Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs och Oeconomi® - Utskottets den 26 sistledne Januarii aflåtne, samt den 13 dennes, på bordet lagde Den 17 Februarii. 373 Memorial, deruti Utskottet ansedt den från Bonde-Ståndet remitterade Motion, angående ett Spannmåls-Magazins inrättande i Borås innefatta ett enskildt på undersökning beroende mål, och således nu icke kunna af Utskottet upptagas, Herr Oxehufvud, Bo, anförde skrifteligen: Riksens Högloflige Ständers OeconomiaeUtskott har afslagit Motionen om en MagazinsInrättning i Borås, på den grund att nödiga upplysningar saknas, utan att tillfredsställa
Oss med underrättelse, huruvida sådana förgäfves blifvit sökte, eller enligt våra i en aflägsen Landsort boende Committenters åstundan kunna beredas och vinnas.
För min del är jag öfvertygad, att icke allenast tillförordnade Vice - Landshöfdingen, utan ock de aktningsvärde tvänne Herrar, hvilka icke längesedan styrt Elfsborgs Län, och äro vid Riksdagen tillstädes, skola vitsorda, nödvändigheten af i fråga varande MagazinsInrättning, samt af välvilja för den Landsortens gagn och bästa, hvars älskade och vördade Höfdingar de varit, lemna alla upplysningar som fordras.
Dessutom gifves tillgång, att i Landtmäteri Contoiret af där varande Province-Chartor erhålla locala underrättelser, att hela Härader hafva 12 å 16 mil till Magazinet i Wenners - 374 Den 17 Febrn arli. borg, samt io å 12 mil till Magazinerne i Jönköping och Götheborg.
I anledning hvaraf jag hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln vördsammast får anhålla, att detta mål måtte till Utskottet blifva åierremitteradt, jemte ödmjuk hemställan, att detta för Landtmannen vigtiga ämne måtte blifva efter infordiade upplysningar vid denna Riksdag närmare granskadt; och i den händelse Utskottet icke finner sig kunna i detta afseende, gå Medborgarens förhoppning till mötes, så lår jag lika ödmjukt utbedja att detta ärende, såsom en Allmänhetens önskan, måtte hos Kongl. JMajtst i underdånighet anmälas, med lika underdånig anhållan om bestämd rättighet för Jordbrukare af alla Stånd, (och ej med undantag, sorn hittills varit brukligt,) få till närmaste jMagazinet , så innom som utom Länet, lefverera eller försälja den Spannmål, som af egen production kan afiåtas.
Hos Hogvälborne Herr Grefven och Landt.
'Marskalken anhåller jag vördsammast om Proposition , till Återremiss och att dessa mina anmärkningar må med Återremissen till Utskottet få åtfölja.
Herr von Stahl, Samuel, uppläste följande Vördsamt Memorial! Riksens Högloft.
Ständers Oeconomiae-Ut« skott har icke ansedt sig kunna afgifva något Utlåtande, angående Riksdagsmännen Anders Den 17 Februarii, 375 Danielsons och Olof Håkansons i Hedervärda Bonde-Ståndet skrifteligen väckte Motion, om en Magazins-Inrättning i Borås Stad.
Innan denna fråga företages till afgörande, får jag den äran upplysa; att Borås är beläget i den magraste delen af Elfsborgs Län, och i2 mil från Vennersborgs Krono - Magazin.
Alla de Härader, som omgifva Borås, äro i behof att hvarje år köpa Spannmål till utsäde och föda om Sommaren.
Då missväxt icke inträffar, kunna väl Innevånarne i Skaraborgs Län förse Orterne omkring Borås med Spannmål j men som Allmogen icke alltid äger tillgång på Penningar, nödgas de af en del Handlande i Städerne, Götheborg, Varberg och Borås, förskaffa sig denna nödvändighets-vara på Credit, hvarigenom de tvingas att betala flera R:dr mer för tunnan, än hvad Spannmålen Contant kostar.
Om derföre på något ställe Magazin anses nödigt, torde det vara i Borås.
Staten kan ej af denna Inrättning något förlo.a utan snarare årligen vinna, och jag anser för min del det vara Statens oviikorliga pligt, att förskaffa de sädesfattiga Orter tillgång på Spannmål emot borgen, och sådan betalning att Staten eller Magasins-Directioncn icke blir lidande.
Nödiga underrättelser om Ortens tillstånd och behof- finnas i Kongl. Kammar- och Conr merceCollegierne, och jag anhåller i största ödmjukhet hos Högvälborne Herr Grefven och LmdtMarskaiken, samt Högloflige Ridder.-kapet och Adeln, att denna fråga måtte till Utskottet återremitteras.
C|7<5 •
Ven 17 Felruarii, Herr von Schulzenheim, David (deri Sidre:)
Jag anser för min del detta mål tillhöra Statsutskottets handläggning, desto häldre, som åtskillige frågor af enahanda beskaffenhet äro för närvarande uti samma Utskott anhängige.
Herr Grefven och LandtH/tarshalken hem.
Stälde, att den angående ett Spannmåls-MagaZ;ins inrättande i Borås väckte Motion måtte tillika med de i anledning deraf na afgifne Yttranden, till Stats-Utskottet remitteras} hvil. ket bifölls.
Allmänna Besvärs och Oeconom:* Utskottets den 26 sistledne Januarii afgifne samt den 13 i denna månad på bordet lagde Betänkande, i anledning af vackt fråga om allmänna Landsvägar. nes rätande och förkortande* Grefve Gyllenborg, Johan Henning, anförde; Sedan Herr Prosten Osterman framställt den Motion, att genom tillägg i Lagen skulle stadgas, att den, sorn på egen bekostnad förkortar en Landsväg borde vara berättigad att vid allmän vägdelning, denna iörkortning alle. na tillgodonjuta, samt att äfven, med andra väglotts ägare, i utbyte af vaglen ter ingå} och Oeconomi* Utskottet, af anförde skal, instämt i nyttan af sådan väg-föikortning, samt yttrat det Landshöfdingaroe icke deremot lägga Den 17 Februarii. 377 hinder i vägen; har det varit oväntadt att utan att ingå i bestämdt svar på hvad i Motionen blifvit föreslagit, eller huruvida vid allmänt Storskifte af Vägar, der sådant förut icke blifvit verkställda den som Landsvägen på egen bekostnad förkortadt, borde allena äga förkortningen, till afdrag i dess väglott, att tillgodo njuta, Utskottet i slutet af Betänkandet, sig utlåtit , att något stadgande derom vore öfverflödigt, Och då Utskottets mening i premisserne af Betänkandet icke kan anses såsom något beslut, då densamma är obestämd, och något
Resultat af tillstyrkande icke dermed står i sammanhang; så tror jag mig äga anledning att, i ett förändrat Betänkande begära svar på de i Motionen gjorde framställningar, om nemligen Landsväg får på enskildt bekostnad förkortas, och förkortningen allena komma den till godo, vid allmän vägdelning, som densamma verkställt, samt rättighet till byte af väg* lotter, väglotts ägare emellan, varadem öppen.
Jag förutser, a»t om i detta afseende icke något bestämdt stadgande föreslås, skall ändamålet med Motionen, som åsyftar allmän och enskildt nytta, alldeles förfelas, och sådana företag, som äro i fråga, stundom alldeles komma att bero på Embets- och Tjenstemäns godtfinnande, då ingen föreskrift dertill Auctoriserar, samt frågan om en väg-fieräkning vid en vägdelning, sannolikt blifva ett tvisteämne a< mellan vägdel ägame, om förhållandet i detta afseende, icke genom Lag stadgas.
I anled. ning af dessa anmärkningar anhåller jag vördsammeligen att Betänkandet mätte återremitte - 378 Den 17 Februarii.' ras; hemställande till Utskottets bepröfvande om icke, med bibehållande af de premisser Betänkandet innehåller, hvad föreslagit är, kunde, såsom Resultat deraf, få godkännas.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blef Allmänna Besvärs- och Oeconomiae-Utskortets Betänkande på grund af Grefve Gyllenborgs dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteradt.
Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs- och Oeconomiae-Utskottets den 26 sistledne Januarii aflätne, samt den 13 dennes på bordet lagde Memorial, angående yrkad befrielse för gifta Personer från Bevärings-skyldigheten.
Herr Munck af Rosenschöld, Eberhard .•
Den sista Motions-dagen, dä jag hade äran för Ridderskapet och Adeln framställa denna Motion tillika med flerp andra Motioner, var jag af illamående hindrad, att bivista Plenum och att mundtligen, som jag ämnat, närmare utveekla Motiverne till dessa Motioner.
Härigenom blef ifrågavarande Motion ganska korrt, men dock icke »å korrt, att den ju innefattade hufvudsakeliga motivet för min framställning, hvilket var, att de Personer, sorn jag föreslog skulle undantagas från Beväringsskyldigheten, äro gifta.
Gifta Personer voro från denna skyldighet undantagne den tid då Manskapets och i Den iy Februarii. 379 synnerhet
Landtvärnets misshandling afskrämde hvar och en derifrån, och således kunde förmå allt för många, 2tt genom Giftermål derifrån frälsa sig.
Men nu sedan ali farhåga för fullgörandet af Beväringsskyldigheten upphört, skulle ganska få, ja knappt någon ingå i Giftermål blott för att befrias från denna skyldigheten j utan följden af detta Stadgande, som jag nu föreslagit, skulle nästan endast b.ifva, att de få redan gifte af Bevärings-Åldern finge blifva hemma hos Hustru och Barn.
Men äfven om antagandet af mitt förslag skulle gifva anledning till flere Giftermål, så blefve häraf den nyttiga, äfven med mitt förslag åsyftade följd, att ett desto större antal Beväringsskyldige för framtiden bereddes.
En sådan följd var onekeligen afsigten med den i 25 år, oaktadt så många den tiden rådande olika Regeringar och Regeringssätt, i Frankrike fortfarande articel i Conscriptions-Lagen, som från Conscriptionen befriade alla gifta Ynglingar.
Om Ynglingarne i Frankrike äro något förr till Giftermål mogna, ärt i vårt Land, så voro de ock der vid tidigare ålder, nemligen vid 18 år, ja ofta vid 17 år, underkastade Conscriptions-skyldigheten, och de yngste, utgörande första Classen, uttogos först, samt de fleste år endast de.
Vi hafva i Tidningarne läsit en officiell framställning af nuvarande Konungens i Frankrike Inrikes Minister, angående detta Rikes inre tillstånd är igif, och i den uppgafs
Folkmängden till nära en million större på Frankrikes gamla Territorium, än den varit innan Revolutionen.
En af orsakerne härtill an - 383 Den 17 Februarii. ser jag vara det stadgande i Conscriptions-Lager>, som befi iadt giffa Personer från Conscriptionen.
Jag kan för öfrigt ej finna någon giltig anledning nu mera till den farhågan, att gifta Personers undantagande från Beväringsskyldigheten skulle medföra någon känbar minskning i de Beväringsskyldigas antal; helst, i händelse af Krig, hvarken Giftermål eller någon annan omständighet, undantagande ålderdom och sjukdom, lärer afhålla många Svenskar ifrån att i nödens stund taga till Vapen för sitt Fäderneslands försvar, I anledning häraf torde jag få anhålla, att Oeconomiai-Utskottets
Memorial måtte blifva återremitteradt.
Drufva, Thure:
Qeconomiae-Utskottet har icke trott det vara dess skyldighet, att uppsöka skälen till Herr Rosenschölds Motion.
För öfrigt har vid öfverläggningen uti denna fråga förekommit, att åtskilige Ynglingar på Ön Riigen och i Pommern åren igotS och 1807 ingingo Giftermål med gamla Käringar, för att derigenom undvika deltagande uti det dåvarande Landtvärnef.
Då dessa sålunda ingångne Giftermål, långt ifrån att befordra, snarare hindrade folkökningen, och då Utskottet icke ansett det vara nyttigt att göra ändringar uti den, angående /Allmänna Beväringen nu gällande Författning, hvilken redan en längre tid blifvit utan allt klander och med serdeles beredvillighet verkställd; har Utskottet så mycket mindre trott sig böta antaga Herr Rq* Den 17 Februarii, senschölds Motion, som derigenom endast hyende åt fegheten och beqvämligheten skulle kunna beredas.
Herr Nauckhoff, Carl Ulric:
Jag är af lika tanka med Herr Rosenschöld och tror att det varit
Utskottets skyldighet att närmare undersöka och utreda den väckta Motionen innan bifall till densamma blifvit afstyrkt.
— Om, enligt Friherre Drntvas mening, någon gäng handt, att den till Bevärings-ålder komne Ynglingen uppsökt en gammal
Käring till maka för, att få hus och hem och undslippa Beväringsskyldigheten, har otVifvelaktigt oftare inträffat, att den unga kraftfulla Mannen, dels af nödvändighet och dels af naturlig böjelse förenat sig med den , som blifvit
Fäderneslandet nyttig genom uppfylda pligten att vara Mor.
Det är en skyldighet att försvara Fäderne-Jorden eller, som efter min tanka är detsamma, den Egendom mina Blodsförvandter tillhörer.
— När den nygifta 20 åriga Mannen , må hända redan Husfa. derför en god Maka och flere
Barn, ryckes från dem för att till äfventyrs aldrig återkomma} hvad har han då försvarat?
Han har boitgifvit det försvar, som han lofvade dem och de lika med Staten, om ej mera, hade rätt att påräkna:
Vare det fjerran från mig att vilja frånkänna Staten sin rätt till dess Medborgares krafter för Sjelfförsvaret, men jag föreställer mig mitt Fädernesland ännu ej så olyckligt, att det för sitt Försvar behöfver på en gång hela den Beväringsstyrka, som innom den föreskrifne Bevärings-aldren kunde uttagas, och på så. 382 Den 17 Felruarii. dan grund tror jag att den gifta Mannen, oumbärlig för Maka och Barn, bör äga någon rätt till frihet från Beväringsskyldighet, framförden ogifta, som endast har pligt emot sig sjelf och Fäderneslandet.
Om ej gifta Ynglingar helt och hållet kunna fritagas från Beväringsskyldighet, böra de, elter mitt omdöme, innom de 5 utstakade Bevärings-ären, åtminstone alltid uppflyttas i femte Classen eller den Glass, som sidst till Försvaret uttages.
Jag begär Aterremiss af ämnet till Utskottet och önskar att dessa mina Anmärkningar mätte få Remissen åtfölja.
Herr Munck af Rosenschöld.
Drufva har anfört, att en mängd af de åren 1806 och I8O7 Beväringsskyldige i Pommern och på Ön Rugen skolat, för att undgå Conscriptionen, hafva gift sig med gamla Käringar.
Jag vill icke bestrida denna uppgift, så otrolig den ock är3 men skulle samma uppgift framställas om Svenska Bevärigsskyldige, sä motsäger jag den bestämdt, såsom stridande både mot verkeliga förhållandet och mot mine Landsmäns allmänt kända Militairiska anda.
Jag vill dock gerna i anledning af Friherre
Drufvas erinran, gå in på det tillägg till min Motion, att från Beväringsskyldigheten endast rrå fritagas sådana gifta Personer, som ingått i Äktenskap med Fruntimmer, hvilka icke äro Käringar.
Grefve Spent, Jacob Melker.- Jag vill ej bestrida Återremissen till Utskottet af detta mål, i anledning af de nu gjorde Anmärkningars
Den 17 JFebruarii.
383 fastmer anhåller jag att, då troligen aiit hvad som i denna sak blifvit yttrat, kommer att till Utskottet åter beledsaga Memorialet, den An« märkning jag nu ernar framställa måtte erhålla samma förmån.
Jag kan ej föreställa mig att:
Statsborgarens pligter mot Samhället någonsin skulle kunna anses uppfylde, endast derigenom att han bidrog till sitt SJägtes fortplantning.
Jag har dock trott mig marka något dylikt såsom liggande till grund för den opinion, att mången som gift sig, anser sig blott i stöd deraf äga skäl att undandraga sig deltagande i Statens vigtigare eller mindre vigtiga varf.
Deni na fördom tyckes i synnerhet hafva vunnit insteg i de så kallade högre Medborgare Classerne, men jag tror att i stället för det fördomar eljest lättast utrotas genom de högre Classernes exempel och verkan på de lägre, förhållandet här bör och kan blifva tvertom.
Jag fruktar nemligen, att hvarje eljest oberoende
Man, hvilken såsom ung gift sig, skall anse sig äga en af sjelfva Lagstiftningen erkänd rättighet att ej vidare uti Statens tjenst uppoffra krafter och skicklighet, om Riksens Ständer, blott för den nämnda orsaken, frikallar
Medborgaren från den annars för alla gemensamma naturliga skyldigheten, att försvara Fäderneslandet.
Herr Munck af Rosenschöld.-
Man bör äfw ren besinna, att gifta personer ej blott hafva den pligten, att afla Barn, utan ock den, att föda dem, samt uppfostra och dana dem till nyttige Medborgare.
Äfven för sednare ända. 3^4 Den 17 Februarii. målet bör gifta Män tillåtas, att, så mycket möjligt, få blifva hemma hos Hustru och Barn.
Herr af Brinkman, Gustaf:
Det stora ändamålet med Författningen, angående Allmänna Beväringen hvilar hufvudsakeligen derpå, att icke några undantag från skyldigheten att deruti deltaga må kunna äga turn.
Den gifte Medborgaren är lika skyldig som den ogifte, att försvara Fäderneslandet.
Jag bestrider således det af Herr Rosenchöld föreslagne undantag, hvilket, om det beviljades, kunde föranleda till flere dylika, och derigenom öfverändakasta denna för Fäderneslandets Sjelfständighet vigtiga Inrättning, samt anhåller om Proposition till bifall af Utskottets Me* morial.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de, emot Oeconomi* Utskottets Memorial framställde Anmärkuingar, hindra detsammas antagande samt på sådan grund behagade Memorialet jemte Anmärkningarne till Utskottet återremittera.
Ja och Nej. Grefve Mörner, Carl Stellan: Såsom Ord. förande uti Allmänna Besvärs och Oeconomie* Utskottet borde jag försvara Utskottets Betäm kandej men då flere värde Ledamöter yrkadt
Den 17 Februarii. 3$J Återremiss, anser jag det vara deras rättighet, att få Betänkandet återremitreradt.
Jag torde dock få upplysa, att egenteliga skälet till Utskottets ifrågavarande beslut var den hos Bonde-Standets Ledamöter uti Utskottet enhälligt rådande öfvertygelse , att Herr Kosenchölds Förslag icke vore billigt.
De andra Riks-Ståndens Ledamöter voro i Utskortet af olika meningar härom; men Bonde-Ståndets Ledamöter funno den föreslagne befrielsen endast leda till oordningar.
Grefve von Lantingshausen, Albrecht:
Jag anser för rr.in del skyldigheten att försvara Fäderneslandet böra gå framför den stt peuplera dersamma , i synnerhet då, enligt Herr Rosenschöids Förslag, antalet af Beväringen skulle kunna på de första tjugo åren betydeligen minskas. Friherre
Om Herr Rosen, schölds Motion antoges skulle derigenom säkerligen hända, att hvarje förmögen Persons Son, som lätteligen kunde erhålla en Hustru, äfven derigenom från skyldigheten att deltaga j Beväringen befrias; och följden häraf skulle blifva dels afvund hos de mindre förmögne, dels äfven oreda uti verkställigheten af Bevärings-Författningen.
J3g för min del tror icke, med Friherre Drufva, att hvar . och en förmögen Persons Son skulle skynda.
JTI R- 49 > JO.
Den 17 Felruarin att gifta sig för alt derigenom undgå deltagande i Beväringen.
Jag hyser bättre tanka om Svenska Nationen, och är öfvertygad, att, nästan utan undantag, hvar och en Svensk Man, som ingår Äktenskap , är dertill föranledd af ett högre och ädlare skäl, än feghet.
Om, som samma värda Ledamot sagt, endast förmögne Personers Söner skulle gifta sig, för att undgå Beväringen, så vore härmed den invändning vederlagd , att mitt förslag skulle bereda en mängd giftermål emellan så fattige Personer, att de ej hade medel att föda och uppfostra sina Barn.
Herr Nauckhoff:
I anledning af hvad Grefve Mörner nyss anfört, vågar jag blott utbedja mig att Herr Rosenschölds väckte Motion jemte den Discussion i ämnet, sorn i dag in Pleno förefallit, må med de öfrige Respective MedStånden communiceras 5 på det Ståndens rätta mening i frågan må kunna inhämtas och ej anses vara gifven i det Betänkande Utskottet framlemnat.
— Serskildt utbeder jag mig äfven att framdeles, i händelse Aterremiss till Utskottet sker och ej tre
Stånd redan emot all förmodan i ämnet fattadt definitivt beslut, när Utskottets förnyade Betänkande inkommer, få närmare utveckla de skäl, som föranledt mig att den af Herr Rosenschöld väckte Motion gilla och bifalla.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde å nyo, att Oeconomie-Utskottets ifrågavarande
Memorial måtte tillika med de dervid Iden 17 Februarii. 387 framställde Anmärkningar till Utskottet återförvisas.
Hvilket bifölls.
Föredrogs ånyo I.ag - Utskottets den 24, sistledne Januarii afgifne samt den 13 dennes på bordet lagde Utlåtande, rörande föreslagen ändring i Författningarne angående Prestval.
Jag gillaf visserligen de skäl, som Utskottet anfört till styrka för dess afslag på Motionen.
Men pä andra sidan anser jag Votering vid Prestval med slutna Sedlar af så oändligt mycken vigt till förekommande af hat, osärnja och misshällighet emellan Lärare och Åhörare, hvartill Prestvalen hittills så ofta gifvit forsta anledningen, att jag tror mig ej bora underlåta föreslå ett Voteringssätt med slutna Sedlar, som Skulle bibehålla hvar och en vid orubbad rätt att i Valet deltaga, i förhållande till sin JordEgendoms storlek:
Och hvarigenom således alla fördelarne af det föreslagna Valsättet skulle vinnas, och alla de olägenheter, hvarpå Utskottet grundat sitt afslag, undvikas.
Detta skulle nemligen kunna ske derigenom:
Att den innom Socknen befintlige minsta Hemmansklyfning toges till enhet, och hvarje rustande aflemnade så mänga slutna Voterings- Sedlar, sorn han ägde dylika Hemmansdelar.
Om till exempel de minsta Hemmanskiyfningame vore Sextondelar j så 388 Den 17 Februariii skulle hvarje Voterings-Sedel gälla för —^dels Hemman.
Den som då ägde ett helt Hemman , aflemnade 16 Voterings-Sedlar:
Den som ägde 10 Hemman, aflemnade 160 och sä vidare.
Jag vägar derföre ödmjukast anhålla att Utskottets Betänkande mätte tillika med dessa mina anmärkningar återremitteras.
Herr Hammarslöld, Lorenzo:
Då en mångfalldig erfarenhet ådagalagt olägenheterna af nuvarande Votenngssätt vid Prestval, har Ut-] skottets yttrande, att man borde förblifva vid det gamla Voteringssättet, såsom på gammal häfd grundadt, förekommit mig nog besynnerligt.
Det är just detta gamia Voteringssätt, nu mera olämpligt befunnit och till mångfalldiga oordningar ledande, sorn nödvändigt måste ändras, för att bibehålla Preste-Embetet i sin helgd och undvika förargelse.
Huru kan man dä åberopa det gamla, när just det gamia är nödigt att ändras?
Men sättet huru Prestval må kunna organiseras, så att icke någons rätt förnärmas och likväl alla Chichaner före. k o mm as, kan jag icke uppgifva.
Jag tror att det tillhört Utskottet att utfinna något sådant sätt, Det af Herr Cederskjöld föreslagna synes mig för min del, 1 anseende till den stora mängden af Voterings-Sedlar, ganska kinkigt , och måhända äfven kunna lemna anledningar till lika betydliga oordmngar , sorn det gamla Voterings-sättet, blott framträdande i ett för-; ändrat skic.^
Den 17 Februarii, 389 Grefve Spens, Jacob Melker:
Att val och Voteringar rörande Personer vanligen gifva de största anledningar till misshälligheter emellan de Röstande, tror jag vara så i allmänhet bestyrkt af erfarenheten, att man ej behöfver hämta bevis derföre endast af exemplet af Prestval.
Jag tror till och med , och hemställer till hvar och en annans erfarenhet, om icke det samma kan i lika hög grad inträffa, och inträffar äfven der valen ske med lyckta sedlar.
Då möjligheten för den ena att få veta huru den andra voterat, genom detta sednare Voteringssätt, väl är försvårad men ej alldeles betagen, tror jag icke att, så länge mänskliga svagheten är nog stor för att bereda oenighet af olika tänkesätt, den af Herr Cederskjöld föreslagne ändring af Författningarne kan förekomma de olägenheter, hvilka den är ämnad att undanrödja.
Herr Cederskjöld :
Jag täger mig friheten ännu en gång yttra mig i detta ämne, blott för att förklara, att jag omöjligen kan med den sista värde Talaren inse, huru någon skulle kunna utforska pä hvem man hade voterat.
Om hvarje Röstande blott aflemnade En Votering-Sedel, och utanpå densamma tecknades Egendomens storlek, då skulle man visserligen ofta kunna efteråt upptäcka af hvem han hade blifvit aflemnad.
Ty om jag till exempel äger 2§ Hemman, och innom Församlingen ingen annan Egendom fanns, af precist samma storlek j så kunde vid Voterings-Sediarnes öppnande , alla veta på hvem jag röstat, fvlen om Den 17 Februarii. till exempel minsta Hemmans-klyfningen vöre g:de delar, oell jag hade aflemriat 20 slutna och omärkta Voterings-sedlar, sä skulle förmodeligen ingen dödlig känna mina Sedlar, åtskillda ifrån de öfrige, och således ingen möjlighet vara att upptäcka på hvem jag röstat.
Herr Silfverstolpe, Gustaf Abraham.-
De täta tillfällen jag i följe af min Embets-befattning har att känna de många chicaner, som vid Prestval förefalla, göra att ingen lifligare än jag kan önska stadgandet af utvägar till dessa chicaners förekommande 3 men hvarken den Motion, som gifvit anledning till det nu under öfverläggning varande Betänkande, eljer det förslag, som den värda Ledamoten Herr Cederskjöld nu uppgifvit, synes mig leda till detta ändamål.
De fleste klagomål öfver Prestval komma att af Domare-magten afgöras, och frågan ingår då merendels, hvilka varit berättigade att välja, och till hvad grad de dertill varit berättigade.
Vid undersökningen derom beror resultatet af utredningen, om hvilka röster lagligen kunna fastställas eller böra förkastas.
Skulle Voteringen genom slutna sedlar •förrättas, så tjenade denna pröfning till intet, och all möjlighet vore häfven att slita anförde Besvär.