Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Följagteligen skulle man, äfven om Tidningspapper funnes blott för dagen, hinna att få det stämpladt.
Likväl tror jag att ingen Tidnings - redaction gifves , sorn icke äger pappersförlag för 8 dagar, och långt derutöfver.
Man har äfven trott, att det skulle åstadkomma en onödig tillökning i Tjenstcmanna-personalen.
Men till förekommande deraf hafva Utskotten föreslagit, att stämplingen må verkställas i Riksgälds-Contoiret, hvarest hvitstämplingen af Charfor redan sker.
Man bör äfven beräkna, att i stället för det Statens årliga inkomst af Tidningsportot förut varit i4oo Riksdaler, så skulle den nu blifva 4>700,, således kan, med bibehållande af betydlig vinst emot fordom, 4*6
Den 10 November t. m. afgå hvad som möjligen erfordras till stämplingens betalning.
Man frågar, hvarföre ej samma fördel ufven kunde få komma Tidskrifter tili godo, och anställer jemförelse mellan nyttan af dem, och Tidningar.
Med samma skäl kunde man äfven fråga, hvarföre icke en lika förmån lemnäs åt intressanta eller nyttiga höcker, såsom till exempel Las Casas Dagbok eller Says oeconomiska Skrifter?
Men man måste väl afven häruti gå någon medelväg mellan allt och intet.
Ser man att det mindre går för sig, så kan man ju sedan gå längre.
Men nu tror jag mig böra tillstyrka bifall på Utskottets Betänkande, Herr Lagerhjelm ^ Pehr:
Den siste värde Talaren har förekommit mig, i afseende på de inkast, söm blifvit gjorde mot Utskottets förslag; men jag kan ej neka min öfvertygelse, att instämma med dem, som velat utsträcka detsamma äfven till tidskrifter.
Tidningar ha ett alltför medelmåttigt värde, då de jemföras med periodiska Skrifter.
Hvarje Tidningsartikel måste hafva en gifven korrthet, och vara författad i en ensidigt af Tidnings-Redactionén bestämd stil, hvarigenom all grundlig utredning af ett ämne blir omöjlig.
Det är för upplysningen af föga vinst, om Tidningarne erhålla postfrihet, men deremot af stor vigt, om en sådan meddelades åt Tidskrifter; helst jag ägt flere skäl att önska, det en grundoligare insigt i mångå allmänna ämnen biefve Na - Den 10 November e. m. 4*7 tionen meddelad, särdeles i dem, som förekomma vid Riksdagar; hvilken insigt svårligen kan förvärfvas genom Tidningar, då de dels ieke kunna omfatta en behörig mängd deraf, dels ock ofta ådagalägga ensidiga åsigter af ämnet.
Man har sagt, att, genom Journalers kringspridande, författningen kunde illuderas af Postförvaltarne; men detta tror jag vara förekommit, om de ej skickas förseglade utan öppna.
Det enda sättet, alt sprida Journaler, är att få dem kostnadsfritt ned till orterne.
Om 3 Stånd icke nu antaga Betänkandet, och det således blir återremitteradt, anhåller jag om proposition derå, att Journaler äfvensom Tidningar må erhålla postfrihet.
Gränsen hlifver då, att denna endast beviljas periodiska skrifter.
Herr Hjerta,Gustaf:
Jag instämmer i Herr von Hartmansdorffs yttrande.
Jag vill endast tillägga ännu en fördel, som derigenom vinnes, nemligen den säkrare controll, som igenom stämplingen kan åstadkommas, än den, som vårt Postverks närvarande räkehskapssätt medgifver.
Sedermera angående periodiska Skrifter ville jag nämna, att om sådana hos oss funnos till någon betydenhet, och hvilka voro bestämda till visst arktal, vore jag visst icke emot, att postfrihet äfven åt dem förunnades; men då de ej ärö till arktal bestämda, tror jag med Herr von Hartmansdorff, att den bör inskränkas endast till Dagblad, oaktadt jag gill ar principen äfven af det förra.
För min del skulle 4^8 Den^ 10 November c. m. jag nu, och då hvarje återremiss hädanefter endast tjenar att förlänga Riksdagen, önska bifall på Betänkandet.
Det förundrar mig, att Herr von Hartmansdorff, sorn först framställ det förslag jag nu förnyat, nu deremot bestrider det.
Denne värde Talare har ansett Utskottens förslag bereda en jemnlikhet i kostnad emellan en tidnings Prenumeranter i de aflägsnaste landsorter och på sjelfva utgifningsorten; emellan dem, som Staten, genom kostsamma postinrättningar, måste sätta i stånd att begagna denna litteratur, och dem, som dertill icke behöfva Statens biträde och omtanka; men denna jemnlikhet, som jag icke bestridt, tillskapas på det sätt, att kostnaden ökes för hegge, ehuru naturligtvis i högre proposition för dem , som förut betalt minst.
Den värde Talaren visar ännu en fördel af Utskottens förslag, nemligen en ökad Statsinkomst af möjligen ända till 3,3oo R:dr, äfven detta har jag medgifvit, men huru vigtig en så betydande ny inkomstkälla än kan vara för Statsverket, synes mig likväl vigtigare, att, genom ändamålsenliga anstalter, skapa en allmän, fri och sjelfständig tidningslitteratur, verksam till befrämjande af allmän upplysning och bildning.
Af detta, såsom mig synes vigtiga skäl, förnyar jag min anhållan om återremiss.
Herr af Schmidt.
Georg Lars : F ul Ikorn ligen förekommen af Herr von Hartmansdorff, Dm 1a November e. m. 4*9 som i min tanka väl utredt ämnet, vill jag blott hafva äran upplysa Herr Rosenblad om ett misstag i den calcul lian uppgjort; emedan då vi hafva 5a veckor, och 6 dagar i veckan, som tidningar utgifvas, stämpelafgiften för ett af de enkla bladen, med afräkning å infallande helgedagar, kommer att utgöra cirCa 25 skillingar, således vida mindre än postporto-afgiften till långväga orter, och synes det ligga mycken billighet deruti, att samma fördelar, i afseende å tidningars erhållande, tillskyndas dem, som bo i aflägsnare Landsorter, med dem som vistas uti och nära invid Stockholm, hvadan jag ej annat kan .än med största skäl anhålla om bifall å Utskottens Betänkande.
I afseende på det moderationsförslag, sora flere Talare yrkat, att heldre göra något än intet, och att man hör vara nöjd att få tidningarne kostnadsfritt öfversända, så, i händelse man skulle välja emellan Journaler och Tidningar , hemställer jag till hvar och en, hvilkadera han helst skulle önska se kringspridda och lästa, och jag lemnar till hvar och en att sjelf bedomina , om grundligare insigt.vinnes, genom Tidningar eiler Periodiska Skrifter, der ett större utrymme m. fl. fördelar för ämnets behandling äro förenade.
I fall någon svårighet skulle uppkomma, att periodiska skrifter skulle kunna förväxlas med andra, så kan man ju för dem bestämma ett ^isst 43o Den 10 November c. m. arktal och en viss vigt, t. ex. ej öfver 48 lod.
Jag afstår från att lemna några vidare upplysningar, emedan jag tror det vara nog sagdt, då man vet, att
Staten genom detta förslag erhåller öfver 3 gånger större inkomst än förut af tidningsportot.
Ilvad de periodiska skrifterna angår, så gillar jag visserligen den grufidsatts, sorn derom blifvit yttrad; men tror, att om ett ämne afhandlas grundligare i en periodisk skrift än i en tidning, så afhandlas det ännu grundligare i höcker, utan att man derföre bör sluta sig till, att portofrihet för dem må beviljas.
Jag anser redan för en betydlig förmon, om den nu medgifves åt tidningar, och tror, att man till en början bör hålla sig dervid.
I afseende på de anmärkningar, som blifvit gjorda vid mina jemforelsecalkyler, får jag erinra den värde anmärkaren, att jemförelsen blifvit anställd emellan tidningar, betalande högsta stämpelafgiften, och då den stadgas, måste väl den blifva på någon använd, och de tidningar, som hittils erfordrat högsta postportoersättningen eller 1 Riksdaler.
Tidningar af mindre vidd hafva funnit sig belåtne med 32, 24 till och med iöskillingar i post - Den 10 November e. m.
431 portoersättning, och således slår äfven för dem riktigheten af mina calculer in.
Herr Grefven och Landt-Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Stats- och Bevillnings-Utskottens förevarande Utlåtande höra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
Ropades J a och N e j.
Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla berörde Utlåtande, Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Grefven och Landt-Marskalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, Ja öfverröstat Nej!, Propositionen blifvit af Ridderskapet bifallen.
Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 3o sistledne October under N:o 2i5 afgifne, samt den 3:dje dennes e. .m. på bordet lagde, Betänkande, angående afskaffande af Bergs-Tings-Rätter och Bergmästare-Embeten.
Grefve Posse, Eric, anförde skrifteligen:
- (Se Bilagan N:o 2.) 432 Den 10 November e. m» Herr RibbingArvid:
Då jag icke haft tillfälle i Utskotten öfvervara detta Betänkande, anhåller jag, att nu få anföra några ord emot detsamma.
Grefve Posse har i saken fullständigt yttrat, hvad som annars visserligen äfven utgjort min tanka.
Men då Utskottens Betänkande innefattar ett tillstyrkande, att hos Kongl. Majrt anhålla, att, om Riksens Ständer bifalla Särskildta Utskottets Betänkande, hvarigenom Bergs-Collegii domarebefattning skulle på Hof-Rätterne öfverflyttas, Bergs - Tings - Rätterne, jemväl måtte indragas; torde mig tillåtas förklara, att jag anser det tillhöra Riksens Ständer, att med sig sjelfva afgöra det ena, innan de begära det andra; och som jag icke tror, att Riksens
Ständer böra göra anticipation på sitt eget omdöme, anhåller jag om afslag å Betänkandet.
Jag tror hela vådan vara förekommen, om detta mål ej afgöres, förr än Särskildta Utskottets Betänkande förevarit.
Hvad saken angår, hafva väl Utskotten ej haft orätt, utan blott genom den form de gifvit densamma.
Då det lärer vära en obestridlig sak, att Särskildta Utskottets Betänkande icke vid denna Riksdag kan företagas till slutligt afgörande, äfvensom det är omöjligt att behandla nya lagförändringsfrågan innan nästa Riksdag, så förenar jag mig med dem, som tillstyrka afslag å förevarande Betänkande; blott att Herr Grefven och Den io November c. m. 433 och Landt-Marskalken täckes göra det tillägg i Propositionen, att detta ej hindrar heslutet i hufvudfrågan* clå Särskildta Utskottets Betänkande förekommer.
Herr Manner stam ^ Johan:
Jag bestrider icke att detta Betänkande må hvila, för att pröfvas i ett sammanhang med Särskildta Utskottets Betänkande; men jag kan icke tillstyrka afslag derå, emedan jag tror, att Utskottet rätteligen Bedömt frågan och tillräckeligen Betänkt vigten af ämnet, hvilket anan dessutom
Bör föreställa sig, att hvarje Utskott gör, innan det afgifver sitt Utlåtande.
Bergs-Tings-Rätterne skulle, efter min öfvertygelse, kunna indragas , äfven utan afseende derpå, huru Betänkandet om Styrelse-Verkens organisation Blir Behandladt.
Hvad åter Bergmästare angår, tror jag, att de uti en del af Bergslagerne Bqra såsom administrative Tjenstemän BiBehållas.
Jag tillstyrker således Bifall på Betänkandet, så framt målet till liufvudsakelig pröfning nu företages.
Då här äfven i Hufvudsaken Blifvit yttradt, att Bergs-TingsRätterne såsom Domstolar voro öfverflödige, att Utskotten insett vigten af sitt ämne, att Ridderskåpet och Adeln kunde nu på förhand fatta sitt Beslut m. m., utBeder jag mig, att deremot få nämna några små omständig - Ridd. o. Ad.
Band. 28 Den 10 November e. m: heter.
Mig synes, som hvilar denna fråga på en grundsatts, hvilken djupt ingriper i hela regleringen af den oeconomiska lagstiftningen.
För den, som ensamt ser näringarne ur en rätts åsigt, förfaller visserligen all skilnad häruti.
Det, ges ett annat sätt att se. dem, och detta har nyligen offentligt blifvit framstäldt under striden om de Academiska Constitutionerne, hvilken jag åberopar, för att visa, alt detta ämne har en djupare betydelse, än man föreställt sig, och för att tillika nämna, det jag tror detta öfverläggningsämne nu ej vara på sin plats, eftersom Ridderskapet och Adeln ännu ej förehaft de frågor, som komma från Särskildta Utskottet; hvilka röra ämnet i sin grund.
Det är i öfrigt märkeligt, att innan principen i det hela är bestämd, vill man afgöra detaljfrågor.
Principen ligger ännu oafgjord, ej allenast inom Riks-Stånden, utan äfven inom hela den Juridiska Litteraturen.
Jag åberopar härvid, att Kongl. Majit i Nåder förordnat, att de Oeconomiske Författningar ne skola öfverses.
Sedan detta blifvit utfördl, torde denna fråga komma i ett utredt skick till Riksens Ständers öfverläggningar.
Jag skulle tro att Betänkandet kunde afslås; men om det kommer alt hvila till dess Särskildta Utskottets Betänkande förekommer, skall det vara mig alldeles likgiltigt.
Då först kan saken pröfvas i sitt sammanhang : ehuru jag skulle tro , att det äfven då vore nog tidigt.
De öfrige af der förekommande ämnen lia undergått en helt Den 10 November e. m. 43 S annan procedur, då de först på Kongl.
Majlis befallning utgjort ett öfve r 1 ä g g 11 i n g s ä in 11 e inom flere
Em betsmanna - Corpser, hvarefter desse Ernbets - Utlåtanden blifvit Riksens Ständer meddelade.
Derföre önskar jag afslag.
I öfrigt torde det vara på sin plats, att jag tillkännagifver min tanka vara den , att Bergs-Tings-Rätterna böra uppbäfVas; men då frågan om
Domare-åtgärdernas afskiljalide från de administrativa ännu är oafgjord, samt icke alla vid dessa
Domstolar nu förefallande mål på de ordinarie Domstolarne kunna Öfverflyttas; hemställer jag liuru, i händelse bifalls-propositionen blef med Ja besvarad, man ville upphäfva en auctorite, utan att hafva något annat i stället.
Öfrigt liknar detta nog mycket den allmänt rådande tendensen, alt med den juridiska enhetens jernspira vilja styra alla Förhållanden i Samhället, och hvad, som ej låter inpacka sig i denna tomma enhetsformen, måste afjemnas.
Herr af Robson j Carl Magnus:
Jemte det jag förenar mig med Grefve Posse och Herr Lagerhjelm, anhåller jag vördnadsfullt, att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på hvad Allmänna Besvärs- och Oeconomie-TJtskottet, i det nu uppläste Betänkandet, derom upplyst, att nu ifrågavarande ämne, på en annan väg, redan till följe af Kongl. Majrts egna åtgärder blifvit dragit under Riksens Ständers granskning, samt huruledes det äfven ligger i samman - Den 10 November e. m. hang nied det uppdrag Kongl. Maj:t lemnat vissa Comiterade till Bergs-Författningarnes öfverseende och föreslående af de nödige förändringar.
Klokast skulle väl vara , att först och främst rätta lagarne efter näringens och sakens fordringar och sedan lämpa
Dömstolarne efter hvad lagens verkställighet krafvel’.
Om i närvarande förhållande ett särskilt beslut i detta mål nu skulle fattas, vore ju sådant att inkasta ett hinder för den frågans fria behandlande i hela sin vidd, hvilken angår organisationen af Rikets Styrelseverk.
Man skulle lägga ett band på sig, som kunde vara skadligt för enbeten i ett kommande beslut, — och hvilken är väl den angelägenhet, som påskyndar denna frågan framför de öfriga ?
— Motionairen bör finna sig på en gång tryggad och tröstad, genom de upplysningar Oeconorrjie-Utskottet bibringat honom, och jag ville vördnadsfullt tillstyrka Högloft.
Ridderskapet ochÅdeln, att icke eller i anledning af motionen längre utsträcka sin åtgärd, om icke att inbjuda de öfrige Riks-Stånden att likaledes låta bero vid de af detta Utskott meddelade upplysningar, samt lemna Lag-Utskottets omdöme utan afseende , intill dess frågan genom det Särskilta samt Gonstitutions - Utskottens förenade åtgärder, tids nog kommer under sin egentliga och ändamålsenliga behandling.
Då jag förutser, att om sjelfva hufvudfyågan en framtida discussion skfill uppkomma, så underställer jag, om det Den 10 November e. m. 43?
ej ginge an, då en åtgärd är föreslagen , sorn. beror på ett annat beslut, att tilis vidare lägga Utskottens Betänkande till Handiingarne.
Då Herr Hjerta åter yrkat frågans hvilande, till dess Särskildta Utskottets Betänkande till pröfning förekommer , får jag vördsamt åter upprepa, hvad jag förut anmärkt, att delta ämne icke nu är i samma utarbetade skick , som frågörne inom Särskildta Utskottet, livilka först af Konungen blifvit öfverlemnade till Embetsmäns granskning, och sedan derifrån kommit till Särskildta Utskottet.
Häröfver hafva inga Embetsman yttrat sig och icke eller Särskildta Utskottet.
När det nu ej kan undergå samma behandling, som de öfriga frågorne, anhåller jag, att det nu måtte anslås.
Bidderskapet och Adeln har då ej bundit sig att afgöra om saken, då den vid en annan Riksdag förekommer i ett mera fullbordadt skick.
Riddarhuset är ej stället, delen sådan utveckling skall ske.
Att den ej skett af Lag-Utskottet, tycker jag n ig finna.
Proposition mätte framställas till afslag å Lag-Utskottets, men bifall å Oeconomie-Utskottets Uflåtande.
I fall, som jag tvekt mig marka, Betänkandet kommer att hvila , alstår jag nu från att yttra mig; men skulle någon annan åtgärd vidtagas, anhåller jag,> att äfven få framställa några anmärkningar.
438 Den 10 November e. m. Herr Grefven och Landt - Marskalken yttrade, att, ehuru flere Ledamöter visserligen oranämt, att det kanske vore rättast att Utskottens förevarande Betänkande för» biel' hvilanda, intill dess frågan om ny reglering af Rikets Styrelse-Verk till pröfning förekomme, hade likväl, efter hvad Herr Grefven och Landt-Marskalken fattat, blott en enda Ledamot bestämdt begärt, att Betänkandet måtte ytterligare hvila.
Jag får då upplysa, att denna motion först varit remitterad till Särskildta Utskottet; men der ej kunnat upptagas, emedan Utskottet blott handlagt frågor om de förvaltande Embets-Verken.
Här deremot är endast fråga om vissa Domstolar ; och den kan ej en gång i sammanhang med Särskildta Utskottets Betänkande förekomma, utan måste behandlas i Lag-Utskottet, sedan den troligen förut blifvit af Lag-Comitéen skärskådad , i sammanhang med Domstolarnes organisation i allmänhet.
Jag anser det således vara nog tidigt, att nu föreslå Bergs-Tings-Rätternes upphäfvande; utan får för min del tillstyrka afslag å Betänkandet, enär formen, såsom Herr Ribbing anmärkt, synes vara olämplig ; ty om Utskottens Utlåtande gillas, kan det samma likväl icke vinna någon påföljd, förr än Konung och Ständer bestämt, hvad som i Bergsväsendet tillhörer de allmänna Domstolarne, eller de särskildta, eller de blott förvaltande Verken, samt Lag-Comiteen Den 10 November e. m. 4^9 derefter yttrat sig öfver behandlingssättet af de Domstolarne tilldelade målen.
I sjelfva saken har Herr Lagerhjelm anfört de skäl mot Betänkandet, hvilka äfven jag anser varade rätta.
Förevarande ämne äger i så måtto sammanhang med Särskilta Utskottets Betänkande, att frågan om de juridiciella ärendernas avskiljande ifrån de administrativa Embetsverken äfven deruti förekommer.
Det är naturligt, att den lill dessa frågors utredande nedsatte Committée äfven måst taga i betraktande, huru målen borde i den första instantien behandlas, men anledningen att Committerade uti deras härom afgifne Betänkande icke yttrade sig om Bergs-Tings-Rätternes indragning var dels, att detta tillhörer
Domslolarnes organisation, dels ock att afsigten då var, att verkställighet genast skulle följa å Förslaget, och man ansåg derföre lämpeligast,. att först bestämma, huru ärenderne emellan Öfver-Domslolarne och de högre administrativa Embetsverken borde fördelas.
Jag känner detta så mycket säkrare, sorn jag varit Ledamot i denna Committé.
Hvad åter den anmärkningen vidkommer,' att Kongl. Majit uppdragit åt Committerade, att öfverse BergsFörfattningarna, och ätt man således icke borde på förhand afgöra frågan om BergsTings-Rätternes afskaffande, får jag erinia , att Committerade endast fått uppdrag, att redigera de Oeconomiska Författningar, sorn 44° Den 10 November e. m. röra Bergshandteringen, men icke att organisera de Domstolar och Embetsverk, som skola handlägga dessa ärénder.
Ett föregående beslut angående dessa Embetsverk skulle, efter mitt omdöme, snarare underlätta, än försvåra, Cornmitterades arbete.
Hvad angår den vigtiga frågan om juridiska är enders afskiljande från de administrativa verken, lärer det icke löna mödan, att nu på förband ingå i granskning derutaf, emedan en sådan torde komma att ytterligare äga rum, då Särskildta Utskottets Betänkande till pröfning förekommer ; och den nu förevarande fråga kan oberoende deraf nu afgöras, om Ridderskapet och Adelil ej behagade besluta, att den skall hvila, till dessatt nämnde Betänkande företages.
Sluteligén får jag anmärka, att om det, på sätt en Talare yttrat, vore olämpligt, att bifalla Betänkandet, innan man fattat beslut om rättsfrågans skiljande från administrationen , skulle det ock på samma grund vara lika olämpeligt, att, utan föregången pröfning af delta ämne, samma Betänkande afslå.
Då jag första gången yt trade mig, vågade jag framställa såsom en möjlighet, att Betänkandet kunde afslås, under det vilkor, att det ej skulle binda händerna på Ridderskapet och Adeln vid en framdeles skeende pröfning, angående de judiciella och administrativa göromålens åtskiljande.
Jag troi- nu, och det af ökad anledning, att saken bör hvila till dess Sär - Den 10 November e. m. t\f\ r sl< il rita Utskottets Betänkande blifvit pröfvadt, emedan det, såsom den siste värde Talaren yttrat sig, vore lika obilligt, att bifalla, som att afslå, i fall ej det vilkor, som jag framställde, skulle dervid iakttagas.
Jag finner för öfrigt de Herrar hafva haft rätt, som yrkat, att man borde härutinnan med mycken varsamhet gå till väga , oaktadt jag inom mig är öfvertygad, att dessa Domstolar kunna upphöra.
Jag tror således att saken har nära sammanhang med organisationen af Domstolar i allmänhet och af Jury-Inrättningar, samt att så organiserade Domstolar voro tillräcklige, om Domare lemnades tillåtelse, att tillkalla och på Ed höra Vettenskapsmän , med flera, till afgifvandfi af Vettenskapliga upplysningar.
Jag käft. derföre ej annat än fortfara i den tankan, att man icke lättsinnigt behandlat en fråga, hvilken varit så ofta väckt, och så på alla sidor betraktad som denna.
Jag får förnya min anhållan, att målet, måtte å nyo komma under öfverläggning , sedan Särskildta Utskottets Betänkande varit löre.
Jag har ej begärt ordet för att tala i ett ämne, hvarmed jag är så föga bekant, utan blott för att förena mig i den anhållan, att detta Betänkande måtte få hvila, till dess frågan om S ty r el s é-V er k ens organisation förekommer.
Jag föranledes så mycket mera härtill, som allt för få Ledamöter af Ridderskapet och Adeln synas mig här närvarande, 44"»
Den 10 November e. m. för att afgöra en fråga, hvilken tyckes mig vara rigtig nog.
Således får jag ödmjukast anhålla, att Herr Grefven och Landt-Marskalken, med stöd af 49 §•
Riksdags-Ordningen, täcktes förklara förevarande ämne, på flera Ledamöters derom gjorde begäran, hvilande.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt-Marskalken framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt besluta, att Lag- och Oeconomie-Utskottens förevarande
Utlåtande borde ytterligare hvila på hordet, intill dess Särskilta Utskottets Betänkande, angående en ny reglering af Rikets Styrelse-Verk, till pröfning förekomme.
Herr Estenberga Pehrj hade inlemnat ett så lydande Memorial (Se Bilagan N:o 3,) Lades på hordet.
Vid förnyad föredragning af Lag-Utskottets den 25 sistlidne October under N:o 213 afgifne, samt den 6 dennes på hordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver åtskilliga af Bankens Fi - Den 10 November e. m. 443 scals-Embete väckte frågor om ändring och undantag i Allmänna Lagar och Författningar, till betryggande af Banco-Verkets säkerhet; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottets ifrågavarande Utlåtande borde läggas till Handlingarne.
Upplästes och lades på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frän Stats-Utskottet:
Af den 1 dennes: N:o 585 , i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande i frågan om undersökning rörande utgifterne vid Garnisons-Sjukhus-byggnaden i Slockholm.
N:o 581», öfver väckt motion om rättighet för Vederbörande att tmed penningar lösa Kronans behållne räntepersedlar.
N:o 587, i anledning af Rikets samteliga Landshöfdingars begäran, att erhålla ersättning af Allmänna medel till kostnaderne för deras Embets-Kungörelsers tryckning. 444 Den 10 November c. m.
Från Stats- samt Allmänna Besvärs- och Occonomie-Utskotten :
Af den 3o sistledne October : N:o 588, i anledning af vackt Motion om inrättande af en Statistisk Bureau.
Från Banco-Utskottet; Af den 5 dennes: N:o 68, öfver 4 §• uti Riksens Ständers Revisorers berättelse af år 1822, jemte en oell annan hos Banco-Utskottet särskilt förekommen fråga rörande Götha CahalVerks angelägenheter.
Frän Lag-Utsköttet: