Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den är ganska t Villig, och anbefaller auloriteterne, att då genast lägga seqvester på fartyg och gods.
Den innefattar ej något upplifvandé.
Der slår blott, att del skulle förhållas såsom 1808, men bela tiden förut eller }8cg ägde sådan händel rum
På denna grund har jag trott, att man borde göra afseende på personer, sova i förtroende till ett tillstånd, som räckt ett år, afsändt sine fartyg, men hvilka, då de måste hålla sjön, icke framkommo neg hastigt utan först i November, då kufigör elsen redan var utfärdad i Preussen.
Det är dessa förluster, som jag anser böra ersättas.
Orsaken, hvarföre jag ej satt i fråga de speciella fallen, var den, att då Commerce Coilegii kungörelse ej var utfärdad, trodde jag det icke vara möjligt, alt någon skulle gå emot hvad alla kände.
Likväl vill jag ger - De n 2 5 November e, ai - na afstå, emedan ja» inser rigtiglietcn af hvad Grefve von Rosen anfört, i afseende pä tiden för Sveriges biträdande till continenlal-systemet, och jag kan ej finna, att mm derigenom invecklar sig i de svårigheter, sorn Grefve Cronstedt föreställt sig.
Jag förenar mig således gerna om terminen «f den 19 November 1810.
En Ledamot har yttrat, alt han förmodade, det ingen modificaiion af Napoleon blifvit gjord, som förändrade decretet.
Men 1809 och i början af 1810 voro hamnarne, sorn jag nyssnämnde, så öppna för handel från Sverige, att man kunde gå utan convoy.
Hvad klareringen angår på stället, var förhållandet likväl ganska skiljaktigt före 1810 och derefter, Först utfärdades riktiga pass på de orter, der colonial-varor funnos, men sedan mäste man skaffa sig licencer af Engelska Amiralitetet.
Skillnaden är så påtaglig
. att det tyckes sorn dea 19 November 1810 bor vara det datum, som bestämmer vårt deltagande i Continental systemet.
Jag ber om ursäkt, för det jag ännu en gång yttrar mig i denna sak; men det synes mig nödvändigt, att å nym erinra om hvarje handlandes skyldighet att rätta sig efter de författningar, som gälla i det land, med hvilket han handlar.
Man har fordrat, att Den 55 No,Tfir;ber p, rft. 513 Commerce-Cpllegium skolat kungöra - de handels- författningar, som utfärdats i Preussen.
Del är nog mycket hegardt, enär fråga är öm sådan skyndsamhet, son. här sättes i fråga.
Eljest plägar man klaga deröfver, att Styrelsen gör sig till näringarnes förmyndare; nu Besvärar man sig öfver, att Commerce Collegium ej utpekar för Köpmännen, livart de skola segla.
Ora Preussiska Regeringen förändrade sina tullför fa t t ning;, r en gång i hvarje månad , sä bl ifver det de handlandes skyldighet att derom skaffa sig underrättelse.
Man måste beklaga, toen det kan icke hjclpas.
— Jag anhåller ' om proposition på Friherre Hjertås förslag.
Jag ber om förlåtelse, öm jag tröttar, roen det mätte vara mycket stor skillnad, om Kongl. M«j:ts kungörelse innehåller, atlet! fartyg får ciarera på Memel, eller om det innehåller, att det icke lår det.
Först var det tillåtit, men sedan blef det förbudet.
Kejsaren i Ryssland log ej första steget lill conlinental-systemet, förr än den 24 Januarii.
Derföre kunde fartyg clåreras på Ryssland, och om våra fartyg mötte något fartyg i sjön, sade man, att destinationen var till Ryssland.
Jag kan ej finna annat, än att det mätte vara skillnad, när man får klarare på eli ort t och när man icke får det, 514 Den 25 November e, nj; Herr Grefven och Landt-Mar* svalken gjorde proposition Lill bifall af 5:te puncten 1 Friherre Hjertås serskilda mening.
Ropades Ja och Nej. 1 anledning hvaraf Herr Grefven och Landt - Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla 5:le puncten i Herr Hjertås reservation.
Ropades afven Ja och Nej. Herr Hjerta:
Jag anmälte mig, för att sjelf förklara, att efter de upplysningar som här blifvit meddelade, jag vilL afstå från förslaget om edgång m. m, hvaremot jag anhåller, att den termin, då Sverige biträdde continental-systemet, matte bestämmas till den 19 November 1810.
Uppå derefter af Herr Grefvenoch L a nd t - Ma r sk a 1 k en förnyad proposition, blef 5:te puncten i Friherre Hjertås särskilta maning af Ridderskapet och Ädela bifallen. 6: te Puncten. 6:te puncten i Herr Hjertås särskilts mening upplästes äfven.
Herr Den *5 November e, m , 545 Herr Hjerta:
Skillnaden emellan förslagen i denna punct är den, att i Friherre Hjertås förslag står dubbla eller falska skeppsoeh last Document, hvaremot uti mitt förslag ej står dubbla, blott falska, emedan det är bekant, att man den tiden mäste gå med dubbla documenter, enär man på flere håll hade att befara hinder i handeln.
Herr Ceder6ehjÖd:
Jag får hemställa, om den handel kan anses loflig, sorn ej kunnat bedrifras utan med dubbla documenter ?
Jag tror att dessa ej böra få ersättning.
Det sam gifvit anledning till den af mig föreslagne ie daclion , är den omständighet, att nar det befunnits, att ett fartyg haft dubbla documenter, liar del alltid ansetts som god. pris.
Jag kan således ej annat finna, än att redactionen är riktig.
Herr Grefven oell Landt.-Marskalk en gjorde proposition till bifall af öde puncten i Friherre Hjertås serskilda mening; hvilken proposition med Ja besvarades. 7: de, 8:de, 9: de och io:depnncterne i Friherre Hjertås serskilta mening Ridd. o, A4, Pi et. 10 B. 2.
Afd. 69 5*8 Oen November e. tili blefvo, uppå serskilte propositioner, af Rid» •lerskapet och Adeln gillade. 11:te Puncten. n puncten i Herr Hjertås reservation upplästes äfven.
Hvarföre jag utstrukit utrikes född, är att man kan vara Svensk, och likväl utrikes född.
•Skillnaden i den redaction jag uppgjqrt är blott den, att der icke står utrikes född.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af n:te puncten i Friherre Hjertås serskilda njiening.
Hvarefter Herr Grefven och LändtMarskalken hemställde, om Ridderskepet och Adeln behagade gilla den i Herr Hjertås reservation befintlige ii punct, så lydande: Som Svensk Man må ej denanses, hvilken, sedan förlusten timat ,afflyttat ur Riket.
Den *5 November e m. ia:te Puncten.
Herr NJo r d en s k j ö 1 d :
Ehuru det visserligen på det hela kan vara likgiltigt, em några 100,000 JR:dr mer eller mindre utbetalas, sedan man etablerat en skadelig princip, i synnerhet då man tror sig, dels genom Preussiska skulden, dels, genom se<jvestrerade effecter, hafva 8,000,000
R:dr att draga på, anhåller jag likväl, enär fråga nu är om assurancen, att få nämna några ord.
Det har handt mig , under det jag var Befälhafvare på en af Kongl.
Maj:ts Fregatter, att man gjorde mig ett förslag, hvilket jag ej kunde bifalla, att nemligen gifva ett^ falskt bevis deröfver, att ett af Kapare uppbragt fartyg seglat under1 min ConvoJ, hvarigenom ägaren skulle sättas i tillfälle, att från Engelska Åssuradeurerna utfå sin Assurance, den han annars förverkat, emedan han brutit emot Assuranceföreskriften, och seglat utan Convoy; i dylikt fall kan ett uppbringadt fartygs ägare med tu finger å
Bok svara på att han ej fått Assurance, och många kunna vara i samma belägenhet, att nemligen genom egne fel hafva förverkat rättighet till Assuranccns utbekommande.
Jag föreslår derföre , att skepps-ägaren bör med ed fästa, att han ej fått assurera sitt fartyg, elier att han ej förverkat assurancen.
Det kommer sedermera en punct, som säger, att om Skeppare, eller 548 D*H s 5 Novsuub er «. m. ledare, genom någon falaktighet vållat uppbringningen, kan lian ej få ersättning.
Om således den Comitte, som tillsättes i och får detta mål, finnér, alt man genom någon felaktighet förverkat rättigheten att utbekomma asurancen, så tillhör det Co mitten, att den begärde ersättningen afslå.
Den punct Herr Hjert» omtalar, niimner ej asurance; hvarföre och då det kan hända, alt en köpman asurerat sitt fartyg, han bör, vid väckt fråga om ersättning för uppbringning, försäkra, att han ej förverkat asurancen.
Något stadgande bör i detta afseende meddelas.
Emot den af Herr Nordenskjöld gjorde anmärkning har jag ingenting att erinra.
Denna punct har varit af en svår beskaffenhet, ty uti Kongl. Majrts, äfvensom Ständernas Skrifvelse står, att ersättning endast skall lemnäs i det fall, då man ej genom Assurance kunnat erhålla skadestånd.
I följd häraf skulle hvar och en bevisa, att lian icke kunnat få assurance, men det finnes nästan ingen negatif bevisning, som kan upplysa den omständigheten.
Då återstår ej annat än edgång.
Skepps-Ågare kunna balva anmält sig, i England och Hamburg till Assurance, men ej fått någon; men deraf följer icke, att de varit betagne möjligheten , att annorstädes erhålla en sådan.
Jag tillstyrker det tillägg som Harr Nordenskjöld föreslagit.
Den S5 No-v.ember e. m, 55g Ilerr Grefven och Landt Marskalken gjorde proposition till bifall af ?2:te puncten i Friherre Hjertås särskilda mening, med det af Herr Nordenskjöld dervid föreslagne tillägg , hvarigenom puu* elen skulle erhålla följande lydelse:
R e c 1 a m a n t e 11 å 1 i g g e , att med ed inför
Domstol betyga, att någon ersättning för hans, genom uppb r i n g n i n g e n , t i m a d e förlust, h v a fk en genom Assurance, eller på annat sätt honom, till större eller mindre del, t i 11 g o d o k o m m i t; eller att Reciamalnten, antingen deri g'e11 o m , att han e m o t föreskrift s e;g 1 a t utan Convoy, eller annorledes förverkat sin rättighet till Assurance.
Bifölls. 1 3:de Puncten: Herr Hjerta: Uti Friherre Hjertås förslag står: ianseende tillAssuradeurens obestånd.
Detta har jag trot böra uteslutas.
Det står i öppen motsägelse emot ia:te puncten.
Jag kan ej supponera, att icke hela ersättnings-summan bör utgå.
Jag anhåller, att i detta afseende min mening, må antagas.
Det har befunnits, alt Comitterade, enär endast halfva lasten 55° Den sj November e. m; ^ varit försäkrad, tillstyrkt ersättning för den andra heliden deraf, äfvensom det blifvit föreslagit att
Staten skulle betala differencen dåÅsuradeureo kommitpå obestånd och ej kuns nät utbetala mera, än en del af assurance-sum man.
Del är detta jag velat förekomma.
Jag har ej så noga märkt skillnaden emellan mit och Herr Hjertås förslag, men afsigten bär varit, den jag nämnt.
Ar det Herr Hjertås afsigt, att
Staten på något sätt skall ersätta den difference, sorn uppkommer i ofvannämnde afseenden , så kan jag ej med honom vara ense.
Om man tager assurance för ett fartyg, men blot en del af assurance-summan kan erhållas, så har den saken ingen gemenskap med uppbringningen.
Staten bör ej erssätta sådan förlust.
Jag tillstyrker derföre, att stadgandet måtte blifva sådant, såsom Friherre Hjerta det föreslagit.
Herr Grefven och L a n d t- M a r S k a l k e n gjorde proposition till bifall af ii puncten i Friherre Hjertås serskilda mening; hviilken bifölls. i4"de Pune te n i berörde serskilda mening hlef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln gillad. i5:de Puncten.
Den 25 f^ovémber e. m . 551 Herr Hjerta:
Jag liar funnit besynnerligt, att man såsom grund för en sådän ersättning sagt, att den ej skall lemnäs, om ersättnings-skylldighet blifvit
Kaparen genom Dom ålagd.
Det låter tänka sig, att denna ersättning ej kunnat utkräfyas.
Likväl får jag tillkännagifva, att jag ej finner något mål, där detta stadgande behöfves, men jag tycker, att, i fall så vöre, borde det vara möjligt, att göra sitt anspråk gällande.
Man har åberopat, att ej denna casus finnes.
Jag får då förklara, alt förhållandet olyckligtvis flere gånger varit, att Kaparen tillgripit egendomen, och blifvit ålagd att återgälda den, men flytt undan.
Sådant var förhållandet mc8 med ett fartyg i Alicante, der Kaparen förstörde en del af lasten.
Att Staten för sådane tillgrepp skulle skydda och skadeslös hålla Reclamanterrie, finner jag ej vara med billighet öfverensstämmande.
Några reclamationer från 1798 kunna ej äga rum.
För öfrigt vill jag ej vara stridig i denna punct, emoden den ej tjenar till något.
Jag minnes ej be - stämdt, men jag tror att flere sådane casus förefinnas.
Detta exempel från 1798 är inbegripet under de 161 målen/ Jag tror dock, att några sådane händelser äfven inträffade i Frankrike, men jag påminner mig 55* Deri s5 November e. ra, det nu ej så noga, sorn den omnämnde händelsen uti Alicante.
Uppå derefter af Herr Grefven och Landt-Marskalken framställd proposition, Lief i5:de puncten i Friherre Hjertås serskilda mening af Ridderskapet och Adeln bifallen. i6:de Puncten. i6:de Puncten i Herr Hjertås reservation upplästes älven.
Jag anser de värden, som i denna punct blifvit af Afdelningen föreslagne, vara för boga.
Om man närmare betänker de priser, som nu gälla, och de, som gällde de år, hvarom är fråga, tror jag, att de kunna nedsättas.
Friherre Hjerta; Jag skulle önska, att man kunde nedsätta prisen det mesta sorn vore möjligt.
Afdelningen har fullföljt den ide'e, som Comilten uppgifvit, att lasten af Ekfartjg skulle upptagas till i5o och af Furufartyg till 100 R:dr, äfvensom att om man nyss handlat fartyget, borde köpeskillingen bestämma värdet.
Innan afdelningen för sin del antog dessa priser, sökte den underrättelser, och enligt de uppgifter man erhållit, voro prisen då högre, än de här blifvit Den November e- tn. blifvit upptagne.
Det vore då mindre billigt, att nedsätta prisen under ratu väldet.
Herr von Hohenhausen:- I frågan om bestämmande af denna ersättning , torde någon inskränkning kunna sga rum.
Ehuru det är afgjort, att ersättning skall lemnäs, är det dock ej sagdt, att skadan, såsom vid en assurance , skall till fulla summan af Staten godtgöras.
Det kan vara lika mycket, hvad beräknings-grund , som stadgas, då afsigten blott är, att lemna en lindring åt de olycklige.
Ersättningen, såsom icke varande laglig fordran, kan bestämmas lika så väl till två tredjedelar, ' som tili fulla summan; äfvensom Stp o d erne helt enkelt till alla dessa ersättningar kunna anslå en rund summa.
Ålla nu utsatte pris kunna derföre ej anses annorlunda, än såsom blott beräknings-grunder.
Det är likväl vig tigt, att en sådan beräknings*grund stadgas , emedan det är efter den , sorn ersättningen skall bestämmas.
Jag tillstyrker således nedsättning af värdet, emedan jag anser det för högt.
I allmänhet tror jag, att det vore billigt, att man finge två tiedjedelar af värdet.
Jag tror, ull jag yttrade mig, åtminstone önskade jag Ridd, o, Ad.
Prot. to B. a. Afd. 70 5H Den 25 November e, rn.« att yttra mig, så, att den antagne grunden skulle utsättas, men blott såsom en beräknings-grund för Comiten.
Herr von Hartmansdorff, Då Herr Hjerta, som. med så mycket nit synes åtaga sig de lidandes sak, nedsatt summan, och funnit, det ringare beloppet vara tillräckligt, så tillstyrker jag Ridderskapet och Adeln, att antaga hans mening i detta fall, öfvertygad, att man derigenom icke går någons rätt för nära Grefve von Platen:
Antingen hafva de rättsökande rätt, eller orätt.
I förra fallet böra de ej få tvåtredjedels rätt, och då jag knappt kan tro, att man nu kan få ett Ekfarlyg bygdt för 100 R:dr lästen, så anser jag det ej vara för mycket, som Friherre Hjerta föreslagit.
Herr Grefven och Landt -Marsk al ken gjorde proposition till bifall af i6:de puocten i Friherre Hjertås särskilda mening.
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla 16 puncten , • sådan den i Herr Hjertås reservation blifvit föreslagen, nemligen:
Den November e, ro; 5 55
Då ersättning för fartyg äger rum, beräknas densamma för Ekefartyg med 8 o B : d r Banco per Läst, samt för Furu^Fartyg med 5oR:dr Banco per Läst.
Ropades Ja, Uppå derefter af Herr Grefven oeb Landt-Marskalken framställde särskildte propositioner, blefvo iy:de, 18, ip:de och 2o:de Funclerne i Friherre Hjertås särskilda mening af Ridderskapet och Adeln gillade. 2 i :s ta Pune ten : 2i puncten i Herr Hjertås reservation upplästes äfven.
Hjertås förslag innehåller, att värdet af lasten skall styrkas genom Mäklarebevis elier factura.
Det förra har jag ansett ofullständigt, och trott, att manifest eller connoissement först borde företes, och om någon af dessa Handlingar ej finnes, att då facturan får beedigas.
Efter den uppgift, som erhölls uti afdelningen, skola Mäklarebevis vara beedigade.
Hvad med manifest förstås, känner jag ej.
Om de-t inne - Dé n 35 N« venfiWr V, m? hiller en ytterligare controll, så har jag "ej något deremot.
Jag hemställer, om icke sjelfva Tuliclarerings documénterne lemna den säkraste ledningen.
Herr Grefven och Landt-jMars'k siken gjorde proposition till bifall af ari putxcten i Friherre Hjertås särskilda mening.
Ja och Nej. Hvaiefter Herr Grefven och LandtMarskaiken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla den i Herr Hjertås reservation loreslagne ar puncten så lydande :
Värdet af ersättnings-gild last bör styrkas med manifest ellerconno is se men t, eller och med factura, som inför Domstol bör beedigas..
Bifölls. 22:dra Puncten. 22 puncten i Herr Hjertås reservation upplästes afven, Herr Hjerta:
Jag fear uteslutit orden Tull-Embetsman eller annaa Den SP5 N ot e m i * r e. m.
Autor i tet, och blott satt ordet Tullbevis.
Det låter tänka sig ett annat bevis af Kust-betjeningen, hvilket ej bör gälla.
Derföre anser jag, att Tullbevis ovilkorligen bör företes, så att ej bevis af Strandridare må anses giltige.
Jag anhåller således, att denna punct i Friherre
Hjertås förslag måtte blifva ändrad sålunda, att Tullbevis o vil korligen skall företes.
Herr Grefven och L a*n d t - Marskalken gjorde proposition till bifall af 22:dra puncten i Friherre Hjertås serskilda mening.
Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla 22:dra puncten i Herr Hjertås reservation, så lydande :
Laddningens beskaffenhet och dess intagande i fartyget skall vara styrkt med vederbörligt T ull bevis.
Bifölls, 23:dje Puncten.
Här komma nu 3:ne puncter uti Friherre Hjertås förslag, som 55® Den ?5 November ?, m. angå ersättning för raånadshyra och manskapets hemskickning.
Uti deni har jag ej kunnat förena mig.
Jag har trott, att Statens ersättnings-skylldighét kunde inskrän - kas till hvad Assuradeurerne ersätta.
122 puncten säger, att det skäll ersättas, som genom Assurance kunnat försäkras.
Det är ur denna synpunctjag utgått, och har således ej kunnat förena in ig i förslaget.
Hvad s3 puncten angår, anhåller jag om afsiag derå.
NJag trot, att då det är fråga om, att Redaren skall hafva ersättning, böra äfven de hafva en sådan, som segla för honom.
Jag tror, att om den värde talaren vill göra sig bekant med den ifrågavarande puncten, skall han finna, att ersättningen aldrig kan komma någon annan än Redaren lill godo.
Alt han nu skall safrida ihop Matroserne, och lemna dem ersättning är icke tänkbart.
Afdelningen har sagt, att Caplake ej skall ersättas Skeppare, men vill likväl att månadshyror och ersättning för hemresan skall godtgcras Manskapet, fastän folket redan är hemkommit.
Jag kan ej finna, att ersättningen bör sträckas längre, än tili hvad Assuradeurerne betala.
Jag påminner mig anledningen till denna punct.
Den nedsät - D e n N a v e tn b er e. m. 559 ter månadsbyrorne (ill hälften emot hvad. i Cerlepartiet blifvit belingadt, i stället för att Comité» bade föreslagit ersättningen i delta fall till a : delar.
Månads hyror böra till ersättnings-gildl anspråk, och jag tror ej , att det står något nti puncten angående ersättning för Manskapets hemresa, hvilket bäst kunde utrönas, om punden b lefve å nyo uppläst.
Sedan 23:dje puncten blifvit å nyo uppläst, yttrade sig Herr Hjerta:
Då jag yttrade mig , var det i eli sammanhang om alla tre punclerne.
Dä nu a3 puncten blott är i fråga, misstog jag mig om ersättningen för Manskapets hemresa, som här icke förekommer; men att de i denna punct omförmälte munadshyror. och kosthållning skola ersättas, anser jag likväl varu origtigt.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af puncten i Friherre Hjertås serskilda mening.
Ja oöh Nej.
I anledning hvaraf Herr Grefven o eli Land t-Ma'r skalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade afslå berörde punct. 560 Den sj November e, m 1 Ropades Ja. 2 4 ' d e Puncten: Herr Grefven och Landt-Marstalken gjorde proposition till bifall å denna punct.
Hvarefter Herr G'refven och LandtMars kalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå berörde punct.
Ropades Ja. 2 5 : t e Puncten.
Vid denna punct är samma förhållande, som vid de a:ne näst föregående.
Besutom är det ganska vådligt, att lämna en. ersättning för Rättegångs kostnader , då till dess erhållande blott skulle behöfvas vederbörandes «{villencer, hvillka när som helst kunna skaffas.
Sedan Herr Grefven och LandtMarskalkens proposition till bifall å denna prnct blifvit med Nej besvarade, hemställde Herr Grefven och Landt Mar - Dea November é. m« Marskalken oto Riddérskapel och Adeln behagade afsiå berörde punct Köp a des Ja.
Grefve afUgglds:
Då Ridderskdpet och Adeln nu afslagit dessa trenue puneter, hemstället* jag, om Icke
Uti besiutefc bör utryckas, att ingen ersättning skall gillras för de uti dem omnämnde fall, ty om Ståndet ej yttrar sig någet deröfver , kunde till äfventyrs oreda vid.
Expeditionens författande uppkomma, Herr Hjerta förenade sig med Grefve af Ugglas.
Herr Grefven och La tidt-Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln önskade, att uti det Protocolls-Ufdrag , som komme att innefatta Riöderskapets och Adelns beslut, rörande förevarande mål, bestämdt skulle uttryckas, att 23, 34 och a5 puncterne i Friherre Hjertås serskildta mening blifvit af Ridderskapet och Adeln ogillade» derföre att Ridderskapet och Adeln ej ansett någon ersättning för de i berörde puöUter om förmäldte utgifter böra ega runn Ropades Sa. Kidd. a. Ad, Fröt. 19 B, *.
Afd. fi D*h ij N«vemaer »> m, 26 Puncten.
Det är blott ordet slutlig, sorn jag velat hafva i redactionen infördt.
Det finnes mål, som gått igenom flere instantier; och man måste välda rätta sig efter den slutliga dommen.
Friherre Hjerta:
Jag instämmer deruti, att det årets medelcours, då dommen föll, bör tagas till grund, men rälta terminen fir, då första prisdommen föll.
Jag medgifver gerna, att raan tager första prisdommen till grund, blott man antager densamma för alla.
Första dommen är likväl ej någon egentelig dom, men det han vara detsamma, blott man så förtydligar stadgandet, att den, som gjort förlusten, ej sjelf äfven får göra uppräkningen.
Det lämpeligaste tyckes vara att antaga den tid, då prisen gjordes, och icke datum af en dom, som meddelas långt efter, helst coursen med få undantag har varit i jemnt stigande sedan 1808.
Den värda talaren besvaras dermed, att den första prisdommen kan förändras, och då kommer ej någon eis sättning i fråga.
Den November e, m, 565 Herr Hjerta:
Jag går gerna in på hvilketdera som hälst, hiott något bestämdt stadgas.
Uti Friherre Hjertås förslag står ej ordet första.
Det torde då kunna ditsältas.
Herr Grefven och L a n d t- M a rskalken hemställde, om icke, i anledning af den förefallne discussionen, 26 puncten i Friherre Hjertås särskilda mening kunde erhålla följande lydelse :
Myntsorter eval veras till Svensk
Banco efter det å - rets medelcours, då förlusten, genom forsta prisdomen, blef gifven.
Bifölls. 27 Puncten uti Friherre Hjertås serskilda mening blef, uppå gjord proposition , utaf Ridderskapet och Adeln gillad. 38 P u nc t e n . 28 Puncten uti Herr Hjertås Reservation upplästes äfven.
Det gifves några reclamations-mål, som ej äro undersökte.
De höra undergå granskning af Comiten, då deremot Friherre Hjerta sagt, att de ej kunna komma i fråga, emedan de ej äro pröfvade.
| J)*n 15 Nor^mber e. rsi.
Jag (velter mig minnas, efter hrad jag i föregående punct hort, att inga andra kunna komina i fråga, än de, sorn inkommit innom bestämd fatalietid-
Om de kommit elter, synas de således hafva förlorat afl anspråk på ersättning Friherre
Het ffnnes ej ett enda jrråf, sorn icke är inbearipit ibland de röt; mea i sjutet af konungens
Kådiga proposition an märkes, att det ära några få, hvilka örn berä.tligade att få undersökning.
;ir en handlande
För nander, som sedan röra inlemnal sina handlingar till Cabinettet, men de hafva der blifvit förlorade.
Detta bör likväl ej blifva något hinder för honom att vinna ersättning, 0111 för öfrigt harts anspråk, bedömde enligt antagne grunder , äro grsättuings-gilda.
Sedan komma några andra, hvilkas Fartyg under brinnande krig blifvit uppbragte.
Uti reservationen har man utsökt vissa mål, som kunna komma i fråga, och andra, som ej kunna komma i fråga till undersökning.
Derföre har jag sagt, att allt sådant bör pr öfva s af Comitpn.