Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Grefve Cronhjelmi
För ögonblicket kan jag ej neka, att ju den jemförelse jag gjort, slår ut till Friherre af Nordins fördel, men jag får erinra att många alnar kläde åtgå under den tid en god häst varar, och då våra stuterier lemna hästar till lika godhet med de utländske, frågar jag om man bör nedslå eller upprätthålla dem.
Den större brist på häH star som Friherre af Mördin omtalat, härleder sig just ifrån den fria införseln af Danska hästar, och de hafva gatt till 300 R:dr, just för den vackrare figuren, men ej för deras godhet.
Herr Grefven och Landt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade, att skillnad borde göras emellan hästar och racehingstar, och om i följd deraf en ny artikel under namn af racehingstar skulle i Tulltariffen införas.
Ropades Ja Herr Grefven och Landt Mar fhalk en gjorde dersfter proposition till bifall af den å lef - 782 Den 29 Augusti f, m. vand* hästar föreslagne Inkommande TaU jprocent; Bifölls, Herr Grefven och1 Lur,ät-Marskalken hetilStällde vidare i till htiru stöt proéent ftidderskapet och Adeln ansåg inkommande Tullén å racehingstar böra bestämmas; Friherré Wrvngd: jag*tför* att åldetti borde utsättas* Herr Hjertar fiettä gör för myékeli Svårighet vid tuUbevakningen; Grefve Cronhjelmi Öet blir en stor skill— iiad i år att införa en fölhingst; eller en skicklig beskällare.
Det ät ej svårt att se, öm det är ett föl eller ej; är det ett följ så duger ded e,j genast till race.
Således om man skulle antaga* att alla hingstar som infördes skulle vära 3 år, tror jag, att ögat ej mycket skall bedragas* Grefve Lagerbjelke'.
Jag får uhderställå; öm icke ordet jullväxte här kunde begagnas; -v r* - * » t * •
Grefve Cronhjelm: danska vanligt 3r a it mari inför 4 ärs racehingstarj men de äro ej fullväxt; doch ser män val att en hist éj
If föl. jag tror att man kunde bestämma, att hingsurne skulls vara 3 år. ben 20 Augusti /, m>, 7m Herr Hjerta t jag anser att alla sådåne försigtighetsmått äro onödige.
Man införskrifVer ej föl, emedan det är kostsamt att föda dem.
Man söker att få in dem när mart kan begagna dem.
Jag tror således att man kati låta detta Vara som förut» Grefve Cronhjelm'.
Jag instämmer visserligen gerna med den sist talande ledamoten* men det har blott varit för deras farhåga skull, som trott det vara skada, om föl infördes söm jag föreslagit någon jemkning i afseende på åldern.
Skulle likväl Herr Hjertås förslag icke åntagss, hemställer jag, om man icke kunde bestämma 3 eller 4 års ålder.
Herr Gr ef Viii och Landt-Marskalken föreslog att inkommande
Tullen å racehingstar måtte till 5 procent bestämmas.
Friherre Wrangel yrkade* att berörde Tull borde till 10 procents utsättas» Herr Natt och Dag} Chrijlojfer, förenade sig med Friherre Wrangel» Herr Grefven och Landt Marskalken gjorda proposition till bifall å Friherre Wrangels nyssnämnde förslag» Ropades Ja och Nej* Hvarefter Herr Grefven och Landt- Marskalk/n förnyade den af honom förut gjorde pro - ?84
Den 20 yf ugust i f. m, position, att Inkommande Tullen I Racehifig-* star måtte till 5 procent bestämmas.
Mar [kalken föreslog vidare, att utgående Tullen å Racehingstar kunde till 1 procent bestämmas, hvilket bifölls.
Herr Cederschiöld', jag hemställer om icke' alla andra kreatur äfven böra beläggas med 25 procents tull, helst behofvet af dem ät' mindre än af hästar.
För Tjurar och andrs htnkreatur anser jag borö bestämmas lika tull, som för racehingstar.
Jag tror, att då hufvudsä keliga införseln af kreatur blott består i tju-* rar m. fl för racernes skull, bör detsamma tor dem vara gällands, sorn för hästar.
Att ml bestämma 25 procent, som Harr Cederschjöld föreslagit, vore ett för stort steg.
Jag anser att tullen bör vara densamma sorn för hingstar, då importen hufvudsakligen sker för racernes skull.
Herr Grefven och Landt-Marjkalken gjorde proposition till bifall af den å alla andra slags lefvan - Dm 20 'htgusti f. ni. 7&Ö lefvande kreatur af Utskottet föreslagne iakoinmande Tullprocent.
Jag anser nödvändigt höja tullen till 25 procent, blott för principens skulljgty annars är det blott häftar och kalkoner, hvilkas införsel blifvit besvärad med denna högre tull.
Jag förenar mig så mycket heldre med Herr Cederschjöld , som Kongl.
Majtt äger rätt att nedsätta tullen, om den blifvit satt för högt.
Herr Grefven och handt Marsk olken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Inkommande Tullprocenten ä alla andra slags lefvande kreatur borde från 15 till 25 förhöjas.
Ropades Ja. ”Lakrits; Inkommande Tullprocent 15 ” Grefve Spens:
Jag hemställer om icke lakrits kunde få samma tull, som andra apotheksvafor.
Då de äro satte till 10 procent och jag ej förstår orsaken , hvarföre lakrits särskildt är satt till 15 procent, anhåller jag om upplysning rörande orsaken dertill.
Band. 50 Den 20 Augusti f. m. Herr Cederschjöld:
Om ej mitt minne bé drager mig, äro preparerade medicinalier upp» satte ända till 30 procent, och upplysningsvis tror jag mig böra påminna, att lakrits egentligen är ett preparat.
Lakrits har utgjort en be tydlig inkomst-artikel, och derpå bör man äfven hafva afseende, helst Herr Cederschjöld har upplyst, att den ej är att anse såsom en enkel medicinalie; utan således snarare är att anse som en slags carameller åt bondbarnen.
Herr Cederschjöld; jag ser af förra taxan, att förut blifvit erlagd en sjettedel af varans värde.
Om derföre Ridderskapet och Adela anser Tullen böra bibehållas vid hvad Utskottet föreslagit, så har jag ej något deremot.
Herr Grefven och LandtMaraJcalken tillkännagaf, att enkla Apotekare-msterialier, som ej äro inhemska, redan blifvit belagde med 10 procents Inkommande Tull, samt inhemske
Apothekare-materialier med 30 procents inkommande Tull; hvarefter Hrr LandtMarfhalk en hemställde om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla den å Lakrits af Utskottet fö-: reslagne ofvanberörde Tullprocent.
Bifölls, ”Lavetter, med eller utsn beslag; Inkommande Tullprocent 50; Utgåeade Tullpro”cent 1.” ben 20 Augusti f, m. 78?
Friherre Ceder/irshr.
Intill dess att conStructionen af jernlavetter blifver bekant inom fäderneslandet, skulle jag ej förmoda att desse böra sättas i likhet med andra jerneffecter.
Det Vore väl, örn man af dem kunde få hit modeller.
Herr Hjertäi Jag tror, att om vi behöfva få in modeller, sä behöfva vi ej sätta taxan derefter.
Äfven menar jag att det står i densamma, att modeller beläggas med lägre tuli.
Annars skulle resultatet blifva, att i stället för det modeller införas, infördes qvantiteter aif Sjelfva saken, Och om ock modeller förtullades litet högre, gör det ej något.
Ty de behöfVas alldrig i myckenhet.
Således kan jag ej annat finna, än att jernlavetter äro under samma cathegorie söm andra jerneffecter.
Grefve Cronkjeim förenade sig med Herr Hjerta.
Cederrtröm:
Örn cönsfructiorien och förfärdigandet af eådane lavetter vore så lätt, att man genast efter åskådandet kunde tillverka dem här, skulle jag instämma med Herr Hjerta, att man blott borde införskrifva fcri modell, men då det fordras tid att kill verkö dem, är förhållandet ej detsamma.
Jag tror, att enda sättet, att bomma under fund med sakeo, om man ej kan göra det genom en model! , är att underrätta - P® sjelfva stället, der de förfärdigas, 78* JBffl 20 <4tignell /.
TO, Friherre Wrangel’, Jag förenar mig helt och hålltt med Herr Hjärt», samt hemställer, om man ej kunde komma öfverens om, att ej göra afseende på för hög tull, emedan Kongl. Majit äger rätt att nedsätta den, och jag anhåller således om proposition på Utskottets förslag.
Jag har redan i förra plenum yttrat, att det är likgiltigt om afgifterne å några artiklar äro för höga, men det är ej likgiltigt, om Riksens Ständer till Kongl. Maj:t öfverlemna en tulltaxa , som är orimlig i sina detailler. jag bestrider således hvad Friherre Wrangel sednast yrkat.
Ehuru jag för min del vågar tro. att denna tulltaxa ej skulle vara så orimlig, och utan all calcul uppfattad, emedan Utskottet gjort sig all möda, att efter dess insigter göra den riktig och conseqvent, vill jag dock ej påstå dess felfrihet, ej eller bestrida Friherre Cederström» mening, att Ridderskapet och Adeln bör taga under pröfning i synnerhet de artiklar som kunna vara för högt uppsatte.
Skulle deremot taxan från början Varit orimlig, tror jag knappt att det vöre möjligt för Ridderskapet och Adeln, att in pleno göra den rimlig.
Herr Grefvin och LandtMarskolken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade jsen 20 Augusti /. m. gilla den S Lavetter af Utskottet föreelagne inkommande Tuliprocent.
Ropades Ja. ”Lera, alla slag; Inkommande Tuliprocent ”1.
Utgående Tuliprocent i.” Friherre Wrangel:'
Månne ej skillnad borde göras för eldfast lera* Sådan finnes vid Höganäs till stor mängd.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om någon skillnad borde göras för eldfast Lera.
Nej, ”Ljus, Vax, Gula; Inkommande Tullpro”cent 50.
Utgående Tuliprocent 1.” ”Ljus, Vax, Hvita eller af Spermaceti; Inkommande Tuliprocent 30; Utgående Tull”procent 1."
Grefve Spens'.
Uti Bevillnings-Utskottets förslag, i afseende på ljus förekommer en liten principslöshet.
Det är stadgadt för gula vaxljus 50 procent och för hvita vaxljus 30 procent, Således en betydligt högre tull för de gula.
Deremot är för gult vax stad gadt to procent, och för hvitt vax 25 procent Jag kan ej förstå annat, än att om det hvita vaxet har företräde i det ena afscendet, så måtte ock de hvita vaxljusen hafva företräde ?9.o Den 20 Augusti /. m. i det andrs-
I stallet lör att med samma tuli belägga hvita vaxljus pch spermacetiljus, kunde man belägga dessa sednare med högre tull, såsom öfverflödsvara, och låta gula och hvita vaxljus (å samma tull.
Herr H\exta-.
Utskottets förslag tror jag ftj är så präktigt- 0,m det är sämming) att här finnas medel till förädling af vax genom dess, blekning inom landet, så är det gifvet, att man bör anse det gula vaxet såsom rudimaterie och derföre på det lägga lägr? tull.
Om åter de, hvita vaxljusen äro belagde med låg tull är äljw ven det rätt, i fall man ej anser den förädling som här sker, vara så tillräcklig, att hvita vaxljus icke behöfva föras iu., Jag trpr att vi nu blott böra hålla oss vid ljusen , och för *tt nalkas Grefve Spens, före sfär jag att mau kunde lägga samma tull på gula( och hvita yaxljus.
Herr Cedetfchjijld:.
Hvarföre hyiit, v,ax ät belagdt med högre tull än gult, kan jag väl inse, men att tullen för hvita vaxljus är så betydligt lägre än för de gula, förefaller mig underligt, ty våra tillverkare af hvita vaxljus äro blott skyddade med 5 procent, då deremot de sorn tillverka, gula vaxljus, hafva 40 procents skydd- Jag skulle således med Grefve Spens tro, att de hvita borde höjas till likhet ined de gula.
Herr Grefven] och Landf-Marskalken hemställde, alt Inkommande Tull ä både hvita Den to Augutii f, ni, 79* oeh Gula Vaxljus eller af Spermaceti mätte till 50 procent bestämmas.
Bifölls. ”Läder.
Sål- och Blankläder, samt Barka? *’de hudar och skinn , alla slag och från alla ”orter; Inkommande Tullprocent 25; Utgående ”Tullprocent 1.” Herr Cederfchjöldt Ja g hemställer, om icke tullen å boredt läder kunde nedsättas ifrån a 5 till 15 procent, på det att väre inhemske garf* vare må förmås att göra mera duglig vara.
Då det nu åter år fråga om garfverierne, tror jag att man ej här bör bestämma tullen för lag: tyman bör påminna sig att Kongl. Maj;t väl kan nedsätta tullen , men ej förhöja den, och således bör man heldre hålla sig vid en högre norm till Garfverierncs skyddande.
Den föreslagne tullen kan ju bibehållas:. finner Kongl. Maj:t, att en nedsättning är af nöden så göres den nog.
Jag tillstyrker således, att tullen må blifva, som Utskottet föreslagit 26 procent.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af den å Läder af Utskottet föreslagne inkommande Tullprocent.
, Ropades starka
I anledning hvaraf '?Herr Grefven och.
Landh Deri 2o Augusti f. rn.
Marskalken förklarade, att som. efie» hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat N j, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. ”Mattor, Bast; Inkommande Tullprocent ”10.
Utgående Tullprocent t.
Friherre Wrangel■.
Bastmattor äro en saki Som kan tillverkas i Sverige.
Tullen derå är föreslagen til! 10 procent, Detta är för lågt, jag tror att den bör höjas till 25 procent.
Herr Grefven och Landi Marskalken föreslog att inkommande Tullen å Bastmattor måtte från 10 till 25 procent förhöjas.
Bifölls. ^Muskus; Inkommande Tullprocent jo.” Herr Cederfchjöld: Som Muskus är det samma, sorn Deseman, hvilket vi förut (örehaft, bör tullen älven här nedsättas till 5 procent.
Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att inkommande Tuben å Muskus måtte, i likhet med hvad i afseende å Tessman redan blifvit stadgad*, till 5 procent nedsättas, hvilket bifölls. ”Muskött, tom ; 'Inkommande Tullpio’’procem 15.” Dari 20 Augusti f, nu Grefve Spens:
Jag hade väl ämnat, vid tillfälle af en vara, deraf det är större consumtion , än af denna, begära hvad jag nyss yttrade om lakrits, men efter specerieme äro en icke obetydlig dass af varor; iår jag underkasta Ridderskapets och Adelns öfverläggning, vid tillfälle af nuvarande debatt, om ett särskilt speceri , huruvida, när varor äro af alldeles enahanda beskaffenhet, den princip är riktig, att belägga den ena med högre, den andra med lägre tull, blott med afseende på det högre beloppet af tulliokomsterne.
Jag förmodar åtminstone att det varit orsaken , hvarföre Muscott och flere andra kryddor från samma trakt och af samma beskaffenhet, blifvit belagde med samma tull.
Jag gissar, att orsaken ligger i den gamla taxan, och hemställer, om det icke vore skäl att gå ifrån den, 6å att någon likhet kan åstadkommas.
Grefve Lagerbjelke : Alldeles som Grefve Spens yttrat, har BeviilningsUtskottet tagit gamla tsxan till grund , samt den erfarenhet att ifrågavarande afgifter riktigt ingått.
Bevil IningsUtskottet har således bordt draga i betänkande , att föreslå förändring af fruktan att inkomsten skulle minskas.
Då det är en så gifven sak att man lätt kan lurendräja med sådane varor, när tullen är hög, så tror jag att man bör sänka den- Jag skulle tro att man icke bör lägga en tull af 5o procent på kryddor , som man behöfver, men lätt kunna fördöljas, Den 20 Annutti /. m. såsom till exempel peppar, utan att man i allmänhet bär något nedsätta tullen på sådan® varor.
Hvad den nuvarande artikeln angår y så är den af obetydligt inflytande på tullin,-, kornsten.
Ider t Munck af Rofen/hjold, EberhardJagber att få förnya den anmärkning jag gjorde i allmänhet om kryddor , att de så lätt lurendräjas in, efter de intaga så litet rum, bör man, nedsätta tullen.
Om jag ej. hörde galit yttrade Grefve Lagerbjelke, att erfarenbeten visat det afgifterne efter förra taxan verkligen blifvit eriagde.
Jag kan ej finna, huru deC är möjligt att veta det.
Man kan väl a£ specialerna veta, huru mycket som blifvit förtulladt, men man kan. ej känna den qvantitet som inkommit, ty man vet ej, huru mycket som blifvit luren dra jad t eller tullförsnilladt iu* Jag tror således att tulltn bör nedsättas.
Grefve lagerbjelke :•
Min. mening har cj varit att yttra, det erfarenheten visat, att ingen tullförsnillning ägt rum , utan blott att sä-' ga det ett betydligt qvantum blifvit föUulladt, såsom af peppar 72,000 skåip.
Utäkottet har således ej velat nedsätta tuUprocenten., efter allmänheten var van vjd den derå stadgade tullen, Grefve Spens-.
I dea frågan, huruvida tullen å Muscolt är för hög eller för låg , vill jag ej inlåta mig; mitt ändamål var att hemställa till Ridderskapet och Adeln , att Bcm 2a Augusti /. ni> 795 besluta antingen högre eller lägre tull , men lika på specerier af alla slag.
Här har blit-r vit anmärkt, att man vore van vid den tull, som existerar, och derföre ej borde förändra den; mea det är just den principe jag bestrider, i synnerhet då det är fråga om att öfvergå från det ena systemet till ett annat; då bör rättvisa och billighet afses och ej endast utfåendet af Statsbehofvet.
Jag tror derföre att det vore lämpsligt, att inskränka taxan till så få arter som möjligt, och anser derföre det vara lämpeligt att hänföra aila specerier under enshanda tull, hvarpå jag anhåller om Herr brefvens och LandtMarskalkens proposition. * Herr Munck af Rosenskjöld t
Om här nu blott vöre fråga om Muscott, skulle jag ej förlänga discussionen , men denna artikel gifve r anledning till bestämmande af en principe till tullens fixerande å varor af samma beskaf. fenhet.
Då här ej är fråga om att utestänga utlänningen, för att befordra den inhemska industrien , så är det hufvudsakliga ändamålet , att Staten skall få inkomst.
Då måsto särskilt afseende fästas på, om man kan controllera inkomsten eller om varan lurendräjas in.
Lägger man då högre tull än importeuren, utan förlust kan betala , så heldre antingen lurendräjar han, elior arrangerar han med tullbetjeningen, att ett mindre qvantum uppgifves och förtullas än det som intöres.
Jag tycker dei vara ganska klart, att ingen annan tullaf. gift gagnar
Staten än den som erlägges.
Ea högre gör deremot den sksda, att impofteuren ros jyen 20 Augusti/, m. och consumenten måste erlägga en hög och verklig skatt, den förre till tullbetjeningen och dem som bjelpt till vid lurendräjeriet, och consumenten till både dem och importeuren till skida för importen, och utan nytta för StatsCassan.
Herr G re, fihn och Landt-Marskalken förklarade, att hvad angick den af Grefve Spens framställde önskan, att Ridderskapet och Adeln måtte för alla slags specerier på en och samma gång bestämma enahanda Tull, ansåg Herr LandtMarjkalken gig böra erinra, att, ehuru Ridderskapet och Adeln visserligen ägde rättighet, »tt, i afseende å alla de slagj specerier, sorn hädanefter i Tulltariffen förekomma, vid granskning af hvarje sådan Artikel, bestämma lika Tull , som för Muscott du kunde blifva stadgad, de beslut likväl, hvilka rörande flere slags redan förehafde Specerier , blifvit fattade , och hvarigenom de af Bevillningsutskottet derå föreslage serskilte
Tullprocenter blifvit gillade, icke kunde rubbas, äfvensom Ridderskapet och Adeln beslutat, att hvarje Artikel uti Tulltariffen borde serskilt för sig företagas och pröfvas? bords i afseende å den återstående delen af Tulltariffen lända till efterrättelse.
Med fullt erkännande af riktigheten af Herr Grefvens och LandtMarskalkens framställning, får jag anhålla om proposition, att
Muscott måtte bestämmas till sam:
Drn io Augusti/, hl, 791 tua tull, sorn Ingefära, hvilken artikel redan förevarit.
Herr Grefven och Landt Marskalken tillkännagaf, att inkommande Tullen å torr Ingefära blifvit bestämd till 25 procent, samt hem. ställde, om Ridderskapet och Adeln ön9kade, att inkommande Tullen å torr Muscott ä/ven, i likhet dermed, borde till 25 procent förhöjas.
Herr Grejven och Landt Mar [kalk en gjorde derefter proposition lill bifall af den å torr Muscott af Utskottet föreslagna ofvanberörde inkommande Tullprocent; hvilken proposition med Ja besvarades.
Mot detta beslut får jag reservera mig till protocollet, ej för sakens, utan för principens skull , och derföre att jig tror det vara underligt, att syltnadskostnadea för Ingefära skall beläggas med 5 , och för Muscott med jo procent. ”Mynt, Svenskt, Silfver-; Fritt till in« ”försel; Förbjudit till utförsel.” ”Mynt , Ducater af Utländskt Guld ; Fritt ”till In- och Utförsel.
Jag skulle tro, att att icke förbud emot utförsel af Svenskt Silf - Deri 20 Augusti f. Tu, Vtrmynt börtie äga rum, helst eljest intet lägligt sätt finnes, att deraf begagna sig.
Det är Hemligen förbudet att nedsmälta, och i Banken erhåller man icke dess egentliga värde.
Hvad iskall män då med det?
Enda utvägen är, att utföra det 3 och den tror jag således bör vata frii Herr H\erta : jag instämmer visserligeh
Uti grundsattsen med Herr Cederschjöld; men Stats- och BancoUtskotten hafva i sitt förslag boredt ett medel, att använda Silfver, genom insättning i Banken.
Således är i detta afseende en utväg öppen, i fall Riksens Ständer dertill samtycka 5 annars har Herr Cederschjöld visserligen rätt , att man ej äger utväg att använda Silfvermynt till annat, än till spelmarker.
Derföre tror jäg att man icke bör sätta annat än låg tull, Och att man Xunä de stanna
Vid ungefärligen samma norm, solli för kopparmyntet; Friherre Cederjiröm:
Den sfednarb delen af Herr Hjertås yttrande är hvad jag ämnade anföra, att sedan man beslutat en tull på kopparmynt , bör man äfven lägga enahanda tull på Silfvermynt.
Hvad beloppet af denna full angeck, h3r jag ej med Ståndet deruti instämf, utan ansett den för hög ; men då den blifvit fastställd, tror jag att enahanda tull på Silfvermynt bör äga rum, på det ej olikhet mätte finnas vid samma art vara.
Herr Cederschjöld-, I anledning af hväct
Den 20 Augusti j\ m, tfren siste talaren yttrat får jag erinra , att Silfver ej är mynt i Sverige tor det närvarande.
Således, till deSs en realisation blifvit verkställd , kan jag ej anse det för annat än ert vara.
Jag kan aldrig anse såsom en förlust för Staten, att det utföres, hvilket kunde vara förhållandet med Kopparslantar.
Herr Hjera ta har anmärkt, att Stats- och BancoUtskotteti varit orntänkte på att bereda en möjlighet , att med fördel göra sig af med silfverrnynt 5 jag hemställer då, om icke denna artikel bör hvila, till dess Ridderskapet och Adeln kommit i tillfälle att fatta sitt beslut rörande det ämne, hvarom Herr Hjerta talat, nemligen om insättning af Silfver i Banken.
För min del finnér jag det icke vara Staten tillständigt, att säga åt enskilte, att den eller den utvägen skall du taga för att afsätta dio vara.
Hvad beträffar, att silfvermyntet ej skulle vara mynt, 6a är mig veterligen icke den författning upphäfven, sorn säger att det är mynt.
Det kan användas, hvar som helst i rörelsen.
Då jag nu således tillstyrker, att tullen på Silfverrnynt måtte blifva densamma, som ladss på kopparmynt, gör jag det blott för conseqvencens skull , ej för det att jag gillar, hvad, i afseende på det sednare, beslöts.
Det förhållande Herr Cederschjöld omtalat, i afseende på Koppsrhs möjeligen stegrade värde är emiranda med Silfver och SilfvermynJ, och öm en så oväntad §00 T)ef) 2o Augusti f. rn.
I handels» skulle inträffa, blifver en realisation ej svår att tillvägabringa.
I alla fall är det väl icke fråga om, att icke Silvermynt skall anses såsom annat manufactureradt Silfver.
Jag tror således, att samma tull bör vara på Silfver- och Kopparmynt.
Det är visst ganska besyn nerligt, att behöfva ingå uti theoden om Silfver och Kopparprisen, men jag finner det nödvändigt, i anledning af den siste talarens yttrande.
Det är g i f v i t, att det är en större skilnad emellan Kopparns och Koppmarmyntets pris , än emellan Silfrets oeh Silfvermyntets pris.
Då det sednare går öfver hela verlden , är kopparn beroende af mångå omständigheter.
Derigenom kan kopparn förändra sig i pris, då deremot det ej är möjligt att tänka sig en Bank med utvåxling, der Silfrets pris kan öfvergå Sedelmyntets pris.
Här i Sverige åter är ett annat förhållande, och fallet är verkeligen det, att Silfver ej kan begagnas till inväxling i Banken, utan allenast i landet användas såsom vara.
För att få ytan af conseqvence, anhåller jag derföre om pro position, att tullen å Silfvermynt måtte bestämmas till samma belopp, som på kopparmynt.
Friherre Wiangel:
Jag hade trott, efter de theorier jag inhämtat , att Staten alltid hade rätt att inverka, när fråga var om landets väl, och då Författningar finnas, som skada detsamma.
Den 20 Augusti /. m. got gamma.
Jag skulle tro, att stor skada skef,’ om Siifvermyntet tillåtes till utförsel.
Det skulle hända efter en realisation , att en fördelaktig conjunctur föranledde, att man växla-i de sig till SiHver i Banken, och utförde det* då endast sedlarne blefvo qvar i Banken.
Siifvermyntet geck ur landet, och hvad rörelse skulls vi då hafva?
Sådant skulle åstadkomma en stor skakning i det hela.
Jag hemställer således, att Utskottets förslag måtte bifallas.
Jag finner visserligen Utskottets afsigt välmenande och berömlig, att göra inkommandet af Silfver j landet möjligt
Och lätt, och att hindra dess utgång; men det är overkställbart.
Jag tror att man bör lern-: na Silfret fritt att gå ut och in.
Oaktadt det ej har prägel, är det dock en värdemätare, ett mynt, och man bör ej missunna våra köpman, att i stället för att försämra Coursen, kunna betala sina skulder med Silfver, om de hafva öfverflöd deraf.
Således tror jag att det åtminstone bör sättss i likhet med oarbetadt Guld, som af Ridderskapet och Adeln redan äc bestämdt till 5 procent.
På samma grund somt