Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddarhus-Directeurer blifvit utsedde ? nem^ ligen: N:o 3 Grefve De ta Gardie, Jacob jj 1 röster. „ 26 Friherre Leijonhufvud, A. G. 197 d:o, _ 250 Friherre Hjerta, - 164 d.o, 257 Friherre Klingspor,Fr, Fhilip 2 47 d:o. _ 745 Herr Bruce, Adam - - to» d;0.
1255 Herr von Schantz, Ifvar Fr. G. 140 d:o. ^.217?
Herr Lorich, iVdr
Ridderskapet och Adeln åtskilja d?s kj. half till 3 eftermiddagen.
In fidem Protocolli Q. J. Lagerheim, Lördagen den 27 Junii Plenum kl. 5 eftermiddagen.
Upplästes till justering och godkändes E&peditionsUtskottets insände förslag till Rik5?
Den 27 Junti e. nu 52* sens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongli Maj:t, om verkställd granskning af de i Statsrådet förde Protocclh Upplästes och lades på bordet följande från nedannämde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden; Frän StatsUtskottet; Af den 23 dennes, i anledning af Kongl. Majds
Nådiga skrifvelse angående Colonien St.
Från Förstärkta StatsUtskottet; Af den 15 dennes: 1) Angående den till det Förstärkta Stats; Utskottets åtgärd öfverlemqade fråga om för: höjning uti Postverkets intrader. 2) Angående frågan om en stadgad afgift till Curhusanstalter för den veneriska smittans hämmande, Frän Lagutskottet; AJ den 26dennes: i anledning af Kongl. Majds Nådiga skrifvelse dea 18 dennes, angående Dess Nådiga proposition af den 21 sistlidne Maji, i afseende på vidtagande anstalter för att an-* 52» Den 27 Junii e, ml hålla och tilltala sådane personer, hvilka begå förbrytelser uti ett af de förenade Riken Sverige och Norrige, samt derefter afvika till det andra.
Från Stats- samt Allmänna Besvärs■ och Ekonoinie-Utskottcn:
Aj den 23 dennes: i anledning af Kongl. Majds
Nådiga skrifvelse om bidrag från Allmänna Magaziöslnrättningens Fonder, till förekommande af stegring i priset å groft bröd för Hufvudstadens obemedlade Folkclasser, Upplästes följande från RiddarhusUtskottet inkomne Hörsamste Memorial!
Genom ProtocollsUtdrag af den 28 i denna månad har Högloflige Ridderskapet och Adeln till Riddarhus-Utskottet remitterat ett Memorial af Herr Rothlieb, Carl Fredric, innefattande förslag, att Ridderskapets och Adelns öfverläggningar måtte blifva offentliga.
Då Utskottet vid granskning af ifrågavarande förslag, funnit att detsamma, ehuru icke oförenligt med Högloflige Ridderskapets och Adelns nu varande organisation, likväl äger ett nära samband med den föreslagne förän-! dringen i Ridderskapets och Adelns reprssen - Den 27 Junti e. m. 5 23 tation. så har Utskottet deraf hämtat anledning intor Ridderskapet och Adeln tillstyrka, att den af Herr Rothlieb väckta fråga må intill nästa Riksdag uppskjutas, för att af då varande Riddarhusutskott pröfvas i förening med det förslag .tili en förändrad Representation, sorn Ridderskapet och Adein redan behagat till beredande af nästkommande Riddarhusutskott öfverlemna; hvilket dock Ridderskapets och Adelns närmare bepröfvande vördsammeligen underställes.
Stockholm den 23 Junii 1818, få RiddarhusUtskottets vägnar C. F, Posse. C, W. Riben.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 23 dennes afgifne, och den 25 derpå följde pä bordet lagde, Utlåtande öfver Kongl. Majrts den 23 December sistlidne år till Utskottet aflåtne Nådiga skrifvelse om liquiden af Rikets Utländska Gäld; och fann Ridderskapet och Adeln , att samma Utlåtande borde läggas till Handlingarne.
Herr Sparre, Bengt Erland:
Jag får hem» ställa om icke Ridderskapet och Adeln skulle aa&e lärap$ligta att Riksens Ständer genom ea 524 Den 27 Jimii e. m. underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, betyga deras underdåniga vördnad och tacksamhet för de af Kongl. Maj:t i Nåder vidtagne åtgärder i afseende å liquiderandet af Rikets utländska gäld, samt om icke Ridderskapet och Adeln behagade inbjuda de öfrigt} Respective RiksStånden, att uti detta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Uppå derefter af Hans Excelleiice Herr Gref. ven och Landt Marskalken gjord proposition, blef Herr Sparres berörde hemställan af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Stats- och BancoUtskottens den 23 dennes afgifne, samt den 25 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition af den 12 dennes, rörande behofvet af särskilta penningetillgångar till upphandling af spannmål.
Friherre Cederström, Jacob".
Vid det nu uppläste Betänkandet förekommer, att Utskotten föreslagit såsom en positiv anstalt till förminskning af Spannemåls consumtionen, det ali bränvinsbränning af Spannemål, åtmindsto* ne i de orter, som anmält sig till erhållande af Spannemåls understöd, genast må förbjudas och inställas.
Jag föreställer mig att detta Utskottens Förslag varit ett misstag; ty man kan taga för gifvit, att uti en Province några glltid skola finnas, hvilka äro i behof af Spaa.
Den 27 Junii e. M. 525 neroåls undsättning, 1 synnerhet till utsäde? men mängden i Provincen kan likvcll hafva tillgång nog för att bränna, och då skulle, derest Utskottens förslag amogs, massan af Provincens innevånare betagas en rättighet och tillskyndas förluster, för det 50 eller 60 personer begärt understöd.
Dessutom skulle ett sådant stadgande åstadkomma afund emellan de provincer, hvilka icke få bränna, och de sorn obehindradt få begå gna denna rätt.
Jag anhåller på dessa skäl, att Betänkandet matte varda åtefremitteradt.
Då fråga blifvit väckt om återremiss af det under pröfning varande Betänkandet, och några ställen deri förekommer mig, såsom tarfvande en ytterligare granskning af Utskotten, utbeder j3g mig att få framställa de anmärkningar jag varit i tillfälle att dervid göra.
Utskotten hafva tillstyrkt, att myntadt och omyntadt silfver må uti liquide om köpt Spannmål af Allmänna Magazinslnrättningens förråd emotfagas till ett värde, sorn fullt motsvarar hvad silfver mot Bancosedlac å liquidationsdagen gäller.
Jag hemställer om ej orden här böra närmare bestämmas, för att ej sätta den, som skall uttaga Mag3zinsDirectionens fordringar, i förlägenhet vid uppgörande af liquiden.
Det synes mig något svårt för en person i Landsorterne, som kan bo 50 mil från vår egentliga Handelsstad, att känna, hvad silfret gäller i Bancosedlar å liquidationsdagen.
Jag anser derföre aft det vore bättre, om något visst pris derå bestämdes, tili exem - 526 Den 2?
Junii e. in. pel månadtligen, eller för någon annan gifven period.
Jag tilltror mig ej, att göra ett förslag till ändring af Utskottens Projest i denna del, men jag har endast velat anmärka den i detsamma befinteliga obestämdheten.
Vidare förekommer, att ett lån af två millioner i silfver blifvit föreslagit, sora skulle upptagas inom och utom Riket.
Jag lemnar derhän, om något silfver kan erhållas, men, om sådant verkligen skulle kunna bekommas, uppstår den frågan, hvar skall det silfver tagas, hvarmed ej mindre räntan, än Capitalet, skola betalas?
detta synes mig i högsta måtto problematiskt.
Defe är väl sagt i Betänkandet, att säkerhet må Långifvarne anvisas för Capitalet uti Kungsgård darne, och de Kronan enskilt tillhörande Skogar och Parker, samt för räntan uti den inflytande TullUppbörden^ men härvid förekommer att en del af dessa panter är sjelf under försäljning.
I sådant fall, och då det är en vinst, att ju förr man kan, afbetala ett lån med så dryg ränta, tror jag det borde uttryckligen bestämmas, att afbetalning skall verkställas, så snart något hinner att inflyta för de försålde Kronoskogarne och Domainerne.
I fall köpesumman för dessa till något ändamål blifvit anslagen, torde dermed böra hafvas anstånd, till dess MagazinsDirection hinner genom min-i skandet af sin rörelse återbetala.
Det är sannt, att i Utskottens Betänkande är tillagd RiksgäldsContoiret en rättighet, att uppsäga lånet, om tillgångar skulle blifva , men då vissa tillgångar äro pantlörskrifne3
Den 27 Junii e. m. 52?
tror jag det vara för Crediten vid lånets erhållande bättre, att, på sätt jag nyss nämnt, uti Instructionen bestämma, att så snart något af dem inflyter, afbetalning genast bör ske å Capitalet.
Dock detta är obetydligt, men den svåraste olägenhet af förslaget är, att Almänna Magazinslnrättningen genom erhållande af så vidsträckt och så mångartad rörelse förvandlas till ett tredje penningeverk i Landet, utom Banken och RiksgäldsContoiret, och hvil-j ket dessutom genom sina silfver transactioner, under samma tid, sorn de öfrige Verken röra sig med sedlar, ganska lätt kan lida förluster i deras mynt, som ännu ej upphört att vara Landets egentliga.
Det synes vara klart, att då MagazinsDirectionen skall inbetala sina af RiksgäldsContoiret emottagna förskotter, på det att RiksgäldsContoiret må på lånet göra afbetalningar, skall silfverpriset i Landet stiga; och månne sicke Staten då, under form antingen af Magazinslnrättning eiler af RiksgäldsContoir, skall göra en förlust? och huru stora kunna ej coursförluster blifva?
och hvem skall sluten ligen dessa förluster drabba?
I fall försäljningen af de för länet pantförskrifne
Domainer, hvarom ofvan är taladt, icke tillräckligt hastigt medhinnes, manne de nämnda förlusterne sluteligen skola drabba Banken?
Mig synes dessa åtgärder derföre i synnerhet motbjudande, att de så betydligen strid» emot den antagna financeplanen, och den vid -» detta ämnes afgörande rådande åsigtenj det synes mig nemligen föga troligt, att det föreslag - 528 Den 27 Junti e. nu na lånet kan hinna uppnegocieras under lop-*' pet af sommaren ; till afhjelpande af nu instundande hungersnöd måste således MagazinsDirectionen, i fall den icke kan få köpa på credit, nyttja den sista utvägen och de till silfverköp anslagne creditiven för 2 år tillgripas, härigenom blir ju en vida större sedelutsläppning, ani financeplsnen förutsattes, vid samma tid som Statens Credit genom det uppnegotierade Silfverlånet angripes.
Ehvad min tanka i financeväg än må vara, måste det likväl alltid blifva det sämsta, att rubba grundvalarne 1 det system man en gång antagit.
Jag hemställer derföre, om icke de föreslagne suramorne till nytt Creditiv för Magazinslnrättningen kunde något nedsättas, i likhet med rå många andra vid denna Riksdag nedsatte summor, i synnerhet då utsigterna till missväxt dagligen begynna bli mindre och mindre; det synes af Kongl.
Maj ts Nådiga proposition, att MagazinsDirection sjelf blott föreslagit en tillökning på Creditivet af 2 millioner, och likväl är nu föreslagit ett Silfverlan af 200,000, sorn efter närvarande Cours gör 4 och två tredjedels millioner i sedhr, utan ock dessutom den möjlighet förutsatt, att detta icke skulle vara tillräckligt, i hvilken händelse en anticipation af ända till 2 millioner sedlar skulle få ske på de å Banken förut ställde Creditiveme.
Med all agtning för Utskottens Betänkande, anhåller jag likväl att få göra några erinringar i afse^ ende Dm 27 Junit e. m. 529 ende på Utskottens förslag, att f dr Provincer hvarifrån spannemålsunderstöd blifvit begärdt, inskränkning af Brännvinsbränning af spannemål genast borde äga rum.
Det är omöjligt att derest ett sådant stadgande skulle vidtagas, hålla controll på efterlefnaden deraf, emedan till Brännvinsbränning af Potates fordras alltid någon tillsats af säd, och då vore ändamålet genast förfeladt.
Det synes icke billigt, att de Provincer, hvilka lidit missväxt och derföre nödsakas begära understöd af spannemål, skola, likasom till straff för ett sådant utan eget förvållande iråkadt missöde, förbjudas Brännvinsbrännings-rättigheten, då andra Provincer genom denna förmons obehindrade begagnande vid da förras uteslutande tillskyndas en dubbel förmon; jag hemställer derföre, örn ej denn8 fråga må helt och hållit öfverltmnas till Kongl.
Maj:ts Nådiga förordnande,' helst Kongl.
Maj t säkert, af Landsfaderlig onw vårdnad, vidtager de bästa åtgärder till ändamålets vinnande.
Om en inskränkning i Brännvinsbränningen skulle j vissa fall anses nödig, vore jag snarare af den tanka, att en sådan inskränkning borde sträcka sig öfver hela Ri-j ket, dock likväl på en kort tid, såsom 6 å 8 veckor.
Utskotten hafva vidare föreslagit, att myntadt och omyntadt silfver mi i liqvider om köpt spannmål af Allmänna Magasins-' Inrättningens förråd emottaga», och till Banken i afräkning å det erhållna lånet lefvereras.
Härvid får jag anmärka, att det blifver för MagasinsD.rectionen alldeles omöjligt, att cOCH Ridd. 0. Ad.
Prof. VIK B. II.
Afd. 34, 53» Den 27 Junti e. mi trollera, huruvida silfver eller Bancosedlar uti orterne såsom betalning inflyta, och Directioinen sku.le, genom en sådan föreskrift, sättas i nödvändighet att hafva ett särskilt Växel- och LiqvidationsContoir, hvarigenom MagasinsDirectionens befattning skulle utsträckas utöfver dess egentliga bestämmelse.
MagasinsDirectionen äger redan så vidstsäckt befattning, att jag tror, det densamma ej bor med den nu föreslagne anstalten vidare ökas
Jag hemställer i anledning af allt detta, om ej Betänkandet kunde i dessa delar till Utskotten återförvisas.
Herr Cidersch/öd, Pehr Guflaf: I händelse
Betänkandet skulle blifva återremhteradt, anhåller äfven jag, att följt?nde anmärkningar kunde till Utskotten få m-d löija.
Men först får jag äran påminna, att den gynnande väderlek, hvaråt landet fått glädja sig, sedan Kongl. Majit afgaf sin Nådiga proposition lär betydligen hafva mildrat utsigten för den blifvande skörden, och följaktligen minskat behof ve t af utomordentliga åtgärder, till förekommande af hung r*nöd Ivian synes derföre nu mera kin na hoppas, att årsväxten skall på det hela tj bl .fva sämre, än att d-t erforderliga spamnnålsbehofvet skulle kunna fyllas, g-noin enskiita Spannmålshandlares for ong, jag skulle således nästan våga förmoda, att den visa åtgärd Kongl Maj:t redan i Nåder täckts vidtaga, genom beviljandet af Tullfrihet för inkommande spannmål, skulle ensam kunna göra aBa utomordentliga medel öfverflödig».
Mea deremot befarar jag, att om Magasins-; Den 27 Junii e. ni. 631
Directioh äfven skall börja införskrifva spann* inål, sä skall ändamålet med Tullfriheten ali-* deles förfelas j emedan förmodligen ingen enskilt skall våga concurrera med en MagasinsDirection, som gemenligen plägar handla med uppoffring.
_ Jag föreställer mg derföre, att MagasinsFbrvaltmngen blott borde inskränka sin spannmålshandel inom Landet, och fördela den sålunda uppköpta spannmål till de Provincer, der nöd kan blifva att befara, m n kan hända ej öppna förråderna förr, än den svå-t raste tiden inträffar, nemligen vid midsommar, samt då egentligen endast bistå don, sorn ära ur stånd art hos Köpmannen b tala contant, Ali Utländsk, spannmålshandel borde således i min tanka vara fjerran från MagasinsDirectionens befattning Endast Köpmannen kati, i anseende till sina hand l>,förbindelser, sin erfarenhet m- m inför krifva spannmål till det möjligen lägsta pris, och följaktligen förmånligast för landet.
_ Skall MigasinsDirecttonen till förekommande af prKets möjliga uppsteg, ring, taga något slags b fattning med Utländsk, spannmålshandel, så borde den, i non tanka,' åtminstone inskränka sig dertill, att blott i tid uppgifva behofvet, samt till den minstbjudande upplåta sjelfva införskrifningen.
Jag haf också hört sägas, att Köpmän redan erbjudit sig att här på stället aflemna ritorr Råg till ii R dr 36 sk.
Banco Tunnan; och detta måttliga pris tyckes bäst bevisa, att ingen sådan fara nu mera måtte vara förhand som kan kräfva dé ovanliga medel, hvilka Utskotten medgifvit.
Om MagstsinsDirectionen på sådan!
532 Dm 27 Jurin e. m. sätt upprättade contract med Handlande, måste medel visserligen vara i beredskap till betalningens erläggande: emedan Staten ej kan vänta att iå begagna Köpmannens enskilta credit Utrikes, utan genom medgifvande af en högre vinst.
Men jemte det jag för mia del näppeligen kan föreställa mig, att ett silfverlan af 2 millioner skulle kunna erhållas, åtminstone inom den tid som vederbörj och jag således befarar, att det torde hufvudsakligen blifva Bankens SedelFabrik som måste tHlitas; anser jag RiksgäldsContoiret i alla fall åtmin^ stone ej böra anordna några utbetalningar, utan endast i den mån spannmål afiemnas.
För öfrigt får jag upprigtigt tillstå, att jag, sedan 1815 års Riksdag, sett Sedelstocken under hvarjehanda rubriker af Creditiuer, ternporaira understöd o. d. så betydligen förökas, utan att åter kunna förminskas, att jag fasar för hvarje ny tillökning.
Riksdag fingo Disconterne nästan fördubblade creditiver 1 förmodan, att de ej skulle anlitas, och MagasinsDirectionens credifiv mångdubblades.
Disconternes creditiver hafva utgått i Bancoeedlar; och MagasinsDirectionen har öfver 1 million utestående, som ej kan indrifva®, @ch behöfver derföre nu nya medel.
På sådant sätt går det ganska lätt att föröka Sedelstocken ; men jag tycker, att vi nu hafva tillräcklig erfarenhet af de olyckor, sorn deraf uppkomma, och huru svåra?
om ej omöjliga de äro att afhjelpa.
Dm 27 Junii e, m. 533 Slutligen får jag vördsammast hemställa,' om ej, så framt Rikets PenningeVerk, Credit och Redbarheter skola anlitas på det sätt Utskotten föreslagit, det skulle vara lämpligt, att låta Riksens Ständers Fulimägtige i Riksgälds* Contoiret deltaga i MagasinsFörvaltningen.
Jag med* gifvet visserligen, att Friherrarne Fock och Cederström icke utan skäl gjort anmärkning emot det af Utskotten föreslagna partielle Brännvinsbränningsförbud i de Provincer, som behöfva spannmålsunderstöd; sådant skuPe verkligen medföra flera olägenheter} men då Riksens Ständer ej kunna inse, i hvad mån den befarade missväxten kan blifva tryckande, och spannmålsunderstöd i följd deraf behöfligt, hemställer jag om icke det vore bäst, att öfverlemna till Kongl. Majit att besluta i denna fråga, efter hvad Kongl.
Majit kan i Nåder finna lämpligast och tjenligast; och jag tror derföre att någon återremiss för denna del af Betänkandet icke är behöflig.
Lika med Friherre Fock befarar jag, att MagasinsDirections föreslagne skyldighet att emottaga silfver i liqvid för spannmål kan komma att förordsaka stora olägenheter, i det att MagasinsDirection skall först genom sina Uppbördsman i orterne uppbära silfret, och sedan göra liqvid dermed i Banken.
Hvad det föreslagna silfverlånet angår, tror jag att beviljandet af dess upptagande ej är så farligt, emedan detsamma tro* ligen icke står att någorstädes erhållas.
Jag finner för öfrigt så väl Kongl, Majds Nådiga 534 Dm 27 Junit e. m.
Proposition som Utskottens Betänkande deröfver väl grundade, och att Riksens Ständer böra göra allt för att gå Kongl. Majtts Nadina och Landstaderliga alsigter till mötes, till törekommande af befarad hungersnöd medelst tidigt uppköp af spannmål, och jag hemställer derföre om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga gilla Betänkandet.
Friherre Jock:
Att ingå i detaille afMa™ gasinsDirectionens administrativa åligganden, förbjuder mig min afsigt^ att ej länge upptaga Ridderskapsts och Adelns tid med detta ämne.
Jag uföeder mig endast att med några ord få svara Herr Cederschjöld på hvad han anfört, att
MagastnsDirt ctionen ej borde directe befatta sig med spannmåls upphandling, jag är lyckligtvis i tillfälle att få meddela den under äUt l e, att på det sätt MagasinsDirectionea föifarit i afseende på spannmåls upphandlande, nemligen att MagasinsDirectionen uppmon» trat Köpmän att införskrifva spannmål, hvilken sä snart den hit ankommit, genast blifvit af MagasinsDirectionen emottagen och betald, hafvt Köpmännen hastigt kunnat omsätta sina Chpnaler, och MagasinsDirectionen har äfven derigenom erhållit spannmålen för bättre pris än det Herr Cederschjöld uppgifvit, nemligen 11 R. dr j6 sk.
Jag tror således att Köpmännen äga fullt skäl, att tacka Kongl. Maj t och Kronan för de tillfällen, som blifvit dem lemnade, art genom hastig omsättning af d..;,as CcpitaJe?, bereda sig en ökad vinst, iföäd angår Herr Cedcrschjclds yrkande att Den 27 Junii e. m. 535 Riksens Ständer böra genom Ombud deltaga i Magasinslnrättningens Styrelse, får jag lörkla, ra att jag, ehuru olämpligt det än vore, deremot för tnin egen del icke har något att erinra, emedan jag på det högsta önskar, att Rik. sens Ständer må, så vidt möjligt är, äga tillfälle förnimma, huru Styrelsen öfver detta Verk handhafves.
Det har icke blifvit af någon af de värde Talarne bestridt, att ju ett partielt förbud mot Brännvinsbränningen är skadligt.
Men om Grefve Mörners hemställan skulle bifallas, möter dervid det hinder, att om
Landshöfdingen uti ett Län ser sig för. anlåten att begära spannmåls undsättning, för det 5q a 60 personer äro i behof deraf, så måste, efter Utskottens förslag, hela Provircen förlora sin Brännvinsbfännings-rättighet, ty det" tiilstyrkta beslutet är ovilkorhgt, och kan ej andras utan återrem'ss, hvilken jag alltså tillstyrker.
Om här endast vöre fråga om att, på sätt Friherre Fock hemställt, öfverlemna till Kongl. Majit att förordna om Brännvinsbränningens inställande olver hela Riket, hade jag ej något deremot, ty sådant är redan undt r denna Riksdag beslutadt, men Utskotiens nu framställde förslag syftar på ett närmare bestämmande af Brännvinsbrännings förbudet, och det är deri jag ej kan förena mig.
Herr von Hansswolff, Carl Gustof Reinhold; Jemte det jag förenar mig med hvad Friherre Cederström nyligen anfört, utbeder jag mig att 5 36
Den 2 7 jfimii t. m. vid detta tillfälle få erinra Ridderskapet och Adeln om de svära följder som inträffa, enär Brännvinets tillverkning förbjudes, man förbrukningen al denna vahra lemnäs fri.
Exempel af dessa följder hafva visat sig de framflutne år, då ett sådant tillvei kningsförbud utfärdades.
Vissa patroner, som dervid in nehaft par specuiation stora Brännvinslager, rigtade sig omättligt på Nationens bekostnad; vida större penningesummor till Utländskt Brännvins införskaffande utsopades af Riket, än sorn behöfs till spannmåls införskrifvande, om än Brännvinstillverkningen varit lofgifven; och Landtmannen, hvars folk göra anspråk på Brännvin, som genom vanan blifvit ett lifvets behof, utan att bekymra sig derom till hvad pris som denna vahra uppstegras, satfes derigenom i det nödtvång och obilliga lidande, att då han af en bräntunna säd vanligen erhåller circa 20 kannor brännvin, men Brännvinsförsäljare uppsatt priset derå till 3 a 4 R:dr kannan, hvaremot sädespriset icke uppgick, till högre än emellan 13 och 15 R dr Tunnan, nödgas försälja 4, 5 a 6 Tunnor Råg, för att kunna komma i tillfälle att inköpa de» qvantum Brännvin, som han sjelf af en Tunna egen säd kunnat tillverka, om friheten dertill icke varit honom betagen.
Jag finner således ingen sann patriotisk anledning dertill, att to-; tält eller partielt förbjuda Brännvinstillverkning, utan så vida en total missväxt skulle inträffa, och politiska förhållanden gora det omöjligt, att kunna erforderligt qvantum spannmål utrikes ifrån införskaffa, dä i sådant fall ej Den 27 Junti e. m. 537 mindre Brännvinstillverkning, än ock all Brännvinslörtäring bor förbjudas vid enahanda straff för den som deremot bryter.
Och således ej endast det förra, eller blott Rrännvinsbrän. ningen, emedan derigenom beredes icke landets väl utan Ockrarens trefnad och tn uppenbar Nationalföriust, sorn Arithmetice kan bevisas och af erfarenheten bestyrkas.
En inskränk* ning i tiliverkningsfnheten leder ock till den följd, att under tillätne tiden Brännvtnstill verkaine tillgripa den stridaste sädén så,om mäst lönande att hastigast uppnå deras åsigt, då d r* emot, om ingen inskränkning befares, men spannmålstillgångarne äto knappa, Landtmannen betjenar sig till Brännvinsbtanning af slög säd, potatoes, frukter och andra ämnen, hvilka väl icke äro så lönande, men dock uppfyllande hans behof, om nödigt rådrum till deras förädling honom lemnäs.
Och med lika skäl man vid inträffande missväxt vill betaga Landtmannen friheten, att af sin egen lagfångne rudimateria tillverka dess behof af Brännvin, och deremot tvinga honom att till Köpmannen försälja sin spannmål till bestämdt och derigenom nedsatt pris, men af Köpmännerne eller andre Specuianter köpa Brännvin icke till bestämdt utan till det värde som desse, begagnande conjuncturen sjelfmyndigt eller efter godtycko behaga derå sätta; med lika skäl bör ock i sådant fall sädens förädling till Dricka och Öbl förbjudas; ty man kan i stället förtära vatten, eller vatten med mjölk, eller läskande tillredde Bärsafter, såsom i åtskillig© Landsorter brukas.
Och det varder uppenbart 53§ Den 27 Junit e. m. stridande eirot allt rätts begrepp, att jag njuter friheten lägga min säd 1 Bryggpannan, men icke i Brännvinspannan, för att förädlas till dryckesvahtor, hvilkas förtäring icke förbjudesj utan som nu mera genom vanan vunnit lika inträde i rang af oumgän glige för lifvets verkliga behof.
Grefve Mörner’.