Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då min tanka är, att anledningen till en Process, hvilkens ovärdiga åsigter tydligen aro lagde i dagen, bordt öfverlemnas åt glömskan, hellre än att inför jNationens Representanter upptagas, för att just derigenom fästa deras uppmärksamhet vid en ännu blott supponerad bristfällig
Lag, hvilket kunnat ske, om blott den eller de bristfälli— ge Lag-§§. utvisades; skulle jag tro det vore tjenligare, det Friherre Stael endera alldeles återtoge sin Motion, eller ock ändrade dea till sitt innehåll; helst densamma, efter min tanka, mera tyckes åsyfta upptagandet af en afdömd Process, än rättandet af en Lag, hvars bristfälligheter han endast tyckes supponera.
I detta fall skulle äfven detta mitt Anförande, med Ridderskapets och Adelns tillstånd, försvinna ur Protocollerna; men i vidrigt fall åberopar jag min rätt, att begära hvad jag här anfört till Protocoll, samt åtföljande Herr Baron Staels Motion till Utskottet.
Orsaken för mig att tala i detta ämne, är ingen annan än den, att jag anser med Ståndets värdighet och den ömtålighet, som Ståndet är skyldig sig sjelf, icke öfverensstämmande, att i sina Protocoller, hvilka skola genom trycket till Allmänheten utgå, behålla ett ämne af denna Den i o Januarii. 671 beskaffenhet, på detta sätt väckt; så mycket mera olagligt, som vår nu gällande RegeringsForm i 90 §. tydligen förbjuder upptagandet af alla enskifta afgjorde Processer, och således äfven desses inblandande i väckta Motioner.
Friherre Stael von Holstein„ Corfitz Ludvig:
Jag vill icke länge uppehålla mig vid de Anmärkningar, hvilka emot mitt Memorial blifvit framställde, utan blott upplysa, att de värde Talare, som nyss yttrat sig, ingått i partiella omdömen.
Jag har icke nämnt eller åberopat något visst Mål, utan i allmänhet begärt, att Lagutskottet måtte anmodas upplysa om någon Lag finnes, som förbjuder en tilltalad Person, att till sitt försvar begagna den bevisningsrätt, hvarmed han sig försett.
Jag begär nu blott Remiss af mitt Memorial till Lagutskottet.
Då jag icke är Jurist, vill jag icke heller bestrida Herrar Jurister deras Former, utan förbehåller mig att, när Hufvudsaken förekommer, få fästa mig vid den.
Grefve Spensj Jacob Melker:
Då Herr Baron Stael sagt sig egenteligen vilja fästa sig vid Hufvudsaken i denna fråga, hade han gjort bäst, att straxt endast hålla sig till den.
Nu bar han deremot preliminariter begärt af LagUtskottet upplysning, om hvad som i ett visst ämne är stadgadt.
Jag har dock alltid föreställt mig, att ändamålet med Rikets Ständers Utskott vore något annat, än att förskaffa enskildta Riksdagmän upplysningar om gällande Författningar, helst när dessa upplysningar 672 Den 10 Januarii. äro af den art, att de lika lätt kunna lemnäs af hvar och en som vid Academien tagit HofRättsExamen.
Som jag är hland dessa, skulle visserligen jag också nu kunna lemna Baron Stael denna upplysning, om jag trodde att Baron Staels enskilta underrättande kunde på något sätt interessera Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, och jag icke ville undvika gifva anledning till förlängande af en Discussion, sorn är förenad med så obehagliga minnen.
Friherre Cederströmj Jacobj förenade sig med Grefve Spens, som ansåg Riksens Ständers Utskott icke böra afbryta sina angelägna göromål, för att lemna sådana upplysningar, som dem Friherre Stael von Holstein nu äskat.
För Herr Baron Stael von Holstein bär jag det största förtroende och aktning, grundade på dess vid alla tillfällen ådagalagde utmärkta Patriotiska tänkesätt, men jag frugtar att lian i förevarande fåll misstagit sig.
Det är icke tänkbart, att en HofRält, bestående afSju Ledamöter, kan så taga miste om Lagens rätta mening, att en oskyldig blefve såsom brottslig ansedd, och när Högsta Domstolen, äfven bestående af förståndige, välsinnade och erfa me
Män, i det hufvudsakligaste fastställt HofRättens
Utslag, bör väl ingen kunna tvifla om Målets rättvisa behandling.
Man har väl i förra tider haft exempel derpå, att genom högre inliytande mindre rättvisa Doniar biif - Ben io Januarii. 673 blifvit fällde; men så långt har det aldrig gått, alt mcnniskor, emot Lag, blifvit fråndömde deras välfärd.
Jag vill visst icke bestrida Friherre Stael von Holstein sin rättighet, alt bekomma all den upplysning han skäligen kan begära, men jag anser Friherre Stael von Holstein böra bestämdt uppgifva den Lag eller Författning, hvars tvetydighet eller ofullständighet han önskar mätte rättas.
Den redan afslutade Rättegång, som föranledt till Friherre Stael von Holsteins ifrågavarande Motion, kan, enligt go §. i RegeringsFormen, ingalunda tillhöra Riksens Ständers öfverläggning.
Herr Grefven och Landt Mar sk aIken föreslog, att Friherre Stael von Holsteins ifrågavarande Memorial måtte till Lagutskottet remitteras. ^ \
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LamhMarskalken hemställde, om icke Friherre Stael von Holsteins Motion finge förfalla.
Friherre Cederström, Ulric, begärte Votering, men afstod likväl genast derifrån.
Ridd. o- Ad.
Prat. II. B. 85, 86. 674 en 10 Januarii Till remitterande föredrogs Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig, den 5 dennes, eftermiddagen, på bordet lagde Memorial, angående rättighet för Kongl. Maj:ts Befallningshafvande, att, utan omgång, rätta 'förelupen olaga Vatten-uppdämning.
Friherre af Nordin, Carl, hade mlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
I anledning af Friherre Staels Memorial, som synes innefatta en Anmärkning deröfver, att genom Kongl. Majrts Nådiga Kungörelse af den 6 Augusti i8i5, innefattande föreskrifter om upptagande af Klagomål öm nya Vattenverks olagliga anläggning, eller gamla Vattenverks obehöriga förändring, Lagens stadgande, angående Kungs-ådra, förlorat en del af sin kraft, anser jag mig böra upplysa, att högstberörde Nådiga Kungörelse, långt ifrån att upphäfva eder till sin verkan inskränka detta allmänna Lagens stadgande, tvertom ansett hvarje företag af en VattenverksÄgare, att utan behörigt tillstånd antingen uppföra nya Vattenverk eller verkställa förändringar af gamla Verken, utöfver densammas förra beskaffenhet och tillåtelse, medföra en Lagstridighet, hvarutinnan rättelse skyndsammare än genom
Domstolarnes åtgärd borde vinnas , och på denna grund, i anledning af Riksens Ständers under dåniga hemställan, bestämdt innehåller det Nådiga förordnande, alt Konungens Befallningshafvande bör i ofvanberörde fall, sedan VattenverksÄgaren i laga ordning blifvit hörd, Den i o Januarii 675 utlåta sig, angående Vattenverkets förändring eller upprifvande, uppå ett med Lag och Författningar öfverensstämmande sätt.
Denna Nådiga Författning uppfyller således Friherre Slaels önskan och med tillämpning deraf, måste det ändamål Friherre Stael söker, snarare nu, an tillförene kunna vinnas, enär den ännu gällande Lagens tillämpning blifvit föremål för den Executiva Magten.
Den enskilta händelse Friherre Stael åberopar, skall således icke länge sakna rättelse så snart kraften af den Nådiga Författningen vederbörligen åkallas, och behofvet af någon ny författning i denna del måste således icke vara för handen.
Att dessa mina Anmärkningar måste få åtfölja Friherre Staels Memorial, derom får jag vördsamt anhålla.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd samt af Ridderskapet och Adeln bifallen Proposition, blefvo så väl Friherre Stael von Holsteins ofvannämnde Memorial, samt Friherre af Nordins nyss uppläste anförande till Lagutskottet remitterade.
Föredrogs å nyo Friherre Stael von Holsteins , Corfitz Ludvig, den 5 dennes Eftermiddagen på bordet lagda Memorial, innefattande yrkande, att StatsUtskottet matte anmodas upprätta en samling af de Författningar, hvilka bestämma Rusthållares rättigheter och skyldigheter.
676 Den io Januarii.
Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att detta Memorial måtte till StatsUtskottet remitteras, men Grefve Mörner, Adolph Göran, ansåg detsamma snarare tillhöra Allmänna Besvärs-och OeconomireUtskottets handläggning, hvarvid Friherre Stael von Holstein yttrade den anhållan, att Memorialet måtte få förfalla; hvilket, uppå af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Föredrogs till ett remitterande Herr Lagerhjelms, Pehr, den 5 dennes Eftermiddagen på Bordet lagda Memorial, angående Financerne.
Herr Heykenskjöld, Ludvig
Detlof, anförde skrifteligen:
Jag öfverensstämmer med Herr Lagerhjelm i den af honom yttrade tanka, att om en Realisation hos oss skall hafva framgång, mäste Landets RörelseCapital ledas till de productiva Näringarne och den inrikes Handeln, hvarigenom detsamma får ett hastigare omlopp och genom täta omsättningar frambringar en större varumängd; men jag går längre, och tror, att en sådan Methode att realisera en gifven Sedelmassa, är den enda, som med Näringarnes bestånd och förkofran är förenlig.
Jag kan derföre icke gilla den af Herr Lagerhjelm föreslagna Plan till en SilfverRealisation, eller BancoSedelns nedsättning i värde till en viss Den i o Januarii. 677 Proportion nied Silfver.
Alla Sådana Realisationer medföra oundvikligt en rubbning i Varuprisen och Arbetslöner; hindra således en jemn och oafbruten Varuproduction, hvaraf följden varit, att så många förut gjorda Realisations-försök misslyckats.
De motverka sig sjelfva i det de förlama Productionen, hvaremot sådana Finance-åtgärder, hvilka gifva RörelseCapitalet den för Näringarne mäst förmonliga riktning, efter hand, genom en förhöjd Industri och ökad Varumängd, realisera Sedelstocken på ett sätt, som för National-välmågan är förmånligt och trotsar all skakning af oförutsedda händelser.
Äfven Herr Lagerhjelms Realisationsplan grundar
Hg på en determinerad indragning af Sedelstocken, och förökning af Bankens Silfverfond.
Varnar oss icke sednare tiders erfarenhet tillräckligt örn de olyckor och det hämmande af all Rörelse, som uppkommer genom förminskning af det utelöpande RörelseCapitalet, endast i afsigt att förbättra Myntvärdet?
En sådan operation vidtogs vid Riksdagen 1812, men måste 1815 inställas.
I ett Land, som genom timade händelser blifvit utblottadt på ädla Metaller, är det en Luxe och ett Öfverflöd, lika skadligt, som allt annat, att i inhemsk Rörelse vilja begagna Silfver och Guld, såsom Mynt.
Man bör åtnöja sig med MyntRepresentativer intill dess utrikes Handeln inbringat tillräckligt förråd af Silfver, för att såsom Mynt circulera i Rörelsen.
678 &en 10 Januarii.
Vi bidraga icke litet sjelfva till ncdsätning af BancoSedlarnes värde i allmänna Opinionen genom oupphörliga klagorop öfver deras fallande värde.
Hvad man beständigt hörer, det tror man sluteligen, och mången, annars sparsam, förledes derigenom till misshushållning med en penning eller Sedel, som, enligt de klokas påstående, nu skall äga föga värde, och allt mer försämras.
Man eftertanke likväl, att för denna i Opinionen så nedsatte Sedel, erhålles dagligen allt hvad som erfordras till våra behofvers fyllande, och att, om en större numeraire behöfves nu, än tillförene, så är ock Arbetsförtjensten uppstigen i lika proportion.
De hafva icke orätt, som beskylla Nordiska Nationerne för öfverdrift i godt och ondt.
Än öfverstiga företagen krafterna och förmågan, än stadna de derunder, och i båda dessa fall misskänna vi oss sjelfva och det närvarande.
Bland de utvägar Herr Lagerhjelm föreslagit till att bereda Näringarnes förkofran, anser jag det skola leda till den mäst välgörande följd, om JernContoiret åter erhöll ett Creditiv i Banken, som det tillförene ägt.
Sedan Jernhand teringen på 1760-talet råkat i vanmakt, genom de operationer, som då vidtogos med Myntet, lemnade Banken till Jern£ontoiret ett lån på 3 Tunnor Guld.
Vid 1778 års
Riksdag utvidgades denna lånrättighet i Banken till 5 Tunnor Guld årligen, mot t\
Procents Ränta, och Lånets inbetalning elter 6 Månader.
Under 1780-talet fördubblades
LåueSummau och begagnades
Länet ända till Den 10 Januarii. 679 1788, då en för Jern-afsättningen lyckligare period inträffade, sorn gjorde delta Inträde öfverflödigt.
I nuvarande ställning skulle åter en förnyelse af det understöd JernContoiret fordom ägt, vara lika förmånligt för Jern-tillverkningen, som för de Näringar, hvilka med densamma äga sammanhang; och tyckes JernContoiret dertill så mycket mera vara berättigad!, som en hög Bevillning årligen erlägges af dess Fond till Staten.
JernContoiret skulle derigenom blifva iståndsatt, att kraftigare än dess tillgångar nu medgifva, fylla BruksÄgarnes behof af Förlag, och denne vinna säkerhet i sin Rörelse och ett oberoende af enskilte Förläggare, Ett sådant Låne-biträde på en bestämd Termin om året, anser jag lika öfverensstämmande med Bancolnrältningen, som det för Näringarne i allmänhet vore förmånligt.
JernContoirets Fond, utgörande nära en Million, ansvarade Banquen för Lånets ofelbara och hastiga inbetalning, och då det lånta Capitalet directe ingeck i en Näring, och derifrån spriddes till de öfriga, skulle de samfält erhålla en ökad kraft till Production, jemte förmåga att hära Statsbördorna, Dessa Anmärkningar föranleda mig att understödja den af Herr Lagerhjelm väckta Motion, rörande ett Creditiv i Banquen för JernContoiret på 800,000 Riksdaler, emot 680 Den i o Januari/'.
4 Procents Ränta, då det begagnades; b vilket Lån skulle den i Januarii hvarje år få uttagas, och inom September Månads slut till bela beloppet vara inbetalt.
Så väl Herr Lagerhjelms Memorial, sora Herr Heykenskjölds Anförande, blefvo, enligt gjord Proposition, till Stats,- och BancoUtskotr ten remitterade.
Föredrogs å nyo Friherre von Platais, Achates Carl, den 5 dennes eftermiddagen på Bordet lagde Memorial, angående bestämmande af ett visst pris intill nästa Riksdag å den Spannmål, som af Allmänna MagazinsDircctiolien uppköpes.
Friherre von Platen, hade ytterligare inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
Till milt Memorial af den 5 i denna månad, får jag äran bifoga följande:
Jordbruket, såsom Landets Modernäring, påkallade alltid den ömmaste omvårdnad.
Om tider funnits, då man förglömt, hvad man voxe detsamma skyldigt, och sträckt omtankan mera för andra Näringar, hvilka oftast icke varit på inhemska, utan på främmande Länders alster beräknade; så har man ändå sluteligen återkommit till öfvertygelsen, alt hägn och omsorg för Jordbruket och dess Idkare äro de säkraste medel till Statens bestånd.
— Hvad man således gör för dess trefnad, äfven / Den io Januarii.
6gl om det skulle synas vara en uppoffring, återfaller i mångdubbelt mått Staten till godo.
Jag liar föreslagit ett bestämdt pris, Under mellantiderne af hvarje Riksdag, för uppköpet af den Spanmål, som af Allmänna MagazinsDirectionen besÖrjes, och tror att en sådan åtgärd skulle vara af välgörande följder för Landtbruket i allmänhet, och i synnerhet för den mindre och fattigare Landtmannen.
De liesta af bans utgifter och onera inträffa snart efter den tid han fulländat sin skörd.
— Ilan skyndar att uttröska sin säd, oftast allt för tidigt, för att, hembjudandc densamma åt Köpmannen, kunna förskaffa sig penningar till behofvernas uppfyllande.
Det ligger i sakens skick, att han i sin förlägenhet skall för sin Product blifva missbjuden, ty Köpmannen köper endast, då han dervid inser en blifvande vinning; och vid den anförda tiden, äger ännu ingen Norm rum, som kan bestämma årets blifvande Sädespris; ty man har icke ännu hunnit utröna Resultatet af de olika provincernas årsväxt, och Concurrence af Köpare har ej eller kunnat inträffa.
— Han säljer således af nödvändighet lill godt pris, och behofvet af penningar tvingar honom att sälja mera än hans Sädestillgång xnedgifvcr, hvarigenom lian således ej sällan blir nödsakad, att längre fram på året, till högre pris återköpa det belopp, som tvingande omständigheter förmådde honom att afhända sig.
— Geonom clt faststäldt pris skulle lie - 682 Den io Januarii. re af dessa olägenheter försvinna.
Landtmanneu visste livad lian kunde påräkna.
Han kunde således för sina beliofver göra en beräkning, och bade troligen vid förefallande
Penningeförlägenhet tillgång till hjelp, då hail ägde säkerheten att för det qvantum
Säd han kunde aflåta, erhålla en gifven Penningesumina.
Hans Jord skulle också derigenom få ett bestämdare pris, som nu, under sednare tryckande penningetider, ej haft något värde, då Egendomar, på UtmätningsAuclioner, oftast bortgått till mindre än halfva beloppet af livad de kostat, Då Riksens Ständers Revisorers Berättelse, om Allmänna MagazinsDirectionens Förvaltning, finna skäligt önska, att en säker grund måtte bestämmas för Magazinslnrättningens företag, hvaraf den hittills varit i saknad; så har jag en ökad anledning lill förhoppning, att då Riksens Ständer gå att i detta afseende göra något stadgande, mitt Förslag om ett för vissa år faststäldt
Sädespris (hvarföre ett medium af förra årens gångbara priser bör uppsökas, ) mätte vinna det afseende, som i synnerhet den mindre bemedlade Jordbrukarens belägenhet påkallar.
Om likväl mitt Förslag skulle, i afseende på Sveriges Norra Provincer, ej finnas fullkomligt användbart, tror jag likväl säkert, att dét för de Södra Proviucerne skulle i sitt verkställande endast medföra goda och för Jordbruket välgörande följder.
Jag anhåller vörd - Den io Januarii.
683 samt att detta mitt tillägg får till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskoltet åtfölja mili i detta ämne väckta Motion.
Båda Friherre Plåtens ofvannämnde Memorial blefvo af Ridderskapet och Adelil till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskoltet remitterade, Föredrogs å nyo Herr af Slenhofs , Christian, den 5 dennes Eftermiddagen, på bordet lagda Memorial, angående erindran lill ConstitutionsUtskottet, alt inkomma till Riksens Ständer med Betänkande, rörande en ny Representation, jemte samma dag afgifna Yttranden i berörde ämne af Grefvarne von Schwerin, Fredric Bogislaus, och Löfwenhjelm, Gustaf; Friherrarne af Wetterstedt, Gustaf; Wrangel, Henning; Boye, Ludvig och Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig, samt Herr Påhlman, Otto Fredric, Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog, att Herr af Stenhols Memorial, jemte de deraf föranledda Yttranden, måtte lill ConstitutionsUtskotlet remitteras; men då Friherre Cederström, Jacob, anmälte sig att få tala i Ämnet anhöll Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, att med all Discussion i förevarande
Fråga måtte uppskjutas intill dess Protocollet för den 5 dennes eftermiddagen blifva inför Ridderskapet och Adeln justeradt; hvilket, uppå gjord Proposition, af Ridderskapet och Adeln bifölls, 684 -öe« 10 Januarii.
Till remitterande föredrogs Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagda Memorial, innefattande yrkande, att Riksens Ständer måtte, genom vederbörande Utskott, på behörig ort anhålla att blifva underrättade om hvad som blifvit tillgjordt i afseende på de vid 1815 års Riksdag anmälde ÖnskningsMål.
Som ConstitutionsUtskottet; i anledning af min derstädes gjorda anmälan, redan vidtagit anstalt till erhållande af upplysning om hvad som dervid blifvit tillgjordt, i afseende på Samling af allmänna Statistiska upplysningar öfver Sverige, med synnerligt afseende på dem, hvilka med utarbetande af ett Förslag till en ny Representation kunde hafva gemenskap; så torde den i mitt Memorial gjorda anhållan om Remiss deraf till ConstilutionsUtskottet kunna förfalla; och får jag således anhålla, att Memorialet endast må till Stats- samt Allmänna Besvärsoch OeconomioeUtskotlen remitteras.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMar skalk en framställd samt af Rid ders kape t och Adeln bifallen Proposition, blef Herr Munck af Rosenschölds ofvannämnde Memorial till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomioeUtskotten remitteradt.
Föredrogs å nyo Herr Grönhagens, Gustaf, den 5 dennes eftermiddagen på bordel lagda Me - Den .10 Januarii. 685 morlal, innefattande yrkande, att PolieeKammaren i Stockholm måtte ställas under HofRättens granskning, såsom ÖfverDomstol.
Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att som en del af Herr Grönhagens Memorial innefattade klagan öfver PoliceKammarens åtgärd i ett serskilt uppgifvet
Mål, och samma klagan ej finge, enligt 90 §.
RegeringsFormen, af Ridderskapet och Adeln upptagas, ansåge Herr Grefven och LandtMarskalken sig böra hemställa, om icke Herr Grönhagens ifrågavarande Memorial finge förfalla samt utur Protocollet utgå.
Herr Grönhagen:
De händelser jag anfört äro alldeles icke åberopade för att anklaga, utan endast som skäl till min hemställan, att PoliceKammaren härefter måtte blifva satt under HofPiätten; och som PoliceKammaren hittills icke fört Protocoll öfver alla förevarande
Mål; så torde härigenom berörde uraktlåtande förekommas, då den af Kongl. HofRätten blifver tillhållen att föra ordentliga Protocoll öfver alla Mål.
Jag tror mig i den fråga, som af Herr Grönhagen blifvit väckt, böra upplysa huru förhållandet varit och är.
ÖfverStåthållareEmbetet i Stockholm, likasom Konungens Befallningshafvande i Landsorterne, hafva befattning med flera mycket olika Mål.
ÖfverStåthållareEmbetet är, med afseende härå, och för att ej nämna 636
Den 10 Januarii. de flere, fördeladt i två Afdelningar eller Expeditioner, ÖfverStålliållareEmbetets Cancellie och ÖfverStåthållareEmbetet i PoliceÄrender.
ÖfverSlåthållareEmbetets Cancelli befattar sig liufvudsakligast med UtSÖkningsMål, och öfver dess Utslag deruti, likasom öfver Kongl. Majestäts Befallningshafvandes enahanda, klagas i Kongl. HofRätten.
ÖfverStåthållareEmbetet i PolilieÄrender åter har egentligen alt göra med Politie- eller Ordningsmål, som af sjelfva sin natur äro extra judiciella, och öfver dess beslut, likasom öfver LandshÖfdingarnes i dylika
Mål, kunna besvär endast anföras directe hos Kongl. Majrt.
ÖfverStåthållareEmbetet i PolilieÄrender står dock i ett annat afseende äfven under Svea HofRätt.
Den sorn anser sig genom de dervid tjenstgörande Erabetsmäns åtgärder i och för Tjensten något förfördelad, kan anmäla sådant hos JustitiaeCancelleren eller JustitiasOmbudsmannen, hvilka, om de finna Anmärkningen förtjena afseende, remittera Handlingarne till HofRättens AdvocatFiscal, för att inför HofRätten tilltala den brottslige.
Jag finnér ej skäl att, till vinnande af ändring uti PoliceUtslag, meddelte i Stockholm, skulle vara någon annan Procedur än för öfverklagandet af LandshÖfdingarnes dylika Utslag i Landsorterna.
I consequent följd af Herr Grönhagens Förslag, skulle då opkså LandshÖfdingarnes Police-åtgärder kunna underkastas HofRätternes pröfning; och utom att detta vore ämnen, alldeles främmande för HofRätternes öfriga Domstols-befattningar, hemställer jag, om icke deras göromål®
Den 10 Januarii. 687 mängfl härigenom skulle oskäligen ökas.
För öfrigt och i afseende på det nya Förslag, som Herr Grönhagen förmält sig vilja foga lill det förra, så får jag anmärka, alt den lagliga Motionstiden nu är ute.
Jag får ödmjukast anhålla, att min Motion måtte till ett annat Ple* num få hvila på Bordet, på det jag under tiden må få göra de ändringar och tillägg, jag kan finna nödiga.
Herr Grefven och LandtMarskaiken uppläste 90 §. i RegeringsFormen samt förnyade sin förut gjorda ofvannämnde Proposition.
Det vill synas mig att Herr Grönhagen icke nog tydligt uttryckt sin mening.
Hans afsigt med den gjorda Motionen är ofelbart den, att PoliccKammarens Böcker och Protocoller måtte, på sätt som med andra UnderDomstolars Domböcker sker, på vissa tider inlemnas till HofRätten, för att der undergå granskning.
Huruvida detta kan och bör ske, vill jag icke på förhand yttra mig om.
Men i alla fall kan det icke förvägras Herr Grönhagen att deröfver begära få höra LagUtskottets tanka.
Hvad de af Herr Grönhagen yttrade händelser beträffar, så kunna de visserligen icke här upptagas.
De anföi-as ofelbart blott så - 638 Den io Januarii. som bevis för nödvändigheten att PoliceKatnmaren måtte ställas under Controllen af någon Lagskipande högre Auktoritet.
Jag anhåller derföre att frågan, huruvida denna Motion må remitteras eller ej, måtte hvila till nästa Session, hellst Riksens Ständers Justitieombudsman nu icke är närvarande.
Jag förmodar alt, om någon ytterlighet i PoliceKammarens åtgärd ägt rum, Justitieombudsmannen icke lärer underlåta att deraf taga närmare kännedom och att beifra hvad som beifras bör.
Yi få väl icke med liknöjdhet böra och se orätt utöfvas, det må öfvas hvar som hellst och mot hvem som hellst.
Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, att Herr Grönhagens Memorial måtte hvila på bordet till nästa Plenum.
Friherre Cederström, Jacob: Enligt 90 §. i RcgeringsFormcn är det tydligt och klart, att Hr Grönhagens Memorial, i dess närvarande skick, icke kan remitteras.