Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Betänkandet är likväl återremitteradt, och Ridderskapet och Adeln kan således , när det återkommer , genom tillstyrkande af den utaf mig begärde revision af alla Läroverk , få tillfälle att få ett af dem förvandladt till Näringsskola.
Jag delar visserligen med Herr Sparre den mening , att Adelige ynglingar må mera än hittills vända sig till de närande yrkena, men jag kan ej instämma i hans förslag till sättet att erna detta ändamål.
Jag har förut fästat uppmärksamheten på cn sådan inrättning, som den s62 D*n 5 September /. ni.
Fellenbergska, hvilken nyss blifvit åberopad , men jag befarar, att blotta näringsskolor blifva olämpliga.
Man har sagt det vart en fördom , att Adeln ej befattar sig med närande yrken , ock att tiden måste utrota den.
För min del kan jag ej tro , att den mening , sorn motsträfvar Adelns inträde i näringarne , blott är en fördom , utan anser den hafva en verklig grund Adelsmannen är , genom födseln , bestämd till det offentligt lifvet , till att såsom representant föra folkets talan i allmänna angelägenheter.
För att kunna uppfylla detta kall , åligger honom att skaffa sig kunskaper och kännedom om menskliga angelägenheter i allmänhet , ty det är bans pligt att sysselsätta sig med Staten , icke med hushållet allena.
Jag anser det således icke lämpeligt, att genom Stipendier söka förmå Adeliga ynglingar vända sig ifrån det yrke, hvar* till de äro ämnade , synnerligen , då det är ett näringsyrke.
Är det ej sådant, att det kan föda sin man äfven under läroåren , så förtje— nar det ej namnet.
Stipendier gifvas för inhämtande af sådana kunskaper , hvilka ej under läroåren och kanhända ej på lång tid gifva någon inkomst, och dessa åsyfta Statens eller det allmännas tjenst.
Derföre kommet Staten imellan , och lemnar Stipendier åt dem, som egna sig till dessa oegennyttiga föremål.
Men då yrket förnämligast går ut på att föda och gagna sig sjelf, så har Staten icke denna förbindelse, och menniskans förmåga att hjelpa sig sjelf, bör vara tillräcklig hädanefter, som hittills för lärlingarne.
Vill man inrätta Den 5 September f, rn, 263 en skola i bor den blifva lik den i Schweitz* och blott inrättas hos några större possesionater.
Hvad som blifvit anmärkt mot LandtbruksAkademiens Experimentalfält, torde bevisa, att till och med anslagen jord ej kunnat föranleda till något verkligt alfvar med en närings undervisning , skild från verkligt jordbruk.
Jag anhåller att desse anmärkningar måtte få åtfölja remissen till Utskottet, Friherre /Vrangel, Henning:
Jag kan ej annat än helt och hållit dela samma åsigter sorn Herr Sparre, då han med sakkännedom framställt behofvet af mera praktisk kännedom af Landtsbushållningen.
Det är ej nog, att känna dea gamla praxis ; vi hafva i ^sednare tider sett, att det och hehöfts att theoretice studera yrket, och att, när theorien ej existerat, man ej haft den insigt, som varit erforderlig.
Den , som varit i tillfälle att känna framledne Presidenten Edelcrantz och hans planer om LandtbruksAkademien , kan ej underlåta att meddela sin förundran, att ej finna utfördt , hvad han tänkt.
När man kommer och ser LandtbruksAkademiens byggnader , så ser man präktiga byggnader och intet mera; när man kommer och ser dess experimentalfält , så finner man blott en ödemark; Localen är, så mycket jag känner , väl vald, men der, sä väl som uti verkstäderna, gifver en overksamhet sig tillkänna , som icke är förenlig med inrättningens syftning , hvarföre jag anser , att vid utförningen ändamålet är alldeles förfeladt.
Det är beklagligt, när Staten bi - Ditt 5 September' /, m. dragit med så stora summor till Lantbrukarens upplysning, »tt summorne ej till ändamålet användas.
Jag finner derföre så mycket mera skäl » att bifalla Herr Sparres framställning, som äfven andra yrken höra under Akademien, hvarigenom en generell öfversigt vinnes.
Orsaken» hvarföre Adeln mera vänder sig åt Embetsmannavägen , härleder sig deraf, att
Staten dertill uppmuntrat och understödt dem med nya löneanslagj mea då en gång indragning sker; och vi upphöra att vara så gifmild» , så tror jag att det Skall tillvägabringas, som Herr Sparre åsyftar; Emedlertid, medan den constitutionella andan blott är uti sin linda, tillstyrker jag , att Stipendier till en början må äga rum , på dst att ej den sanning måtte fortfara att äga turn , att vi blott få lära af egna misstag.
Dessa mina anmärkningar anhåller jag måtte få åtfölja remissen till Utskottet.
Herr Grejven och Landt-Marskalken hemställ de , att så väl Herr Franc Sparres ofvannämnde Memorial i som de af åtskillige Ledamöter» i anledning deraf, nu afgifne yttranden » måtte till RiddarhusUtskottet remitteras ; hvilket bifölls.
Föredrogs å nyo och bifölls Statsutskottets den 19 sistledne Augusti under N:o 430 afgifne samt den 2 5 der påföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af yt - Ven 5 September f. rn, 265 terligare frågai om Städernes iftqvarteringB-besvär.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den 28 sistledne Augusti under N:0 440 afgifne samt den 2 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af RiksStåndens serskildte beslut, rörande pension till framledne RiksRådet Grefve Liljencrantz^ Dotter Friherrinnan Tornerhjelm; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, med godkännande af de i samma Memorial föreslagne voteringspropositioner, öfverlemna frågan till förstärkta StatsUtskottets afgörande.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den 28 sistlidne Augusti under N:o 429 afgifne, samt den 2 dennes eftermiddagen på borde lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeidte yttrande , angående pension för Djrecteuren Löfving.
För mia del har jag hört tankarne vara så olika om denna persons förtjenster, att jag hemställer, om man lättsinnigt bör bifalla den hegärde pensionen.
Jag känner icke Herr Löfvings förtjenster; men jag följer härvid och alltid den grundsats, att, i händelse af tvekan, hellre afslå, än bifalla ökede utgifter för Staten - 266 Den g September f, m, Herr von Hartmansdorff, Augujl:
Jag tror, att den värde Ledamoten misstagit sig, då han förmodat frågan vara om en tillökning i Statsutgifterne; ty StatsUtskottet har för blifvit vid sitt förra tillstyrkande, utan afseende på de deremot gjorda anmärkningar.
Det är väl möjligt, att jag misstagit mig om Utskottets mening; min blifver i alla fall, att pensionen ej bör beviljas. jag känner icke, om Herr Löfving förut haft pension af Statsmedlen; i annat fall bör all fråga derom förfalla.
Grefve af Ugglas , Gujlaf: Jag anhåller, att få upplysa, det anledningen till frågan om pension för Directeur Löfving varit en i BondeStåndet väckt, och derifrån till StatsUtskottet remitterad motion om 1000 Rtdr Banco pension för nämnde Löfving.
Vid motionen voro åtskilliga testimonia bifogade om Herr Löfvings förtjenster, bestående deruti, att han uppfunnit ett sätt att skyndsamt och med bi., träde af få personer gjuta krigspiecer och särdeles ammunition.
Ett betyg i detta afseende var, bland andra, utfärdadt af framlidne General von Cardell.
Af sådan anledning och då dessutom Löfving är en gammal man , och stadd i behof, ansåg Utskottet sig böra tillstyrka pension, men nedsatt till ett belopp af 333^ R:dr.
Utlåtandet derom blef återremitteradt af flere Stånd med anmärkning, att pensionen bordt blifva dels xooo R:dr, dels 500; och dels att någon pension ej boide beviljas.
Utskott
Den 5 September f m. tet förblef dock. vid sitt förra tillstyrkande; och jag hemställer, om icke detta utgör en billig medelväg.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets förevarande Utlåtande.
I anledning hvaraf Herr Grefvtnoch LandtMarskalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig finna, ja öfverröstat nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
268 Den 5 September e, m> Fredagen den 5 September.
Öppnades Herrsr Bänkmäns Lista till val af 7 Electorer efter Grefve Piper, Carl Claes; Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm; Friherre Tersmeden, Fullm.
Herr Tersme-’ den, Pehr Reinhold; Herr Gethe, Adolph Sebastian; Herr Gyllenhaal, Lars Herman; Herr Carleson, Carl Fredric, samt Herr Burenstam, Fredric; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 133.
Grefve Snoilsky, Nils; N:o 1.
Friherre Oxenstjerna af Eka, Sven ; N:o 1038.
Herr Bogeman, Fullm.
Herr Grundelstjerna, Axel Wilhelm; N:o ii 12.
Herr Lagerberg, Fullm.
Herr Herr Printzenskjöld, Carl; N:o 1599.
Herr Ehrenlund, Fullm.
Herr Herr Stockenström, Salomon; N:o 1722.
Herr von Wulfschmidt, Fullm.
Elgenstjerna, Wilhelm; och N:o 2067.
H^rr Crusenstolpe, Magnus Jacob. Den 5 September e, m. 269 Herr Grefutn och Landt Marskalken artmodade Herrar Electorer att, iDnan nästa Plenum, sammanträda, för att, sedan Herrarne Törneblad, Carl Petter; Gyllenkrook, Göran; von Seth, Johan; Grefve Hård, Carl Gustaf och Hallenborg, Carl Johan, afsagt sig de dem såsom Ledamöter uti Constitutions-, Stats-, Banco', Lag och RiddarhusUtskotten uppdragne befattningar, efter bemälte Herrar utvälja en Ledamot i hvarje af nyssnämnde Utskott.
Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 8 sistledne Augusti under N:o 396 afgifne samt den 14 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion om Fonds anvisande till pensioner för StatsRådets Ledamöter.
Herr Montgommerie3 Gufiaf, anförde skrift teligen:
Herr Grefven och LandtMarjkalkcii gjorde proposition till bifall af StatsUtskottets förevarande Utlåtande; hvilken proposition medja besvarades.
StatsUtskottets den 12 sistledne Augusti under N;o 421 afgifne 270 Den 5 September e. m'. samt den 20 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande i fråga om Statens Ordinarie Räntors utgörande i Skåne, Blekinge oell Bohus Län.
Herr Hjerta, Gitftaft
Detta ämne synes visserligen vara af mindre vigtig beskaffenhet, då det angår endast några få orter; men jag tror dock för min del, att detsamma förtjenar en ganska stor uppmärksamhet.
Jag skall derföre utbedja mig att få framställa de åsigter, jag har af vårt Skatteväsende och att derifrån få deducera den öfvertygelse, jag hyser om origtigheten deraf, att genom undersökningar och efterräkningar i denna del oroa de orter, som tillfälligtvis åtnjuta någon lindring.
Jag tror, att då Riksens Ständer år 1809 stadgade vårt Samhällsskick, och uti RegeringsFormen insatte en §. sådan som den 59 hvilken lyder: ”Efter Rikets och StatsVerkets tillstånd och ”behof late Konungen till Utskottets öfverläggning framställa hvad Staten kan tarfva utöf”ver de Ordinarie inkomster, och hvilka be”hof genom
Bevillningar böra fyllas;” så var detta detsamma som att säga, att en billigare beskattningsgrund än grundskatt skulle i fram* tiden följas, och att densamma skulle genom bevillningar tillämpas.
Protocoll, hållna hos . 1r Hogl oflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm Aren 1817 och 1818. ^ — ^ o . {ir * ? % É Fjerde Bandet. £ Andra Afdelningen.
V STOCKHOL M, Tryckt hos Otor Gxahn, i 8 il» Tisdagen den 17 Martil, Plenum klockan iu Förmiddagen.
Utdrag af Protocollet, hållet hos Hogloflige Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 14 Martii igi8. S. D. Vid föredragning af Constitutioné.1 Utskottets den 11 dennes aflåtne Memorial, innefattande anmälan af tvänne Redactionsfel uti de vid 1815 års Riksdag beredde Förslag tili ändringar i 38. och 46. §§. af Riksdagsordning gen, fann Höglofl.
Vid förnyad föredragning af Con-: atitutionsUtskottets sedan 1815 års
Riksdag hvu lande och den 19 sistledne Februarii på bordet lagde Förslag till ändring ii nedannämnde §5. af RegeringsFormen, beslöt Höglofl.
Rid-i denkapet och Adeln, att antaga de af Utskog 4 Den 17 Martii, /. tet tillstyrkte ändringar uti 41, 56. och 8i- §§•* hvaremot Utskottets Förslag till förändrade Redactioner af 53, fio och 96. £§. af Ridderskapet och Adeln ogillades.
Ut supra. S. D. Vid förnyad föredragning aF CortStitutionsUtskottets sedan 1815 års Riksdag hvilande och den 1 9 sisth Febr. på bordet lagde Förslag till ändring uti nedannämde §§. af Riksdagsordningen fann Högh |Kidderskapet och Adeln för godt antaga de af Utskottet tillstyrkte ändringar uti 15, 46. och 68. §•§., jemte första Alternativet af de ntaf 38- § framställde Redactioner, hvaremot Utskottets Förslag tillför: ändrade Redactioner af 14, 29, 56 och 63 §§. af Ridderskapet och Adeln ogilladee.
Ut supra. S D. Vid förnyad föredragning af ConstitutionsUtskottets , sedan 18 * 5 års Riksdag hvilande, samt den 19 sistledne Februarii på bordet lagde Förslag till ändringar och Tillägg uti TryckfrihetsFörordningen, fann Högloflige Ridderskapet och Adeln för godt ogilla de af Utskottet tillstyrkte ändringar uti 4. §. 8.
Mom , 4. §. 7. Morn-, 5. §• t. och 4. Morn., 6amt uppflyttning af 8.
Den 17 Martti, f m.
5 HerrGyllenhahl, Lars Herman, hade iniemr. at ett sä lydande; Vördsamt Memorial.
Enskilda angelägen!)-fer nödga mig, att innan korrt från Staden cdr.sa , hvarigenom jag sättes utur tillfälle, att vidare fortfara i det smickrande förtroende, hvarmed Höglofl.
Ständers Lagutskott} hvilket förhållande jag ansett mig böra för Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloflige Ridderskapet och Adeln härigenom vördsammast anmäla.
Herr Grejaen och LandtMarskalken anmodade, i anledning häraf, Herrar Electorer, att innan nästa Plenum sammanträda för att utvälja en Ledamot i Lagutskottet efter Herr Gyllenhahl - Justerades PleniProtocollet för den 2 den? nes förmiddagen.
Jag kan ej fullkomligen inseafsigten med de af Herr Roos uti sitt Anförande i Plenum den 2 dennes gjorde frågor och uppgifter, men som han synes önska svar och upplysningar, skall jag, så godt jag kan, söka besvara honom.
Jag får vid dess Anförande först erindra, att Herr Grefve von Platen aldrig, mig vetterligen, bestämdt yttrat, att Fartyg af Ho å 100 Lästers drägt skulle kunna passera Trollhättan endast uti dess af trycket utgifne Afhandling om Canaler , då han deruti omtalar Bjelkars Och Sågblockars transporterande på Fartyg genom Canajen, förekommer följande mening?
”Ville man för sådan Transport genom Cana”len, bygga någon pråmlik Farkost, som lik”väl i flera hänseenden blef felaktig, är ingen ”fråga, att icke 100 Lästers drägt skulle kun "na erhållas”
Men af detta yttrande kan väl aldrig dragas den slutsatts , ätt ett teo Lästers Fartyg, bestämdt till seglation på hafvet och bygdt derefter, skulle kunna passera Canalem Hvad åter angår den varda Ledamotens uppgift, om hvad sorn handt dess Fartyg, under passagen genom Slussarne, bestrider jag den alldeles icke; den bevisar blott, i min tanke, att
Jag är ej kännare afSkeppsbyggeriet, men förmodar, att örn det nämnde Fartyget varit något smalare samt dess botten construerad efter samma grunder, sorn på en Holländsk, så kallad Smack, skulle det både med lätthet passerat
Slussarne och desg lästetal blifvit större.
7 Jag får vidare upplysa den värda Ledaq moten derom, att sedan Trollhätte Canal blifvit färdig, utsattes af dess Direction åt 1805 eller 1806, en Prisfråga, om Construction af ett Fartyg, som med en byggnad, lämpad ef-J ter Canalens och Slussarnes Dimensioner , förenade den högsta drägtighet.
Då man således kan taga för afgjordt, att ett Fartyg, byggdt efter den af Ringheim uppgifne ritning, blir omkring 70 Läster, att det kan passera Trollhättan och följakteligen de lika stora, om ej större, Götha Canalens Slussar, synes mig att den värda Ledamotens A»- förande är nöjaktigt besvaradt.
Sluteligen får jag endast tillägga den ge* 8 Den 17 Martil, f. m. netelia Anmärkningen, att erfarenheten lärt Svenska Rederierna , att Fartyg om den omnämnda storleken, äro de, som på utrikes Ora ter lättast erhålla fragter, och att med dem alla kända
Jemte det jag instämmer i Herr Påhlmans yttrande, i anled. ning af Herr Lagerheims Memorial , får jag tillika förklara min tro, att de, sorn kunna hafva ett personligt Interesse i fortsättandet af Götha Canal-arbeti, göra bättre eller åtminstone mera opartiskt, om de med Fada och bestämda Calculer söka upplysa oss om nyttan af, och möjligheten att någonsin fullborda Canalén, än om de försöka bestämma den större eller mindre Fosterlandskänslan hos Personer af motsatt öfvertygelse.
_ Öfverläggningarne om Götha Canal vid alla våra Riksdagar tyckas i sig sjelfva innefatta sa tillräcklige anledningar till obehagliga intryck, att man ej synes behöfva genom Opinions- och ord-tvister öka dem.
Den 17 Martn, /. m. 9 Herr Roos, Carl ylclam:
Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog, att de angående Götha Canal nu afgifne Yttranden, måtte till Stats- och BancoUtskottem remitteras; hvilket bifölls.
Herr Grefven och LandtMarskalken till-. kännagaf, af enligt det för Högstsalig Hana Maj t Konung Carl XIII:s Begrafning utfärdade Ceremoniel, komma vissa Ledamöter af RiksStånden att deltaga uti den Kongl. Processionen; i anledning hvaraf och då Herr Grefven och LandtMarskalken hade sig be: ie
Den 17 Martn, /. 7». kanf, att 50 af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, skulle blifva dertill kallade, Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, det Ridderskapet och Adein behagade innom sig välja bemälde personer, antingen på det sätt, att de äldste bland Grefvarne, Friherarne samt Ridders- och /idelsmän utsågas, eller ock att hvarje
Bänk måtte innom sig utse, en Leda mot 5 nien då alla de Hofvet eller serskilda .Embete* niännaCorpser tillhörande Herrar Ledamöter redan vore berättigade att gå i Processionen, hemställde Herr Grefven och LandtMarskalken, om icke sådana Herrar Ledamöter, hvilka icke ägde någon dylik befattning, måtte utväljas, att vid samma tillfälle å Ståndets vägnar sig infinna5 hvarvid AdelsUniformen med flor om armen och i värjan kunde nyttjas; och voro lör de öfrige af Ridderskapets och Adelns Herrar Ledamöter, hvilka icke kommo att deltaga i Processionen, rum utsedde i RiddarholmsKyrkan, hvartill Biiletter funnos uti KiddarhusCanceUiet att tillgå.
Gref ve Mörner, Carl Stellan, hemställde, om icke, på sätt Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagit, Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt, att hvarje Bänk innom sig uti sage en Ledamot att deltaga i Processionen.
Deputerade, dessa sistnämnde måtte Den 17 Martil, f. tn.
II till deltagande i Processionen låta sig hos Ridd*rhusFiscalen anteckna.
Riföils.
Företogs till pröfning Stats- och Banco* Utskottens den 3 dennes afgifne samt den 7 i samma Månad, förmiddagen, på bordet lagde Betänkande, i anledning af den del af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition den 10 December 1817 om Allmänna Penninge-rörelsen och Myntvärdets upprätthållande, sorn angår Malmö, Götha CanalBolags samt Götheborgs
Stats- och BancoUtskottens Betänkande, rörande FilialDisconternes utredning , vågar jag följande Anmärkningar: 1:0
Anser jag, lika med Friherre Wirsén, orätt, att sorn tillgång utesluta den af Götha CanalDiscont ägande fordran på 1,100,000 R:dr af Götha Canal, åtminstone till hela sitt belopp; ett sådant beslut synes mig myckel tidigt, då Ständerne ännu icke utlåtit 6ig öfver detta Arbetes fortgång eller fortfarande, och hvad beslut i detta ämne än må tagas, måtte der finnas värde till minst 500,000 R dr Banco. 3:0 Anser jag äfven icke rättvist, att un» 12 Dm 17 Martil, f. m. ctandraga sig betala 3 Procent på utevarande Disconternes Skuldsedlar til! den t October 1817, och att de, sora hafva flere års dylik Kanta jnneslående , skulle behandlas lika med dem, sorn endast hafva få månaders. 3:0
Anser jag att 5 år är för korrt tid, att ur den allmänna Rörelsen indraga ett så betydbgt Pehnioge belopp , ss>m Disconternes utestående Fordringa*', och - 4:0
Anser jag förflyttning till Hufvudsta* den af alia Disconterne, en orätt för Innevå* na.ne i Piovincerne.
Ivfen då jag tillika finner , att om 3 Procent skulle erläggas för Disconternes Skuldsedlar, skulle en större förlust träffa Banquen , vågar jag föreslå följande , hvilket, efter min tanka, innefattar alD interesserade Parternes förmån, och ingens förlust, då jag åsidosätter Actie-ägarne, sora jag, lika med Utskotten, af anförde skäl, tror icke böra komma i fråga: 1:0 Böra enligt Betänkandet alla Skuldsedlar inlösas på .5 år med Ränta till den 1 October 1817, och hvarpå jag tror, genom nedanföre projecterade ersättning, 3 Procentskall kunna betalas på det för hvarje år återstående Capitalet. \ 2:0 Häremot skulle Disconterne äga rättighet, eller rättare Banquen, som deras Utredningsman, att genast å nyo utlåna inflytan - Den 17 Martil, f, m. 13 de Ränte- och Afbetalningsraedel, och dermed fortfara i to år. 3:0 Såsom en följd deraf, skulle alla nu befintlige
Lån i Disconterns lä omsättas på 10 i stället för 5 år.
4:0 Skulle, såsom följd häraf, tili atus afbetalningar med 3 ProcentsSedlar , after deras fulla belopp ; äfven Räntan, om den blir bifallen, bör till inbetalningsdagen beräknas,och 5:0 Böra Disconterne, sora hittills, fa qvarblifva i de Landsorter de varit, men under Banquens styrelse; endast de 1 Stockholm hittills varande Contoir böra med Banquen sammanslås.
Och föreslår jag, att den blifvande BancoDirectionen må ökas med 2 Ledamöter af hvarje Riksstånd på hvarje Discontplats, Summa 4 af hvarje Riksstånd, sorn under den i Stockholm varande BancoDirectionen ägde att desse Afdeluingar efter gifne Instructioner förvalta, dock utan vidare deltagande i Banco» Directionens göromål.
Genom de här ödmjukast föreslagne för* ändringar i Betänkandet, härflyter, efter min tanka, de väsendteliga fördelarne, med ingens förnärmande, att 3 ProcentsSedlarnes Innehafvare ske fullkomlig rättvisa, i synnerhet om dem kan beviljas löpande
Ränta till inlösningstiden; att Penninge*beloppet får, till indragningen en längre och följakteligen mindre kännbar tid för dea allmänna Rörelsen; att Lanta - 14 Den 17 Martii, /. m. garne i Disconterne få en fördubblad tid till inlösen af sine Skuld-sedlar, en tid, jemnad mera i förhållande till Penninge-tillgångarne; att 3 ProcentsSedlar kunna utan Banquens förlust användas till fullt belöpp och utan deras agares förlust vid afbefalningen; och slutelig gen förlora ej i'rovincerne den förmånen att äga
Disconthjelp närmare och hoppet att vid nödens tillfällen äfven få nya Lån innom den föreskrifne tiden.
I det blifvande
Betänkandet anser jag äfven stället vara, der Utlåtande, rörande dea öfverklagade Öfverräntan, borde meddelas.
I händelse af Återremiss, vågar jag ödmjukast anhålla, att detta mitt Anförande må få åtfölja Betänkandet till Utskotten Friherre hagerbjelhei Johani anförde skrif» teligen:
Utan att erkänna någon Staten åliggan» de laglig förbindelse, att ersätta DiscontBorgenärernes förluster, eller skyldighet att med Disconternes utredande taga befattning, hafva Riksens Ständers HSglofl.
Disconter, igenom så väl den Verkställande Magteus, som Riksens Stan, Den 17 Martn, /. m. 15 ders vidtagne åtgärder, vunnit i det
Allmänna ett så betydligt förtroende, att deras Sedlar i Rörelsen allmänt gingö sorn Mynt, att under hela deras Octroy-tid Riksens Ständers eller Banquens Revisorer granskat deras Handlingar, utan att för Allmänheten förr än i slutet af Sept. månad förledit år tillkännagifva deras obestånd, men tvärtom, i de föregående Revisioner, meddelat deras Styrelser Decharge, hvarigenom, örn möjeligt vore, än mera deras Credit skulle ö-, kas; synes för mig, om icke efter Lagens strängaste bokstaf lagligt, åtminstone efter alla rättsgrunder högst billigt, att Staten, så vidt dess tillgångar medgifva , ersätter Borgenärernes oskyldiga lidande och iråkade förluster, hvilka aldrig ägt rum, om icke dessa Disconters Credit vunnit ett så allmänt och öfverdrift vit förtroende.
Då Staten eller Banquen otvifvelaktig! är Disconternes största Creditor, är det utan tvifvel Staten, som bör vara den rätta utredande af derea Disconters Affairer, så mycket mer, som i afseende på de serakildte vidsträckta om-i ständigheter , sorn härvid inträffa, Staten är den enda, som Aa» utreda dem; de Öfrige Creditorernes rätt åter, blifver ovilkorligt den, att alla tillgångar komma i beräkning, och att alla erhålla, af den utdelande Massan, lika rätt i mån af deras fordringar.
Huruvida alla tillgångar blifvit beräkna.’ de, upplyses bäst utaf Friherre Wirséns med Utskottens Betänkande åtföljande Anförande a 16 Den 17 Martil, f. ni. sorn tydeligen ådagalägger, att den af Götha Canal Discont ^ hos Canal verket ägande fordran , i , loejoöo R.dr, icke blifvit påräknad.
Af denna fordran vörö vid l 3 *5 å:>