Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Först efter hans död har, dels genom de vid skeppsbrottet räddade documenter, dels genom andra omständigheter blifvit ådagalagdt, att han varit ägare till den omberörda egendomen, och att hans arfvingar således 1111 L råd t i hans rätt. -—
En af dessa är den nu uppträdande pretendenten, hvilken påstår sig, på grund af i8o5 års förordning, vara rätter ägare, och på denna grund begynner en rättegång med innehafvare!! af densamma.
Denne sednare måste nu beqväma sig att afträda egendomen, och sedan begynna en lång rättegång i hemnlsväg, för att erhålla möjlig ersättning af sina fångesmän o. s. v. Man kan göra, och gör troligen häremot det inkast, att en dylik händelse väl kan förekomma i romaner, roen att något dylikt högst sällan, om någonsin, inträffar i verkligheten.
Må så vara! men jag vill i detta fall relevera en rättegång, som för närvar, utgör föremål för domstols ompröfvunde, och som nyss vid underrätt blifvit efter en 8-årig rättegång med slutlig dom afgjord.
År 1783, 0111 jag ej misstninner mig, stiftades af X genom testamentarisk! förordnande ett fideicommiss, bestående af åtskilliga egendomar, belägna inom samma län, men olika härader.
Bland dessa egendomar var en, som jag benämner med litt.
A, behäftad med en banco-inteckning.
Denna inteckning omsattes ej inom rätter tid, och banken utlyste auction å nämnda egendom.
Dåvar. ägaren Y inkom under uppbudstiden med eii skriftlig begäran till R.
St:s Bank, att få en med ofvanberörda litt, ,A i sambruk varande, ehuru i annat härad belägen, egendom Ep., son) äfven hörde till ofvannämnda fideicommiss, i ett utrop ^med den förra på Dcd 4 Afri i bankens auction försåld, oaktadt nämnda egendom ej var med bancogäld graverad, på det skäl, att den ena egendomen så länge blifvit brukad tillsammans med den andra, att begge skulle lida skada af att skiljas och komma i olika ägares händer.
— Till denna ansökan lemnade bancocommissaricrne, på andragna skäl, deras bifall, låio värdera F.p, uppbjuda densamma, och slutligen å banco-auction försälja omnämnda egendomar i ett utrop för en gemensam summa stor 3o,ooo och några hundrade rtdr b:co; hvarefter banken till köparen meddelade köpebref å begge egendomarna, utan annat förbehåll, än att banken hemulade egendomarna, för så vidt de varit till R.
Sits Bank pante-lagförskrifna.
— Delta skedde år 1810.
— Köparen, som jag vill benämna A, försålde dessa egendomar till B för ungefär 70,000 rtdr btco; B delade egendomarna, och försålde Ep. till juveleraren D samt litt.
A till E, hvilken sednare försålde litt.
A till F, som slutligen försålde den till nnvar. ägaren Öfverste G för, om jag ej missminner mig, 100,000 rtdr btco. — Juveleraren D cedcrade bonis, och Ep. försåldes å auction vid lands-cancelliet för haus creditorers räkning till Capitaineu H för 20,002 rtdr btco.
Vid Fits död tillföll denna-egendom hans testamentarier, jungfru J samt 2tne hennes söner.
Ar i832 dog Y, eller deri fideicommissarie, på hvars begäran Ep. af R.
Sits Bank blef försåld, och litet derefter instämde hans äldste son Z, dåvar. innehafvare af Ep. roed underlydande hemmansdelar, jungfru J samt hennes ofvanomnämnda begge söner till häradsrätten, under påstående att de den i4 Mars i834 till honom skulle förpligtas utan lösen afträda omnämnda egendom, enär han till följd af faderfaderns testamente var berättigad att såsom äldste sou efter Y tillträda Ep, hvilken egendom utan laga skäl blifvit honom frånhänd.
Detta baude 22 år sedan egendomen första gången blef försåld. 8 år derefter, eller innev. år, afkunnade häradsrätten slutlig dom, hvarigenom Z tillerkändes den omtvistade egendomen, och nuvar. innehafva!ena ådömdes att den 14 Mars 184*» om la§ ej missminner mig, till honom afträda densamma: i öfrigt hänvisades de att i hemulsväg söka ersättning hos deras fångesman.
Råda parterna hafva sökt ändring hos lagmansrälten, hvarest målet vid instundande ling kommer att företagas till handläggning.
— Emedlertid har nuvar. innehafvare af Ep varit förhindrad, dels ätt erhålla inteckning i egendomen, dels att kunna föi sälja densamma, dels att nedlägga någon kostnad på dess förbättrande, till så väl deras som egendomens stora skada.
Om man betänker, att en oförmodad händelse, eller Y:s i832 inträffade dödsfall vid 54 års ålder efter endast 2:ne dagars sjukdom, orsakade, att ofvanberörde rättegång så tidigt begyntes, och att den, i händelse Y lefvat 20 år längre, först kunnat väckas i852, samt egendomen under denna tid ytterligare kunnat gå genom flera händer, Dea 4 April. och sista innehnfvarcna derigenom möjligen afhändas egendomen, utan tillräcklig säkerhet om ersättning hos fordna försäljare, hvars omständigheter, under loppet af en sadan tidrymd, naturligtvis kunnat betydligt förändras; så skall man finna, huru vådligt det är alt lemna en obestämd eller för fång praescripttonslid för klander af annars åtkomst till fast egendom.
Att anföra flera exempel torde vara öfverflödigt, oell jag får blott tillägga, att om någon af O.
LagUtsk. vs ledamöter skulle önska få närmare del af sistnämnda rättegång; så är jag så villig som skyldig att med originalhandlingarnas företeende lemna alla de upplysningar som äskas.
Och hoppas jag, att hvad nu blifvit anfördt skall utgöra tillräckliga skäl till motivering af de i min motion vid i8o5 års K. förklaring föreslagna förändringar och tillägg.
Lades på bordet LagUlskrs betänka1, memorialer och utlåtanden:
Nro 5, i anledn. af väckt fråga om ändring i sättet för nämndemäns väljande; Nro 6, i anledn. af väckt motion om förändrade föreskrifter, i afseende på kartering af handlingar i concurs r»äI i .... r, ... N:o 7, i anledn. af väckt fråga om ändring i K. för ordningen den 20
December 1825, huru förhållas skall vid besigtningar och öfverbesigtningar, då varor eller färdiga arbeten för landt- eller sjö-försvarets behof, efter uppgjorda contract, levereras; Nro 8, i anledn. af väckt motion om förändrade föreskrifter i afseende på chartae-sigillatse-afgiftens beräknande; N:o 9, i anledn. af väckt motion om förändrade grunder för tulls erläggande vid skattlagda luli-mjölqvarnar; N.'o 10, i anledn. af väckt motion om behofvet af vissa' föreskrifter, angrde rekryters antagande; Nio ii, i anledn. af väckta motioner om ändring iförfattningarna, anglde hemmans-förmedling; Nro 12, i anledn. af väckt motion om rättighet för Brandstods-comitcfen i Luggude härad att utmätningsvis uttaga obetalda brandstods-afgifter; Nro l3, öfver väckt motion om inskränkning i gårdfari-liandlandes rättighet alt utbekomma fordringar för utborgade varor; Nro 14, öfver Hr Lars Hjertås motion om rättighet för parter att deras till domstol ingifna handlingar återbekomma; Nro i5, i anleda, af väckt motion om förändrade föreskrifter, i afseende på låns erhållande ur R.
Sf:s Banks och andra publika cassör; N:o 16, öfver väckt motion om upphäfvande af lagens' stadganden, ang:de qvalilicerade dödsstraff; Nro Den 4 April. io5 N:o 17, öfver väckt motion 0111 ändring i 2 cnp. t’i§:n kyrkolagen.
Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att, sedan Hr Lilljehöök erhållit ledighet från sin plats i Bevilln. Utsk., utse en person att i nämnda Utsk. inträda under lians frånvaro.
Justerades pleni-prot:n för den 20 sisll.
Mars e. m. samt den 21 Mais.
Upplästes från de öfriga Riks:S(:n ankomna prot.-utdr., nemi. från PresteSt., af den 18, 21 och 28 sisth Mars, från BorgareSt., af den i4, 18, 2r, 26 och 28 sisth Mars, samt från BondeSt., af den ri, 14, 21 , 26 och 28 sisth Mars.
Ad. åtskiljdes kl. 2 e. m‘.
Onsdagen den 8 April i84o.
Justerades i4 prot.-utdr. för den 4 dennes.
Justerades pleni-prot;n för den 26 sist!.
Hrr Electorefs lista till val af ledamöter för att under den ledighet, som blifvit beviljad 2:ne ledamöter i Bevilln.Utsk., nemi.
N:o 279 Frih. Wrangel af Sausis, fullm.
Åkerhjelm, Johan Carl, samt N:o 66 Hr Lilljehöök, Ludv., och en ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utsk., nemi. N:o 1768 Hr Schmiterlöw, fullm.
Hr Ribbing, Arvid, inträda i desse ledamöters ställe; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i Bevillnings-Utskotlet: N:o 362.
Haij, fullm.
Frih. von Knorring, Wolrath, N;o 2236.
Hr af Schmidt, Georg Lars; Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottet:
N:o Sy.
Hr Rosenstråhle, fullm.
Hr Oxehufvud, Adolph Göran.- 5 H. i4 Den 8 A p ri 1 f. ra.
Hr af Ulir, Carl David, hade inlemna! eli så lydande anförande: Sedan Motala mekaniska verkstad, genom försäljning, nyligen kommit i annan ägares hand, så att Götha canal oell verkstaden hädanefter komma alt utgöras af tvänne särskildta bolag, utan saraband med hvarandra, hvilket icke var händelsen då jag under sisth Mars månad hos H. R. o.
Ad. väckte fråga om ett lån af statsmedlen för Götha canal oell Motala verkstads gemensamma räkning, förenade uti en hand, hvilket ock hos mig utgjorde egentliga motivet till denna motion; och då jag under dessa förändrade omständigheter numera icke anser det ifrågasatta lånet vara behöfligt, får jag härmed vördsamt anhålla ou; R. o. Ad:s tillåtelse, att den af mig i före nämnda afseende väckta motion får förfalla, samt H. StatsUtsk., dit frågan blifvit remitterad, om detta beslut måtte behörigen underrättas.
Frih. Toll, Gustaf Philip, hade ingifvit ett anförande, som upplästes så lydande: ''
Då remiss blifvit beslutad till StatsUtsk. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ronde fortfarande i 5 år af häst-vacance-contracten med ruslhållarena vid de afsutna Öst- och Weslgötha cavalleri-regltena, samt på 3o år vid Lif-reg;ts och Smålands grenadier-corpser och Bolins läns reg:te, utbeder jag mig att få lill Utsk. under litt.
A och B bifoga 2:ne häften af K.
Krigs-vetlenskaps-academiens tidskrift nemi. för Febr. månad 1845, sid. 65—67, och Juni månad 1837, sid. 2i5—2a3, i hvilka finnas införd! ett af mig uppgjordt förslag till Weslgötha cavalleri-regttes åter-uppsittning och organisation för framtiden, hvilket, efter mitt förmenande, icke allenast skulle betydligt minska de rustandes kostnader så väl vid sjelfva uppsittningen som allt framgent, utan äfven för K. M. och Kronan medföra de väsendtliga fördelar, att regttet derigenom vunne i duglighet emot hvad som lomme att äga rum, ifall uppsittningen på en gång skulle verkställas, samt alten fond för regrtets rekryt-och remoutexercis under uppsittningstiden klefve bildad, hvarigenom särskildt årligt anslag för detta ändamål för all framtid besparades.
— Min afsigt med detta förslags framställande har varit att ådagalägga, å ena sidan, möjligheten att verkställa ett indelt cavalleri-reg:tes åter-uppsittning utan rusthållarenas alltför stora betungande, å den andra, huru ett indelt cavalleri-regtte i allmänhet borde vara organiserad!, för att alltid befinna sig i fullkomligen tjenstbart skick, och iståirdsatt att uthärda de mödor, som från tjensten i fält äro oskiljaktiga och hvartill ovillkorligen erfordras, i:oatt manskapet i rekryt-skolan erhåller tillbörlig öfning i ridning, hästens vård, vapnens användande samt tjenstgöringen i allmänhet; D c n 8 A j) i' i 1 f. ra. samt 2:0 att hästarne i remonl-skolnn erhålla elen tidiga och ändamålsenliga förberedande daning, sorn är så oundgängligen nödvändig för deras anhållande duglighet vid fältmödor, förutan hvilka egenskaper ett cavallen'föga gagnar — med hvilka det för landets försvar är af stort värde.
Salunda åsyftar detta förslag: 1:0 att ett indelt cavallen i Sverige må, utan behof af andra bidrag af Staten, kunna upprätthålla sin egen tjenstbarhet äfven med tiden stigande fordringar, utan skada för de rustningsskyidige; 2:0 att från jordbrukaren — rusthållaren — borttaga alla rustnings-onisorgens besvär emot bestämda villkor; 3:o alt remonterings-skyldigheten, likaledes på rätt väg besörjd, icke allenast betydligt minskar befälets mödor och ansvarsfulla omtanke, utan äfven blelve en hufvudsaklig befordran af den inhemska hästafvelns framgång och oberäkneliga fördelar äfven i statsekonomiskt hänseende.
Vid föreslående af det und. svar It.
St. komma att afgifva å K.
M:s ofvannämnda nåd. skrifvelse, anhåller jag vördsamt att H.
StatsUtsk. benäget ville fästa uppmärksamhet vid det af mig nu aflemnade förslag, hvars hufvudgrunder jag vågar anse ovedersägligen riktiga, så väl i ekonomiskt som militäriskt hänseende, och hvars detaljer äro lätta att efter särskildta förhållanden jemka, sedan hufvudgrunderna blifvit godkända.
Remitterades till StatsUlskottet.
Toll, Gustaf Philip, hade äfven inlemnal följande anförande:
Af sjukdom hindrad att uti sista plenum, vid remissen af K.
M:s nåd. skrifvelse, med tillstyrkan om någon ersättning till Skånska stenkols-verket, i händelse den nu gällande tulltaxan å införsel af Engelska stenkol, enligt Tullcomite'ens förslag, skulle komma att nedsättas, upptaga tili besvarande den af Hr L.
Hjerta, vid detta tillfälle, dels yttrade åsigt, att alla uppoffringar af Staten, i och förvåra inhemska näringars uppkomst och bestånd, voro skadliga och derföre aldrig borde medgifvas, dels ock att Hr Hjerta i hög grad klandrat
Regeringens åtgärd i detta afseende, som, utan minsta kännedom om verkets ställning, dertill lemnat sitt tillstyrkande; anser jag mig, som förut hos R. o. Ad. väckt motion i samma ämne, och såsom opartisk i frågan, då jag hvarken varit ellet är delägare i detta verk, men afen alldeles motsatt mening, till vederläggning af hvad Hr Hjerta sålunda anfört endast böra anmärka, att, enligt K.
M:s nåd. bref af den 24 Mars i832, directionen för Höganäs stenkolsverk till K.
M. årligen aflemna r en fullständig redogörelse om verkets ställning och hushållning, om de produeter, som derifrån årligen utgå, samt io8 Den S April f. ra. om de högst betydliga uppoffringar, som af enskilde medborgare mast göras, för att bringa verket i dess närvar, skick, och alt det är på denna speciella kännedom örn alla förhållanden, som K.
M. torde hafva grundat sin till R.
St. nu gjorda framställning.
Jag får äfven fasta uppmärksamheten derpå, att det var R.
St., som vid i8a3 års riksdag uppmanade nuvar. bolag att ingå i detta stora och för hela landet nyttiga företag, hvilket då var beräknadt att kosta 200,000 rtdr, men hvilken kostnad, för att kunna fullgöra R.
St;s beslut och de dervid lemnade föreskrifter, likväl uppgått till den i vårt land lie tyd liga summan af 617,000 r:dr, hvilket, utom förlusten af räntan å det nedlagda capitalet eller någon inkomst för actie-ägarne, bragt bolaget i en betydlig skuldsättning; och då härtill kommer, dels att försäljnings-priset å de inhemska stenkolen N;o 1 , vid förenämnda tid var 14 r:dr btco per tunna, samt införsel-tullen för de Engelska 18 sk;r per tunna, dels ock att, genom den starka import af Engelska stenkol, som sedan ägt rum, priset å de inhemska kolen fallit till 1 rtdr, föreslår man likväl 1111, att tullen å främmande stenkol skall nedsättas från 16 till endast 4 sk. per tunna.
Alt denna nedsättning, ifall den beslutes, ganska menligt skall inverka på rörelsen vid Höganäs, ar lätt att inse.
Men jag bestrider icke denna nedsättning, i händelse R.
St. anse en ökad import af Engelska kol mot lindrigare pris nyttig och behöflig förandra näringsgrenar inom landet; hvad jag yrkar och påstår är endast, att en sådan fördel, medgifven åt andra inhemska näringar, icke bör ske på stenkolsverkets bekostnad, hvilket utan tvifvel blir händelsen, om icke verket får tillgodonjuta någon deremot svarande ersättning.
Den ena näringens uppkomst och förkofran skulle då grunda sig på den andras undergång, hvilket vore stridande mot ali rättvisa och billighet, och skall troligen föranleda dertill, att kolbrytningen vid Höganäs, samt de derpå grundade ler-fabrikationer, ehuru oumbärliga för flera vigtiga näringsgrenar, spridda öfver hela landet, då den icke längre kan bära sig, snart kommer att upphöra, samt en stor del af Skånes innebyggare, deraf l5oo personer njuta daglig förtjenst vid dessa verk, — hvilka nu, i saknad af skog och torftägt, använda de sämre kolen från Höganäs för deras eldstäder, — hädanefter skulle pödgas att anskaffa sitt bränsle från utrikes ort: en olycka, som R.
St. genom deras mellankomst vid 1823 års riksdag undanröjde, och som jag hoppas icke må blifva resultatet af nuvar.
Ständers beslut.
Man bör och måste härvid ihågkomma, att det är fäderneslandet, som för närvar, ensamt skördar frukten af de Stora kostnader bolaget måst vidkännas, för att kunna fullgöra de af R.
St. vid 1823 års riksdag fattade beslut.
Deu 8 April f. ro. 109
Denna fråga får icke betraktas såsom en vanlig handelsaffär, hvars utgång endast drabbar den enskilde mannen.—
Stenkols-verkets fullbordan med alla der befintliga fabrikationer, liar kostat både Staten och bolaget betydliga uppoffringar.
Alla natur-förhinder, som vållat de stora kostnaderna, äro lyckligen öfverv tinna, och fäderneslandet skördar nu ensamt nyttan deraf.
Del måste således tillhöra både Regering och R.
St. att tillse, att genom någon obillig och oklok mesure, hvarom nu är fråga, det med så mycken moda uppnådda ändamål icke fiörstöres, till så väl allmän som enskild förlust.
Jag anhåller, att detta yttrande får åtfölja K.
Idis nåd. skrifvelse till Bevilin.Utskottet.
Remitterades till StatsUtskotlet.
Innan föredragningen börjas af de ärenden, som på listan finnas uppförda, anhåller jag få göra en hemställan till Ståndet, alt det under N:o 4 pä föredragn:s-listan upptagna mål, nemi. Ridd.-
Utskrs mern. angtde åtskilliga förslag till ändring i Ridd.- Ordn. mätte få förekomma på en särskild dag, t. ex. uti nästa plenum och då föredragas först.
Detta betänk, är ganska vidlyftigt samt åtföljdt af långa reservationer; och som det ej är tryckt, torde Ståndets ledamöter icke hafva nog allmänt haft tillfälle att taga den kännedom deraf, som möjligen behöfts.
Jag erkänner mig vara en bland dem, som icke medhunnit det, ehuru jag under 2 dagars tid gjort min flit att få läsa det till skiftes med andra, som haft samma önskan.
Jag anhåller, att Hr Frih. o. Landtm, täckes inhemta, huruvida Ståndet bifaller hvad jag nu föreslagit. R. o. Ad. biföll, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, alt Ridd.IJtskrs mern., i anledn. af åtskilliga förslag till ändring i Ridd.Ordn., kommer att föredragas i nästa plenum och då blir främst på föredragn:s-listan.
Ånyo föredrogs Exped.Utsk:s den 4 dennes på bordet lagda förslag till R.
St;s und. skrifvelse ang:de för Riksg.-cont. ifrågaställd befrielse från erläggande af expedilions-iösen, m. m.
Hr von Hartmansdorff, A ti g.:
Då det var jag, som förra gången begärde detta Exped.Utskts förslag på bordet, så anhåller jag att nu få redogöra för orsaken dertill.
Det skedde i anledn. af den reservation, som tvänne af BorgareStts medlemmar vidfogat förslaget till underd. skrifvelse.
När jag sedermera jemfört förslaget med det beslut, sorn R. o. Ad. fattat genom bifall till StatsUtskts betänk.
N:o i5; så befinnes Exped.Utsk;s förslag vara en trogen afskrift af detta beslut.
Således är intet att erinra vid Utskts åtgärd.
I sjelfva saken är jag visserligen af reservanternes mening, att man uti beslutet bort hafva tydligare uttryckt, alt K. ilo Den 8 April f. ro. M:s nåd. bifall til! förändringen erfordras.
Men sorn det vore ett äfventyrligt prasjudicat för framtiden att, vid justering af expeditioner, lägga något till hvad som stari det betänk., som blifvit bifallet; så afstår jag ifrån att yrka något förtydligande deraf, särdeles med afseende derpå att'i början af expeditionen stå orden: ”hos K. M. i tind. an”hålla det K. M. täcktes låta" ékc.
Sjelfva inledningen innehåller alltså en hemställan, som jag tror motsvarar ändamålet, ehuru slutets lydelse icke öfverensslämmer dermed.
Uppå derefter framställd propos., blef Exped.Utsk:s förslag N:o 5 till underd. skrifvelse till K. M. af R. o. Ad. god känd t.
Till pröfning företogs StalsUlsk:s den 28 sisth Mars samt den 4 dennes på bordet lagda utlåt.
Nummer-lotteriet, samt angtde åtskilliga dermed gemenskap ägande ämnen, H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid:
Vid detta tillfälle ämnar jag icke yttra mig ang:de sjelfva saken eller frågan 0111 Nummer-lotteriets indragning; ty jag anser mig först mot formen af TJtsk:s utlåt, böra göra en anmärkning, den jag förmodar skall föranleda till frågans återremitterande.
Utsk. har uti sitt utlåt, yttrat följande: ”1 händelse det af Utsk.
"nu framsläldta förslag skulle af R.
St. bifallas, torde beslu"let härom böra hos K. M. i underd. anmälas, med begäran, ”att allmän kungörelse om K.
Nummer-lotteriets indragning "och sättet för de afsatta brudgåfvevinslernas utbekomman"de måtte i nåd. varda utfärdad.”
Då man läser de vid Utsk:s utlåt, bifogade reservationer, så finner man att Utsk:s majoritet uti detta utlåt, velat uttrycka den åsigt, att R.
St. kunna ensamme besluta om förminskning af Sveriges Rikes ordinarie inkomster; det är denna grundsats jag icke kan godkänna, och det är derföre jag icke med min röst kan medverka till bifall på Utsk:s utlåt. 5y §:n i Reg.Ftn innehåller visserligen det stadgande, att ”Svenska folkets ”urgamla rätt att sig beskatta utöfvas af R.
St. allena ”vid allmän riksdag;” men de påföljande 58:de, 5g:de och Ö2:a §§:ne utmärka tydligen, att denna beskattningsrätt endast sträcker sig till de tillfälliga skatterna, som i grundlagen benämnas bevillningar.
Det är således gifvet, att R.
St. icke kunna, å Svenska folkets vägnar, på grund af 57 §:n Reg.F:n, åtaga sig några permanenta skatter eller någon tillökning uti de ordinarie skatterna, och häraf följer äfven, att den 5y §:n icke kan tillämpas på frågor om sådana skatter.
När man, såsom jag, icke anser den tillämplig till sådana fall, så kan man icke heller på något annat ställe i grundlagen finna något stadgande, som föranleder till den förmodan, att frågor om ordinarie-skatternas minskande skulle behandlas på annat sätt än grundlags-frågor i allmänhet, d. Den 8 April f. ra. 111 v. s. ntt, på sall y5 §:n Riksd.Ordn. föreskrifter, Kontin» oell Sländei' skola vara ense om besluten , ifall de skola få gällande kraft.
För mig är della tydligt, och jag tror således, att R.
St., vid fattande af beslut tili sådana ämnen som delta, böra öfverlemna dem till K.
M:s sanction; men äfven för dem, som skulle finna grundlagens ordalydelse icke vara alldeles bestämd, synes mig att all tvekan borde upphöra, då de erinra sig, att denna fråga så ofta varit hos R.
St. väckt, att den antingen icke af Ständerna blifvit godkänd, eller ock att Const.Utsk. funnit den ej vara riktig.
Således är frågan förut både pröfvad och afgjord, och jag bade trott att deruppå borde fästas afseende, ehuru jag visst icke anser nuvar.
Ständer vara bundne af hvad föregtde Ständer beslutat.
Jag anser det vara en oeftergiflig pligt för R.
St. att hafva ett vaksamt öga derpå, att den andra Statsmakten icke öfverskriders grunerna af sin lagliga makt; niea för att utöfva denna pligt, fordras att R.
St. noga vakta sig, att de icke å sin sida träda utom det område, som grundlagen för dem utvisar.
Med skäl skulle man klandra, om Regeringsmakten gjorde dylika inkräktningsförsök, och, i händelse de misslyckades, förnyade dem; men anledningarna till klander skulle icke vara mindre, om R.
St. gjorde sig saker dertill.
På dessa skäl anhåller jag om återremiss af Utskts utlåtande.
Af StatsUtsk:s inkomna utlåt.
N:o 28 erhåller man den upplysning, attUtsk. med en majoritet af 19 röster emot i5 afgjort, alt R.
St. äga att förändra grundskatterna, utan att K.
M:s sanction dertill behöfves.
Detta innebären vigtig principfråga, mine herrar! i jemförelse med hvilken frågan om Nummer-lotteriets upphörande eller fortfarande är af ringa betydenhet.
Då likväl den åsigt, som Utskts majoritet har hyllat, förmodligen kommer att tillämpas, så ofta tillfallet inom Utsk. sådant medgifver; torde det vara så godt att nu på förhand närmare skärskåda sjelfva principfrågan.
De allmänna ärenden, som förekomma hos R.
St., låta, med afseende på deras behandling vid beslutens fattande, egentligen classera sig uti trenne cathegorier.
Till den första cathegorien hänföras grundlagsfrågor.
Dervid erfordras alla 4 Ståndens sammanstämmande beslut och K. M:s sanction.
Uti den andra komma sådana frågor, sorn röra Styrelsen och förvaltningen af Riksg.cont. och Banken samt hevillningen, m. e. o., de som afhandlas uti 66, 69, 70, 71 och 72 §§:na afReg.Frn; hvarefter den 3:dje cathegorien omfattar alla öfriga frågor, hvilka erfordra 3 Stånds mening och K. M:s samtycke.
Förevar, fråga, som handlar om den statsintrad Nummer-lotteriet lemnar, kan icke hänföras till den andra cathegorien, ty den finnes icke nämnd uti någon af de nyss citerade grundlags-5§:na; den tillhör följaktligen antingen i n