Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kunde endast förekomma någon anledn. att afstå från denna större säkerhet i det foll, att banken ej kunde utlåna sina capitaler emot inteckning till en tredjedel af taxeris-värdet; men då detta icke är förhållandet, så linnes icke något skäl att höja belåningen till halfva värdet, innan hanken icke finge sina penningar utlånade på annat sätt, desto mindre sora banken i sådant fall kunde göra hvad BancoUtsk. ej velat tillstyrka, nemi. lioja rättigheten att utlåna ifrån 6000 till 12000 r:dr.
Detta har BancoUtsk. a (styrk t, ehuru ett lån af 12000 r:dr för en större egendom kanske ej skulle utgöra en tiondedel af värdet.
Således har Tllskts afsigt icke varit att skalfa banken någon fördel , utan afsigfen har varit att lemna de mindre jordägarne en fördel.
Detta ändamål är ater blott till en del vunnet, då blott en del, men icke massan af dessa jordbrukare kunna vinna fördel genom förslaget, med min-' dre lånecapitalet ökas; ty när inteckningsvärdet ökas från en tredjedel till hälften af taxens-värdet, så är det gifvet att, på det lån skola kunna utgå till lika mångå sorn förut, måste capitalet förhöjas med 5o procent.
Dä borde 7,600,000 r:dr afsättas dertill, men hvarifrån dessa penningar skulle tagas, det kan jag ej finna.
Skulle deremot icke en sådan summa afsättas, så skulle förhållandet blifva, att ganska många personer af den jordbrukande classen fingo mindre lanetillgångar.
Således af alla möjliga skäl, både för bankens och den iånebehöfvande allmänhetens intresse, anser jag afslag böra lemnäs på detta betänkande.
Hvad jag anser här hufvud sakligen skulle verka till ett afslag å betänk., vore att banken ej kunde beräkna full säkerhet; men för min del kan jag icke annat än hemta ett ytterligare stöd för den förmodan, att banken ej skulle riskera något, från det exempel Hr von Hartmansdorff nyss anförde derpå, att Pröfningscomite'en rättar missförhållandet, i händelse någon bjuder till att få sitt hemman alltför högt laxeradt.
Man riskerar således intet i detta fall, och skulle det någongång hända, att Taxer:s-comite'en blefve lurad, så kan misstaget dock icke blifva betydande.
Jag anser att efter ingen taxei ingsgrund hemmanet kan vara värdt mindre än halfva taXer:s-värdet, och så länge jag ej hört något enda exempel anföras, att banken eller någon inteekningshafvare blifvit lidande, då lånet icke uppgått högre än till hälften af faxertsvärdet, så måste jag tro, att ingen fara är att bifalla betänk, i den delen.
Jag delar den siste tala rens åsigt, att någon egentlig våda för banken icke skulle D c ii 26 September. förorsakas, om rättighet lemnades banco-styrelsen, att meddela lån på inteckning i fast egendom på landet, till hälften af taxens-värdel, men på sätt jng i min reservation antydt, hyser jag egentligen betänklighet emot bifall til! ifrågavar. förslag derföre, att i sådan händelse lånefonden skulle blifva alldeles otillräcklig, hvilket äler i en framtid Lomme att medföra anspråk på tillökning af denna lånefond, samt att bankens tillgångar således blelvo använda i en låneväg, som är den minst lämpliga af alla de lånegrenar, hvarmed banken för närvar, sysselsätter sig.
I afseende på Ur Rosenblads framställning, anser jag mig dock böra upplysa, alt ehuru det är medgifvet banken att icke bevilja hela det lånebelopp, som här är bestämdt, så är det likväl antaget, att någon prutning på denna summa i allmänhet ej skulle ske, och anledn. till en sådan prutning komme också att saknas, då lånehandlingarne icke upptaga egendomarnes inköpsvärde, ulan laxerts-bevisen äro de egentliga handlingar, på hvilka banco-coinmissarierne i detta fall hafva alt lita.
Jag instämmer i Hr Rosenblads anmärkn. i afseende på den förgätenhet, som i nu föreslagna stadgande förekommer af bancoreglementets föreskrift om undantag af 3 års ränta af förut intecknade lån.
För min del finner jag således alldeles likgilltigt, om R. o Ad. afslår eller återremitterar detta betänk.
; men för händelsen af afslag, har jag likväl trott mig höra upplysa, att detta betänk, innehåller ett stadgande, som jag anser höra af R- St. vidtagas, nemi. stagdandet om det års taxeris-uppgift som för låns meddelande bör tjena till efterrättelse, oell [Jtsk. har i detta afseende föreslagit j83g års taxeringsvärde.
Jag skulle derföre anse, alt betänk, fordrar återremiss.
Hr von Qvanten.’
Den anmärkn. som Hr Rosenblad gjort, såsom skäl till bifall å Utsk:s betänk., måste jag upptaga såsom skäl lill afslag; ty då man uppsänder handlin-- garna till hufvudstaden för alt granskas, oell författningarna utstaka, alt man får belåna dem till hälften, samt man uppfyllt de lagliga villkoren; så är det myeket orätt, att bancofullmäklige kunna afpruta något, tvertemot stadgad lag.
Jag skulle då hellre underkasta mig något bestämdt och mindre att draga på, än alt draga på godtycket, och i det fallet får jag tillstyrka, att en tredjedel må antagas framför det villkoret, att af bancofullmäklige skall godtyckligt bestämmas, huruvida man bör få låna hälften eller en tredjedel, synnerligast som bancofullmäktige icke äro i tillfälle att bedomina, huruvida jag bör få hälften eller tredjedelen, utan att infordra särskildta papper.
Jag har förra gången haft äran nämna, alt det rättaste vore alt bifoga en bancovärdering jemte betyget om taxens-värdet, men det har ej blifvit upptaget och skulle äfven medföra mycket besvär och kostnader.
Således, hellre än att man underkastar sig godtycket, skulle jag önska, att man förblifver 668 Dcu aC September. vid livad som varit häfver, oell att det tyckes vara tillräckligt bevisadt deraf att fonden går åt med nuvar. belåning, äfvensom deraf att banken gjort förluster på denna belåning, två omständigheter till, som göra, att jag måste yrka afslag, och alt således frågan må förfalla.
Mot Hr Stuarls yttrande om nödvändigheten att återremittera betänk., på det att årtalet 183g, såsom det hvars taxer:s-värde skall beräknas, måtte införas i bauco-reglementet, får jag invända, att som banco-reglementets redaclion i alla fall skall underställas R.
St;s bepröfvande vid denna riksdag; så blir då tillfälle för BaneoUtsk. att göra rättelse af denna siffra.
Bancovärderingar, hvarom den siste talaren yttrade sig, tror jag icke skulle leda lill någon större säkerhet.
Under den tid, jag var Riddarhus-kamererare, hände det, att ett hemman, som var taxeradt till 3ooo r:dr, var baticovärdeiadt lill 10,000 r:dr.
Således kan öfverdrift på det hållet lika väl äga rum, sorn vid andra taxeringar.
Jag vidblifver det vördsamma tillstyrkande, jag redan gjort, att detta betänk, malte afsiås.
Det är en liten irring i hvad Hr von Hartmansdorff sist yttrade, då lian sade, att bancoreglementets redaction ovillkorligen skall underställas R.
Förhållandet är icke sådant, ty BaneoUtsk. bar rättighet att sjelft utfärda det, men nya beslut har Ulsk. icke rättighet att utfärda.
Vid sisla riksdagen begagnade BaneoUtsk. sin rättighet, att utgifva banco-reglementet, men införde deruti endast hvad Ständerne beslutat.
Således måste i denna punkt ett beslut fattas, och derföre tror jag, att äfven de herrar, sorn vilja hafva ett afslag till Utsk:s förslag, skulle kunna instämma deruti att låta betänk, gå tillbaka till Utskottet. BancoUtsk:s utlåt.
N:o 83 återremitterades.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskts den a3 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 84, > anledn. af väckta förslag till förändrade föreskrifter i afseende på bankens fastigheter samt skiftes- och odlings-lånerörelse, blef det ånyo lagdt på bordet af Hr R i b b i ng, Bengt, och Frih.
Sprengtporten, Jac. Wilh.
Föredrogos ånyo och biföllos BancoUtsk:s den 23 dennes på bordet lagda utlåt:n: N:o 85, öfver väckta motioner angide låns lifgifvande från banken emot pant af storskiftade hemman i Dalarne; N.'o 86, öfver väckt motion ang:de förskotts-låns meddelande från banken för strömrensningar, sjö- oell myr-aftappningar samt i stort företagna odlingar.
Den a6 September.
G6y Till pröfning företogs BancoUtsk:s den 2.3 dennes på bordet lagda utlåt.
JV:o 87, i anledn. af väckta motioner ang:de dels utsträckning af lånetiden och nedsättning af räntan för discontina, samt dels bestämmandet af någon viss andel af disconlfonden lill lån åt jordbrukare och bergsmän» Hr Rosenblad, Bernh.:
Jag instämmer helt och hållet med 1 eservanterne uti att afstyrka den föreslagna förlängningen of lånetiden i disconterna, och jag skulle anse såsom måhända alldeles öfverflödigt att här utreda den våda, som uppstode genom att utsträcka den personliga crediten på så lång tid, som Ulsk. föreslagit.
Jag skulle således egentligen vilja anhålla om afslag å detta betänk., 0111 icke samma betänk, innehölle ett afstyrkande af 4 eller 5 andra förslag, i hvilka afseenden jag helt och hållet instämmer med Utsk., och då möjligen ett afslag på hela betänk, kunde anses innebära ett godkännande af dessa förslag.
Derföre får jag anhålla om återremiss af betänkandet.
En värd talare har förklarat sig emot delta förslag.
Jag deremot finner det ganska billigt och böra antagas.
Handelsdisconten anlitas mest af köpmän, hvilka ofta omsätta sina capilaler och kunna derföre med beqvämlighet omsätta sina lån på sex månader.
Deremot begagnas lånecontoret i allmänhet af jordbrukare och embetsman, och desse uppbära sina inkomster vanligen icke mer än en gång om året.
Visst finnas det många embelsmän, sorn uppbära deras lön qvartaliter, men också många , som göra det endast en gång om året, nemi. de som hafva indelt lön.
Ingen lärer deremot kunna bestrida, att jordbrukaren blott en gång om året mottager sin afkastning, och då jordbruket står i den bedröfliga ställning i afseende på skuldsättning, att det finnes intecknad Svensk jord för 70 å 80 millioner r:dr b:co, så att, om man beräknar den icke intecknade skulden, man kunde antaga att jordbruket måhända arbetar med en skuld af 100 millioner r:dr b:co, samt vid sådant förhållande behof af lån nödvändigt mäste uppstå vid inträffande missvextår, eldsvådor och andra olyckshändelser; så finner jag ingenting billigare, än att ett lån, som vid sådana händelser lemnäs, äfven beviljas på ett helt år, hvarigenom jordbrukaren ser sig i tillfälle att försälja sina producler, för att sedermera kunna göra afbetalning på sin skuld.
På dessa grunder får jag, tvertemot den siste talaren, yrka att detta betänk, måtte bifallas.
Hvad be. träffar samme talares yttrande om vådan, så är denna våda för jordbrukaren och löntagaren icke farligare på ett år, än på ett halft år; ty jordbrukaren behåller vanligen sin egendom till fardag och löntagaren har också fardag på sin egendom.
Jag kan således icke inse någon den minsta våda, och billigheten talar för saken vida mera än vådan talar emot den.
Den verkliga billigheten skulle uppoffras om 6jo Den a6 September. hintagaren i disconten, då lian icke mer än en gång 0111 året njuter någon inkomst af sin egendom, icke skulle lå rättighet alt endast en gång 0111 året göra inbetalning på det lån, som banken lemnat honom, synnerligen sorn i Sverige banken är allas förläggare och skall släppa till vid alla tillfällen.
Vi hafva nu visserligen erhållit några obetydliga tillgångar, genom de s. k. privatbankerna, men hvad vilja privatbankerne förslå?
De kunna icke uppfylla Svgnska folkets behof och äro beroende af de regleringar, som Ständerne beslutat, hvarföre, och dä man ej kan komma öfver det antal bancosedlar, som banken vill utgifva, samt R.
St:s Bank uppträder såsom förläggare för all rörelse, ja, för den minsta småsak , denna bank också mäste vara beredd alt uppfylla de villkor, som kunna vara billiga för rörelsen, neli dertill mäste jag j första rummet räkna lättigheten att få lån, som blott en gång om året behöfva omsättas, då låntagaren icke oltare liar några inkomster.
De bevekelsegrunder, som deri siste talaren anfört för att visa billigheten af detta betänk., vågar jag motsäga.
Jag tror icke en gång att det blefve någon särdeles fördel för jordbrukaren och embetsmannen att få lån på längre tid.
Först och främst skulle en större säkerhet, än som nu erfordras, blifva af nöden, och för det andra tror jag, att hvar oell en, sorn anlitades såsom borgensman, skulle mera draga i betänkande att skrifva på en borgen för 12, än lör (5 månader, Hvad jordbrukares och embelsmäns tillstånd beträffar och deras behof af lån på längre tid, i anseende till deras inkomster, så tror jag att förhållandet icke är alldeles sådant, sorn Hr von Qvanten yttrat, Embetsmän i allmänhet få uppbära deras löner mera än en gång om åtef> somlige qvartalsvis, andre, som hafva indelta löner med boställen, hafva årligen en s. k. sommarskatt, och 0111 man sjelf arrenderar ut sitt boställe, så betingar man sig vanligen räntans erläggande 2:ne gånger om året.
Jag kan således icke linna den längre länetiden vara af behofvet påkallad.
Jag tror tvertom, att frestelsen att låna i disconten redan är för stor, och skulle nu dessa lån ytterligare favoriseras, så fruktar jag att många obehagliga följder skulle uppkomma genom lån, som togos utan mogen föregående öfverläggning och kunde föra mången till gäldstugan, Jag är till och med säker på, att om betänk, blefve bifallet, så finge vi se den sednare mycket mera befolkad än den nu är, Jag önskar derföre att betänk, måtte alsi ås.
Jemte det allmänna skäl, som är gällande emot utsträckning af lånetiden för discontina, Hvilka tillhöra en lånerörelse, som endast bör afse tillfälliga behof, och jemte de skäl, som blifvit här anförda af de värde talare, som yttrat sig emot betänk., får
Den 16 September. jag åberopa och fästa uppmärksamhet på ett förhållande, som äfven är omnämndt i Hr Stuarts reservation, nemi. att en anomali skulle inträffa genom bifall till Ulskrs förslag, enär i sådant fall eli lån, lör hvilket icke någon pant lemnäs, och som kan omsättas, skulle kunna ineddelas på ett års lid, då deremot lån, för hvilka säkerhet lemnäs och ingen omsättning äger rum, endast kunde meddelas på ett halft år.
Jag tror att äfven detta är eli skäl, sorn här borde lala för afslag å betänkandet.
Här hafva blifvit skiljaktiga meningar yttrade, hvaraf förmodligen den ena hufvudsakligen afsett låntagarens fördelar
Och den andra långifvarerts eller bankens säkerhet.
Jag skulle likväl tro, att om man närmare betraktar saken, så Skall män linna, alt båda dessa intressen här fullkomligen sammanfalla.
Det kan visserligen i allmänhet vara fördelaktigt för en låntagare att erhålla längre betalningstid; men 0111 man här afser jordbrukets lindel hjelpande, så måste man medgifva att för slående lån, för sådana lån, som användas lill inköp af egendomar, eller sådana förbättringar, som först efter lång tid betala kostnaderna, blir tiden i alla fall för kort, äfven 0111 den skulle utsträckas till 3 eller 4 år.
Det tinnes också andra lånetillgängar för behof af sådan beskaffenhet, men discontens ändamål är att tillhandahålla låntagare penningar för tillfälliga behof och för korläre tider.
Ett hufvudsak ligt villköl' för alt en sådan lånerörelse skall kunna uppfylla sitt ändamål är, att penningarne skola vara att tillgå, då de behöfvas.
Detta villkor ar redan till en del oinihtetgjoidt, ty ofta mäste man rut vänta 2:ne månader innan länet kan Utfalla.
Men om, genom den nu föreslagna lindringen i De— talnings-terminei na, dessa lån göras ännu mer begärliga; så kommer ofelbart att inträffa, det så många lånesökande tillströmma att, i händelse icke creditiven för bancodiseonten Ökas, kommer man att få vänta på lånen, icke endast ett par månader, utan ett år eller kanske flera.
I sådant fall finner man tydligen, att denna inrättning blefve helt oell hållet ett oting, icke motsvarande behofvet hvarken för dem, som Önska stående lån, eller för dem, som behöfva lån på kortare tid.
Man skulle då troligen vid en annan riksdag finna sig föranlåten att rätta detta missförhållande, men skulle dervid icke vilja skärpa villkoren för låntagarne, hvilket alltid är obehagligt.
Måhända skulle man då finna sig föranledd att öka creditivet, d. v. s. öka det belopp, som genom allm. disconlen kunde Utlånas, hvilket efter mitt förmenande vore en bland de mest vådliga åtgärder för hankens säkerhet, som kunde vidtagas.
Elt bevis på att theoretiska grundsatser understundom finnas i den praktiska tillämpningen alldeles förändrade, är det, alt för Svenska Stats— banken äro de s. k. fastighetslånen, ehuru mindre princip - 672 Den qG September. enliga, iikviil mindre ufventyrliga, än allmänna discontrövelsen.
Man skulle t. ex. företaga sig att hastigt upplösa den ena eller andra af dessa lånerörelsegrenar, att låta dem upphöra eller utredas så fort sorn lagen medgifver; och man skulle otvifvelaktig! finna på discont-utredningen en ojemförligt större förlust än på den andra.
Då jag tror att så väl banken som den lånebehöfvande allmänheten är bättre betjent med det nu var. förhållandet, än med det som Utsk. tillstyrkt, tillstyrker jag afslag å betänkandet.
BancoUlskts utlåt.
N:o 87 blef af R. o. Ad. afslaget.
Vid förnyad föredragning af BancoUtsk:s den al dennes på bordet lagda utlåt, N:o 88, i anledn. af väckta motioner, dels om inrättande af lånecontor i hvarje provins, dels om tillökning i disconlfonden och nedsättning af räntan för discontina ni. m., blef samma utlåt, af R. o. Ad. bifallet.
Landtm, yttrade, att alla mål, hvilka på föredraga.listan varit uppförda, nu blifvit för R. o. Ad. föredragna, hvarföre R. o.
Ad. torde finna att något plenum på eftermiddagen icke blefve behöflig!; hemställande Hr Landtm, alltså, om Ståndet tillät att det gjorda anslaget finge nedtagas.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, alt Gr. Posse, Knut Axel, hvilken enligt Electorernes i dag öppnade vallista blifvit utsedd till ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., afsagt sig detta förtroende.
Likaledes tillkännagaf
Hr Landin!., att Frih. Stjernstedt, Lars, ledamot uti LagUlsk., till följe af trägen tjenstgöring i Hofrätten, afsagt sig sin plats i nämnda Utsk.5 hemställande Hr Landtm, om R. o. Ad. behagade bifalla hans tillika gjorda anhållan att vid sin riksdagsmannarätt varda bibehållen.
Hr Landtm, anmodade Hrr Electorer att i de sålunda afgångne ledamöters ställe invälja en ledamot i Lag- och en i Allm.
Upplästes nedannämnda från BancoUtsk. inkomna betanien, 1111 åt:n och memorialer, nemi.:
N:o 77, i anledn. af gjordt accordsanbud till liqvid af ett utaf numera aflidne Majoren Crispin Ekman hos bancodisconten upptaget lån; N:o 78, öfver gjorda anmärkntr vid Utsk:s betänk.
N:o 36, i anledn. af väckt fråga om förändrad organisation af bancofulimäktiges expedition ; N:o Den 26 September.
Cj3 N:o 79, i anledn. af de inom 3:ne RiksSt. gjorda anmärkn-. r vid Utsk:s betänk.
N:o 44? meö förslag till ny aflönings-stat för Bancoverkets euibets- oell tjensteman, konstidkare samt vaktbel jening ; N:o 8o, i anleda. af verkställd revisioh af BancodiscontVerkets räkenskaper oell förvaltning lör år i83g; N:o 8g, angtde en af bankens cOmmissariat verkställd afskrifning af 2:ne från banken utgifna fast ig lie ts—län , hvilkas belopp icke kommit låntagarne tillhanda; N:o go, i anledn. af Inspectoren P. E. Normans ansökning om eftergift af Upplupen öfverränta å ett lån i Bancodiseonten; N-. o gi, med hemställan, att den Jerncont. beviljade cred i t i viii It i banken måtte få fortfara till nästa riksdag; N:o g2, öfver en väckt fråga om fortfarande af det sparbankerna i Riket beviljade creditiv; N:o g3, öfver Hr C. Halleuborgs motion, åsyftande förändring i nu gällande föreskrifter, rÖrrde cassacrediliv åt hy pot liek.sforeningar; N:o 94, i anledn. af Hr Rosenblads, B., motion om creditiv från R.
St:s Bank åt privatbanker; N:o q5, öfver väckta frågor om afsättande utaf en fond 1 R. St-.s Bank, att användas till lån mot pant af ritorr spanmål; N:o 96, öfver K.
M:s nåd. propos. angrde sokt creditivrätt i R.
St:s Bank för Stockholms stads Drätselcommission; N:o 97, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. angrde rättighet för
Directionen af armeens pensionscassa till ett räntebärande creditiv i R.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de Öfriga Stånden, nemi. från PresteSt. af den 19, BorgareSt. af den 23 och BondeSt. af den 23 dennes.
H» R. o.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 13 H. 85 6;4 Den 3o September.
Onsdagen den 3o September i§4o.
Justerades 10 prot.utdr. för den 26 dennes.
Justerades pleni-prot:n för den 12 dennes f. och e. n>.
Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti nedannämnda Utsk. uti afgångne ledamöters stalie; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde, i Lagutskottet: N:o 86.
Christopher, efter N:o 780.
Stjernstedt, Lars; Allin.
Utskottet: N:o 223.
Frih. von Nolcken, Erik Axel, efter N:o i5/j.3. Hr Hederstjerna, fullm.
Gr. Posse, Knut Axel.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att Gr.
Mörner, Carl Göran, hvilken varit fullm. för adeliga ätten Rabenius, återlemnat sin pollett och således afgålt ur Lag Utsk.; och anmodade Hr Landtm.
Hrr Electorer alt innan nästa plenum välja en ledamot i Gr.
Mörners ställe uti ofvannämnda Utskott.
Landtm, tillkännagaf, att Ridd.direct:n anmält sig till referent af R. o. Ad:s förhandlingar hafva antagit vice Notarien Lagerstråle, hvilken ensam åtagit sig ansvaret för nämnda befattning, men fått sig till biträde vice Häradshöfdingen Lindencrona; och hade Directionen ansett platsen för referenten böra blifva vid ett af notarieborden i Riddarhussalen.
Directionen hade derjemte anmält, att de anteckningar, som af dessa referenter göras, skola andra dagen efter den då öfverläggningen ägt rum, klockan emellan g och 12 på dagen, vara tillgängliga till justering i Ridd.cancelliet, hvarefter de hållas lidnings-redactionerna tillhanda.
Det synes, som vid detta tillfälle directtn fästat alltför litet afseende på den del af R. o. Ad:s ledamöter, som är arbetande i Utsk., då directcn tilltrott sig att på förhand kunna utsätta den timme, sorn nu blifvit uppgifven, för justeringen af de härstädes under debatterna afgifna yttranden, hvilka sedermera skola utlöpa bland allmänheten.
Jag har förut protesterat mot hela åtgärden såsom olämplig och, efter mitt begrepp, olaglig, emedan medlen till de ifrågakomne referenternes aflönande
Uro tagna der, hvarifrån de icke bort tagas; men jag ber att Den So September.
6^5 än ytterligare få nedlägga min protest mot en sådan tydning, som skulle de afgifna och i korthet refererade yttrandena efter förutnämnda tids förlopp anses justerade.
Sådant kommer jag icke att erkänna.
Jag erkänner gerna välmeningen hos dem, som begärt denna anstalt; men jag tror att härigenom förhållandet skall blifva sämre än förut.
Tillförene hafva tidningarne gifvit visserligen många ganska felaktiga, ja, bristfälliga uppgifter om förhandlingarna här, men dessa uppgifter hafva icke haft auctoiiteten af att vara justerade.
Nu skulle deremot hvarje misstag synas och antagas af allmänheten som justeradt.
Emot denna praescription för talarne inom oss protesterar jag för nain del, emedan den är verkställbar kanhända af somliga, men icke af alla.
Jag begär propos. till återremiss eller afslag.
Jag tror äfvenledes, alt någon annan justering än den, som i laglig ordning göres inom Ståndet, icke bör ifrågakomma.
Jag anser följaktligen den ifråga var. åtgärden icke böra innefatta något annat, än att yttrandena, sådana som de blifvit af referenterne uppsatta, finnas alt tillgå för dero, som vilja desamma genomse.
Jag förmodar, att de fleste Jedamölerne icke medhinna att genomse dem, åtminstone torde det blifva händelsen med mig.
Således 0111 R. o. Ad. skulle godkänna att de ifrågavar. yttrandena må under de uppgifna timmarna vara tillgängliga, (eller 0111 någon ulsk.ledamot funne någon timme på e. m. lämpligare, har jag ingenting deremot) så tror jag att man gjort allt hvad man bort; ty om någon annan justering, än den lagliga, lärer val icke fråga kunna framställas.
Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Frih. Boyes yttrande, R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att här blott vore fråga om en underrättelse från Ridd.directm om de åtgärder, som directtn, i anledn. af R. o.
Ad:s förut fattade beslut och i anledn. af den anmodan directtn från Ridd.- IJtsk. erhållit, nu vidtagit, och således icke något föislag underkastadt R. o. Ad:s pröfning.