Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jf hvarvid iagttages, att, genom tillskott af Riksgälds Conlorels andra härtill disponibla tillgångar, den insatta summan höjt-s till jemna 10,000 R:dr. 3:o I motsatt fall, eller derest Stats-Verkets behållna öfverskott och besparingar för åren i83p och 1840 skulle komma att understiga deras nu beräknade belopp, bör skillnaden häremellan af Riksgälds-Contoret innehållas, då slutliga återstoden utaf nu ifrågavarande medel i Banken insattes; dock med iagttagande jemväl i detta fall, att hela den insatta summan bör uppgå till det i näst föregående punkt bestämda jemna belopp. 4:o Så snart Riksgälds-Contorets Styrelse, éfter Riksdagens slut, kan, med ledning af det för detta Verk utfärdade reglemente, bestämma den summa, som, enligt ofvanstående i:a punkt, kommer att utgöra omförmälde Creditiv-fond, bör hälften at detta belopp på den serskilda räkningen i Banken insättas.
Sedermera afsättas de till denna fond anslagna medel, genom insättning af en fjerdedel deraf, efter aflemnandet från Kongl. Stats-Contoret af 1839 ^rs öfverskott, och genom återstodens deponerande, sedan Riksgälds-Contoret kommit i åtnjutande af öfverskotten på 1840 års Stats-inkomster. 5:o
På ifrågavarande serskilda räkning får icke någon invisning af Riksgälds-Contoret, före Rikets Ständers nästa sammankomst, utfärdas, derest icke förrberörde Creditiv-summa skulle dessförinnan, i öfverensstämmelse med Regerings-Formens föreskrift, varda af Kongl. Maj:t lyftad.
Slutligen och under förutsättning, att Rikets Ständer bifalla hvad här ofvan blifvit föreslaget, får Utskottet hemställa, att Riks-Ståndens beslut inåtte varda Bauco-Utskottet meddelade, i] och för utfärdandet af de förändrade eller nj^a föreskrifter för Bankens framtida rörelse och förvaltning, hvartill dessa beslut kunna finnas föranleda; skolande StåtsUtskottet till upplysning härvid, så snart de på omröstning i För - Stats Utskottets Utlåtande.
No 5 r /f. .0 i Förstärkt Utskott ännu Leroende anslags- och lånc-frå gor blifvit afgjorde, för Banco-Ulskoltet uppgifva ungefä:- liga beloppet af den summa, som efter Stats-Utskottets beräkningar kan komma att för oflaberörde ändamål i Banken insättas.
Genom delta Utlåtande, anser Utskottet sig jemväl hafva besvarat Herr N. IV.
Stråles, från Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterade motion angående bildandet af en fond för stora Creditivet.
Likaledes tror Utskottet sig bärigt nom hafva meddelat yttrande öfver en inom Bonde-Ståndet af Riksdags-fullmägligen S.
Heurlin väckt samt till Stats-och Ban co-Ulskotten remitterad motion, så vidt den afser yrkad rättighet för Riksgälds-Contoret att till Banken öfverlemna sina öfverskotts-medel, emot åtnjutande af ränta för det belopp, som öfversliger Contorets å Banken egande Creditiv.
Jemte ofvan uppgifne motioner och framställningar, liar Utskottet äfven förehaft ett af Herr C. F. Geijer inom Borgare-Ståndet väckt och till Utskottets yttrande bänskjutit förslag, att af de betydliga tillgångar, sorn finnas att för extra Stats-regleringen disponera 1,000,000
R:dr borde åt Riksgälds-Contoret reserveras, för att med a5o,ooo R:dr årligen, under 4 års tid, användas till ordinarie
Stalsbristens betäckande eller till nedsättning af allmänna bevillningen och i synnerhet den under namn af skyddsafgift utgående andel deraf, hvilken hårdast tryckte de arbetande och tjenande folk-classerne.
Om det än torde medgifvas, att de ändamål, hvartill ifrågavarande tillgångar, enligt Utskottets afgifna förslag, skulle användas, vore vigtiga och i flera hänseenden för utvecklingen af landets odling och industri gagnande, borde likväl icke ett annat ingalunda mindre angeläget behof förbises.
Della allmänna behof vora en skatte-nedsättning, för hvars beredande åtminstone någon del af de samlade medleh borde i första rummet användas.
Utskottet, som förut yttrat sin åsigt, angående användandet af Riks»! gälds-Conlorels nu egande och till serskilda anslag icke redan disponerade tillgångar, får jemväl, beträffande Herr Geijers framstälda förslag, hufvudsakligen åberopa hvad Utskottet här ofvan i berörde afseende anfort.
Härtill anser sig Utskottet, för besvarande af nyssnämnde motion, endast fjih. till R.
Prot. 184° ocA 184t, 4 Sami. \ Afd. 3 Band. 3o Haft. 2 IO Stats-Utshottets Utlåtande, JY.o Sa/j. tora tilläggå, att en sådan tillfällig skatte-nedsättning, som genom motionens bifallande skulle kunna beredas, blefve i anseende till inängden af de personer, hvilka deraf borde komma i åtnjutande af föga vigt för hvar och en af de skattskyldige, dels ock att, då denna nedsättning icke vöre gruudad på någon minskning i Statens behof eller någon fortfarande tillgång, komme sannolikt den tillökning i samma skatle-bidrag, som, efter den af motionären uppgifna tidens förlopp, möjligen måst åter vidtaga, att förorsaka en vida större och allmännare missbelåtenhet, än den tillfredsställelse, som den ifrågaställde och endast genom tillfälliga förhållanden föranledde skatte-minskningen skulle kunna medföra.
För öfrigt har Utskottet vid behandlingen af denna fråga, icke kunnat underlåta att taga i betragtande den rubbning af de vid innevarande
Riksdag redan fastställde bevillnings-grunder, äfvensom det uppskof med Riksdags-ärendenas afslutande, som antagandet af ifrågavarande förslag numera ofelbart komme alt föranleda.
Utskottet finnér sig således föranlåtet afstyrka hvad Herr Geijer i ofvanomförmälda hänseende föreslagit.
Maj 184.1- Reseryation af Herr Helsingius under åberopande af Stals-Utskottets uti Utlåtandet N:o 435 framställde och af Rikets Ständer godkända förslag i afseende å fruktbar-görandet af de för extra Stats-regleringen afsedda tillgångar intilldess deras användande kan ifrågakomma* Stah-Utskotlets Utlåtande, N.o 5a5.
N:° 525#
Ank, till Rxp,-Utsk. den 12 Maj, kl. 2 e, w, Utlåtande, i anledning af en anmärkningar vid Utskottets Betänkande, N:o 4&7> angående Herr Hallings motion om Banco^ vinstens användande#
CRSS Afd.) Ridderskapct och Adela samt Preste-Ståndet hafva bifallit, menBord gare- och Bonde-Stånden återremitterat ofvanberörde Betänkande, deruti Utskottet afstyrkt ett af vice Talmannen Herr Halling framställt förslag, innehållande, bland annat, att utaf Bankens reserverade vinst borde 2.000.000 Rnl anslås, för att, under namn af krigs-fond, upptagas på ett
Deposilions-conto för Riksgälds-Conloret, äfvensom att det i Regeringsformen förcskrifna förseglade Creditiv måtte innesluta en anvisning å denna deponerade fond.
Bonde-Ståndets återremiss är endast grundad på yrkandet, att det i Betänkandet omförmäldte förslag måtte tagas i öfvervägande, i sammanhang med en af Riksdags-Fullmägtigen F. von Zweigbergk väckt motion om tillgångars afsältande för Creditiven samt dessa medels förräntande genom Banco-Styrelsens försorg.
Inom Borgare-Ståndet har åter blifvit yrkadt, alt ifrågavarande förslag måtte af Utskottet tagas i förnyadt öfvervägande vid behandlingen af andra gjorda framställningar, rörande sättet för de odisponerade öfverskotts-medlens användande, helst skälet för förslagets afslyrkande af Utskottet, numera förfallet, sedan Borgare-Ståndet, genom sina beslut i de extra Stats-regleringen tillhörande frågor, nedsatt de af Utskottet föreslagna utgifts-summor med nära 3.000.000 R:Jr; och torde Stals-Utskottet, i anseende härtill sammanträda med Banco-Utskottet för uppgörandet af förslag till utlåning af de efter extra Stats-regleringens verkställande öfverblifna och till fond för stora Creditivet nu disponibla tillgångar, på det att icke landets rörelse-capilal mätte minskas gerom ifrågavarande medels innestående i Banken samt härigenom förorsakade otillgänglighet för allmänna rörelsen; varande i 12 Stats-Utskottets Memorialj N:o 520. afseende på sättet för medlens utspridande föreslagit dels att räntebärande papper för desamma måtte upphandlas, dels att Bankens silfverfond derigenom måtte förstärkas, dels ock, att utlåningar genom Handels- och Pfurings-Disconten måtte utsträckas.
Till följd af yrkandet om behandlingen i ett sammanhang af de väckta frågorna, angående medels afsältande för ofvanberörde Creditiv, bar Utskottet, vid angifvande af dess yttrande, i anledning aivon Zweigbergks ofvanåberopade motion, tagit i noggrannt öfvervägande de emot nu ifrågavarande
Betänkande framställde anmärkningar äfvensom de uti dessa anmärkningar innefattade förslag; och får alltså till besvarande af desamma hänvisa till Utskottets under N:o5ad, rörande omförmäldte ämne afgifne Betänkande samt derjemte hemställa alt den af Herr Halling väckte motion, tillika med Utskottets Utlåtande i anledning deraf, äfven inom Fiiks-Stånden måtte, i sammanhang med nyssberörde Betänkande, till förnyad pröfning företagas.
Slockholm den n
Maj 184 f - N:o 526.
Ånis, till Exp. Utsk, den 12 Maj, kl, 2 e, m.
Memorial, angående serskilde gratificationer jör Utskottets Secreterare och Notarier.
Då Stats-Utskottet, för m månader,’ sedan, föreslog aflöningsvilkoren för den vid Riks-Ståndens och Utskottens Canzlier anstälda personal, förvarade Utskottet uttryckligf n, att det var, för att gå Bonde-Ståndets enliä ligt yttrade önskan till mötes, som Utskottet fann sig föranlåtet afvika från de.-s vid början af innevarande Riksmöte, inför Rikets Ständer anmälda åsigt, att bestämmandet af bemälde personals aflöning borde till närmare R
Udagens sint uppskjutas
Vid äfgifvandet af detta förslag, ansåg sig också Utskottet, med ledning endast af framfarna Riksdagars erfarenhet, böra, äfven i afseende på Utskottets egen betjening, tillämpa den antagna grundsatisen af arfvodenas, inskränkning inom deras tillförene fastställda Stats Utskottets Merner'al, N:o 526. belopp.
Men dels det högst betydliga antal nya mål; som, efter denna tid, blifvit till Utskottets handläggning öfverlemnade, dels oek serskilda, under den fortsatta behandlingen af de Utskottet tillhörande ärenden, förekomne omständigheter hafva allt hittills förorsakat en så väsendtlig tillökning i nämnde betjenings göromål och åligganden, att Utskoltel, med välförtjent afseende å sättet hvarpå desamma blifvit fullgjorda, må«,te förklara det Utskottet anser de för dess Secreterare och Notarier vid ofvanberörde tid, beslämda arfvoden ingalunda innebära den, ”ejler gö omålens vist och mängd, lämpade vedergällningsom Riksdags-Ordningen "vid Riksdagens slut," tillerkänner den hos Utskottet biträdande personal.
Till stöd för denna åsigt, tror Utskottet sig icke behöfva ingå i någon omständlig jemförelse, hvarken emellan de göromål, som vid denna Riksdag ålegat Canzli-betjeningen hos de serskilda Utskotten, eller emellan de af nuvarande samt förflutna Riksdagars Stats-Utskott handlagda ^ärenden och afgifna Utlåtanden.
Utskottet anser sig dock böra upplysningsvis anmäla, alt de till dess behandling hänskjutna mål, enligt Utskottets Diarium, uppgå till ett antal af 974» hvaremot de till sista Riksdags Stats-Utskott, enligt det då förda Diarium, ankomna mål utgjorde 5a6.
Hufvudsakligen vill Utskottet likväl åberopa den, enligt hvad Riksdags-förhandlingarne nogsamt utvisa, synnerligen mödosamma och magtpåliggande beskaffenheten af ifrågavarande befattningar samt den utmärkta skicklighet och outtröttliga arbetsföi måga, som, under utöfningen deraf, blifvit ådagalagde.
Och får Utskottet alltså föreslå, att Rikets Ständer, i betragtande af nu antydda förhållanden, måtte tillerkänna Stats-Utskolte s nuvarande Secreterare och arne Notarier serskilda gratificalioner till det belopp, att bemälde tjens'emän från sina anlagningsdagar och intill dess deras tjenstgöring hos Utskottet upphör komma att ätli ju'a enahanda aflöning sorn Secreterarne och Notarierne hos Riks-Stånden, och hvilka gratificationer följaglligen skulle komma att utgå efter 100 R:dr i månaden för Secreteraren och 24 sk. om dagen för hvardera Notarien.
Stats-UtskottetS Utlåtande, N’.o 527.
N:o 527* Ank, till Exp, Utsk. den 14 Maj, kl. 3 t.
'Utlåtande, angående upplåtandet af rum i Rikets Ständers hus till begagnande af Directionen öfver Arméens Pensions» Cassa under en förestående reparation, (Rgs Afd.)
Hos Stats-TJtskottet hafva Fullmägtige i Riksgälds-Contoret anmält en af Directionen öfver Armeens Pensions-Cassa lios Fullmägtige gjord framställning, att, under den tid, som en beslutad vidsträckt reparation, &
Cassans egande lius, hvilken senast vårtiden nästa årskulle taga sin början, kommer att hindra detsammas begagnande, erforderligt antal rum och lägenheter måtte varda åt
Directionen upplåtna uti Rikets Ständers hus, under vilkor alt denna local i behörig ordning utrymdes., derest Fullmägtige, i anseende till inträffande Riksdag eller af annan anledning, funno sådant behöfligt.
Och då erfarenheten ådagalagt, att rum, som beboddes samt under den kalla och fuktiga årstiden eldades, kunde bättre vårdas, än de rum som under längre tider förblefvo obegagnade, så och med stöd af Rikets Ständers vid 1828 — i83o årens Riksdag, meddelade föreskrift, angående upplåtandet af rum i Rikets Ständers hus till hyresfritt begagnande emellan Riksdagarne, af tillförordnade Comiteer, som deraf kunde vara i behof, hafva Fullmägtige tillstyrkt bifall lill ofvanberörde framställning, hvarvid Fullmägtige dock ansett böra fästas ej mindre det af Directionen föreslagna vilkor, än det ytterligare förbehåll, att rummen under begagnande, skola väl vårdas och vid aflemnandet, på Armeens Pensions-Cassas bekostnad, varda försatta åtminstone i samma goda skick, hvaruti de emottogos.
Den, i afseende på upplåtandet af rum uti nämnde hus, vid 1828 ■—i83o arens Riksdag, meddelade och af Fullmägtige nu åberopade föreskrift är af följande lydelse; ''Derest emellan Riksdagarne, någon eller några Comiteer af Kongl.
”Alajtt i Nåder varda tillförordnade, för hvilka eiforderliga rum i Kronans Stats-DtsJiOttets Utlåtande, N'.o 527.
15 '■”hus icke äro att tillgå, må sådane, uppå Kong1.
Maj;ts Nådiga tillkänna— "gifvande härom lill begagnande af dessa Comiteer uti ifrågavarande hus "hyresfritt upplåtas, men med de vilkor, som för öfrigt af Herrar Full'mäglige bestämmas.”
Som den inrättning för hvars räkning, af ofvan uppgifna anledning en ny local måst under en tid af 1 eller högst 2 år, anskaffas, torde med afseende å denna inrättnings för hela samhället gagnande föremål och det understöd den jemväl af allmänna medel åtnjuter, hvarken kunna eller höra betragtas endast såsom ett enskildt verk för hvilket en serskild förmons medgifvande nu vore ifrågasatt; så och enär organisationen af berörde inrättnings förvaltning synes innebära en tillfyllestgörande garanti för ett noggrannt uppfyllande af de vilkor och bestämmelser, som med den sökta tillåtelsen kunna varda förenade, finner Utskottet ioke betänkligt att lika med Fullmägtige, tillstyrka, det Directionen öfver Armeens Pensions-Cassa må, under den uppgifna tiden, få hyresfritt begagna för Cassans förvaltning erforderliga och härtill disponibla embetsrum, jemte tillhörande lägenheter i Rikets Ständers hus, emot iagttagande af de vilkor och förbehåll i afseende på rummens vårdande och afträdande m. m. som Fullmägtige, för desammas] upplåtande, finna lämpligt bestämma.
Kommande dock derstädes då befintliga möbler och inventaire-persedlar icke att, jemte rummen, till bemälde
Directions begagnande aflemnas.
Stockholm den i3 Maj 1841.
STOCKHOLM, Elmcks och Granbergs Tryckeri, i84i. Ståts-Utskottets Utlåtande, N:o 528. i N:o 528.
Ank. till Exp.-Otsk. den 16 Maj 1841, kl. 13 midd.
Utlåtande, i anledning af Herr Kjellbergs motion om belöning för den, som med ett fullständigt motiveradt och till sina hvfvudgrunder antagligt representationsförslag till Rikets näst sammanträdande Ständer inkommer. (U. A.)
Uti en inom Borgare-Slåndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad, motion, har Herr Kjellberg, J. A., med afseende derå, att ConstitutionsUtskotlei vid innevarande Riksdag, oagtadt dess rastlösa bemödande och vitsordade arbetsamhet, icke syntes hafva lyckats tillvägabringa ett med de flestes åsigler öfverensstämmande förslag till National-representationens ombildning, och under förmodan, att en ny uppoffring för ändamålets vinnande skall af nationen med beredvillighet göras, föreslagit, alt Rikets Ständer måtte utfästa en belöning för den, som med ett fullständigt motiveradt och till sina hufvudgrunder antagligt representationsförslag till Rikets nästsammanträdande Ständer inkommer.
I anledning häraf, får Utskottet anföra , att, som icke allenast Grundlagen föreskrifver den enda ordning, hvaruti förändringar i densamma kunna väckas och utarbetas, utan äfven den största svårighet måste uppstå att pröfva, huruvida eli, i öfverensstämmelse med motionärens hemställan, tillkommet förslag i sådant afseende må anses hafva uppfyllt de fordringar, som skulle utgöra vilkoret för belöningens tilldelande, har Utskottet icke funnit sig kunna tillstyrka motionen, utan hemställer, att densamma icke må till någon åtgärd föranleda.
Stockholm den i3 Maj 184 *•
JBih. till B.
St■ Prot. 1840 och 1841.
4 Sami. 1 J/d. 3 Band. 31 Häftet. 1 2 Stats-Utslcottets Utlåtande, JS:o 52 g-.
N:o 529.
Ank. till Exp-Utsk. dea 16
Maj i84t, kl. 12 midd.
Utlåtande, i anledning af väckte motioner, angående Stats-anslag för Fattigvården i de Fikets städer, hvarest garnizoner finnas förlagde. (U. A.)
Uti en inom Borgare-Ståndet väckt, till Stats-Utskottet remitterad motion, har Herr Christierson> H- F., anfört: att, oagtadt af Carlskrona stads fattigpersonal, som, enligt motionen bilagdt bevis, vid tSzjo års början utgjort 5p4 antalet, 5o4 tillhöra garnizons-församlingen, och endast de återstående po stads-församlingen, staden, såsom bidrag till fattigförsörjningen, hvilken, jemlikt utdrag utur stadens fattigvårds-inrättnings räkenskaper för år i838, medfört en kostnad af to ,8gy R:dr it sk. i r r.
Banco, oberäknadt räntor på faltig-localernes inköpssummor, icke åtnjuter mera än ett Stats-anslag af 3,ooo R:dr, jemte i,oooR:dr från Krigsmans* cassan, hvaremot återstoden måst uttaxeras på invånarne; att Carlskrona stads församling, som, emot sin vilja, qvarhålles vid en med Amiralitetseller Garnizons-församlingen gemensam fattigförsörjning, följagtligen måste, utöfver all rimlig proportion emellan sina och de af Kronans manskap och arbetare uppkommande fattige, dertill bidraga; att, fastän, i förhållande till fattigpersonalen, Carlskrona stads invånare endast borde utgöra gtdel af fattigkostnaderne, motionären, med afseende å hvarjehanda i denna angelägenhet verkande omständigheter, ansett billigt, det eller något derutöfver, drabbar invånarne, som dessutom tillhandahålla en dyrbar local och räntegifvande fonder, hvaremot det syntes motionären obestridligt, att Staten, som för sjöförsvarets upprätthållande i Carlskrona placerat tusentals arbetare, af hvilka flere hundrade ambulatoriskt inställas och qvarlemna åt fattig-anstalterna tärande åminnelser, bör åtaga sig de återstående |:delarne af kostnaden, och sålunda lätta stadens börda; varande på grund häraf, samt under reservation och uttryckligt förbehåll, att, derest Carlskrona stads pastorat vid i84o års slut, då sista öfverenskommelsen med garnizons-församlingen tilländagick, ville sig separera och derefter sina egna fattige sjelf försörja, församlingen må ega full och laglig rättighet dertill^ och att i oberoende besittning återtaga sin fattig-local och Slats-Utshottels Utlåtande, IV'o 52g. 3 räntebärande fonder, af motionären å Carlskrona stads Borgerskaps och in* vånares vägnar, yrkadt: att Rikets Ständer, af ömhet för en concentrerad. lidande mensklighet, som till |:delar ej tillhör Carlskrona samhälle, samt således jemväl af rättvisa åt detta senares skäliga fordringar och begäran att undgå vidare godtycklig behandling, måtte anslå minst 6000 R:dr B:co årligen till fattigvårdens underhallande i nämnde stad, så länge förändrade förhållanden ej skulle till nedsättning föranleda, hvarjemte motionären slutligen fästat uppmärksamheten derå, att detta, å stadens vägnar, gjorda förslag grundade sig på förhållanden, som fullt bestyrka, att staden gått det allmänna till mötes i all den vidd, fordras kunde, och alt hvarje skillings nedsättning häri beredde en större tyngd för Carlskrona, än skäligt vore, synnerligast när den sanningen ej kunde längre tillbakahållas, att staden mycket lider i borgerliga näringarne och nedsjunkit under ett medelmåttigt välstånd i allmänhet,
utan att för de fleste communal-behofven hafva fonder eller sparade tillgångar.
Under den, i anledning af ifrågavarande motion, förefallne discussion, hafva serskilde ledamöter framställt följande yrkanden, nemligen: Herr Wijk, O.: att det Utskott, till hvilket motionen blefve remitterad, måtte behjerta äfven alla de orter, som med Carlskrona äro i enahanda förhållande, så att utgifterne för sådane fattige, som tillhört garnizoner, ej måtte drabba enskilde communer, utan Staten; Herr Åkesson: att, derest fråga blef om något bidrag från Statens sida till fattigvården i Garnizons-städerne, staden Ystad äfven måtte komma i åtnjutande af ett dylikt anslag; och Herr Brinck: att, i händelse Rikets Ständer anslå något i allmänhet i nämnde hänseende, Stockholm äfven må, efter enahanda grunder, som i öfrigt bestämmas, tillgodonjuta sådant understöd; hvarförutan följande motioner blifvit väckte och af Borgare-Ståndet till Utskottets behandling remitterade, nemligen: af Herr Halling_, C.
C.j som, under instämmande i de af Herr Christierson framställde principer för Statens allmänna förbindelse att låta sig vårda om alla de fattige, som inom Garnizons-församlingarne i Riket bildas, och Garnizons-städernes befrielse från skyldigheten att med de förra hafva gemensam Fattigvård, samt med afseende derå, att staden Malmö, om icke fullt, åtminstone till betydlig del, lider en lika tunga med Carlskrona, genom tvånget att deltaga uti underhållet af icke allenast de fatti - 4 Stats-Utslotcets Utlåtande, JY:o 52g. ge från nuvarande Garnizon, utan äfven alla qvarlefvorna af den der förlagde del af Konungens f. d. Eget värfvade Regemente, samt att staden, utan bidrag af Staten och oberäknadt räntor af egande fattig-fonder jemte andra insamlade medel, måst år iS3g, till fattig-behofvens fyllande, underkasta sig en taxering för året af icke mindre än 10,000 R:dr B:co, yrkat, att Malmö, intilldess ofvanomförmälda principer kunna finna full tillämpning, må af Staten njuta ett årligt bidrag af minst 3ooo R:dr B:co, och att, ehvad ett sådant understöd beviljas eller icke, Malmö stad åtminstone, till förstärkande af dess fattigvårds-anstalter, måtte tillerkännas samma fördel, sorn Carlskrona från äldre tider och, på sätt Kongl. Maj:ts i ett serskildt mål, den 11 September 1822, meddeldte Nådiga Dom utvisade, ännu eger, eller den , att åtnjuta och begagna Kongl.
Majus och Kronans, på i5 Gap. i §.
Ärfda-Balken grundade, rätt till det dana-arf, som inom Malmö stad fälla kan; hvarjemte motionären vid sin motion bilagt bevis, dels af Ordföranden i Malmö stads Fattig vårds-Direction. J. Kjellander, att Faltigvårds-afgifterne, under alla benämningar, uppgått för år 183g till 17,588 R:dr 38 sk.
B:co, hvaraf, efter fördelning på samtlige fattighjonen och de personer, sorn njutit understöd, belöpte sig i medeltal 5o R:dr 12 sk. 2 rst. på hvarje, samt att, efter denna beräkning, kostnaden för sådane fattige, som tillhört Garnizonen, utgjort 3,517 R:dr 35 sk. 8 rst., hvilket belopp dock vöre mindre, än hvad Garnizonens fattige verkligen kostat, i följd deraf, att flere från densamma härstammande barn blifvit, på stadens bekostnad, vårdade, utan att sådant serskildt i räkenskaperne upptagits, dels af Malmö stads Magistrat,, att det för underhållandet af stadens fattige å stadens invånare uttaxerade belopp, enligt ta.xerings-längden, uppgått för år 1809 till 1,0,3o 1 R:dr B :co; af Herr Hjort, B., sora yrkat, att staden Christianstad, sorn från uråldriga tider hyst en Garnizons-trupp af öfver 600 man, och lider en ganska svår tunga genom skyldigheten att underhålla alla de fattige från nämnde Garnizon, måtte, för det fall, att andra Rikets städer af allmänna medel erhålla bidrag till upphjelpande af sine fattig-inrättningar, äfven komma i åtnjutande af en sådan förmon,, i hvilket afseende motionären dock ej ville sträcka sitt påstående till ett årligt understöd på obegränsad tid, utan endast lill ett anslag för en gång af 8000 R:dr B co, för att dymedelst bereda staden tillfälle till erhållande-af ett ändamålsenligt arbetshus, hvilket staden,, af egna tillgångar,, icke mägtade åstadkomma; samt Stats-Utslottets Utlåtande, N.o 529. 5’ af Herr Helleday, A., snm fästat uppmärksamheten derå, att.