Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
D»fiutom kunna ej alla Städerneö innewänare begagna denna räktighet, som således nödwändigt blir öswerlaten at Missa, hwilka i corporation, som aldrig kan förekommaskola, genom spannemals och weduphandling samt brän» winssörsäljning, rikta sig pä de öfrige StadSboernes och Landers bekostnad.
Fjerde Länd. t7il:o r§. dlf 226 Den 4 December.
Af Mtcrsta wigt anser jag åtminstone för mist dek, att de större Skädcrne Stockholm, Götheborg Carlscrona och Norrköping ingalunda fä bränna bräntvin.
Skulle Veste Städer ej erhälla tillräckligt förråd af denna wara frän landet mä Kronobrännerier der in« rättas —- Säda ne Kronobrännerier kunna efter be» hök och omständighetcr dirigeras.
— För dem kan för» stkrifwas ett wist afwcrknings quanrum. —'
Man kan ' med deras bestånd sörcskrifwa.lillwcrkningstiden, bränfle med mera.
— Men för cnst'ilde bränneriet: skulle stikå föreskrifter wara owerkställelige.
Derigenom aik mari projeeterat en progrestiv af» gist för större pannerymder, har man förmodeligen trott sig förekomma Vestas bruk; Meu derutinnan tror jag att man mycket mitztagit sig.
— Da man efterstnnar att
Landtmannen i allniänhet cj ribwerkar lä mycket bränwin, som han med sitt husfolk förtär, skall del atrid blifwa winst för den, som har förlag att np« handla säd och halla större Bränneri? inrättning att winlägga sig om en wivsträcktare tillwerknisg, och hanö winst skall orwiswelaktigt blifwa betydelig.
— Jäfs tillstyrker således för min del att pannerymden ej mä blifwa oinskränkt, och jag förestår, att de största pannor ej mä öswerskrida Ett hundrade Femtio kannor.
Om Lönnkröqeri kunde sörckommcks, skulle jag wara ense med Utskottet i dest yttrande, angående Kro, garne pä Landet, men dä jag af erfarenhet känner att det är omöjeligt att dä af den fria tillwcrkningen äs» wen smi.-s följa friheten att falja, afräder jag alla frö» gcri privilegier, hälst hwarje krogskylt äe en cffenteiig anmaning för den kringwandrande törsten.
Akt Den 4 December. rr?
Akt bkänwin fritt fräki tull ma fran Landet till Staden,e införas, derenwl finner jag ingen king ott påminna; men att denna waran cj sär pä torgn säljas i mindre pani r, anser jag såsom ctt rwäng pä sälj rens sr,b t och ett privilegium för speculanter att uphandla hela partier, för'att sedermera kunna ffinna dem, som ej haswa förmäga, alt handla större quantum än halswa eller hela stop.
I öfrigt hemställer jag, om ieke till förekom» mande af framqen split, emellan åklagare samt ägare, om pannors rymd, den föreskrift i Utkommande'
Författningar borde inflyta, att alla Bränwinspannor som nu finnas, och ägarne wilja begagna, borde genast af Kronobeljeningen upmätas, och kannerymden päleknas, man och att alla pannor, som hädanefter förfärdigas, borde af Skadöjusteraren upmätaS, och innehållet af honom pätcknaS, innan pannan af Koppacflagaren får föryttra?.
Mundteligen tilläde Herr von Selmmr att i den utkommande Författningen rörande bränwinsbrän- / ningen, mätte lill Allmänhetens underrättelse, Liwen upgiswaS en beskrifning pä de Skottffa pannorna, jämce en ritning öfwer deras utseende.
Herr krintrskälö, Larl, upläste till Protocol» let följande: ödmjukaste anförande:
Uti Konungens den ; nästledne Julii till Högloft.
Stats,Utskottet, grsne nådiga -^propofition, om Stats, Werkets tivständ, inkomster, utgifter, skulder och fordringar, samt hwad till befi uprätthallande erfordras, har Konungen i näder anfell der wara af myr - L2§ Den 4 December. mycken wigt, att Allmänna Magazinöinrättlckngen, som har wärdén och styrelsen af Kronans SpannmålsMagastner, Krono-Bagerier, och de för Stockholms Stad inrättade Krono-Bränneriet med mera; emona» ger, sörwalkar och redowisar Kronans in natura lef» wererade Krono och Tionde samt annan Rantespanne, mäl, anffaffar till behörige ställen samt tillhanda häl, ler och utlämnar, hwad Regementet, Stater och Corp» ser i Bröd korn undfå böra:
Uphanblar i sädesrike Provincer, samt uplägger förråd af säd, för att der,, med bispringa Landers inncwanare, i de mindre sädes, gifwande eller af miswäxt hemsökte Provincer, samt af winsten pä Bränwinebränningen m. m. icke allenast bestrider afiöningen, utan ock kunnat och alt framgent kan, till Slatöbehvfwet lämna bctydeliga under, stöd, da Förwalrningen oförryckt och i behörig ordning sar fortsättas — Mä af betz till Kriget mcdkagne sond, Zrcrfä hwad, till utöfningen af dest angelägna befattning hörer.
För min del kan jag icke, utaf högstberörde nådiga propositions innehall, uti dest hela widd betraktad, hämta annan slutföljd, än att Kongl. Majrt i näder behagat pröfwa och anse, icke allenast fortfarandet af Allmänna Magazinö inrättningen, i afseende pa oswanomförmälde dest mängfalldiga, och likmätigt orden uti höga proposition angelägna befattning, gag, uekig och af mycken wigk, uran ock de hittills drisne Kronobränueriers fortsatte drift, för Kronans räkning, och i sammanhang med allmänna spannemäls Magazinsinrärrningen, nödig och för Stats-Werkct winst, -wande.
Med underdånigt afseende hära, och enär Härtill kommer, att hos Riksens Ständer, framsiällmn, jar blifwir gjorde, icke endast, vm Spannemäls-Ma» H , - ^ -astlis Den 4 December. »29 gazins inrättningens bestånd, man ock om desi sä beskaffade mwidgande, hwarigenom ä ena sidan spannemälens skadliga wanpris, och ä den andra sädeöprisernaS oskäliga stegring mätte kunna sörekommaS, samt derwiv tillika pa flere anförde skäl och grunder, blifwit yrkadt, Stockholms och Götheborgs Krono-Bränneririers fortfarande gäng för Kongl. Maj.ts och Kronans räkning; sä hade efter hwad jag i ödmjukhet tror, behandlingen as förberörde ftägor om Allmänna Spannemäls- Magazins inrättningen och hwad dermed sammanhang äger, bordt föregå allmänna bränwinsärendct, eller åtminstone desie bägge sräqor gemensamt, till Riksens Högloft.
Ständers öfwerläggning föreställas.
Det kunde wäl också wid dylikt förhällande, wara anledning till den underställning, om icke afgörandet af husbehossbränningsfrägan i hela desi widd, mä hwila, till desi allmänna Magajinsärendet äfwen blifwit till föredragning och afgörande beredt.
Men som, med detta ärs stut, den tiden till ända löper, hwarsöre de Rikets inbyggare, ssm hittills warit berättigade, med stadgads wilkor, husbehofsbränning idka, deras bränwinsskatt utgjort, samt följagteligen angelägit blifwa mäste, akt med möjeligaste skyndsamhet, bestämma huru samt med hwad rättigheter och skyldigheter, desie Rikets inbyggare, med nästa ärs början, mage fullfölja isrägawarande handtering; Altsa och dä för öfrigt hwarken Magazinsinrättningen, under sednare tider, hast gemenlkap eller befattning, med någon annan Bränwins bränning, än den, som blifwit idkad, wid de, för Stockholms och Götheborgs Städers behof, warande Kronobrännerier, eller näqoi, sräga nu blifwit wäckt, om flere, än nysiberörde Kronobränneriers drift för Kronans rakning, samt i förening med Spannemäls Magajins inrättningen; Ty sär till Hög, 2Z0 Den 4 Decembet. wälöorne Herr Grefwe,, och Landt-Marskalkens, samt Högiofl.
Rivderskapct och Adelns uplysta ompcöfwande, lag i ödmjukhet hemställa, om icke srägan om förhällandet, med bränwinobränniugen i Stockholm och Götheborg, bör blifwa hwilaude, till g mcnfam p! öfning och behandling, med sragan om Allmänna Magajinsinläkrningei!, samt akt föst.ideligen för det när1v-rande, öswerläggningen om hus rehosLbränningen och dewillu,ligen derföre, ina ko n ma akt sträcka sig, allenast till Rikets öfrige Släder, jäinre ä Landel »varande inbyggare; anseendes jag mig >ämwäi således, wid här nedanföre tillgörande påminnelser wid Högloft.
Urskottcrs Betänkande, böra sörblifwa inom en sä beskaffad gräns. Wrd Högloff. Bewillmngs och Oeconomiae-Utskottens Aörstag, atk, h^rad hlisbehols-bränningsrät» tigheren pä landet angar, icke allenast hemmansägare och brukare, utan äswen mnehasware as andras skaLtlagde jordlägenheter, samt ägare eller brukare af utför, dar nied åkerbruk mä deltaga uti bräimingSiättighet, har jag kör min' del icke widare atl påminna, än ati, ester min tanka, det, pä agaren till ett h mman, eller annan skattlagd jordlägenhet, hwarä Landtbo eller Arrendator ankages, mä fä onkemnia, art wid eontracletS gif, wande, deruti förbjuda den blifwande jordbrukaren bränwinS brännings utöswande; hwilken rättighet för I -cdägaren ä ena sidan, i afseende pä siere sig företeende ff'äl, ost st och.halst när staga är om hemman med swaq skog, är ganska angelägen, och ä den altdra leke kan enlesobillig, dä Lmdtboen äger, att derefter lämpa och betinga de öfrige Contractswilkoren.
Men beträffande Högloft.
Utskottens tillstyrkande, att ifrägawarande brännings rättighet, jämwäl mä ' , sträcka > Deir 4 December. rzr sträcka sig till oskattlagde lägenheter, Mttlagde qwarnar, Mölnare, Toppare och indelte Krigsmän, samt pä landet boende Ståndspersoner, Tjenstemän och Handl, werkare, oagtadt de ej äga eller besitta jord, sa kan jag icke härsttinnan med Högloft.
Utskotten, mig förena.
Jag föreställer mig, att ibland andra hos Högloft.
UtMtten häcwid sörekomne
Ml och anledningar, i synnerhet torde hafwa gjorts afseende derpå, att,' genom en sä nrwidgad brännings rättighet, icke allenast asgisten ä hemmans innehafware, skulle, såsom nu är föreflagit, kunna förminskas, utan jämwäl det oag, kadt VewillningSsumman idet hela förökas, men utom del jag för min del befarar misiräkning härutinnan, tvid betraktelsen deraf, all det, genom en sa ukwidgad krän» ningsrättighet, åtminstone i början blifwande öfwerflöd af bränwin nödwändigt mäste inskränka speculation pä större pannors begagnande och i samma mohn minska den derifrån päraknade större bewillningen; sä är jag för öfrigt af de» lankan, att det i ».änga afseende», warit förmänligare, för hemmansbrukar»?, att erlägga sä stor tillökning, pä den, för dem nu projecterade BränWins-Bewillningen, som warit swarande emot de nu förestagne och förut icke kände husbehofsbrännings af, gist, än att widkännas de flere förfördelande följder, som denne utwidgade rättighet, om den gär till fullbordan, säkerligen skall medföra, icke endast för hemmansbrukare utan ock för det Allmänna.
Och jag ma ej eller förtiga min öswertygelsc, derom, att, för de fleste af nu i sräga komne nya bränwinsbränningsidkare, är och blifwer det gagneligare, att köpa bränwin, hwarmed dä altid! sparsammare hushällas, än att antingen med köpt säd, eller förbrukningen af hwad till 2Z2 Dm 4 December-. lifs uppehälle erfo-dras, tillwägakomma en genom mildre ersare!:hek uti riliwerkninqen, bliswande ringa och icke 'ällan förlust n>edför.mde aik sining, och densanrma derefter öfwerflödigt anwända.
Salom ett hnfwndsakeligt Ml, för werkclige Hemmansbrukare urkade och niedgijiie rättighet, att idka hnsbehos bränwins rillwerkaing, har nian icke allenast abcropak, utan ock gillat, att de sjelswe utöfwrr behof,vtt, för deras uppehälle, producera den till bränwins bränningen erforderlige sädén.
Och dä detta Ml saknas , för ifra-a komne nya bränwins brännare; sä syncs, blett med afseende hära, d.fle icke böra fä njuta enahanda rättighet med werkliga HemmLnebruk.re.'
Men hälsörutan förekomma flere andre morMl och betänkligheter, wid här isrägawarande utwidgade bräm klings rättighet.
» Efter hwatz Höalofl.
UtMtten föresiagit, ffulle t t wäl blifwa beroende pä Hemmans eller jordägaren, att antingen tilläta eller förbjuda, pä Hemmanets ägor teende, mölnare, torpare eller indeldle krigsman, samt pä Landet boende Sländs personer, Tjenstemän och Handtwerkare, att möfwa bränwinö bränning; Men betraktvm endast här nedan anförde till befarande och snart tillsägandeS oundwikeliga följder, af Jord ägarens, del ware sig bifall eller förbud, hälst hwad Torpare och Soldater angar att begagna Bränwins bränning.
Bifallet
Mll i allmänhet otwiswelagtigt hofwa de Mdcliga och obehageliga M.der: Att, såsom, förberörd! är, sistnämnde inskränkte jorbbrukare, utan all mräkning anwända den spannemäl till bränwin, som dc behsf - Den 4 December. szz bchöfwa til! brödföda:
Att de genom ägande ogen Bränwins tillgäng , filma ett förförande och ffadeligt tillfälle, till öfwerflödig förtäring deraf, so n troligen till fink, för mangen öswergac till liderlighet och egen förstörelse:
Att en del af dem, uran beräkning af kost» naden, jämwäl torde sträcka deras tillwerkninq till försäljning, och sä medelst komma nki en flags nödwändigher, akt med eftersättande sa wäl af egna angelägne göromål, som ffyldigheterne till jordägaren onwända mycken tid, bade uti och för sjelsma bränwins tillmer?
- ningen och till minnande utaf afsättning för samma tillwerkning:
Och — manga flere olägenheter oberäknade — Utt flnteligen en jordägare, son, pä fine ä« gor har flere dylike bränwins brännare, fä widkännaS rtt icke obetydcligt killitande pä Hemmanets ffog.
Wägrar äter Hemmans ägaren en Torpare, Soldat eller andre pä Hemmanets ägor bosatte perioner, att idka bränwins bränning; Sa — mäste ock den förstnämnde eller Hemmans ägaren wara beredd pä obehaqeliga följder —- deraf isynnerhet om quaruar gismas, som antingen ägande öftverflövige skogar, eller utan beräkning of behandlingen med deras swagare ffogar, tilläta deras Torpare med flere att bränna.
— Wägrandet ffall dä naturligttvis orsaka mihnöje, emot den wägrande husbonden, och minffa hägen för ffvl» dighetcrs fullgörande, samt fluteligen föranläta Torparen, kanffe» till saknad för husbonden, a« söka annan Torpare lägenhet med brännings frihet.
— Händelser som, om nu söreflagne widsträckke brännings fn^ek ffulle winna bifall, troligen skola förr ell-r f>cfätla alla jordägare uti den obehagliga nödmä^ digher, att icke kunna »vägra deras Torpare eller Soldater att 2Z4 Den 4 December. pä husböndernas bekostnad, i flere asseendeu, med dem dela fördelen af bränwins bränningen.
Härförukan sär jag ock fluteligen icke oanmärkt lämna, burn som tillåtelsen för Torpare, Soldater och flere pä ett Hemman inhyrde Personer, att idka Bränwins bränning, kan giswa en gärdsägare tillfälle, att under flika personers namn, icke allenast drifwa flere bränneriet, ulan ock sä medelst undandraga sig den högre bewillnings afgift, som honom äläge, om alla desi brännerier blefwo drifne i en mans namn; Timed 50 kannors pannor pä 10 ställen, kommer brän, ningen da att werkställas, med tillhopa Zoo kannors rymd, samt med afgift af blott 2 R:dr. z si. för hwarje panna, som för alla ro gör 20 R:dr. zo si.
I det stället för en 500 kannors panna, ester progresii» vns Tabellen mäste bekalas öfwer i,ZOQ R:dr.
Nu och wid nogaste öswerwägande, af alla of» wan anförde Ml och betänkligheter, kan jag, såsom förbemäldt är, icke för min del bifalla Högloft.
Utfckot» tens tillstyrkande, att hirsbehofs brännings rättigheten mä sträcka sig till osirgtrlag-s lägenheter , skatrlagde quarnar, -mölnare, torpare och indeldre krigsmän; samt pä Landet boende Stånds perso» ner, Tjenstemän och Handrwerkare, som icke haf, wa eller bruka jord, utan sadant alt ödmjukeligen afstyrker, men sär ocksä tillika ytterligare ödmjukast för»' klara mig icke widare hafwa att påminna derwid, att hemmans ägare och brukare samt innehafware af and» ras Mttlagde jordlägenheter, sä wäl som ägare eller brukare af utjordar ina idka husbehoss bränning; än akt det, pä ägare af ett hemman, hwarä Landbo eller Arrendator aiitages, skall sä ankomma, alt wid conträr - Dcn 4 December. tractets utgiswande, förbjuda den bliswande jordbrukarcn VränwinS brännings utöjwande.
Beträffande äter Städerne, sä och dä Stocka holm och Götheborg, såsom, hwarom jag förmodar särskild förfalliilng bllfwer tillgörandes, undantages, får jag endast, hwad de öfrige Städerne i Rik.t angar, ödmjukast göra den anmärkning eller'rrindrcm wid Högloft.
Utskottens tillstyrkande, det alla i Städerne och deras område boende husägande innewänare mätte fä idka busbehofs bränning:
Att jag häller söre det jämwäl hyrcsmän i Städerne, dä husägare dertill lämna bifall, mä wara lika berättigade till bränwinS bränning, samt som Landtbo ä Landet:, dä jordägaren betz Nllätclsc dertill lä,- nar.
Uti srägorne angående tiden för hnsbehofs bränningens utölwande, samt den pannerymd, som dertill mä begaqn s, har jag söre detta, hos Högloft.
Ridderskapet och Aoel», asgitwit mitt yttrande, hwilket, till Högloft. Beswärs- och Oeconomiae-Utskottet, bliswit reniirleradt; om som, da en skyldig noggrann öfwer, läggning hos mig föregått berörde mitt yttrande, jag , hwarken kan eller bör derifrån afwika, Utan fasthäldre derwid oförändradk sörbliswcr, sä utbeder jag mig, att nu ä nys ia uprepa mcrbcrörde mitt yttrande, lydande som sökjer: "Hwad först angar sjelswa brännings tiden, sä "anser jag för min del, bäde nyttigast och lämpeligast "wara, att, likmätigt hwad hittills warit päbudit, och "eflerleswas bordt; all hiänwins bränning inställeS och '^uphörer under Junii, Julii, Augusti och September mänader, emedan i:o enligt hwad här neda"fö - 2z6 Den 4 December.
"re, i fragan om bränwinspannerymden bewisis skall, "husbehofö brännaren under de öfrige atia manadernc, "äg.r öswerflödig rid och tillfälle, att til!wc>k.> ett sä "stork bränwins quanlum, som mängsaldige qänger ''öfwerstiger dest Hushälls behof: 2:0
Del i öfrigt pä 'god grund, för husdehofs bränningens försmår, be^ "gagnade ffaltt, nämligen drankens nödwändighcr för "kreaturen, icke är lämpeiigt eller äger rum, under i"fragawgraude fyra mänader, esler som kreaturen dä "taga deras föda utom hus. z:o Branwms askast"ningen, »tider mer berörde fyra mänader är mindre "förmäglig, lamt spanncmälcn söljakteligen illa anwän"des. 4:0
Detza 4 manaders mänga och angelägna "Landtmcmna göromäl, ogerna medgifwa tidens förspil"lande, pä sädane jySlor, fain förut bequämligen och "deruröswcr, med mera förmän kunnat werkställaS: "samt 5:0 Hwad som jämwäl torde förtjena upmärk"samhet, sjelswa bränwins bränningen, pä de fleste "ställen desto ostridigare orsakar hinder
Uti öfrige göromål ens förrättande, som det behagliga tillfället, att ''under pannans drift, begagna den sä medelst bliswan» "de bränwins tillgängen, onekligen mäste dertill mycket "wara bidragande, och i samma mohn ffadeligt, milder de mäst brädffande syoflorncs förrättande."
Deremot häller jag före att husbehofs bränningen bör ovilkorligen, och utan all flags inskränkning, wara tlllaten, för alla Hemmans brukare, under be öfrige atta mänaderne, sä att det pä hwar och ens egit godtfinnande mä sä ankomma, att bränna, antingen hela denna tiden, eller pä hwad del deraf, som han will och nödigt anser.
Här wid torde wäl den betänkligheten, wid hastigt påseende, kunna wisa stg, att nämligen wid inträffande mindre förmånlig skörd, ange» Den 4 December. 257 «nge'äget wo^e, genom en minskad bränwinöbränning, söka förekomma spannemälsbrjst, och till befarande spannemälsprisernes obilliga st»string, men som erfaren» heten, under fcamsarne tider, wisat, att, oagtadt den hittills qiorde instränkning af bränwinö brännings tiden, ifrån Ätta till Trenne manader, tiliräckelig till- , gäng pä bränwin ltkwal cj saknats, emedan, hwad finn icke genom losgjlwen bränning erhållits, hlifwit, genom sa kallad lönnbränning tillräckcligen ersatt; samt att salunda berörde instränkmng icke haft annan följd, än den, att lagbrytarena, dek will säga de, som pä förbudna tider och med för stora pannor bräunt, samt de personer, som upstgtcn öfwer lagens efterlefnad i denna delen tillhört, dragit winsten deraf, och derutöfr wer, pä de laglydigas bekostnad, genom olkaligen höga priser, pä lönn-brännarens, tillwcrkning, hwilket jämwäl än widare, sä mycket ostridigare bidragit till sädesprisets upjagande, som lönnbrännarcn, säker om en öswerflödig ersättning af ett högt bränwins pris, ansett likgiltigt, hwad han för spannemalen mäst giswa:
Sä finner jag för min del, ofwan anförda betänklighet, sä mycket mindre urgörande nägot gällande skäl, till förändring uti sörberörde min yttrade tanka, om hus, behofsbräningenS oinskränkta tillätelse under de i fräga warande älta manader, nämligen: Januarii, Februarii, Mars, April och Maj, samt Oktober, Nowember och December, sorn dä lönnbränning enligt hwad ännu mäste wara i minnet, icke kunde förekommaö de tider, dä Nlkets alla inbyggares pannor wörö dels uti publique förwaringsrum oflämnade, dels under förseg» ling stalde, en flik öfwcrrrädelfe desto omöjligare nu kan hämmas, dä kanske nära wid 100,200 Vrän» winspannor finnas i Landet, samt dertill med winsten hade för lömibrämiareli, och drn genom fingren seende ' -Ve - LZ8 Dm 4 December.
Vesiagaren, nu mera är större, än den samma uägon lid tillförene warit; warandeS för öfrigt otwifwelagtigt, atk i samma mohn, söm bia!'.wms,ri?!werk!ungen, under ofwannäwnde akka killakne mänadcr, bliswer öfwerstigande werkeliga cousitmrmn deraf, den kill befarande öswersiödiga bränningen mäste af sig sislf Uphöra; ty det bliswer, sä om vfwannämntk är, säkert, alt bränwinsbränninaen rättar sig efter bchofwet deraf, antingen den werkställes pä tilläieligt elier oriliäteligk sätt.
Beträffande dernäst Bränwinspanncrymden, sä kan jag härwid icke underlåta, akt aldraförst bekänna att derest jag öfwerwarit sednaste Riksdagens öfwerläggningar i detta ämne, sä hade jag ingalunda kunnat instämma, uti det dä widtagne bestulet, om pans nerymdens, för ett helt hemman fönuiuffimig frän 60 kill 50 kannor, och i proportion för mindre hemmansdelar, emedan en stik förändring ä ena sidan medfört en känbar och obillig kostnad, för de laglydige jordbrukare, med deremot ä andra sidan tillsyn da t kopparstane samt lagbrytare och Beslagare desto större winning; men sedan denne författning allaredan omkring 9 ärs tid haft bestånd och bordt efkerlefwas; sä tillstyrker jag i all ödmjukhet desi framgena fortfarande, Man förändring eller'r,l!ateise af pannerymdens förökande; och det efter min öfwerrygelse, uf det wigriga »Välet, att, dä med wä! inrättad och werkställd bränning af Adelar Räg Adelar hafre och Adelar malt, med en kannors panna, likmätigt hwad hos mig mängfal, dige ar warit prackiseradt, bcqwamligen, och utan sä kallad naktdränning, 2§o kannor pä en mänadskid, samt följaktligen 2,000 kannor och derutöswer pä atta mana der, da bränningen oafbruitt forkjätteö, kunna - ^ ^ . lill - ' Den 4 December. sz - tillwerkaö, husbehofsbrännaren rnev en sadan nu Maten panncrymd, kan, säsom här osman anfört, åstadkomma mängfaltiga sangor större bränwinsowantum än han för sig cchs sin hnshällninq behöswer, samt följakteligen ager tillfälle.sälja en betydelig del deras; hwartill äsmen kommer, att till en sa beskaffad, med en 50 kannors panna möjelig bränwinStillwcrkning, om också 22 kannor af tunnan skulle erhällas, fordras icmindre än Elt hundrade tunnor säd, hwartill troligen minsta delen r:1 Mantals hemisjm gilwer tillgäng, uröswer HemmanSbrukarenö öfriga hushalls sädcöbehof. I afseende pä Höglofl.
Utskottens förslag till Bewillning sör husbehoföbränningcn, Utbeder jag mig ödmjukast, att sä göra följande anmärkningar.
, i:o Haller jag före, att säkraste och enklaste sättet till denna bewillnings utgörande, hade warit det hittills wanljgä, att nämligen erlägga 4 R:dr Banco för hwarje helt hemman och i proportion för de mindre, men om efter hwad nu ^är föreslagit, särskildt sör Bränwins pannorne i mohn as deras rr-mdcr, skall contribueras; sä finner jag wä! någon minskning i berörde afgift wara billig; Dock som jag icke tror, att den tillökning
Uti totala Bewillningssumman» som blifwit paräknad, genom paniieasgiftens förhö,»ing, i mohn af en sörökad kannerymd: sä torde till nndwikande af rn missräkning säkrast wara att öka isragawarande afgift isrän 2 till z N:dr Banco. — 2:0
Men hwad angär afgisten, för mindre hemmansdelar; fa och enär, efter hwad som är föreslagit aboen pä en dylik mindre hemmansdel, äger lika rättighet, med Äboen pä ett. helt hemman, akt begagna sä
Den 4 December. sive panna han will, emot aldeles enahanda fä kallad pavneasgift, sä synes mig icke billigt wara,'att wid sa« dant förhållande, ten mindre hemmans Moen stall betala brännings afgisten, endast i proportion af hem manets storlek; ty utslaget skulle dä blifwa sädaiit, akt Oboen pä hela hemanet betalar för Brännings rättigheten 2 R:dr — samt för §o kannors pannerymd, efter hwav jag will minnas , - l — 43 Tillhopa — — —. —.
N-dr g. 4Z Häremot Hemmans Obo stall, ef, ter sörstaget betala för brännings, rättigheten allenast - « - — samt för 50 kannors pannerymd - i Tillhopa — — — — Rstr 2.