Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Hjerta har utvecklat min åsigt af saken, eller alt Skånes fördel skulle blifva bibehållandet af en nedsatt ordinarie Rotering, Friherre af Nordin:
För min del kan jag icke tro det vara Skånes fördel att ingå på ordinarie
Rotering mot en tredjedels nedsättning i extra Roteringen.
Om man t. ex. proponerade Provincen Westmanland, som har 1200 man ordinarie Soldater, att utgöra detta knecktehåll genom extra Rotering med en proportionerad förhöjning, är jag fullt öfvertygad, att Provincen med nöje skulle ingå derpå.
Äger detta rum i Westmanland, kommer det äfven säkert alt äga rum i Skåne, äfvensom i Rikets alla öfrige Provincer.
Jag är förvissad, att om man öfverlemna!’ detta afgörande till Rotehållarnes egel skön, skall icke en enda ordinäre sol - Den 22 Februarii e. m. 87 »lat komma att finnas i Skåne, utan skall, i händelse af ett krigs utbrott, hela Roteringen komma att bestå af blott Recryter, alldeles ovane vid krigsyrket.
Jag tror således, att Grefve
Horns förslag innebär en fullkomlig upplösning af de båda Skånska Regementerna, och som detta icke låter sig göra, alldra minst i en gränsprovince, måste jag helt och hållet bestrida detta förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter proposition till bifall å Utskottets Utlåtande.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afslå förevarande Utlåtande, med förklarande, att Ridderskapet och Adeln för dess del instämmer uti det af Grefve Horn framställde förslag.
Friherre Cederström och Herr Tham anhöllo om votering.
Herr Crusenstolpej Magnus Jacob:
Jag begagnar stilleståndet under det Voteringspropositionen utskrifves alt, då Friherre Cederström nyss tillkännagifvit det ExpeditionsUtskottets förslag till underdånig skrifvelse i denna fråga livilar på Ridderskapets o'ch Adelns bord, begära Friherre Cederströms upplysning, hvarest skrifvelsen om 88 Den 22 Februarii e. m. de 60,000 R:drne till UndervisningsVerken, om hvilken vi här 2:ne gånger voterat, för det närvarande hvilar.
Jag vågar anhålla att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken ville erinra Friherre Cederström, såsom ordförande i ExpeditionsUtskottet, att dermed inkomma, på det den måtte blifva innan Riksdagens slut, som nu är utsatt till den i5 Martii, expedierad.
Den som bifaller Stats- och EkonomiUtskottens senare Utlåtande angående jemkning i den Provincen Skåne ålagde ordinarie Rotering, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adeln, med afslag å Utskottens berörde Utlåtande besluta:
Att en ny af rättvisa och billighet påkallad, och af föregående Ständer begärd, allmän jemkning i den år 1811 verkställde extra rotering, äfven måtte öfvergå Provincen Skåne, utan afseende på den derstädes för närvarande provisoriskt bestående ordinarie rotering, hvilken sålunda upphäfves; men att, efter skedd och i laga ordning stadfästad jemkning med hela extra Rotehållsskyldigheten för 2572 Nummer inom de t vänne Jernen, de extra Ro - Den 11 Februarii e. m. 89 teringsskyldige måtte sockne- eller häradsvis höras, hvar och en för sig, öfver dea proposition: att emot en tredjedels minskning i sin extra Rotehållsskyldighet åtaga sig det ständiga knektehållet, sålunda till 5- i numeraira beloppet nedsatt; och att den, som från de utlyste sammankomsterna för detta ändamål uteblifver, lemnar intet eller villkorligt svar, måtte anses ej hafva på förslaget ingått, utan alltså vilja förblifva vid den oförmedlade extra Roteringsskyldigheten; dock att under tiden den närvarande ordinarie roteringen kommer att orubbad förblifva.
Yoteringen började kl. en qvart till 10 eftermiddagen, och befunnos efter voteringens slut, klockan 10 på aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad samt de öfrige voteringssedlarne blifvit öppnade, rösterna hafva utfallit som följer:
I följd hvaraf och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Ridderskapet och Adeln således, med afslag å Utskottens Utlåtande, antagit det af Grefve Horn framställde förslag. 9?
Den 22 Februarii e. m.
Justerades 20 ProtocollsUtdrag för den 19 dennes f. och e. ni.
Upplästes nedannämnde från Utskotten inkomne Memorial och Utlåtanden, nemi.
Af den 16 dennes: N:o 4°6.
I fråga om att uppbörden af åtskillige förvaltande Verks inkomster böra af Statsverket öfvertagas emot erläggande till samma Verk af bestämda årsanslag, m. m.
Angående åtskilliga omständigheter hörande till RiksBokslutet.
Frän BancoUtskottet:
Af den 12 dennes: N:o 121.
Öfver anmärkningar vid Utskottets af de trenne öfriga RiksStånden bifallna Memorial N:o 100, med förslag till reglernentariska föi’eskrifter om Låns meddelande från Banken, mot pant af tackjern.
Med förslag angående några uti BancoRcglcmentet erforderliga närmare bestämmelser i samband med den af Rikets Ständer beslutade Upp- och Utlåning.
Af den 16 dennes: N:o 166.
I anledning af Remiss å StatsUtskottets Utlåtande N:o 372 öfver Herr Hjertås motion om stadgande, att fi’ågor om åter - Den 22 Februarii e. m. 9* [betalnings- och ersättnings-skyldighet emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, samt enskilde personer, å andra sidan, ej få häilsk ju tas till Gode Mäns afgörande, utan ovilkorligen höra vid Laga Domstol upptagas och afdömas.
Likaledes upplästes och lades på bordet tvänne från Högvördige PresteStåndet ankomne ProtocollsUtdrag af den 19 dennes, innehållande: 1:0 att BancoUtskottets Memorial N:o n3, med hemställan angående ersättning i anslagsväg för den förlust, som kommer att drabba de i BancoReglementet för år i8a3 (pag.
48) uppräknade åtskilliga Akademier, Collegier och Allmänna Inrättningar, genom bestämmande af 128 sk:s pris för allt silfvermynt, som i utbyte emot Bancosedlar dem tillhandahålles, blifvit af PresteStåndet bifallet med förklarande, att ifrågavarande anslag må utgå af Bankens årliga vinst, innan den till RiksgäldsContoret ingår; 2:0 att PresteStåndet i anledning af BancoUtskottets Memorial N:o 116, angående afskrifning af upplupen ränta å den Capitalskuld, hvarföre Majoren Friherre C. W. Gripenstjerna hos BancoDiscontYerket häftar, med bifall till den af Utskottet tillstyrkta eftergift af ifrågavarande räntcskuld, besluti t alt denna eftergift må utsträckas äfven lill sjelfva Capitalet; 92 Den a3 Februari i e. m. i hvilka tvänne beslut PresteStåndet inbjudit de respective MedStånden att deltaga.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. half till 11 eftermiddagen.
Tisdagen d. 2 3 Februarii i83o.
Företog Höglofl.
Ridderskapet och Adeln val af 3:ne Suppleanter till Ridderskapets och Adelns Fullmäktige i Rikets Ständers RiksgäldsContoir; och befunnos, efter valsedlarnes öppnande, klockan 7 eftermiddagen dertill genom de fleste rösterne hafva blifvit utsedde:
Herr von Hohenhausen, Michael Silvius i3o röster, Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelm, ÖfverJIofJägmästare 111 „ Herr Bruncrona, Gustaf Adolf, CanzliRåd 10S „] Företogs till pröfning
BancoUtskottets den 12 dennes under N:o 123 aflåtne, och den i5 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, i afseende på jemkning af Riks - Den a3 Februarii e. m. 93 Ståndens skil jäktige beslut öfver BancoUtskottets Betänkande ]NT:o och Utlåtande JN':o 87 om en ersättning åt ÖfversteLieutenanten G. U.
Adlerstam, samt förslag till Omröstningspropositioner i detta ämne.
Jag anhåller blifva underrättad om icke detta - mai genom 3 Stånds beslut är afgjordt, hvarigenom voteringsproposition^rna förfalla.
Undertecknad Biddarhus-Secreterare:
Vid pröfning af BancoUtskottets nu ifrågavarande så kallade Jemkningsförslag har BorgareStåndet, med frånträdande af sitt beslut, instämt i de 2 Ståndens tanke, hvarigenom Utskottets Utlåtande N:o 87 af 3 Stånd är bifallit.
Herr Adlerstam, Gustaf Ulric:
Jag anhåller att reservationen måtte uppläsas.
Memorialet bifogade reservationer blefvo uppläste.
Herr Adlerstam uppläste derefter folden rättighet, RiksdagsOrdningens 56 § lemnar, anhåller jag att få fästa Högvälborne Herr Grefvens och LandMarskalkens samt Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på följande korta framställning.
Den fråga, angående upprättelse för ett mig Öfvergångel lika oerhördt sorn oskyl - 94 Den 23 Februari i e. m. digt lidande, hvilken under detta Riksmöte varit ett föremål för Riksens Ständers öfverläggningar, är af Ridderskapet och Adeln altför väl känd , att jag nu skulle behöfva ingå i någon vidlyftig detail derom.
— Det är likväl tvänne vigtiga orsaker, som i dag ovilkorligen befalla mig att åter bringa den å bane.
Den första är tacksamhetskänslan, som bjuder mig att för Herr Grefven och LandtMarskalken samt Högloft.
Ridderskapet och Adeln betyga min vördnadsfulla erkänsamliet och stora förbindelse för det ädelmodiga deltagande, jag på detta rum fått röna, och den frikostighet hvarmed Ridderskapet och Adeln sökt att mildra mitt öde.
— Minnet deraf skall förljufva de få bekymmersamma år, jag ännu kan upplefva, och min tacksamhet skall blifva ett arf åt mina barn — det enda jag, efter den mig öfvergångne olycka, nu mera kan lemna dem.
Den andra orsaken till min afbrutna tystnad är af mindre angenäm beskaffenhet.
Ridderskapet och Adeln torde erinra sig, att då frågan om mitt indemniserande uti RiksStånden till afgörande förekom, behagade Ridderskapet och Adeln tillägga mig 16,000 R:dr, att af mig sjelf fritt disponeras, och BorgareStåndet likaledes 7,294 R:dr, hvaremot Preste- och BondeStånden ingingo på BancoUtskottets förslag, att endast 4>65o R:dr skulle för mina barns räkning i RiddarhusCassan till förräntande in - Den Fe b ruari i e. m. 93 sättas, och mig ingenting annat heviljas, än att för deras uppfostran få använda årliga räntan af sistnämnde obetydliga Capital.
Då dessa olika meningar blefvo BancoUtskottet kungjorde, hade det väl, enligt 73 § Riksdagsordningen, ålegat Utskottet att till RiksStånden inkomma med ett förslag till sammanjemkning af dessa olika meningar, hvilket skett mera Grundlagsenligt, derest man föreslagit en medelsumma emellan de beviljade anslagens maximi- och minimibelopp, omkring hvilken Votering sedermera i förstärkt BancoUtskott kommit att afgöra resultatet.
Skulle åter en inbjudning ovilkorligt ske (hvilken dock icke omtalas hvarken i RegeringsFormen eller i Riksdagsordningen), så vågar jag tro, att den bordt göras med större grannlagenhet, så i afseende på de RiksStånd man inbjuder, som den, hvilken är föremålet för inbjudningen; det vill säga: man hade då gjordt inbjudning från'en mindre till en större summa, men icke tvärtom > som nu skedt, och hvarigenom man behändigt förstått att afhända mig frukterna af Höglofl.
Ridderskapets och Adelns välvilja.
Om Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes tillåta uppläsandet af samma §, så torde Ridderskapet och Adeln genast finna, huruvida Utskottet åtlydt detta Gruudlagsbud, då dess majoritet, med envist vidblifvande af egen mening, i första rummet lå - 96
Den a3 Februarii e. m. lit afgå en inbjudning lill Ridderskapet och Adeln och BorgareStåndet att med Presteoch BondeStånden sig förena, till att beröfva mig all båtande ersättning för mitt lidande, och först i fall denna inbjudning misslyckas, uppställde voteringspropositioner för ett Förstärkt BancoUtskott.
Ett så beskaffadt jemkande af olika meningar är, i min öfvertygelse, fullkomligen Constitutionsvidrigt, ty inbjuda är icke att sammanjemka; och i denna öfvertygelse styrkes jag ännu mera utaf flere agtningsvärde Ledamöters inom Utskottet afgifne välgrundade Reservationer.
— Men emedlertid ville min olycka att BorgareStåndet, för tillfället sammansatt af femton Ledamöter och linder dess ordinarie Talemans frånvaro, uppref sitt i ämnet en gång fattade beslut, och hörsammade BancpUtskottets inbjudning.
Sålunda hafva trenne
Stånd nu mera deciderat, att jag ingen annan ersättning skall få, än räntan af de 4,65o R:dr som meranämnde Utskott föreslagit till en tärepenning åt mina barn, hvaribland ingen,af de redan till myndige år komne, finnes, som på bekostnad af sine föräldrars lugn på äldre dagar, och under medvetandet af allt hvad de lidit, vilja emottaga detta vedermäle af Utskottets ädelmod.
I ett sådant sakens skick återstår för mig ingenting annat, än att återigen fly till Ridderskapets och Adelns ädelmod med vördsam - Den 23 Februarii e. m. 97 sam anhållan, att mig åtminstone måtte tillåtas, att sjelf lyfta oell disponera ifrågavarande 4>65o R:dr, samt att, i händelse Ridderskapet och Adeln dertill benäget samtycker, de öfrige respective RiksStånden måtte inbjudas att i detta beslut sig förena; må hända torde man dervid finna, att jag redan är bragt så långt, att man ej bör fråntaga mig sista utvägen till räddning.
De talande skäl jag till en sådan framställning nödgas anföra äro: att jag under denna långa Riksdag, oaktadt den sparsammaste lefnad, dels för att kunna vistas här och bevaka mina angelägenheter, dels ock för att bereda soutien åt en talrik hemmavarande famille, icke kunnat undgå att ådraga mig skuldförbindelser, hvilkas honorerande jag icke såsom redlig man kan undandraga mig: att kostnaderne för minena sons nu här istockholm fullbordade, och min andra sons så långt framskridne uppfostran, att den nu bör fullföljas vid ett af de större läroverken, jemväl bidragit att bringa mig i stor förlägenhet, samt: att, då all min lösa egendom, såsom följd af den olyckliga katastrofen 1825, blifvit sköflad och skingrad, mitt högsta behof är att kunna tillhandla mig nödige inventarie-persedlar, för alt såmedelst kunna åtaga mig ett nu erbjudit Egendoms-arrende, till försörjande af mig och de mina.
Om dessa skäl vinna gehör hos Rikets G3 II. 7 98 Den i3 Februarii e. m.
Ständer, så har jag ändteligen den Förhopp» ning, att kunna återvända hem i en något mindre förtviflad belägenhet, än den, hvaruti jag vid min hitkomst mig befann; och jag vågar fördenskull hos Högvälborne Herr Grefven och Landtmarskalken vördsammeligen begära Proposition till bifall å denna min anhållan.
Den i fråga satte inbjudningen har tvänne omständigheter emot sig.
Den ena, att ett Riksstånd redan antagit en inbjudning, och således är det föga troligt att det skulle frångå det fattade beslutet.
Den andra är, att Riksdagen är så nära sin upplösning, att det vore illa att med enskilta saker falla besvärande, och minst passande då Ridderskapet och Adeln talar för en dess ledamot, om man vill synas granlaga, i synnerhet som man ej bör begära, att de andra Stånden skola göra mera för en af Ridderskapets och Adelns ledamöter, än de skulle göra för sina egna.
För min del kan jag ej tro, att man numera bör besvära Rikets Ständer med en enskilt fråga, hvars obehag är nära nog gränslöst.
Herr Adlerstam:
Då det visat sig, att ett
RiksStånd kunnat frånträda sitt beslut i liufvudsaken, vågar jag tro, att de andra Stånden ej skola finna det opassande, om en inbjudning skedde till dem, att frånträ - Den 23 Februari! e. m. 99 tia sina beslut i detaillerne.
Jag får derföre för min del anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes göra proposition på mitt förslag.
Herr Tham,, Wolrath:
Då, i afseende på sjelfva hufvudfrågan, tre
Stånds sammanstämmande beslut finnes, lär den vara afgjord; men hvad Herr Adlerstam nu begärt är en ny motion, hvilken jag anhåller måtte få hvila på bordet.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition beslöt Ridderskapet och Adeln att, under förblifvande vid sitt i delta ämne redan fattade beslut, godkänna de af Utskottet föreslagne YoteringsPropositioner.
A nyo föredrogs Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den io dennes under N:o 35 aflåtne, och den 12 derpåföljde på bordet lagde, Memorial, i anledning af RiksStåndens olika beslut, rörande Paketpost- och Forvagnslnrättningen.
Jag anhåller få återföra uti Ridderskapets och Adelns minne, att Ridderskapet och Adeln, i anledning af Herr af Ekenstams motion, beslöt inbjuda BorgareStåndet att biträda det beslut, 63 H. j* 100 Den 23 Februari i e. m.
Ridderskapet och Adeln fattat, angående Betänkandet N:o 21.
Denna inbjudning är afgången, och jag liar anledning förmoda, att den icke allenast är afgjord afBorgareStåndet, utan äfven af samma Stånd bifallen.
Jag anhåller att RiddarhusSecreteraren måtte upplysa, om något ProtpcollsUtdrag derom är ankommit, och att sedan få yttra mig.
Bevillnings- Lag- och EkonomiUtskottens ifrågavarande memorial om en paketpostoch forvagns-inrättning, är af Preste- och BorgareStånden lagdt ad acta och af BondeStåndet bifallit.
Herr Tham: Enligt de ProtocollsUtdrag, som äro till BevillningsUtskottet ankomne, har PresteStåndet bifallit N:o 21 med det tillägg, som är gjordt i N:o3i.
Ridderskapet och Adeln biföll N:o 21, men afslog tillägget i N:o 3i.
BondeStåndet afslog N:o 31.
Det var i anledning af detta förhållande, hvilket omtalas i det föredragna Utlåtandet, och redan var kändt i sammansatta Utskotten, som Herr af Ekenstam gjorde den motion, att man skulle inbjuda BorgareStåndet att, med frånträdande af sitt beslut, förena sig med Ridderskapet och Adeln i bifall till N:o 21; och den fråga jag gjorde var, om något ProtocollsUtdrag är kommit från BorgareStåndet i afseende häruppå.
Mig hafva BorgareStåndets Ledamöter sagt, att de bi - Den 23 Februarii e. m. roi fallit inbjudningen.
Skulle ej underrättelse om BorgareStåndets beslut vara ankommen, anhåller jag att saken måtte få hvila på bordet tills ProtocollsUtdrag från samina Stånd anländt.
Jag tror mig äga kännedom derom, att BorgareStåndet bifallit inbjudningen.
Skulle emedlertid officiel underrättelse derom saknas, så förenar jag mig med Herr
Tham i anhållan om målets hvilande.
Upplästes tvänne ProtocollsUtdrag, det ena från BorgareStåndet af den i5, och det andra från BondeStåndet af den 19 dennes, innehållande, att BorgareStåndet förenat sig uti Ridderskapets och Adelns inbjudning angående bifall till Bevillnings- och EkonomiUtskottens Betänkande N:o 21, angående Paketpost- och Forvagnslnrättning, men att BondeStåndet icke antagit samma inbjudning.
Genom uppläsningen af dessa ProtocollsUtdrag är det nu tydligt, att tre Stånd bifallit Bevillnings- och EkonomiUtskottens Betänkande JN:o 21 angående inrättande af en Paketpost.
PresteStåndet samt Ridderskapet oell Adeln biföllo det genast, och nu är det äfven afBorgareStålidet bifallit.
Det tillägg, som stod iN:o3r, fann Ridderskapet och Adeln af behofvet icke vara påkalladt.
Detta tillägg ändrar icke 102 Den a3 F eb r ua r i i c, rn. något i sjelfva hufvudsaken, så att den är af 3 Stånd bifallen.
Jag hemställer alltså, om icke N:o 35 må läggas till handlingar-* ne och alldeles förfalla, då nu ej kan blifva fråga om att sjelfva saken skall förfalla, utan den måste sättas i verket.
Uppå derom framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln ifrågavarande Memorial ej erfordra någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Vid förnyad föredragning af Stats- och BancoUtskottens under N:o 5o afgifne, och den 17 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:o 6 förut meddelte Betänkande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Proposition om rättighet för Sparbankerne i Riket att, emot ränta, i BancoDisconten insätta en del af deras Fond, för att, i mohn af behofvet, kunna derifrån uttagas m. m.; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den 6 Nov. e. m. sistlidet år af Ridderskapet och Adeln bifallit, Utskottens ifrågavarande Utlåtande borde läggas till handlingarne.
Lades till handlingarne Stats- och BancoUtskottens den i3 dennes under N:o 52 aflålne, och den 17 derpåföljde c. m. på bor - Den a3 Februarii e. m, io3, det lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens under N:ris 34 > 36, 37, 4° ot‘h 41 förut meddeldte Betänkanden.
Å nyo föredrogs och lades till handlin» gar ne StatsUtskottets den i3 dennes under IST:o 400 aflåtne, och den 1 9 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af återremissen af någre af Utskottet förut meddeldte Betänkanden.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den i3 dennes under N:o 402 aflåtne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af RiksStåndens skiljaktiga beslut, i fråga om fördelningen af det mindre Creditivet till de dermad åsyftade ändamål; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, under antagande af den utaf Hedervärda BondeStåndet beslutade redaction, godkänna den af StatsUtskottet föreslagne Voteringsproposition.
Föredrogos å nyo och biföllos följande StatsUtskottets den i3 och 16 dennes afgifne, samt den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: N:o 4°3.
Om verkställd granskning af ChartseSigillatasContoirets Räkenskaper för år 1826.
Den 23 Februarii e. m.
N:o 4°5- I frågan om nedsättning af arrendet för Skellnora Kungsgård.
Företogs till pröfning Bevillnings-, Lagsamt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottcns den 14 dennes under N:o 36 afgifne, och den 19 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Betänkande, med förslag till jemkning af RiksStåndens skiljaktige beslut, i anledning af Utskottens Utlåtande N:o 3o rörande gjorde anmärkningar vid Betänkandet N:o 18 angående väckte motioner, i afseende på Kongl. Majlis Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor af den 23 Junii 1825.
Herr Hjerta, Johan Gustaf: Jag anhåller om proposition, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt i ämnet fattade beslut.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade förblifva vid sitt i ämnet förut fattade beslut.
Ja och Nej, Hans Excellence framställde proposition till gillande af Utskottens ifrågavarande Betänkande.
Den 23 F e b r u n r i i e. m. friherre Jkerhjelm , Gustaf Fredrik:
Uti Utskottens förslag till sammanjemkning sammansmälter i mycket korta punkter, hvad 3 Stånd yttrat, nemligen Ridderskapet och Adeln, PresteStåndet och BondeStåndet.
BorgareStåndet har icke skiljt sig i hufvudsaken, men yttrat den i kortare och enklare ordalag.
Stånd hafva instämt uti jemkningen, och om Ridderskapet och Adeln göra detsamma, så torde man finna, att ehuru ifrågavarande jerakningsförslag är mycket kortare, är det dock, i de hufvudsakliga delarne, sammanstämmande med Ridderskapets och Adelns förra beslut.
Man kunde härigenom undvika förstärkning af Utskott och tidsutdrägt.
Jag tillstyrker bifall å Utskottens Betänkande.
För min del har jag ej kunnat se i jemkningsförslaget annat, än ett nytt försök att störa husliga säkerheten och husfriden.
Jag kan ej fatta, att Ridderskapet och Adeln skulle, efter en lång discussion, hafva genom omröstning fattat ett beslut, för att åter gå ifrån det.
Jag kan ej sätta sådant värde på tidsutdrägten, att jag uppväger den mot allt hvad som för menniskan är kärast.
Hade man endast åsyftat sådana billiga åtgärder, som Ridderskapet och Adeln redan beslutit, så hade det icke kommit i fråga; men det synes tydligen i dessa så marquanta punkter, att meningen dermed är att skärpa de onödiga io6 Den 23 Februarii e, m, tull-lagarne.
Jag anhåller, att Ridderskapet och Adeln måtte förblifva vid sitt beslut, och begär i annat fall votering.
Då de 4 Stånden hade fattat 4 olika beslut, voro Utskotten skyldiga att söka sammanjemka dem.
Detta är hvad Utskotten gjort, och jag tror, att alla 4 Ståndens grundidee finnes i förslaget.
Alla äro ense om att begära jemkning i Författningen.
RondeStåndet har gått strängast tillväga, då det bifallit det första Betänkandet.
Ridderskapets och Adelns samt PresteStåndets beslut äro, med några förändringar, ganska nära öfverensstämmande.
Utskotten hafva sökt att utur dessa beslut samla grundideerne.
Om Ridderskapet och Adeln samt BorgareStåndet nu skulle förblifva vid sina beslut, så förfaller bela saken.
Detta vore då väl ej så farligt, ty genom de framställningar, hvilka af TullDirectionen göras, skulle väl Konungen finna nödvändigt att utgifva sådana lagar, som skydda näringarne; men jag tror, att Ridderskapet och Adeln göra bäst, om de bifalla hvad Utskotten framställt, hvilket redan är bifallit af i Stånd.
Då bifaller man en underdånig skrifvelse, hvilken kan vara nyttig.
Uti det nu föreslagna finnes ingenting strängare, än uti Ridderskapets och Adelns förra beslut, och jag underkastar mig i denna fråga gerna faran af en votering.
Den 23 Februari i e. m. 107 Herr Bjerta:
Jag kan aldrig tillstjrrka Ridderskapet och Adeln att bortskänka en del af den lagstiftning, som dem tillhör.
Dessa lagar äro så vigtiga och ingripande i vår civila rätt, att jag ej kan medgifva, att Riksens