Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dervid torde likväl böra bemärkas, att denna afgift är beviljad och utgår för ett bestämdt ändamål, och att härvid med skäl kan möta någon tveksamhet för R. o. Ad., alt tillåta det den användes till andra föremål, än som dermed varit ursprungligen afsedda, d. v. s. för vidmakthållandet och omvårdnaden af R. o. Adis fastighet i hufvdstaden, dess församlingshus med hvad dit hörer.
Ty vill man nu draga dessa medels användning till andra, för det ursprungliga ändamål alldeles fremmande utgifter, så torde kanhända med något skäl, isynnerhet om de tryckta utdragen händelsevis ej skulle befinnas upfaga hvad som mest kail lända till Adelns värderande och största heder, utan kanske tvertom, helst
Aristokratfördömandets tider ingalunda ära förbi, kunna befaras, alt R. o. Adis ledamöter till sluts blifva mindre hågade att fortsätta medgifvandet af berörde bidrag, hvadan någon nedsättning eller någon minskning i denna inkomst kunde möjl. vara att emotse; men hvilket jag. för min del gerna skulle vilja undvika.
Utsk. har äfven uti inledningen till förslaget åberopat den omständigheten, att R.
St. afslagit Hr Professoren Carlssons motion i ett likartadt ämne.
Denna omständighet synes mig likväl med mera skäl kunna åberopas för afslag å motionen.
Dm R. St., Svenska Folkets ombud, ansett sig icke böra bevilja en summa för det då ifrågavande ändamålet, skall då R. o. Ad., en fjerdedel af representationen, vara förpligtad, att, i strid emot de åsigter, sorn gjort sig gällande inom representationen i sin helhet, göra den upoffring, som är ifrågastäild?
Jag finner icke tillräckligt skäl dertill; hvarföre jag skulle anhålla om afslag, derest icke jag trodde att de afskrifter', hvarom jag talat, vore Den 18 Oktober f. ni. 327 nyllige, och för hvilka kostnaden ej på långt när kan blifva så betydlig, sora tryckningsutgiften är uptagen att utgöra.
Jag torde således vördsamt få hemställa, att R. o. Ad. täcktes återremittera Betänk., på det att Riddah.Utsk. mätte komma i tillfälle föreslå den af mig nyss omnämnda kopiering, med upgift öfver hvad det månde kosta.
Jag npträder i syftning, att begära bifall till Ridd.Utsk:s Betänk.
De skäl, hvilka framlagts af Frih.
Cederström, kunna icke öfvertyga mig om att Utsk. orätt förfarit.
Frih:n har trott att det åsyftade ändamålet skalle vinnas genom tvenne afskrifter af ifrågavar:de handlingar, att förvaras, den ena i Lund och den andra i Upsala.
Ett af ändamålen skulle derigenom onekligen vinnas, nemi. att man räddar ifrån förgängelse dessa dyrbara handlingar; men det andra ändamålet, nemi. att få dessa handlingar kända bland allmänheten, skulle derigenom icke vinnas.
Låt vara att de äfven skulle på detta sätt komma att finnas på Hera ställen i Riket, så tror jag likväl icke att mången beger sig till dessa ställen för att studera ifrågavar:de handlingar, men deremot om de trycktes i bokform, så att en hvar kan lägga sig till en dylik samling och hafva den att rådfråga emellanåt, så tror jag, att ganska många skulle komma att taga kännedom om hvad som har passerat vid våra Riksdagar i en förgången tid.
Att en sådan kännedom är nyttig kan jag icke annat än finna.
Att den är nyttig för heta landet såsom historisk kunskap är ostridigt, att den är nyttig för Riddarhuset och för detlas eget anseende torde icke heller kunna, aldraminst af den ridderligt sinnade siste värde talaren, bestridas.
Cederström har sagt, att man icke skulle kunna göra sig förvissad om kapitationsafgiftens bibehållande.
Sådant beror af R. o. Ad. att besluta, och beslutar R. o. Ad. utgifter, så mätte det väl äfven ligga R. o. Ad. om hjerlat, att besluta bibehållandet af inkomster, så alt dessa utgifter må kunna bestridas.
Jag kan således icke misstänka att R. o. Ad, skulle ä ena sidan ingå på en ny utgift för Riddarh.-kassan utan att å den andra sidan åt henne fortfarande tillskjuta de inkomster, som hon för närvande har alt påräkna.
Cederström har sagt, att kapitations-afgiften vore afsedd lill bestridande af utgifter för R. o. Ad:s materiela behof, såsom vården om dess samlingshus ni. m.
Jag må säga, att, ehuru mycket jag värderar dessa materiela beqvämligheter, så mäste jag likväl högre upskatta vårdnaden om Ståndets intellekluela fördelar.
Slutligen har den värde talaren sagt, att R.
St:s afslag å Hr Professoren Carlssons moLion, som afsåg alt i större skala, än här kan vara fråga om, få samlingar från äldre tider kungjorda i landet, långt ifrån att utgöra skäl för bifall till detta förslag, pä sätt Riddarh.Utsk. ansett, snarare borde vara en anleda., hvarföre R. o. Ad., som blott utgör en fjerdedel af representationen, icke borde omfatta delta förslag.
Jag kan icke finna 328 Den 18 Oktober f. m annat än, ali, sedan det stora ändamålet, som åsyftades genom bifall till Hr Professoren Carlssons motion, ej vanns, man bör vara destomer angelägen att vinna åtminstone den del af syftet, som anses just vara den vigtigaste, nemi. offentliggörandet af Adelns äldre Protokoll, aldenstund dessa för den ifrägavar:de tiden lära innehålla utomordentligt vigtiga uplysningar i vår historia och rörande utvecklingen af vårt samhällsskick, och hvilket Stånd skulle det väl ligga närmare om hjerta!, att sprida kunskap om sina förfäders bedrifter, än Riddarhusets medlemmar?
Hvad beträffar det belopp, som är föreslaget, synes det mig icke vara särdeles stort i förhållande till ändamålet.
Här är nemi. föreslagen för Irenne år en utgiftssumma af 400 R:dr B:ko om året, emot det, att R. o. Ad. skulle förbehålla sig 200 ex.
Jag vill verkligen göra mig den förhoppningen att vid kommande
Riksdag det icke skulle vara omöjligt att finna så många Adelsmän, som hafva tillräcklig känsla för sina förfäders minne, att de, för 2 R:dr hvardera, lägga sig till dessa handlingar.
Jag tror således icke att denna utgift kan hel och hållen drabba Riddarh. -kassan, utan att denna kassa kommer att till större del blifva ersatt genom försäljning af de 200 exemplaren.
Jag kan sålunda icke annat finna, än att Riddarh.Utsk. har klokt förfarit i sitt förslag, och tillstyrker bifall dertill, helst då jag af Utsk:s Betänk, erfarit, att minst 2000 R:dr B:ko årligt öfverskott finnes att påräkna; och jag får säga, att jag tror en femtedel deraf icke kunna bättre användas, än till ett sådant företag, som länder till R. o.
Ad:s ära och anseende.
Jag ber att få instämma med Frih.
Raab och yrkar bifall till Betänk.
Utsk. yttrar i sitt Mern. följ.: ”Hvarefter detta arbete troligen utan särdeles svårighet skulle kunna medelst subskription inom R. o. Ad. finna ett antal köpare, sora i det närmaste betäckte det gjorda förskottet; Och då, enligt hvad Utsk. har sig bekant och Motionären jemväl förutsatt, en garanti för afsättningen af endast 200 exemplar skall göra tillfyllest, har Utsk. ansett sig böra tillstyrka: att R. o. Ad. må från Riddarh.-kassan anordna en summa af 400 R:dr B:ko årligen, från och med nästkommande år 1855, intill slutet af det år, nästa Riksdag uphör, för ingifvande af de R. o. Ad. särskildt eller hufvudsakligen ronde protokoller och handlingar f. o. m. 1627 t. o. m. 1714 års Riksdag, hvilka finnas i Riddarh.- Archivet uti handskrift förvarade, hvilket dock till Höglofl.
Ståndets pröfning vördsamt öfverlemnas.”
Nu kan man således ické, så vidt det står att finna af detta Betänk., se hvad Riddarh.- Utsk. egentligen dermed menar.
Pä sätt af det uplästa synes, har Riddarh.Utsk. nemi. sagt, att man icke skulle kunna behöfva mer än en garanti af 200 exemplars afsättning, för att utgifningen skulle bära sig.
På grund häraf föreslår Utsk., att R. o. Ad. skulle anslå 400 R:dr B:ko årligen.
Ar nu meningen, att dessa 400
R:dr skola användas för inköp af de exemplar, hvilka Den 18 Oktober f. m. 329 möjligen icke af de 200 ex. åtgå, eller är meningen, att de 200 ex. helt och hållet skola för de 400 R:dr inköpas, eli er måhända meningen år, alt man, för att befordra utgifrandet af dessa handlingar, skall såsom bidragande understöd anslå 400 R:dr.
Allt detta kan af Ulskts Mern. icke synas.
Vill man saken, såsom Utsk. velat, och i afseende hvarå Ulsk. sagt, att det endast behöfdes en garanti för afsättningen af 200 ex., så skulle man tro, att meningen med dessa 400 R:dr hade varit, att derför inköpa dessa 200 ex., men i slutet säger Utsk. ingenting sådant, utan endast, att Utsk. föreslår anslag af 400 R:dr.
Jag anhåller, alt Utsk:s Ledamöter måtte uplysa hvad Utsk. här egentligen menat, och att, om detta icke befinnes rätteligen uttryckt, Utsk:s förslag må återremitteras, på det att Ståndet måtte få veta hvartill det skulle anslå sina penningar.
Hr Törneblad, Carl Ottomar:
Jag skulle icke begärt ordet i denna fråga, så vidt icke den siste värde talaren upmanat Utsk:s Ledamöter att redogöra för hvad Utsk. med sitt förslag åsyftat.
Jag får då tillkännagifva, utan att ingå i något bestämdt försvar för den motivering, Riddarh.Utsk:s förslag innehåller, alt meningen varit, att gifva ett årligt anslag af 400
R:dr i och för befordrande af utgifvandet af R. o. Ad:s äldre protokoller och handlingar.
Saken bör naturligtvis betraktas både med afseende på sin riktighet och sin verkställbarhet.
Ang:de önskligheten, att R. o. Ad:s ifrågavar:de protokoll måtte tryckas, har jag egentligen intet att lägga till hvad Utsk. sagt och hvad Frih.
Raab ytterligare derom anfört.
Cederströms hemställan, att ett par afskrifter måtte tagas och förvaras en vid hvartdera universitetet, får jag anföra, att om än protokollen blefve, såsom man bör hoppas, derigenom räddade från vådeld och således för framtiden tillgängliga: så äro de likväl för vetenskapsidkarne nästan obegagneliga, med mindre dessa skulle anses uppehålla sig endast vid Universiteten.
För andra deremot vore det allt för besvärligt alt resa dit till att studera vår historia.
För hvarje vetenskapsidkare är det nödigt, att i form af böcker ega de urkunder, han behöfver begagna, om han skall hinna något väsendtligt uträtta.
Den, hvilken sysselsatt sig med litteratur så mycket, som Frih.
Cederström, kan icke vara okunnig derom.
Det förundrar mig således, att han sätter sig emot Utsk:s förslag.
Hvad verkställigheten beträffar: så har man icke begärt mer än 400 R:dr B:ko om året.
Om detta anslag beviljas intill nästa Riksdag, så belöper sig hela summan till 1,200 R:dr B:ko.
Utsk. har hemställt, att medel måtte tagas af kapitationsfonden.
Inkomsten af dessa medel utgjorde, så vidt jag kan minnas, under den tid jag var Riddarh.Kämmerer, omkring 2,000 R:dr B:ko årligen.
Följaktligen skulle 1,600 R:dr deraf blifva öfver för året, äfven om dessa 400 R:dr medtoges.
Således behöfver R. o.
Ad. icke befara, att genom den ifrågavar:de utgif - 330 Den 18 Oktober f. ni. ten sakna tillgångar för underhållet af detta vackra lius.
Ingen betänklighet
Sr allisa i det hänseendet.
Vill R. o. Ad. undvika faran för vådeld, sä bör man se till, att bränvin ej föfvaras i Riddarhusets källrar.
Vi hafva, vid 1848 års Riksdag, fått erfara, alt ett plenum måst uplösas, derföre att eldsvåda höll på att utbryta i dessa källrar.
Vi borde för samma eldfaras skuld akta oss för att hafva stall i Riddarhusets småbyggnader.
Cederström har sagt, alt ifrågavar:de höcker köpas af ganska få.
Ja just derföre är det nödigt, ali allmänna inrättningar, vare sig Statens eller särskilda korporationer, såsom R. o. Ad., gå i författning om tryckning af sådana handlingar, som de ifrågavande, ty i annat fall varda de icke utgifna.
Blifva de icke det, så äro de ej heller tillgängliga för allmänheten.
Jag anhåller, alt R. o. Ad. ville bifalla Utsk:s Betänk.
Med någon jemkning i ordalagen torde det kunna antagas.
Derigenom komine man ifrån de svårigheter, Gr.
Lagerbjelke anmärkt.
Bennet, Stephan:, Jag skulle tro, alt detta Betänk, borde återremitteras, med anledn. af den otydlighet, hvarpå R. o. Ad:s upmärksamhet blifvit vackt, och som tilläfventyrs icke kan anses undanröjd genom den uplysning, som en ledamot af Ulsk. lemnat.
Om Betänk, icke af denna orsak blifver återremitterad!.
, så önskar jag, ali det måtte återremitteras med ani. af det utaf Frih.
Cederström nu väckta förslag i annan syftning till ändamålets vinnande.
Aldrahelsl önskade jag likväl, att detta förslag finge förfalla.
Jag inser icke hvad nytta tryckningen af dessa handlingar i klump skulle medföra.
De blifva högar af makulatur, som icke läsas.
För vetenskapsidkare!! blir det ingen synnerligen intressant lektyr skulle jag tro.
För forskaren kan det visserligen vara så, men det är dennes sak att författa för vetenskapsidkaren sedermera lämplig lektyr genom utdrag af hvad sorn finnes i våra skatter.
På sätt motionären anfört, har en person, Hr Cederschiöld, gjort ett försök i denna väg, men det afslanuade af brist pä upmuntran.
Jag vet icke hvarföre vi skulle upmuntra till ingifvande af någonting, sorn allmänheten säkerligen icke bryr sig om alt läsa, då det kommer ut så i massa.
Om Riddarh.Direkt, sedermera finge det updraget, att låta verkställa utgifvandet af dessa handlingar, så blelve detta troligen ganska kinkigt för densamma.
Jag skulle visserligen, i den mån jag förmådde, åtaga mig det, men skulle likväl tro det hästa vore alt vi sluppe det.
Med afseende härå afstyrker jag bifall till delta förslag.
Genom de uplysningar, som Hr Törneblad lemnat, är ådagalagdt, att den mening, Utsk. haft med sitt förslag, verkligen står i strid med motiverna.
På sätt jag nyss visade, så innehålla nemi. motiverna, att en garanti för 200 exemplars inlösed vöre hvad som behöfdes, och på grund deraf har Utsk. föreslagit, att lemna 400 R:dr B:ko om året för att, på sått Hr Törneblad nämnt, genom direkt anslag under - Den 18 Oktober f. m. 831 slötlja företaget.
Att det icke går an att antaga förslaget i detta skick, torde icke behöfva mycket oraordas, men en talare har sagt, att saken Vöre hjelpt genom någon redaktions-förändring.
För min del tror jag icke det går så lätt, som det kan synas den värde talaren, att upgöra vilkoren för ett sådant anslag.
Det är oss alla bekant, huruledes Staten ofta understödjer utgifvandet af nyttiga arbeten, genom inköp af ett visst antal exemplar af desamma, men om sådant inköp sker utan något villkor, så sker det, sedan böken är utgifven, och då kan man, utan bestämmande af några vilkor, säga att man inköper så och så många exemplar af densamma.
Om deremot anslaget gifves på förhand och innan man vet någonting annat om arbetet, än alt en bok skall komma att utgifvas, så mäste naturligtvis vid den garanti, som kan komma att beslutas, fästas bestämda vilkor, och att nu på stående fot upgöra dessa vilkor, skulle naturligtvis vara föga tjenligt.
Om åter Utsk. genom denna återremiss återfår frågan, sä är det lätt för Utsk. att, på den lid, som återstår för Riksdagen, upgöra de vilkor, som Utsk. skulle kunna föreslå i och för den garanti, som Utsk., i följd af de motiver Utsk. här framställt, skulle vara sinnadt föreslå, att af Riddarh.-kassan lemnäs.
Man har visserligen här åberopat det nära förestående slutet af Riksdagen, men nog lärer väl Utsk. medhinna, alt utagera denna fråga innan t. ex. jernvägsfrågan hinner slutas, och jag ser således icke någon våda vid alt återremittera saken; men deremot anser jag nästan nödvändigt, om man vill fä ett godt och sammanhängande beslut, att detsamma icke nu på stående fot upgöres, utan att man måtte få ett mera väl betänkt förslag från Riddarh.Utsk.
Jag vill icke bestrida återremiss, och hoppas att Ridd.Utsk. hvarken ångrar sig eller later af Frih.
Bennet förmå sig, alt föreslå något annat.
Jag instämmer således med dem, som begärt återremiss, under förhoppning, att Utsk. snart svarar.
Under upläsningen af ifrågavande Betänk, fästade jag mera upmärksambet vid sjelfva moliverna, än vid ordalagen i Utsk:s tillstyrkande, och erkänner fulleligen deu kontradiktion, som eger rum emellan sjelfva moliverna och tillstyrkandet.
Således jnåstc antingen^ ändring i förslaget göras på stående fot eller också detsamma återremitteras.
Men för händelse af en återremiss, önskar jag, att R. o. Ad. vid densamma ville uttala sin åsigt, ty eljest kan hela ändamålet med den ifrågavar:de återremissen förfelas.
Jag hemställer således, att ”R. o. Ad. återremitterar Betänk., med föreläggande för Utsk., att inkomma med förnyadt förslag, deri del ifrågasatta understödet malte tillstyrkas pä det sätt, att 200 ex. band, af det omfång Utsk. antagit, årligen må af Riddarh,-kassan inköpas med 400 R:dr B:ko under närmaste Riksdagsperiod, eller t. o. m. det är, då nästa Riksdag afslulas.” Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar: Afven jag tror 33?
Den 18 Oktober f. m. det vara nödvändigt att Betänk, återremittaras, på det att raan måtte få ett mera fullständigt förslag, men der är just i och för denna återremiss jag vill fästa Utsk;s upinärktamhet derpå, att det bör upgöras några kontroller för sjelfva tryckningen.
Det synes mig nemligen gifvet, att dessa handlingar, sorn endast finnas i ett handskrifvet exemplar, äro af så stort värde, att, om en sådan tryckning kommer i fråga, det bör tillses, att nödiga kontroller vidtagas till förekommande af de dyrbara handlingarnes förfarande.
Baab har redan medgifvit svårigheten, alt vid detta tillfälle hos R. o. Ad. in pleno affatta en redaktion till förändring, hvilken kan vara fullt tillfyllestgörande.
Dä synes mig också härmed mest förenligt, att en återremiss, som Frih:n sednast förordat, bör omfatta ämnet i sin allmänlighet, och utan att R. o. Ad. pä förhand binder Utsk. vid några ordalag.
Jag anhåller således, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes föreslå för Ståndet återremiss, på sätt af de fleste talare blifvit begärdt, och att det finge ske med lemnad öppen rätt för Ståndet, att särskildt besluta om det förbehåll, som Frih.
Raab vill vid återremissen fästa.
Jag får för min del afstyrka antagandet af besagde förbehåll, och håller mig lill återremiss i allmänhet, såsom motsatts till det under diskussionen jemväl begärda bifall å Utsk:s hemställan.
Cederström, och hemställer till Frih.
Raab, att han ville afstå från något bestämdt föreläggande för (Jtsk. att, på ett eller annat sätt, yttra sig, utan låter framställningen göras i allmänna ordalag, såsom vanligt är, på det att Utsk. måtte hafva frihet, att, obehindradt af föregående beslut, upgöra sitt förslag.
Ståndet bör ej heller hafva, genom något föregående beslut, bundit sig att, när ärendet till slutlig pröfning återkommer, derom förordna.
Det torde väl icke behöfva påpekas, att R. o. Ad:s majoritet är så omvexlande, att man nu föga kan göra sig föreställning om R. o. Ad:s åsigt i frågan, dä den nästa gång förekommer, och som meningen nu tyckes vara gynnsam för förslaget, får jag förklara att, i fall jag kunde påräkna understöd för min mening, jag icke skulle vilja derifrån afstå, men när Hr von Hartmansdorff icke vill understödja den, och jag icke heller kan påräkna understöd från annat håll, så skall jag åtnöja mig med en enkel återremiss.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att då densamma endast vändt sig omkring den sista punkten af Utsk:s Mern., och ingen talare yttrat sig emot den första punkten, särskilda propos:r å dessa punkter syntes böra framställas; hvarjemte Hr Gr. o.
Landtm, först hemstälde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s i första punkten afgifna yttrande, ang:de motionärens förslag, att på Riddarh.-kassans bekostnad utgifva R.
) Den 18 Oktober f. m. 333 o. Ad:s från trycket ännu outgifna protokoll för hela den tid, sorn förflutit från Riddarhusets inrättning intill 1789 års Riksdag.
Denna propos. besvarades med Ja; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att, i afseende pä sednare punkten, hvari Utsk. tillstyrkt anslag för tryckning af vissa R. o. Ad:s protokoll, numera, sedan Frih.
Raab afstått från hvad han förut tillstyrkt, endast återremiss vore yrkad.
Bennet, som härvid anmälde sig, erinrade alt han yrkat afslag.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att i sådant fall äfven afslag blifvit yrkadt, samt alt han derom hade misstagit sig, då Frih.
Bennet i sitt yttrande äfven förordat hvad Frih.
Cederström tillstyrkt.
Efter sedermera först till bifall, derefter till afslag och slutligen till återremiss å sednare punkten af förevande Mern. framstälde propos:r, hvilka alla besvarades med blandade Ja och Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm., att han ansåg den till återremiss framstälda propos:n hafva blifvit besvarad med öfvervägande Ja.
Bennet begärde votering.
Upläsles till justering och godkändes följande voter.-propos.:
Den, söm anser de emot sednare punkten af Riddarh.Utsk:s Mern. A?
12 gjorda anmärkningar föranleda till återremiss, röstar Ja; den det ej vill, röstar
Nej 1 vinner Nej, varder nämnde punkt af R. o. Ad. afslagen.
Vid voteringens slut, och sedan jemväl den först aflagda och förseglade voterings-sedeln blifvit öpnad, befunnos rösterna hafva utfallit med 13 Ja emot 12 Nej.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n inkomne Ullåt:n och Mern., nemi. från Stats-Utskottet: JM 318, i ani. af väckt motion om ersättning af allmänna medel till innehafvaren af Haghults stom för honom åliggande roterings-skyldighet; JM 319, ang:de gratifikation åt Hr StatsKommissarien Kock; A? 320, ang:de slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utsk. anstälde Kamererare; JM 321, i ani. af erhållen återremiss å Betänk.
JM 270, fråga om en fyranläggning å Gottska Sandön ; 334 Den 18 Oktober e. m. JV2 322, i ani. af K. M:s Nåd. Propos., angtde pension å Allmänna Indragnings-slaten för t. f. Chefen vid Skogs-Institutet, Hof-Jägmästaren m. m.
Israel af Ström; JVs 323, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos., angrde särskildla anslag, dels för åtskilliga nödiga befunna byggnads-arbeten nti Kongl. Slottet i Stockholm och Gripsholms Kongl. Lustslott, dels till npförande af ett ridhus för Kongl. Hof-Stallets behof; JVS 324, i ani. af återremiss å Utsk:s Betänk. A? 277, ang:de ersättning till Wadstena Krigsmanshus- och AmiralitetsKrigsmans-kassorne; Jhf 325, i ani. af återremiss å Betänk.
JVs 278, angtde förhöjning i Kreditivet för Arméens pensions-kassa; 326, i ani. af återremiss å Betänk.
J\s 286, angrde väckt fråga om fortsatt ingifvande af Svensk Militär-förfaltnings samling; Allm.
Bes v.- o. Ekon.-Uts k ottel: JM 135, i ani. af återremiss af Betänk.
JV1 133; samt JV2 136, i följd af BiksSt:s beslut, med ani. af Betänk.
JVsi 115, i fråga om Elementar-läroverken. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. ^ till 4 e. m.
Onsdagen den 18 Oktober 1854.
Plenum kl. 8 e. m.
Cederström, Rud., anförde skriftligen:
Då i förmidd:s plenum ett förslag till ändring i Riddarh.- Ordn. väcktes och till Riddarh.Utsk. remitterades, afhölls jag, af den långt framskridna tiden, att dervid göra mina erinringar.
Tiden tyckes i afton mera medgifva, att med några ord i detta ämne uptagas.
Den 18 Oktober e. m, 335 Vid det af Hr v. Hartmansdorff i dag afgifna förslag derom, att Elektors- och Utskotts-ledamotsplats mä kunna samtidigt af Ståndets medlemmar beklädas, är det som jag önskar framställa några anmärkntr.
Sannt är visserligen, att under fortgången af en Riksdag, och synnerligen mot slutet, det ej alltid är lätt att finna tjenligt antal personer för dessa skiljda befattningar.
Deremot torde i början af Riksdagarne, och en längre tid af deras förlopp, härstädes finnas och, enligt hvad erfarenheten hittills ådagalagt, kunna påräknas ett ganska stort antal Riddersman, vida öfverstigande Utskotts-ledamotsplalsernes talrikhet.
Det synes då nyttigt, alt till medverkan af mångas förenade krafter anlita åtminstone del antal, som erfordras för tillsättande af Elektorer och Utskotts-ledamöter.
Likaledes tror jag, att det närvar:de äger en fördel derutinnan, att den sammanhållning, som jag för min del anser önskvärd, ej beror på ett mindre antal personers grenande i sin hand af båda egenskaperne af väljande och invalda.
Ensidighet inträffar lättare på det valsätt, som här är föreslaget, och kan ej sedermera, såsom nu, genom nya val modifieras.
Ju flere Riddersman, hvilkas samverkan tages i anspråk, desto mera allmänt bör, bland R. o. Ad:s ledamöter, interesset för vår verksamhet och våra förhandlingar blifva.
Yäl skulle det stå ledamöterne fritt att afstå Elektorsplatserne åt andra ; men sannolikt skedde det ej så i verkligheten.
Jag finner således för min del den föreslagna förändringen mindre nödig och afslyrker dess antagande.
Jag utbeder mig vördsamt det Höglofl.
Ståndets tillåtelse, att dessa mina inkast må till Riddarh.Utsk. afgå; hvarå hos Hr Gr. o. Landm. likaledes anhålles om propos.
Vid slutet af gårdagens aftonplenum, beslöt R. o. Ad. att godkänna alla de i BankoUtskss Betänk.