Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uplästes följande frän Stats-Utskottet inkommit Wördsamt l^leinorial!
Högwördige Preste-Ständer och Hederwarda Bonde - Ståndet hafwa til Stats- och Ksnco Ucstotten behagat remisteia, ett af Herr Förste ?.rcbiatern och (lommsncleuren von Sckult2enkeim til Högloft.
Ridderskapet och Adeln ingifwit ökemorial, angående nödige anstalters widtagande til Hämmande af Wexel-c^oursons stigande, och at den matte nedsattas til närmaste förhållande, til hwad den, relativt til Myntet, bör wara.
Likaledes hafwa Wällofl.
Borgare-Ständer och Hederwärda Bonde-Ständer til Stars- och Kanco-Utskotten remitterat, ett af Herr l^ireHeuren Zantesson ingifwit Memorial, deruti han hemställer at Riksens Högloft.
Stander mätte wara omtankce pä medel, at stadga wär Waxel-Lours och förekomma de för bet allmänna, hwarje enssild och Stars Werket sä kanbara olyckor, som dest varmrånäs fram och ater förorsakar.
Hwad sä wäl Herr-Förste eörcbiatsrn och Lominenä. -uren von Zelmi t/, enim un , som Herr Diieäkeuren Santesson anfört, har Stats - Utskottet funnit äga Den iz Mars.
55Z äga ett erkandt warde och destomera förtjena upmärksamhet, som det äsystar befrämjandet af bade allman och enskild fördel; men da, till detta sa wigtiga som allmänt nyttiga ändamäls winnande, nödwandigt erfordras en kancl af serskildta medel, ar hart il kunna anwändas, och Stars-Werket i deft närwarande belägenhet icke äger nägon utgång til en sadan koncl; sa kan Stats-Utffotret icke eller upgifwa något sätt, hwarigenom Lou-8en8 ojämna förhällande af än stigande och än fallande, mä genom någor» åtgärd fran Stats-Werkets sida kunna förekommas.
Och da efter hwad Stats- Utffottet har sig bekant, Uanco-Utskottet säfom närmare i tilfälle at kunna upgifwa någre medel och urwägar bärtil, redan i detta ämne til Riksens Högloft.
Ständer afgifwit dest Utlärande och hemställan; sä har Stars-Utskottet för detz del icke något widare ar härutinnan anföra.
Stockholm den 5 Martil izio.
Nidderskapets och Adelns Ledamöters wägnar LIri68 kleming.
BorgareStandets Ledamöters wägnar Larl kr. lkanclbsrZ.
Lades pä bordet Wörd - PäHögwördige PresteStändekö Ledamöters wägnar I. A. 1mA8träius.
Pä Hederwärda Bonde-Ständers Ledamöters wägnar -^ncler8 klrl88vn. kröclelius. 554 Den iz Mars. Wördsamt Memorial!
Uti til Högloft.
Ridderstapet och Adeln in, gifwit och derifrån til Stars-Ucstottet remitterat j KiemonLl, har Herr Friherre LorlitL LuäviZ 8tael ^on wolstein andragit, at aldenstund Riksens Högloft.
Stander, jemte besörjande af medel til Starens behof, äfwen aligger ar tilse, der Rikets Jnnewanare genom de beflur som rågås, icke warda til den lagliga ratt och säkerhet om sin egendom förnärmade, som i en wälbestäld Stat är nödwänVigt at sorgfälligt bewara: och Riksens Högloft.
Stander genom deras Landus, som egentligen stall tilhöra dem, hwilka ärv innehafware af öanyuens sedlar, lätit göra sä stora utbetalningar, at all anledning är befara, der Laursen alt framgent kan stiga; sä hemställer han, om lil förekommanmande af den stada och olägenhet, som genom et sädant ostadigt wärde pä Pap-persmynret, hwilket underminerar allcreäitoch säkerhet, förorsakas, det beslut kunde tagas, at Uti Obligationer eller SkuldSedlars betalande
Man och Man emellan en lixeracl cours kunde bestämmas, hwarefter betalningen kunde ste, oansedt den pä Leursen ivore högre, och bestämma den, antingen efter den dä gällande cours dä Länet gjordes, eller ock efter hwad den nu för närwarande är.
Dä erfarenheten stall wisat hwilka förluster til sin egendom alla capital,. 8ter hitkils genom en ostadig Louns stola lidit, och ehuru oförstyld winning Jord-Ägare, som haft skuld pä sin egendom, derigenom stolat haft, alde färt betala densamma mede» Pappers-Mynt, som vfta förlorat hälften af sit wärde, emot hwad detsamma ägde dä Länet gjordes, alla kroäuÄer deremot - Den iz Mars.
555 mot bliswit stegrade; sa anser Herr Baron endy» lik omsorg wara högst af nöden til allmänna sä» kerhelens bibehällande i denna wäg.
Om Herr Friherre 8t»el von Ikolgteins mening är, at någre anstalter mätte widtagas til Wexel»Lour86N3 styrande och nedsänkande; sä har Stats-Utskottet härom afgifwit dest yttrande uti det Ickemorial af detta Dato, som Utskottet aflemnat til swar uppä sä wäl Herr Förste Hrclnrnern och Lommon6euren von 8cku!l2enkejms, som Herr OireLteuren 8ante880N8 i detta ämne til Stats» Utskottets Utlåtande rcmitteracle Memorial.
Wore ater meningen den, at ett wist! ivärde mätte äsattas Banco-Sedeln relativt Ul Swensta Specie eller Banco-Myntets förhällande efter Lours emot Utländska Myntsorter; sä tro^Skats» Utskottet en sadan ätgärd öfwerflödig, dä Bsnyuen inlöser sine utelöpande Sedlar med Specie-Mynt, enär sädant päfordras, och Utlandste Penninge-tranxEioner man och man emellan, utom Wexelwäg icke hafwa nägot afseende eller äro grundade pä en högre eller lägre Wexel-Loms.
At afsigten icke är det ett wistt ^gio eller stillnad emellan Langens Sedlar och dest 8pecie-MyNt mätte tixc-r-as, täger Stats »Utskottet för afgjordt, ty detta skulle wara at icke allenast nedsätta L-mcoSedelns wärde emot hwad han werkeligen repro.
Lenterar, Utan ock sätta Banguen i en Mist-Lreclit, desto mera ogrundad, som Bananen icke wägrar eller wägrar, at med 8pecie-Mynt inlösa sine utelöpande Sedlar til full numeraire och valuta. enär sadanr af Sedlars innehafware äskas.
Dä 556 Den iz Mars.
Da Kt^Iisstionen är 1776 werkstäldes, förklarade Kongl. Maj:t uti Kongl.
Förordningen den 27 November samma ar, at under de langa ridehwarf som osäkerheten och förandringarne i penningewärdec har i Riket warat, har icke annat kunnat handa, an at mänge Penning? ägare anwändt deras (^pitZler j egendomars inköp och twärtom innehafware af egendomar förwandlat dem i reda penningar, hwilket at utssilja, i afsigt at uti penningewärdets stadgande läta en hwar tildelas lika ratt, nu mera hwarken wore möjeligt eller öfwerensstämmande med det lugn och den säkerhet om ägande rätten, som Kongl. Maj:t wille framför alt ibland sina trogne undersåtare bibehålla och befrämja, säsom den första och angelägnaste grunden til bade enskild och allmän trefnad; hvarförutan jem»väl det förhöjda räknewärdets nedsättning med den »varsamhet som nödwändig wore, skulle pä längre tid utställa det för Rikets förkofring och säkerhet sä nödwändiga ändamål, nemligen et stadgadt penninge-wärde och emedlertid förorsaka en ansenlig förändring i alla egendomars och warors pris, undergrafwa handel och alla nyttiga näringar, förqwäfwa flit och idkesamhet, betaga bäve lust och förinäga til Landets upodling, samt tilskansa en del Undersåtare en obehörig winst pä de öfriges och Rikets bekostnad.
För dehe och flere derwid förekomne högst wigtige skäl, fan» Kongl. Mast rädligast och med Riksens Ständers afsigt närmast öfwerensstammande, at det gängbara wärde af 72 mark eller 18 h. Kmu, hwarril en Swenff äpecie Riksdaler pä nägon tid liksom stg steis satt, mä tjena til grund och rättesnöre ej allenast wid alla penninge-afhandlingär och l^uiämioner sä wäl enskild ta - Den iz Mars.
557 ta personer emellan som med Riksens Ständers kandus och andra publicus Werk, för der gjorde
Län och andra skulder eller ägande fordringar, uran ock tvid KopparmyiUs-sedlars omsättande el ler Utbyte emot Specie Riksdaicar.
At nu i afseende pä L-mco-Sedlarnes wärde upgifwa och fastställa någon annan beräkning, ffulle wara at rubba den grund, hwarpä hela Realisationen och den dermed förenade allmänna säkerheten blifwit byggd.
Stats-Ulfkottet kan således icke annat föreställa sig, än at Herr Friherre Stael von l-lokteins tväckte motion matte haft afseende pa de utelöpande Riksgälds-sedlarnes wärde emot Lauco-myntet; men som detta blifwit genom Kongl.
Förordningen af den 4 November 1802, faststäldt och bestämdt; sä anser Stacs-Utffoctet någon rvidare åtgärd harwid nu icke wara at widtaga.
Stockholm den ic> Martil i8iO.
Ridderffa- Pä Högwördige Prestepets och Adelns Ledamö- Ståndets Ledamöters ters wägnar wägnar claes kleming.
Is. linZstaclius.
Borgare- Pä Hederwärda Bon Ständers Ledamöters de-Ständets Ledamv wägnar ters wägnar cail bck. luanäbsrZ. ^nclers vilsson. dl. kröäelius.
Lad-s PS bo-d-v 558 Den rz Mars.
Wördsamt demona!.
Uti frägan om de grunder som borde följas för anwändandet eller förwalkningen af de ledig» warande, eller framdeles ledigblifwande Kungs- och Kungs-.Ladugärdar, har Högloft.
Ridderskapet och Adeln, uti ki-otocolls-Utdrag af den 27 Februarii ftstlidne, förklarat at de ffulle styckas, dock icke i mindre delar an til Hemman af et Mantal och til Skatte försäljas, samt köpeskillingen derföre owil» korligen i öanguen eller Riksgälds-Lontolret insättas, för at ril afbetalning uppä Rikets Utrikes gäld anwändas; af hwilken tanka det Hederwärda Bonde-Ständer redan förut uri krotocolls-Utdrag af den 19 sistlidne
December förklarat sig wara; ^ Hwaremot Högwördige Preste-Standet, uti kro- ^ wcolis-Utdrag af den 28 December 1809, samt I Wällofi. Borgare-Ståndet uti ?rotocoll8-Utdrag af den 21 j samma manad, ansett Kungsgårdar- l ne böra Ut-arrencleras.
! Och som Twä Srand således stadnat emot Twa uti frägan om Kungsgärdarnes framtida behandling; sa får til Riksens Högloft.
Sränders egit förordnande Stats-Utskottet detta förhållande ^vördsammeligen hemställa.
Stockholm den ro Martu l Z io.
Ridderskapels Pä Högwördige Pre- 1 och Adelns Ledamöters wägnar Oses kleming.
BorgareStändets Ledamöters wägnar ste-Ständets Ledamöters wägnar ^jnAxtLäius.
Pä Hederwärde Bonde »Ständets
Ledamöters wägnar vilsson.
U. kmäelius.
Den rz Mars. 559 Hänwistes til afgörande! af Stats-Utskottets Nämnd. Wördsamt semoria!.
Til Stats-Utstottets Utlärande har Högloft.
Ridderstapcl och Adeln behagat remittera er af Herr 6. lvialmertelt ingifwit l^lemoriul, deruti han föreslår, at den Sraderne förundte Tolag mätte til Kronan indragas; förmälandes han förhållandet härmed wara sädanr, at enligt Konung l.s Resolution af den IO Mars I6z6, skola alla Stapel-Stader i Riket til detza Städers uphjelpande blifwit tillagde en afgift af alla inkommande och utgäende waror som ej bestä af ruclim-uerier, som i Tullen borde erläggas och kallas Tolags-afgift, hwilken ej stall upbäras af Tullbetjeningen, utan af en Magiftrats-person, som af Magistraten dertil förordnas och för närwarande uti Swea och Götha Rikes Stapel-Städer stall utgöra ärligen minst 5 a 6oo,ooo R:d.
I öfrigt anser han Srapel-Sraderne nu mera icke behöfwa denna inkomst, sedan Städerne nu mera stola wara upbyggde och försedde med kunnige Handelsman.
Stats-Utstottet fär härwid tilkannagifwa, at enligt serstilde krivilegier och Resolutioner hafwa Stapel-Sräderne blifwit anslagen sä kallad Tolag eller en wist afgift af inkommande och utgäende waror , til understöd wid Broars och pudiigue Byggnaders underhäll, samt Magistraternes aflöning och hwilken af Städernes egne Betjente upbäres.
Denne afgift har wäl undergalt flere förändringar och jemwäl nägvn tid emot andre förmä nerr - z6c> Den iz Mars. ners åtnjutande warit til Kronan afstadd; men genom Kongl.
Brefwet af den 21 September 171; förordnades ar en witz Tolag skulle i samtelige Stapel-Städerne upbaras, hwaraf Bryggor, Packhus och andra nödige Byggnader kunde wid magt hallas, samt andre omkostningar bestridas.
Til lisa uri Jnqwarrerings-beswaret har genom Kongl.
Brefwec af den 16 Zulii 1688 blifwit tillagd en sa kallad Tillöknings- eller Jnqwarrerings - Tolag för Stockholms Stad; och uti 6 §. af Kongl, ks5o!ut:oncn af den l6 October 172Z, uppå Städernes wid samma Riksdag ingifne beswars-punckei-, har blifwit stadgadt, "ac anbelangande Jnqwarrerings-eller Tillöknings-Tolagen, sa böra alla Stapel-Stader i gemen njuta lika förmon i anseende verrii med Stockholms Stad; sa ar de i anledning af 1688 ars Förordning af den 16 Julii, sjelfwe mage fä upbära och ril sin egen nytta anwända denna Tolagen, utan at densamma, twärtemot dest egenreliga egenstap och Städernes bewillning, dem ril stada och xl-öjuclice, Kongl.
Majit och Kronan widare ma beräknas, eller framdeles til andra rarfwor cli8poneii»8."
Da Tolags-inkomsten således genom Stadernes psivilcAier och flere tid efter annan Utkomne Författningar blifwit pasan här ofwananfört ar Sraderne tillagde, at dermed besörja witza behof och utgifter; sa kan Stats-Utffotter icke eller nu tilstyrka någon ändring eller rubbning derutinnan. Hwiiket Riksens Höglvfl.
Ständers egen pröfning wördsammeligen underställes.
Stockholm den 5:te Martti 1812.
Ridderstapets Pä Högwördige Preoch Adelns Ledamöters ste-Srandets Ledamö - wagnar Oaes I^leining. rers wagnar Pa Den iz Mars. 5§r Pä Wailofl.
Borgare- Pä Hederwärda BonSländets Ledamöcers de-Scandets Ledamömagnar ters magnar (larl kr. k.»nclbor^. /knäers dalsson. >1. kröclelius. Lades pä bordet.
Ständers Lag-Utskotts Betänkande i anledning af Kongl. Majas Naviga lropo8ikion til Riksens Ständer/ angående förändring i Allmänna Lagens stadaande uri 6 H. 2 Giftermåls-Balken om missa i afseende pä äktenskaps ingående förbudne swägerffaps-leder.
Wid granskning af sädant/ som kan mara ämne för posH» Lagarnes förbud eller tillåtelse, finner man någon gang ar en mist art af Handlingar wäl mäste i allmänhet förbjudas, men at dock afmen i något fall sadane omständigheter verwid förekomma, der afmikelse fran den allmänna Regeln, högt pafordrav af enffildces möjeliga större lidande, kunve, uran mehn för dec allmänna uri piiucipeus bibehållande, anses böra medgifmaö.
Hwaremot i afseende pä andre arter Handlingar, na mn gang finnes, ar deras tillåtelse bör höra ril Regeln, nien förbuder til undantagen.
Nar, i hänsigt til de förstnämnde högsta Sryrelse-Magren, uran någon i positiv» Lagen föreskref Sjette Landet.
;6r Dm rz Mars. men princip för undantagens bestämmande, har sig updragit at för et eiler annat aifwit sarffildt fall, undantag tillåta; da kan denna detz munvighet i egentelig bemärkelse kallas en rättighet aigöraäi8- pence.
Men VM i afseende pa den sednare arten, det pa lika obestämdt sätt ar högsta Styrande Magren anförtrodr, at för hwarje sarffildt fall afgöra, vm Handlingen ma wara tillaren eller ej dä kan, emedan icke den i kraft af sädan grbirrerrmciL magt meddelade tilläkelse, utan blott wägrandet deraf, hörer'til undantagen, den förra icke egenteligen bara namn af clispcuce.
I frågor om äktenskaps ingående synas giftermål emellan Syffonebarn, äfwensom emellan FranVer i första Swägerlager a sidone böra hänföras til den sednare arrén: och hwilket, efter Urfforters öfwertygelse warit den syn-punct, hwarunder Kongl. Main berragrat det om de förra rilförene gällande och det om sistnämnde beswägrade nu af Kongl. Maj:t 83lE!onel3c!e obestämda ag-tenffaps-förbud.
Äswen tror Utskottet sig kunna pa enahanda sätt anse Giftermäls ingäende i de leder af andra Swägerlager, hwilka i 6 §. af 2 Lax.
GlstermälöBalken omnämnas.
Med de i ststanförde leder beswägrade personer är nemligen förhållande! sädanr, at, ehuru de af sedwana bära er namn af föräldrar och barn, en > del likwäl aldrig och en del ytterst sällan befinnas med hwarandra i Ven relation af upfostrare och up fostrade, Den iz Mars.
;6r fostrade, som i allmänhet för sedlighetens stull gör er owilkorligt och strängt agrenstaps förbud nödwandigr: pä hwilken grund Riksens Högloft.
Stander också anfell sig kunna gilla Utstotlets förra tilstyckaude at förbuder i anförda §. kunde helt och häller uphäfwas.
Likwal kan harwid i betragtande komma, hurusom det någon gang händer, ar en förm svarande Skjuf-fader elier Sljustmoder kan wid ingående i nytt gifte, hafwa med sig något sin förra Makas barn, som annu ar i den alder dä dec rarfwar upfosiran: och för sadane händelser finner Utstorret det icke wara olämpligt, om Lagen .sä inrättades, ac ägtenstap emellan sadane personer som i andra swägerlaqet i ratt up- och nedstigande linea äro i en stags srandstap, hwartil ock ägtenstap med Srjuffaders Enka höra, blefwo ansedda såsom i wistt afseende förbudne, Dch fastan harwid förekommer, at Veste förhallanden stulle kunna genom allmänna^ föreskrifter noga bestammas och urstiljas pä et satt, ar
Regeln för förbudet eller för tillåtelsen utan swarig» her kunde af wederbörande Prästerstap ekler Domare , pä hwarje förekommande händelse efter LagenS bokstaf tillämpas; dock som er mera obestämdt och pä en irrbkrelkwcM med witzhet utö'wad myndighets pröfning, beroende förbud af Veste stags agtenstap, synes kunna medföra den goda följd, ar, dä förhäliandet emellan Föräldrar och Barn, äfwen, nar de: mera til namnet, an i sjelfwa merker rxi^rei-a,-) finnes i Lagen wara med särdeles upmarkfamhet ansett, der werkeliga annu mera mä L 564 De» iz Mars. i Opinionen hällas i helgd ochwördnad, tror Lagutskottet sig icke afwika fran de goda grundsatser, hwilka wid Lagstiftningen i detza mål böra följas, dä det wördfamt tilstyrker, at Riksens Högloft.
Stander ma i underdånighet bifalla den af Kongl. Maj:t, efter Högste Domstolens och Stats-Nävets hörande, i Nädcr proponeracls ändring i 2 öisp. 6 H. Giftermåls-Balken, at ej ma man i andra swagerlaget agtenskap bygga med sin Hustrus Stjufmoder eller sin Stjuffaders Enka, ej heller med sin döda Dotters Mans Enka, eller med sin Stjufsons eller Stjuffons Sons Enka, utan at Konungen gifwer dertil lof. Stockholm den 7:de Martil IZIO.
Nidderjkaprts
Pre och Adelns Ledamöters ste-Ständets Ledamö wägnar ters magnar Larl 6.
Ltjernteöt. almgvist.
Borgare- Pä Hederwärda BonStändets Ledamöters de-Skändets Ledamö magnar ters magnar k.
LreveLinubl. kirie Olotsson.
Lades pä bordet. ^ob. bjolmberZ8on.
Ständers Lag-Utskotts Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts den 9 sistlidne Februarii gjorde, frän samtelige ste8peÄ've RiksStanden til Lag-Utskottet remitteras
Nådiga kropo8ition, angäende en ny och förbättrad Kyrko-Handbok.
Lag - Utskottet har granskat det utgifna förbättrade - Den iz Mars.
;6z de ?roMst til en ny Kyrko»Handbok, i synnerhet de delar deraf, som närmast aga gemenskap med Kyrkolagarne, och funnit icke något wara at erindra wid dess til Lag-Utstottets ätgärd hörande innehåll.
Om det mrdgifwes, at förbättringar i Ritualen hos alla Nationer gätt med langsammare steg, an werrenstapliga odlingen i allmänhet, hwilket warit en följd antingen af iila förstadr nir, fördomar eller andre orsaker, som bundit Folket wid et urgammalt af wanan helgadt bruk, mäste en sadan förbättring af Kyrko-Handboken, som nu kommer at hembäras Swensta Församligen, otwifwelagtigt anses wittna om bättre uplysning, samt en derifrän oskiljaktig förmåga, at aflägga fördomarnes och widsteppelsens bojor, och samma Handbok, för sin wackrare sammansättning, med en efter Swensta Språkets närvarande hyfsning iklädd prydligare stil, af hwarje Medborgare omfattas med största bifall.
Näst en sann kännedom i Religionens hufwudstycken, böra de Oremonlsr wärderas, som stola iagttagas af Religionens bekännare wid deras andakts-utöfning.
I samma M0N dLtze Oremonier närma sig til det enkla, höga och stöna i Guda-Lärans bud, lifwas känflan och beredes sinnena til ädlare njutning af Religionens inflytelse.
I afseende pa det i nya Handboken uptagne förhällande, da nägon främmande Religions-förwandt will inga i Christna Läran, har Lagutskottet funnit sig böra hemställa, om icke det mä ankomma - §66 Den iz Mars» komma pä den i detta fall sökandes eget godtfinnam de, at lära Lersmonien ste, antingen efter hwad nämnde Handbok nu utmärker, inför Församlingen, eller enstildt i närwaro af tilkallade wittnen.
Kyrko-Lagen befaller icke uran undantag, at ware manlige Döpelse-'ckei- stola ste i Kyrkan; och i händelse den person som wil ombyta Religion, stulle kanna sir sinnelag böjdt ar inför en hel Församling omättligt öfwerwäldigas af de känflor tilfällets wigt och hö tidlighet kunna wäcka, synes der likaledes böra wara öppet för honom, ar i mera lugn undergå sin Döpelse, Lag-Utstotttt, lifligt deltagande i den tilfredsstallelse som 7,dagen til en fullbordad förbättring i Kyrko-Leremonierne vwilkorligen mevförer, har afwen trott sig tilftändigt yttra den önstan, ar Riksens Högloft. Ständer wille hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, det i fragg warande nya Handbok matte fastställas til allmänt bruk, sist första Söndagen i gclvcnter I8n, under hwilken tid det kunde, i öfverensstämmelse med hwad Högwördige Praste-Standec föreslagit, wara hwar och en fritt ar i de delar, hwilka närmare röra enstildre personer än den Allmänna Gudsrjensten, såsom Bärna-Dop, Brudwigsel samt Barna-Qwinnors Kyrkogång, utwälja af gamla eller nya boimulairet, enar der hos Predikanten förur rilkannagifwes; äft wensom ar, när tiden för nya Handbokens allmänna antagande inträffar, med kungörandet deraf torde fa tilgä pä lika sätt som nyttjades da den äldre Handboken är r69z blef ucgifwen; Hwarefter Prästerstapet kunde förståndigas, at icke efter eget god» tycko afwika frän eller förandra de korinui-urer.
Den iz Mars.
567 som Handboken innehåller'/ wid answar af suspension pä längre eller kortare tid, efter som ffäligt pröfwas.
Stockholm den 7 Martn 1810.
Nidderffapets
Pä Högwördige Praoch Adelns Ledamöters ste » Ständers Ledamö wägnar ters magnar Larl 6.
Ll^ernsteät.
Ii. ^Imgvilk.
Borgare» Pä Hedermärda Bonde» Ståndets Ledamöters Ständers Ledamörers magnar magnar ?. H. Lrevesmubl.
Lric Olofsson.
Lades xä bordet. ^ok. HolmberZson.
Riksens Högloft. Ständers Lag-Utffotts
Betänkande, j anledning af Kongl. Majus Nädiga Iroposilion til Riksens tarander, angående ställer hwarest Auction mä förrättas pä fastighet ä Landet, som för gäld blifwir i mät tagen.
Maj:t har, efter inhämtadt utlärande af Högste Domstolen och Stars»Räder, i^Näder föreslagit Riksens Ständer, det stadgas mätte, at i händelse Borgenär och Gäldenär ej kunna öfmerenskomma om stället til urmätt fastighets försäljande, der mä ankomma pä Gäldenären at bestämma, VM ^ukliouen skall förrättas pä Lands» LLricelliel: eller a Tingsstället, i det Härad der egendomen är belägen.
Börande stället ril /ruÄioneus förrättande, ehmad Borgenär och Gäldenär derom öfwerenskomma, eller der af Gäldenären utsänes, wid Ut - 568 Den rz
Mars. utmätningen tilkännagifmas förrättnings-männen, pä ver kungörelserne om ^uckion ma kunna derefter rättas.
Genom Vet Munda i Räder föreflagne stadgande, finner mäl Utffortet det af Riksens Stander genom deras uti detta ämne i underdånighet förut gjorde hemställan afyfrade ändamål, egendomens försäljande til högsta pris, kunna utan olägenhet för Borgenären befrämjas; men som i några orter bestämda Tingsställen icke finnas wid hwilket förhällande twifwelsmäl kunde upstä, om hwilket ställe Gäldenaren agde at utsätta, tror Lag Urjkotret sig böra wördsamt tilstyrka, at, til förekommande af alla flags hinder i berörde fastigheters försäljning, Riksens Ständer ffuile i underdånighet anraaa höqstberörde ?roposirion, med det i underdänighec förestående tillägg, at i sadane orter Gäldenaren ägde at Hälja emellan antingen Lands» Lanc^liet eller det ställe i Tingslaget der sista Lagtima Tinget blifwir ballet.
Slockholm den?
Martu i8io.
Ridderstapets Pä Högmördige Prästevch Adelns Ledamöters Ståndets Ledamöters magnar wägnar Lärl 6.
.8t)2rnsteclt. L. Almgvist.
Borgare- Pä HederwärdeBonde» Ständets Ledamöters Sländcts Ledamöters wägnar magnar ?. tll.
Orevesmukl. klrlc Olofsson. fob. kkolmbergscn.
Här - Den iz Mars.
569 Härefter ankommo de öfrige kk-8p-?Äive RiksStänden och intogo de dem pä Riddarhus-salen anwiste ställen, och samtelige Riksens Ständer afgingo klockan i til der Kongl. Slottet.
Högh Ridder skåpets och Adelns P r o t o c o 11 v i d
Urt ma Riksdagen i Stockholm åren 1817 och 1818.
STOCKHOLM, Tryckt hos Johan Hörberg, 1827.
I. betyder första Afdelningen. II. — andra Afdelningen.
De öfriga Siffror ne utmärka sidan.
A. -Accis- och Bakugnspengar, om ersättning till Städerne för deras andel i; se LandlTulls- och Accisstadgan.
Additament till RiksActen emellan Sverige och Norrige; se RiksAct.
Adelsfane-Regementet, angAende indragning deraf, Jan. II. 174.
StatsUtskottets utlåtande, Fehr. 283, 36p, 4^3, 472* Mars I. 133.
Adelsvärd, Friherre Eric Reinhold, yttranden, Junii I. 376, 38a.
Adlerbeth, Friherre Gudmund Göran, yttranden, Dec. 135.
A pr. II. 388, 446- Maji II. 16.
Adlerbeth, Jacob, yttranden, Jan. I. 223, 622, 625.
Fehr. 620.
Mars I. 93. Mars II. 274.
Adlerbrandt, Thure, och Wetterstedt, Niclas, om utbekommande af en kronofordran, Jan. I. 227, 563.
Jari. II. 5.
II. 09, 343, 493.
Maji II. 124, 486.
Exp. Junit I. 535.
Adler, Salvius, RiksRåd, Friherre, om utbekommande af en utaf honom i lifstiden ägande kronofordran, Jan. I. 280.
Febr, 478, 599.
Mars I. 137, 141, i5i. Apr. I. 382. Apr. II. 78, 348.