga.
Jag anhåller endast att få anmäla min reservation emot en votering, som företages, sedan Ordföranden förklarat målet redan vara af Ståndet afgjordt, och sedan den Ledamot, som begärt voteringen, redan förut åtnÖjt sig med att till Protocollet anmäla sin reservation emot det sätt, hvarpå målet blifvit afgjordt.
Jag hemställer, om det ar synnerligen värdt att företaga votering i saken, när Utlåtandet redan förut är afslagit af Preste- och BorgareStånden, och saken således kommer att förfalla, i händelse två Stånd stadna emot två. 56 H. io Den 7 Januari i e. m.
Herr Munck af Rosenschöld, Fberhard:
Då detta Utlåtande nu är andra gången löre, och således kan styckevis antagas, hemställer jag, om ej Herr Rosenqvist skulle vilja nöja sig med alt Ståndet, med öfverseende af misstaget, förklarade sig i allt ofri"t bifalla Utlåtandet.
O Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob:
Vid sidan af den reservation Herr Rosenblad afgifvit, får jag hembära min gärd af aktning och vördnad emot Herr Grefvens och LandtMarskalkens förfarande, ehuru af motsatt tanka med Herr Rosenblad.
Jag anhåller, att Herr RiddarhusSecreteraren behagade upplysa, om ej Utlåtandet redan blifvit af 2 Stånd afslaget, då frågan ändock kommer att förfalla.
Undertecknad Riddarhus - Secreterare: Ifrågavarande Utlåtande har blifvit af Preste- och BorgareStånden afslagit.
BondeStåndet, som bifallit Utskottens första Betänkande N:o 3a, bar äfven gillat det i senare Utlåtandet N:o 65 föreslagne tillägg.
Herr von Hartmansdorff":
På grund af den nu erhållne upplysningen, och då någon skrifvelse i ämnet ändock icke kommer alt lill Kongl. Majit afgå, hemställer jag, om icke Herr Rosenqvist skulle vilja afstå från den begärdte voteringen.
Herr Rosenqvist, iakttog tystnad.
Den 7 Jan nar i i e. m. »47
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställde följande Voterings-proposition:
Den, som bifaller Lag- och EkonomiUtskottens ytterligare Utlåtande, rörande den så kallade Näringsfriheten, voterar Ja ; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Lag- och EkonomiUtskottens berörde Utlåtande hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagit.
I stöd af det skäl Herr von Hartmansdorff senast uppgifvit, anhåller jag, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes hemställa till Herr Rosenqvist, att han måtte afstå från votering, emedan den ej tjenar till något.
I händelse af votering anhåller jag, alt propositionerne måtte blifva sådana, att en hvar kan svara antingen
Ja eller Nej till desamma.
Tham och jag vilja bifalla Utlåtandet i hufvudsaken, men kunna ej gilla det historiska misstag, som blifvit begånget.
Vi sålunda bifalla ej Utlåtandet i sin helhet, ej eller afslå det i sin helhet. 56 H, lo* i48 Den 7 J a n u a r i i e. m. Herr Ribbing:
Jag anhåller om proposition till afslag å Utlåtandet, ty vi kunna då möjligen undvika votering.
Hufvudfrågan är i alla fall öppen, när den härnäst förekommer, ty ett jemkningsförslag blir då nödvändigt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att sedan den af Hans Excellence till bifall å Lag- och EkonomiUtskottens Utlåtande gjorde Proposition blifvit, efter hvad Hans Excellence tillkännagifvit, af Ridderskapet och Adeln bifallen, men discussionen derefter fortsatts, och en Ledamot begärt votering, ansåg Hans Excellence sig numera icke kunna i sjelfva saken framställa någon annan Proposition, utan finge endast förnya den af Hans Excellence nyss gjorde Voteringsproposition.
Herr Ribbing: Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken gifvit tillkänna, att proposition å afslag icke kan göras, afstår jag från begäran derom.
Herr Rose?i(jvist:
Jag vill ej eller vara envis, utan afstår från votering, enär sakens resultatfi alla fall blir detsamma.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 5 sistlidne December under N:o 344 afgifine, och den 21 i samma månad f. m. på Den 7
Ja nua rii e. rn. j49 .bordet lagde ytterligare Utlåtande, angående användande af den till Ädelforss Guldverk lydande egendom med tillhörigheter.
Jag ber att i Utskottets förevarande
Utlåtande få anmärka en contradiction.
Deri föreslås, att "Herrar af Wetterstedt och Adlerbrandt skulle för sina Skatterälts-fordringar erhålla ersättning i de af dem dertill uppgifne hemman under Ädelforss efter "Jordeboks värde,” och vidare ”till sä stor del, som efter i allmänhet stadgade grunder mot fordringarne belöpaMed de orden efter Jordeboks värde kan icke menas annat, än
Daler mot Daler efter Jordeboken, hvilket åter strider emot de allmänna grunderne för Skatterälts-fordringars godtgörande, enligt hvilka de hemmanen åsatte Räntedaler skola efter hvarje öres förvandling uträknas, och liqviden derefter ske, äfvensom en undersökning skall föregå för att utröna, om icke räntan å det hemman, hvari ersättningen skall ges, kan förhöjas.
Då med ifrågavarande ersättnings meddelande lärer böra förhållas, som i alla andra dylika fall skett, och de allmänt stadgade grunderne dervid tillämpas, så böra derföre orden efter jordeboksvärde ur beslutet utgå, emedan annars tvetydighet för KammarCollegium uppkommer vid beslutets verkställighet.
Herr Bråkenhielm, Pehr Reinhold: