Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Till afhjelpande af detta förhållande har SecondChefen, understödd af Hans Kongl.
Höghet Kronprinsen i Dess egenskap af Befälhafvare för Konungens Lif- och Hustrupper, hos Kongl. Maj:t i underdånighet föreslagit att, den nu efter innehafvarens Major Lindsfelt* förledit år timade död, till Kronan indragne StabsRyttmistarelndelningen vid Östra Westmanlands Compagnie Tibble, med tillhörigheter måtte anslås Ryttmästaren vid Ar* boga Esq vadron; att nu varande RyttmästafeJndelningen Feyby och Sarbecken måtte anslås Lieutenunten vid Arboga Esqvadron, samt att dennes nu innehafvande Underofficers Indelning Fenninge till Kronan kuade indragas.
Beredd på det inkast som kan göras mig, att, genom denna reglering Ryttmästarelndelningen vid Arboga Esqvadron, komme att befinna» ej allenast utom Esqvadronens utan ock utom Regementets stånd , får jag svara, att flere prsejudikater derå föiut vid Regementet, utan tjenstens mehn, befinnas; och att sådant är förhållandet med SecondChefens , RegementsQvartermäst^. rens, Ryttmästarens vid Östra Nerikes Esqvadron, Lieutenantens vid Sanna E;qvadron roed Såsom ytterligare anledning till dessa föxeilagne utbyten, får jag äran upplysa, att då LifRegementet år 1791 delades blef förenämnde StabsRyttmästarelndelning
Tibble på Stat anslagen Ryttmästaren vfd samma Arbog* Esqvadron; och att den frångick EsqvadroneaA
Dm 7 Juii e, m, derigenom att Majoren Lindsfelt, vid afskeds-1 tagandet, såsom Nådebevis, erhöll tillstånd att under sin öfriga lifstid innehafva Bostället, hvarefter det borde till Kronan indragas, som äfven skett.
Då jag nu som jag hoppas visat behofvet af förbättring i Ryttmästarens och Lieutenanteng vid Arboga Esqvadron nog svaga lönevilkor, samt tillika styrkt att ifrågavarande utbyte, långt ifrån att vara en innovation, blott är ett återförande till hvad som för 32 år sedan varit fastställdt, återstår mig blott att vördsamt anhålla om återremiss af Statsutskottets Betänkande, med lika vördsam anhållan att detta anförande måtte remissen få åtfölja.
N:o 4* Friherre Stjerncronat David:
StatsUtskottet har för afslaget af min motion åberopat 2:ne skäl.
Det första deraf är att då de i frågavarsnde penningelönerne upp« kommit vid vargerningens upprättande, så voro nu då Vargerningen redan uppbördt dessa Officerare må hända öfverflödige, och således att anse som surnuraeraire, och kunde möjligen som umbäriige indragas.
Genom den förändring 60m föregått uti taktiken i sednare tider, har ett större antal af Den "j Julii e. m. 121 Befäl blifvit oumgängligen nödvändigt, så väl i och för Trouppens dressering, sorn vid tjensteutöfningen uti spridd ordning, ett Stridssätt som den tiden aldrig brukades.
Med anledning deraf har Kongl. Maj:t funnit för godt, att, genom utfärdad stat för Regementet bibehålla fulla antalet af Befälet, ehuru Vargeringen upphördt.
Regementet har likväl pä Esqvadronsstaten icke mera än 24 SubalternOfficersre, hvilka fördelade på 8 Esqvadroner gör 3 Subalterner på 125 man.
Upplysningsvis får jag nämna: att vid intet CavalleriRe-i gemente i vår Armée finnes mindre antal SubalternOfficerare på stat, i jemförelse med styr™ kan, men väl ett större antal.
Det är således uti dubbelt afseende orik* tigt af Utskottet att benämna ifrågavarande Befäl för Sur numer aire, då de hvarken äro utöfver stat, eller kunna umbäras, Om detta är gifvit så finnes väl icke något giltigt skäl hvarföre en Cornett vid de två Skånska CavalleriRegementerne skall hafva i Jon blott 200 R:dr Banco, då Cornetterne vid de värfvade CavalleriRegementerne erhålla uti lön 405 R:dr Banco samt Cornetterne vid LifRegementet 355 R:dr samma mynt.
Som andra skälet anför StatsUtskottet att då Skånska HusarRegcmentet, som befinner sig uti samma förhållande, icke hegardt någon löneförhöjning för 6ina penningelöntagare, så ser Utskottet sig derigenom utur tillfälle att till - 122 Dm 7 Julii e. m. slyrka bifall till min gjorda ansökning derom.
Då penningelönerne vid nästan alla så väl Militaira som Civil* EmbetsmannaCorpser i anseende till myntets försämring tid efter annan blifvit förhöjde med minst 50 procent, så har jag aldrig hördt åberopas som ett hinder att de båda Skånska Indelta icke hegardt deraf blifva deiaktige.
Jag kan omöjligen inse hvad som kan hindra Utskottet att föreslå Skånska HusarRegementet till erhållande af enahanda löneförhöjning med den, som blifvit begärd för Skånska Dragonerne, hvartill de äro lika berättigade.
Hela den derigenom förökade årliga utgiften skulle för begge
Regementeine uppgå till ungefärligen 2,600
R;dr Banco Hvad sluteligen Utskottet föreslår att Kongl. Majit af 3:dje Hufvudtittein skulle täckas bevilja nödig löneförhöjning synes vara allenast för att komma ifrån saken.
Utskottet kan omöjeligen vara uti okunnighet om att Tredje
Hufvudtittein är uppgjord efter redan bestämda behofver, och att således ingen assignering på densamma till andra ändamål kan äga rum, så vida icke StatsUtskottet skulle föreslå Ständerna att öka 3:dje Hufvudtittein till erfordeligt belopp, hvilket äfven var föremålet för min motion.
På dessa skäl begär jag återremiss af Betänkandet.
Den 7 Julii c. m. N:o 5. 123 i Herr von Francken, Augufi\
Det är långt ifrån mig att vilja tillstyrka några onödiga anslag, då jag nogsamt känner svårigheten för den skattgifvande och i synnerhet
Jordbrukaren att kunna sammanskrapa och till pennningar förvandla de redan mycket för högt uppdrifne Contributionerne, men derför anser jag ändock högst origtigt att vilja öfverskrida billighetens gräns och begära att på stat varande CavalleriOffrcerare skola tjena för 200 R:dr årlig lön, då kanske deras uniform, som ändock vid ifrågavarande Regemente är ovanligt måttligt dyrbar, uppgår till många gånger denna lön.
Jag anhåller derföre vördsammast alt få anföra de skäl jag tror mig finna emot Ut9kottets Betänkande.
Utskottet som har ganska rätt deri, att de ifrågavarande 13 Officerare härleda sig från den redan upplöste Vargeringen, har orätt deri att desse Officerare äro surnumerairer och förmodligen äfven orätt deri att de äro öfverflödige, efter nu varande Militairtjenstgöring fordrar förökat Befäl och ifrågavarande Regementes förändring från tungt till lätt Cavallerie gör det ändå mer behöfligt; men låt dermed vara hur som helst så när Utskottet ej tillstyrkt indragning af förenämnde Befäl, så måste det så länge det finnes nödvändigt lönas på ett ej orimligt sätt.
Den 7 Julii e, mt Det andra skälet Utskottet anfört är att Chefen för det i Skåne varande andra Indelta CavalleriRegementet ej begärt löneförhöj^ ning för sine 13 Officerare som innehafva lika otillräcklig lön; mot detta skäl vore mycket att säga; men för att ej uppehålla Ridderskapet och Adelns tid torde jag eDdast få omnämna att det vore efter min tanke oerhört orättvist, om ett
Regemente skulle gå i mistning om en billig löneförhöjning för det att en annan Regementschef ej sökt samma förmån för sine Subalferner Jag skulle tvertom anse billigt att båda Regementerne fingo samma tillökning, samt anhåller derföre att Utskottets Betänkande blir återremitteradt, på det att den af Friherre Stjerncrona gjorde och på billighet grundade Motion må blifva tillstyrkt.
Herr Munch af Rofenfchjnldt Eberhard:
De ifrågavarande 13 af Statsutskottet kallade surnumeraire Officerare vid Kongl. Skånska
DragonRegementet hafva tillkommit genom den år 1788 upprättade Vargeringen, 60m Rusthållarne vid de 2:ne indelta Cavallen riRegementerna i Skåne då åtogo sig.
Sedan Vargeringen upphörde, qvarblefvo dock de vid den anställde Officerare, nemligen J 3 vid hvardera Regementes Vargering, och blefvo till och med uppförde på Stat med Pcnniagelön.
De I Den 7 julii e, ml 125 äro således icke mera surnumerairé, och borde derföre hafva så väl som andre Officerare fått tillgodo njuta den Löneförhöjning, som Riksens Ständer, i följe af min motion, vid 1815 års
Riksdag anslog åt alla penningelöntagande Officerare och enligt de grunder, som Riksens Ständer härvid i underdånighet föreslogo.
En annan fråga är, om, oaktadt den nyare takti - kens fordringar på ett talrikare befäl, dessa Officersbeställningar till någon del kunde indragas, och de härigenom vundna besparingar fördelas på de qvarblifvande.
Denna fråga har Utskottet ej vidrört, och icke heller uppgifvit någon säker tillgång för beviljandet af den yrkade Löneförhöjningen, utan öfverlemnat regleringen häraf åt executiva makten.
Enligt min tanka och enligt hvad i hvart Constitutionelt land iagttages hade
Utskottet bordt taga en bestämdare befattning med denna reglering, ty Rikets, ja dess Repressentanters egit interesse fordrar, att Lagstiftande makten sjelf bestämmer lönevilkoren och framför allt löneförbättringarne för den militaira makten.
Äfven föreslår jsg, att samma reglering må vidtagas vid Skånska HusarRegetnentet, hvarmed förhåller sig i denna fråga alldeles på samma sätt, som med Skånska DrsgonRegementet, och jag yrkar på alla dessa skäl återremiss af ifrågavarande Betänkande. 126 Den 1 Jidit e. mt Friherre Ankarfvärdt Carl Henric:
Vid åttonde HufvudTitelo har jag trodt mig finna anledning till den anmärkning, atf Kongl.
Maj:t tillkännagifva att för andra extra utgifter än sådane som för de Ministeriel ärenderna erfordras, endast 50,000 R:dr Banco behöfde anslås.
Då StatsUtskottet föreslagit den gräns, hvarutöfver det icke trodt sig för MinisterStaten kunna tillstyrka Riksens Ständer att öfverskrida , hade jag trodt att Utskottet uti Staten icke tili extra utgifter bordt uppföra högre belopp än 50,000 R:dr, då i annat fall de öfrige 50,000 R:dr alltid blifva tillgängeliga för att i och för MinisterStaten användas, oaktat Utskottet ansedt denna Stat vara fullkomligen fyld genom det föreslagna ansiaget; jag tror derföre att artikeln extra utgifter under åttonde HufvudTiteln bör inskränkas till 50,000 R;dr.
Underrättad, att de på åttonde HufvudvudTiteln uppförde extra utgiftsmedel icke alltid redovisas, på sätt Författningarna i allmänhet stadga, utan tillen betydlig del inför Konungen allena redovisas, bär jag deraf hämtat anledning om förhållandet söka närmare upplysning; och jag har funnit huru vid sista revisionen, dess Ordförande Herr Grefve Gyllenborg, framstäldt en motion, det allmän redovisning för alla extra utgiftgmedlen i sammanhang med anslaget borde förbehållas säborn Den 7 Julii e. nt. 127 ett vilkor för dess bestämmande.
De extra utgiftsmedel, som för de tre sista åren efter Konungens
Nådiga förordnande ej fått undergå allmän redovisning, utgöra ett belopp af emellan 170 och 180,000 R:dr tillsammans; men då denna motion ej allenast af Revisionens pluralitet då blef afslagen, utan äfven , icke lärer hafva blifvit i StatsUtskottet till pröfning upptagen , återstår endast den utväg att för Ridder6kapet och Adeln framställa förhållandet af denna angelägenhet , den jag anser mig bör* beifra, när Motionairen Herr Grefve Gyllenborg, i anseende till sin sjuklighet, nödgat* för någon tid afresa ifrån Riksdagen , hvadan han icke är i tillfälle att sjelf förnya sin i detta ämne afgifne motion.
Jag har förskaffat mig afskrift af Herr Grefve Gyllenborgs ifrågavarande motion , som omständeligen utreder förhållandet, och får den i samma ändamål min framställning bilägga.
Jag yrkar extra utgiftsmedlens behöriga och ordentliga redovisning, då för detta anslag ej mera än för några andra uti Grundlagen finnas några undantagslagar.
Jag åberopar Herr Grefve Gyllenborgs så grundligt och väl utvecklade motiver till styrka för mitt yrkande , och jag anhåller om återretniss utaf Betänkandet.
N:o 8- Under en längre förfluten tid, har jag
Den 7 Julii e. m, fästat uppmärksamhet vid dispositions- och redovisningssättet af de så kallade allmänna extra utgiftsmedel, men, inseende angelägenheten, att till styrka för omdömet derom, äfven känna föreskrifterne, i afseende på sä beskaffade utgifter, under 3:ne föregående regeringssätt, har jag innehållit ett yttrande derom till dess jag, ifrån föreskrifterne under desse regeringssätt, kunde hämta den ytterligare ledning för mitt omdöme, som ett inskränktare rådrum under sista revisionen 1820, icke medgaf, men jag nu, af vundne upplysningar, inhemtadt; och har mig nu dessutom förekommit en förnyad anledning till den framställning jag nu i detta afseende afgifver, af innehållet af Kongl.
Maj:ts nådiga svar till KammarCollegium af den 25 Julii detta år, i afseende på den af Collegium gjorda underdåniga förfrågan om redovisningen för flere af Extra utgiftsmedlen anordnade summor under åren 1819, 1820 och 1821 så lydande:
Till svar å
Eder underdåniga förfrågan uti skrifvelse af den 2o nästlidne Junit, huruvida någon af de poster som finnas upptagne uti aflemnade förteckningar öfver de summor, hvilka under åren 1819, 1S20 och 1821, blifvit på vår Nådiga befallning, af Statsmedlen anordnade till åtskillige personer för visse af oss kände behof böra serskildt redovisas, eller om vid den inför oss aflagde redogörelse må bero, vilje WI harige* nom hafva Eder i nåder förständigat, det Wf förordnat, att utdrag af ifrågavarande förteckningar skall, genom StatsSecreterarne för de Expeditioner, som medlen anordnat vederbö - Den 7 julii e. ml rande tillställas, till erinran, att, efter skedd redogörelse inför Oss,förde disponerade medlens användande, begära och erhålla nådig decharge.
Då jag nu vidlyftigare omförmäler förhållandet med de så kallade allmänna Extra utgiftsmedlen under en längre tiderymd , sker det i ändamål att upplysa så väl att desfe all. tid haft Statens behof till föremål, forn att blott med undantag af jifla regeringsfättet) redovisningen derföre alltid varit öppen.
Af äldre handlingar inhämtas, att snart i etthundrade år, en Stat för Rikets Extra utgifter haft benämning af Extra utgiftsstat, och Kongl, Brefvet till StatsContoretafden 1709 upplyser
Extra utgifternes föremål i följande uttryck: 5Satt nemligen den för år 1740, anslagne summan af 100,000 D:r Silfvermynt borde hädanefter hållas orubbad till de behof hvartill den egentligen är anslagen, nemligen till fådane förnödenheter, forn viel Statens reglerande icke kunnat påtänkas
Anslaget för desse utgifter var i mångå år 100,000 D:r Silfvermynt, och desse medel begagnades hushållsamt under frihetstiden.
Efter 1772 års
Regementsförändring utsträckte9 hehofven med Konungens utvidgade rättigheter, men icke en gång under detta regeringssätt, var inskränkning föreskrifven i allmän re* dovisningsskyldighet för sådaoe Extra utgiftsmedel, och inträffade först , efter ytterligare inskränkning i Nationalfriheten 1789, att af Extra utgiftsmedlen anordnades likasom ifrån en enskild HandsCassa , för Konungen allena kände behof, till redovisning inför Konungen Bil. till Ridd, o. Ad.
Pr, VI Band, 9 i5o Den 7 Julii e. m. allens.
Sedan åter, genom sista Regementsförändringen, Nationen åter nalkats friheten, hafva Dess ombud, Riksens Ständer i upprättad Statsreglering den 10 April 1809 under vissa HufvudTitlar bestämt Statsutgifterne och i den 8:de för Statsutgifter till föremål för extrautgifter fastställt en summa 368,264
R:dr dels till föremål som blifvit deri utstakade, dels deraf 100,000 R:dr till sådane som icke kunnat bestämmas och derföre till extra utgifters beJlridande äro till Konungens Egen höga dispojltion anslagnej och ehuru Konungens höga rätt att disponera desse 100,000 R:dr nemligen till Extra Statsutgifters bestridande icke kan ställas i fråga eller inskränkas annorlunda än till föremål för Statens utgifter, som icke tillhöra andra HufvudTitlars föremål, eller de bestämde afdelningarne i 8:de'
HufvudTiteln med ani slående af Statsmedel till Statens behof, syneS likväl egenskapen af anslag af Statens medel till Statens behof ovilkorligen påkalla rättigheten att för dessa erhålla redovisning till vederbörlig pröfning af deras användande till anslagets föremål, likasom för Statsanslag i allmänhet är föreskrifvit, hvarifrån nu gällande Regefingslagar icke mera nu än under förra CotlStitutionele regeringssätt, gjort något undantag för ifrågavarande Extra utgiftsanslag; men, då det likväl inträffat, att, i likhet med hvad under sista Regeringssättet infördes och var öfligt, redovisning i allmän väg icke alltid är medgifven, utan nu undandrages, för större delen af den anslagne Extra Utgiftssumman 100,00O R»
Jr årligen, så att på sådant sätt för åren t)en 7 Julii é. ni. 1819 och IS20 af de 200,000 R:dr som på Kongl. Maj:ts Nådiga disposition , för desse 5:ne år ankommit, utgått 103,539 R:dr 8 sk.
Och deribland 54,000 R:dr Hamb.
B:co, som så. ledcs blott efter 120 sk- Cours i så måtto ökaf Utgiftssumman att under båda dessa åren 184,539 R:dr i Svenskt Banco af berörde 200,000 R:dr jemlikt Konungens Nådiga föreskrifter icke fått Underkastas Nationens granskningsrätt utan Stadnat vid det) redovisning, Konungen i hvarje Serskildt fall i nåder anbefallt , och icke en gång i StatsRådets
Prötocoller lärer inflyta; så anser jag mig icke sakna anledning tillstyrka den framställning till Riksens Ständer, att med anslagets så beskaffade fortsättande söm företiämnt är, må sammanbindas förbehållen rättighet till allmän redovisning derför, i likhet med öfrige Statsanslag, hälst hemlighet för Statsutgifter är oförenlig med Regeringssättets esprit, likväl utan inskränkning derigenom i Konungens höga dispositionsrätt, som med redovisningen icke bör förblandas, men genom hvilken redovisning, med kännedom af föremålen för utgifierne, Riksens Ständer inhämtade upplysning om anslagets större ellef min-: dre tillräcklighet i jemförelse till StatsbehofVen.
Till den nu gjorde framställning anser jag mig i öfrigt deraf föranledd, att, då Riksens Ständer vid sista Riksdag, ansågo sig be-j rättigade att fordra redovisning för alia Statens medel, ehvar de ock förvaltades, eåsorrt Tullmedlen, KrigsCollegii Cassör m. tn.
Annet jag, med analogie af denna princip, den re-: dovisning, jag yrkat, vara tacite, derundef if)2 7 Julii e. m". begripen, och böra äga rum; men, då Riksens Ständer icke i annan väg, än genom deras Statsutskott eller Revisorer kunna komma i tillfälle att känna det förhållande hvarom nu är fråga, nemligen att 184,539 R^dr af Extra utgiftsanslaget, blott inom tvenne år blifvit allmän redovisning undandragne, tror jag mig hafva felat i det förtroende jag ägt, att såsom Ledamot i alla Revisioner deltaga, om jag icke begagnade, det förmodeligen sista tillfället, att upplysa Riksens Ständer om ett förhållande af undanhållen allmän redovisning som ligger utom deras kännedom, till den åtgärd de lämpelig anse.
Såsom skäl för min framställning, får jag ytterligare anföra, att om det skulle medgifvas , att hela den ifrågavarande Extra utgiftssumman af 100,000 R:dr kunde anordnas för af Konungen allena kände behof, utan redovisning i vanlig väg, kunde möjligen inträffa att anslaget blef otillräckligt för anslagets flere föremål , och att andre sådane utgifter, som tillhöra Extra UtgiftsTiteln, antingen måste inträngas på artdra HufvudTitbr, elier ock; att StatsVerkets öfverskotter begagnades, som likväl, i båda afseenden, vöre strirlande emot Grundiagarnes afsigt genom upprättande af, för Statsutgifterna bestämde HufvudTitlar, börande afverskogen af Statsinkomsterna icke kunna användas annorlunda än i öfverensstämmelse med Riksens Ständers föreskrifter, eller till sådane Statsanslagen överskjutande behof, så* som t. ex. för Fångars forslande m. fl. hvilka icke annorlunda, än efter förglagsberäkr.ingar kunna föreslås och till blifvande behof icke Den 7 Julii é. m: 135 med säkerhet kunna bestämmas.
Sluteligen och vid det inkast, som emot hvad jag föreslagit, torde göras , att nemligen Regeringen möjligen kunde behöfva inedal till så beskaffadt användande, att redovisningen derföre icke alltid vore lämpelig, får jag deremot anföra, att om ock detta skulle medgifvas, ehuru under förre Constitutionelle Regeringssätt medel för hemliga behof icke varit anslagne, så enär Riksens Ständer i anslaget för MinisterStatens aflöning i en rund Summa af 90,000 R;dr Hamb.
B:co, till Konungen öfverlemnat att derom efter godtfinnande dispone-i ra, hvilken synts Riksens Ständer vara så myc-, ket mera till föremålen tillräcklig, sorn Riksens Ständer i StatsRegleringen dea 22 November 1809 ställt i fråga möjligheten af besparing derå, med yttrad förhoppning att dea måtte komma Statsverket till godo, så torde extra utgifter af hemlig egenskap, om sådane någon gång blafvo beköflige, derå troligen kunna utgå, men om så icke vore, skulle jag anse lämpligare att Riksens Ständer tilläde
Mi£ nisteranslääget elier serskildt 10,000 R:dr B:co till extra utgifter utan allmän redovisning, under förbehåll likväl af allmän redovisning för ifrågastäldte 100,000 K;dr, eller denna del af extra utgifternes bela anslag , till Konungens höga disposition, hvilken redovisning icke för dispositionsrätten, lägger något hinder i vägen.
Likheten med Herr Lagmannen Grefve Gyllenborgs hos Riksens Höglcfi.
Ständers Revisorer är i32 2 väckte Motion betygar. L, G. ar Sillén, JJen 7 Juhi e, m, N;o 9- Grefve von Schverin, Fredric Bogislans; Ridderskapet och Adeln har af det uppläste Betänkandet inhämtat, hurusom, då i anledning af befunnen otillräcklighet af sist församlade Ständer* anslag till bestridande afRefoch Skattläggningskostnaden i de Norra Provincerna, Kongl.
StatsContoiret, vid afgifvandet af *itt yttrande utgått ifrån den sats:
Att en sådan arbetsplan borde för skiftes förrättningen uppgöras, sorti svarar emot den dertill beräknade tillgången, samt i förhållande till personalen för arbetets behöriga bedrifvande; så har deremot Rikets Ständers Statsutskott funnit sig böra (ill Ständernas bifall föreslå; Att Kongl. Maj:t icke mera hädanefter genom speciela titulär eller anslag, må hindras i fri disposition af hufvudtitelns tillgång, i den prdnjng, som derföre finnes antagen, förmodandes Utskottet, såsom orden lyda, att anslagssumman hädanefter, då de större bidragen till Canal anläggningarne komma att uppböra, må lemna tillräckligare tillgång för de samfälta ändmålen, Jordbrukets, handelns och näringarnas understödjande och befordran.
Då jag é-r min del finner den uppställda sats fullkomligen rigtig, att arbetsplanerna böra uppgöras efter beräksing af tillgångarna, Den 7 Jul ii c. m. i3 5 så skulle jag tro att en underlåtenhet å Ständernas sida, att efter beräkning af de supponerade behofven bestämma anslagen, vore att rakt motarbeta antagandet af en för den skatts betalande delen af Nationen högst vigtig och kärkommen princip, hvadan jag icke kan un4 derläta att framställa min önskan, i händelse Ridderskapet och Adeln tillåter återremiss, att Utskottet behagade taga den saken i nogare öfvervägande.
Hvarjemte jag önskade en,sådan redaction af Betänkandet att den ej, såsom nu förhållandet synes mig vara, genom Ständernas bifallåt detsamma, måtte gifvaanlednijag till att anse 9?de titeln såsom bestämd uteslutande till befordrande af Canalanläggningar, i stället för att vara ämnad till befrämjadde af åkerbruket, handeln pch närjngayie i allmänhet.
I händelse likväl sådan vore Statsutskott tets mening, önskade jag att det sades med klara ord, samt att, då enligt min öfvertygel-, se, refningsarbetet i norra provincerna, är ibland de företag, hvilka i en framtid bäst komma att löna »ig, anslag för detta behof mätte bestämdt göras; och torde, sedan erfarenheten visat, att årligen 1,400 R:dr utöfver det förra anslaget åtgått, det nyafanslaget köra yppföras till 3000 R.dr.
Den 10 Julii j. m', Bilagor till Pleni-Protocollet för elen 10 Julié, förmiddagen.
N:0 Ii Herr Litljeftr&le, Guftaf:
Ett yttrande utaf Herr Friherre Wrangel uti sistlidne förmiddags pleno, bör icke lämnas alldeles obesvaradt.
Herr Friherren har sagdt, att Stockholms Stad, i likhet med hvad Götheborg gjordt, borde bygga Caserner åt GarnizonsRegementerne.
Af hvad anledning och med hvad skäl Götheborg åtagit sig Casernbyggnad för der varande Garnizon, tillhör mig ej att bedömma; men jag tror att håde sakens natur och Stockholms Stads Privilegier befria Staden från skyldigheten att hygga Caserner åt härvarande Regementen Stockholm underhåller, aflonar och bekläder sin så kallade Stadsvakt och den afiönas och defrajeras på samtlelige Husägares ganska dryga bekostnad, genom den så kallade Inqvarteringsafgiften, som utgår i mohn af AssecuranceSumman.
Stockholms egenteliga Garaizon, hvartill hörer GardicsRegementerne är Hit— lagd, icke för Stadens skuld, blott såsom stad, utan emedan det är Konungens ResidenceStad, der Konungens och dess höga Famille bo och Dm 10 Julli f, nn 137 vistas.