Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skall nu likväl valet stängas inom district, så är det ju en alltför tänkbar möjlighet, att inom della district blir en viss politisk opinion öfvervägande, och i följd deraf en utmärkt skicklig och gagnande sakförare för den motsatta opinionen från delaktighet i representationen utesluten, endast derföre att lian vistas inom samma district.
Jag skulle således vil— 16 H. 4 26 Den a November f. m. ja hemställa till motionären sjelf, om han verkligen kan förneka oriktigheten deraf, alt personer med den bestämda politiska karakter, som erfordras för alt vinna en allmän uppmärksamhet, oftast skola blifva uteslutne derföre att de händelsevis öro bosatte inom dislrict, der deras politiska tänkesätt möjligtvis strida mot den vid val tillfället allmännast rådande opinionen.
Då jag, för mindel, anser det mest conservativa element, som för det närvar, kan inom Svenska representationen frambringas, just ligga i bestämda politiska karakterer, så önskar jag framför allt, alt den äldre kammaren malte hufvudsakligen bestå af sådana, och det är afven af denna orsak, som jag ansett det förslag, som Frih.
Hamilton först framställde, nemi. att den yngre kammaren skulle välja den aldre med vid hvarje sammankomst, vara särdeles lämpligt.
DA likväl R. o. Ad. underkänt detta förslag såsom Ståndets gemensamma lanke, så tror jag alt Ståndet icke bör vidare ingå i någon detalj rörande organisationen af den äldre kammaren.
En särskild anledn., hvarföre jag anser Ståndet böra uraktlåta framställandet af några vidare detaljbestämmelser, hemtar jag äfvenledes deraf, alt så val PresteSt. som BorgareSt. i sina gemensamma tankar inskränkt sig till uttalande af de grundsatser, hvilka R. o.
Ad. redan förklarat vara dess gemensamma (ankar, genom bifall till Frih.
Sprengtporten förslag.
Hr Bråkenhjelm bar visserligen bär yrkat, alt det vore nödvändigt, för att meddela Const.Utsk. en ledning, alt R. o.
Ad. i fråga om detaljer uttryckte sina bestämda tankar; men då de 2 öfriga Stånden, hvilka röstat för tvåkammar-systemet, ieke ansett sig böra ingå i sådana detaljer, så tror jag ali den största lättnad och reda för Const.Utsk. vid återremissens behandlande just åstadkommes, derest Ulsk. icke varder bundet af sinsemellan stridiga tillämpningsstadgandcn.
Hamiltons förslag får jag derjemte göra samma erinran, som alltid framkallas af föreskriften om medelbara val.
Dessa förlama nemi. intresset för denna allmänna angelägenhet och innebära aldrig den garanti för sjelfständighet och för uttrycket af de väljandes egentliga tänkesätt, som de omedelbara valen.
Jag anser mig slutligen böra tillägga, alt jag linner det af vida större vigt, att valrätten i afseende på den aldre kammaren ar mera utsträckt, än i afseende på den yngre, emedan ett af omständigheterna föranledt misstag vid valet lill den yngre kammaren blott verkar för en riksdag, hvaremot det verkställda valet för den aldre kammaren kan komma all gälla för 5 riksdagar, hvilka sistnämnda val således fordra vida större omsorg och varsamhet.
Då Prosten Ödman?
förslag icke är föremålet för R. o. Ad:s öfverläggning och icke heller lärer kunna blifva det, emedan del strider root de beslut, som R. o. Ad. redan fattat, så anser jag öfverflödigt att taga detta förslag i försvar emot de beskyllningar eller de slutsatser, som den siste värde talaren ansett
Den i November f. ni. 27 detsamma kunna föranleda.
Jag lior detta förslag äga ganska mångå fördelar och i de flesta fall hafva ett bestämdt företräde framför det som Frih. Sprengtporten framställt; men jag får tillika erkänna, alt delta förslag lorde i reformväg gå nog långt, för att åtminstone under nuvar. förhållanden lemna någon tillförlitlig förhoppning, att det vid nästkommande riksdag skall blifva antaget, äfven om det nu godkändes såsom livilande grundlagsförslag.
Jag tillstyrker afslag å Hr von HartmansdorfFs förslag till gemensam tanke.
Till en början får jag, med anledn. af några ledamöters framställning till Hr von Hartmansdorff, om återtagande af dess förslag, anmäla, att för en sådan händelse, hvilken likväl ännu icke är af honom medgifven, skulle jag ovillkorligen för min räkning begära detta förslag underkastadt Ståndets pröfning; icke derföre, att jag obetingadt gillar delta förslag, alldenstund jag i en väsendtlig punkt deruti skulle önska ändring, — måhända skulle också den värde motionären sjelf finna möjligt att derpå ingå, — men derföre, att jag anser det vara utan jemförelse del bästa, som här blifvit framstäldt.
De öfriga förslagen, med undantag af Hr Nordenskölds, hvilket icke vidare lärer kunna komma under öfverläggning inom detta
Hus, innebära ett alltför starkt frö till verklig anarchi.
Dä man först besinnar hvad som af en fräjdad talare, redan för flera dagar sedan, är så grundligt utredt, att den yngre kammaren, enligt ett af dessa förslag, vid hvarje riksdag, skulle välja den äldre, och att samma opinion, som för dagen gjort sig gällande, således äfven skulle välja det andra återhållande elementet, så frågar jag hvad häruti ligger för säkerhet för Statens continuitet?
Jag vill icke vidare med denna fråga upptaga tiden, så mycket mindre, som detta förslag redan af det Höglofl.
Ståndet blifvit förkasladt.
Dernäst skulle frågan böra tagas i betraktande, huruvida valen till äldre kammaren må utsträckas öfver hela Riket.
Jag frågar eder, mine herrar ! om uti ett Rike, som från Ystad lill Torneå har 175 Svenska mil i utsträckning, man skulle böra så tillställa, att möjligen hela äldre kammaren blefve vald i Skåne eller helt och hållet inom Stockholm?
En sådan utsträckning af valrätten till äldre kammaren skulle otvifvelaktigt gifva ett ypperligt tillfälle åt partier att uteslutande välja sina män; och jag skulle tro det hvarken vore önskligt alt finna de så mycket omskrifna hoflistorna, som nu måhända varit ett behöfligt nödvärn, eller Constitutions- och StalsUtskrs nuvar. ledamöter uteslutande sitta såsom äldre kammarens styrande medlemmar.
Yi hafva icke längesedan sett utbasunas såsom nationens man en person, som af laglig domstol blifvit dömd till fästning; måhända skulle andre ännu mindre lämplige personer blifva lika allmänt utbasunade _såsom tjenlige alt föra Svenska 38 Den a November f. m. folkets talan.
Samtidigt med partier skulle detta ovillkorkorligt inträffa, och äldre kammaren, det sammanhållande elementet, skulle då bestå af endast upplösande krafter.
Detta förslag anser jag således på ingen grund antagligt.
Då återstår i sanning icke annat, än Hr von Ilartniansdorlfs, mot hvilket jag icke har någon annan anmärkning, än att ett ändå icke nog tillräckligen conservativt element deruti blifvit inlagdt.
Jag skulle derföre vördsamt våga föreslå, att såsom ett tillägg vid det ålders-villkor, som deruti blifvit föreslaget af 4° år, eller 3o år och en riksdags bevistande, måtte införas en förmögenhet af 2,000 r:dr b:co i årlig inkomst.
Della vore visst icke för mycket, för att anses vara oberoende i sin ekonomiska ställning, och oberoende ekonomisk ställning är ett nödvändigt villkor för den svaga menniskan, för alt med fullkomligt lugn kunna öfverlägga om Rikets allmänna angelägenheter.
Dessutom ligger äfven deruti ett större intresse och garanti till Rikets säkerhet och allmän ordning.
Den andra bestämmelsen, jag skulle vilja föreslå, vore den, alt, då möjligen det kunde hända att inom den inskränktare valkrets, som ägde att välja den yngre kammaren, icke funnos personer fullkomligt tjenliga för alt äfven ingå i äldre kammaren, valdistricterna för äldre kammaren måtte blifva mera utsträckta, t.
ex. dubbelt eller måhända flera valdistricter sammanslagna.
Derigenom undvikes i alla fall den brännpunkt af partimän, vare sig af ena eller andra sidan, som det föregående förslaget skulle åstadkomma, och man åsidosatte ej heller helt och hållet den vigtiga angelägenheten, att hos en representation må linnas tillbörlig local-kännedom.
Om äfven något större afstånd an man eljest skulle önska derigenom uppkomme emellan representanlernes hemvist, kunde de väljande åtminstone då hafva tillräckligt utrymme för sitt omdöme om tjenJigaste personen att representera i den äldre kammaren.
Ännu en svårighet, om man icke tillräckligen garanterar sig emot ett för starkt rörelse-elements intagande i äldre kammaren, är just, att denna kammare blefve vald för 5 riksdagar.
Dess opinion blefve således för längre tid perpeluerad, och genom en sådan sammansättning af äldre kammaren skulle, när man tänker sig en partitid, hvarunder det demoeraliska elementet hade öfverhanden i landet, ett mycket starkare democratiskt element blifva inlagdt i äldre kammaren än i den yngre, just motsatsen af hvad man önskar.
Ett perpetuum mobile i samhällsfrågor är säkerligen lika litet önskvärdt, lika naturstridig! och lika samhällsvidrigt, som ett perpetuum stabile.
Boye icke behagat närmare bestämma hvaruti den förmenta eontradiclionen i mitt sista yttrande, emot ett förut afgifvet, skulle beslå, saknar jag äfven alla de tillfällen, jag borde äga för att kunna Den a November f. m. 29 fullständigt vederlägga Friherren.
Hv*d jag vet, är, alt då jag sist yttrade mig, upprepade jag hufvudsakligen mitt folsta anförande i fråga om behandlingssättet af detta mål, och jag torde på grund deraf kunna sluta, att den förmenta contradictionen icke finnes annorstädes än i Frihtns eget anförande.
Jag förbigår att följa Hr Lefre'ns exempel och besvära R. o.
Ad. med alt inlåta mig i hänsyftningar emot personer, vare sig inom eller utom detta
Hus, vare sig utgifvare af tidningar eller ägande någon annan befattning i det allmänna.
Jag anser dessa anfall, ehuru de ofta upprepas, äfven oberäknadt att de nu till någon del träffat mig personligen, vara likaså ohöfviska som stridande emot ordning inom Huset.
Den värde talaren har likväl äfven i sak gjort mig en beskyllning, som jag icke tror mig förtjena, den nemi. att jag upphört att vara liberal samt för närvar, i denna fråga försvarar illiberala åsigter.
Om talaren så bar uppfattat min mening, så måste jag hafva uttryckt mig ganska otydligt.
Det nu föredragna förslaget utgår nemi. från den i min lanke högst illiberala åsigten, att valen till öfre kammaren skola vara inskränkta inom didrict.
Jag för min del har yrkat, att de må vara fria inom hela landet, och jag skulle förmoda, att det måtte vara liberalare än inskränkningen inom district.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att skälet hvarföre han önskade den öfre kammaren sammansatt på det sätt som den skulle blifva det enligt hans förslag, vore det, att hvarje öfre kammare, som räknade ett annat ursprung än den nedre kammaren, derigenom vore försvagad.
Deruti har den värde talaren ganska rätt, men jag får erinra, att de som tillhöra min åsigt, Frih:ne Hamilton och Sprengtporten m. fl., hafva alldeles icke yrkat alt den öfre kammaren skall erhålla något annat ursprung.
De hafva blott yrkat, alt den skall blifva vald på ett annat sätt.
Det är visserligen sannt att pärs-kammaren i Frankrike icke kan anses utgöra ett starkt conservativt element, men denna kammare har också icke samma ursprung, som den nedre kammaren.
Den är icke tillkommen genom folkets val, utan dess svaghet ligger deruti, att den är tillsatt af Regertn och således icke hos folket har det anseende för oväld och opartiskhet, som om den skulle utgöras af sommitelerna , de mest upplysta och erfarna, som inom landet kunde blifva valde af folket.
Deruti ligger anledningen till dess svaghet, och icke deruti att de utmärktasle män sitta der; ty jag är öfverlygad, attoni desse män der sulto valde af folket, skulle pärs-kammaren vara ojemförligt starkare.
Att för öfrigt kammarens utseende medelbart af folket kan bilda ett ganska starkt element och en ganska upplyst kammare, det har enligt en värd talares framställning blifvit upplyst genom exemplet af Föl en - 3o Den a November f. m. ta Staternes öfre kammare, hvilken är tillkommen genom medelbara val, d. v. s. väJjes af de särskilda Staternes lagstiftande församlingar, som först blifva särskildt valde.
De fördelar, sorn Hr von Hartmansdorffs förslag har, nemi. att ledamöterne i den öfre kammaren skola vara äldre och hafva bevistat flera riksdagar, dessa fördelar medger jag, men de fördelarna bibehållas äfven genom Frih.
Hamiltons förslag, och, efter hvad jag kan minnas, jemväl efter alla de förslag till öfre kammarens bildande, hvilka här blifvit framställda.
Således är det gifvet, alt ingen vill utesluta dessa garantier för erfarenhet och upplysning, som finnas i Hr von Hartmansdorffs förslag, utan angår oppositionen mot detta förslag helt och hållet endast valsättet.
— Här har blifvit, i anledn. af ett af mig fäldt yttrande, taladt åtskilligt emot Prosten Ödmans förslag, likasom jag skulle velat upplifva det.
Jag vill nu icke inlåta mig i svar på Hr Lefrens yttrande, att genom Prosten Ödmans förslag draggen af nationen skulle blifva utsedd till öfre kammaren.
Jag ber Hr Lefre'n om förlåtelse, men jag tror att delta var ett förhasladt uttryck, emedan om man skulle vara conserjvent, så skulle likaväl som genom Prosten Ödmans förslag draggen af nationen blefve utsedd till representant-kallet, enligt Hr von Hartmansdorffs förslag ett sådant resultat inträffa.
Skilnaden emellan dessa förslag är ingen annan än den, att i stället för att Prosten Ödmans utsträcker valrätten utan afseende på stånd, så är den eril.
Hr von Hartmansdorffs förslag lika utsträckt som genom Prosten Ödmans, men inskränkt i afseende på stånd.
Är det således så, att det är dräggen af nationen, soln väljes, så följer också deraf, att jemväl, med bibehållande af ståndsvalen, dräggen skall blifva vald.
Jag tviflar likväl på alt delta skulle blifva förhållandet, vare sig enl.
Hr von Hartmansdorffs eller Prostens Ödmans förslag.
— Ilar är mycket taladt om att R. o. Adis privilegier skulle undertryckas derigenom att man bildade öfre kammaren på ett mera liberalt sätt och icke inskränkte valrätten.
För min del tror jag, att denna fråga alldeles icke hörer hit, och om Gr.
Spens gifvit löfte om något förslag att omgärda K. o.
Adis privilegier med något större skydd än som för närvar, finnes i grundlagen, så är jag öfvertygad att han fullgör delta löfte, och dessutom har Frih.
Hamilton icke en utan flera gånger yttrat, att när vi komma till den frågan, ville han föreslå ett stadgande, att hvarje stånd skulle i afseende å sina privilegier eller särskilda rättigheter, hvad de än må kallas, hafva ett ovillkorligt veto, äfven i den blifvande representationen, så alt det skrämskottet tror jag icke kunna skrämma.
— Hr Bråkenhjelm har ansett ovillkorligt nödvtändigt, att R. o. Ad. skulle gifva sin tanke tillkänna angide bildandet af den öfre kammaren.
Jag kan för min del icke inse, att deruti ligger någon nödvändighet; fy oaktadt R. o. Ad. har sagt nu huru den nedre kamma - Den 3 November f. m. 31 ren skall vara sammansatt, så lärer deraf icke blifva någon ovillkorlig följd, alt R. o.
Ad., då vi nu icke kunna sämjas om huru den öfre kammaren skall sammansattas, bör afgifva något yttrande derom till Utsk., i olikhet med hvad Preste- och BorgareSt. gjort. R. o. Ad:s tanke i målet blefve dock endast ett Stånds mening, och således lomme den att väga ganska litet.
För öfrigt vill jag icke längre upptaga tiden, ulan fortfar alt yrka afslag å Hr von Hartmansdorffs förslag.
Hr Mannerskantz, Carl Axel: Då R. o. Ad. häromdagen antog Frih.
Spreriglporlens förslag, beslöt Ståndet med detsamma att en olie kammare skulle finnas.
Detta beslut måtte väl skola innefatta, att de båda särskilda kamrarne skola vara af något slags olika beskaffenhet.
Till följe af det förslag, som Hr von Hartmansdorff afgifvit, finner jag deremot, att de två kamrarne skulle blifva af alldeles enahanda beskaffenhet; ty sjelfva den §, som vi nu hafva under öfverläggning, deruti det stadgas, att ledamöter af äldre kammaren skola nises alldeles på samma sätt sorn ledamöterne i den yngre, bevisar fullkomligt detta påstående.
Den skilnad, som funnes, skulle således blott vara den, att ledamöterne i den ena kammaren skulle vara något äldre än i den andra.
Men om denna skilnad skulle medföra det resultatet, alt tänkesätten i den ena kammaren skola blifva olika med hvad de äro i den andra, är ganska tvifvelaktigt.
Jag tror, att om vi skulle ransaka oss sjelfva, så skulle vi finna, att vi äro delade i särskilda sidor, örn man så vill kalla dem, men alt de yngre och äldre äro ungefär lika till antalet på båda sidor.
För resten, hvad angår alt valet sker för längre tid, så är delta of ganska stort värde; men då bör man också dervid hafva en garanti, att de personer, som för en sådan längre tid blifva utvalde, förena alla de egenskaper, som hos riksdagsmän äro erforderliga, och att de utgöra ett urval af nationen.
Då måste de också vara valde af personer, som äro i tillfälle att fullkomligen bedömma detta.
Det kan icke blifva förhållandet, om valet icke sker af personer, som en längre tid hafva kunnat följa de allmänna angelägenheterna, således alldeles icke af personer, som äro på en lägre ståndpunkt i samhället.
Jag får derföre förklara, att jag fullkomligt skulle instämma i det förslag, som Fiih.
Hamilton afgifvit, om det blefve något modifieradt; men som jag förutser att delta förslag icke lärer kunna blifva anlaget af R. o. Ad:s majoritet, så anser jag det vara mycket bättre att helt och hållet afslå både det ena och andra förslaget och inskränka sig endast till att låta Const.Utsk. afgöra saken.
På det sättet kommer jag således att afgifva min röst.
Jag anser ganska vigtigt att undanrödja den förvillelse, som ligger i Hr Bråkenhjelms framställning, 3a Den a November f. m. en förvillelse, sorn gjort att han, visserligen icke med uppsåt, måhända missledt en stor del af Ståndet.
För att undanrödja denna förvillelse, behöfver jag icke mer än erinra om den föreskrift, sorn grundlagen ger oss, ang:de ordningen och marschen af grundlagsfrågors behandlande inom RiksSl:n. 56 §:n Reg.Ftn är af följande lydelse: '"Frågor om förändringar i grundlagarna varda på följande sätt behandlade:
Tillstyrker Const.Utsk. livad en riksdagsman hos detsamma i sådant afseende föreslagit, eller utlåter sig Utsk. med till- eller afstyrkande å en af Konungen i lika ändamål gjord propos.; varde Utsk:s yttranden vid samma riksdag öfverlemnadt till R.
St., hvilka vid densamma må derom kunna öfverlägga.”
Marschen är här så tydligt som möjligt framställd.
Utsk. skall först lill RiksSt:n inkomma med ett yttrande, och detta yttrande skola RiksStm taga i öfvervägande.
Nu ber jag att få erinra Hr Bråkenhjelm derom, att Utsk. icke yttrat sig om någonting annat än vallagen.
Om allt det öfriga har Utsk. alldeles icke yttrat sig.
Våra beslut äro således i förtid och i afvikelse från grundlagen vidtagna.
Utsk:s skyldighet att jemka meningarna uppstår icke förr än de yttranden dit inkomma, som äro gifna å ett af Utsk. förut frnmlagdt förslag.
Nu då intet förslag från Utsk. i dessa fall inkommit, så kan det icke blifva fråga om något som skall sammanjemkas.
Det synes mig fullkomligen klart.
Flere ledamöter, mine herrar!
Lafva tillstyrkt ett återgående till Frih.
Hamiltons förslag, andre hafva deremot invändt, alt det redan blifvit genom beslut afklippt.
Jag är icke af deras mening, som tro att detta beslut ligger i vägen derföre, ty jag har haft äran i min reservation, i hvilken Gr.
Spens äfven instämt såsom reservant, redan visa, att dessa beslut, afvikande från den i grundlagen föreskrifna formen, medföra alldeles ingen verkan, åtminstone icke hos mig, och ulan all fråga icke kunna ligga i vägen vid pröfningen af det förslag, som vi väl ändå förr eller sednare skola få från Const.Utsk.; ty det är först då vi hafva rättighet alt pröfva saken.
Men jag ber ödmjukast att få erinra, att skall det beslut, som är fattadt till ogillande af Frih. Hamiltons förslag, anses göra saken öppen eller bunden till gillande eller ogillande; så måste samma betänklighet utsträcka sig äfven till Frih.
Sprengtporten förslag, ty det vore bra besynnerligt, om de flera beslut vi fattat genom votering skulle nu efteråt anses böra gälla till en del men icke till en annan.
Jag tror dem betyda ingenting, men skola de betyda något, så skola de hafva sin betydelse så väl i det ena som det andra fallet.
Jag har begärt ordet för att få uppläst 56 §:n Reg.Frn, af orsak att jag icke här nu har grundlagen lill hands.
Den har nu blifvit uppläst af Frih.
Boye och Den 2 November f. m.
S3 oc!i äfven af honora förklarad på ett sätt, Iivari jag fullkomligen instämmer.
Skulle nu det förslag, jag hade äran att i början af discussionen i dag framställa, icke varit grundlagsenlig!, så hade säkerligen Hr Frih. o. Landtm, icke tillåtit oss att deröfver discutera.
Delta 0111 56 §:n.
Hr Bråkenhjelm har önskat, att jag skulle återtaga det förslag jag framställt.
Han har äfven yttrat, att det H.
Ståndet ovillkorligen vore föipligtadt att gifva en opinionsyttring om huru den s. k. äldre kammaren borde bildas.
Han yttrade äfven, ali om R. o. Ad. åtnöjt sig med att endast bifalla Frih.
Sprengtporten förslag, hade intet tillägg behöfts, och Coust.Utsk. haft fria händer att derefter afgifva ett nytt förslag.
Jag ser icke, att Const.CJtsk. blifvit bundet och ej heller att R. o. Ad. afsagt sig någon rättighet, derigenom alt
Ståndet discuterat om de detalj-frågor, som hafva sammanhang med Frih.
Sprengtportens förslag.
Om nu R. o. Ad. skulle förklara såsom sin gemensamma tanke, att, i fråga om det återstående och vigtigaste af dessa detaljer, förslag bör uppgöras af Const.Utsk.; så ser jag icke att R. o. Ad. afsagt sig rättigheten .att deröfver yttra sig när förslaget inkommer.
Det är endast della jag velat yttra i afseende å förslaget.
Orsaken åter hvarföre jag för min del icke röstar för Hr von HartmansdorfFs förslag, ehuru jag anser det äga många förtjenster, är den, att jag hoppas och tror, att vi kunna få ett ändå mycket bättre och mera utveckladt ifrån Const.Utsk., och må vi derföre icke brådstörta, efter det icke är af behofvet så nödvändigt pakalladt, utan må vi afvakta tiden att kunna bestämma hvilket förslag kan vare det aldrabästa.
Jag afstyrker således bifall till Hr von HartmansdorfFs förslag.
Jag anhåller först vördsamt, att det nu af Hr von Hartmansdorff framställda förslag till ny redaction af ifrågavar. punkt måtte blifva uppläst, och att jag derefter ina få yttra några ord.
Hamilton föreslagna amendement innehåller: ”Vid val af ledamöter till den äldre kammaren, utser hvarje stånd inom ett valdistrict 4 ledamöter, eller tillsammans 20, som sammanträda och samfäldt utse till första riksdagen så många ombud, sorn för districtet då skola till den äldre kammaren säljas, och till de derpå följande ett ombud, utan afseende på stånd.
Valbar är den, sorn fyllt 4° år, eller 3o, om han bevistat en riksdag.’’ Hvad Hr von Hartmansdorlfs förslag angår, så lärer det vara helt kort oell endast innehålla att ledamöter till äldre kammaren utses på samma sätt som till den yngre.
Hr von Hartmansdorlfs sednast upplästa nya redaction blef nu ånyo uppläst. 34 Den i November f. m.
Hr Rosenblad fortfor derefter:
Jag anhåller att, i afseende på deni, som skulle anse Hr von Harlmansdorffs förslag icke innebära alla de garantier, som man skulle önska för vinnande af ändamålsenligt val af ledamöter i öfre kammaren, samt frukta att vi derigenom kunde blifva budna, få erinra, alt detta förslags antagande ingalunda hindrar, att, när man kominer till 10 oell i i punkterna, iakttaga de correcliver, sorn t. ex. Hr Lagerheim föreslagit ang:de flera valdistrielers sammanslående vid val till öfre kammaren m, fl. sådana, äfvensom det icke är i detta förslag bestämdt för huru lflng tid den äldre kammarens ledamöter skola väljas, så att vi äfven kunde hafva correctivet att välja dem på längre lid än Hr von Hartmansdorff föreslagit, t. ex. för lifstid, ett förslag, hvilket jag skulle vilja understödja.
Men hvad jag nu egentligen har velat nämna, är, att jag till dem, sorn lika med mig anse att de beslut, som dels redan nio fattade och dels framdeles kunna fattas, icke äga den fullständiga conservativa anda, sorn de kanske hade önskat, anhåller få hemställa, då de nu förena sig att afslå Hr von Harlmansdorffs förslag, huruvida de icke genom den förening de i det fallet ingå med ilen motsatta sidan, den sidan nemi. som förfäktar de allmänna valen, äfventyra att komma till ett alldeles motsatt resultat af hvad de önskat.