Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den värde talaren är ofta lycklig genom sina sarcasmer och qvickheter, hvilka dock understundom hafva det med sig, att man vid en annan analysering än den, som det första grinet möjligen kan åstadkomma, linner dem af en helt motsatt natur.
Sådan får jag åtminstone förklara, alt den uppmaning förefallit mig, hvaruti Ilr von Hartmansdorff yrkat, alt jag, på det i 08 D c ji 25 September. att R. o. Ad. mill te få göra en uppoffring, skulle votera mot min egen motion.
Här har blifvit vttradl. alt man lunde förekomma val så mycket som möjligt, emedan del vore del aldra förderliigasle, det aldra mest samhällsvidriga och omknllstörtande man kunde tänka sig; men jag tager mig friheten hemställa, om en IJ(sk:s ordf. kan till vägabringas på annat sätt än genom val?
Här är således frågan om valet bättre göres af de 25 Electorer, som nu förrätta detsamma, än del kan göras af eli Utsk. inom dess egen personal, sorn jag förmodar vara nära nog lika bekant med silje!terne, som någonsin Hrr Electorer. hvilka understundom komma så långväga ifrån, att deras bekantskap med de tjeniigaste sujetterna i den vägen torde vara lika problematisk som någonsin inom Utsk:n.
Jag skulle till den värde ledamoten vilja framställa den frågan, huruvida hans egen åberopade långvariga riksdagsmanna-erfarenhet gifver honom vid banden — väl förståendes med undantag för denna riksdag — att vid riksdagarne det alltid varit fallet, att Utskrn varit så innerligt belåtna, jag vill icke säga på opinionens sida, utan i afseende på förmågorna, med deras af il. o. Ad. uikorade ordförande?
Jag tror beklagligtvis, att. förhållandet ej varit sådant, och det är just för alt från 11. o. Ad. afvända obehaget af så beskaffade anmärknrr mot dess val, som jag bar föreställt mig, alt; det vore bättre och vida fördelaktigare, om Utskm sjelfva finge hafva det besväret, och om de, till följd af egna val, finge dragas med de ordf. de hade utkorat.
Alt denna lilla sak, mine Hrr, skulle vara af den vigt, att hela Sverige, såsom här blifvit yIIrädt, skulle vara i någon slags våda, det har jag aldrig kunnat föreställa mig.
Jag för min del tror, att ett lils k., med en sä beskaffad valrätt, icke lättare derutinnan misstager sig än R. o. Ad., och om sålunda en person, som vore utrustad med alla för ordförandeskapet erforderliga egenskaper, dertill biefve af Utsk. vald, så är jag öfverlygad derom, alt detta skulle snarare lända, icke allenast riksdagsäreudena, utan äfven hela Sverige till större båtnad, än om en person dertill blefve af det H.
Ståndet utsedd, som vore mer eller mindre i saknad af dessa, icke allom gifne egenskaper, som äro befintlige för att med lugn och till öfrige ledamöterues tillfredsställelse kunna fullgöra sitt ordförandekall.
Det är pä denna grund, som jag önskade, alt förslaget mätte bifallas, fullkomligen tröstande mig om ett motsatt förhållande kommer alt ägn rum.
Min öfvertygelse är, att det vore rätt om detsamma bifölles, och del är derföre, som jag rö star för dess antagande.
Man tyckes likasom hafva kändt med sig sjelf, att de först framställda skälen varit otillräcklige, och man bar derföre uppsökt andra.
Listan har också blifvit lemligen läng, men jag utber mig några ögonblick, för att äfven fä kasta ett granskande ögonkast pä desse nya argumenter, som efter min förmening bevisa lika litet som de förra.
Man har tagit såsom någonting alldeles afgjordt, att om valen till ordf. verkställdes
Den 25 September. 409 inom Utskm, sä skulle dervid orättvisa och partisinne ovillkorligen utgöra de rådande bevekelsegruuderna.
Detta är en förutsättning, sorn fordrar bevis, innan den gäller för något; men om .i«s ock undantagsvis skulle medgifva möjligheten häraf, så frågar jag i min tur, om icke samma möjlighet existerar nu, då valen verkställas inom Riddarhuset?
Månne det vore alldeles omöjligt att citera exempel på ett sådant inflytande vid valen härstädes, af sä väl ordföranderna, som större delen af ledamöterna inom Utskm ?
I afseende på nyttan eller onyttan af valprincipen i allmänhet, har Hr von Hartmansdorff här utbred t sig vidlyftigt, eller rättare, gjort sin politiska trosbekännelse.
Den må i detta afseende gälla hvad den kan, men dylika doctrinella utredningar af generella satser höra icke hit; jag kan således förbigå den af aktning för R. o Ad:s otålighet.
Man har sagt, att om Utskm sjelfva tillsatte ordf., så skulle det leda lill förtryckande af minoriteten.
Men huru kan delta påstås?
Jag inser ej hvarföre minoriteten genom elt sådant förhållande skulle blifva förtryckt, och hvarföre icke densamma skulle vara lika oförhindrad att söka göra sin mening gällande, och frambära sina skäl, fastän Utsk:s ordf. tillhörde majoriteten.
Man har äfven sökt visa, alt det icke vore uti sin egen sak, som R. o. Ad. hesluler, ty, säger man, då skulle R.
St. med samma skål anses besluta i egen sak, när fråga är t. ex. om beskattningen etc.
Detta låter visserligen säga sig, men efter min förmening också blott såsom en lalfigur, ett sätt alt bortblanda saken, enär man annars i omvändt förhållande lika väl skulle kunna påstå, att man talar i egen sak, sä snart del rörer menskligheten i allmänhet, och så långt torde väl icke begreppet af dessa ord, enligt vanligt språkbruk, kunna utsträckas. Slutligen har man sagt, att jemnlikhetsprincipen i detta fall icke skulle kunna etableras utan skada för det allmänna, i anseende till den olika tillgäng på förmågor, som förefinnas inom de resp.
Delta vore alldeles riktigt, om principen tillämpades pä det sätt, att ordf. ovillkorligen skulle turvis tillsättas af hvarje Ständ, ty visserligen torde vissa Stånd i allmänhet äga lämpligare subjecter dertill än andra ; men sådant har ju icke eller blifvit yrkadt, utan blott rättigheten att fä uppsöka skickligheten hvar den finnes, oberoende af Adels-matrikelns nummerordning.
Att de högre embetsmännen, till följd af vana och erfarenhet, såsom här har blifvit vtlradt, företrädesvis skulle vara lämpliga till ordf:r, medgifver jag gerna; men just derföre att dessa lika ofta sitta i den nedra, som i öfra delen af Riddarhuset, sä torde den föreslagna åtgärden vara nödig för att tillbörligt kunna göra deras lalenter fruktbärande för det allmännas väl.
Jag har blott begärt ordet, för alt hembära Hr von Hartmansdorff min tacksamhet för tvenne ganska goda skäl, som han framställt för förslagets antagande, och hvaraf det ena före honom kommit ali alldeles undfalla Huset.
Ilan har sagt, att fordom öfverlemnade litslen ät sina ordf. att utse betjeningen, och ali detta vore bättre.
Jag tror, att han deruti har rätt, ty en - 470 Den 25 September. ligt min öfvertygelse kunna cancellierne med dess betjening vida bättre utses af en ordf., som har sitt Utsk:s förtroende, än af hela Utsk., medelst votering med slutna sedlar.
Men hvarföre har detta forna bättre förfarande upphört?
Jo, förmodligen derföre, att Utsk:ns samtlige ledamöter icke ansett sig i allmänhet kunna öfverlemna ett så vigtigt förtroende åt en person, som blott genom slumpen af en högre eller lägre nummer inom detta
Hus till ordförandeplatsen blifvit utsedd.
Kommer deremot denna person att utses genom val af Utsk., så kan man hoppas, att detta forna förhållande åter skall inträda, nemi., att den ordf., som då verkligen representerade Utsk. eller dess majoritet, skulle af Utsk. erhålla uppdrag att, om icke utnämna, åtminstone föreslå alla personer inom cancelliet, hvilka sedermera mangrant af Utsk. antoges.
Vidare har Hr von Hartmansdorff framställt en, såsom jag tror, ganska lyckad bevisning derutaf, att jemnlikhet i skicklighet att föra ordet icke finnes.
Det är just derföre att denna jemnlikhet ej linnes, som den skickligaste genom val bör utletas.
Vore alla lika skickliga, så kunde man lika gerna öfverlemna ordförandet åt den, som sitter längst till höger som åt någon annan.
Öfverläggningen ansågs nu af R. o. Ad. vara fulländad, hvarefter H. Ex. Ilr Gr. o.
Landtm, framställde propos. till antagande af ifrågavar. grundlagsändriugsförslag.
Ropades starka nej, blandade med ganska många ja; hvarjemte votering begärdes.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till voterispropos. :
Den som antager det i 18 punkten af Const.Utsk:s mern.
N:o 4 anmälda, sedan sista riksdag hvilande grundlagsändringsförslag, ang:de val af ordf. inom R.
St:s Utsk. m. m., voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver berörde förslag af R. o. Ad. förkastadt.
Efter voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer:
Nej — 194.
Emot R. o. Ad:s sålunda fattade beslut reserverade sig Hr Vult von Steyern, Johan Julius, och Hr Paykull, Carl Samuel.
Lades på bordet LagUtsk:s belänkm: N:o 8, i anledn. af väckt motion om förändring i 12 cap. 1 § Giflermålsb-.n, och 15 cap. 24 § kyrkolagen; samt N:o 9, i anledn. af väckt motion, ang:de tillägg lill 15 § i den för R.
St:s Just.ombudsm. utfärdade irjstruetion.
Den 25 September. 471 Äfvenledes lades på bordet tvenne från Ridd.Ulsk. inkomna mern..
N:o 6 och 7, så lydande:
Till Ridd.Utsk. har H. R. o. Ad. behagat remittera en af Ilr Frih. Cederström, Anders, d. 17 sisth Äng. väckt motion, alt den lön af 450 r:dr b:co årligen, som Ilidd.kamereraren af Ridd.cassan uppbär, måtte varda förhöjd till 900 r:dr sam ma mynt.
Utsk. har i ämnet begärt och erhållit Directionens utlåt., samt af en detsamma följaktig promemoria, bland annat inhemtat, alt Ridd.secret:s och kamererarens löner af Ridd.cassan, hvilka enligt 1788 års stat utgjorde för den förre 450, och för den sednare 300 r:dr silfver sp., år 1812 ökades lill 600 r:dr b:co för secret. och 450 r:dr samma mynt för kamereraren, hvarförutan sistnämnde tjensteman under riksdagarne af Ridd.cassan åtnjöt dagtraclamente, hvilket dock, i anseende till Ridd.cassans svaga tillstånd, af R. o.
Ad. år 1829 indrogs, men att då vid 1834 års riksdag Ridd.secret:s lön ökades till 1200 r:dr b:co, Ridd.kamereraren icke erhöll någon förhöjning: att vidare Ridd.- cassans tillgångar, som år 1812 utgjorde endast 56,055 r:dr 6 sk. 2 rst., vid 1843 års slut stego till 93,31S r:dr 37 sk. 1 rst., hvaraf omkring 19,000 ndr tillkommit under den nuvar.
Ridd.- kamererarens tjenstetid: att Ridd.kamereraren, utan i instructionen lemnad rättighet till biträde af någon annan Riddarhusets tjensteman, är skyldig att ensam förrätta, ej mindre den egentliga bokslutskamereraretjensten, utan äfven håde contorsskrifvare-, bokhållare- och revisorsbefattningarne, samt slutligen, att Ridd.kamereraren, utom sin lön å Riddarhusets stat, 450 r:dr b:co, samt hushyre-ersättning, 66 r:dr 32 sk. samma mynt, uppbär af Wadstena adliga jungfrustift 200 r:dr b:co årligen, samt i öfrigt årliga arfvoden af de särskilda testamentsfonderna till ett belopp af 586 r:dr 25 sk. 8 r:st., eller tillsammans 1302 r:dr 8 sk. 4 rst. b:co om året; och har Ridd.Direct. dels ansett så väl Ridd.kamererarens lön oell hushyre-ersättning å Riddarhusets stat, som de arfvoden han af Wadstena adliga jungfrustiftscassan och adliga cadettskolefonden åtnjuter med tillsammans 266 r:dr 32 sk. böra hänföras under benämningen lön, hvilken sålunda rätteligen borde beräknas till 783 r:dr 16 sk. b:co årligen, dels ock yttrat: att då Ridd.kamererarens sammanlagda inkomster uppgingo till ett belopp, som motsvarade kamererarelönen i rikets collegier, Direct. väl icke funne för godt att för honom tillstyrka någon löneförhöjning, men emedan Ridd.kamereraren icke ägde någon underordnad tjensteman sig till biträde, och skrifvaregöromålen vid Ridd.contoret på de sednare åren betydligt tilltagit, så att deras behöriga fullgörande måste anses förenadt med särskild utgift för kamereraren, fann Direct., att en billig ersättning för dessa utgifter borde kamereraren beredas, hvarföre, och med afseende i öfrigt å Ridd.cassans betydligt förbättrade tillstånd, Direct. tillstyrkte, att ett belopp af 133 r;dr 16 sk. måtte under rubriken 472 Den 25 September. skrifvarebiträde för Ridd.kamereraren uppföras att utgå af Ridd.- cassan.
Vid öfvervägande af hvad sålunda i denna fråga är vordet upplyst och ytträdt, finnér Ulsk., lika med Direct., att då Ridd.- kamererarens betydligt ökade göromål icke torde, enär han saknar biträde af någon underordnad tjensteman, kunna, utan särskild utgift för räkenskapernas renskrifvande, behörigen och lill föreskrifven tid fullgöras, Ridd.kamereraren skäligen synes vara berättigad lill någon billig ersättning för sina enskilda kostnader i och för tjenstens bestridande; och emedan Ridd.cassans årligen förkofrade inkomster dertill lemna tillgäng, tvekar Utsk. icke att en sådan ersättning tillstyrka; men som, i fråga om den rubrik, hvarunder denna ersätlningssumma må böra uppföras, det företer sig att, för den händelse Ridd.kamereraren, eller 20 å 30 års tjenstetid, skulle från sysslan begära afsked, hans pension, enligt 14 § Ridd.Direct.-s inslruction, beräknas endast til! en tredjedel eller hälften af den lön han uppburit å Riddarhusets stat, hvartill lltsk. anser icke kunna hänföras den lön, eller de arfvoden, kamereraren åtnjuter å Wadstena adliga jungfrustiflscassan samt adlige cadeltskolefonden, enär å nämnde fonder, såsom ad pius usus anslagne, några pensioner för Riddarhusets afskedade tjenstemän icke torde böra anvisas, hvarföre under nuvar. förhållanden Ridd.kamererarens pension skulle kunna högst uppgå till 225 r:dr ärligen; alltså, och då utgiften för cassan, så länge kamereraren qvarblifver i tjenst är enahanda, ehvad den förhöjning i inkomst, som för honom beviljas, får namn af skrifvarebiträde eller lön, men det tillök ta beloppets uppförande på Riddarhusets stat tillika betryggar kamereraren rätt lill en mot billighet mera öfverensstämmande högre pension vid afskedstagande!, har med afseende härå, ansett ersättningen för det renskrifningsbiträde, Ridd.kamereraren för contorsgöromålens bestridande får enskildt bekosta, böra under hans lön beräknas och föreslår fördenskull, alt, med bestämmande af nämnde ersättning till ett skäligen jemnkadt belopp af 150 r:dr b:co årligen, Ridd.kamererarens på Riddarhusets slat ägande lön må frän och med 1845 förhöjas frän 450 r:dr till 600 r:dr b:co ärligen.
Hvilket dock till II. R. o. Ad;s egen orapröfning vördsamt öfverlemnas, Stockholm d. 16 Sept. 1844.
Pä Riddarhus-Utskottets vägnar: S. A. Sandels. W. F. Dalamn.
Sedan Ridd.Utsk. inhemtat Ridd.Direct:s utlåt, öfver ett af ITr Gr.
Sandels1, Samuel August, d. 17 sist!.
Äng. hos R. o. Ad. framstäldt och lill Utsk:s yttrande hänvisadt förslag, ang:de upprättande af en förteckning å de personer, hvilka, enligt genealogiernas föranledande, utöfva hufvudmannarätt för de ä Riddarhuset introducerade ätter; får Utsk. i anleda, häraf yttra, att Utsk., Den 20 September f. nr.
473 lika med motionären, linner upprättandet näst före hvarje riksdags början af ett så beskaffadt register, som det motionären föreslagit, vara ändamålsenligt och för framtiden ledande till betydlig lättnad och tidsbesparing vid de i 10 och 11 §§ i Ridd.Ordn. föreskrifna anteckningar, äfvensom upplysande i afseende å de hinder, hvilka tilläfventyrs mola för representationen af någon ätt; och har Utsk. derföre, i enlighet med hvad Ridd.Direct. jemväl tillstyrkt, ansett sig böra föreslå införande af följande tillägg lill 10 § i Ridd.Direchs instruetion: ”Dessutom skall en särskild, på de i Riddarhusarcliivet befintliga genealogier grundad, af Direct. undertecknad förteckning varda uppropslistan bilagd, hvari, jemte hvarje lefvande ätts nummer och namn, jemväl upptagas, så vidt genealogien sådant vid handen gifver, dopnamn och titel å den medlem af ätten, som hufvudmannarätt utöfvar, eller ock de hinder, som förekomma för ättens representerande å Riddarhuset.”
Och som det åligger Ridd.fiscalen, att de ifrågavar. anteckningarne särskildt controllera, torde ock berörde förteckning lämpligen böra af Ridd.fiscalen, biträdd af andra Ridd.canccllisten, upprättas och före hvarje riksdags början inför Direct. justeras.
Hvilket dock lill H. R. o. Ad:s egen ompröfning öfverlemnas.
Stockholm d. 10 Sept. 1844.
På Riddarhus-Utskottels vägnar: S. A. Sandels. W. F. Dalman. H. R. o. Ad. åtskildes kl. J till 10 om aftonen.
Thorsdagen ilen 20 September 1844.
Dan., hade inlemnat följande:
Då jag möjligen icke är närvar, vid justeringen af R. o.
Ad:s prot. för gårdagens plenum, dervid det H.
Ståndet genom votering förkastade förslaget till ändring af 39 § RiksdOrdn., anhåller jag att till prot. få anmäla min vördsamma reservation mot beslutet, med tillkännagifvande, att jag med min röst understödt antagandet af den nya redactionen till förenämnde §.
Som jag anser, att man aldrig bör yttra sig i ett ämne, om man icke tror sig, antingen derigenom kunna bättre utreda detsamma, cller ock så framställa sin öfvertygelse, att den af andra antages, och 2 II.
GO 474 Den 26 September f. m. jag iele tilltrott mig någotdera, liar jag afhållit mig från att yttra mig i ett, eljest enligt min öfvertygelse ganska enkelt ämne.
Reservationen tjenar måhända lill ännu mindre.
Jag kan dock ej afhålla mig från att tillkännage min förundran deröfver, att, sedan man hört Hrr von Troils och Gripenstedts enkla och korta yttranden i ämnet, resultatet af öfverläggningen blef afslag.
Jag tager mig friheten här tillägga min enskilda öfvertygelse, att i hvarje församling, sorn tillkommit genom val, lärer väl det naturligaste vara, alt ordf. af församlingen vtiljes, helst om man önskar att ledamöterne skola få förtroende lill sin ordf. och ordf. lill dem, och slutligen om ordf. någonsin skall kunna vara eller blifva belåten med sin plats.
Fortsattes pröfningen af de uti Const.Utsk:s d. 14 och 18 dennes på bordet lagda mern.
N:o 4 anmälda, sedan sista riksdag hvilande förslag till grundlagsändringar.
Tvenne förslag, ruride tryckning af RiksStins protocoll och handlingar.
A) angide ändring af 1 perioden 5g § Riksd.Ordn. samt 2 § Tryckfrförorda.
Riksdagsordningen. § 59- na momentet. l:o Alla hos RiksShn — — ekonomi beträffar.
Der 'öfverlaggningarne hällas offentligen, 'åge dock Ständ makt att om dess prot. annorlunda förordna.
Prot. sorn icke sä fullständigt, som ofvan sagdt är, tryckas, skola tvefaldt utskrifvas att aflemnas till förvar, det ena i Riksarchivet, det andra i Banken.
Hvarje enskild stände fritt att hos den, som prot. vurdar, utbekomma samt utan hinder eller författareansvar trycka större eller mindre delar af samma prot.
Try ckfr ihet sförord ning en. § 2:_ 4:0
I grund af hvad — — — — alla slags handlingar i hvad ämne som helst.
Vid föreg:de tillåtelse skola följande undantag ovägerligen iakttagas:
Att prot., hållna hos Konungen i ministeriella ärenden och commandomål, eller Statsrådets prot. och handlingar, eller Hemliga Utsk:s — — — — icke uppenbara. lindert, t. f.
Ridd.Sccret. tillkännagaf, att förslaget i 19 punkten litt.
A blifvit afslaget af Preste- och BorgareShn.
Förslaget är sålunda redan afslaget, och jag tillstyrker vördsamt R. o. Ad., att äfven för sin del göra likaledes; ty så länge den s. k. publiciteten förblifver
Den 26 September f. m. 475 lika ensidig i sina framställningar, som lion hittills varit, finnes för hvarje riksdagsman, som icke af lidningsskrifvarnc gynnas, ingen annan säkerhet om en sanningsenlig framställning af hvad lian sagt, än protocollslrycbningen.
Den kostnad, som derigenom drabbar Slaten, får således skrifvas på deras räkning, som äro så partiska.
Lagerbjelke, Gustaf: I 2 § 4 mom.
Trvckfr.förordn. står, att handlingar skola utlemnas emot lösen.
Denna föreskrift är här utesluten.
Här slår: ”Hvarje enskild stånde fritt alt hos den, som prot:r vårdar, utbekomma” etc.
Det är således öfverlemnadl åt de auetoriteter, sora vårda prot., alt välja emellan att utlåna dessa handlingar, eller att göra sig till renskrifvare åt de tryckningslystne, och jag hemställer om detta kan vara lämpligt.
Ifrågavar. under litt A i 19 punkten intagna förslag blef af R. o. Ad. förkastad!.
B) angide ändring af 2 och 3 perioderne i 5 g § Riksd.Ordn.
Riksdagsordningen. § 59. 2:a momentet. 2:0 Handlingar, hvilka till samtlige RiksShn inlemnas, eller frän deni ulga, skola icke i prot. intagas, ulan endast med nummer eller kort rubrik antydas.
Jf dessa handlingar böra, såsom bihang lill samtlige RiksSt-.ns prot.
Konungens propus., Utskottens betänkanden samt de prot.utdr., som innehålla RiksStms deröfver fattade beslut, äfvensom R.St:s skrifvelser lill Konungen, och riksdagsbeslutet särskildt frän trycket, under Exp.- Utskis eller sedan riksdag slutad är, Tryckfr.-comitcens uppsigt, ut gifvas, dock alt hvad förut är pä allmän bekostnad tryckt och till Riks Stin utdeladt, icke må i hillänget ånyo tryckas.
Delta förslag blef af R. o. Ad. antaget. 20:de punkten.
Förslag angide Statsrevisions förrättande ärligen.
Riksdagsordningen. § 68.
Derjemte skola — — förändringar besluta.
Desse revisorer, som skola vara sex af hvarje RiksSt., böra emellan riksdagarne årligen sammanträda den 15 September, hvarje revision omfatta ett års afslutade räkenskaper och icke någon öfverskrida lvu månaders tid.
Med revisorernes röslberäkning förhålles, enligt de uti G6 § utstakade grunder.
Underl, t. f.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att det nu föredragne förslaget blifvit af PresteSt. förkastadt.
Då jag uppträder alt lala i frågan om statsrevisioner, begagnar jag tillfället, alt nedlägga min vördnadsfull tacksamhet för den ynnest H. R. o. Ad. genom kallelse till deltagande i denna för - 476
Den 26 September f. m. rättning under 1841 mig bevisat; och det är min derunder vunna erfarenhet jag nu anser mig pligtig meddela.
En del af densamma är förvarad i de reservationer mot flertalets beslut, dem jag och nägra ledamöter sä väl af delta som II.
PresteSt. funnit oss nödsakade afgifva, bilagda vid revisionsprot., men icke vid sjelfva berättelsen fogade, för alt ej öka dess oformliga och ständigt växande längd.
Jag har likväl dragit försorg, att nämnde åsigter blifvit aflryckla i ^latstidn. för Juli samt Oct. och Nov. månader 1842 och då de 2:ne första deribland innehålla en någorlunda fullständig historia öfver denna statsinrättnings första ändamål, utvidgning och tillgrepp, utbeder jag mig tillstånd att defu få uppläsa.
(Se Sfatstidn.
N:o 165 och 252 för 1842).
Äfven för dem af II. R. o. Ad:s ledamöter, som icke behagat göra sig mödan att genomläsa berättelserna, lära dessa på obestridda tilldragelser grundade reservationer göra tillfyllest att upplysa revisionernas framsteg uti bemödanderna alt utsträcka omfånget för deras verksamhet, och alt inkräkta än på sina principalers än på Konungens höga rätt.
Ett förträffligt medel att så få fortskrida, vore i sanning den nu föreslagna rättigheten, alt hvarje år sammanträda, med ökad tid till 60 dagar i st. f. nuvar.
45 vid reviderandet af hvarje räkenskapsår.
Enär den hittills anslagna revisionsliden varit tillräcklig alt granska, icke blott hvad granskas bort, nemi. rikshufvudboken, utan äfven räkenskaperna för större delen af de verk och inrättningar, som af statsmedlen njuta mera eller mindre understöd, följer alt den begärda tillökningen af tid skulle användas till framletande af ännu flera räkenskaper af sistnämnde beskaffenhet, ännu mera intränga i enskilda stiftelsers och personers fridlysta område.
Enär också rådrum hittills funnits för Hrr revisorers pluralitet att kringtåga staden och dess omgifningar, i ändamål ali besöka eller granska förvaltande verk, caserner och inrättningar, och de äfven medhunnit att räkna klädesstufvar i kronans utredningsförråd, synes tidsanslaget lill hvad
Hrr revisorer egentligen hafva att göra icke vara för knappt beräknadt.
Under discussionerna härom log jag mig friheten framställa, alt om denna granskning af räkenskapen, dessa besök så fortginge, utöfver hvad första afsigt och bruk revisorer ålagdt, conseqvensen skulle fordra, att hvarje cassa, som äger något sken af statsanslag, borde utan undantag revideras, och hvarje sådant verk eller inrättning besökas.
1843 års revisorer hafva icke jäfvat denna förhoppning.
Genom deras resa till Eskilstuna är nu för de kommande, om blott vi gifva dem tillräcklig lid, väg öppnad för intressanta färder lill flottstationer, hamnar, håkar, canaler, vägbrytningar, planteringar, mossutdikningar, fästningsarbete^ alla andra allmänna byggnader, hela undervisfiingsverket från universiteterne ned till landtbruksskole)-, till hvarje kyrka, som erhållit vinsäd, hvarje skattehemman som fått räntans orubblighet fastställd mot villkor af bättre häfd och bruk.