Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att under Hera förflutna år betvdlirn (överskott nå BevillninPar och m -A InkomstTitlar, samt besparingar inom HufvudTitlarna till flera millioner, lill StatsCassar< influtit, utan att, hvarken vid iflts ars Riksdag, eller denna, derom af StaJsUtskoltet blifvit omständelig upplysning Riksens Ständer meddelad, är allmänt kändt, äfvensom att dessa medel skulle, efter Riksens Ständers föreskrift: vid 1810 ars Riksdag, användas till afbördande af Rikets gäld, men efter 1812 ärs Riksdags beslut, till bestridande af Krigsomkostnader till Krigsfonden öfverlemnas.
All upplysning om verkställigheten af dessa föreskrifter saknas ännu, ej mindre i anseende till de influtna Summors belopp, än deras användande, som likväl för nationen är af åtmindstone sä stor vigt, som ett förslag till en RiksStat, med utvägarne att afrunda tillgångar densamma bestrida.
Då i följd af dessa föreskrifter, 1810 och 1811 års öfverskott och besparing-ar, samt 1809 och föregående årens influtna medel böra användas till betalande af Rikets gäld, men 1812 och följande förflutna års öfverskott och besparingar deremot böra anses tillhöra KrigsFonden, så önskar jag Höglofl.
StatsTJtskottet ville meddela Riksens Ständer upplysning, om de influtna medel i sadan ordning utgått, samt afgifva en omständelig uppgift, som upptager hvad särskildt af dessa förflutna år influtit, huru dessa medel Den 20 Juli e. m. 855 blifvit använda, samt, så vidt möjligt är, hvad ännu för hvarje af dessa år kan blifva såsom inkomst att påräkna, i hvilken sistnämnda omständighet jag likväl känner att i synnerhet för ar 1815 svårigheter för ett noggran t- uppfyllande, vid nu varande redo vRningsmethod torde möta; lärartdes lik . äl för-hållandet för 1814» i anseende till tullmedel, postmedel och Charta Sigillata, kunna meddelas.
Att känna beloppet af förenämuda besparingar och öfverskott, som, utan att såsom Bevillningar synas, likväl i sådan egenskap blifvit af nationens tillgångar beredde, är af synnerlig vigt, äfvensom upplysning hvar redovisningen skall sökas; förhållandet i anseende till de influtna Subsidier bör äfven upplysas: ^pj^att förären 1810 och 1811 sådana icke existera har jag mig bekant men, i anseende till de sedermera till närvarande tid influtna, förväntas af Höglofl.
StatsUtskottet en omständlig upplysning, med framställning af de
Utskottet meddeldta förhållanden i detta afseende, beledsagade med underrättelse om dessa medels användande och redovisning.
Ändtligenoch då i flera år, medHemmansägares känbara kostnad, i synnerhet de sista åren, medel till Saltpeters anskaffande måst tillskjutas, och för användande af dessa medel, likasom alla andra allmänna medel, redovisning af Riksens Ständer lärer kunna fordras, så torde ea Berättelse om förhållandet under flera förflutna år nu af Rik - 854 Den So Juli f. m. fens Ständer kunna förväntas.
Jag anhållerVördsammeligen, att dessa erinringar måga^ till StatsUtskottet remitter%g.
Remitterades till
Sta tsfJtskottet.
Justerades följande underdåniga Skrif», velser till Kongl.
Maj:t: 1:0 O ra tiden och sättet för MarlcegangsTaxorna uppsättande, om Riksens Ständers JuStitieOmbudsmans befattning med dera- grarskning, samt om jemkning j de Tio: de- och Rentegifvare emot Indel» jiing-hafvare och Räntetagare åliggande skyldigb#^'., 2:0 Om en Pensicjns Cassa-inrättning för Civilstaten. 5:0 Om Förordningen rörande Enskiftet),, fao Om organisationen af en Committée till reglering af Statens Embeten, och Tjenster. §:o Om Fjerdingsmans aflöning och deras Boställens indragning. 6:o
Om ersättning för inquartering.
Den 2o Juli. f. m. 855 7:0 Om Bevillningen för Dannemora Bergslag. 8:0 Constitutorial för CommerceRådet Zenius att vara Justitieombudsmannen* Suppleant.
Justerades Pleni Protocollet. för äett 7, Juli förmiddagen-.
Emottogs och infördes på vanligt sätt Konungens HofCanzler, Herr Friherre af "^Vetterstedt, medförande tvänne handlingar från Kongl. Majrt, hvilka sedan Herr HofCanzleren blifvit utbeledsagad, upplästes och voro följander 1:0 Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer af den 19 Juli, i anledning af Norriges Rikes StorThings svar på den föreslagna RiksActen, till bestämmande af de, genom föreningen mellan Sverige och Norrige, uppkomna,., Constitutionella förhållanden.
Remitterades till ConstitutionsUtskot tet. £55 Den 2o Juli. f. ni. cio 'Kongl, Majits Nådiga Skrifvelse till Riksens Ständer, af samma dag, angående ('• c af N- rriges Rikes StorThing gifna enstämmiga bifall ål förslaget om Konungens myndighetsålder, na. m. Uades till Handlingarna, och skulls meddelas ConslitutionsUtskottet.
Föredrogo» till afgörande 2:ne Särskildta Utskottats den 17 dennes på Rordet lagde Memorial af den 15 nästföregående, det ena innefattande förklaringar öfver Ståndens anmärkningar vid Utskottets deri 20 och 28* Juni upplästa Betänkande af dea 17 i samma månad, angående förlägenheten i allmänna rörelsen, det andra innefattande de oeconomiska mål, hvilka Utskottet ansett böra till Kongl, Majits Nådiga pröfning öfverlemnas.
Herr Silfversparre, Aron Isac, hade inlemnat ett Uictauien, så lydande:
Jäg öar förut sökt att bevisa det skadliga af antagandet utaf ett ProlubitionsSystem i allmänhet: tillfällen gifvas likväl då oeconomiska förbud i egenskap af Palli - Den 20 Juli. /• nu 857 atif för någon tid kunna medföra en slagS nytta, så vida dock denna nytta icke öfverväges af oundvikeliga större olägenheter: såsom t. e. omöjligheten af en bevakning, tillräcklig att afhålla förbndna varors införsel, oförmågan att hindra bruket annorledes, än att genom förbuden tillika uppväckes och underhålles en Fi-kalisk auda medborgare imellan , ledande till förstöring af allmänt och enskildt förtroende samt personlig säkerhet: eller ock att förlägen!, oten sluteligen likasom aftvingar Styrelsen, i afseende på oeconomiska förbudshrott, sådana strafflagar, hvilkas förderfliga inflytelse, både i moraliskt och politiskt afseende, jag förut sökt leda i bevis.
Kunna ofvannämnda olägenheter undvikas, hvilket dock i allmänhet torde vara mera att önska än hoppas; då kunna säkerligen temporaira förbud i vissa fall vara nyttiga: men så ofta oeconomiska fördelar måste sökas på bekostnad af folkets Moralitet och af hvad politisk klokhet bjuder, bör valet icke blifva svårt.
Vällefnadens urartande till en öfverdrifven lux är visserligen beklaglig; men ännu beklagligare vore det om omöjligheten att handhafva obetänksamt utfärdade förbud skulle öka allmänhetens liknöjdhet för Lagbrott: om angifvelser och inquisitoriska steg måste användas, till ännu ytterligare försämring af tänkesättens moraliska rigtning och utsläckande af den återstående gnista Den 20 Juli f. m. af förtroende medborgare imellan: om en. förmynderlig mellankomst uti personers och. classers inbördes forhällande skulle försökas, säkerligen utan annan påföljd än att ö-, ka misstanka och afund.
Jag lör min del önskar så. lifligt* som någon att missbruk måtte förekomma?, att tarflighet kunde återföras, att patriotism hade en gifven , öfvervigt pa personliga interesse*.: men jag edigar ejhoppas, att. detta.kan tilvägabringas;geiioih förbud: jag är deremot ofvertygad om deras vådlighet, och har derföre ansett för min skyldighet att tillkännagifva denna min öfvertygelse och mina enskildta tänkesätt £ dessa ämnen Grefve von Lantingshausen, Albrecht:
Då Betänkandet innehåller så många sär-, skilda saker, anhåller jag att detsamma måtte företagas punktvis.
Ehuru jag för min del är färdig att bifalla mångå, finnes likväl en, hvaruti, jag icke kan instämma.
Utskottet har föreslagit nederlagsfrihet för utländsk Spannmål.
Jag tror att denna anstalt skulle motarbeta
Rikets egen pro» duction.
För Nederlags-Spannmålen skulle betalas ringa eller ingen tull.- vår egen Spannmål skulle derigenom komma att säljas till underpris.
Jag får ödmjukast förnya min anhållan om , målets afgörande punktvis. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogisluus:
Särskildta
Utskottet har visserligen
Den 20 juli f. ni 859 funnit att rättigheten att på Nederlag få upplägga Spannmål, skulle möjligen kunna verka på prisen och blifva menlig för inhem- » ska Jordbrukaren.
Men då ännu årligen per medium 250,000 tunnor behöfvas utifrån köpas, har det synts Utskottet vådligt att genom nekad Nederlagsfrihet försvåra tillgången i behofvets stund.
Hvad Särskildta Utskottets. Betänkande beträffar, tror jag att proposition först borde göras till bifall å Betänkandet i hela dess. vidd, med undantag af dre grunder, sorn äro af financiel beskaffenhet och hvaröfver Banco- och StatsUtskottens slutliga yttranden ännu böra införyäntas.
Kanske borde oqk ännu undantagas frågan om Journalen.
Jag har hort att den varit i ombrage.
Orsaken dertill torde ligga i det yttrande ofver ämnet som jag enskildt afgifvit, och sorn genom sin korthet kunnat bli misstydning underkastadt.
Kän hända torde Kongl, Maj:ts tanka öfver detta ämne kunna, och, böra inhämtas.
Till svar på hvad den sista värda Talaren anfört, att vi sjelfve ej äge tillräckligt af Spannmål, får jag endast nämna, att OeconomieUtskottet ej ansett utländsk Spannmål icke böra fa inkomma i Riket, men för tull, och icke på nederlag, och att när Kongl. Maj:t äger rättigheten att låta införskrifva Spannmål vid trängande behof, synes all fara vara tillräckligt förebyggd. g6o Drn 20 Juli f. m.
Ett skäl får jag tillägga mitt förut afgifnä yttrande om Spannmåls läggande på Nederlag.
Man vet ej ännu hvad som kan blifva följd af en friare brännvinsbränning.
Dessutom skulle ett förljud emot Nederlag af Spannmål möjligen kunna väcka oro lios de sädesköpande.
Herr Manner st am, Johani Särskildta Utskottet har lili dess afgifna Betänkanden antagit en för mycket utsträckt handelsrörelse såsom en af hufvudorsakerna lill bristen på Capitaler uti den inhemska rörelsen.
Den allmänna tendencen af Utskottets omdömen och förslag synes också vara att lifva och uppbringa jordbruket och inhemska productiönen, Med dessa efter min tanka rigtiga grundsatser, kan jag icke förena Utskottets tillstyrkande, att våra nu gällande prohibitiva och monopoliska närings- och handels-författningar skola fortfara, hvilket kan blifva resultatet af Utskottets yttranden på 48, 49> 5° oc^ 5X sidorna af det tryckta Betänkandet.
Alla varor som, med fördel och till Landets behof kunna tillverkas inom, Riket såsom t. ex. alla sorter gröfre Jern-manufactur-varor, böra efter min tanka förbjudas till införsel, lika sorn alla de varor, hvilkas förbrukning man vill afskaffa.
Men om man utsträcker detta förbud till sådana varor', hvilkas till - Den 70 .Tuli /. tit Verkning endast genom mor.opolisk afsättning kan uppdrifvas, blir följden otvifvelaktigt densamma som hittills inträffat, nämligen dels att sådana varor lurendrägas, hvilket omöjligen kan förekommas, så länge de icke till
Rikets consumtion eller ock lill sa mycket lägre pris här tillverkas; dels att Capitaler och arbetsstyrka ledas ifrån jordbruket och de mest nyttiga inhemska näringar till de Manufactitrer och Fabriker, som äro lönande genom monopoliska fördelar.
Utskottet har, såsom mig synes, i detta ämne bort fästa mera afseende på de obestridcdiga skäl, som Herr Lagmannen Silfversparre anfört emot prohihitiva Systemet.
Utskottet hade då icke misskännt det af alla upplysta utlänningar antagna axiom, att frihet och täflan är hufvudvilkoret för lifvande af handel och näringar.
I afseende på Utskottets. yttrande om vår utrikes handel får j:ig erinra, att Ridderskapet och Adeln redan godkhnnt den Sanna grundsatsen, att sjöfart och den så kallade activa handeln icke böra till inhemska näringars saknad af arbetsstyrka och företag uppmuntras, då Ridderskapet och Adeln nyligen beslutit productPlacatets hvilandeintill dess attinhemska produclionen stigit så mycket, att detåter bör upphäfvas, hvilken tidpunkt, om den ock någonsin skulle inträffa, åtmindstone är ganska aflägsen.
862 Den 20 Juli. f. m.
Det skulle således vara en up'pen* bar motsägelse om Riddetskapet och Adeln nu gillade Särskildta Utskottets yttrande på 50 och 51 sidorna af Betänkandet, icke allenast att de författningar, som nu finnäs till förmån för vår handelsställning, äro nyttiga, utan ock att våra handelsföretag böra ännu mera utvidgas till Levanten och America.
Detta tillstyrkande ar ock» på sätt jag förut anmärkt, stridande mot Utskottets förutgående 'egna premisser.
Jordbruk är i nain tanka Sveriges en'da hufvudnäring; Bergverk och de Mariufacturer som deraf härleda sig, dess förnämsta binäringar, samt en fri och liflig utrikes handel och rörelse jemte exporthandel förnämsta befordringsmedlet af dessa näringar.
Jag sätter i sista rummet all activ utrikes transito och frakthandel lika sorn nederlagshändeln.
Under lika skydd och frihet för alla dessa näringar, böra de endast i förutnämnda ordning njuta den uppmuntran och understöd som Staten kan förskaffa deni.
Då män sorn hittills hos nss skett följer en motsatt ordning, hindrar man de* inhemska productionen i stallet alt lifva åen, och motarbetar således national rike - Dcn 2o Juli. f.”m. 8t>5 'domens tillväxt, hvilken endast genom ö» kad inhemsk produetiön och dess öfverskott på consumtiönen kan fortgå.
'Vi böre 'således aldramindst genom lockande fördelar ifrån jordbruket leda arbetare ätt på fiömmande haf och i aflägsnäre Länder, och det som än värre är i andra mag ters tjenst söka en bergning, sorn de säkrare kunna finna på fosterjorden bm den brukas af deras händer.
Vi böre icke till utredande af Skepp och till vidsträckta handelsspekulationer använda Capitaler, sorn sä väl behöf'vas ti il förlag och med mera fördel kunna nedläggas uti förbättringar och odling af 'våra fält.
Det ligger i sakens natur, ätt ett Land med så vidsträckta kuster sohl Sverige aldrig skall sakna Sjömän till deh Botta, som vi kunne underhålla.
De uppammas genotn våra Fiskerier, vår inrikes Kustfart och den utrikes seglation, sorn i fredstider ofelbart skall fortfara , fastän Productplacatet och Skeppsréderiernas öfriga monopoliska fördelar Upphöra.
Vi skole troligen aldrig hädanefter komma uti
Ben till stöd för våra monopoliska handelsförfattningar åberopade tid, då Lybeckare och andra Tyskar tillförde oss en stor del af de handelsvaror soni vi hämtade utifrån, derföre alt de icke kunde tillverkas här > och köpte från oss säd och victualie!*
Men vi böre bemöda oss att genom Jordbrukets och inhemska för Landet naturli* 364 Den 20 Juli f. m. ga näringars Iifvande, återkomma ifrån den i min Unka för Rikets sjelfständighet och välstånd vida skadligare belägenhet, hvaruti vi nn äro, att på inhemska productionens och i synnerhet
Jordbrukets bekostnad hafva uppmuntrat våra Fabriker och uppdrifvit vår sjöfart och activa handel så lå-ngt, att vi,nyligen varit i behof af stora Handelsflottor, för att ifrån andra Länder hämta lifvets första behof.
Jag tillstyrker på dessa grunder, att ofvannämnda yttranden och förslag uti SärskildtaUtskottets Betäckande må uteslutas ifrån de underdåniga ansökningar som Ridderskapet och Adeln ämnar till Kongl. Majus
Nådiga godtfinnande öfverlemna.
Friherre Stael vört Hollstein, Corfitt Ludvig:
Ehuru fullkomligen öfvertygad, att Konungen täckes göra Nådigt afseende på det Riksens Ständer nu önska, anser jag dock att det varit endast en vördnadsfull delicatesse för Konungen som gjort att framställningen blifvit önskningsvis och att deraf icke matte dragas den slutsats, att det blifvit medgifvet, att man erkänner det icke vara Ständers rätt, härom att förordna, hvilket icke öfverensstämmer med Constitutionen, hvarest Tullen är förklarad vara Bevillning.
Om jag således förenar mig med Utskottet i den delen, äfvenledes att ärendet - V. Ben 20 Juli f. fil. 365 ärendet önskningsvis fr a ms hilles, sker det med det uttryckliga föi behåll, ali intet ingrepp derigenom må ske uti Ständernas onekliga rätt, alt såsom sin ensak härom förordna.
Vid detta tili!aile -kan jag icke -underlåta nämna, alt förra Tu 11-ArrencieSocieteten, tillkommen under ett enväldigt regeringssätt, erhållit rättighet, anse TullTjensternänuen såsom sina enskilda tjenare och sålunda kunna afsätta och transpnrterå dem efter godtfinnande, hvilket ruinerat mångå personer; en dylik rättighet ha; blifvit upplifvad för närvarande
Direclion, e•huru den är rakt stridande emot 56 §.
Regeringsformen, hvarföre det lärer vara nödvändigt att få della än dra dt, bc-ldst det icke -annorlunda än genom misstag måtte kunna hafva tillkommit.
Grefve.
Lillj ener antz: -Köglofl.
Sär skildta Utskottets.
Betänkande, utgör en så stor voltina, att hela innehållet deraf svårligen kan, i minnet bibehållas.
Deruti finnes mycket sorn jag anser vara mästeiligcn framstältk, trien derjemte några punkter, sorn jag icke skulle \ i Lija bifalla.
Troligen inträffar enahanda förhållande med andra Uögloil.
Ståndets Ledamöter- Jag får således v ordentligen föreslå, att Betänkandet punktvis i-nä .af g öras, hvarigenom den förmån ock vinnes, att alla anmärkningar Ridd. c. Ad.
Fröt. 103. uo. 866 Den 2o Juli f. m blifva gjorda da ämnet förekommer, och icke, sorn nu alla redan inträffat, flera särskilda punkter på en gang varda vidrörda.
Herr Munck af Rosenschöld, .Eberhard:
Så mycket jag öfverensstäminer med Särskildta Utskottet i dess uppgifter om orsakerna till Rikets inre förlägenhet, så kan jag dock icke i alla delar vara ense med Utskottet i frågan om medlen till 'förlägenhetens afhjelpande.
Jag har förr i detta ämne haft äran yttra mig, och vill nu blott uppehålla mig vid några få omständigheter.
Jag får .först tillägga till hvad Utskottet erinrat vid StatgSecreteraren Herr Friherre Wirséns påstående om folkbristen, såsom nuvarande förlägenhet, att jag ej väntat få höra folkbristen uppgifvas såsom förnämsta orsaken till förlägenheten, oell skulden till denna hufvudsakligen kastas på de sednare 3 årens krigstillstånd, då vi håfve så mycket skäl vara tacksamme mot vår armées Högsta Befälhafvare, som förstått att föra ett till bedrifter och följder lyckligt krig, utan större förlust af manskap, än arméen då under förra styrelsen lidit i fredstid af sjukdomar, och mångfaldigt mindre, än den då under kriget led af blott vanskötsel.
Utom dess var folkbristen i Landet innan 1812 likså stor och kanske något större än nu, men då förmärktes än Den 20 Juli e. m. 8 nu icke ett öfverklagadt aftynsnde i Näringar.
Bland orsakerna till nu varande penningenöd synes mig Utskottet icke lägga nog vigt på vårt rörelsecapitals directa förmindskning genom Rikets underbalance i handel med
Finland af omkring 2 millioner årdigen sedan 1809, hvarigenom till Finland utgått åtmindstone 7 å 8 millioner af våra BancoSedlar, söm der äro gångbara och mera värderas samt således mera gömmas på än de Ryska.
Detta är hvad j.ig nu har att erinra vid de af Utskottet uppgifna orsaker till förlägenheten.
Jag får nu anmärka något vid de föreslagna botemedlen.
Utskottet vill, om jig ej origtigt förstått Utskottets mening, tj medgifva förbud eller inskränkning af bränvinsbränning under missväxtår.
Jag åter tror, att Konungen bör öfverlemnas åtgärden , att under missväxtår förbjuda och under mindre gynnande årsväxt efter omständigheterna inskränka bränvinsbränning af spannmål, dä deremot den af Folatoes, om ej missväxt varit på den, bör tillåtas.
1 England, der så många tro näringsfriheten vara oinskränkt, förhjudes eller inskränkes ofta bränvinsbränning af spannmål , men tillätes då af potatoes, och ibland endast af socker, hvarpå der är mvcket öfverflöd.
Dä en sådan prohibitiv jneuue ansetts nödig i England, der dock sällan så betydlig missväxt, som lias oss 3^3 Den 20 Juli/f. m. ofia inträffar, nch der alltid tillförsel af Spannmål utifrån ;;r att påräkna, fä rna-te den åtmindstone <-j vara öfverflödig i Sverige.
Jag allder icke heller Bränvin vara tn för vårt eli inåt oumbärlig dryck, icke heller vinsten af dra riken för Tadugårdskötstdn så stor,, som den moraliska och i följd deraf äfven ofta oecononnska förlusten genom för mycken bränvins consumtion.
Äfven tror jag tullen på utländsk spannmål böra förändras efter det olika årspriset i de mest sädesrika provinser.
Utskottet föreslår ett ©vilkorligt förbud mot införsel af Arter , Malt och Hafra.
Jag kan icke inse tillräckliga skäl härtill, om missväxt på dessa sädesslag inträffat, och i alla fall torde afpassad men högre' tull än hittills vara tillräcklig.
Som bevis på huru lätt man kan irra sig tili, att tro en lillåten import inedföl a ökad utgift för Biket till utlänningen, må det tillåtas mig såsom exempel anföra Haffa; Om detta sädesslag kan hosutlänningen bekommas mot-lågt pris, pä samma tid, sorn inom Bandet är brisiså väl på det, sorn på hö, så skall Riket till och med kunna mindska sina utgifter till utlänningen genom att då köpa Hafra och använda till foder för hästar i stället för hö, som då användes på Kor och Får, hvarigenom mindre Victualier behöfva införas från utlänningen.
Jag instämmer med Utskottet, att införseln af Finska produeter bor, sä snart den olyckligt ingång - Den 2o Juli. f. m. »a- Tractaten det' tillåter, inskränkas, meri jag tror dock icke, att hufvudstadens behof tillåter alldeles förbjuda in örsel al ved Och victualier fran Finnland, men det medgrfver behörig tulls erläggande.
Hela Rikets interesse fordrar detta sä val sorn att én noga uppsigt förekommer Ryska produeters tullfria införsel under namn'af Finska.
Jag vet nied äkerhet, att mjöl i mattor inför s hit under namn af Finskt, men hvar och en känner, att icke Finnarne, utan enda t Ryssarna röra sitt mjöl i mattor.
Särskildta Utskottet har ej antagit mitt förslag, att Nederlag s-a f g ilt en borde utgöras på samma sätt sorn i tingland, så alt frill tull' för varorna vid uppläggandet erlades, och, en del deraf vid utförseln återbekommes, hvarige r, ^ norn man cj risqnerade att sådana vaior tullfritt insmygdes, eller att för litet quantrim uppgafs vid införseln.
Som j .g förr härom yttrat mig, vill jag ej r idare upptaga Ridderskapets och Adelns tid i detta ämne.
Jag får slutligen erinra rid de af Utskottet gjorda prohibitiv.! förslag i allmänhet, alt deras så väl nytta som verkställbarhet så mycket beror af en behörig tullbevakning och således af Tullverkets behöriga organisation.
Utom denna blir förbud mot införsel och' hoga tullafgifter blott anledningar lill tullförsnillning, och rikta meia några enskilda, än Stat- n.
Utskottet säger på något ställe, att Tullverkets organi - g7©
Den 20 Juli. f. m. sation ankommer ensamt på Konungens prof» ,ning.
Jag löreslär, att dessa ord marte utgå.
Grunderna för organisationen måste nödvändigt tillhöra Riksens Ständer sjelfva att bestämma.
Hit hörer vesenötligast att Lotsverket förenas med Tullverket, att Embetsmännen vid Tullverket ethalia mera rang och framför allt, en for deras utkomst tillräcklig aflöning, saint att desse må få , i likhet med hvad andra Tjenstemän enligt Grundlagarna' föreskrift till godo njuta, titan dom och ransakning icke afsättas.
Härigenom vinnes det stora ändamål, att man af erkänd redlighet och tillräckliga kunskaper hunna påräknas vid dessa
Tje nsters besättande, och att i synnerhet Officerare, sorn för blessurer och andra bräckligheter, eller för bristande utkomst varit nödsakade taga afsked, kunna härvid emplojera*, jag får, i anledning af hvad jag nu anlört, föreslå antagandet af Utskottets Betänkande med de än» ' dringar som jag ansett nödiga att göra.
Jag tager mig friheten i synnerhet yrka, att bränvinsbränning må inskränkas under missväxt år, och då ej tillåtas af Spannmål; attr införsel af ännu nödvändiga utländska varor ina mot afpassad tull tillåtas, samt slutligen att Tullverket får en för sitt ändamål afpassad organisation, men att grunderna härtill af Riksens Ständer sjelfva bestämmas.
Grefve Löwenhjelm, Gustaf: I anledning af Friherre Staéls yttrande, anser jag Den 2o Juli. f. m. (jj/ mig böra anförd den motsatta feanka jag £ målet hyser.
Constitntionen säger väl, att Tullinkomst är Söm Bevillning att anse.
Deraf följer titan tvifvel, att denna inkomst bör af Regeringen, liksom ali annan inkomst af Bevillning» redovisas, men det tyckes ligga i SakenS natur, att förvaltningen af tullen förblifver Regeringen öfverlemnad.
Om nationens handelsinteressens behöriga vårdande är af högsta vigt för Landets, väl, om denna vård utgör en af Regeringens förnämsta pligter, _ om denna pligt ej kan fullgöras utan rättighet att höja och sänka