Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag utber mig att ännu få nämna några ord, icke för att vara envis i min åsigt; men i händelse den skulle förtjena någon uppmärksamhet, får jag hemställa, om icke R. o. Ad. skulle kunna, med bifall till Utsk;s förslag i afseende på den frågan hvarom jag yttrat mig, göra det tillägg, att målen öfverflytta* på ordinarie häradsrätterna på viss utsatt dag af tingen, då en bergsman bör vara tillkallad, för alt deltaga i målens pröfning.
— Hvad angår academiska jurisdiclionerna, så är dermed icke samma förhållande som med alla de öfriga fora privilegiata, ty betänk, är i den punkten icke bifallet af PresteSt., men i alla öfriga är det bifallet af Irenne Stånd.
Till eli början kan jag icke förena »nig uti Frih.
Cederström* förslag alt åtskilja frågorna; ty om principen är riklig, så bör dtu godkännas för del hela.
Dea l4 November f. m. — Hvad beträffar
Hr Lagerhjelms föreslagna tillägg, så förenar jag mig derom, men önskar att det måtte uttryckas, att häradsböfdingarne icke böra tillkalla den uti bergsvettenskapen kunnige personen i och för handläggning af alla förekommande bergsmål, utan endast då fråga är om grnfvubrytningar; ty då fråga är om masugnsdrift, kan det icke behöfvas.
Jag tror icke att frågornas åtskiljande kan förnekas, utan förenar mig med den talare, som sådant yrkat, på det en hvar må kunna vid detta ämnes behandling göra sin mening gällande.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg öfverläggningen fulländad.
Efter upptagande af de olika meningar, som under discussionen blifvit framställda, hemställde Hr Frih. o. Landtm, om Ståndet behagade finna att, på sätt några ledamöter begärt, frågorna oin den academiska jurisdictionens och om bergstingsrälternes afskaffande borde i den första propostn afskiljns från den öfriga delen af utlåtandet.
Uppå derefter framställd pfopos. biföll R. o. Ad. utlåt. i allt öfrigt, utom i afseende på den academiska jurisdictionen samt bergstingsrätterna.
Efter uppläsning af PresteSt:s beslut lörtde undantaget för den academiska jurisdictionen, hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade instämma i detta beslut.
Upplästes det förslog till beslut, som Hr Lagerhjelm nu skriftligen uppsatt och aflemnal, så lydande: ”De mål, som förekomma vid bergslingsrätlerna, skola hädanefter handläggas vid häradstingen på af domaren utsatt lid, hvarvid en bergstjensteman förordnas att deltaga i domstolens beslut."
Jag hemställer till den värda ledamoten, som satt upp förslaget, 0111 han har något emot att dervid göres det tillägg, hvarigenom det kommer att heta: ”för att deltaga uti behandlingen af de mål, i hvilka teckniska eller scientilika upplysningar erfordras.”
Det var äfven min tanke, då jag uppsatte förslaget, ty jag hade tänkt alt sätta; bergshandteringen rörande mål; men jag trodde, att denna mening skulle förutsättas af sig sjelf.
Jag skulle vilja föreslå, att för bergsmåh lis behandling bestämdes vissa dagar ul tinget, på tfo8 Den t4 November f. m. hvilka de uti bergsvettenskapen kunnige personeme skulle vara pligtige att vara tillstädes.
Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, först behagade göra propos. på denna punkt, sådan Utsk. föreslagit densamma, och i händelse den icke af Ståndet antages, vi då måtte få öfvergå till Hr Lagerhjelms förslag.
Uti mitt förslag står: på af domaren utsatt tid.
Jag hade tänkt att sätta: på af domaren utsatt dag, men fann det förra lämpligast, emedan det kan inträffa, att flera mål förekomma, än som på en dag kunna medhinnas.
Det har varit ändamålslöst under denna riksdag alt föreslå förändringar uti åtskilliga ämnen, emedan män af yrket uppträda för att motarbeta förändringarna.
Jag är öfvertygad, att Hr Lagerhjelm mer än någon annan kunnat vara i tillfälle att ådagalägga, att Utsk:s betänk., utan ringaste fara och utan någon tillsats, kan bifallas, hvilket Hr von Troil redan visat; men med Hr Lagerhjelm, såsom en man af yrket, är ett annat förhållande å'n det vanliga.
Hans speculativa hufvud och hans förmåga att intränga uti invecklade och konstiga förhållanden gifver honom en förkärlek för invecklade saker.
Man kan således icke af honom vänta biträde, när fråga är om förenkling.
Men om R. o. Ad. vill taga i betraktande den individuella egenskapen hos Hr Lagerhjelm, så skall R. o. Ad. uti den honom egna förkärleken för speculation finna egentliga motivet, hvarföre han icke kan framställa sakerna i sin enkelhet, utan alltid måste inlägga en hake, som är litet förvillande.
Landtm, erinradp, i anledn. af detta yttrande, att R. o. Ad. ansett öfverläggningen i sjelfva saken vara fulländad.
På grund af hvad jag förut yttrat, nemi. alt jag anser bergsfogdens och nämndemäns, som äga kunskap i bergsväsendet, närvaro vid häradsrätten tillräcklig för upplysningars meddelande, får jag understödja Hr von Troils anhållan, att Hr Frih. o. Landtm, läcktes framställa propos. först till bifall på Utsk:s förslag, sådant det är.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla, alt, på sätt LagUtsk. föreslagit, bergtingsrätterna hädanefter skola upphöra.
Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt ja öfverröstat nej, begärde Hr Lagerhjelm votering.
Hr Den 14 November f. m.
Hr Fril), o. Landtm. hemställde, om R. o. Ad. behagade till contra-propos. antaga Hr Lager hjelms förslag, med drn fnrnndr-ing, att höljan deraf finge följande lydelse!
”De bergshandtering!.'!! speciell löride mål, som tillhöra bergstingsrätlei lin, skola” etc.
Hr von Troil: lag kommer visserligen icke att votera för bifall till contra-proposrn; men för den händelse, att deti skulle komina att blifva R. o. Ad:s beslut, skulle jag önska, alt den varit af beskaffenhet att tnah k linde begripa densamma.
Sådan ur den icke, ty der står, att en person af bergsmanna-yrkel skulle tillkallas för alt deltaga i häradsrättens beslut; niet) på hvad sätt skall han deruti deltaga?
Uti häradsrätterna finnes en person, nemi. ordform, sorn har tolf gånger så mycket inflytande, som livar och en af de öfriga ledamöterna uti denna dömstol.
Då jag under loppet af discussionen endast utgått från den åsigt, alf sakkännedom skulle finnas inom domstolen^ så synes det ieke vara djerft alt deraf draga den slutsats, att den petson, stim skulle meddela upplysningar 1 bergsväsendet, icke vore der såsom de öfriga bisittarne i rätten) efter han icke vore domare.
Hr Rosenblad; Något buller i salen gjorde att jag icke uppfattade hvad den siste värde talaren yttrade; men jag skulle hemställa till Ståndet Och särskildt till den värda talaren, om icke det enklaste vore, alt såsom contra-propos. framställa rakt afslag på betänkandet.
1 den händelse, hvad man vanligen förstår med bergskunnige personer, de skola deltaga uti tingsrätten, tror jag ej att de kunna lemnäs annan plats än den som tillkommer domare.
Hr Lagerhjelm, huruvida han ej instämmer i denna mening.
Cederström; Jag instämmer med Hr von Troil och den sista värda talaren.
Förhållahdet är nemi. sådant, att hvarje bisi 11 are uti häradsrätten jemväl är domare.
Jag tillstyrker, att Conti'a-propos:n må blifva rakt afslag å betänk.
, på det R. o. Ad. icke må framkomma med ett förslag, Som icke uttrycker någon bestämd mening.
Då de ledamöter, sorn icke önska någon jemkning i Ulsk:s betänk., vinna sin önskan genom ja-propos:n; så borde de Väl tillåta dem, soln äro af annan mening, att bibehålla contra-pröposin sådan hon är.
Alt nu vilja ingå uti speciella bestämmelser rör.-de sältet hvarpå de tillkallade bergsmannen skola deltaga uti lingsrätlernes behandling af bergsmålen, anser jag olämpligt.
Jag tror visserligen att förhållandet bör blifva sådant, att den tillkallade personens inflytande på besluten varder lika med de öfriga besittarnes; men att nu ingå uti något spectelt 16 H. 5a Den November f. m. stadgande derom, anser jag icke nödigt.
Jag anhåller att vi måtte, utan vidare modiiication af den begärda proposln, få henne framställd.
Ehuru jag visserligen icke har rättighet alt dietern contra-propos., har jag likväl trott mig höra fästa uppmärksamheten derpå, att ett lagförslag från Ständerna bär vara betämdt, om det af Konungen skall kunna antagas, men att delta icke kan ordagrannt antagas, enär deraf icke synes om den i bergsväsendet kunnige personen skall inträda i domstolen med lika rättighet i afseende på besluten som ordföranden eller sorn nämndemännen äga, eller oin han endast äger att meddela upplysningar utan allt inflytande på besluten.
Sedan man likväl betraktat ett sådant yttrande såsom ett bemödande att bestämma contrapropostn, så skall jag derom icke vidare utlåta mig.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att det berodde af R. o. Ad. att bestämma den contra-propos., som vid hufvud-* sakliga voteringen skall antagas, men då Ur Lagerhjelm begärt voteringen, vore det naturligtvis hans rätt att föreslå contra-propostn, hvilken R. o. Ad. då behagade gilla eller ogilla.
Skulle Ifr Lagerhjelms förslag icke antagas tillcontra-propos. , torde R. o. Ad. finna, att Hr Rosenblads förslag komme under pröfning till contra-propos.
Hr Landtm, uppläste nu ånyo Hr Lagerhjelms förslag, sådant det sist blifvit frarnstäldt, och hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga det till contra-proposition.
Upplästes till justering och godkändes följande votensproposition :
Den, som bifaller att bergstingsrätterna skola, på sätt LagUlsk. föreslagit, upphöra, voterar ia» den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att bergstingsrätterna upphöra, och de bergshandteringen specielt rörtde mål, som tillhöra bergslingsrätterna, skola hädanefter handläggas vid häradstingen på af domaren utsatt tid, hvarvid en bergstjensteman förordnas att deltaga i domstolens beslut.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja —• 5g.
Nej — a5. H. R. o.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe« Den i \
Justerades 6 prol.utdr. för denna dag f. m.
Hr Blomstedt, Christian Jac.:
Jag anhåller vördsamt alt till prot. få anföra, att jag, då StatsUtskrs betänk. rör:de statsanslagens beviljande med villkor föredrogs till afgörande hos It. o. Ad,, tillhörde majoriteten inom delta Stånd, som ansåg det vara grundlagsvidigt, alt vidanslagens beviljande fästa villkor af sådan beskaffenhet, som de föreslagna, på hvilken grund villkoren ock af R. o. Ad. blefvo nfslagna; men enär numera genom 3:ne RiksStånds beslut bemalla villkor blifvit antagna och saken således hos R. o. Ad. måst förfalla: så återstår blott för mig att uti prot. nedlägga min reservation emot H. StatsUtskts lillgöranden i detta ämne.
Äfven utbeder jag att lill alla delar få förena mig uti den reservation Hr Amil al Nordensköld så grundligt afgaf, under gårdagens eflermiddags-plenum, vid förnyade föredragningen af SlatsUlskjs föreslagna voter:s-propos;r i förstärkt SlatsUtsk., angtde statsanslagen till fjerde hufvudtiteln eller sjöförsvarsverket; och derjemte att uti prot. få förvara, alt jag anser att den beslutade fördelningen af anslagen emellan seglande och roddvapnen , såsom numera utgörande en flotta, är, enligt min innerliga öfvertygelse, icke allenast högst skadlig, ändamålsvidrig och ledande till stor misshushållning för Staten, utan ock troligen kommer att menligt inverka på sjöförsvarets ändamålsenliga och kraftfulla organiserande.
Besvärs- och EkonUtsk:s den to och tJ. sisth Oct. på bordet lagda utlåt.
N:o 106, i anledn. af väckta motioner om rättighet för Hernösands stift att komma i åtnjutande af de 124 t:r spanmål, som derifrån årligen utgå till Upsala domkyrka.
Till undvikande af alltför mycken vidlyftighet i milt yttrande, får jag vördsamt anhålla, att den reservation, som jag bifogat betänk., måtte blifva uppläst; hvarefter jag utber mig att få yttra några ord.
Frih. von Kraemers reservation upplästes.
Uti den upplästa reservationen har jag sökt bevisa, alt Upsala domkyrka har bestämd rättsgrund till ifrågavar.
124 tunnor domkyrkospanntål, sorn Den >4 November e. m. rätteligen bordo kallas kronotionde, emedan de ursprungligen varit af sådan natur.
Jas betviflar visserligen icke alt Hernösands, stiftskyrko av i beliofaf anslag; men jag bestrider på del högsta, att det skall lemnäs den på bekostnad af Upsala domkyrka, Ilvars inkomster ej förslå till de betydliga reparationer, hvaraf kyrkan är i behof.
Såsom ett exempel derpå må det tillåtas mig anföra, att af sakkunnige personer blifvit vitsordadt, att foten af sandsten lill domkyrkan är i största behof af reparation.
Det oaktadt och fastän doinpapilh;t har funnit vigten och sanningen häraf, bär domcapitlet ej kunnat anslå iner än 5oo r:dr b:co årligen till stenhuggning för detta ändamål.
Sålunda kommer del att dröja ännu fjera år, innan ilenna vigtiga reparation
Ian verkställas.
Simma förhållande är det med Kyrkans koppartak; som hehÖfver omläggas, och mångå dylika reparationer. oell det är vid en sådan tidpunkt, som man vill fi Smycka domkyrkan en inkomst, hvilken densamma lagligen tillkommer, som i sekler har tillhört Upsala domkyrka och af fiamfarne Konungar blifvit henne försäkrad.
— Det är ett besynnerligt öde, sorn åtföljer detta betänkande.
f Ekon.Ul'k. var del blott genom den förseglade sedelns öppnande, som betänk, blef bifallet.
Samma händelse har inträffat hos Högv.
Deraf ser man åtminstone, alt tankarne äro delade i detta ämne.
Jag vet alltför väl, att saken nu genom Irenne RiksSlrs beslut är afgjord, men R. o. Ad. har vid föregrde riksdag ej bifallit en framställning af enahanda beskaffenhet som denna, och jag hoppas att R. o. Ad. äfven nu afdir ett betänk., som åsyftar förfall afen helgedom, der Guslaf Wasas slolt hvilar.
Jag anhåller hos Hr Landtm, om propus, på afslag å betänk , saint att, sedan saken blifvit afgjord, i sammanhang dermed få väcka en motion.
De tre öfriga Stånden hafva redan bifallit Utsk;s betänkande.
Jag vågar allisa, med åberopande af de skäl Utsk. anfört, anhålla, att R. o. Ad. ville fatta enahanda beslut med de öfriga Stånden och bifalla betänkandet Rrhofvet af denna spanmål för Hernösands kyrka är ganska stort.
Der finnes nu mera nästan ingen kyrka.
Församlingen mäste sammanträda i gyinnasii-salen, emedan kyrkan länge varit förfallen och nu mast tillslutas, derföre att den hotar att ramla.
På dessa skäl mäste jag förnya min tillstyrkan, att R. o.
Ad. ville förena sig med de andia Stånden.
Då, såsom redan upplyst blifvit, frenne Stånd bifallit betänk., så borde väl all disonssion derom nu anses öfverflödig; men då Frih. von K rasiner, på grund af sin upplästa reservation, begärt R. o. Ad:s afsl ig å belänk , utan afseende derpå, att frågan redan är afgjord af de andra RiksStin; så får jag vördsamt framställa
Den 14 November e. m. 4.3 några skäl, för att Ilka nied flr af Schmidt begära bifall li'1 betänkandet.
Om ilian endast lådfrågar känslan neli vördnaden för historiska minnen, så vore del allt skäl att ej fråntaga domkyrkan i Opsala något, som lör dess underhåll och herrlighet k311 vara behöflig!; meri här anser jag, ätt man äfven bör taga i betraktande så val rättvisans, som billighetens grunder, Hvad för det första belläffar rnllijsans grunder, som afven af Frih, von Kraemer bliftit vidrörda, så lior jag, alt det förnämsta rättsskälet skulle ligga deruti, ali utaf kronotionde dessa 19.4 tunnor blifvit anvjsade till Upsala domkyrka.
Delta skedde likväl på samma lid, sorn lill andra domkyrkor anvisades mahanda anslag till deras underhåll.
Detta anslag gais således ej till Upsala domkyrka, såsom en kyrka af betydenhet för Sveriges historiska mili lien, eller för kyrkans herrliga beskaffenhet oell det värde, sorn hvarje Svenskt hjerta derför holde fä,la vid dess underhåll, ulan detta anslag gjordes till Upsala stills — kyrka, likasom de öfriga anslagen till öfiiga sliflskyrkor, Carlstads kyika hörde då under Mariestads stift, tilen då Carlstads stift dei ifrån afslvckades, så afsöndrade; alven ei» del af kronotionde!], soln förut tillhöll Mariestads stift oell tillföll Carlstads stiflskyrka.
Detta skedde likväl ej då Hernösands stift afsöndrade: ifrån Upsala, hvarigenom dess k vika galt miste 0111 en betydlig summa för sitt underhåll, Följden liap också vaijt den, att kyrkan så förfallit, att ingen gudstjenst der kan hållas, utan ilen måste hållas i gvmnasii-huset.
Staden kan ej underhålla kyrkan i brist af medel, enär dessa 194 tunnor kronotionde ännu furtfaiande gå till Upsala domkyrka, som fordom var Hernösands sliliskvrka, Det är på denna rättsgrund, som jag tror, al t Hernösand bör återfå dessa 194 tunnor, hvaraf dess umar. stifts— kyrka i nara 900 år varit i mistning.
Bland l>i11iylielsgrn 11- dertia är den omständighet jag redan nämnt, att staden och stiftet nu sakna kyrka
En annan grund finnei- jag i Frih. von Kraemer: reservation.
Han liar deruti intagit en calcul öfver 18I9 års utgifter och inkomster för Upsala kyrka.
Jag har anledm tro, att då en sådan calcul är exempelvis anlörd, så torde det valda året ej vara ett af de år, sorn varit fördelaktigast för domkyrkan» Likväl visar del sig deraf, att inkomsterna utöfver utgifterna hafva gifvit ett Öfverskott af i,3c)7 r:dr.
Detta öfverskott utgör iner än värdet af de 194 tunnorna.
Således, 0111 de afgå ifrån Ups sala domkyrkas inkomster, liar likväl
Upsala domkyrka i behåll tillräckliga tillgångar för de vanliga, oell, såsom jag vill tro, för iner än de vanliga utgifterna.
Vissei ligen är det anfördt, att för kvikan förestå betydliga reparationer; men då kyrkan, utom dessa 194 tunnor spanmål, äger öfver 6000 r:dr b:co årlig inkomst, så tyckes detta böra förslå till lies stridande af de förestående reparationerna.
Dermed vare emedlertid huru som helst, så, då likväl både rätts- oell 4*4 Deu i\
November e. m. billighetsgrunder tala för, att Hernösands sliflskyrka bör återfå sina ia4 tunnor, får jag anhålla om bifall lill Utsk:s betänk.; men då Frih. von Kraemer liar förbehållit sig, atti anleda, deraf' föreslå en motion, så tror jag, att It. o.
Ad. då kommer i tillfälle att pröfva billigheten of att Upsala domkyrka i annan väg, såsom Hr Frihtn i siti reservation föreslagit, måtte få ersättning för hvad domkyikan nu förlorar och hilliglvis bör förlora.
Frih. Cederström, Jacob: Någon rättsgrund för öfverflytlande frän Upsala domkyrka till Hernösands stadskyrka af dessa 124 tunnor finnes ej.
Just derföre att rättsgrund dertill saknas, har också frågan derom, hvarje gång den varit väckt, blifvit afslagen och måst förfalla.
Frågan är här ingalunda att betrakta så, som om man nusåge sig böra göra en ny reglering af samtliga Sveriges kyrkors inkomster, oell på grund deraf taga ifrån den ena och lägga till den andra.
Delta blefve ett annat förhållande, än det som här är för handen, Hernösands stad måtte väl ej vara i så knappa omständigheter, att den ej kan bereda tillgångar till byggande af sin kyrka.
Annorlunda är förhållandet med Upsala domkyrka.
Med de få domkyrkor vi i Sverige äga af detta större omfång, denna dyrbarare byggnadsstil och kostsammare underhåll, är det omöjligt för den stad, dit de höra, att besörja deras underhåll och behöflig ombyggnad.
Derföre och ifrån äldsta tider, då af Gustaf I vid reduclionen tionden indrogs, blef den likväl bibehållen vid de kyrkor, der byggnaden var af en större stil, men alldeles icke vid andra stiftskyi kor, hvilka ej nro af en sårdan mera kostsam byggnadsstil, utan hvilkas byggnadssätt är lika med andra kyrkors.
Pä sådan grund afstyrker jag bifall till delta betänk, och begär, lika med Frih. von Kraemer, afslag derpå.
Hvad åter beträffar en motion 0111 ersättning lill Upsala domkyrka för hvad som skulle förloras, i händelse, genom R.
St:s och K. M:s beslut, det skulle fråntagas
Upsala domkyrka hvad den lagligen äger att årligen uppbära, så ser jag ej huru någon fråga derom skulle kunna väckas förr än K.
M:s bifall till hvad R.
St. i detta fall önskat blifvit meddeladt, och K.
M. lärer lika litet på de skäl, som af R.
St. nu anföras, som på de skäl, hvilka afföregtde Ständer blifvit framställda, kunna tillåta en sådan förryckning af medlen från Upsala till Hernösand.
Den siste värde talaren har yttrat, att inga rättsgrunder finnas att ifrån Upsala borttaga de domkyrkotunnor, som dit utgå af Hernösands stift och egentligen blott utgöra en del af kronobonden.
Såsom tillägg dertill får jag anföra, att det finnes en mängd dylika anslog af fram färne Konungar, anvisade till åtskilliga ändamål, och om de nu skulle återgå till sipå ursprungliga ändamål, så skulle derigenom åstadkommas en stor och skad - Den 14 November e. m. 4i5 lig rubbning i nuvar. förhållanden.
En sådan stiftelse är t. ex. bibeltryckstunnan.
Den anslogs of Gustaf Wasa till bibeltryck, bar sedermera ansetts dertill obehöflig oell af sednare Konungar blifvit anslagen till andra ändamål.
I likhet med den motion, som utgör föremål för ifrågavnr. betänk., har inom PresteSt. motion blifvit vackt alt samtlig ga de medel, sorn utgå under namn af bibeltryckstunna, skola borttagas ifrån de ändamål, hvartill de nu blifvit anvisade, och endast reserveras till framtida bibeltrvcksbehof.
I anledn. delaf upplystes, likasom nu, att det ingalunda valen särskild tunna säd, som utgick ifrån hvarje kyrka till bibeltryck, utan att det var en del af kronobonden, som af Konung Gustaf I anslogs till bibeltryck och derföre fick detta namn.
Nu är t. ex. en del af denna bibeltryckstunna, som utgår ifrån Gottland, anslagen till undervisningsverken i Stockholm.
Det låter sig icke göra, ali, för det att Gottländningarne ktmde tycka det vara godt att få behålla denna lunna, låta dem taga densamma tillbaka, ty då skulle läroverken i hufvudstaden blifva lidande.
— Samma förhållande äger rum med flera dylika fordom under vissa namn i böckerna uppförda inkomster, som under tidernas längd blifvit till andra ändamål anslagna, och äfven med Hernösands s. k. domkyrkofunnor.
— Detta nr också dea enda orsak man kan tänka sig, som kunnat förmå K. M., att ej bifalla 2:ne riksdagars efter hvarandra gjorda und, framställningar i denna elei.
Hvad billigheten åter angår, så tror jag ej R. o. Ad. bör neka, att
Hernösands kyrka kan behöfva hjelp till sin byggnad, men det är väl ej derföre sagdt, ntt ett sådant understöd skall tagas ifrån en annan kyrka, som efter min tanke är af vida större intresse för fäderneslandet.
Då således verkligen hvarken rättsgrunder eller billighet tala för detta förslag, och då deremot Upsala domkyrkas bibehållande uti dess nuvar. skick och fullkomnande för framtiden beror uppå alt den bibehålies orubbad vid de inkomster den fått sig af framlidne Konungar anslagna, och jag för min del aldrig skulle vilja bidraga med min röst till ett beslut, som kan draga med sig denna herrliga nationalbyggnads förfall; så anhåller jag, att R, o. Ad. måtte åtminstone för sin del afslå betänk., med önskan att detta herrliga national-tempel må bibehållas vid de inkomster, som äro nödvändiga för detsamma.
Jag har redan så väl i min reservation, som i det yttrande, jag nyss afgaf, sökt utveckla de rättsgrunder, hvarpå Upsala kyrkas anspråk sig grundar, och dessa grunder hafva sedermera blifvit utvecklade af de Sista värda lalarne.
Jag har således föga att tillägga, och vill blott upplysa, med anledn. af Hr Prytz’s yttrande, om uppkomsten af det öfverskott, som visat sig i den uppgift
Den i4 November e. m. öfver Upsala domkyrkas inkomster, sorn i min reservation är intagen.
Hr Prytz har förmodat, att jag dervid valt ett af de i afseende på inar kega ngspriserun minst löi delaktiga år Jag fä i' dä upplysa* att jag tagit det sista årets markegång, och att mai kegångspriSet då val' götiska högt, hvilket just vaiit oi.aken till det öfverskott, sorn uppkommit.
Detta öfverskott är likväl ej tillräckligt alt bestrida kostnaderna af de nödvändiga reparationerna för templets framlida heiland, hvilket jag älven förut sökt bevisa.
Då frågan blifvit, ehuru nied Cn mycket knäpp majoritet, inom de trentie Standell afgjord, så är ej tvisten numera särdeles intressant; men jag anhåller* att* då R. o* Ad. förut afslagit enahanda frams stiillhihgar uti detta ämne, R. ö. Ad. icke heller nu matte bifalla dell ifrågavaib, utan afslå betänkandet; Hr Prytz: