Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledning af det här fällda yttrandet, att den bästa löneregleringen vore att taga prebendepastoraterne ifrån biskoparne, ber jag att få fästa uppmärksamheten derå, att. af samtlige Hrr Biskopar, är endast biskopen i Calmar den enda, som har sig personelt tillslaget något prebendepastorat.
Till öfrige förut framställda anmärkn:r emot Hr von Hartmansdorffs yttrande, ber jag att ännu få tillägga en.
Den Den 9 April f. m. 193
Den värde ledamoten ansåg, att 4 § af PresteSfis privilegier lade hinder i vägen för en lönereglering i allmänhet, men tyckes alldeles icke finna delta hinder om fråga vore, att biskopsprebenden skulle besättas med andra kyrkoherdar, förmodligen under den förutsättning, att biskoparne skulle fä ersättning af Staten för förlusten af pastoraten.
Jag vet icke eljest huru det är möjligt att åberopa en § mot andras mening, men icke finna samma § hindrande för sin egen.
Man har talat om att markegången var särdeles hög det år, för hvilket biskoparncs löneinkomster i betänk, finnas förtecknade.
Det må vara; men deremot är afkastningen af hvarje boställe upptagen endast lill 4 proc. af totalvärdet, och sålunda finner jag boställen upptagne lill 120 r:dr, som afkastar manga gånger den summan, och denna omständighet kan fullt upp motsvara den högre markegången.
Om en eller annan af Hrr Biskopar skulle befinnas kunna umbära eli eller par lusen r:dr på sina löner, ber jag Herrarne besinna att flere hundra comministrar skulle blifva glada och lyckliga öfver det lilia tillskott i inkomster, sora derigenom komme dem tillgodo.
Jag torde vara af den siste ledamoten missförstådd, dä han sagt, det jag ansett möjligt att skilja biskoparne ifrån prebendepastoraten utan PresteSl:s samtycke.
Villfarelsen har förmodligen kommit deraf, alt jag först sökte utreda hvad som var rätt i sak och sedan fästade mig vid hvad som var ogörligt i formelt hänseende, om PresteSt. icke dertill gåfve sitt samtycke.
Men della missförstånd å Frih.
Raabs sida bar frambragt den vigtiga bekännelsen af honom, att han icke ansåge PresteSt:s privilegier vara hinderliga för den lönenivellering, han yrkar till comministrarnes förmän.
Här bar yttrats förvåning deröfver, alt jag, som ofta talar för statsanslag, nu velat bespara Staten en utgift, då fråga vore att befria prebende-paslorater ifrån deras prebende-egenskap.
Skälet dertill, i läll det vore möjligt att, genom PresleSl-.ssamtycke, komma lill denna befrielse, är det, alt under de riksdagar, jag bevistat, kan jag icke påminna mig, att 11.
St. åt Svenska kyrkan beviljat några anslag.
Väl hafva läroverken men ej kyrkan fått sådana, och del skulle vara intressant att höra om någon ledamot kunde uppgifva ett sådant exempel.
Min farhåga är, att denna undersökning, och den dermed åsyftade nivelleringen skulle leda derhän, att biskoparne väl mistade sina prebendeinkomster, men blefve utan ersättning.
I stället förklarades helt enkelt, att de finge åtnöja sig med sine löner sådana de vore. liela följden af förändringen blefve dä, att biskoparne gjordes lika illa aflönade som åtskillige andre chefer här i landet redan äro.
Detta vore så mycket oriktigare, som rörande andre chefer åtminstone kunde åberopas, att de fått sina anslag af Staten; hvaremot kyrkans tjenare väsendtligen fått sina af den fromma välgörenheten, hvars bidrag
Staten redan tillförene plundrat.
Jag anhåller ånyo om afslag å Frih.
Tersmedens reservation. 9 11. 25 194 Den 9 April f. m.
I fråga om bifall lill detta betänk, får jag säga, att det för mig äger föga intresse, just derföre att jag tinner af de skäl, som Hr von Hartmansdorff anfört, eli binder för möjligheten alt kunna erhålla några concessioner af PresleSt.
Detta hinder finner jag vara alltför stort för att jag skulle kunna anse ändamålsenligt alt fullfölja begäran om concessioner.
Om åter man inskränker sig att önska en återremiss å betänk., läggande någon vigt på den af en reservant föreslagna utvägen att bos Konungen anhålla 0111 en närmare undersökning, så må jag bekänna, att jag, i fall Statslltsk. efter återremissen skulle stanna i en sådan mening, icke, det oaktadt, skulle säga, att intresset för frågans utgång kunde eller borde vara särdeles lifligt, såvida man endast holle sig till frågan om biskopslönerne och en indragning af prebenden.
Det skulle först då kunna väcka intresse, om man antydde derpå, att inga s. k. regala pastorater vidare skulle finnas, ty skillnaden emellan regala och consistoriella pastorater är det stora hindret för alt med hopp om framgång kunna yrka på reformer i hvad som rörer kyrkan; men att borttaga denna skillnad vore ett medel att tillvägabringa concessioner af dem, som hafva så kraftiga privilegier som PresteSl. i nuvarande slund.
Denna fråga om hiskopsembetenas indragning är en uppslagsända, hvilken varit ifatlad för längesedan; i början bemöttes den med ett visst hån af de resp.
Stånden, och att den nu af denna riksdags StatsIJtsk. blifvit upptagen och allvarsamt ventilerad, synes mig utmärka ett tidens tecken, att fastän frågan må vara uppfattad i en oriklig och ofullkomlig uppslagsända, den likväl till sini kommer att taga hela kärfvan med sig.
Del är för den händelse att B. o. Ad. finner sig vilja följa med tidens tecken, och som ett litet tecken dertill återremittera frågan, jag hoppas att StalsUlsk. skall fullfölja den utväg, som nu är öppnad, nemi. att föreslå en und. anhållan om frågans utredning i sin helhet; och för en sådan möjlighet har jag tagit mig friheten alt yttra dessa ord.
Hr Åke rman:
I anledn. af det påståendet, att denna fråga skulle röra PresteSbs privilegier, anhåller ja att fä fästa uppmärksamheten derå, att det ej föreslås, att man skall ingå med någon skrifvelse, som stöde i strid med PresleSt:s privilegier, och all hvad angår PresteShs bestridande, så har Ståndet inskränkt sig alt afslä betänk., hvilket endast angar hiskopsembetenas indragning, men alldeles icke beslutat något i fråga om en reglering af biskoparnes löner.
Jag föreställer mig, att Hrr Biskopar skulle blifva ganska belåtna om de t. ex. kunde komma att utbyta sina prebendepaslorater mot contenia löner.
Hr von Hartmansdorffs uppgift, alt Sländerne aldrig gjört något anslag lill kyrkans förmån, ber jag att få påminna derom, att Ständerne vid denna riksdag beviljat 214 t:r kronotionde spanmål lill förbättrande af svagt lönle kyrkoherdars lönevillkor.
För öfrigt vill jag förena mig med Hr von Troil i begäran om återremiss.
Raab: Hr von Hartmansdorff har, på den fråga jag till honom framställde, svarat med ord, som skulle varit raina, Dan 9 A pril f. m.
195 men dem jag likväl aldrig fällt.
Hr Akerman har i öfrigt besvarat Hr von Hartmansdorff, att för den ifrågaställa undersökningen (innes så myckel mindre något hinder ä PresleSt:s sida, som nämnde Stånd ännu icke yttrat sig öfver Frih. Tersmedens reservation.
Till den upplysning, som Hr Akerman nyss lemnat Hr von Hartmansdorff rör:de de 214 tune, her jag att få lägga en annan, eller att 50 t:r blifvit gifna till Wisby domkyrka.
Den värde ledamoten, som erinrat mig, alt 214 t:r kronotionde spanmål blifvit anslagne till förbättring af vissa svagt allönade pastorers inkomster, får jag tillbaka påminna derom, att samma 214
Ur voro tagna ifrån andra pastorater och således ifrån kyrkan.
Men de kunde tagas ifrån andra pastorater, derföre, att PresteSt. dertill samtyckte vid en föregående riksdag, och emedan denna spanmål bestod af s. k. behaglig tids förläningsspanmål.
Ofvertäggningen ansågs härmed vara slutad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Frih. Palmstjerna, Nils Fredr., föreslagit, att Utskms lil låt. måtte läggas till handlingarne med förklarande, att R. o. Ad. vore obehörigt att upptaga detsamma till pröfning; men då de flere i ämnet till Utskm remitterade motioner bland annat innehöllo det förslag, att tillförlitlig upplysning måtte inhemlas om verkliga beloppet af biskoparnes löner, och att dessa löner borde regleras till hvad tjenstemän åtnjuta uti dermed jemförtiga befattningar, samt detta förslag icke i något afseende vore stridande emot grundlagen, ansåge H. Ex. R. o.
Ad. icke vara berättigad! att undandraga sig att upptaga frågan lill pröfning, utan att, om Utskms utlåt, i den form det blifvit framstäldt skulle befinnas nied grundlagens stadganden oförenligt, ett sådant förhållande föranledde lill ålerremiss eller afslag; hvadan H. Ex. nu försl finge hemställa, om R. o. Ad. ansåge de emot Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlåt.
N:o 83 gjorde anmärkmr föranleda till detsammas återremitterande.
Ad. behagade afslä förevarande utlåt.
Ropades äfven ja och nej; hvarpå II.
Ex. tillkännagaf, det han trott sig finna, all vid denna sednare propositions besvarande ja varit öfvervägande.
Sedan härefter R. o. Ad., på hemställan af H. Ex. H r Gr. o. Landtm, beslutat att åtskiljas, efter slutad votering och sedan några från Utskm inkomne mål blifvit bordlagde, upplästes till justering och godkändes följande voler.propos.:.
Den sorn afslår Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlåt.
N:o 83, i anledn. af väckte frågor, dels om biskopsembetenas indragning och dels om reglering af de utaf biskoparne inucbafvaiule löneföruioner m. m., voterar ja; 196 Den 9 April f. m. den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, kommer Ulsk:ns förenämnde utlåt, att återremitteras.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 55.
Lades på bordet följande från Utskm inkomne utlåtm, betänkm och mern., nemi. från Banco- och Lag-Utskotten:
N:o 2, i anledn. af gjorde anmärkmr vid Utskrns betänk.
N:o 1, med förslag till lag för enskilde banker samt villkoren för dessas rörelse; Lag- samt A lim.
Be-sv.- o. Ekon.Ut sk o t ten: N:o 31, i anledn. af väckte frågor om ändringar och tillägg uti K. förordningen om prestval d. 1 April 1843; N:o 32, i anledn. af väckt motion om inskränkning i tiden för besvärs anförande öfver sockenstämmobeslut; N:o 33, i anledn. af väckt fråga om återupplifvande af 10 cap. 8 § Byggn.b:n; N:o 34, i anledn. af väckt fråga om upphörande af Kammarcollegii domsrätt i vissa ekonomiska mål; N:o 35, i anledn. af väckt motion om åläggande för sockennämnd, att draga försorg om den i K. förordn. d. 9 Nov. sisth år föreskrifna inteckning af lifstidsstädja och undantagsaftal; Stats-Utskoltet:
N:o 260, med förslag till voter.propos:r, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om en del af de i sammahang med 6:te hufvudtiteln för en gång eller för vissa år ifrågasatte statsbidrag; N:o 261, i anledn. af anmärkmr vid Ulsk:s under N:o 227 afgifna betänk., ang:de ett låneunderstöd för återuppbyggande af Conradsforss bruk; Banco-Utskottet:
N:o 51, i anledn. af väckt fråga om åstadkommande af prof på ett förbättradt sedelmynt. II. 11. o. Ad. åtskildes kl. \ till 3 e. m.
De ii 9 April e. m. 197 Onsdagen den 9 April 1845.
Plenum kl. (5 e. m.
Justerades pleniprot:n för d. 11 sisth Mars f. och e. m. H. Ex. IIr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. efter att i förmiddagens plenum hafva afslagit Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms utlåt.
N:o S3, behagade äfven afslå Ilederv.
BondeStis då föredragna inbjudning i denna fråga.
Härefter justerades 7 prot.utdr. innefattande R. o. Ad:s i förmiddagens plenum fattade beslut, jemte det nu i afseende på sistnämnde inbjudning vidtagna beslutet.
Föredrogs, men lades, på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gustaf, och Frih. Palmstjerna, Carl Otto, ånyo på bordet Const.Utskis d. 2 dennes f. m. första gången bordlagda mein.
N;o 34, med förslag ang:de tillägg i 2S § Reg.F., åsyftande villkorlig befordringsrätt för utländske män lill vissa embeten och tjensler.
Äfvenledes föredrogs och bordlädes ånyo, på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gustaf, och Hr von Troil, Samuel Gustaf, Coust.Utsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 35, med förslag om tillägg i 87 § Reg.F. och 33 § Riksd.Ordu., syftande dertill, all R.
St. må kunna åt förstärkt LagUtsk. uppdraga deras gransknings- och beslutanderätt i lagfrågor, som blifvit af Konungen väckte.
Föredrogs och bifölls SlatsUlsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 247, i anledn. af väckt motion om skalllagde vattenverks befriande helt och hållet eller till någon del frän grundräntas framlida utgörande, då de i följd af sjöars eller strömmars sänkning eller aftappning utrifvas eller förändras.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 248, i anledn. af RiksSlms skiljaktiga beslut, ronde voterings anställande i förstärkt SiatsUtsk. öfver åtskillige i betänk:ua N:ris 54 och 184 omfnrmälde frågor.
Vid föredragning af den uti detta utlåt, förekommande första punkt, innehållande inbjudning till R. o. Ad. samt PrestcSt., att instämma i Borgare- och BondeStms beslut, rör:de und. skrifvelse till K.
M. om vidtagande af sådane åtgärder, hvarigenom Krigshofrälten kunde upphöra och dess befattning på Rikets Hofråtter öfverflytlas, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Jag hemställer vördsammast, att Ståndet vidblifver sitt förra beslut. 198 Den 9 A pr il e. m.
Oppa härefter framställd propos. fann R. o. Ad. sig icke kunna antaga Utsk:s förevar, inbjudning, utan vidblef R. o. Ad. sitt i ämnet förut fattade beslut.
I öfriga delar lades StatsUlsk:s utlåt.
N:o 249 till handlingarne.
Föredrogs och bifölls StalsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 249, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss å Kammarcollegii berättelse, ang:de Sala silfververks ränte-ersättningsfond för redogörelsetiden från och med den 1 Nov. 1S39 lill samma dag år 1S42.
Föredrogs och lades till handlingarne StalsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 1250, i anledn. af erhållne ålerremisser å betänk.
N:o 177.
Föredrogs och bifölls StatsUlsk:s d. 2 dennes f. m. bordlagda utlåt.
N:o 251, i anledn. af erhållen äterremiss å betänk.
N:o 199, rör:de löneförbättringar åt vissa kyrkoherdar af indragen behaglig tids förläningsspanmål.
Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 252, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 201.
Föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 2 dennes f. m. på bordet lagda betänk.
N:o 32, i anledn. af Riksdagsfullm.
Matts Pehrssons från Stockholms län motion, ang-.de nedsättning af personliga skyddsafgift och deuna afgifts användande till folkundervisningens befrämjande.
Hr von Hartmansdorff, Aug., begärde, att delta betänk, måtte få ytterligare hvila på bordet.
Då denna fråga icke synes mig vara särdeles vigtig, så hemställer jag till Hr von Hartmansdorff, huruvida icke den kunde få af R. o. Ad. företagas till afgörande.
Min begäran om bordläggningen föranleddes deraf, att delta betänk, icke hade blifvit till mig utdeladt, så att jag derom icke visste annat än hvad rubriken innehåller, men sedan betänk, nu blifvit mig tillsläldt, afstär jag från bordläggning deraf.
Uppå härefter framställd propos. blef Bevilln.Utsk:s betänk.
N:o 32 af R. o. Ad. bilället.
Här förekom mer nu på listan BancoUlsk:s meni.
N:o 45, innehållande ett utlåt, i anledn. af Biskop
Agardhs motion om afhjelpande af den yppade penningeförlägenheten och botemedel derför för framtiden.
Al UlsLs utlåt, finner man, alt Utsk. refererar sig lill hvad det fram - Den 9 A pr il e. m. 199 slällt i betänk.
Alltså får jag anhålla, alt detta betänk.
N:o 45 malle blifva uppskjutet och företagas sedan BancoUtsk:s betänk.
N:o 44 blifvit afgjordt. R. o. Ad. biföll alt, på sätt Hr von Hohenhausen hemslällt, med pröfningen af BancoUtsk:s mern.
N:o 45 skulle anslå till R. o. Ad. afgjort samina Ulsk:s utlät.
N:o 44- Föredrogos och bi föl los BancoUtsk-.s nedannämnde d. 2 dennes f. m. på bordet lagda mern. och utlålm:
N:o 4(>, i anledn. af väckt fråga om förändring i grunderne för R.
Sits Banks förvaltning; N:o 47, i anledn. af väckt motion, att vederhäftighetsbevis, utfärdade af den i hvarje församling valde socknenämnd eller för samlingens pastor, måtte för lånsökande i discontverken såsom giltige anlagas; samt N:o 48, i anledn. af väckt motion om inställande tills vidare af hela och halfva silfverriksdalrars ulmyntning m. m.
På listan förekommer nu i ordningen PrestcSl:s prot.uldr. med inbjudning att deltaga uti del fallade beslutet, att den obegränsade fond i Hamburg, för hvilken del silfverköp, som af R.
St. blifvit beviljadt, får äga rum under dessa veckor, skulle äfven för framtiden komma att bibehållas under vinlermånaderne ifrån och med November till och med Maj.
Jag tror det kan vara mycket skäl alt uppskjuta afgörandet af denua fråga intill dess finaucebetänk. är afgjordt, och anhåller om propos. derpå. R. o. Ad. biföll, uppå af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., i anledn. häraf framställd propos., att med pröfningen af ifrågavar. inbjudning skulle anstå till R. o. Ad. afgjort BancoUlsk:s utlät.
Föredrogos och lades lill handlingarne SialsUlskis nedannämnde d. 5 dennes f. m. på bordet lagde meni.:
N:o 253, ang:de verkställd omröstning i anledn. af RiksStms olika beslut, ronde grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskri lierne för tillämpningen deraf; N:o 254, ang:de verkställd omröstning i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de curhusafgiftens fortfarande; N:o 255, ang:de verkställd omröstning i frågan om infriande af K.
Krigscollegii arlilleri-afdelnings skuld för inköp af Marie bergs egendom; N:o 256, om verkställd votering i en fråga, rör:de det anslag, hvarå utgifter af provision, porto m. m. för inköp af vexlar ä utländskt mynt böra afföras; samt N:o 257, ang:de skedd omröstning i anledn. af skiljaktiga beslut i frågan om anslag till slöjd-expositionernes befrämjande.
Föredrogs och bifölls Stats- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskms 200 Den 9 April e. m. d. 5 dennes f. m. pä bordet lagda utlåt.
N:o 94, i anledn. af väckt fråga om förändrad reglering, af tjenstgöringsturen för Blekinge läns båtsmän.
Föredrogs Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms d. 5 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 85, i anledn. af väckt fråga om förnyad reglering af slädernes båtsmanshåll.
Denna fråga är verkligen vigtigare än SlalsUtsk. synes hafva uppfattat densamma.
Den nya regleringen af båtsmanshållet i städerna är i min tanka mycket orättvis och uppgjord på en alldeles falsk grund.
St. hade vid 1828—1829 årens riksdag begärt en förändrad reglering uti detta båtsmanshåll och stödt sin begäran på de gamla grunder, som voro lagda för denna rotering, hvarvid i synnerhet afseende fästas på städernes ägande jord.
Derefter behandlades denna fråga af < Sjöförvaltningen samt Krigs- och Kammarcollegierue.
Dessa Cnllegier funno, att den grund, som R.
St. föreslagit, icke var den mest passande, utan föreslogo K.
M. att till R.
St. aflemna en nåd. propos. derom, att städernes båtsmansrolering skulle utgå efter bevillningsgrund, nemi. efter ett medium af de fem föreg:de årens bevillningssummor, i förhållande hvarefter hela båtsmanshållet skulle fördelas. 11.
St. antogo dessa grunder, men inryckte i sitt beslut hvad som StatsUtsk. äfven har åberopat, nemi. att dessa grunder skulle kunna undergå förändringar i följd af sig yppande omständigheter.
Det visade sig snart för den, som skulle handlägga verkställigheten af denna nya rotering, att grunden var högst felaktig, ty man hade icke nog besinnat, att sjelfva städernes taxeringar verkställas efter så olika beräkningssätt, att deraf icke kunde hemtas någon säker grund för den nya roteringen.
I sig sjelf synes det väl också vara rättsvidrig!, att en grundskatt utgår efter en bevillningsgrund.
Följden af denna nya rotering har blifvit, att Stockholms stad ensam bär nära hälften af den rotering, som alla öfriga städer i Sverige tillsammans utgöra.
Detta kommer deraf, att taxeringsvärdena inom Stockholms stad äro relativt ojemuförligt högre, än inom de fleste öfrige städer i Riket.
Jag skulle tro alt när denna fråga föredrogs inom StatsUtsk., och den nya roteriugsgrunden befalis felaktig och bristfällig i afseende pä en stad i Riket, Utsk. bort finna samma anledning till förändring deruti i afseende på Rikets öfriga städer, som Utsk. säger sig hafva funnit i afseende pä Fahlun.
Jag ber blo(d att för Ståndet få framställa, att Sveriges städer äga omkring 03,000 tunnland jord, hvaraf Slockholm icke äger mer än bestående i bara gråstensklippor, hvaremot den jord, som tillhör de öfriga städerna, är den mest fruktbara, som Sverige äger.
Dessa 63,000 tunnland borde, om de rätt värderas, nära nog bära hela bätsmansroteringen af något öfver 800 man.
Genom den nya grunden för roteringen har uppkommit en bevillningssumma af 377,819 r:dr 21 sk. 11 r:st., på hvilken hela roteringen blifvit fördelad.
Derigenom har Stockholms stad ensamt erhållit 437 båtsmän, och alla Den 9 April e. m. 201 alla de andra städerna tillsammans resten af de 879.
Således äger Stockholm i det närmaste sä, som jag nyss sade, hälften af hela denna rotering.
Nu har Fahlu stad klagat öfver, att den har en allt för hög rotering, nemi. 7 båtsmän.
Det linnes likväl andra släder i Diket, som synas jemngoda med Fahlun, eller kanske lill och med mindre i rörelse och egendom, hvilka äro högre roterade.
Jag vill t. ex. nämna Ystad, sorn har 9| båtsmän, Carlshamn med 10J båtsmän, Borås med 8j båtsman; men hvad som synnerligen tyckes bevisa alt denna rotering är oriktig år, att, om man jemför Götheborg med Slockholm, sä linner man, all Götheborg äger 80| båtsmän, dä Stockholm äger 437, ehuru Götheborg med en folkmängd af $ mot Stockholms, hvilken lill det mesta är sysselsatt med borgerlig näring, icke för sin näring skallar mera än 25.350 r:dr, under (let alt Slockholm skallar 134,9S3 r:dr.
Vill mångå vidare, sä ser man, att Gefle har 20 båtsmän, och skallar för borgerlig näring endast 8,430 r:dr o. s. v.
Man skall äfven linna, att staden Westervik med Gamleby köping endast har 3| båtsmän.
Alla dessa förhållanden, som jaj förmodar alt StalsUtsk. varit i tillfälle att laga kännedom utaf, dä Disk. äger K.
M:s nåd. skrifvelse af den 21 Sept. 1839, lyckas mig hafva boil fästa StalsUtsk-. s synnerliga uppmärksamhet på det bristfälliga uti delta roteringssätt, och jag skulle tro, all StalsUtsk. dä tiel tillstyrkt för en enda stad i Riket en afskrifning af den, som Utsk. lyckt sig finna, allt för höga rotering, sorn varit denna stad ålagd, och föreslagit denna rotering* läggande på de öfriga städerne, SlalsUlsk. snarare skulle hafva haft anledning att begära en revision af hela denna del af indelningsverket, hvilken, efter hvad jag tagit mig friheten förut nämna, innebär de största orättvisor.
— På grund af hvad jag nu lagit mig friheten anföra, anhåller jag om äterremiss af detta betänk.
Palmstjerna, Carl Otto, begärde upplysning, huruvida underrättelse om BorgareSi:s beslut i ämnet hade ankommit, i anledn. hvaraf underl.
Ridd.secret. tillkännagäf, att prot.- utdr. rörrde pröfningen af förevarande mål inkommit endast frän BondeSt., som bifallit Utskms utlät.
Pal ms t jer na:
Då i beslutet om fördelning af bålsmanshållet på alla Rikets släder blifvit lemnad öppen rätt att vid hvarje riksdag hos R.
St. göra anhållan om den förändring i denna reglering, hvartill städernas stigande eller sjunkande välstånd eller andra omständigheter kunde föranleda, och någon sådan anhållan derom icke ifrån någon stad utom ifrån Fahlun till R.
St. inkommit; så har StalsUtsk. ansett, att något förslag till förändring uti den reglering, som så nyligen genom K.
M;s och R.
St:s beslut blifvit vidtagen i afseende på båtsmanhållet, icke borde äga rum.
StalsUtsk. har ansett, att den stad, som förmenade sig vara förnärmad genom den skedda regleringen, ägde att begagna sin 9 H. 26 202 Den 9 April e. m. lätt att anföra de skäl, hvarpå staden kunde grunda sin obelåtenhet med en sådan reglering, och att, då ingen sådan framställning ägde rum, icke någon förändring borde komma i fråga på någon enskild motionärs framställning, och aldraminst någon revision af hela fördelningen kunde äga rum, sedan R.
St:s beslut och K.
M:s circulär om grunderne derför varit i fullkomlig öfverensstämmelse.
Att andra grunder för fördelningen af bålsmanshållet emellan städerne hade kunnat vidtagas, det medgifver jag gerna; men det är ganska svårt att säga, hvilka grunder hade blifvit rättvisare.
Att antaga den grunden, som Gr.
Horn i förbigående anlydl, nemi. vidden och beskaffenheten af den jord, som blifvit städerne tilldelad, anser jag för min del hafva varit ganska oriktigt, enär jorden är tilldelad städerne för helt annat ändamål, och slädernes skyldighet att hålla båtsmän icke har något sammanhang med deras donerade jord.