Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
At snart företaga detta mäl trodde han wara et benus af Ridderffapets och Adelns wälwilja emot BondeStändet.
Herr Grefwen och Landtmarffalken gjorde härefter proportion at detta Mäl i morgon til afgörande ffulle företagas.
Bi - Den 27 Junti. 907 Bifölls. Grefwe Onbu-l, /mZust, frägade om Bonde-Ståndets Taleman hade underskriftvit Regerings-Formen hel och hällen, til och med den 114 Z.
Herr Grefwcn och Landtmarffalken tilkännagaf at Hof, LantLlLi-ens Brllet inneholle det Bonde - Ständet genom ^ccl-imaeiou tillätit sin Taleman at underffrifwa konstitutionen.
Harwid förmärktes någon oro.
Friherre klLUnerNsilu, I.ar8 august, För at i denna fräga tilfredsställa Ridderffaxet och Adeln får jag den äran berätta, at jag i dag haft den Raden tala med HansMajN, som sjelf försäkrat mig, at Bonde-Siandets Taleman, utan allt förbehäll undertecknat Regeringsformen.
Grefwe Ide Is, 6arclie, ^geod, trodde den rätta formen wara, at Bonde - Ståndet underrättade Ridderffapet och Adeln om det beslut detsamma i detta afseende fattat.
Sädant wore i Herr Grefwens tanka bäde enligt med bruket och öfwerensstämmande med den aktning och wärdighet som Ständen emellan bör iakttagas. Herr Grefwen och Landtmarskalken Innan rienum t morgon 'tror jag mig sjelf haft 963 Den 27 Junit. stafwa inhämtat af Bonde- Ståndets Taleman tilförläteliga underrättelser om hela denna sak dä jag tror at Ridderffapet och Adeln skall kunna crhälla en formelig och tilfredsstallande kunskap.
Härmed syntes Ridderffapet och Adeln fullkomligen nöjd.
Grefwe v'okna, ^uZu8t, förklarade, at hans fräga endast gätt ut pä at fä weta sturuwida Bonde - Ständets Talemans underffrift wore grundad pä et samfält
Ja af hans Ständ.
Friherre liljencrants, polian 'Wilsteim, Dä Hof-Lantrlleren ex officio meddelt den underrättelse, at Bonde-Ständet tillätit sin Taleman underteckna Lon8tiwtionen; dä en wärdig Ledamot af Ridderffapet och Adeln tilkännagifwit, at Hans Kongl. Maj:t Sjelf i Räder behagat säga honom, at berörde underskrift wore gjord, kan intet twifwelsmäl om sakens werkligbet möjligen äga rum:
Och jag inser således icke i hwad afsigt en ytterligare försäkran derom igenom Bonde - Ständets Taleman skulle sökas.
Men som deremot med Riddcrffapets och Adelns -värdighet bäst instämmer, at det Hederwärda Bonde-Ständet pä -vanligt sätt underrättar om sitt fattade beslut, -vägar jag ödmjukeligen fräga om -vi icke sälunda fä förstä Herr Grefrvens och Landtmarffalkens gjorde - Den 27 Iunik.
909 da anförande, at ventilationen öfwer Friherre Lilkvergcbjöläs
Dictainen i morgon icke mä förekomma, innan Bondc-Ständet genom Deputation och medfördt ^rotocollZ-Utdrag sjelf anmält at constitutionen more af Ständets Taleman nnderssrifwen, utan förbehäll.
Mänga hördes häruti instämma.
Herr Lripenvalät, ^sacok» Uric.
Min tanka är at Herr Grcfwen och Landtmarffalkens lofwade underrättelse i morgon är bättre och lika säker som Bonde-Ständets Deputation. Grefwe Os la Larclie, ^sacob, dä jag Nyst wäckte denna fräga, war det ej af det skäl, at jag twiflade om riktigheten af HofLantrrlerens upgist.
Jag har endast yrkat hwad jag trott wara öfiigt mellan Ständen, och med deras inbördes »värdighet enligt.
Men dä nu Herr Landtmarjkalken lofwat, at i morgon genom Bonde-Ständets Taleman inhämta underrättelse och densamma Ridderffapet och Adeln meddela, är detta ock et sätt, hwarmed jag för min del är aldeles tilfredsstäld.
Grefwe körner, AZolpb Loran.
Jag skulle instämma med Friherre Oiljsncrantr: i hans gjorda anmärkning, om jag ej trodde, at wid detta tilfälle fräga wore mindre om iakttagande af former, än om ädagaläggande af wälwilja.
Herr 910 Den 27 Hunn.
Herr 8l IfverKtoIye, IgLVicl Ouclmunäj Enligt hwad jag kunnat fatta af denna dagens öfwerlaggning, är det genom allmänt beslut faststäldt, at frägan om deltagande uti Kronoffjutsnings-skyldigheten stall i morgondagens i'lei>um afgöras; och anhäller jag at detta mätte gä i werkställigbel utan afseende pä det hederwärda Bonde-Ständets tilkännagifwande, at de tillätit sin Taleman underteckna Lonstitutionen.
Undertecknad LilkvLrstolpL, ^xs! 6adriel, upläsie följande Oictamen til krotOLollet:
Ridderffapets och Adelns /ercllive hyser högst wär-- derliga statler för Fäderneslandets Historia uti de der förwarade Urotocoiler och Handlingar för Ridderstapcts och Adelns klena och Utstött, för en tid af nära twänne Secler, eller alltsedan Riksdagen 1627.
Smäningom stola säLana wigtiga Acter genom älder och äkommor förmultna.
' Ofta hander at de genom nägon enstilt wärdares oaktsamhet ti! nägon del stingras eller förstöras.
Och ändteligen kan tilfälligheten af en olycklig wäveld inom nägra timmar alldeles oersättligen til intet göra desia angelägna och uplysande tilgängar för Historien.
Mänga gänger och i synnerhet efter äfyncn af förlusten af de publiqua Handlingar forn genom branden i det sä kallade gamla Slottet blefwo et ros för lagorna, har jag önstat, at Riddarehusets Handlingar kunde bergås undan tilfälligheternas och tidens för A störing.
Den 27 Junit. 911 störing.
Deras allmängorande genom tryck skulle dertil wara den säkraste utwäg.
Deremot finnes witzerligen intet hinder i nägon enda af wära Tryckfrihets - Lagar eller Författningar.
Men dertil fordras likwäl, efter min öftvertygelse, Högloft.
Ridderffapets och Adelns eget tilständ, och detta tilständs utwerkande utgör enda ändamälet af detta mit ödmjuka anförande.
Jag anhäller alltfä at Högloft.
Ridderffapet och Adeln behagade tittäta mig, eller nägon annan, eller, i händelse det för. nägon individu skulle befinnas blifwa för dryg utgift och för ringa winst, eller tiläfwentyrs förlust, tilläta en association, at småningom af trycket utgifwa alla i Riddarehuset förwarade klcni-krotocoller och Handlingar, de märkligaste Oeputations - och Utskotts-krotocollsr och Handlingar, samt i allmänhet alla sädana wigtiga Acter, hwilka ej under försegling gömmas och säledes anses böra hemliga hällas.
At de öfriga Riks-Ständen äfwen behagade wara betänkta pä nägon anstalt om utgifwande af sina förmodligen äfwen för läng tid tillbaka förwarade Lwni-krotocolwr och Handlingar, är en sak hwarom jag blott kan wäga en lika uprigtig önskan, säsom nitälskande för mitt Fäderneslands Historia, och ännu mer för den Medborgeliga nytta som med Historiens större uptäckter är förbunden.
Herr §12 Den §7 Junti.
Herr Grefwens och Lanbtmarffalkens der pä gjorde! ?rox>oLiciouj Bifölls; hwarjämte det updrogs ät undertecknad at derom framdeles efter möjligheten besörja.
Upbröts
Herrar ltlectorei-NLS af förslå classen listor til wal af Ledamöter i StatsUtstottet efter Friherre von »losen, Otro lie» 6ric, och i Banco - Utffottet, efter Grefwe l.L^erber-;, Fullmägtig
Friherre kieelvooZ, ^LLob, och befanns i den förras ställe wara wald.
Grefwe iVi-LnZel, Otto Ilelnboiä, Ofwer^ ste - lieutenant.
Och i den senares Grefwe körner af Tuna earl. GeneralMajor.
Ridderffapet och Adeln ätffiljdes klockan half til 2.
It! llclem krotOcölli^ 6.
Lilverstolps»
Den 28 Juni!. 9^3 Onsdagen den 28 Junii. kienum klockan 10 förmiddagen.
Utdrag af?rotocoilet, hällit i Borgare-Ständets Nlenum wib Riksdagen i Stockholm, den s:de Junii i8os. S. D. Da Herr Directeuren och Talemanncn gaf Ständer tilkänna, at genom Herr Hof-Cantzleren m. m.
Baron ho nom blifwit erindradt, huru fom angelägenheten fordrade at den antagne nya RegeringsFormen denna dag warder af Herr Landtmarffalken och öfrige Talemannen underffrifwen, för at genast kunna til tryckning befordras, och härwid tillika förklarade, det han ansäg nödwändigt inhämta Ståndets yttrande, huruwida de af Ständer äffade rättelser kunde anses hinderlige för en sädan hans åtgärd; för. enade sig Ständer enhälligt uti den tanka, at, enär Ständer genom uttryckeliga förbehäll tik desi Protocoll förwarat sig rättigheten, at fä sine anmärkningar, hwilka i Protocolls-Utdrag för den 5 Junii de respective Med-Ständen communicerade äro, af Rikets Ständer behörigen granffade och säsom nödige befundne rättelser i Grundlagen antagne, samt deremot med et sadant wilkor den foreflagne
Constitutionen i öfrige delar godkänt, wore ä ena sidan icke 115, ris. någon Den'28 Iunik. nägon anledning, at för denna orsak Herr Talemannen borde undandraga sig den författade Constitutionen, såsom den nu lyder, ä Ståndets magnar underteckna, men ock a den andra en nödwändig följd, at Herr Talemannen, innan et sädant undertecknande werkställes, för .
Herr Landtmarffalken och öfrige Talemännen framställer Ständets fordran af respeetive MedStändens löfte och mevgifwande, at, utan hinder af i staga warande underffrift, BorgareStändets äskade rättelser i Regerings-Formen, med samma frihet som Riksens Stander före Constitutionens antagande ägde, ofelbart warda genast til pröfning i behörig ordning företagne, och wid denna Riksdag siuteligen afgjorde, för at sedermera, säsom tillägg i Regerings-Formen, uti et särskildt biafsked intagas.
Och skulle om detta Ständets beslut Protocolls-Utdrag, som genast upsattes och justerades, til Herr Directeuren och Talemannen pä hans begäran öfwerlemnas.
Som ofwan.
Lx ?rotocollo > dl. detLrson. samt Utdrag af Protokollet, hällit hos Bonde - Ständet den 12 Junii 1809. S. D. Ståndet stadnade enhälligt i det beslut, at til dervarande af Ständets rätt til öfwer - Den 23 Iunik. 918 Lfwcrläggning med de öfrige Ständen i hwad 114 §. angäende Privilegirrne innehäller, äfwensom de äiunen, hwilka dermed äga gemenstäp, den af Riksens Ständer antagne Regering-Formen icke bör af Talemannen understrifwas förr än de öfrige respective
Ständen hunnit meddela sitt utlätande öfwer de ämnen, som innefattas uti klaus kebrssons den 5 i denne mänad med dem communicerade Memorial, och sädane jämnkningar i de öfrige Ständens fri- och rättigheter blifwit meddelte, som Bonde - Ståndets behof af lindring och understöd kräfwer, och Ständet af sine respective MedStänders rättwisa och billighet hafwer anledning at hoppas; hwarförutan Bopde-Ständet, lika med Wällofl.
Borgare-Ständet för sin del bestutit, at de emot wista andra §.
Z. af Regerings-Formen gjorde anmärkningar, hwilka til Constitutions-Utstottets ätgärd blifwit öfwcrlemaade, ffulle af bemälte Utstött nu genast företagas til utarbetande, för at nu under denna Riksdag kunna komma under Ständernas pröfning och afgörande, derom de öfrige respective Ständen genom Protocolls - Utdrag skulle underrättas.
Ut supra? §x xrotoccstlo, L. /^garäk.
I anledning af de i dcsta bägge Protoeollö-Utdrag gjorde förbehäll, at Borgare - och Bonde - 016
Den 28 Junit.
Bonde-Ståndens anmärkningar wid RegeringsFormen mätte wid denna Riksdag företagas och afgöras, upkom en öfwerläggning, som en kort stund warabe; hwarefter Friherre fluteligen pttrade sig, det sakens närwarande flick wore säc-ant, at Adeln och Preste - Ständer beflutit HLnwisa de af dem och de öfrige respective Ständen gjorda anmärkningar til Constitutions - Utflottets uptagande wid denna Riksdag, för at wid den nasta kunna af Riksens Ständers Plena afgöras; at Bergare och Bonde-Ständen äter ansett sina anmärkningar böra genast wid denna Riksdag företagas och afgöras.
Defta sednare anmärkningar trodde Friherre kl-mnerbeim icke i allmänhet wara af stor betydenhet, ej heller deras företagande fordra nägon särdeles skyndsamhet.
Det wore ej nu hans mening at Högloft.
Ridderffapet och Adeln skulle ändra sitt beslut, men han hemställde, om ej den utwäg at komma til flut r detta mai lunke widtagas, at Borgare - och Bonde - Standen wänligc-n erindrades om sakens närwarande flick, och anrnodades at i Ridderflapetö och Adelns och Preste-Ständets beslut instämma, dä möjligt kunde wara, at desia bägge respective Ständ uti denna jämnkning inginge.
Ridderffapet och Adeln hördes häruti allmänt instämma, och Friherre kiaimerbejms motion - Den 28 Ju»". 917 tion blef uppå gjord proposition af Herr Grefwen och Landtmarffalken bifallen; likwäl stulle, enligt Ridderfkapets och Adelns derramte gifna samtycke, Herr Grefwe» och Landtmarffalken söka at härom förut samrädas med de öfriga Talemännsn Herr lbre, hilos, erindrade at uttryckligen borde förbehällas, at sä wida de öfrige Stånden singe sina wid Regerings-Formen gjorda anmärkningar, under nu pästäende Riksmöte uptagna och afqjorda, sädant äfwen matte Ridderffapet och Adeln, för sina gjorda anmärkningar, wara öppet.
Häruti hördes ganska mänga med Herr Idre instämma.
Herr Grefwe» och Landtmarffalken anmälte, at han i gar aftons träffat Bonde-Ständets Taleman, at han äfwen sjelf sett RegeringsFormen och at densamma wore af bemälte
Taleman alldeles utan förbehäll underffrifwen.
Uplästes följande moment af Friherre 8NkversLlljoiäs Memorial af den 2 sistledne Junii. — — — — "Kronoffjuisningarne äro ^bland de tungaste bördor för landet, som kringel medfört.
Jag wille utwidga Friherre Man^nsrbeims förslag i detta afseende sä, at Rä"och Rörs och insockne hemman ej mer än frälsehemman under krigstider derifrän mä kunna undan - 918 Den LZ Iunii.
"undandraga sig.- dock för sä wäl dcsia hemmans"ägares, som all allmoges billiga fordran, före' "skär och önffar jag, ät all Kronoffjuts mätte "rigtigt och genast betalas, och efter samma tara, "som för hättffjuts är utsatt."
Friherre Silfverskjöcl, kgils, utbad sig härwid fä upläsa följande:
Dä Höglofl.
Ridderffapet och Adeln nu behagat besluta at til pröfning och afgörande taga bwad jag uti Memorial af den 2 Innu wägat förestä rörande Rä - och Rörs och Insockne Hemmans deltagande under Krigstider i allmänna Kronoffjutsningö - ffpldigheten, och at de
Adelsmän som äga hus i Städerne äfwen mätte ätaga sig inquartering, sä utbeder jag mig ödmjukast, at närmare fä bestämma sä wäl sättet som wilkorcn, mot hwilka jag för min del önffar, i fall Ridderffapet och Adeln finner propositionen antaglig, at besia nämnde ffpldrgheter mätte utgöras.
Med Krigstider förskär jag, dä Armeen sammandrages til förswarande äf Rikets gränser mot ofredande grannar, eller dä den i följe af slutne alliancer upbädas för at understödja Rikets Bundsförwanter.
Wid desia tilfällen, men ej annars, bör deltagandet i inquartering och ffjutsning utgöras, och sträckas sä til truppers fortffaffande,'som ock til prowiants och ammunitions med flere krigsförnödenheters transporterande.
B Nägot hwar känner hemmanens olikhet sä til storlek som godhet, och at Rä-och Rörs hemman - Den 28 Iunik. 919 man äro merendels de aldramindsta.
Deste sednare kunna följaktligen icke föda sä manga hastar svm Skattehemman, och pä sädan grund böra de ej heller utgöra en lika ffjutsnings skyldighet.
Jag föreflär allt derföre at Rä och Rörs lamt Insockne hemman mätte blott i krigstider skjutsa til hälften nist Skatte-hemman.
Skulle nägot
Rä - och Rörs hemman finnas, som berättas, sa däligt at derä wanligtwis ej födes häst, eller kan födas, sä torde en sädan hemmansdel böra genom Konungens Befallningshafwande befrias frän allt deltagande i skjutsning.
En beklaglig erfarenhet under pästäende krig har öfwertygat en och hwar at
Kronoskjutsningens fördelande emellan de hemman som den böra utgöra, icke möjeligen kan bestridas genom Krono Betjeningens ätgärd utan at betydligen trycka mera den ena äboen än den andra.
Anledningarne och ordsakerne bertil äro för obehagliga at omtala, det torde wara nog at nämna. det Krono Betjeningens göromäl under krigstider ro för mänga för at kunna bestridas med den ordning och rättwisa, som hwar och en har rätt at pästä.
Pä sädant skäl ensamt synes mig at bestyret med Kronoskjutsens repartiiering icke hädanefter bör fä ankomma pä Krono Länsmannens ätgärd, utan helt och hällit updragas ät wiste utsedde bofaste Socknemän, hwilka genom Fjerdingsmannen eller wanliga Skjutsrättarn bafwa at pä ankomne ordres om Kronoskjuts upbäda det erforderliga antal hästar.
Huru liten och obillig betalningen för Kronoffjutsen hittils warit, lärer en wiö Regering - 9L0
Den 28 Iunii. ring redan insett; säledes kunna wi med »vishet hoppas at utan wart tilgörande rättelse derutinnan göres.
Dä flere af Riddcrffapct och Adeln i egenffap af husägare i Stockholm, och äfwen annorsiädes redan friwilligt ätagit sig inquartcring, sa förmodar jag, at ingen af Riddcrskapet och Adeln finnes som icke will täfla med Vese Herrar uti nit för det allmänna basta, och wälwilja mot medbroder, och är jag således säker at Högloft.
Ridderffapet och Adeln ätager sig sorn en skyldighet för sina ägande hus i alla Rikets städer, ingvartering lika med andre husägare.
Sluteligen fär jag den äran nämna, atom Ridderffapet och Adeln finner för godt at utrvidga Kronoskjutsnings - skyldigheten utöfwer hwad jag förut tagit mig den friheten föresiä, uti hwilket jag i sädan händelse för min del gerna instämmer, sä anhäller jaa ödmjukast, pä det en sädan skyldighet icke mä träffa nägon Ständets medlem allt för hardt, som ar möjligt i anseende til hemmanens olika forhällande, at en Comité mätte blifwa satt, af en eller flere jordägare frän hwarje Lön utaf Ridderffapet och Ädeln, som utarbeta et Project til ffjrrtsningens utgörande, i män af hwarje hemmans godhet.
Herr 8c bönström, kebr, tilkännagaf at han för sin del instämde uti Grefwe Xllolyll törners i gär uplasta ffrifteliga yttrande.
Herr Den 23 Junit. 921 Herr 8cbmi tterlö V, IllemunZ LbristiLN, hade ittlemnat följande dictamen:
Icke med den sjelfkärlcken at tro min öfwertygelfe wara den basta, ej heller med förmätna anspräk a t wilja werka pä andras, är min kansta för rältwisa och billighet äfwensä liflig som någon annans; — men, mine Herrar, nar fräga blifwer om upoffringar, mer och mindre förbundne med ägande rattens helgd, lätom ost behandla den ined warsnmhet och fästa en noggran upmärk-ämhct wid wara bestut.
— Mänge bland Riddcrskapet och Adelli som äro capiia utan at hafwa agcndom, och flere som blifwit befullmägtigade at bewaka andra famillers ratt, kunna omöjligen af b wicken framställning och af hwad werkningar som hälst, äsidosätta den owilkorliga pligt som dem äligger, at skydda och förswara- nien alldeles ickeatförmindffa eller bortffänka de af alla Ständ hemmawarande medborgares ägendom eller ägendomswärde.
Frägan om mitt och ditt är en bland de wigtigaste och kan ej med nog ömtälighct afhandlaS:
Den röjer ofta en utwcckling af okända caractt rer, liknande inbundna gätor, somuplösas Jag prisar den som är gifmild och frikostig af egna tilgängar, men om han will förskaffa sig en tacksägelse eller et loford pä de wanmägtigares bekostnad, förlorar hans dygd flera grader af sitt wärde.
Den rike kan se dager, der den gäldbundnc hisnar för mörkret.
Den gamle wid erfarenhetens ljus öfwerwäger och betraktar följderne af wista ämnen ur en annan synpunet än en ung ruan, bwars tankekraft är lika lätt som bans bestut.
Den barnlöse fäster en annan blick och kansta wid Fosterlandet M2 Den 28 I un ii än en far, vmgifwen af en talrik famille, hwars upfostran och bargnlng för framtiden ligga honom ömt om hjertat.
— Den, hwars förmögenhet bestär i S kattehemman eller i penningar (någon kan äga bägge Pelarne och en annan alls intet) lärer ej tilläta sig den kalla glömsta» af samfundskansia, at obuligt bestämma minskning af den inskränkta Säteri jordens wärde.
Allas § lagliga fri och rättigheter böra stä heligt orubbade under lagens skydd.
Jag talar icke för mig sjelf, utan i detta ämne lägar mitt medborgeliga nit för den allmänna säk rheten.
— Jag will lefwa utan blygd för mina efterkommande, och jag stall dö utan förebråelse at hafwa öfwerträdt pligterna mot den ätt, hwars namn jag bär, och hwars förbannelser aldrig < stola komma öfwer mig eller mina barn.
— Erfarenheten har ej sällan besannat rigtigheten af det ordspräket att bågen brister när han spännes för högt.
Sanningen deraf star djupt rastad pä blodiga spillror af flera stakade tbroner i Europa.
När mägtige
Monarker erfarit ångerfulla följder af deras känslolöshet för det billiga och rättwisa, hwad ode bör dä wänta enstildta warelser, som tro sig kunna egcnmägtigt bestämma mättet af andras upoffringar?
— Alla de som Ridderstapet och Adeln redan gjort , under loppet af denna Riksdag, hafwa icke werkat de goda följder, som nägre, kan hända af mera wälmenande än öfwerlagda skäl, förmodat. — Hwar och en uvlyst känner och wet, at mycket tryckande ondt ätföljt Kronoskjuts inrättningen i wärt land.
Bonde Ständets klagan deröfwer har warit rättwis, och at denna oskäliga tyngd bör lättas , har Ridderstapet och Adeln Den 28 Junit.
92Z längesedan funnit bade billigt och möjligt, men medlen at komina til et ändainä! äro olika, och nar de förra förfelas, kommer inan ofta trögt , eller snedt til det sednare.
— Genom en förbättrad och efter närwarande tid lämpad Kronostjuts - Förordning, huru lätt afhjelpcs icke en stor del af den börda, som hittils trpckt och betungat Swensta Allmogens Denna nödwan diga hjelp ar eN wis och wälgörande Regerings ensak, hwars ömma rättwisa föremål wi böppas det 'altid stall blifwa, at med mildhet böra den rättwist klagande, mildra den lidandes förtryck och latta alla obilliga tyngder, Ulkomne genom missbruk och oordnmgar.Sältet, huru detta stall ste, tror jag icke tilhöra wär pröfning, men dä Friberre 'ckNvoi-rcNtttc!!; länge sedan wackta motion rörande wista biträden under krigstider, stall i dag afgöras , har jag hört gt pluraliteten af Ridderstapet och Adeln lätit begwäma sig til följande medgifwande: ,:o At Rä - och Rörs saint Insockne hemman stola deltaga i Kronostjutsningar under krigstider til hälften mot Krono och Skatte hemman; 20 At inqvarteringar stola äga rum pa alla stags hemman utan undantag, och ^»-"At Frälsehemman, sä länge krig warar, stola förbindas at skjutsa lika med Krono- och S katte-hemman, men under fredstider blott t'l hälften emot dem.
— En och annan kallar dosta och förr gjorda upoffringar obetydliga, men en sädan urskiljning torde icke heller wara den betydligaste.
Någon har funnit rättwist at äfwcn Säterierne skulle ätaaa sig z del af stjutsnings beswäret, antinnaen in natura eller med penningar eller Spanmäl, men för min del anser jag detta förslaget wara stridande - 924 Den. 2Z Iunir. dande mot ägande rätten och således af en Milia beskaffenhet.
Hwern wet ej, at af en liten blemma blifwer ofta et widgadt och stort sär ?— Mänge wära bästa Läkare äro döde, (pris ware deras minnen!) och huru olycklig den patient som faller i kläpareö händer!
Hwar och ens ägande rätt bör wara helig , och huru skulle dä den knappa och dyrköpta Säteri-jordens wärde förmindskas?
— An mera, nar Ridderskapet och Adeln efterskänkt nästan allt af sina Privilegier, ja, när wi kjelfwe sä länge arbetat pä wart eget förswagande, skulle wi dä i dag upoffra sista lemningarne för wärl beständ och glömma allt answar för samtida och efterkommande ?
— Nej, fjerran ware allt slags deltagande i Kronoskjuts för Säterierne, och sä wida Högloft.
Ridderskapet och Adeln instämmer i detta beslut, beder jag at Herr Grefwen och Landtmarffalken, blott i detta ämnet, utan sammanhang med Friherre Liikversllöicts förslag, behagade göra Proposition. klenninZ (christian Lcbmitterlöv.
Härwid ropades flera gängor proposition, Nej, och proposition pä Grefwe ^llolxir kior. ners dictamen.
Friherre ^öelsvärcl, Lric (rörån, upläste til Protocollet följande:
Dä Ridderskapet och Adeln i gärdags Plenum öfwerenskommit, at til afgörande företaga Friherre Liikvers<chöläs betänkande , rörande et piter - Den 28 Junke. 925 ytterligare begifwande af wära rättigheter, än hwad wi redan sjelfmant afstätt, genom deltagande under krigstider i ffjutsnings - och inqvarterings ffpldigheter för Rä- och Rörs och Insockne hemman til hälften mot Skatte, torde Nidderffapet och Adeln tilläta mig i korthet framföra mina tankar.
Billigheten at i krigstider af privilegierade hemman begära biträde wid ffjutsningar och ingvarteringar medger jag för min del, och af orsak, at detta aldrig blifwit nckadt af Ridderffaxet och Adeln dä behofwet det fordrat.
Detta har äfwen skedt under närwarande krig genom den krigsgärd Nidderffapet och Adeln godwilligt sig ätagit sä wäl i Spanmäl, som penningar til högre belopp i de flesta Län, än hwad Skattehemmanen erlaadt, äfwensom proviant och beklädnads- persedlar, Skjutsningar och inqvarteringar har äfwen Nidderffapet och Adeln wid flera tilfällen utgjordt i de provincer, der trupper siadnat och der det behöfts, — Jag borde säledeö förmoda at Ridderffapets och Adelns altid wisade beredwillighet wore tilräckelig för wära Medständ, at öfwertpga dem, det wi aldrig undandraga ost, at wid älla tilfällen bidraga til allmänt wäl, ofta öfwer de flesta af wärasined bröders förmäga.