Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva ungefär samma åsigt om Norrland, som Fransmännen i allmänhet hafva om Sverige och Stockholm.
Men nu finnas i Luleålrakten liera hundra tusen tunnland jord, sorn särdeles väl egna sig för odling, och då hör väl staten befrämja företag i denna riktning så mycket ske kan.
.lag tror äfven alt det vore ganska olämpligt att vänta till dess jordbruket derstädes blifvit höjdt till den ståndpunkt man kan fordra, ulan anser fastmer att man bör göra som i Amerika, der man lagt jernvägar genom ouppodlade trakter, och alltid funnit att odlingen följer kommunikationerna tätt i spåren.
Med det lidiga intresse, som hos ling under 1859—60 års riksdag väcktes för kommunikationerna i Norrland, var det med verklig glädje jag läste Slais-Utslcts Utlåt, i detta ämne; Ulen det är äfven med ledsnad jag hör minoriteten, representerad af Frih. af Ugglas, vilja föreskrifva sådana vilkor, sorn möjligen kunna omintetgöra företaget.
Huruvida det vid förra riksdagen väckta fiirslaget, att för 93,000 rdr bygga en jernväg förbi forssarne, eller det nu framställda är fördelaktigast lör orten, är jag väl icke i tillfälle att afgöra; men då de i orten boende vilja släppa till sina penningar för det sistnämnde, så torde man väl kunna antaga detta vara det ändamålsenligaste.
Staten skulle nemi. tillskjuta 800,000 rdr och aktie-egarne 700.000 rdr; och, sorn sagdt, dessa 700.000 rdr hade väl icke blifvit tecknade, om man icke väntat att desamma skulle bära någon frukt.
Jäg hyser således tvekan att antaga Frih. af Ugglas’ reservation, ty då, enligt detta förslag, halfva kostnadssumman skulle tillskjutas af enskilde, är det för mycket hegardt alt ytterligare utsträcka sin fordran till cn jernväg om 7—8 mil, hvarigenom möjligen hela företaget skulle gå om intet.
Och då det dessutom ligger i sakens natur, att Gellivare bolag icke kan få ut sina produkter, utan att sedan så småningom bygga denna jernväg, så liemtar jag häruti ett ytter - Den 5 September e. m. 195 likare stöd för min anhållan om propos. på bifall till StatsUtskds Betänk, i denna punkt.
Vid genomläsandet af Frih. af Ugglas’ reservation, har jag tyckt mig finna, hvad jag sedan fått bekräftelse på, nemi. alt den ädle Frilen hyser lika stort intresse för Luleå elfs kanalisering, som trots någon annan; det är blott med den skilnaden att han vill gå ännu ett steg längre, än litt är fråga om.
Det är ganska gifvet att det vöre af stort gagn, om en sådan önskan kunde uppfyllas; haen huruvida man kan begära att ett sådant vilkor skall kunna antagas af det bolag, som skulle hygga kanalen, det blir en annan fråga.
På sätt Frih. af Ugglas nämnt, antager han att
Gellivare bolag är varmt intresseradt för att »leita bolag skall komma till stånd; men om så icke skulle ske, är dock företaget af sådan vigt för den ort, hvarigenom kanalen skulle gå, att ensamt detta bör vara full ersättning för den uppoffring staten gör.
Dessutom måste vi komma ihåg, att om Gellivare bolag skall kunna byssa en jernväg, så måste denna kanal göras så alt Gellivare finnér sin fördel uti att begagna densamma, och dertill fordras att ingen omlastning kommer i fråga.
Ty skall bolaget först frakta ned och sedan lasta om, gång efter annan, så hemställer jag, huruvida icke detta blir väl många omlastningar.
Vilkoret för att få delta bolag till stånd, är således att kanaliseringen sker så, att man slipper omlastning.
Jag är varmt intressera»! för att Norrland må gå den framtid, hvaraf det är mäktigt, til! mötes; men dertill fordras, att det får bistånd, och derföre anhåller jag om bifall till StatsUtskds Betänk, i denna punkt.
Jag ber äfven att få fästa uppmärksamhet på en sak, som väl icke direkte hör hit, men som kanske ingen bär hört omtalas; och den är, att Gellivare bolag är starkt betänkt på att draga Gellivare-malmen icke till östra kusten, utan lill en Norsk hamn; och att detta vöre föga fördelaktigt för landet, kan hvar och en inse.
Kan man framdeles få en jernväg, så vore det så mycket bättre; men om så icke sker, är dock företaget tillräckligt vigtigt att böra understödjas.
Det må ursäktas mig att jag tager ordet, ehuru jag icke är bekant med detta ämne, men jag tillstår uppriktigt, att jag helst förenar mig med Frih. af Ugglas.
Jag tycker nemi., att ett så stort anslag, som det nu ifrågasatta, äfven bör medföra den största möjliga nytta; och mig synes, att om Gellivare bolag verkligen har allvar med att göra en väg till Norrviken, så bör det icke rygga tillbaka för detta vilkor. 196 Den 5 September e. m.
Men, sorn flere redan yttrat sig, vill jag nn endast förklara att jag instämmer med Frih. af Ugglas i hans reservation; men tillika, att, om bolaget häldre skulle vilja antaga Hr Bergers lörslag, så liar jag lör ruin del ingenting deremot.
Då jag icke är nog lycklig att känna de Irakier omkring Luleå eif, på hvilka IIr Bildt grundat sin öfvertygelse om anslagets nödvändighet, utan måste stödja mig på Stats-Utsk:ts Utlåt, och hvad detsamma innehåller, så har jag helt natinliet kommit till den af mig gjorda slutsats derlör att jag funnit Utsk:ts framställning särdeles torftig.
Jag måste äfven erinra eder, Mina Hrr! att orsaken, hvarföre jag motsätter mig detta anslag, ingalunda är alt söka i någon kallsinnighet för Norijamls framtid, ulan grundar sig mili åsigt på en, enligt milt förmenande, nödvändig omtanka derom att statens medel icke må användas till att befrämja möjligen endast en handelsspekulation. lin talare lade mycken vigt på att produklerne skulle komma att forslas öfver Norige, derest icke kanalen korinne till stånd.
Om så skulle hända, kan jag icke deruti finna någon olycka.
Om det är billigare och kortare att föra dem denna väg, så vore det en dumhet att föra dem på en längre och dyrare.
Nu hafva vi dessutom ingen tull på malm, och då kan det ju icke medföra någon förlust för landet, orri den exporteras en annan väg.
Alt det deremot är ändamålsenligt alt laita kommunikafioncrne i Norrland, det erkänner jag gerna, och har med min röst dertill bidragit, då det varit fråga om någorlunda måttliga summor; men då man begär en så stor summa alt det kanske skulle kosta vida mindre att lemna underhåll åt hela popiilationen uti ifråga v :de ort, än alt utföra det nu ifrågasatta arbetet, sä kan jag icke längre följa med.
Då emellertid ingen förenat sig med mig uti yrkande af rent slslag, får jag instämma med Ilr Nordenfelt, och rösta för ett anslag af 93,000 rdr.
Frih. Cederström, Gustaf Carl:
Gerna vill jag medgifva allt hvad af Utsk:t och de värde motionärerne blifvit yttradt angule nyttan af Luleåelfs kanalisering. men så väl hvad Hr Gr.
Mörner nyss anfört, sorn ock hvad under diskussionen yttrats al åtskilliga andra talare i ämnet, har öfverty-gat mig att frågan icke blifvit af Utsk:t fullständigt utredd.
Jag har sjelf varit vid Luleå eif samt vid Hedens och Edslorssarne.
Elfven utgöres icke uteslutande af blott lugnvatten, utan den är på åtskilliga ställen ganska strid och vid floden medför dess vatten en fin slammsand, som vållar att elfven esomoftast lägger om och det till den grad, alt mina vägvisare icke mindre än 2:ne särskilda gånger togo miste om rätta vägen till löljd deraf att elfven, såsom för mig uppgafs, lagt om under den korta tid af några dagar, som lörllutit sedan de förut der färdats fram.
Den S September e. m. 197 Jas för min del eger icke erforderlig insigt för att kunna rätt bedöma, om de åtgärder.
Sorn blifvit löreslagne till elfvens kanaliseriug, äro de mest ändamålsenliga i allmänhet och till nndanriidjande af nämnde svårigheter; men då Ut<k:t icke om dorn ytlrat något och icke heller redogjort flir omfattningen och beskaflenheten af den trafik, som genom den föreslagna kana* liseringen kan tillvägahringas eller möjliggöras, eller om den fartygscert, som den alser, så anser jag för min del att frågan ännu ej är fullständigt utredd, och får i anledning deraf yrka ätcrrenriss.
Den eif, som nu är i fråga alt kanaliseras, är den största af våra Norrländska elfvar.
Den har längsta loppet och är dessutom, näst Angermanelfven, den sorn i sitt nedersta lopp är minst besvärad af forssar.
Den har nemi, endast tvenne sådana, som måste kringgås, för att få en vattenväg af 12 mils längd upp i landet.
Jag har sjelf befarit denna eif och funnit att den genomskär en trakt, som är särdeles lätt att odla; och dessutom är floddalen särdeles bred och således i stånd att föda en betydligt större mängd menniskor, än de som nu hafva sitt uppehälle der.
Om odlingen derstädes skall gå framåt, är det dock en nödvändighet att slaten gör betydliga uppoffringar för alt lätta kommunikationerne derstädes, Iv förhållandet är icke der som i våra södra landskap, att innevånare finnas, som framkalla dessa kommuni-v kationer, och derföre måste staten sätta sig i spetsen.
Och så mycket mera anser jag det vara statens pligt alt nu gå denna oris önskningar till mötes, som det oväntade förhållandet inträffat, att en half million derstädes blifvit tecknad lör detta företag, med förbindelse att fullborda detsamma, om staten lemnar sitt bidrag.
Man har här talat om Gellivare.
Ligger det väl något ondt deri alt detta bolag genom denna kanals öppnande får en närmare väg till hafvet?
Men dessutom vill jag nämna alt detta företag icke allenast medför fördel för Gellivare bolag, utan lör hela denna ort, och är alldeles nödvändigt för att densamma i en icke alltför aflägsen framtid skall kunna blifva hvad den kan och bör vara.
Det besynnerliga skäl, en väril talare anfört för afslag, eller att befolkningen vore så gles att man skulle kunna löda hela denna befolkning med anslagssumman, kan jag icke lemna oliesvaradt.
Jag hemställer lill eder.
Mina Hrr! om icke detta lörslag just är det lämpligaste sättet för att de skola kunna löda sig sjelfva?
Men så mycket är redan önhult, alt jag icke längre vill upptaga tiden, utan får anhålla om bifall till Stats-Utsk:ts förslag.
Tanbe:
Jag ber endast att få besvara cn anmärkning, som blifvit gjord, nemi. alt skogen icke skulle vara så outtömlig kring
Luleå eif att den skulle kunna betäcka den 198 Den 5 September e. m. kostnad, förslaget medför.
Jag tror icke att de, som ifra för kanalen, vilja att skogen skall nedföras till kusten, utan alt den skall vika för odlingen; ty der odlingen går framåt, der viker skogen undan.
Det finnes skog nog ändå i Norrland för export.
Man säger att vi i Norrland hafva en provins alt eröfra för Sverige; och detta uttryck bekräftade numera aflidne Landshöfding Widmark, då han med mig talade om de stora sträckor, som der ligga obrukade, och tilläde att det endast behöfdes kommunikationer för att göra dem fruktbärande.
Äfven hemställer jag, huruvida det icke skulle vara en fördel för landet, om det kapital, som nu ligger dödt i Gellivare malmfält, gjordes fruktbärande.
Meningen är val också att nedföra malmen från Gellivare, der skog sakrias, lill de skogrika trakterna kring elfven, lör alt der fiiräolas.
Det är derför jag anser att man icke bör binda företaget med det af Frih. af Ugglas föreslagna vilkoret, utan endast yrkar att kanalen målte göras med sådana dimensioner att den möjliggör denna bolagets plan, och anhåller således om bilall till förslaget.
Det var endast i anledning af Frih.
Cederströms yrkande på återremiss som jag ville lemna den upplysningen alt någon ytterligare utredning af frågan icke af Stats-Utsk:t kan göras, livad beträffar den ädle Friluns an■ märkningar om elfvens uppgrundning och fråga om hvilka slags fartyg sorn skola begagnas etc., så kan man väl icke infordra särskilda upplysningar af Stats-Utskrt; ty skulle så ske, blelve väl Stals-Utsk:t tvunget alt resa dit upp för att undersöka.
Jag anhåller således att det Högloft.
Ståndet icke ville bifalla Frih.
Cederströms yrkande på återremiss.
Hrr:ne behöfva icke vara oroliga att jag skall upptaga tiden med något längre anförande.
Sedan jag sist hade ordet, har jag af Hr Nordenfelt hört att han endast alternalift påyrkat
Hr Bergers förslag.
Jag får derföre framställa begäran om antagande af Hr Bergers förslag, oförändradt.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o.
Landtm., alt under densamma hade yrkats dels bifall till Utsk:ls förev:de hemställan, utan förändring eller tillägg, dels af Hr Nordenfelt bifall lill samma hemställan med följule tillägg; adock att de medel, hvilka för anläggande af kanaler förbi Luleå elfs forssar kunna af B.
St:r varda beviljade, må utgå endast i det fall, att aftal, som af K.
M. förklaras giltigt, blifvit afslutadt om anläggande inom viss af K.
M. bestämd tid utaf jernväg emellan Luleå eif och Gellivara malmfält, men att, om sådant aftal icke blifver afslularit, R.
St:r för anläggning af en jernväg förbi Hedens forssar i Luleå-elf, enligt det af Kapitenen C.
Adelsköld upprättade kostnadsförslag, anvisa en mot två tredje - Den 5 Sep t ernber e. m. 199 delar af den beräknade anläggningskostnaden ungefärligen svarande summa af 9:5,000 nlr, att utan Storhetaluin«rs-skyl«lifihet utgå till det bolag, sorn åtager si" utförandet af bemäld» arbete;» dels utaf Frih. af Ugglas, att Utsk:ts hemställan målte bilallas med följande tillägg: »dock att de medel, hvilka lör anläggande af kanaler förbi Luleå eils lorsser kunna af II.
Sl:r varda beviljade, må uteå endast i det läll, alt aftal, som af K.
M. förklaras giltigt, blifvit afslutadt om anläggande inom viss af K. ål. bestämd tid utaf jernväg emellan Luleå eif och Gellivara malmfält;» dels af Gr. Mörner, att 15. o. Ad., med afslag å Utslcts hemställan, skulle för sin del besluta, att K.
St:r för anläggning af en jernväg förbi Hedens forssar i Luleå eif, enligt det af Kapitenen G.
Adelsköld upprättade kostnadsförslag, anvisa en mot tvåtredjedelar af den beräknade anläggningskostnaden ungefärligen svarande summa af 93,000 rdr, att utan återbetala ningsskjIdighet utgå till det bolag, sorn åtager sig utförandet af bemälda arbete;» och dels slutligen af Frih.
Cederström, att punkten måtte till Utsk:t återremitteras.
Sedan Frih. af Ugglas tillkännagifva, alt Utsk:t icke kan meddela de upplysningar, jag ansett nödvändiga för frågans utredning, alstär jag från mitt yrkande på återremiss.
Härefter framställde ITr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Ulsk:ts hemställan utan förändring eller tillägg, och, då dervid svarades starka ja, blandade med nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Flere ledamöter ropade på votering, hvarefter och sedan Hr Gr. o. Landtm, yttrat, alt R. o. Ad. egde att bestämma, hvilketdera af de öfriga vrkanderne skulle ingå i kontra-proposm vid den begärda voteringen, särskilda hemställanden om intagande i kontra-proposm af Hr Nordenfelts, Frih. af Ugglas' och Gr.
Mörners yrkanden hvar efter annan gjordes samt med blandade ja och nej besvarades; hvaruppå och efter det att ånyo framställd propos. på inrymmande i kontra-proposm af Hr Nordenfelts yrkande jemväl med blandade ja och nej besvarats, propos. på Frih. af Ugglas’ förslags intagande i kontra-proposm förnyades och likaledes besvarades med ja och nej i blandning; och lorklarade Ur Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Sedan votering om kontra-proposms innehåll blifvit begärd, uppsattes och justerades följ:de votens-propos.: »Den som vill, att viii blifvande votering om bifall till StatsUtsk:ts hemställan i 33:dje punkten af Utlål:t N:o 141, kontra - SOÖ
Den 5 September e. m. propostn skall innefatta bifall lill punkten, med det af Frih. af Ugglas föeslagna tillägg, röstar Ja; Oen det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. till kontra-propos. vid nämnde votering bifall till punkten, med det af Ilr Nordenfelt yrkade iillägg.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Upplästes och godkändes följande propos. för hufvudvoteringen.
»Oen som bifaller 33:dje punkten i Stats-Utsk:ls Utlåt.
N:o 141, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller R. o. Ad. punkten med följande tillägg: »dock att de medel, hvilka för anläggande af kanaler förbi Luleå elfs forssar kunna af R.
M. förklaras giltigt, blifvit alslutadtom anläggande inom viss af K.
M. bestämd tid utaf jernväg mellan Luleå eif oell Gellivara malmfält, men att, om sådant aftal icke blifver afslotadt, R.
Sl:r för anläggning af en jernväg förbi Hedens forssar i Luleå eif, enligt det af Kapiterien C.
Adelsköld upprättade kostnadsförslag, anvisa en mot tvåtredjedelar af den beräknade anläggningskostnaden ungefärligen svarande summa af 93,1100 rdr, alt ulan ätcrbetaIningsskyIdighet utgå till det bolag, som ålager sig utförandet af bemälda arbete.»
Efter denna voterings utgång befunnos rösterna hafva utfallit sålunda:
Nej — 18. 34:de punkten.
Alt förkortandet till mer än hälften af segel leden från Dalarö till hufvudstaden, som representerar ett så stort handelsterritoriurn, utgör en af de vigtigaste frågor, som vid denna riksdag varit underkastad R.
St:rs pröfning, torde väl ingen förneka.
Men då de skäl, Utsk:t anfört för sitt afstvrkande såväl vid denna som följande punkt, äro af den beskaffenhet, att vederbörande auktoriteter först böra böras, om man med hopp om framgång ånyo skall kunna upptaga frågan, och vi Den 5 September e. m. 201 redan hunnit riksdagens ellofte timma, så inskränker jag mig nu till alt endast reservationsvis uttala mitt ogillande öfver den utgång, frågan fått.
Frih. af Ugglas: Då TTr Bildt icke framställt något yrkande, hade jag kunnat afhålla mig från att yttra mig i ämnet; men då Ur Bildt tror att resultatet skulle blifvit annorlunda, om stadens myndigheter fått yttra sig i ämnet, så anser jag mig sk \
Idig erinra derom att Slats-Utsk:t, som fullkomligt erkänner vigten och behofvet af denna segelled, ansett det mindre lämpligt att anvisa medel till ett företag, som K.
M. icke ansett sig höra löreslå, och om hvilket han förklarat att flera strategiska hinder möta.
, blef Utsk:ts hemställan i denna punkt af II. o. Ad. bifallen. 35:te punkten.
Denna fråga har redan i 30 år utgjort föremål för B.
Stirs behandling, men aldrig vunnit något medhåll, dels derför att K.
M. hyst betänkligheter mot företaget till följd af de befästningar, sorn blefve nödiga, och dels derfiire att
Stockholms stad,.icke åtagit sig några bidrag lill kostnadernas bestridande.
Alven vid denna riksdag hafva dessa begge skäl bidragit till det resultat, hvartill Utsk:t kommit.
Hvad nu först befästningarne angår, så är det visserligen en sak, som jag icke fullt kan bedöma, men likväl synes det mig, som hvarken vi eller någon annan nation lörmår anlägga en fästning, som kan hindra pansarfartyg att inlöpa.
Men jag kan icke inse att detta brrr inverka på denna fråga, ty sundet är så smalt att det ögonblickligen kan stängas, hvadan inga befästningar der torde behöfvas, och delta så mycket mera, som den elektriska telegrafen med sina blixtsnabba underrättelser skyddar oss för öfverrumpling.
Härigenom böra vi ganska väl hinna stänga såväl Söderteljes som den ifrågavule passagen.
Hvad åter bidragen från Stockholms stad angår, så anser jag, lika med Hr Bildt, alt frågan kommit så sent före, att ingenting dervidlag hinner göras under denna riksdag.
På samma gång jag beklagar delta förhållande, hoppas jag äfven att staten vid nästa riksdag lernnar bidrag till förelaget; och detta hopp giir alt jag vid detta tilliälle icke vill motsätta mig Stats-Utsk:ts förslag.
Öfverläggningen ansågs härmed slutad och Utsk:ts hemställan bilölls.
3G:te—39:de punkterna.
202 Den 5 September e. m. 40:de punkten.
Jag vill visserligen icke yrka någon förändring i Utskits beslut, men anser mig dock skyldig nämna några ord, emedan motionären icke är närv:de.
Jag får således nämna alt det icke så alldeles It. o. h. förhåller sig såsom Uisk:t sagt. emedan elfvens utskärningar icke allenast äro till skada för Ytterhiske byamän, utan för hela landet; ty om elfven får utskära sig utan motstånd, så tager han snart med sig stora stycken af landsvägen, som löper längs densamma.
, biel' Utsk:ts ifågavide hemställan af K. o.
Den vidare pröfningen af Utlåtit blef härefter uppskjuten till nästa plenum.
Föredrogs ett från Vällod.
Itorgare-St. ankommet prot.- ufdrag N:o 393, innehållande inbjudning till de öfriga RiksStånden alt förena sig om antagande af en utaf Borgare-St, vid behandling af 89:de punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 139, angide regleringen af ulgifterna under riksstatens åttoude hufvudtitel, beslutad underd. skrifvelse till K. M. Begärdes på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. * 10 e. m.
Den 7 September. 203 Nåndngcu den 7 September 1863.
Justerades protokollet för den 13 sisll.
Hrr Elektorers lista vid val af två suppleanter i Bevilln-lltsk:t efter N:o 400 Frih.
Bergenstråle, fullni.
Hr Törnehladh, Gustaf, och N:o 1255 Hr von Schantz, Malcolm Gustaf; och hefunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 2017.
Hr Björnstjerna, Roger Magnus; » 393.
Frih. af Schmidt, Carl Johan Georg.
Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af två ledamöter i Banko-Ulsk:t efter N:o 114 Frih. Hummerhjelm, fullm.
Bonde, Knut, och N:o 286 Frih. Baab, Adam Christian; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 140.
Björnstjerna, Carl Magnus Ludvig; » 2080.
Hr Paijkull, Lars Gustaf. Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en suppleant i Särskildta litsk:t fi>r behandling af sjölagsförslaget, efter N:o 2308 Hr af Ström, Carl Ferdinand; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: • N:o 1.
Hr Lilliehöök af Fårdala, Johan.
Efter förmälan, att Hr Paijkjll, Lars Gustaf, hvilken blifvit utsedd till ledamot i Banko-L’tsk:t, förut varit suppleant i samma Utsk., anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Ståndets Hrr Elektorer att välja en suppleant i Banko-Utsk:t efter Hr Paijkull.
Föredrogs ett från Vallöf!. Borgare-St. ankommet prot.-utdrag N:o 382, innehållande inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att biträda Borgare-St:s beslut i afseende å 128:de punkten i Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksslatens åttonde hufvudtitel. 504 Den 7 September.
Frih. af Uppläs, Gustaf:
I 128:rlo punkten af Bolänk:t N:o 139 liar Stats-Utsk:t hemställt, att II.
Sl:r målto till Iv.
M:s disposition å Riksgäldskontoret anvisa ett reservalionsanslap af 9,000 rdr, för alt mod årligen lindor nästa slatsregleringsperiod användas såsom bidrag för vård och skötsel af de i provinsen Helsingland befintlige, af sjukdomen spetelska angripna personer.
Denna hemställan liar Borpare-St. bifallit, men derjemte, såsom synes af förevtde inbjudning, för sin dol beslutat, att II.
M. ingå med underd. anhållan, att K.
M. ville låta utreda frågan och i delta afseende lill Rikets näst sammanträdande Ständer allåta Nåd.
För min del instämmer jag med niije i det af Borgare-St. framställda förslag, och hemställer derföre att R. o. Ad. behagade antaga den gjorda inbjudningen.
, Lief den ilrågavtde inbjudningen af R. o. Ad. antagen.
Bonde-St. ankommet prot.-utdrag N:o 409, med inbjudning till R. o. Ad. samt Preste-St. att förena sig i Borgare- och Bonde-St:ns beslut öfver 144:de punkten i Stats-Utsk:ts öllåt.
N:o 139, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens åttonde hufvudtitcl.
Frih. af Ugglas: Då R. o. Ad. efter föregången öfver läggning afslagit det ifrågaställa anslaget för utgifvandet af en handbok i Svenska pomologien, hemställer jag att R. o. Ad., i öfverensstämmelse med don åsigt att ett fattadt beslut icke bör upprifva», behagade afslå Bonde-St:s nu löredragna inbjudning.
Ofverläggningen förklarades härefter fulländad och inbjudningen afslogs.
Fortsattes behandlingen af Stats-Utsk:ts Ullåt.
N:o 141, ang:de föreslagna statsbidrag lör vägars anläggning och förbättring, bro- och hamnbyggnader samt kanaler, äfvensom sjösänkningar och andra vatten-aftappningsföretag, m. (1. dylika föremål.
4Usta punkten.
Stjernstedt, Johan Wilhelm: Af Utsk:ts utredning vid denna punkt inhemta», att det anslag, som vid 1840 och 1841 års riksdag beviljades till understödjande af inyrutdikningar och vattenaftappningar, bestämdes icke blott för de i förevule punkt mom. a) uppräknade delar af landet, utan jemväl för Elfdals, Frykdals och Jösse härad i Wermland; dessa härader ansågos nemi. i afseende å frostländighet slå i samma förhållande som Stora Kopparbergs län.
Väg- och vattenbvgg - Den 7 September.
705 nads-stvrrlsen har i autlåt, omnämnt Wermland såsom äfven hörande få del af anslaget, oell livar och en, som känner förhållandet i denna provins, vet alt frosten der anställer stora förödelser.
Vid sådant förhållande hemställer jag, om icke 15. o. Ad., i likhet med Preste-St., ville besluta att nämnde trakter af Wermland äfven måtte lå del af anslaget.