Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Summorne må på obligations-räkningen i Ranken insättas; thy och då hvarken RiddarhusDirectionen synes böra ställas i en så vidsträckt ansvarighet, ej heller RiddarhusCassan i ett så vidsträckt äfventyr, som kunde blifva en följd, i förra hänseendet af
Direolionens skyldighet att till ett obegränsadt belopp verkställa utlåningen emot namnsäkerhet, och uti det sednare, af dervid möjligen inträffande betydligare förluster, dem Direclionens Herrar Ledamöter icke vore i tillfälle att Cassorne ersätta; finner Utskottet sig icke äga anledning att å Herr von Hartmansdorffs ofvanberörde motion tillstyrka bifall; utan hemställer, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid dess i detta ämne den 3o sistl.
Juni fatta - Den 16 Mars e. 111. de beslut.
Hvilket Jock till Högloft, Ridderskapets och Adelns egen oinpröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm den 16
Mars l83o.
På RiddarhusUtskottets vägnar Högloflige Ridderskapet och Adeln åt-, skiljdes klockan half till 11 om aftonen.
Onsdagen den i 7 Mars 1 8 3 o. Plenum klockan half till 11 Förmiddagen, Justerades ia ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 16 dennes eftermiddagen fattade, beslut. A. G. Gyldenstolpe, W. F. Dalma n.
Lagerheim, Justerades Utdrag , tocollet, hållet hos, Höglofl, Ridderskapet och Adeln yid Lagtima Riksdagen i Stock - Pen 17 Mars f. m. 203 bolm eftermiddagen den 16 Mars i33o. S. D.
Föredrogs ånyo oell bifölls RiddarhusUtskottets den 10 dennes aflåtne, och den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med hemställan om en förtydligad redaction af 5:te punkten i Reglementet för Nänngs-Slipendierne, Ut Supra.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUtskottets insände förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifyelser till Kongl. Maj:t: N:o 469.
Angående anstalter för Bergsbandteringens upphjelpande i Norrbottens Län. N:o 47°- Om anslag qf Allmänna me^ del till NayigationsSkolors inrättande, N:o 47r- Angående verkställd granskning af ChartasSigillatas-Contorets Hufvudbok för år 1826.
N:o 472- Angående återbetalningen af CreditivMedlen för Spannemåls-uppköp.
N:o 473, Angående anslaget för en vattenlednings anläggning vid Carlskrona.
N:o 474- Angående förräntning af de till Försvarsverket anslagne medel.
N:o 475- I frågan om upphörande af 2o4 Den 17 Mars f. m.
Åkerbo Härads
Dagsverksskyldighet under Kongsöhrs Kungsgård.
Upplästes till justering och godkändes ExpedilionsUlskottets insände förslag till 6 § af Riksdagsbeslutet.
Den af mig väckte och ännu på hordet liggande hemställan om inbjudning till de öfrige RiksStånden alt instämma i Ridderskapets oell Adelns beslut angående Stats- Banko- och EkonomiUtskottens Utlåtande N:o ii3 rörande SpanmålsCreditivet, anhåller jag måtte anses förfallen sedan målet nu är afgjordt.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, det den af Herr Rosenschöld nu omnämnde på bordet hvilande hemställan finge förfalla sedan ämnet blifvit af Rikets Ständer slutligen afgjordt, Bifölls, Företogs till pröfning ConstitulionsUtskottels den 16 dennes under N:o 77 aflåt11a, och samma dag eftermiddagen på bordet lagda Memorial, angående Ridderskapets och Adelns återremiss på Memorialet N:o y5 i anledning af återremiss på Memorialet N:o 53 i afseende å de af Utskottet Den 17 Mars f. m. framstälte förslag till Grundlagsbestämmelser om Lagtima och Urtima Riksdagar.
Grefve Horn, Claes Fredrik".
Som Herr Cederschjöld uti sin, ifrågavarande Memorial bifogade, reservation uttalar den mening, som, då förra Memorialet förevar, utgjorde Ridderskapets och Adelns, så hemställer jag, om icke proposition kunde göras på förkastande af hvad ConstitutionsUtskoltet föreslagit, och antagande af Herr Cederschjölds mening.
I anledning af hvad den siste värde talaren anfört, utbeder jag mig att blott få tillkännagifva, det min mening ej varit alt ConstitutionsUtskottets förslag skulle förkastas, utan att denna min tanka måtte jemte Utskottets komma till Ståndens kännedom och de såmedelst sättas i tillfälle att jemväl pröfva Grefve Gyldenstolpes anmärkning.
Jag vill påminna mig med säkerhet, att, då det förra Betänkandet i detta ärende förevar till discussion, var beslutet, att
ConstitutionsUtskottets verksamhet ej skulle vara inskränkt till endast handläggning af Kongl. Maj:ts Propositioner.
Motifven synas icke hafva blifvit fullständigt till Utskottet remitterade, emedan Utskoltet ej upptagit dem.
Det är öfverflödigt att nu åter upprepa dem.
Hvar och en inser visserligen, att Stånden kunna haf - ao6 Den 17 Mars f. m. va anledning att göra anmärkningar för samina orsaker, som föranledt den Urtima Riksdagen, och derföre har ej eller Ridderskapet och Adeln godkänt den princip Utskottet yttrat, att sådane anmärkningar vid Urtima Riksdagar ej skulle kunna upptagas.
Vådan af alt antaga den är redan förut så klart ådagalagd, att jag är öfvertygad det Ridderskapet och Adeln icke eller nu biträder den.
Jag tillstyrker derföre, att Ståndet måtte förklara, att det icke godkänner Utskottets princip, utan vidhlifver sin förut yttrade tanka sådan som Herr Cederschjöld uttryckt densamma.
Grefve Gyldenstolpej Anton Gabriel; Ehuru jag inser * att tiden ej medger att få en så beskaffad proposition * som Herr Cederschjöld föreslagit, så får jag dock, för att lugna oss för den farhågan att vi skulle bortskänka vår anmärkningsrätt, anhålla oni proposition, alt Ridderskapet och Adeln ,- med godkännande af hvad Utskottet i öfrigt tillstyrkt, vidblifver sin idelina fråga framställde anmärkning.
Hans Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken gjorde proposition till bifall af ConstitulionsUtskottets ofvanberördä under N:o 77 aflåtne Memorial.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde,- Orri Ridderskapet och Adeln behagade god - Den 17 Mars f. ni. länna nämde Memorial i allt öfrigt, utom livad angick CoiislitutionsUtskottets verksamhet under Urtima Riksdagar, i hvilken omständighet Ridderskapet och Adeln förblefve vid sitt, i afseende derå redan fattade heslut.
Bifölls* Grefve Horn-.
Jag anhåller om uttrycklig proposition på antagande af Illerr Cederschjölds tillägg och dell af honom föreslaglie voterings-proposition.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln, under gillande af Herr Cederschjölds vid nyssnämde Memorial fogade reservation, fann för godt godkänna den af honom deruti föreslagne voterings-proposition.
Ropades Ja* Föredrogs ånyo och hifölls SlatsUtskottets deli i5 dennes under N:o 443 aflåtnö och den 16 derpå följde eftermiddagen på Bordet lagde Memorial, angående arne punkter, som skola införas uti Reglementet för RiksgäldsContoiret.
Företogs till pröfning RiddarhusUtskottets den 16 dennes aflåtne och samma dag eftermiddagen på hordet lagde Memorial, i 208 Den 17 Mars f. m. anledning af Herr von Hartmansdorffs, August, motion, att intet maximum för Lån mot namnsäkerhet må bestämmas.
Herr vort Hartmansdorff, August'.
De 11 § i Lånereglementet, som i förevarande hänseende hittills varit gällande, lyder sålunda^ ”Finnér
Directionen sig äfven på detta sätt "”icke kunna mot säker intekning göra Cas”sans medel fruktbara, må den äga att, på ”högst ett halft års tid, utlåna dem emot ”säkerhet af hypotheker eller borgen, dock ”vare, i sådant fall, de i beslutet deltagande
Directeurerne ansvarige såsom för egen. ”skuld, för lånets återbetalning.
På detta ”sätt må dock ej utlånas mera än högst ”10,000 R:dr B:co.” Ridderskapet och Adeln finnér häraf, att Directionen ej kan begagna denna utväg förrän tillfälle till utlåning emot inteckning saknas, och att
Directeurerne dessutom äro, såsom för egen skuld, ansvarige för hvad som emot namnsäkerhet utlånas.
Ridderskapet och Adeln har visserligen vid denna Riksdag förhöjt maximibeloppet för så beskaffad utlåning till 3o,ooo R:dr, men, på de skäl jag förut haft äran anföra, tror jag, att denna summa, som redan måst öfverskridas, äfven är för låg.
Detta skedde i en tid, som var mindre ofördelaktig för utlåning, än den närvarande och troligtvis den kommande, men man hade icke annat val.
För närvarande finnas på Den 17 Mars f. m. 209 på namn utlånte tillsammans 37,000 R:dr, således 7,000 R:dr utöfver det bestämda beloppet, och jag förutser, att, om ej Ridderskapet och Adeln gör något afseende å mitt förslag, så nödgas
Directionen antingen äfventyra, att öfverskrida föreskriften och sjelfve ikläda sig ansvar för den brist, som derigenom möjligen kunde uppkomma, eller låta medlen ligga oförräntade, eller ock åtnöja sig med en lägre ränta, troligen ej öfver Tre procent; i hvilka 2:ne sednare fall följden blifver, att vederbörande ej kunna få sina pensioner och stipendier till deras fulla belopp, eller ock att antalen deraf måste minskas.
Jag hemställer derföre, om det är skäl att bibehålla denna inskränkning, då Ståndet dessutom valt sådane Directeurer, till hvilkas omdöme i dessa frågor jag tror att man kan äga fullt förtroende.
Det skäl
Herr von Hartmansdorff för sin motion anfört, är att, genom Silfverlånet, räntan i allmänhet skulle nedsättas, så, att RiddarhusDirectionen ej kunde få de under dess vård stående medel utlånte emot 6 procent.
Utskottet har, utan alt dela denna farhåga, föreslagit, att det skulle tillåtas
Directionen, att i sådant fall utlåna dem emot 5 procent, och lägre kan jag icke inse att allmänna räntan bör nedgå, då räntan för sjelfva Silfverlånen är 5 procent.
Då nu, 66 H. i4 210 Den 17 Mars f. m. på sätt Herr von Hartmansdorff upplyst, endast hvad som icke kan utlånas mot inteckning får utlemnas på namnsäkerhet, och intecknade lån numera få beviljas emot 5 procent, så tyckes som desse skulle blifva mera eftersökte än hittills, och hvad, som emot namnsäkerhet behöfver utlånas, följakteligen icke blifva betydligt.
Deremot hemställer jag, huruvida det kan vara öfverensstämmande med fondernes säkerhet, att utlåning sker på namn.
Det är visserligen sannt, att Ridderskapet och Adeln till Directeurer valt sådane personer, som kunna bedöma dessa förhållanden så vidt i mensklig förmåga står; men det är alltid problematiskt att personer, som kunna vara säkre den ena dagen, äfven äro det den andra, och jag hemställer då, om man, för några hundrade R:dr, bör risquera att förlora Capitalen.
Directionen äger att få 3 procent i Banken för de medel, som i annat fall möjligen kunde ligga oförräntade, så tror jag, att man heldre bör underkasta sig den förlust, sorn genom skillnaden emellan 3 och 5 procent kan uppkomma, än att exponera sig för att blifva af med hela capitalet, emedan, om ock
Directeurerne äro personligen derföre ansvarige, det skulle kunna hända, att deras egendom icke vore tillräcklig att ersätta förlusten.
Jag är derföre af den öfvertygelse, att vi böra vara måne om att bevara capitalen, och ej vidare utsträcka belåningsrätten på namnsäkerhet, Den 17 Mais f. m. 211 än som redan skedt, då maximisumman blifvit förhöjd från 10 till 3o,oooR:dr, samt anhåller om bifall å Utskottets Memorial, hvilket jag tror vara öfverensstämmande med den vård Ridderskapet och Adeln är skyldig egna åt de Testamentsfonder och Capitaler, hvilkas förvaltning Ridderskapet och Adeln fått sig anförtrodd.
Directionen skulle genast nedsätta räntan till 5 procent, så tror jag visserligen, att man kunde undgå att för penningarnes utlåning komma i förlägenhet; men denna ränteförlust är just den största skada, som kunde ske, emedan RiddarhusCassan derigenom förlorade En Sjettedel af dess inkomst.
Dessutom får man ej så hastigt låntagare, och under tiden skulle ränteförlusten blifva ännu kännbarare, i händelse man ej får begagna den utväg jag föreslagit.
Huru långt Silfverlånet kan verka på räntornes nedsättning är visserligen problematiskt. 6,000 R:dr äro dock redan här vid Riddarhuset af Låntagare till betalning uppsagde, men kan Cassan emotstå första stöten, så fruktar jag icke, att den ju sedan finner lånsökande, så väl som hittills.
Jag har, både i egenskap af Ledamot i detta Stånd, och i följd af den tjenstebefattning jag vid Riddarhuset innehar, trott mig böra framställa detta förslag, samt sökt göra åskådliga de skäl, jag anser 66 H. 14* 212 Den 17 Mars f. na. tala för detsamma, och jag öfverlemnar na till Ridderskapet och Adeln att härutinnan besluta, hvad de för ändamålet finna lämpligast och nyttigast.
Hans Excellen ce Herr Grefven ock LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af RiddarhusUtskottets förevarande Memorial, hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogs ånyo ExpeditionsUtskottets den 22 sistlidne October under N:o 2o5 aflåtne, och den 23 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående erhållande af Originalexemplar utaf StatsUtskottets Utlåtanden och Betänkanden m. m.
Sedan numera endast några timmar af Riksdagen återstår, lärer icke mer kunna sättas i fråga att ålägga StatsUtskottet att fullgöra hvad i nu uppläste Memorial blifvit föreslagit, emedan Utskottets Cancellie då skulle komma att qvarblifva en längre tid efter Riksdagen; utan instämmer jag derföre i det af Högvördige PresteStåndet i denna fråga fattade beslut, att StatsUtskottet bör till ExpeditionsUtskoltet antingen aflemna ett skrifvet exemplar af alla dess Betänkanden och Memorial, behörigen undertecknad t, eller ock låta med de tryckta häftena medsända vederbörligen Den 17 Mars f. m. 2lJ underskrifne och med Utskottets Sigill vidfogade missiv.
I anledning häraf upplästes PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 26 October 1829, innehållande, att PresteStåndet beslutat, att StatsUtskottet borde till ExpeditionsUtskottet antingen aflemna ett skrifvet exemplar af alla dess Betänkanden och Memorial, behörigen undertecknadt, eller ock låta med de tryckte häftena af så väl Statssom Stats- och BankoUtskottens Memorial, af hvilka original-exemplar icke ännu blifvit till ExpeditionsUtskottet aflemnade, eller framdeles öfverlemnas, medsända vederbörligen underskrifne och medelst Utskottets Sigill vid nämde häften fogade missiv.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å ExpeditionsUtskottets förevarande Memorial.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade fatta enahanda beslut, som Högvördige PresteStåndet.
Ånyo föredrogs Herr Munck af Rosenschölds, Eherhard, den 16 dennes eftermiddagen på bordet lagde hemställan om verkställande af den beslutade utdelningen Den 17 Mars f. m. utaf Ridderskapets och Adelns protocoller för Riksdagarne 1817 och 1818 samt 1823.
I anledning af den af Herr Munck af Rosenschöld förliden gårdag gjorde hemställan, liar jag i dag låtit efterfråga hvar den beslutade utdelningen af protocollerne må för sig gå.
I RiksgäldsContoret har jag erhållit det svar, att numera intet hinder möler för Ståndets ledamöter att i RiksgäldsContoret utbekomma sina exemplar; men på det RiksgäldsContoret må känna hvilka ledamöter äro närvarande, önskar Gontoret, att de af Ridderskapets och Adelns ledamöter, hvilka önska bekomma de ifrågavarande protocoller, ville först låta i RiddarhusCanzliet anteckna sina namn, hvarifrån Förteckningen sedan till RiksgäldsContoret öfverlemnas för att tjena till rättelse vid utlemnandet.
Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken föreslog, att enär, efter hvad RiddarhusSecreteraren upplyst, något hinder nu mera icke mötte för protocollens utdelning i RiksgäldsContoret, Herr Munck af Rosenschölds ifrågavarande hemställan således icke torde erfordra vidare åtgärd, utan få förfalla.
Sedan, enligt den upplysning Herr RiddarhusSecreteraren lemnat, ändamålet med min Den 17 Mars f. m. hemställan vunnits, anser jag den vara bifallen och således icke kunna förfalla.
ConstitutionsTJtskottets den 26 sistlidne November under N:o 54 aflåtne, och den 4 derpå följde
December eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med förslag till bestämmande af viss tid på året för Rikets Ständers Lagtima sammanträden.
Herr von Hartmansdorffj, August:
Jag anser det visserligen vara föga tjenligt, att nu göra anmärkningar vid ett Memorial; dock torde det vara bättre, än att till Grundlagsenlig behandling lemna ett ofullständigt förslag.
Vid det förevarande äro tvänne anmärkningar att göra.
Den första nemligen: att här blifvit bibehållne orden ”hvart femte år,” som finnas i den nu gällande Grundlags-§:n, och hvilka beständigt föranledt till tvister.
Om derföre i stället ordet Calender-år, i fall det går an att i Grundlagsspråket införa det, begagnades, tror jag, att all anledning till olika meningar skulle undanrödjas; och den andra: att October månad är en otjenlig tid för Riksdagars början, emedan flyttningstiden för Tjenstehjon då inträffar, och det då är angeläget för Landtmannen att få vara hemma.
Jag tillstyrker derföre, att antingen förändring i dessa omständigheter måtte ske, eller ock det hela ogillas.
Den 17 Mars f. m. Grefve Horn, Claes Fredrik:
Vid den af Herr von Hartmansdorff gjorda första anmärkningen torde jag få erinra, att då, på sätt Utskottet föreslagit, October månad jemväl utsättes, ingen olika tydning af orden hvart femte år mera kan komma i fråga, och torde det föreslagne tillägget af ordet:
Calender-, såsom på intet sätt förtydligande, icke böra äga rum.
Hvad åter beträffar frågan, huruvida October är den tjenliga tiden, så anser jag, för min del, denna lid af året verkligen vara den mest passande; emedan, om Riksdagen började sednare, den troligen komme att räcka för långt in på nästföljande årets sommar, då man bäst behöfver vara hemma.
Jag instämmer visserligen i de af Herr von Hartmansdorff gjorde anmärkningar; men, då så kort tid af Riksdagen återstår, och då samma skäl kunna vid nästa Riksdag göra sig gällande, så hemställer jag att frågan mätte få hvila.
I anledning af den anmärkning, som blifvit framställd emot begagnandet af uttrycket: hvart femte år, får jag förklara, att jag tror, att i detta fall intet kan skrifvas så tydligt, att det ej kan misstydas, så vida icke årtalen utsättas, och jag finnér derföre icke någon betänklighet vid att låta detta förslag oförändradt hvila till nästa Riksdag.
Den 17 Mars f. m. 217 Hans Excellcnce Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg den framställda anmärkningen, angående uttrycket Calenderår, böra förklaras utgöra Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå berörde anmärkning; hvilken proposition med Ja besvarades.
Hans Excellence Herr Grefvert och LandtMar skalken hemställde vidare, om Ridderskapet och Adeln instämde uti den gjorda anmärkningen, att October månad icke vore en lämplig tid för Riksdagars begynnelse.
Hvarefter berörde anmärkning, uppå serskild proposition, af Ridderskapet och Adeln afslogs.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde sluteligen, om Ridderskapet och Adeln behagade godkänna ConstitutionsUtskottets ifrågavarande förslag till den behandling 56 § RegeringsFormen föreskrifver.
2l8 Den 17 Mars f. m.
Föredrogs ExpeditionsTJtskottets den 16 dennes under N:o 476 aflåtne Memorial, med hemställan om en förändrad redaction af den § i Riksdagsbeslutet, som innefattar beräkningen af StatsVerkets Inkomster.
Och hlef berörde Memorial, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Föredrogs ånyo och bifölls RiddarliusUtskottets den 6 dennes aflåtne och den 11 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af Grefve Gyldenstolpes, Anton Gabriel, motion angående en ändring i Reglementet för de Academiska Riddarli usStipendierne.
Vid förnyad föredragning af de punkter uti RiddarhusUtskottets den 6 dennes aflåtne och den 11 eftermiddagen på bordet lagde
Memorial med förslag till förändrad redaction af LåneReglementet för Riddarhusets fonder, hvilka punkter den i3 dennes blifvit å nyo begärde på bordet, blefvo desamma af Ridderskapet och Adeln bifallne.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att plenum komme klockan 7 i eftermiddag att fortsättas.
Företogs till pröfning RiddarhusUtskottets den 4 dennes aflåtne och den 11 derpå Den 17 Mars f. m. 219 följde eftermiddagen på hordet lagde, Memorial, med förändrad redaction af Instructionen för RiddarhusDirectionen och dess Tjenstemän.
Efter hemställan af Herr von Hartmansdorffj August, beslöt Ridderskapet och Adeln, att detta mål skulle punktvis pröfvas.
Discussioner uppstodo vid följande punkter: 2 Art., 4 § 1 Morn.
Om Reparationer å Riddarhuset.
Utskottet har i denna punkt föreslagit 2:ne nya stadganden.
Det ena, att Directionen skall hvarje år i Maj månad låta genom erfarne Byggmästare och Handtverkare anställa besigtning å Riddarhuset med dertill hörande byggnader, samt öfver då befintlige brislfälligheter upprätla kostnadsförslag.
En så beskaffad besigtning skulle alltså komma att hållas antingen
Directionen funne den vara af behofvet påkallad eller icke.
Man har då icke det förtroende till Directionen, att den kan bedömma, huruvida Byggnader ne behöfva repareras, utan vill öfverlemna det åt Byggmästare, hvilka naturligtvis alltid skola äga intresse uti att finna Bristfälligheter för alt erhålla förtjenst genom reparation.
Det är väl sannt, att icke alltid samma Byggmästare, som är närvä - aao Den 17 Mars f. m. rande vid besigtningen, kommer att verkställa reparationen, men man bör åtminstone kunna antaga, att den ena Byggmästaren gerna vill tjena den andre.
Skulle nu Directionen icke vilja låta verkställa den nödig ansedda reparationen, hvilket är Directionen öppet lemnadt, så lärer icke vederbörande Byggmästare och Handtverkare underlåta att för besigtningen fordra ersättning, och föranleder således denna föreskrift endast till onödige kostnader.
Jag anser derföre rättare vara, att Ridderskapet och Adeln väljer sådana Directeurer, som sjelfva äga förmåga att bedöma ifrågavarande omständigheter, och icke öfverlemna sådant endast åt Byggmästare och Handtverkare.
Het andra stadgandet: att, då kostnaden för reparationen öfverstiger 66 R:dr 32 sk.
Banko, den skulle verkställas på entreprenad, anser jag äfven otjenligt i så måtto, att summan är för liten, ty om för Riddarhusets räkning behöfves blott några Bokhyllor, så uppgår kostnaden lätteligen till nämnde belopp, och jag hemställer, huruvida entreprenad-auction borde verkställas för en så ringa sak.
Det bägta är derföre, enligt min tanka, att Ståndet väljer sådane personer till Directeurer, att dessa detailföreskrifter, hvilka utmärka misstroende, icke behöfvas.
Jag hoppas derföre, att Ridderskapet och Adeln afslår det nu framställda förslaget, och oförändradt bibehåller deu gamla redac - Den 17 Mars i. m. 221 ilonen, samt anhåller 0111 Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition derpå.
Herr Lefrénj Johan Pehr:
Jag har begärt ordet, för att i allo förena mig med Herr von Hartmansdorff.
Då ändamålet med det nya stadgandet måste vara att tillvägabringa hushållning, så tror jag, att detta derigenom alldeles förfelas, emedan man, i sådant fall, ingalunda bör gifva reglementariska föreskrifter i afseende å småsaker.
Den största hushållning vid byggnaders underhåll och reparation beror otvifvelaktigt derpå, att man har förtroende till den eller de personer, som deröfver äga tillsyn, och att årliga besigtningar endast medföra kostnad utan ändamål iärer icke kunna bestridas.
Jag äger i detta afseende egen erfarenhet, då jag har öfverinseendet på a:ne ställen, der vidsträckta byggnader finnas; och jag är öfvertygad, att om jag vore bunden af sådane föreskrifter, som de nu föreslagne, skulle årliga underhållskostnaden uppgå till minst 200 procent högre än nu, och byggnaderne det oagtadt icke vara i bättre skick.
Det är naturligtvis Handtverkarnes intresse att få reparera, och de hacka icke ut ögonen på hvarandra.
Dessutom skulle det alltid vara svårt för en Direction att säga nej till en reparation, som en Byggmästare förklarade nödvändig, och på sådant sätt skulle kostnader förorsakas, som annars kunnat undvikas.
Jag tillstyrker derföre bibehållande af gamla redactionen.
222 Den 17 Mars f. m.
Grefve Gyldenstolpej Anton Gabriel:
Då Utskottet införde det nu ifrågavarande stadgandet, kunde det ingalunda vara af misstroende till Directionen; men Utskottet ansåg, att samma stadgande, som finnes för andre publika hus, äfven borde antagas för Riddarhuset, såsom jemväl varande locus Publicus, och att, då årliga besigtningar vid desse byggnader äga rum, de alltså äfven borde verkställas vid Riddarhuset; och trodde Utskottet sig dertill äga så mycket mera anledning, som Utskottet, med all aktning för