Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På ofvan anförda grunder, och med anledn. af den efter motionstidens slut bestämda och helt nyligen började actie-utdelning, får jag vördsamt föreslå: 1:0 att den i år utfallande utdelning å actier i Götha canalbolag med 1 proc. af capitalet för i:sta, och £ dito för a:dra classens actier, befrias från bevillning; 2:0 all i nya bevilln:s-förordn:n intages det stadgande, att så länge utdelningarna i nämnda bolag icke öfverstiga 4 Den i Juli f. m. i proc. af capitalet, för år räknadt, de befrias från bevillning.
Remitterades lill Revil 1 n.Utskottet.
Företogos till pröfning Const.Utskls den 10 och 17 sisth Juni på bordet lagda memorial JN':o i3, angtde anmärkntr, gjorda under granskningen af Statsrådets prot., samt samma TJtskrs den 20 sistI.
Juni på bordet lagda mern.
N:o 17, med lättelse i mern.
N:o 13, bilagan.
Till undvikande afen alltför lång discussion, rörtde formen för behandlingen af detta betänk., skulle jag för min del vördsamt tillstyrka, att llr Frih. o. Landtm, täcktes tillkännagifva , huru Hr Landtm, ämnar föredraga samma betänkande.
Mig synes, att fråga icke bör eller kan uppkomma om detsammas behandling punktvis, enär Const.Utsk:s betänk, icke i någon punkt innebär något förslag till åtgärd.
Detta betänk, är endast att anses såsom ett tillkännagifvande af Const.Utsk:s uppfattning af Statsrådets prot., eller en helt enkel anmälan af de nmärknrr Coust.Utsk. funnit sig böra göra, på grund af 106 och 107 §§:na Reg.F:n. Jag skulle således tro, att här 2:ne särskildta behandlingssätt kunna äga rum, eller att afgöras bör, huruvida betänk, kan godkännas sådant det är, eller också för få upplysningar anses vara lemnade, och således ännu flera från Coust.Utsk. önskas, i hvilket fall delta betänk, naturligtvis borde återremitteras.
Skulle åter ytterligare upplysningar ej äskas, så synes mig intet annat vara att göra, än att, sedan discussionen vändt sig öfver betänk, i dess helhet, detsamma lägges lill handlingarna; hvarefter R. o. Ad. bar sig öppet alt besluta de åtgärder, som det enl. 107 §:n Reg.Fm och 29 §:n Riksd.Ordn. tillkommer hvarje särskildt RiksSt. att bestämma.
Frih. Boyej Ludv.:
Jag var icke oberedd på det förslag den siste värde talaren framställt, men kan icke instämma i hans tanke, hvarken hvad formen eller ändamålet angår, och tröstar mig dermed , alt det hvarken står i Hr Landtm:s eller ens i R. o. Ad:s makt att förhindra hvilken af Ståndets ledamöter som helst, att behandla ämnet på det sätt, han efter sin öfvertygelse anser nödigt.
Jag motsätter mig all fråga 0111 inskränkning i min yttranderätt, och anhåller om bevarandet af min frihet, så mycket mer, som jag för min del icke ämnar medgifva den af den siste talaren ifrågasatta slutpropos. om betänkts läggande till handlingarna, emedan jag anser den icke vara laglig.
Långt ifrån att vilja inskränka någon ledamots yttranderätt, har min afsigt varit att göra den så vidsträckt som möjligt, emedan jag yrkat, att betänk, ej må punktvis föredragas, utan att hvarje ledamot måtte äga full rättighet att Den i Juli f. m 5 yttra sig öfvér betänk. i dess helhet ; men jag ansåg delta betänk, icke föreskrifva oell ej kunna föreskrifva någon form för IL o. Aids beslutanderätt, rör:de de åtgärder, hvilka kunna komma i fråga enl. föreskriften i Reg.F:ns ioy:de §.
Mitt yrkande är helt enkelt, att detta betänk, må af hvarje ledamot så vidsträckt, man någonsin kan önska, få granskas, och att anmärkntr dervid må göras, men att icke Hr Landtm, måtte anse sig förbunden att föredraga betänk, punktvis, hvilket jag skulle anse lika ändamålslöst, sorn tidsödande och saknande all naturlig orsak.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, i anleda af Gr.
Horns yttrande, sin åsigt vara den, att då de särsk ilda punkterna i Gonst Utskrs mern, icke gerna kunde blifva föremål för särskildta beslut af R. o. Ad., syntes Hr Landtm ämnets föredragning lill discussion punktvis icke vara lämplig eller ledande till ändamålet, utan ansåg Hr Landtm, lämpligast vara, om R o. Ad. företoge detta meni. till discussion i sin helhet, med öppen rätt för hvar och en att yttra sig öfver hvarje punkt särskildt, öfver alla i ett sammanhang, eller betänkts syftning i sin helhet, på det sätt hvar och en ansåge sig tillkomma; hvarefter, sedan discussionen fortgått, och då R. o. Ad. funne propus af Hr Landtm, böra framställas, det först torde blifva lämpligt alt yttra sig öfver formen för de propostr, som kunde komma i fråga; och hemställde Hr Landtm, nu alltså, örn R. o Ad. ansåg Const.- Utsk:s förevar, mern. böra i sin helhet discuteras. Ropades ja.
Måhända skulle den nu af Hr Landtm, till R. o. Ad. ställda och af Ståndet besvarade fråga kunna missförstås ända till den grad, att talarne ej ägde rätt att för sina åsigter öfver det hela af betänk, hemta bevis från delarna; och då protesterar jag både emot frågan och det deraf föranledda beslutet Gr.
Jag får såvida förena mig med den siste talaren, att, ifall meningen med Hr Landtnäs framställning vore någon annan än den, att förklara hvarje ledamots rättighet att behandla förevar, memorial utan inskränkning genom något förut fattadt beslut, så nödgas äfven jag protestera deremot; men då jag ej kunnat tinna någon annan mening innefattad i Hr Lnndtm:s framställning, än ett tillkännagifvande af en sådan rättighet att yttra sig öfver betänk punktvis eller i dess helhet, så liar jag ingenting ali deremot erinra.
Jag har ej kunnat fatta llr Landtnäs mening annorlunda, än att detta betänk, må discuteras i sin helhet, roen att punkterna såsom motiver kunna framdragas vid del helas diseuterande , såvida man för sin uppfattning eller utvecklingen af sina åsigter anser sådant f.
Den i Juli f. ra. nödigt, och att likaledes, derest någon af punkterna skulle föranleda någon särskild framställning , något hinder ej kan uppstå för erhållande af den särskilda propos., som på grund deraf kunde finnas behöflig.
Jag har ej i betänk, funnit någon punkt, som synes mig erfordra en sådan särskild propos.; inen efter min uppfattning kan något binder deremot icke genom Hr Landtnäs framställning hafva uppkommit.
Jag kan för min del icke se, hvartill en vidlyftig discussion öfver detta mentor, skulle tjena, eller till hvad resultat den kunde leda.
Det är första gången detta mentor, är inne från Utsk., och således kan det, enl. 56 §:n Reg.F:n, icke antagas med någon förändring eller tillsats, utan mäste antingen oförändradt antagas eller återremitteras.
Men nu är det icke stäldt i sådan form, att det kan bifallas, utan innehåller blott lösa momenter, utan något resultat eller ledning för RiksStm.
Jag anhåller derföre, att det må blifva återremilteradt, med anmodan till Coust.Utsk. att uppgifva förslag till det beslut, som Utsk. anser R.
Om nian nu discuterar aldrig så länge, så kan man ej komma till något definitivt beslut.
De särskilde personernes debet, om jag så får säga, är icke ens uppsunnneradt, och innan sådant skett, kan man väl icke yttra sig mot hvilka af rådgifvarne 107 §:n tilläfventyrs bör tillämpas.
Jag vågar derföre till tidens vinnande vördsamt hemställa, huruvida det ej vore bäst, att betänk. med så liten discussion som möjligt blefve återremitterad t.
David, hade inlemnat följande:
Ad. anhåller jag vördsamt att få till prot. aflemna yttrande i anledn. af de uti Const.Utsk:s mern.
N:o 13 förekommande anmärkn:spunkter, som röra åtgärder och beslut, Iivari jag, i egenskap af stats-secreterare för handels- och fmance-ärendena deltagit sedan sista riksdag, under en tid af fyra och ett halft år.
JNT:o 1 1.
Anifiärkntr emot rådgifvande åtgärder vid tillsättandet af alne reseinspectorer vid Tullverket.
Anmärkningarnes befogenhet erkännes.
Afseende bör dock göras pä de särskilda omständigheterna vid ifrågavar. tjensters tillsättande. -N:o i5.
Anmärkn. emot dispositionen af de lotter i Coromercerådét Paul Ed.
File'ens qvarlåtenskap, som han genom testamente anslagit till civile embets- och tjenstemäns samt deras enkors och barns underhåll i sammanhang med den allmänna pensions-reglering, som då var under arbete.
De donerade medlen voro af testator ställda under K. M:s disposition.
Det obestämda istiftningens uttryck gifver
Den i Juli f. m. full frihet i afseende pä sättet huru ränteafkastningen må användas till underhåll för civile embets- och tjenste* män samt deras enkor och barn.
Om beloppet hade ingått till Civilstatens pensionscassa, såsom förstärkning i dess fond, så hade verkan deraf på pensioneringen i det hela varit ringa; hvaremot det vid flera tillfällen är af nytta, att särskildta medel finnas, deraf understöd ina kunna lemnäs dels sådana civila embets- och tjenstemän, sorn äro från delaktighet i pensionscassan uteslutne, dels enkor och barn, för hvilka särdeles bevekande omständigheter förekomma.
På delta sätt vinnes ock bäst testators afsigt, att de anslagna medlen skulle hilda afskiljda räntebärande fonder, under benämning af Jonas och Paul File'ens donerade capi tal - fonder.
N:o 18. 2 mom. Anmärkt!, ronde ett i handels- och sjöfartsfonden år i83y upptaget lån för ön St.
Barthelemy, under garanti af K.
M:s handcassa.
Något beslut om villkoren för länet fattades ej i Statsrådet.
Lånet utgafs af Cpnvoj-commissariatet emot den förbindelse, som K. M. lät aflemna.
Så väl ränta som bestämda afbetalningar af 5ooo r:dr hvarje halft år hafva blifvit ordentligen erlagda.
Denna anmärkn.‘spunkt synes sålunda vara både öfverflödig och olämplig.
Anmärkn. alt ersättning af lullmedlen blifvit vägrad för inqvartering af befäl oell manskap, commenderade till tullbevakning inom Malmöhus län år 1835.
Dä den ifrågasatta ersättningen blifvit afslagen med tillämpning af föreskrifterna uti inqvarterings- och tågordningarna , synes skälig anleda, till anmärkn. hafva saknats.
N:o s5.
Särskilda anmärkntr , i atiledn. af de åren i834 och >838 afslutade handelsfördrag med Ryssland.
Om de af föredraganden för handels- och financeärenden vid dessa tillfällen afgifna underd. yttranden hade blifvit fullständigt anförda, så skulle de hafva ådagalagt hans omsorg att befrämja
Rikets fördel och att successive uppnå det mål, som R.
St. uti deras till K.
M. aflåtna underd. skrifvelser i ämnet åsyftat, nemi. att handeln emellan Sverige och Finland må, utan särskilda undantagsbestämmelser, ställas på samma fot, som Sveriges handel med främmande länder i allmänhet.
Detta mål är nu nära att uppnås, och önskligt blir, att, ehuru det otvifvelaktig! kommer att verka menligt på Stockholms handelsförhållanden, all den fördel för Riket på det hela, som man sig deraf väntat, må vinnas.
Särskilda anmärkn:r i anledn. af beviljade undantag ifrån gällande författningar.
8 Den i Juli f. in.
I alla tider och i alla lander hafva undantag ifrån ekonomiska författningar mast aga runi, emedan det år omöjligt alt, vid deras ntfardande, förutse alla särskilda omständigheter.
Dispensationsrätten i administrativa målar jemförlig med benådningsrätlen i brottmål, utan hvilken högsta rätt kan blifva högsta oförrätt; och då undantagen, utan alseende på söknndernes peisonligbet, beviljats efter samma grunder lika för alla, som befunnit sig i lika förhållande, så synes skälig anledn. till klagan ej förekomma.
Hvad särskildt beträffar anmärknm om olämpligheten att den 7 April [837' bevilja tullfri utförsel af spanmål, och derefter den 2 November samma år nedsätta införseltullen å vissa sädesslag, samt att år i838 på särskilda korta terminer förlänga nedsältningarna uti införseltullen; så bör härvid märkas, att den första åtgärden grundade sig på resultatet af i83ö års skörd, den andra på 1837 års ofördelaktiga skörd, den tredje på sorgfälligheten att, under afvaktaii af utslaget af 1838 års skörd, icke föranleda en alltför stor införsel af utländsk spanmål.
Alla åtgärderna vittna således om en oafbruten omsorg för jordbrukets bästa.
Den dävar. föredraganden af handels- och finance-ärenden har numera ej tillgång till Statsrådets prolocoll; men han vill minnas, att han, af önskan att få principen om fix spanmålstull tillämpad, i underd. afstyrkte alla de här ofvan anmärkta Iiedsättningarnä af införseltullen, ehuru säd. mt icke är af Const.Utsk. anfördt hvarken i mein.
N:d 13, eller det under N:o 17.
Anmärkn. om dröjsmål med afgörandet af frågan 0111 näringsfriheten: kunnande härvid tillika anföras de lika beskaffade anmärknrs-punkterna : N:o fi3, att klagomål öfver oförrätt, liden af en förman, törst efter nära 3 års förlopp blifvit lill slut befordrade; N:o 67, att frågan om Convoj-commissariatets upplösning ej blifvit afgjord; samt N:o 69, att en föredragande låtit frågorna, rör:de indelta räntorna och förändrade grunder för märkegångssättningen, hvila på obestämd tid.
Det är alltid obehagligt för en föredragande att få mål uppskjutna.
Statsrådets protocoller utvisa, att alla de anmärkta målen blifvit af föredraganden handlagda och i underd. anmälta med hans yttranden.
Uppskofvet med afgörandet har härrört af orsaker, som det icke berott af honom att undanrödja.
Hvad särskildt beträffar frågan örn indelta räntorna, så hafva svårigheter dervid uppstått genom den protest, sorn ett RiksSt., under åberopande of sina privilegier, vid sista riksdag lill K, .31. ingaf emot de 3 andra Ståndens beslut i äni - D e ii i J u 1 i f. m 9 ämnet; och den då var. föredraganden för handels- och finance-ärenden kan numera ej vara ledsen öfver dröjsmålet med frågans afgörande, sedan anledn. är för handen, att den, i följd af StatsUtsk:s öfverläggningar och tillstyrkanden derom vid denna r iksdag , skall blifva slutligen afgjord på ett bättre och fullständigare sätt, än som förut var föreslaget.
N:o 28. 1 morn.
Anmärka, emot beviljadt anstånd med återbetalningen af förskott lill enskild man för undsättningsåtgärder i de norra länen.
De sedan år i8:>4 vidtagna åtgärder för de norra länens undsättning åsyftade , dels att befria Staten ifrån sådana förluster, som directa understöd från dess sida medfört under föregrde raissvextår, dels alt för innevånarne bereda nya tillfället, till arbetsförtjenst.
Det förra af dessa syftemål liar uppnåtts genom de förskott, som lemnades enskild man , emot förbindelse att anskaffa och tillhandahålla vissa qvantiteler spanmål, det sednare genom hans åtagande att befrämja industriella företag inom norra orterna.
Genom flera på hvarandra följande missvexter derstädes , och för att hindra en brådstörtad iodrifuing af de försträckningar, som entreprenören lemnat allmogen, blef det nödvändigt att medgifva anstånd med återbetalningen af de förskott, han af Staten erhållit, och för hvilka säkerhet var ställd.
Då man erinrar sig den betydliga afskrifning, R.
St. vid sista riksdag nödgades bevilja å undsättningarna till Norrbottens och Westerbottens län, efter i83o, i83t, 1832 och i833 årens missvexter, så måste de sedermera vidtagna åtgärderna för understöds meddelande åt nämnda läns innevånare anses innebära en verklig förbättring.
N:o 3o. Anmärkn. emot beslutet, att förseglade bref icke må med ångfartyg och seglande fartyg samt diligencer fortskalfas annorlunda än för Postverkets räkning.
Detta beslut föranleddes af omsorg för postuppbördens oförminskade belopp.
Långt ifrån alt medföra någon olägenhet för allmänheten, bereder det beqvämlighet och säkerhet för densamma, och synes snarare förtjena gillande än klander , helst enär Öfver-postdirecteurs-embetets förslag att utsträcka förbudet emot brefs förande äfven till resande och passagerare icke blef antaget.
N:o 3r.
Anmärkn. emot beslutet att personer må ifrån correct.inrättn:r till sjötjenst utlagas, ulan uppfyllande af vissa formaliteter.
Då ett stort antal af de på correct.-i mätt nina insatte personer endast i följd af bristande försvar der qvarhållas, och det icke kan förmenas hvarken skeppare eller någon annan, att i sin tjenst antaga sådana personer, 9 H. 1 o
Den i Juli f. m. eller lill oell med dem, sorn efter utståndet straff ställas på fri (ut; så synes det, uppå Fångstyrelsens hemställan, tillkomna upphäfvande af vissa formaliteter vid correctionisters uttagande till sjötjenst och deras förhyrande så mycket mindre kunna leda till de deraf befarade vådliga följder, som nyttan af dessa formaliteters bibehållande i öfrigt ar tvetydig.
Anmärka, emot beslutet af den 16
Maj 1835, att behållna öfverskott å statsverkets inkomster ej skola till Riksg.cont. levereras , förrän , efter rikshufvudbokens afslutande, liqvid om samma öfverskott blifvit uppgjord, Svar: ledn. detta beslut tillkommit.
Sedan nemi , i följd deraf att statsreglerm vid sista riksdag, hvad utgifterna beträffar, tog sin början med år 11> >5, ehuru den påräknade högre inkomsten af tull- och hrännvinsbrännings-afgifterna icke erhölls förrän ifrån och med år ;B16, det blifvit nödigt att å Riksg.cont. anvisa ett extra-statsanslag af 570,000 r:dr för år 18 >5, och R.
St, hos K.
M. anmälte beslutet om detta anslag, hvilket likväl ej fick af Slat-scont. lyftas, förrän under Januari och Februari månader 18 >6 med hälften under hvardera månaden; så uppstod omsorgen att tillse, det medel ej måtte saknas för Stats eont:s utbetalningar under sista qvartalet af 1835, för hvilket ur i aila fall en betydlig del af inkomsten icke förrän det påföljande året inflöt Föröfrigt hör märkas, att vid sisla riksdag ingen tillgång för Riksg.cont. beräknades eller ens förväntades, genom ö f v e r s k o 11 s m e d e
I ifrån statsverket, men att sådana likväl blifvit dit aflemnade till ett belopp af mer än 1,5 00,0 o o rtdr, lill och med för året 1837, hvarigenom Riksg.cont kommit i tillfälle att med betydlig besparing af räntor uppsäga och inlösa sina utelöpande obligationer, N:o 3g. Anmärkt!, emot anvista anslag å andra hufvudtilelns besparingar till aflöning för öfvertalig» tjenstemän inom K. M:s Cancelli.
Svar: det genom Handels och Finnnce-expeditionen derom utfärdade beslut härrörde ifrån de uli andra statsexpeditioner vidtagna åtgärder i afseende på personella reglertn , hvarvid omsorgen för ärendenas behöriga gång hade fordrat anställning af fullt tjenst bara personer, ehuru de äldre tjensternännen icke kunde beröfvas deras förut innehafda lönevillkor.
JM:o 43.
Anmärkt!, emot beslutet alt, vid skeende anvisningar å handels- och sjöfartsfonden, K. M. i hvarje särskildt fall ville pröfva , huruvida, det må vara nödigt alt i ämnet höra Commerce-colhm och handels-societeterna i Rikets större stapelstäder, samt emot åtskilliga, utan sådant hörande, gjorda anvisningar.
Den i Juli f. rn.
Pröfningen huruvida i mål, soui ej utgöra rätts fiågor, det må vara nödigt att inhemta upplysningar ifrån embetsverk eller societeten, har hittills berott i första rummet af föredraganden, dernäst af K. M.
Genom Commercecollegii och handels-societeternas hörande i de uppgifna fallen, hade ingen förut saknad upplysning vunnits.
Några vederbör, hade tilläfventyrs afstyrkt vissa anslag, andre tillstyrkt.
Möjligtvis kunde det hafva inträffat, alt handelssocieteter i en del af Rikets städer hade afstyrkt företag, sorn de ansågo närmast leda till fördelar för städer, belägna i annan ort.
Dessutom bör märkas, att K. M., sedan år iSoij, utan anmärka, i constitutionsenlig väg, förordnat så viii om sältet för collvoj-afgiftens utgörande och dess belopp, som anglde anslag och utgifter af couvoj-eassan, samt att, då vid 1828, 1829 och i83o årens riksdag denna cassas, eller numera handels- och sjöfartsfonden* räkenskaper först lemnades till granskning af R.
Sl:s StalsUlsk. och deras revisorer, K.
M. bibehöll och alltsedan ulöfvat samma dispositionsrätt öfver dessa medel, som tillförene, så att det hade berott af K. M. att, äfven utan R.
St:s skrifvelse af den Febr. i835, förordna 0111 den utsträckning af föremålen för dessa medels användande, som R.
St. i samma skrifvelse anmälte, enligt hvad de, såsom orden i skrifvelsen och riksdagsbeslutet lyda, för sin del beslutat.
Uppgiften, sorn skulle någon viss lid för fortfarandet af handels-och sjöfartsfondens tillgångar vara bestämd, saknar stöd af offentliga handlingar: och åtskilliga utgifter äro tydligen af den beskaffenhet, alt de lör allmän nytta måsfe på en längre tidrymd fördelas.
Anmärkn. emot förklarandet att tolagsafgifterna, hädanefter såsom hittills, böra anses beroende af K.
Alts pröfning oclt beslut.
Sedan 180g hafva mångfalldiga beslut öm förändring eller förhöjning af städernas lolag blifvit fattade, utan anmärkn. deremot af föregtde Const.Utskott.
Någon af Konung och Ständer gemensamt åstadkommen reglering af tolagen finnes veterligen icke.
Ansvarighetslagen för Konungens rådgifvare innehåller i å:dje §:n ett undantag i afseende på afgifler, sorn ej äro omnämnda uti 60 §:n af R e g. F: n, hvilkas föremål äro inrättningar lill enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet, såsom b å k -, bro-, färj- och andia afgift er af dylik beskaffenhet; och till denna cäthegori hafva de afgiftev, som af staderna uppbäras, hittills ansetts höra.
N:o 47- Särskilda aumärkmr vid åtgärder för utvidgning och ombyggnad af Trollhätte canal och slussar.
Till svar på dessa anmärknlr anföres: 1:0 alt, sedan vid sista riksdag motion blifvit gjord först 12 D e 11 i Juli f. m. af frami.
Gr. Cronhjelm, och derefter af Commerce-rådet Santesson om nyttan och nödvändigheten att bringa Trollhätte canal och slussverk til! lika dimensioner med dem Götha canal äger, samt att för detta ändamål 5 proc. årlig ränta måtte af allmänna medel anslås på i million r:dr, med hvilket bidrag arbetet skulle utföras af Trollhätte canalbolag, eller, i annat fall, ett nytt bolag kunde bildas, som verkställde företaget efter inlösen af actierna i det förra bolaget; så hafva R.
St., som funno detta företag vara af ett stort nationelt intresse, uti skrifvelse af den 23 Febr. 1835 (N:o 4°4) *dl K.
M. öfverlemnat att, utom den K. M. i allmänhet medgifna dispositionsrätten af ö f v e r s k o 11 e r n a å n f g i f t e n till handels- o c h sjöfartsfonden, å dessa öfverskott anvisa medel för befrämjandet af Trollhätte canals och slussverks bringande till lika dimensioner med Götha canal; 2:0 att en af K. M, år 1835 förordnad comité' för ärendets behandling tillstyrkte ett årligt anslag af 5o,ooo r:dr, som skulle utgå af handels- och sjöfartsfonden och, enligt uppgjord beräkning, kömme att fortfara i några och trettio år, sålunda till sammanlagdt belopp öfverskjntande det anslag af 60,000 r.‘dr i år, som slutligen blef för arbetets fullbordande beviljadt, sedan gamla Trollhätte canal-bolag afsagt sig att dermed taga befattning och en, genom allmän kungörelse af den 9 Dec. i836, öppnad subscriplion fruktlöst aflupit; 3:o att erbjudandet att utföra arbetet för Götha canals räkning icke skedde af sjelfva bolaget, som kort förut hade varit församladt, utan af ordform, på begäran af några actieägare; 4io att villkoren dervid å bolagets sida voro endast i obestämda ordalag uppgifna, samt att bolagets financiella ställning, åtminstone den liden, var sådan, att dess förmåga att inlösa actierna i gamla Trollhätte bolag och anskaffa medel till ombyggnads-arbetet, kunde med skäl betviflas; 5:o att utvidgningen af den sprängda canalen , som endast, då farten är stängd, kan verkställas, gör en några dagars längre stängning under arbetstiden nödvändig, för ali kunna på möjligaste korta tid fullborda hela arbetet; 6:0 att först efter de nya slussarnas fullbordan, det synes kunna med säkerhet afgöras, 0111 de gamla slussarna kunna och böra bibehållas; 7:0 att utväg att i framtiden nedsätta afgifterna å Trollhätte canal ej saknas, om man dertill använder den årliga afgift och de öfverskottsmedel, som det nya bolaget bör till Slaten lenina, enligt villkor, sorn icke voro stadgade i det första beslutet af den g Dec. i836, utan i det sednare af den 27 Aug. 18 >7, blefvo tillagda; men att för öfvertagandet af ett arbete, dervid kostnaderna kunna betydligen öfverstiga de uppgjorda förslagen, det är alldeles nödvändigt, Den i Juli f. m. i3 att, genom bestämd taxa för afgifterna, äga åtminstone en säker grund för beräkningen.
Anmärkn. emot åtgärder och anslag för Statstidningens utgifvande.
Ingen lärer bestrida behofvét och nyttan af en officiel tidning.
De om medel dertill genom Handels- och Finance-expeditionen utfärdade beslut innefatta egentligen blott verkställiglietsåtgärder.
N.‘o 52.
Anmärknlr emot anslag för K.
Tbeaterns upprätthållande.
Den anordnade utbetalningen af 3ooo r:dr, un der den 22 Febr. i834, v0r blott verkställighet af ett förut lattadt beslut, som af föregtde Const.Utsk. blifvit lemnadt utan anmärkning.
Det under den 4 Oct.