Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Yore en sådan förening träffad, skulle ej församlingens röster kunna köpas afden, som erböd sig för bästa priset, och största anledningen till de öfverklagade missbruken vore på sådant sätt häfven.
Gerna skulle jag för öfrigt med Herr Cederschjöld rösta för införandet af sluten votering, hvilket jag anser vara förträffligt vid hvarje omröstning, som sker per capita; men då den här verkställes efter hemmantalet, hemställer jag, huru den skulle inrättas, för att uppfylla ändamålet.
Jag kan åtminstone ej finna något annat sätt, än att utanpå sedeln tecknades hemmanets namn och den röstandes andel deri; och jag frågar då, om det ej blifver ganska lätt att upptäcka, huru hvar och en röstat, eller hvad nytta den slutna voteringen skulle medföra ?
Jag anhåller, att dessa anmärkningar må åtfölja återremissen.
Den siste värde talaren har missförstått mig, då han trott, att jag klandrat Utskotten derföre, alt de af - 128 Den i5 Junii f. in. styrkt det alternativa förslaget, hvarigenom Församlingarne skulle förlora sin valrättighet.
Jag har tvertom klandrat Utskotten, för det de brukat alltför svaga skäl försitt afstyrkande, samt icke nog bemödat sig att göra det tillstyrkte förslaget så riktigt, att det kunde vinna förtroende.
Samme talare har äfven emot den af mig föreslagne slutna voteringen invänt, att man i alla fall kunde upptäcka huru hvar och en röstat, enär, såsom den värde talaren trott, en sådan votering ej kunde låta sig göras utan att skrifva storleken af den röstandes Hemmansdel utanpå voteringssedeln.
Men mitt förslag lärer hafva fallit honom ur minnet; ty det innehöll, att rösterne skulle bringas till enheter, antingen efter minsta hemmansdelen i Församlingen eller efter minsta afgiften till Presten, och att hvar och en skulle aflemna lika många röster , som den antagne enheten innefattades i det Hemmantal den röstande ägde, eller de afgifter han erlade.
Härigenom skulle alla olägenheter förekommas, och jag kan ej inse minsta skymt till utväg att illudera ett sådant valsätt, eller att dervid begå sådane missbruk, som nu äga rum.
När man dessutom besinnar, att i fordna tider Parti-Cheferne, i anseende till den slutna voteringen, ej hade annan utväg för att controllera, huru deras anhängare uppfyllde sina löften, än att gifva olika format åt voleringssedlarne; hem - Den 15 Juna f. m. 129 hemställer jag, om ej samma nytta kan påräknas af den slutna voteringen vid Prestval; ty någon controll på köpta röster bör ej finnas.
Jag anhåller att få tillägga några upplysningar, i anledning af den siste värde Talarens anförande, att jag skulle hafva glömt hans förslag att bringa rösterne till enheter.
Jag får erindra , att detta möjligen skulle kunna verkställas.på slättbygden, der Hemmanen sällan äro styckade i mindre lotter än J:dels mantal, men att det deremot är alldeles overkställbar! i den stora mängden af våra skogsbygder och Bergslager, der Hemmanen äro delade i så små och olika lotter, att, om alla skulle indelas efter minsta lotten, hela dagen ej skulle förslå till deras blotta hopsummerande.
Jag vet ett åttondedels Hemman, som har g åboer, af hvilka hvars och ens andel utgör ett olika bråk emot de öfriges.
Hvar skulle dessutom härenhet finnas, som gick jemt upp i alla öfriga Hemmansdelarne.
Den slutne voteringen med så många valsedlar, som här enligt förslaget voro i fråga, lemnar äfven rum för det sjelfsvåld hos många, att dela rösterne på flere eller alla Candidaterne, hvilket vid öppen votering ej går an, och äfven i författningarne är förbjudet; ty så snart en ägare af flere röster afgifvit sin första röst, skola, enligt nu gällande för28 H. 9 13o Den i5 Jun i i f. m. t fattningar, hans öfrige röster afgifvas för samma man eller ock för ingen.
På de grunder, att det slutna voteringssättet ej är verkställbart, och föranledande lil! missbruket att dela rösterne, kan jag således ej tillstyrka dess antagande.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardies Jacob:
Då jag förmodar, alt återremiss kommer att äga rum, i anledning af de inkast, som redan blifvit gjorde emot Utskottens förslag, torde det tillåtas mig att bifoga några anmärkningar, på hvilka jag anser nödigt fästa Utskottens uppmärksamhet.
I 8 §. hafva Utskotten föreslagit, att rösträttigheten bör valveras i R:dr, sk.och rst.
Detta anser jag omöjligt att verkställa.
Jag tror visserligen, alt flere Församlingar gifvas, der detta beräkningssätt skulle blifva lätt, och befordrande hastigheten vid rösternes hopsummering; men deremot linner jag det overkställbar! i andra Församlingar, t. ex. i den Församling, som för några få år sedan hos Kongl. Majrt anförde klagomål öfver ett förrättadt Prestval, dervid handlingarne, som granskades i Rikets Allmänna Ärenders Beredning, utvisade, altröster funnos i brutna tal, hvilka hade 6 siffror i både Täljare och Nämnare.
Hvad Herr Cederschjölds förslag att reducera rösterne till enheter beträffar, så hemställer jag på samma grund, huru det skall låta sig göras, eller huru många tusendetals röster en stör - Den i5 Junii f. m. re Godsägare skall aflemna, der enheten måste motsvara ett bråk med 6 siffror i Täljare och Nämnare.
Jag tror derföre det vara bäst, alt-förblifva vid det förra beräkningssättet.
I 19 §. hafva Utskotten tilllagt Arrendatorer rättighet, att rösta för den jord de innehafva, så vida ej ägaren genom contracl sjelf förbehållit sig röslrättigheten.
Jag kan ej inse någon nytta af denna förändring.
För min del har jag ansett rösträttigheten från uråldriga lider vara förenad med ägande-rätten till jorden, och sådan, att den icke utan ägarens uttryckliga samtycke kan öfvergå till innehafvaren eller Arrendatoren.
Jag finner så mycket mindre nödvändighet, alt skapa en ny
Lag efter motsatt princip, som den endast skall tjena alt försvåra Contracters uppgörande, och mångdubbla de försigtighetsmått en Ägare 'nödgas iagttaga, utan att meli föra någon fördel, eller förekomma något missbruk, enär det icke lärer blifva svårare att använda konster vid Prestval, om jag så får uttrycka mig, ehvad Arrendatorn eller jordägaren innehar rösträttigheten.
Jag gillar Herr Hjertås anmärkning att valen böra kunna ske på större Högtidsdagar.
Menigheten är då talrikast församlad, och isynnerhet medför det beqvämlighet för de mera aflägset boende i vidsträckta Församlingar.
Jag instämmer äfyen i Herr Hjertås anmärkning vid 3i §., i afseende på Cousistoriella 9* Den 15 J u n i i f. m. > gälls rättighet att begära en 4;de profpredikant.
Jag vet icke, hvarföre dessa gäll skola betagas denna rättighet, mer än de Regala.
Förbudet i 56 §. för Kronobetjente, eller Fiskaler att öfvervara valen, finnér jag icke af någon nödvändighet påkallad t.
Farhågan för dessa Embetsmäns större inflytande, än många andra personers, är obetydlig, men deremot anser jag det vara en "verklig orättvisa att utestänga dem från personligt deltagande i valet, då de oftast hunna hafva Boställe eller enskild egendom inom Församlingen.
Hvad lottningen vid lika röster angår, kan jag ej inse något hinder för dess verkställande genast på stället, genom Församlingens Deputerade.
Med Herr Tham instämmer jag, angående Frälseägares rätt, att sjelf rösta för sina Frälsehemman; men deremot kan jag ej instämma med Herr Hjerta uti upphäfvande af Magistratens i Stockholm rätt att deltaga i val af Pastor i Storkyrkan.
Denna kyrka har af ålder varit ansedd såsom Stockholms allmänna kyrka, och Magistraten har af sådan anledning fått en urgammal rätt att deltaga i val af Pastor derstädes, hvilken rätt jag icke tror kan den betagas.
På grund af hvad jag nu anfört, jemte de flere anmärkningar, som blifvit framställde, anhåller jag om återremiss.
Man har ytterligare emot mitt förslag anmärkt, att betydlighe - Den i5 Juni i f, ni. ten och olikheten af de brutna tal, hvari Hemmanen äro fördelte, skulle göra det omöjligt att finna en enhet för dem alla.
Men jag får erindra, att jag icke föreslagit någon enhet, som absolut skulle passa för alla olika Ilemmanslotter, utan blott approximativt.
De alternativa förslag jag framställt torde det tillåtas mig att i minnet återkalla ur Protocollet för deri i sistlidne December.
Första Alternativet: ”Den min”sta Hemmansdel inom Församlingen tages ”till enhet; och hvarje voterande aflemne ”så många slutna sedlar, som han äger dy”lika hemmansdelar alt rösta för.” Andra Alternativet: ”Hvar och en Röstande af”gifve en sluten voteringssedel för hvar Riksdaler, som af hans egendom, efter de 5 ”sista årens medeltal, årligen utgjorts till ”Prestens ordinarie aflöning.”
Den nästföljande §. lyder sålunda:
Första Alternäs 3’tivet.
”Derest någon Hemmansdel utgör ”ett bråk, hvari enheten ej jemt kan inne”liållas; så afgifves för hvad sorn uppgår ”till en half enhet, en röst; men för det •”sorn mindre är, löstes icke.” (Manskulle således icke behöfva göra afseende på de ofantliga klyfningarne af ett eller annat Hemman, utan endast hålla sig till runda tal.)
Andra Alternativet: ”För det som ”uppgår till en half Riksdaler, afgifves en ”röst; men för det som mindre är, röstes ”icke.”
Jag tror således, alt den anmärkta olägenheten af sluten votering, skulle efter / l34 Den i5 Junii. f. m. tegge förslagen helt och hållet förfalla, och vallängden blifva mycket lättare att upprätta och summera, än nu.
Man har älven invänd t, alt om den Väljande fick begagna flera sedlar, skulle detta gifva tillfälle för samma person att Välja på flere.
Jag tror icke, att någon skulle vara så oklok eller enfaldig, att han skulle vilja minska sin egen valrätt och siLt inflytande på valets utgång, hvilket sker i samma mån han delar sina röster mellan flere.
Delas de jemt mellan alla Candidaterne, blir resultatet detsamma, som ifall den väljande röstat på ingen, och olyckan vore ej större, än om han icke voterat.
Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm: Herr Cederschjöld har ej funnit sig tillfredsställd af de skäl Utskotten anfört emot det alternativa förslaget i Kongl.
Propositionen.
Jag får derföre tillägga några ytterligare skäl, som verkat på min öfvertygelse.
Förslaget innefattar en minskning i Konungens och menigheternes rätt, samt ett förökande af Consistoriernes.
Men om man betraktar vår Historia, tror jag man skall finna, att då Presterskapet hos oss har ett så betydligt inflytande på ordnandet af hela vårt Samhällsskick, Lagstiftaren ej gjort orätt, att dela rättigheterne af Presternes tillsättande mellan Konung och folk med en bemedlande myndighet hos Consistorierne, utan alt Den i5 Junii f. in. i35 göra denna sistnämde så öfvervägande, sorn det alternativa förslaget innehåller, och hvilket jag fruktar skulle castifiera vårt Presterskap, så att vi om 5o eller 100 år skulle äga ett Catholskt i stället för ett Protestantiskt Presterskap.
Man har talat om de missbruk, som öfvas vid menigheternes val.
Att sådane missbruk äga rum, är naturligt; ty det ligger i caracteren af alla val, och jag tror icke att de skulle förekommas genom en slu. ten votering.
Detta skulle blott befordra en ytterligare immoralitet, genom frestelsen att taga betalning från begge sidor.
Man har klandrat, att Utskotten icke till valförrättningarne utsedt Bönedagar och större Högtidsdagar.
Den Kongl.
Propositionen innehåller, att valen borde förflyttas till och. reed från vanliga Söndagar till Onsdagar, i i anseende till de oordningar och utsväfningar, som vid valen pläga föröfvas.
Men Utskotten, som icke tilltrott sig kunna tillstyrka en sådan förändring af flere skäl, som i Betänkandet finnas upptagne, och jemväl med fästadt afseende på obekvämligheten för de aflägset boende, serdeles i norra orterne, hafva likväl, på de i Kongl. Propositionen anförde grunder, ansett sig böra undantaga de större Högtidsdagarne, isynnerhet som Gudstjensten då räcker längre och skulle alltför mycket försena valet.
I afseende pä anmärkningarne emot den rösträt - i36
Den i5 Junii f. m. ti gliet Utskotten medgifvit åt Arrendatorer, torde jag blott få erindra, att det af Konungen öfverlemnade Förslag åsyftar en ovilkorlig rösträttighet för innehafvären af jorden , men att Utskotten föreslagit en medelväg, hvilken således måhända ej är så förkastlig.
Magistratspersonernes i Stockholm deltagande i val till Pastor i Storkyrkan är grundadt på urgammalt bruk, som torde blifva svårt att borttaga.
Likaledes är bruket, atti fråga om 4'de profpredikanten voteringen sker per capita, gammalt, och stöder sig, om jag ej misstager mig, på en äldre författning, hvilken jag ej anser nyttigt att upphäfva, emedan jag tror det vara riktigare att en sådan fråga afgöres genom ett slags acclamation, än genom röstberäkning efter Hemmantalet.
Hvad anmärkningen emot uttrycket:
Andeliga Domstolar _, beträffar, så torde den ej böra föranleda till återremiss, enär den endast angår en obetydlig redactions-form.
Slutligen får jag, rörande förbudet för KronoBetjente att vara tillstädes vid Prestval, påminna, att det grundar sig på äldre författningar.
Jag lemnar derhän, om det medfört någon nytta; men då man så allmänt klagar öfver de missbruk, som vid Prestvalen äga rum, torde man böra besinna sig, innan man borttager de controller, som finnas.
Herr Ribbing, Arwid:
Då nu ej är fråga om utvidgning af Consistoriernes rätt att Den i5 Junii f. m. tillsätta Pastorer, och diseussion härom ej kan föranleda till något resultat, så tror jag att man gerna kan lemna detta ämne å sido.
Beträffande valförrättningens förflyttning från Helgedag till hvardag , så förete sig skäl både root och med.
Till anmärkningen, att ett färre antal väljande skulle infinna sig vid val å Söknedag, än vid val å Helgedag, kan äfven läggas den, att, på de orter, der afståndet från kyrkan är långt, skulle sådant isynnerhet vara att befara; hvaremot med skäl kan anmärkas att förrättningar af så verldslig natur, som erfarenheten visat dessa val oftast vara, icke borde inskränka firandet af de få Helgedagar, som Allmänheten i dessa orter bevistar.
Jag hemställer derföre vördsammast, om man ej skulle kunna antaga den medelväg att utsätta prestvalsförrättningen till antingen dagen före, eller dagen efter en helgedag, derigenom vunnes, att man slapp göra särskild resa inom de vidsträcktare Församlingar såsom i Norrland, der man ofta använder 3:ne dagar till hvarje kyrkofärd, nemligen den första att resa till Kyrkan, den andra att vistas på stället, och den tredje till hemresan.
Hvad angår den i 19 §. af 5 Artikeln Frälse-eller Landtbonde!- förunnade valrätt, så instämmer jag fullkomligen deri, att endast själavårdens begagnande borde antagas som grund för rösträttigheten, så vidt detta kunde med äganderättens helgd förenas.
Vidkommande Magistratspersons och KronoBe - i38 Den i5 Junii f. m. tjents närvaro vid prestval, beklagar jag, att deraf skall kunna befaras något menligt inflytande på valet, men vågar ej neka att så verkligen är, och att erfarenheten visat det.
Bästa correctivet mot missbruken i detta afseende vore visst, om Herr Cederschjolds förslag angående sluten votering kunde verkställas.
Då detta Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, torde komma att återremitteras, anhåller jag att få fästa Utskottens uppmärksamhet på en ytterligare anmärkning, nemligen om den föreslagne straffbestämningen för Prestman, som beträdes med röstvärfning och löneaccords uppgörande före valet.
Utskotten hafva varit i val emellan antagande af antingen en strängare eller lindrigare straffbestämmelse, och antagit den sednare, synnerligast af det ganska goda skäl, att
Lagen så mycket säkrare skulle tillämpas, och ej, såsom ofta händer, straffet just för sin stränghet skull eftergifvas, samt således föreslagit suspensionsstraff i stället för afsättning från Embetet.
Utskotten hafva likväl iråkat en contradiction, då de icke vederlägga, utan sjelfva anföra: ”Den me ”ning har väl inom Utskotten blifvit discu”terad, att en Prest, som beträdes med någondera af de i denna Artikel förekommande Lagbrott, borde såsom förvunnen ”förbrytare mot sin Presterliga Ed, samve”te och pligt från PrestEmbetet alldeles skil”jas; men Utskotten, ehuru icke misskän - Den i5 Junii f, m. i3g *’nande denna strängare menings sanna nw"raliska grund, hafva dock fruktat, att än”damålet derigenom snarare förfelas än vinges, enär erfarenheten visat, att de strän”gaste straffbestämmelser oftast leda till brottets fördöljande” &c. När Utskotten yttrat detta, och således högtidligen förklarat, att den Prestman, som efter deras ifrågavarande förslag skall suspenderas, vore att anse såsom förvunnen förbrytare mot sin Presterliga Ed, samvete och pligt, så tyckes det att uppmärksamheten äfven bordt fästas på det förnedrande för Församlingen, att nödgas återtaga en sådan förbrytare till sin själasörjare, hvilken icke vidare bör kunna betraktas såsom själasörjare, utan i den mening som sörjde han deröfver alt han spillt sin egen själ och sålunda aflagt prof på sin egen ovärdighet att vårda andras själar.
Jag föreslår derföre, att antingen ur formulairet för PrestEden måtte uttagas förpligtelsen, att ej genom olagliga medel söka sin befordran, eller ock att ett sådant Edbrott måtte bestraffas med tjenstens förlust.
Jag känner ingen häri möjlig modification, och öfverlemna!’ derföre denna anmärkning till Utskottens samvetsgranna pröfning.
Jag instämmer uti de af Herr Hjerta gjorde anmärkningar, men anhåller alt serskildt få tillägga, det jag anser 1790 års
Den i5 Jun i i f. m.
Författning icke Lora förändras.
Det är ej rätt att anse Vallängdens uppläsande på frågodagen för justering deraf; det innefattar endast en justering af HäradsSkrifvarens concept till vallängd.
Derföre har äfven hvarje försigtig Valförrättare brukat, att å valdagen åter uppläsa Vallängden, och tillfråga Församlingen, om anmärkningar dervid voro att göra.
Det skulle ej skada, att det uttryckligen stadgades, att så borde tillgå.
Hvad angår den af Herr Cederschjöld föreslagna slutna votering, så inser jag väl den goda afsigten dermed, men äfven hinderna för verkställigheten, hvaraf man i första rummet hör afse den väljande menighetens okunnighet och oförmåga att controllera röstsättet.
Derjemte skulle valförrättningen genom detta röst-sätt betydligen förlängas, och svårligen kunna slutas på en dag; äfvensom den betänklighet kunde uppstå, att hela valet finge omgöras, blott för det en voterings-sedel vore origtig.
Nu deremot är det i val-protocollet utsatt, hvad hvarje väljande har att rösta för, och deri införes blott namnet på den person, som väljes.
Jag röstar för bibehållandet af gamla valsättet.
Angående Arrendatorers och Landtbönders rösträttighet, instämmer jag fullkomligt uti hvad Kongl. Majrts Nådiga Proposition derom innehåller.
Då alla onera till Prestens aflöning och kyrkobyggnad ut - Den i5 Junii f. m. gå af Hemmanet, är det ock billigt, att den, som brukar det får välja sin Prest, och några förbehåll deremot böra icke i Contractel få inflyta.
Den enda modification jag skulle önska, vore att Arrendatorn, för att få rösträttighet för det arrenderade hemmanet, borde hafva Contractet uppgjordt på minst fem års tid.
Och anhåller jag, att
Utskotten ville taga denna anmärkning i öfvervägande.
Förslaget, att den 4;de ProfPredikanten bör utses per capita, tror jag väl, att sådant är det skyndsammastesättet, men inser i öfrigt ej, hvarföre valsättet skall vara olika emot andra Prestval.
KronoBetjeningens uteslutande från Prestval finner jag förödmjukande för menigheten, då det förutsätter, att desse tjenstemäns blotta närvaro skall kunna inverka på valet.
Vöre det frågan om val till representant, skulle jag dela ide'en, men nu anser jag den vara utan grund och ändamål, ty KronoBetjeningens förmåga att influera på valet är derigenom icke upphäfven, att han ej får vara personligen tillstädes, då det förrättas.
Dessutom, anser jag det vara hårdt, om t. ex. en KronoFogde, som ofta kan vara betydlig jordäre inom Församlingen, skulle undergå den förödmjukelse, att ej få sjelf aflemna sin röst till Prestval, utan vara tvungen att skicka sin Dräng dermed.
Jag tillstyrker alltså, att det föreslagna stadgandet härom må utgå.
Icke heller inser jag, hvarföre Helge - Den i5 Junii f. m. dagarne böra upphöra att vara Valdagar, lika litet som de uteslutande böra vara del; och jag kan ej finna, att Prestvals-förrättningen blir mindre helig, för det den sker på en annan dag, än en Helgedag.
Uti frågan om vallängdens uppläsande endast på frågodagen, är jag af lika mening med Grefve von Schwerin, och tror, att då förändringen endast skulle medföra beqvämlighet för val-förrättaren, den bör vika för respecterandet af menighetens vana vid vallängdens justering på sjelfva valdagen, och att det äfven vore bäst, om denna vana förvandlades till ett bestämdt lagstadgande.
Af dessa anledningar anhåller jag om återremiss af Betänkandet.
Jag glömde att i mitt sista yttrande tillägga, att så vida Utskotten förblifva vid deras förslag, att för Prestmans förtida accorder utsätta endast suspension från PrestEmbetet, d.et då är nödvändigt att detta Förslag icke af Utskotten särskildt tillstyrkes, utan att för dess antagande uttryckligen utsattes såsom vilkor, att, på samma gång, den af mig föreslagna ändring i PreslEden af Ständérne i underdånighet begäres och af Kongl. Majit i Nåder sanctioneras.
Jag hemställer vördsammast till Herr Grefven och LandtMarskalken samt Ilögloflige Ridderskapet och Adeln, huruvida detta mitt förslag om PrestEdens förändring, såsom varande egenteligen en Lag - Den 15 Junii f. m. i43 fråga, behöfver att särskildt till Lagutskottet remitteras, eller om den icke må åtfölja återremissen till båda Utskotten, sorn kunna sjelfve, efter förekommande omständigheter, i grundlagsenlig ordning dela frågorne sig emellan.
Sedanllerrarne Hjerta och Tham så omständligen yttrat sig, ansåg jag öfverflödigt att vidare tillägga något i detta ämne, desto häldre som jag delar lika tänkesätt med nämnde Ilerrar; men Friherre Anckarswärds anmärkning, om Arrendatorers och Landlbönders valrättighet, har väckt min uppmärksamhet, och aftvingar mig den erinran, att hvarken Utskotten eller Friherren synes hafva ihågkommit, att då Arrendatorn ej mägtar betala de af Hemmanet utgående onera, får egaren göra det, äfvensom att Arrendatorn, då han ej fullgör Contractet, skiljes från Arrendet, i hvilken händelse det ej synes rättvist att frånkänna Jordegaren rösträttighet för sitt Hemman, och är det att förmoda, att en egare, som bör hafva mera interet att få en förtjenstfull själasörjare, icke så lättsinnigt låter inverka pä sin röst, som den, hvilken fränden ena dagen till den andra kan skiljas från den lägenhet han brukar och bebor.
Jag anser den af mig föreslagne slutna Voteringen vid Prest - i44 Den i5 Junii f. ui. val vara så vigtig, att jag måste be om ursägt för det jag upptager tiden med att derom ännu yttra några ord.
Det liar blifvit sagdt, att Voteringen med slutna sedlar skulle för röst emes beräknande och uppsummering medtaga för mycken tid; men då vallängden redan förut blifvit uppgjord, och rösternas antal för livar och en Röstande bestämdt, samt vallängden på frågodagen justerad; så vågar jag påstå, att valet skulle efter mitt förslag vara mycket enklare och gå vida fortare än nu, samt blifva vida lättare att förrätta.
Jag fruktar visserligen, att mitt förslag nu ej vinner framgång; men jag har likväl, så mycket i min förmåga stått, velat undanrödja de invändningar, som deremot nu blifvit gjorde, för att bereda möjligheten af dess antagande en annan gång.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framstäld Proposition, blef Lag- och EkonomiUtskottens ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återreniitteradt.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den 26 sistlidne Maji linder N:o 120 afgifne, och den 4 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, angående väckt Motion om inrättande af FattigColonier.
Herr Den 15 J d n i i f. m. .45 Herr Hjertaj Gustaf:
Då detta Utlåtnnde redan är bifallet af 2 Stånd, och så* ledes all utväg afstängd, att leda beslutet till någon verkan, anhåller jag endast att till protocollet få yttra, att min afsigt hufvudsakligen var, att bereda anledning till, att vid nästa Riksdag i ämnet besluta, samt att jag önskat, det Utskottet yttrat sig på ett bestämdare sätt, om det trott, att dylika colonier kunna genom enskilta uppoff* ringar tillvägabringas.
Jag anser det vara omöjligt, att sådant i början kan ske utan biträde af allmänna medel, och saken har bland annat sammanhang med skatte-frihet.