Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lag, som redan hos de fleste uplpstare och civiliserade folkstag blifwit föreffrifwen i afseende pä någon wisi bestämd lid inom hwilken häcklade personer owillkorligen böra ställas för rätta.
Detta har jag således trott förtjena Riksens Högloft.
Ständers upmärksamhet och fär för Len strill hos Högloft.
Ridderstapet och Adeln, wördsammeligcn hemställa om icke Lag-Utskottet mä fä sig anbefaldt at med Förslag til en Lag i detta ämne inkomma pä det Riksens Ständer sedan mä kunna pä sätt 87 §.
Regeringsformen förestrifwer ett sädant deras Förslag til Kongl. Majtt öfwerlamna.
Remitterades til Lag-Utstottet.
Herr Grefwenoch Landtmarsta lken: erindrade at Allmänna Beswärö - och Oeconomie-Utstottets Protocolls-Utdrag af den 28 Julli som den ii Augusti blifwit upläst och pä bordet lagdt, rörande Herr LiiverskolpL8, Ou8tak Memorial angäende Allmänna Upfostrings-anstalter i Riket, innehöll endast Utskottets tanka, at detsamma icke kunde hänföras til de ämnen hwilka ankomma pä desi handläggning, hemställandes likwäl Herr Landtmarstalken til Högloft.
Ridderstapet och Adeln, om icke samma Memorial barde återremitteras lil samma Utstött för at sig dcröfwer yttra.
Efter en korrt ventilation härom och dä Ridderstapet och Adeln ibland de wid denna - Den 24 Augusts. 1229 na Riksdag tilfatts Utskott ej fann något annat än det Allmänna Beswärs- och Oeconomie-ULffottet, (hwilket enligt 89 Z. i Regeringsforinen tilkomme at utreda fr-ägor om grunderna för Allmänna Inrättningar af alla stag,) pä bwars pröfning et mäl af denna beffaffenbet kunde ankomma, Beflöt Ridderskapet och Adeln uppå Herr Grefwen och Landtmarffalkens proposition at detta Mäl skulle til Utskottet äterremitteras, med det tillägg i anled. ning af gjord motion utaf Friherre Hamilton, Larl, at Utffottet ägde om det för nödigt funne, at af Herr 8ilvLr8colpe infordra de närmare upgifter. som kunde tjena til uplpsning wid frägornes utredande.
Ständers Lag-Utskotts Betänkande i anledning af Kongl. Masi.ts Nädiga Proposition om uphäfwande af det i Kongl. Förordningen den 26 Januarii 1302 fladgade straff för afsägelse af Adelskap eller nägon Ridderskapet och Adeln tillgörande rättighet.
Det är en fullkomlig rättwisa uti menniskorS naturliga omdömessätt, at sädane män, som utmärka sig genom store förtjensier, blifwa med högaktning ansedde, och en naturlig följd deraf, at deras afkomlingar ädraga sig upmärk - 1239 Den 24 Augusti. samhet samt i »visit afseende, genom arf bilf, rva delaktige af deras förfäders ära.
Detta anseende, som utgör sjelfwa wäsendet af Adelskap, skulle en sädan Ädling förgäfwes bjuda til at afsäga sig.
Upmärksamheten, en gäng pä honom fästad, stall ej wändas ifrän sitt föremäl, utan nägon tillkommen egen sä bestaffad handling, som föranleder til desi förswagande eller uphörande.
Blotta afsägelsen kunde kanske i somliges omdöme, utan kännedom om wcrklige orsaker, fä utseende af nyck och lättsinnighet :
Men dä den icke stadar nägon enskild eller Staten; bör ock Lagstiftaren anse den som oskyldig.
Hwad angar de yttre företrädcs-rättigheter, som Lagarne tillagt wisie af Högsta Magten til Adligt ständ förflyttade enskilde personer eller stägter; sä beror det af Lagstiftaren at genom Päbud betaga eller tillägga afsägelsen deraf nägon päföljd, antingen för den person ensam, som sädan afsägelse gör eller ock tillika för hans efterkommgnde.
Men ehwad denna afsägelse förklaras mer eller mindre eller ock aldeles icke werksam; sä bör pä anledning af nu mera antagen Regerings-Lag, bwilken uti sine grundsattser skyddar medborgelige tänkesätt och frihet i alla de fall> der andras eller Samhällets rättigheter ej förnärmas, nu ifragawarande afsägelse desto mindre hänföras til de Handlingar, hwilka tvid päföljd af straff mäste förbjudas, som i sädan händelse uphöjelsen til Den 24 Augusti 12ZI lil Adligt ständ kunde nägon gäng träffa personer, i afseende ä hwilkas tänkesätt och för andre okände omständigheter, den skulle förlora sin höga afsigt och egenskapen af »verkligt nä, de. beivis.
Och är det säledes med underdånig til" sredsställelse, som Lag-Utskottet tilstprker bifall lil Kongl. Mas.ts Nädiga Proposition, atKongl.
Förordningen den L6 Januarii 1802, hwarigenoin förlust af alla medborgeliga förmäner samt förtvisning utur
Riket blifivit stadgadt för den, sorn afsäger sig ärfdt eller förrvärfdt Adelffap, eller nägon Ridderskapet och Adeln tilhörande laglig rättighet, mä til all kraft och »verkan uphäfwas.
Stockhol»»» den L9 Augusti 1809.
Ridderffapets och Adelns Ledarnöters »vägnar.
H. k. 8 tr ömkel t.
Pä Högwördige PresteStändets LedamZ, ters wägnar.
Olok Pä Högtär. Borgare-Ständets Ledamöters wägnar. k. 14. 6 r e v e s m il b I.
Pä Hederwärda Bonde-Ständets Leda »nöters wägnar. ketter ^erN5tröm. soban klolmbergssorr.
Detta Betänkande Bifölls.
1232 Den 84 Augusti.
Ständers Lag-Utskotts Betänkande, rörande Kongs Masts Nädiga Proposition om Förklaring af 67:de och S8:de §. §. i 14 Cap. uti 1798 ärs Krigs-Artiklar.
I följe af Kongl. Masts til Riksens Ständer afgifne och derefter til Lag - Utskottet remitterade Nädiga Proposition, angående tillämpning r krigstid af 57 och 58 Z. §. 14 Cap. uti 1798 ars Krigs-Artiklar, wid debändelser, dä brottmäl af mindre' swär bestaffenbet, än de, som röra lif etter ära, genom beswär etter ansökning inkomma, har Lag-Utstottet denna fräga förehaft.
Och ehuru Lag-Utskottet , under den af ämnet skedde granskning och förefallne öfwerläggningar, trott sig ä ena sidan hafwa anledning til den öfwertygelse, at skälet för Krigs - Artiklarnes i fräga warande förestrift om annat förhällande i krig wid underställning och slutligt skärskådande af OfwerDomstolens Utslag i gröfwa brottmäl, än annars i allmänhet är stadgadt, endast ärat finna uti omöligheten at annorlunda med nödig skyndsamhet sädane mäl kunna blifwa afslutade och förbrytaren befordrad til förtjent straff, hwilket framför alt är wid dylike tilfällen magtpäliggande, sä framt den sä ytterst nödige disciplinen hos en i werklig krigstjenst stadd Trupp stall bibehällas; har likwäl ä andra sidan icke kunnat undfalla Lag-Utskottet anmär - Den 24 Augusti 12Z^ ka, at enahanda förhällande just ej inträffar under krigstid wid alla trupper^hälst som någre deraf kunna wara uti hemorten wistande:
I hwilket fall ofwannämnde stal icke är förhand och tillämpningen af Krigs - Artiklarnes pä werklig krigstjenst och lokala tilfälligheter grundade föreffrift således lunde medgifwa undantag.
Dock som mer äberopäde Krigs - Artiklar ännu utgöra en til efterrättelse gällande
Lag och tillika den princip är fullkomligt grundad, at mindre brott icke kräfwer annan noggranhct uti pröfninqen, än et swärare; Sä anser Lag-Utskottet' för sin del ej betänkligt, at Len af Stats - Rådet och Högste
Domstolen redan tilstprkte och af Konungen i Räder afgifne proposition til sadan förklaring öfwer .57 och 58 §.
Z. uti ,4 Cap. af ,798 ärs KrigsArtiklar äfwen mätte antagas, samt i följe deraf lika förbällandc wid afdtmmande och ffärffädande af mindre och gröfre brottmäls
Utftag tils widare i akt tagas.
Stockholm den »9 Augusti 1809.
Ridderffapets och Adelns Ledamöters wägnar.
II. k. 8 trö m l e 1 t.
Pä Högwördige Prcste-Ständets Ledamöters wägnar.
OIo k L j n r b ll c Ic.
Pä Höglärade Borgare StändiUs Ledamöters wägnar. k. I I.
OrevLSmiilil. 12Z4 Den 24 Augusts.
Pä Hederwärda Bonde-Ständets Ledamö- ters wägnar. kelter fernström. dlolmborZsson, Kades xa bordet.
Ständers Lag-Utskotts Betänkande, i anledning af Herr Justitiä-Rädet och Riddaren von Snockn-ks hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln ingifna och derifrän til Utffottet remitterade Memorial, om wista förbudne Skp!b och Swägerskaps- leder.
Dä all sedlighets
Lif och Wäsende bestär i förnuftets wälde öfwer sinligheten, men hwar och en upwä,rande menniska, ehuru född med anlag ti! förnufts förmäga, likwäl begynner med at wara endast sinlig; sä mäste de ungas sinlighet först böjas under andras förnuft och wänjas wid lydnad i allmänhet, för at ftuteligen kunna hörsamma egit förnufts bud och fordringar.
Och dä det är genom upfostran, som icke allenast sjelfwa begreppen om förnuft och desi fordringar skola wäckas, utan ock förnuftet winna styrka och wälde öfwer sinligheten; fä mäste de hwilka skola upfosira, oberoende af de ungas sinliga böjelser, oafbrutet bibehäl la - Den 24 August!. 12ZZ la den oinskränkta wördnad, som gör de forras bud och föreskrifter til Lagar för de sednare.
Mär-na-en emellan rivfostran och dem som upfostras blifwer derföre sä wäl för de Enffilda, som för Staten et heligt föremäl; den bör pä alt satt understödjas och alt undwikas hwarigenom den pä minsta sätt kunde spillas. Som nu Naturen bestämt Föräldrar til det upwäpande flägtets första upfostrare, samt Föräldrars
Syskon eller senare makar, at efter de förras tidiga bortgäng, träda i deras ställe; men ingenting skulle wara sä wärksamt at förswaga wördnaden, som äfwen blotta tankan om möjligheten af en med köns - driften i samband stäende förening emellan upfostrare och dem som upfostas; sä häfwa alla nationer, der sedeförderf icke stigit til sin största höjd, äfwen de, som icke känt Mosis Skrifter, ansett en sädan förening för en styggelse, och denna Naturlige afffl/bafwa Lagarne allestädes welat underhälla och styrka, dels genom förbud af äktenskap, dels genom fwära straff för beblandelse:' i rätt upeller nedstigande skyld, och Swägerskaps - leder, samt i skyldskap ä sidone med dem som äro närmast under stammen.
Pä besia wigtiga grunder Opinionens inflytande pä upfostran, och bägges pä samhällsdygderne, är det som wär Lags förbud i 2!dra Capit Giftermäls Balken samt straff-Lagarna r 59 Capit.
Misigernings
Balken rörande besia leder sig stödja.
Desia Lagens rum förtjena derföre at med största warsamhet behandlas.
Äktenskapliga beblandelser inom desia leder beläggas i wär
Lag med döds straff, Lag-Utffvt ts - 1236 Den 24 Augusti. tet bär, i anledning häraf, öfmermägat sä wäl hmad emot sädauc straff i allmänhet ofta är Laladt och strifmit, svin dcn betänklighet a t de r berörde Lagens rum omtaldte brott föranledas endast af lättsinnighet utan upsät at åstadkomma och utan redig föreställning om.
Handlingens onda följder, men sädane äro wilksren för samhällsordningen, at Handlingar mera mätte straffas efter ben möjliga ffadligbeten af deras följder än efter uphofsmannens upsät:
Och af wördnad för principen af det helas beständ, mäste det enstidta nredlidandets rost nedtystas, sä lange det är en sanning at Statens beständ sädan mm dcn til fribets och rättigheters skydd bör wara, beror pä Seder och desta pä upfostran; och man ej känner riägot sä wärksami medel stom nämnde straff til märkande och underhällande af afstp för sädant som hotar Staten med undergång; mäste det för blodskam i ofwanssrifne leder bibe häll as.
Men stall et sä alfwarsamt straff anwändas, och ar afsigten dermed at i opinionen befästa en mist handlings w derstygelighct; sä mäste Lagstiftningen, för at icke blifma i stridighet med sig sjelf, sorgfälligt tilse, at icke samma handling i något fall mä kunna högtidligen bli förklarad fö ' tilläten och löstig, än mindre genom Religionens Ceremonier helgad.
Den i Memorialet gjorda proposition, at Konungen ma af t77äd tillstå alla äktenskap
Utom i rätt upp- ock) nedstigande leder, eller ä sidone emellan Syskon; innefattar ibland de leder som skulle underkastas Kongl. Difpen, se, äfwen Broders eller Syster barn och deras af - Den 24 Augusts. 12Z7 afföda.
Men dä eremplet af äktenffap i desia leder,enligthwadanfördt är, icke ärmindre skadligt, än det med Stjuf-eller Swärbarn, kan Lag-Utffottet omformälde grunder icke tilstruffa bifall af ,;örflaget ti!
Lag - ändring, sä '.vidt det rörer någon af de ffyldffapsckedcr ä sidone hwilka i 2 §. 2 Cap. Giftermåls - Balken omtalas utan ma, efter Utffottets tanka, förbudet af äktenffap emellan desia Fränder forblifwa lika 0- wilkorligt som det hittilö warit.
Och som enligt hwad Lagen wisligen uttrycker, det ffulle spilla wördnaden emellan Föräldrar och Barn, om en Son kunde blrfwa sin kötlliga Faders Swärfader, eller en Dotter sin Moders Swarmoder, synes afwen äktenffapsförbudet i L L. i samma Capitel böra bibehällas.
Det hörer til begreppet af
Lag, at den skall wara en regel altid lika gällande för de personer och Handlingar sorn den angär.
Alla afwikelser dcrifrän/som den Högsta Magten i afseende pä någon wist person eller handling tilläter, den ma heta Dispence eller Näd, äro egentligen ett uttryck af denna tanka.- Lagar icke altiö Lag.
Sädane contradictioner böra, der nägon möjlighet är, undwikas.
Ds bewisa antingen en ofullkomlighet i Lagen eller ettmisitag uti desi tillämpning; Lagstiftaren bör derföre icke icke gifwa anledning til
Dispenser i andra fall, än dä han ärkänner sin Lags ofullkomlighet, som inträffar, när han antingen förutser möjligheten af händelser, der en allmän Lags-tillämpning efter desi bokstafweliga lydelseejbefordrade desi bogsta och egenteliga syftemäl, s hwilkct i det ffick wära Straff-Lagar nu äro nägon gäng kan hän - L2s8 Den 24 Än gusti. da,) esser anser en witz
Lag i det bela umbärlig , men af respeet för Opinionen unner nödigt ak tils widare bibehålla samma
Lag och genom Dispen er bereda Allmänhetens omdöme för samma Lags uphäfwande.
Erfarenheten wittnar, at den anledning, som Kongl.
Förordningen den zo
December loM gifwit til
Dispenser i äktenskaps- förbudet mellan Syfkonebarn, haft den wärkan at de böter gf 80 daler, som enligt Kongl. Brefwet af dea L?
Octob. 1691 moro Stadgade för Lägers mäl vem emellan, redan, när 1744 ärs
Lag utgafs , kunde nedsattas til 40 daler; Och igenom den i berörde
Lag bibehällne möjligheten af
Dispenser är det nu sä wida kommit, at detze äktenffap hwarken anses för syildiga esser egenteligen förbudna.
I de äldre tider dä öwar Famille för sig utgjorde ett helt/ och Syffoneöarn merendels lika mycket umgjngos som Syskon, war grunden lika til afsky och förbud för äktenskap emellan de förre som emellan de senare; mml de tidiga anledningartil otukt somigenombeständigafammanlefnaden kunde upkomma
Denna grund har i anseende til Spffonebarn uphört, sedan Famisserne begynt bli mera spridda, och som Opinionen äfwen pä ofwanberörde satt är mordén beredd til en förändring, tror Lag - Utskottet sig kunna tillstyrka, at giftermål emellan Syfkonebarn hädanefter mä blifwa ovilkorligen tillatne, samt L sammanhang dermed Bötcrne för Lägers--mål i denna led nedsättas til likhet med det emellan oskylda.
Emedan hwarken Naturen esser Lagarne pä
Htt närmar- sätt förbinda nägon til Faderlig om - Den 24 Augusti.
L23g omsorg om sin Makas förra Makas Barn, och Mosis Skrifter icke förbjuda äktenskap i andra Swägerlaget, sinner Lag Utskottet, som- ej eller inser nägvn annan wigtig grund för sädartt förbud full anledning til'styrka, och mä förbudet i 6 §. 2 Cap.
Gifter Mäis Backen uphöra och straffet pä Lägers- Mäl i de leder hwilka i 9 59 Cap.
Balken omtalas, äfwenwal blifwa lika med det för Lägers-Mäl emellan obeswägrade. I 2 Cap. 6 §.
Giftermäls Balken är äktenskap owilkorligen förbudit för samma leder i Swägerskap ä sidone som i skyldskap
Här inträffa ej eller ofwanämnde afseenden pä upfostran, eller, tidig anledning til otukt; ritan synes afseende förnämligast böra göras pä det förtroende, som emellan nära Slägtingar bör äga rum och hwilket wisierligen pä det högsta säras genom hor med en flägtinges Maka, Lagutskottet har wid Lfwerwägande häraf, funnit at hor inom detza leder wäl i afseende pä det dermed förbundne skänveliga misibruk af förtroendets och wänskapens heliga rättigheter, borde strängare bestraffas, än äktenskaps brott emellan boswagrade.
Men exempel af köns förbindelser i och för sig sjelfwe inom besia leder, finner Lag-Utskottet ei wara af sä äfwentyrlig päföljd, som de hwilka inflyta pä det upwäxande flägtets Moralitet.
Hwarföre Lag Utskottet wäl tror, at förbuden i besia leder sä mycket häldre skullkunna i en framtid uphäfwas, som ätskillias Theologer äro ense der om. at Mosis Lagar, sä widt de anqä besia leder, icke äro egenteligen Moraliska, utan blott Police-Lagar för Judissa Na Ltons^ - 1240
Den 24 Augustt. tioncn och besia Lagar, som endast sträcka forbudet ttl äktenskap med Broders och Farbroders Enia, i en wisi händelse förpligta en efterlcfwande Broder, at med Brödrens Enka gifta sig.
Men pä de ffäl som ofwan äro anförde och af respect för Opinionen sinner Lag-Ulffottet betänkeligt föreflä annan ändring an at det wilker af Konungens Nådiga tillätelse, som förut warit förestrifwit wid Syffone barns äktenskap, hädanefter ma bindas wid giftermål emellan beswägrade i de leder 5 §., 2 Cap. Giftermäls-Balken omtalar.
I sammanbang härmed, har ockLag-Utflottet ansett sig böra föreflä en lindring i straffet för Lägers Mäl i besia Swägerjkapsleder, sä at i allmänhet penninge - böter mä aga rum, utom i de fall, dä den lefwer, genom hwilken Swägerlaget kommer, samt wid dubbelt hor, sä at för Lägers-Mal emellan ogifte, i likhet med hwad förut är stadgadt för Syffonebarn mä hwardera böta 4o daler; för Lägers-mäl i fästom, den ofäsie 40 daler och den fäste 80 daler:
För enfält hor, när den skyldeman, genom hwilken Swägerffapet kommer, är död, den ogifte böta 8o och den gifte mo daler: och böterne i detta fall endast förwandlas til Fängelse pa watten och bröd.
Men om den genom hwilken Swägerlaget upkommer, lefwer, straffas den ogifte med 20 och den gifte med 24 dagars Fängelse wid watten och bröd.
Dubbelt bor i besia leder lärer ej kunna blifwa swärare än emellan obeswägrade.
Och som, i händelse Lag-Utskottets nn gifna tilstyrkande antages, desie brott ej kunna räknas til de gröfre; sä kan Under - Rätts-Utslag här - Den 34 Augustt. 1241. kärvm gä i fullbordan, utan underställning til Egwer-Ratt, äfwen som Kyrkopligten mä, såsom r andra Lägers mäls saker, blifwa enstild.
För öfrigt och som det naturliga närmare förtroende samt ofta gemensamma interetze hrvilket äger rum emellan de i ofwanomtaldte leder skylde eller beswägrade, genom de nu föreflagne förändringar icke uphöra; finner Lag-Utstottet^ det desia förändringar ej eller böra medföra nägon ändring i kwad Lagen i i3 och > .
Capitlen Räctegängs-Dalken omIäf emot Domare och wittnen stadgar.
Enligt hwad nu anfördt äk, stulle säledes följande
Lag förändring äga rum:
I G^stermäls - Balkens 2 Capitel. 3.
Syffonebarn mäge taga hwar annan til äkta, utan at bertil söka Konungens lof. §. 5.
J Swägerlag ä sidone mä man ej titan Konnngen gtfwer ther lof til, gifta sig med sin Broders Enka ; Brodersons eller Systersons, Broders eller Systers Sonesons eller Dottersons Enka; sin Faderbroders, eller Moderbroders, Fa» dcrfaders eller Fadermoders, Moderfaders eller Modermoders Broders Enka; ej eller med sin aflidne hustrus Syster, hustrus Broders eller hustrus Systers Dotter eller Dotter Dotter, och theras afkomma ; hustrus Fader Syster eller Moders Syster, hustrus Faderfaders eller FaderMo. ders Syster; hustrus Moderfaders eller Moder Moders Syster. Z. 6.
I andra Swägerlaget ware ej äkten. stäp förbudit; Och thp 'mä man bygga äkten» Andra Land. 57-0 166, 1S7. sta - 1242 Den 24 Augusti. skap med sin hustrus Stjuf Moder, eller sin Stjuf Faders Enka;, sä ock med sin döda Dotters Mans Enka eller med sin Stjuf-Sons eller Stjuf-Sons Sons Enka.
I Misigernings-> Balkens f8 Cap. Lagrar man sitt Syskonbarn, eller then som förr ägt hans eller hennes Syffonebarn til äkta, eller eljest häsdat hafwer, bote som för lönjkaläger. 59 Cap. §. 6.
Lägrar man sin aflidna Hustrus SyLer, sin aflidna hustrus Broders eller Systers dotter eller sin Broders, sin Faderbroders eller Moderbroders
Enka: eller hafwer qwinna lägersmäl med sin aflidna mans Broder; eller med sin aflidna mans Broders eller Systerson, eller med sin aflidna Systers, Fasters eller Mostersman: eller lägrar ogift man twänne ogifta Systrar, eller läter ogift qwinna lägra sig af twänne 0- gifta Bröder: är ingenthera fäst, bote hwarthera Fyratio daler.
Hr enthera fäst; böte den 0. fäste 4o den fäste »o daler, och om bägge fäste äro, hwarthera 80 daler, i brist af böter för-» wandlas the til Fängelse wid watten och bröd. §. 7. Begär man enfält hor i thesia Swägerjkaps leder, sedan den äkta makan, genom hwilken Swägerlaget kommer, är död, säsom thä man j sitt andra gifte lägrar sin förra hustrus ogifta Syster, eller förra hustruns Broders eller Systers ogifta dotter, sin Broders,Fader-Broders eller Moderbroders ogifta Enka: eller Enkling lägrar sin förra hustrus gifta Syster, förra - Den 24 August?. iS43 ra kustrus Broders eller Systers gifta dotter sin afledna Broders Faderbroders eller Moderbrvders
Enka, thä han är för andra gängen gift:
Eller qwinnan i sitt andra gifte läter lägra sig af sin förra mans ogifta Broder och sä widare; thä bote tben ogifte daler och then gifte rro daler, eller forwandlas böterna ther the brista, til Fängelse wid watten och bröd. Z. s. Begär man i desta leder enfält hor, medan then makan lefwer genom hwilken Swägerlaget kommer, säsom dä man medan hustrun lefwer, lägrar bennes ogifta Syster, eller hustruns Broders eller Systers ogifta dotter; eller en ogift man lägrar sin ännu lefwande Broders, Faderbroderseller Moderbroders hustru, och sä widare, thä straffas den ogifte med 20 och den gifte med 24 dagars Fängelse wid watten och bröd, säsom the ther icke blott hor och Swägerffaps. brätt föröfwat, utan ock mera skyldes förtroende högeligen mistbrukat.
Dubbelt hor i thesia leder straffas med högsta kroppsligt. §. 9.
Häfdar man sin affedna hustrus Stjuf, moder, eller Stjuf-Sons hustru ; eller sin StjufSons Enka, eller hafwer qwinna lägers - mät med sin mans Stjuf-Fader eller Stjuf ModerS man eller sin mans Stjuf-Moders efterlämnade man; thä Botes säsom för lönffaläger; Samma Lag ware om i andra Swägerlaget ä sidone lä. gersmäl ffer.
I Rättegängs-Bakkens iZ Lap. §. r. Nu will Kärande eller Swarande jäfwa Domaren, göre thet beskedliga, och döme Ds - 1244 Den 24 Nugusti.
Dommaren, sjelf vm thet jäf; Thesie öro Laga jäf Om Dommaren är med entbera i tken skyld" stäp eller Swägerlag, tberr äktenstap esler y dra Capitlet Giftermäls-Balken antingen owukorligt förbudit ar, eller ej utan Konungens särskildta tilständ, sär byggas; sä ock vm han är entheras Eyskonebarn i skyldskap; eller i andra Swägerlaget med enthera befryndad i the leder som i 6 §. äberopade Capitlet nämnas: eller är Dommaren dest wederdelo - man eller uppenbara vwän; eller äger Dommaren eller hans skyldemän som nu nämde äro, i then Saken del, eller kunna de någon synnerlig nytta eller stada tberaf wänta: eller hafwer han i annan Rätt i samma Sak Bommare warit, eller förr warit Fullmägtig tberi, eller wittnat, eller förut säsom Betjent i nägon Rätt, eller bos Konungens Befallningsbafwande, nägot sint fattat, som iben i Saken rörer: eller hafwer han sjelf en lika Sak i annan Rätt, wet Dommaren, at ett sädant jäf emot honom är, änthä at Parten ej är ther om kunnig; träde sjelfmant frän Rätten.
Stockholm den 12 Augusti iM.
Ridderstolpe! och Adelns Ledamöters wägnar. kl. k'. 8 t r ö m l e ! t. Pä HZgwördige Presterskapets Ledamö. ters wägnar.
OIo t L j u r b ij c k.
Pä Högtärade Borgerskapets Ledamöters wägnar.
?. kl. 6 r e v e § m ii b I.
Pä Hederwärda Bonde-Ständets Ledamöters wägnar. kelter Jernström.
Jobsn kkolmberxsson.
Tran, Den 24 Augustt. 1245 Transumt af Protocollet hällit uti Riksens Högloft.
Ständers Lag-Utskott den 12 Augusti 1809.
Til Justering uplästes det Förslag til Betänkande, svin Utskottets Beredning afgifwit i anledning af Herr Justitie-Rädet von 8croi<irKjr Memorial,om wisteförbudnaskyld-och Ewägerffapsleder' hwilketBetänkande af Utffottets fläste Ledamöter bifölls; Dock yttrade Herr Biskopen Doctor t;ju! klick, i afseende pä bibehällandet af 3 §. uti 2 Capitlet Giftermäls - Balken, följande författade skrifteliga mening.
En Rätt, at innan behörig Dommare sig öfwer Lagens tillämpning wid förekommande fall i Laga ordning utlätit för detta fall uphäfwa kraft och werkön, är efter min oförgripeliga mening, en tanka icke gärna förenlig med begrepp om Lagens ändamäl och samhäls-Ordning, uttur detta begrepp synas Rongl. päbudrt om Sclic tantcf den Z October 1'23, Kongl. Brefwet i Kongl.
Can eliets Bref den 25 September 175^, Kongl Kungörelsen den 11 Maij 1772 och 1774 wara ursprungen.
Hwarje man äger at eftcrgifwa sto
Rätt allenast det icke sker med tredje Mans försäng; I följe bwaraf och all den stund beskrifwen
Lag är stadgad för z:dje Mans eller sambällets-Rätt, och denna Lag är anförtrodd wederbörande