Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gyldenstolpe föreslagna contra propos., upplästes lill justering och godkändes följande förslag till voter.propos.: 10 II. 52 410 Den 7 Maj e. m.
Den som antager den i Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskrns mern.
N:o 114 till R. o. Ad. gjorda hemställan, att, med frånträdande af sitt i frågan om uppförandet af en fyrbåk å skäret Understen, fattade särskilda beslut, instämma i det, hvaruti Borgare- och BondeSt:n stannat, voterar j'a; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, varder ofvauberörde inbjudning icke af R. o. Ad. antagen.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som föijer Ja —30.
Uppå sedermera af H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, framställd propos., fann R. o. Ad. den af Ulskin i sammanhang med den nu antagna inbjudningen ifrågaställda voter.propos. hafva förfallit.
Föredrogos och lades till handlingarne Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ns d. 3 dennes på bordet lagde mern.:
N:o 115, i anledn. af återremiss å Utsk:ns betänk.
N:o 71; och N:o 116, i anledn. af återremiss å Utskrns betänk.
Äfvenledes föredrogs och lades till handlingarne Bevilln.- Utsk:s d. 3 dennes på bordet lagda mern.
N:o 36, i anledn. af de beslut RiksSt:n fattat, ang:de de i Utsk:s mern.
N:o 35 förekommande luilbevillnirigsfrågor.
Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda utlat.
N:o 107, i anledn. af gjorde anmärkn:r vid Utsk:s betänk.
N:o 01, öfver väckt motion om förmånsrätt för förskott, leninadt på varor, som blifvit lill försäljning cmottagne m. m.
Slutligen föredrogs LagUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda utlat.
N:o 108, i anledn. af gjorde anmärkntr vid Utsk:s betänk.
]N:o 92, öfver väckte motioner om förändring af 17 cap. 2 § Rätteg.b:n, ang:de den kraft till bevisning, som bör tillkomma böcker öfver handel och köpenskap. R. o. Ad. biföll LagUtskts betänk.
N:o 92, med de derutinnan i utlåt.
N;o 108 föreslagna förändringar.
Den T Maj e. m. 411 Justerades pleniprot. för d. 26 sisll.
Mars f. ra. H. R. o.
In fidem protocolli, yl Ibert Munck.
Fredagen den 1) Maj 1845.
Justerades 8 prot.utdr. fär d. 7 dennes e. m.
Mars e. m. samt d. 29 i samma månad.
Upplästes det hos R.
St:s Electorer vid val af comiterade för tryckfrihetens vård hållna protocoll, så lydande:
Är 1845 d. 8 Maj sammanträdde R.
H. St:s Electorer till val af comiterade till tryckfrihetens vård; och befunnos, efter valsedlarnas öppnande, rösterna hafva utfallit, som följer: Pastor Primarius och Ledamoten af K. Nordstj.Orden D:r Abraham Zacharias Pettersson 22 röster.
Expeditionschefen och Ridd. af K.
Nordstj.Orden Nils Wilhelm af Zellen 20 ,, Lagmannen och Ridd. af K. Nordstj.Orden Christian Sundin 18 „ Professoren och Ridd. af K. Nordstj.Orden Lars Magnus Enberg 16 „
Riksanliqvarien och Ridd. af K.
Nordstj.Orden Rror Emil Hildebrand 13 „
Kammarrådet Sven Lorenz Theorell 12 „
Expeditionssecreter., Häradshöfdingen och Ridd. af K. Nordstj.Orden Johan Gabriel Richert ... 10 ,5 Ryttmästaren, Frih. Fredrik Wilhelm Tersmeden . 4 „ Professorén D:r Pehr Erik Bergfalk 4 „ Rådmannen Johan Fredrik Gråå 4 „ Förste Exped.secreler., Ridd. af K. Nordstj.- och Konung Carl XIILs Orden Pehr Ulmgren ... 3 „ Borgmästaren och Commendeuren af K. WasaOrden samt Ridd. af Nordstj.Orden Guslaf Holm 3 „ Hofrättsrådet Carl Henrik Pfeifer 2 „ Professoren Nils Håkan Selander 2 ,, Professoren och Ridd. af K. Nordstj.Orden Peter Fredrik Wahlberg 2 „ 412 Den 9 Maj.
Grosshandlaren Frans Schartau 2 röster. F. d. Statsrådet och Ridd. af K. Nordstj.Orden Samuel Grubbe .1 ,, Professoren och Ridd. af K.
Nordstj.Orden Anders Magnus Strinnholm 1 „
Då sålunda icke rösterna till mera än hälften af de röstandes antal fallit på flera än fem personer, anställdes först votering till antagande af Kammarrådet Theorell, som bland de öfriga erhållit de flesta rösterna; hvarvid, sedan en voteringssedel blifvit aflagd och förseglad, samt de öfriga öppnade, rösterna funnits hafva utfallit sålunda:
Hvarefter votering företogs till antagande af Exped.secret.
Richert, som dernäst följde i rösteanlal; oell befanns, efter en voteringssedels afläggande och försegling, samt de öfrigas öppnande, denna votering hafva utfallit, som följer: Ja —13.
Varande alltså Pastor Primarius och Ledamoteu af K. Nordstj.- Orden, D:r Abraham Zacharias Pettersson, Exped.chefen och Ridd.
Nils Wilh. af Zellén, Lagmannen och Ridd.
Christian Sundin, Professoren och Ridd.
Lars Magnus Enberg, Riksanliqvarien och Ridd.
Bror Emil Hildebrand samt Exped.secret. och Ridd.
Johan Gabriel Richert, utsedde att vara comitcradc till tryckfrihetens vård.
Ut supra. C. F. Horn.
Joli. Jall. Hedren. J. F. Gräå. J. Kihlblom. R. o. Ad. beslöt, uppå derom af II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., att anmoda Exp.Utsk. att uppsätta couslitutorialer för de sålunda till comiterade för tryckfrihetens vård utsedde personer.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då R. o. Ad. redan godkänt 2:ne af Const.Utsk. föreslagna voter.propos:r, det syntes nödigt att R. o. Ad. valde ledamöter i förstärkt Const.- Utsk., och H. Ex. fördenskull linge hemställa, om R. o. Ad. behagade företaga detta val nästa Onsdags förmiddag; hvilket bifölls.
Då sedermera H.
Ex. yttrade, att vid samma tillfälle vore nödigt att utse suppleanter, samt hemställde om icke deras antal, hvilket vid sista riksdag varit 10, kunde inskränkas till 6, i hvilket fall hvarje vallista borde innehålla 20 namn, blef äfven denna hemställan af R. o. Ad. bifallen.
Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 7 dennes f. m. på Den 9 Maj. 413 bordet lagda betänk.
N:o 38, med förslag till bevilln.summans fördelning.
Likaledes föredrogs ocb bifölls StatsUtsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 306, ang:de den upprättade riksstaten.
Justerades 2:ne prot.uldr., ang:de R. o. Ad:s nu i afseende på Bevilln.Utsk:s betänk.
N:o 38 och StatsUtsk:s mern.
N:o 306 iältade beslut.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda mern. lN:o 90, i anledn. af dels erhållen återremiss, dels särskilda RiksSt:s skiljaktiga beslut, rör:de utlät.
Detta mern. företogs momentvis till pröfning.
Momentet A) ang:de den gemm 3.ne Stånds beslut beviljade summa till inköp af slafvar å öri St.
Lades till handlingarue.
B) ang:de frågan huruvida förenämnde utgift bör bestridas af Handels- och Sjöfartsfonden eller af Riksg.cont.
Då jag anser det be slut, som R. o.
Ad. fattat i förevarande ämne, vara så riktigt, att ingen återkallelse deraf bör äga rum, så hemställer jag vördsamt, att inbjudningen måtte afslås, och att R. o.
Ad. måtte godkänna voter.proposm. R. o. Ad. beslöt, att, med vidblifvande af sitt i ämnet förut fattade beslut, godkänna den af Utsk. i delta mom. föreslag na voler.propus.
C) an g: de förbehåll om framtida ersättning för samma utgift.
Här tror jag åter, att det vore skäl alt R. o. Ad. antoge inbjudningen, emedan det förslag, som bär göres, är fullständigare, än det sorn R. o.
Ad. i samma syftning, men icke i samma utsträckning, har fattat.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos:r, antog R. o. Ad.
Utsk:s inbjudning till instämmande i det af BorgareSt. fattade beslut, att utgiften lill friköpande af slafvarne å St.
Barthelemy må äga rum, under förbehåll af framtida ersättning, och ansågs i följd deraf den af Utsk. föreslagna voter.propos. N:o 2 förfalla samt godkändes voler.propos. N:o 3, med den förändring, att uti eontrapropos. lista alternativet, innehållande R. o. Adis beslut, borde utgå.
Vidare föredrogs och företog R. o. Ad. momentvis till pröfning StatsUtskis d. 7 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 291, i anledn. af dels erhållen återremiss, dels särskilde RiksSl:s skiljaktiga beslut ronde utlåt.
N:o 258. 414 Den 9 Maj.
Morn. a), ang-.de de af 3:ne Ständ bifallne delar af ut lut.
N.o 258.
Moni. b), ang:de (Jtsk:s tillstyrkande i afseende pä Colonien St.
Barthelemys afträdande till någon främmande makt.
På de skal, som af Utsk. äro förut anförda så väl i detta utlåt, som uti det för ra, får jag hemställa, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna för godt alt frångå sitt beslut ang:de öns afträdande, och att R. o. Ad. måtte, med bifall till K.
M:s nåd. propos. i detta afseende, åt K.
M. öfverlemna, att på sådane villkor, som för
Riket äro de mest förmånliga, afträda ön, när tillfälle dertill yppar sig.
Fördelen af öns bibehållande är ingen.
Kostnaderne äro obestämda och hafva under flere år uppgått till icke obetydliga summor, utan att någon inkomst varit att förvänta.
Olägenheterna kunna dessutom, såsom förut är anfördt, blifva betydliga i anledning af de omständigheter, som skulle kunna uppkomma.
Dessutom gåfve, såsom förut är anfördt, i händelse Riket invecklades i fiendtlighet med främmande makter, Svenska handeln af ön ingen fördel, likasom under de förflutna 60 åren det tillräckligt visat sig, alt de i början af 1780-talet förväntade fördelar hafva helt och hållit uteblifvit.
Jag vågar derföre hemställa, om icke R. o. Ad. skulle, med frångående af sitt beslut, vilja bifalla Utsk:s framställning i denua del, och på det ta sätt fullkomligt bifalla K.
M:s nåd. propos. i ämnet, hvilken säkerligen, innan den beslöts, har blifvit öfverlagd så väl i afseende på politiska, som ekonomiska och statsrätlsförhållanden.
Då öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, och H.
Ad. behagade antaga Utsk:s i delta mom. gjorda inbjudning samt således, med frånträdande af sitt förut fattade beslut, bifalla Utsk:s tillstyrkande i 2:dra punkten af utlåt.
N:o 258, ropades ja jemte ett eller annat nej; hvarpå H. Ex. tillkännagaf, att ja öfverröslal nej.
Mom. c) ang:de fortfarande balancering i statsverkets räkenskaper af de 73f53 r:dr 16 sk. b:co, sorn Statscont. förskjutit till underhåll för fricadetter och. pension ät Gen.Lieutenanten Suremain.
Jag skulle icke tro, att det vore skäl att, för en så obetydlig fråga som denna, ingå uti någon omröstning i förstärkt Utsk., utan hemställer, att R. e.
Ad. ville antaga inbjudningen. R. o. Ad. antog den i denna punkt gjorda inbjudning och ansåg i följd deraf den af Utsk. föreslagna voter.propos. förfalla.
Mom. d) ang:de den pension, som blifvit tillagd Prot.- secret. vid Colonialdepart. L. J.
Borings enka.
Den 9 Maj. 415 Vid föredragning af SlatsUtsk:s d. 7 dennes f. ra. på bordel lagda mern.
N:o 292, med förslag till voler.propos. rörde ett lån för uppbyggandet af ny kyrka i Christinehamn, blef den föreslagna voler.propos. af R. o. Ad. godkänd.
Föredrogos och bi fö
I los S(alsUtsk:s d. 7 dennes f. ra. på bordet lagda utlåt:n: N:o 293, nied anleda, af erhållne återremisser i fråga om ett lån för reparerandet och utvidgandet af Nyköpings lärdomsskola; och N:o 294, i anledn. af väckt fråga om indragning af den åt pastorerne i Ottarps, Filestads och Nöbbelöfs socknar af Malmöhus län upplåtna förläningsspanmål.
Företog R. o. Ad. punktvis till pröfning StatsUtsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda förnyade utlåt.
N:o 305, ang:de de af K. M. i nåder föreslagna åtgärder till behöfvandes undsättning i missväxtår. lista punkten, innehålla/ide förnyad hemställan om upphörande af det vid sista riksdag anvisade undsätlningscrediliv af 100,000 r.-dr. R. o.
Ad. vidblef sitt angide undsältningscreditivet förut fattade beslut och afslog i följd deraf Ulskis i denna punkt gjorda hemställan.
2:dra punkten, ang:de anvisande till ifrugavar. ändamål af hvad som redan influtit och ytterligare han inflyta utaf i83o års undsältnin gscred il i v m edel, äfvensom af tullafgifterne för under sednare åren införd eller framdeles inkommande utländsk spanmål.
3:dje punkten, innehållande hemställan, alt R.
St. mutte godkänna det af Utså. begagnade uttryck, att nyssnämnde tillgångar må användas åt behöfvande '"vid och efter inträjfunde missväxter.” Frih.
För min del medgif ver jag gerna hvad Utsk. i detta afseende föreslagit, och får hemställa, att R. o.
Ad. äfven mätte dertill lemna sitt bifall, pä det att R.
St. måtte blifva enstämmiga uti sina beslut rör:de detta ämne, ehuru jag för öfrigt icke kan inse, att förändringen är af någon särdeles vigt.
Uppå härefter framställd propos. blef denna punkt af R. o. Ad. infallen.
4:de punkten, innehållande framställning derom, att de i Utsk:s tillstyrkande till undsättningsmedlens anvisande förekommande orden ; ”intill R.
St:s nästa sammankomstböra utgå.
Rilolls. 416 Den 9 Maj.
5:te punkten, innehållande yttrande i afseende på. yrkandet, att en del af undsättningsmedlen må användas till understöd utan uterbetalningsskyldighet.
Alla de olägenheter, som åtfölja undsättning utan återbetalningsskyldighet, och sorn genom sista riksdagens beslut i detta ämne gjorde sig gällande, samt nu afven af Utsk. blifvit ansedda vara af den vigt, att Utsk. icke ville tillstyrka utbetalning af någon del af detta anslag utan återbetalningsskyldighet, äga sina goda grunder och kunna icke förnekas, så vida undsättningen skulle utsträckas obegränsadt; men då R. o. Ad. vid öfverläggningen om denna fråga, då den sisla gången förevar, inskränkte beloppet, som utan återbetalningsskyldighet skulle kunna meddelas såsom undsättning i missväxtår, till 50,000 r:dr; så försvinna alla dessa äfventyrligheter oell menliga följder, som qljest till följd af detta beslut lätteligen skulle kunnat uppkomma.
Uppenbarligen har R. o. Ad. endast afselt de förekommande händelser, då ingen del afen ort skulle vara i det trångmål, som t. ex. 1838 fiskarena i Bohuslänsskärgården voro,'och då ändamålet icke kan vinnas på annat sätt.
Då R. o. Ad. upptog denna del af frågan i sitt beslut uti sammanhang med alla de öfriga, så vågar jag nu tillstyrka, att R. o. Ad. måtte vidblifva delta beslut och afslå Utsk:s inbjudning.
Jag får äfven för min del vördsamt tillstyrka, alt R. o. Ad. måtte i denna fråga vidblifva sitt en gång fattade beslut.
Jag tror att i stället för att någon förlust derigenom kunde tillskyndas Staten, så kommer Staten verkeligen att derigenom göra en besparing.
Förut har varit vanligt, att, då missväxt inträlfat i någon ort och understöd i anledning deraf erhållits, socknarne iklädt sig ansvarighet för de Riedel, som blifvit utlemnade åt deras särskilda medlemmar.
Älägges denna ansvarighet med beräkning derpå, att deu verkligen skulle komma att tillämpas, så kan ingen annan erhålla understöd af den säd eiler de penningar, som anslås, än de hvilka verkligen kunna återbetala det erhållna understödet.
Göres derpå icke afseende, så blir förhållandet såsom oftast och nästan utan undantag visat sig inträffa, att när det kommer till liqvid, så slippa de att betala, som ieke kunna betala.
Jag tror således, att det bästa vore, alt rent af förklara, att en viss summa får lemnäs åt dem, som icke kunna återbetala; ty då skulle det verka derhän, att sädén endast ullemnades åt personer, som icke kunde återbetala hvad Staten förskjöt ål dem, eller snarare, att man så slällde.liil, att säd tillhandahölls inom de orter, der behofvet existerade, hos enskilda personer, och då skulle commuuernes medlemmar, som kunde betala, icke få något af Slaten, hvaremot de skulle säkerligen få credit hos den enskilde personen, som hade åtagit sig alt hålla säden tillhanda.
Jag tror det i flere afseenden vara nödvändigt, att säden utan anspråk på återgälda u - Den 9 M a j. 417 dande lemnäs.
Man säger, att de behöfvande kunna arbeta och derigenom förtjena hvad de behöfva; men man bör dervid ihågkomma, att vanligtvis, när nöd inträffar uti en ort, den svåraste liden är början på våren, och då är oftast förhållandet sådant, att något lämpligt arbete icke kan påfinnas, hvarmed man kan sysselsätta dem.
Jag får således förena mig med den föregående talaren uti det yrkande, att R. o. Ad. mätte vidblifva sitt redan fattade beslut.
Jemte det jag för enar mig med de föregående talarne, har jag egentligen begärt ordet, blott för att i R.o. A:ds prot. få i största korthet nedlägga min tanka om undsättningsväsendet i allmänhet.
Förmodligen blir denna tanka begrafven i prot.; men äfven fröet utsås i jorden och förblifver der begrafvet, om, för mötande hinder, det ej förmår att skjuta brodd.
Sä länge Staten fortfar med dessa vacklande åtgärder, som hittills i Sverige varit brukliga, sä länge skall nöden efter hvarje missväxtår blifva stor och tryckande.
Förrän man uppställer ett genomtänkt och conseqvent. system för alla offentliga arbeten, hvilka väl kunna hvila, dä arbetsförtjenst derförutan icke saknas, men åter upptagas, när de beböfvas lill de nödlidandes försörjning; förr än man med ett sådant system för allmänna arbeten förenar ett conseqvent system af sockenmagasiner, hvarifrån understöd lemnäs, vare sig såsom lån eller gåfva, i spanmäl men icke i penningar, förr skall denna del af Sveriges statsförvaltning icke blifva väl ordnad.
Emedlertid är för närvarande intet annat att göra, än biträda de Herrars mening, som tillstyrkt, alt R. o. Ad. ville vidblifva sitt i ämnet redan fattade beslut.
Ofverläggningen om denna punkt ansågs härmed vara slutad, hvarefter R. o. Ad. afslog Olsk:s deri afgifna yttrande samt vidblef sitt förut i ämnet fattade beslut. 6:te punkten, innehållande hemställan, att af undsättningsmedlen ett belopp af högst 100,000 r:dr må såsom lån utgå emot annan af K. M. i nåder godkänd säkerhet, an menigheternes gemensamma ansvarighet, eiler i yttersta nödfall emot blott undsättnings t a gar nes åt erbetalningsförbindelser.
Palmstjerna, Carl Otto: Då R. 0. Ad:s förut i denna fråga fattade beslut innehåller, ”att i öfrigt medlen endast måtte disponeras lill låneunderstöd utan ränta, med bestämd återbetalningslid och mot derför ställd säkerhet af de större eller mindre meuigheterne gemensamt, eller oell hvad annan ansvarighet, K.
M. pröfvar kunna godkännas,” och samma beslut är af PresteSt. fattadt; så torde R. 0. Ad. finna, att den punkt, som nu sednast är föredragen, icke af R. o. Ad. lämpligen kan antagas, eller att åtminstone dess antagande är belt och hållet öfverflödig och skulle snarare inveckla frågan än på ett tillfredsställande sätt lösa den.
Jag afstyrker således antagandet af Ulsk:s inbjudning. 10 11. ' 53 418 Den 9 Maj.
Jag får äfven nu instämma i det yttrande, sorn Frih.
Palmstjerna afgifvit, oell måste bekänna, att jag icke förstår Utsk:s mening i denna punk t, dä Utsk. föreslår, att 100,000 ndr må utlemnas emot undsättuingstagarnes återbetalningsförbindelser, när Utsk. förut afslagit, alt 50,000 r:dr skulle få lemnäs såsom ren gåfva.
Genom det ifrågavar. stadstadgandet lärer en hvar nogsamt finna, att dä endast en återbetalningsförbindelse fordras af en fattig, hvilken han icke någonsin kan fullgöra, man genom denna punkt riskerar 100.00Q r:dr, i stället för alt man, genom antagande af det förra förslaget, blott vågar 50,000 r:dr. Frih.
Sedan Utsk. vid blifvit sitt förut fattade beslut i den förra punkten, anser äfven jag, lika med Frih.
Palmstjerna, att det icke är lämpligt att äfven bifalla denna; men jag begärde egen ligen ordet i anledn. af Hr Åkermans yttrade förundran, alt Ulsk. har tillstyrkt, att 100,000 r:dr kunde utlemnas endast emot äterbetaluingsförbindelser i yttersta nödfall, och deremot afstyrkt 50,000 r:dr att lemnäs såsom gäfva.
Orsaken lill Utsk:s tillstyrkande i detta fall, var icke den förlust af 50,000 r:dr, som Staten kunde göra, utan den var, att Utsk. icke ansåg sig böra erkänna den princip, att Staten skall lemna understöd utan ålerbelalningsskyldighet, der det finnes en möjlighet för dem, som erhållit understödet, att verksälla en sådan återbetalning; men för att öppna en möjlighet för de fattigare att få understöd, så tillstyrker Ulsk. dessa 100,000 r:dr emot lindrigare villkor.
Detta var skälet, hvarför Utsk. afstyrkte de 50,000 r:drne.
Då öfverläggningen nu förklarades vara fulländad, hemställde 11.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. bebagade afslå denna punkt samt vidblifva sitt förut i ämnet fattade beslut.
Ropades ja, 7:de punkten, innehallande ett, under förutsättning af bifall till Utsk:s i ofvanberörde delar gjorde tillstyrkande, framstäldt redactionsförslag. R. o. Ad. fann sig, i följd af sina förut fattade beslut, ej kunna godkänna detta redactionsförslag. 8:de punkten, innefattande hemställan i afseende på lydelsen af beslutet derom, att den af K.
M. icke disponerade conlanta behållningen af de tullafgifter hvilka, under de sednare åren influtit för utländsk spanmål, bör till Riksg.cont. öfver le mnas.
Föredrogs BancoUtsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 57, i anledn. af Bancofullmäktiges hemställan, att Commissariernes antal i Lånecancelliet mätte återbringas till hvad det före sednaste reorganisation af nämnde departement varit, eller till fem, chefen inberäknad.
D e n 9 M a j. 419 Då H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall ä della mein. ropades ja, jemte ett eller annat nej, hvarpå 0.
Ex. tillkänuagaf, altja öfverröstat nej.
Vid föredragning af BancoUtskis d. 7 dennes f. m. på bordet lagda utlät.
JN:o 58, i anleda, af väckt motion om ökade löneförmåner för åtskilliga tjenstemän inom Banken samt Baucodisconlverket, blef detta utlät, af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs ånyo Const.Utskis d. 3 och 7 dennes på bordet lagda utlät.
N:o 36 i anledn. af ålerremisserue å mein.
N:o26.
Efter uppläsning af lista punkten af della utlåt, hvaruti Utsk. till samtlige RiksStms behandlande anmält, att i sjelfva hufvudpunkterne af de genom RiksSlms återförvisningsbeslut uttryckte gemensamma tankar så oförenliga skiljaktigbeter förefunnits, att Utsk. ansett den i 2 moni. 56 § Reg.F. föreskrifna allmänna sammanjemkuing vara overkställbar, anmälde sig och yttrade Hr Lagerhjelm, Pehr:
Då jag haft tillfälle att så som reservant gifva mina tankar tillkänna, så kan jag nu vara temligen kort uti min framställning, så mycket mera, som jag bör afvakta att få höra hvad andra talare tänka i detta anine, och i hvilka punkter således min lankeledning möjligen kan vara svagast.
Utsk. har icke ens siikl att sammanjemka Borgareoch BondeStms gemensamma tankar, än mindre har Utsk. sökt sammanjemka samtlige RiksStins gemensamma tankar.
Utsk. har alltså icke fullgjort grundlagens föreskrift i 56 § Reg.F. sista mom.
Jag skall icke uppläsa detsamma, emedan det står infördt i min reservation, och för öfrigt hvar och en känner det.
Utsk. kail icke känna om det varit möjligt att göra en så beskaffad sammanjemkuing, ty Utsk. har icke nedlagt något, bemödande dertill.
1 öfrigt föreskrifver grundlagen ingalunda att en sådan sammanjemkuing ovillkorligen skall i alia delar göras.
Grundlagssliftaren har inlagt orden ”i möjligaste målto” och tillika föreskrifvit, att Utsk. skall icke allenast i möjligaste måtto genomföra denna jemkning, utan Utsk. skall derjemte till samtliga RiksStin anmäla de oförenliga skiljaktigheterna.
Första delen af denna föreskrift har Utsk. uraktlåtit, och Utsk. kan icke känna huruvida en sådan sammanjemkuing är möjlig eller icke.
Frågan huruvida en priiicipenlig sammanjemkning verkligen är möjlig eller icke, hvilar ytterst pä individuella åsigter om statsprohlemel och förmågan af dess lösning.
Jag vill icke här ingå deruti, ej eller anföra de särskilda åsigterna i detta ämne, utan jag vill blott nämna ett sätt, såsom jag tänkt mig det, icke med anspråk på att detta sätt vore det enda rälta.
Detta sätt utesluter alldeles icke andra sätt till en sådan sammanjemkuing.
Jag bör nu likväl, utan att infalla i något upprepande af hvad som i miu reservation har influtit, i allmänhet framställa möjligheten af en sadan sammanjemkuing, 420 Den 9 51 a j. hvilket jag anser åligga mig, efter jag fordrar att Utsk. skulle hafva företagit den.
Jag säger då, att Utsk:s eget förslag är ytterst påclassval beroende, oell icke pä Ståndsval.
Utsk. liar väl sökt att upprätta ett femte Stånd, men alla dessa Stånd ingå icke såsom
Stånd uti sjelfva riksförsamlingen, emedan den är delad i 2:ne kamrar.
Att R. o. Ad. utöfvar sin representationsrätt endast och allenast genom elasser i Utsk:s förslag, synes helt enkelt genom upphäfvandet af sjelfskrifvenheten.
Samma skäl gäller för PresteSt., och samma förhållande är det med BondeSt:s beslut och likaledes med BorgareSt:s.
I det ögonblick, då Utsk. skulle utföra den af grundlagen föreskrifna operationen, fann man, att Borgare- och BondeStis beslut skilde sig derutinnan, alt BondeStis beslut innehöll ett complctt fullbordad t förslag, då deremot BorgareStis blott gällde en princip; men BorgareStis förslag, likasåväl som BondeStis eller Bengt Gudmundssons, är grundadt på classval.
Mart beliöfver blott läsa första § i vallagen för att finna det.
Hvilka elasser hafva dessa
Stånd rättat sig efter?