Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskott uppkomna frågor och ämnen böra remitteras, och Stånden ej genom bestämd Pluralitet kunna skitjagtigheterna afgöra”, och i hvilka fall det är Constitutions-Utskottet uttryckligen uppdragit, ”att med Riksens Ständers rätt derom besluta", skulle, i händelse två Stånd innom Utskottet stadnade emot två, och intet beslut följagteligen kunde fattas, Riksens Ständer nödgas nedlägga en Motion, ehuru vigtig den än kunde vara, blott i brist på beslut, till hvilket Utskott den borde remitteras.
— Den i andra Alternativet föreslagna Redactionsförändringen innehåller således blott ett Correctiv för denna olägenhet, genom Stadgandet, att åtminstone i sådana fall, Votering må ske per Capita.
Jag förnyar derföre min tillstyrkan af bifall.
Lika med Herr
Påhlman känner jag hos mig både värma och envishet att motstrida all förminskning af Ständers rätt:
Enär vi likväl kunna vara af olika tankar^ härrörer det deraf att vi hafva olika begrepp om meningen af io5 och 107 § §•
Rege - 566 en jo April. rings-Former Herr Påhlman tror att Consfiturions-Utskottet, vid de tillfällen der omnämnas, äger Ständerna beslutande rätt; jag tror tvärtom; Enligt rofi § äger det ställa under RiksRätt den af Stats Rådet, som uppenbarligen handlat emot Grundlagen samt andra gällande Lagar, men elen rättighet, hvilken jag äfven hört påstås att Utskottet skulle äga att fria, det vi'1 säga, att yppa eller göra afseende på begängne olagligheter, den äger det visserligen icke; den äger icke sjelfva Ständerna, ty de äro icke öfver Lag, och espriten i vår Lag, är att inga brott må få döljas eller af dem , som derå kara skola nedläggas; i Domarens händer är magten att fria eller fälla, och i Konungens att göra Nåd.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Constitutions-Utskottets Memorial, böra i anledning af dervid gjorde Anmärkningar till Utskottet återremitteras.
Upplästes följande från Herr Hof-Cancelleren friherre af Wetterstedt ankommen Skrifvelse: Jag får härmedelst, på Ngdigste Befallning till Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemna näriagde P.otocolls-Ut - Den 30 April. drag, hvilket blifvit mig tillstäldt genom tillförordnade Stats-Secreteraren för Kongl. Kammar Expeditionen, för att Högloflige Ridderskapet och Adeln meddelas; innefattande de åtgärder och beslut, Kongl. Maj:t, i anledning af Riksens Ständers underdåniga hemställan, om nedläggningen af Löfås Silfververk, i Nåder täckts anbefalla och vidtaga.
Stockholm den 38 April 18X8- G, af Wetterstedt.
Utdrag af Protocollet öfver Kammar-Ärender, hållit inför Hans Maj:t Konungen, uti Stats-Rådet på Stockholms Slott den 7 April 1818- Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen bevistade öfverlägningarne.
Hans Excellence Justitias-Stats-Ministern, Herr Grefve Gyllenborg..
Hans Excellence Stats-Ministern för Utrikes Ärenderne , Herr Grefve von Engeström.
Deras Excellencer Stats. - Råden : Herr Grefve Rosenblad. — — Herr Friherre Fleming. — — Herr Friherre Lagerbring. Stats-Råden Herr Friherre Cederström. -— Herr Friherre Skjöldebrand. —- och Herr Grefve Mörner.
Tillförordna!e StstsSecreteraren Friherre Ehreni Den 30 April.
Tillförordnade Stats-Secreterare», Friherre Ehrenborgh Jöredrog i underdånighet: lf:o' Riksens Stånders underdåniga Skrifvelse af den 2 Martii innevarande år, med hemställan om Löfås Silfver-verks i Stora Kopparbergs
Län nedläggning, och de detsamma förundte förmåners ingående till Stats.Verket.
Sedan Riksens Ständer, vid 181S" års Riksdag, uppå Stats-Utskottets anmälan, att Löfås Silfver-Verks Tionde, beräknad såsom en StatsVerk-ts ordinarie Inkomst till tjugu Riksdaler, ingått i detta belopp, och att Grufve-driften, enligttundersökningar, icke lönade sig utan medförde för Kongl. Maj:t och Kronan årlig förlust, i anseende till de stora förmåner, Förvaltaren deraf åtnjuter på Stats-Verkets bekostnad, i underdånighet anhållit om detta Verks ofördröjeliga nedläggning och de detsamma förundte förmåners indragning till Kongl. Maj:t och Kronan, hvarunder likväl icke borde inbegripas de extra tjenstbarheter, Allmogen till Bruket utgjordt, derifrån de borde befrias; hvarjemte Riksens Ständer i öfrigt beslutat att det rnå vara den nu varande
Disponenten obetaget, att på egen bekostnad, utan allmänt understöd fortsätta Grufve-arbetet, Författningarne likmätigt} så hafva Kammar- och Bergs-Coilegierna, Den 30 April.
S&9 jemte insändande af Landshöfdinge-Embetets och Innehafvarens af nämnde Verk Bergsfogden Forsslinds förklaringar, den 19 December 18x7» gemensamt underdånigt Utlåtande afgifvit, hvaraf, äfvensom af de öfrige Nandlingarne förnämligast inhämtats:
Att det på Nybergs Skatte-ägor i Skedwi Socken af stora Kopparbers
Län belägne Löfås Silfver-Verk i äldre tider drifvits på Kronans bekostnad, men sedermera blifvit genom Bergs-Collegii Privilegium den 5 Junii 1741 upplåtit Rådmannen Lundström att bearbetas på Silfver och Koppar, med underläggande af det så kallade Nybergs eller Löfås Hemmanet, och tillerkännande flere förmåner, hvilka, sedan Lundström bembudit Verket åt Kronan af den orsak, att han detsamma ej mägtade läugre drifva, blifvit genom Kongl.
Resolutionen den 9 Junii 1747 ännu mera ökade, men sedermera enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse den 9 October 1766 till Stats-Verket åter hemfallit:
Att derefter uppå Lundströms Arfvingars gjorde föreställningar om nödvändigheten att
Verket måtte bibehållas vid de år 1747 detsamma förundte förmåner, Riksens Ständer vid 1769 års Riksdag hemställt och Kongl. Maj:t, genom Nådigt Bref den 5 April 1770, härtill lemnat Dess bifall, med den förändring, att Innehafvarne, efter deras eget begifvande borde betala en Specie Riksdaler för hvarje tunna Kronospannmål, de erhöllo, med beräknande af desse förmåner från 1769 års början och sä tänge de flerhet behörigen och efter den föreskrift BergsCollegium utsättandet
Varder vidmagthäjla; samt ?7o Den 30 April. att Innehafvarne af Löfås Silfver-Verk allt sedan blifvit vid desse förmåner bibehållne.
LandshöfdingenEmbetet har, jemte ådagaläggande af den ringa förlust Kronan i anseende till Lösnisgssättet af Krono-Spannmålen kunde fä vidkännas emot fördelen af Verkets drift, nya Grufve-försök m. m. i underdånighet hemställt , om icke af en pä stället skeende undersökning borde utrönas huruvida Innehafvaren fullgjordt föreskrifterne, angående Verkets vidmagtbållande, samt i händelse af Förläningames indragning, någre billiga ersätt, nings-anspråk kunde göras.
Bergscollegium, som redan den 10 Oc« tober
IHi4j i anseende tili befunnen uragtlåtenhet med ifrågavarande Verks drift, öfverlemnat denna omständighet till dess AdvocatFiscals handläggning, hvilken sedermera, 1 anseende till det förändrade skick Målet fått genom Riksens Ständers fattade beslut om Verkets nedläggning , icke blifvit anstäld, har för dess del i underdåninghet, på de af Riksens Ständer anförde skäl , tillstyrkt bifall till deras hemställan, med tillägg likväl, om icke, genom en föregående undersökning, borde utrönas om anledningar förelunnos att för framtiden kunna påräkna en större Grufvedrift, hvilken undersökning borde vara verkställd innan x81S års Uppbörd för sig gått.
Kammar-Collegium har ansett frågan inskränkt, dels huruvida Löfås-Verket lemnsifc
Dea jo April. 57» Kronan några inkomster, svarande emot Förlä* ningarne, dels huru Innehafvaren fa 1
Ig jordt sine förbindelser, och som Bergs-Collegium yttrat att Verket ej fortgått med den drift att Innehafvaren kunde anses hafva uppfyllt sine förbindelser, samt Staten årligen deraf fått vidkännas förluster, har Collegium instämt i Bergs* Collegii hufvudsakeliga yttrande om Verkets nedläggning, då det äfven blefve en följd ätt Löfås Hemmanet med underlydande Lägenheter borde indragas, men ansett sig icke kunna tillstyrka ny undersöknings företagande såsom ledande till tids-utdrägt.
Innehafvaren af Löfås Silfver-Verk, BergsFogden Forsslind, har uti. afgifne påminnelser emot Collegiernas Utlåtande , åberopat ofvan* nämnde Kongl.
Bref af den y April iy^OjSom innefattar huru de deruti Verket förunnade förmåner kunna anses förverkade, nemligen genom uragtlåtenhet att Verket behörigen och efter den föreskrift Bergs Collegium utsättandes varder, vidmagthålla; hvarföre, och då Bergscollegium icke behörigen visat, att en sådan föreskrift blifvit åsidosa't, utan blott uppå förekomne anledningar, att
Verket icke blifvit bibehållet uti vederbörlig drift, remitteradt Målet till dess Advocat-Fiscals åtalan, hau ansett sig tryggad af ofvanbemälte Kongl. Mapts
Nådiga försäkran och 90 §. i Regerings* Formen, samt i underdånighet anhallit om fullföljd af den påbörjade Fiscaliska Actionen, på det han i laglig väg måtte bibehållas vid, eller genom lagligen styrkt uragtlåtenhet uti uppfyllandet
I sn Den 3 o April. af ingångne förbindelser, skiljas från ifrågavarande Förläningar.
Ständer hafva slutligen efter inhämtad kännedom om detta Måls närvarande skick, uti Skrifvelse af den 2 Martii innevarande år underdånigt hemställt, det Kongl. Majrt, utan att medgifva vidare undersökningar, såsom endast medförande tids-utdrägt och ländande till Stats-Verkets förlust, i Nåder täcktes anbefalla skyndesam verkställighet af deras vid 18 ty års
Riksdag härutinnan vidtagne beslut, i hvilket afseende Riksens Ständer förklarat sig ämna i Stats-Förslaget från och med *8*9 > upptaga såsom en Stats-Verkets
Inkomst ' värdet af de friheter och förläningar, som såmedelst komma att indragas.
Majrt, som ansåg Riksens Ständers nu gjorde underdåniga hemställan om skyndsam verkställighet af Riksens Ständer, vid 1815 års Riksdag vidtagne Beslut, att Befallning måtte till Kammar, och Bergs-Collegieme afgå, att ofördröjligen vidtaga anstalter till Löfås Silfver Verks nedläggande, icke kunna, emot tydeliga Stadgandet uti 77 §. af Regerings-Formen , hafva afseende på några andra åtgärder, än sådana som voro förenliga med den deruti, hvarje Innehafvare försäkrade förmån, att njuta dess lagliga rätt till godo, enligt,gällande Författningar, täcktes i
Nåder förklara3 att innan det behörigen blifvit utrönt, huruvida Inne- > bafvaren af Löfås Silfver-Verk brustit uti dess ingångne Contract, kunde han icke anses haf - Den 30 April. 573 va detsamma förverkat} och emedan Kongl. Maj:t fann en sådan pröfning böra föregå all annan af Riksens Ständer begärd åtgärd till Verkets nedläggning, beslöt Kongl. Maj:t i anledning häraf, att till Dess Justitis-CancellersEmbete öfverlemna Handlingarne i detta Mål, för att med^ess uppmärksamhet följa det åtal emot lnnehafvaren, Bergs-Fogden Forsslind, som Bergs-Collegium genom Remiss till dess Advocat-Fiscals-Embete redan den 10 October I814 anbefallt} hvarjemte Kongl. Maj:t täcktes anbefalla Justitjje-Cancellers-Embetet att tillse, det detta åtal och de åtgärder som i följd deraf kunna och böra vidtagas, varda till slutelig handläggning befordrade innan den 1 November innevarande år; och ville Kongl.
Maj:t intilldess en sådan pröfning för sig gatt, uppskjuta med dess Nådiga Utlåtande öfver Riksens Ständers nu förnyade underdåniga hemställan.
Om hvilket Kongl.
Maj:ts Nådiga Beslut, RikseDS Ständer skulle underrättas. jEx Protocollo. C. G.
Ulfsparre.
Stats- och Banco.
Utskottens den 3 dennes afgifne samt den 21 i samma manad på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts till Riksens Ständer aflåtne Nådiga Proposition den 17 Decem - 574 Den jo April. bnr 1817, angående Götha Canal-Arbetets fortgång och befrämjande:
Herr von Heijnne, Georg, anförde skrifteligen:
Patriotisme är den skönaste bland medborgerliga egenskaper, men en missledd Patriotisme kan inveckla Land och Folk uti en Laby rimt af förhållanden, som sjelfva visheten knappt förmår i följden reda.
Beviset om denna satts framställer förslaget om Götha Canal, synnerligast i förening nied en Di.cont, som 1809 års Ständer nästan med entusiasme antog. 1815 års
Ständer sago väl saken ur en mera fördomsfri synpunct, men äfven deräs öfverseende med sjelfmyndjga dispositioner af Disconrens fonder iemnade ett skrgs autoritet åt vidare missbruk deraf, och ingen lärer kunna neka, att tillgreppet af dessa Fonder utöfver de bestämda Summor, ne till Ganal-Arbetet, som endast al behållna Inkomsten kunde uttagas, var en olaglighet som betydligen verkat, om ej åstadkommit Discontens lali.
Ständers misstag kunna af sednare Ständer beklagas och ogillas, och böra leda dem till iakttagande af mera försigtighet.
En sådan visar sig äfven nu, då efter all sannolikhet
Discont-rörelsen bör ovillkorligen’ skiljas frän Canal-Verket, hvarigenom den vädeliga inflytelse måtte upphöra, som en enskilt Den 3 o April. *7?
Corporation haft’ uti '»nedverkandet af Penningeoredan och Mynt-försämringen.
Skild från allt inflytande på det må hända alltför högt prisade Credit- och Låne-Systemet, skall det enskifta intresset icke mera så lifligt deltaga i Canal-frägan, utan öfverläggningarne hädanefter med mera lugn komma att anse sjelfva hufvudsaken, nemligen nyttan af CanalArbetets fortsättande till större eller mindre del, jemförd med Fosterlandets förmåga och det är i detta afseende jag äfven nu går att helt korrt framsta la min öfvertygelse.
Sorglig är den tankan att lemna det redan gjorda Arbetet stående som en minnesvård af ett förhastsdt beslut, utan säker beräkning af Natlonal-fötmågan, men oklokt i högsta grad vore att göra denna minnesvård ännu kostsammare genom förnyade uppoffringar af Staten, om icke säkra Calculer pä tid och kostnad till arbetets färdiggörande på Directionens ansvar cppgöres, och alla tillfällen stängas för egenmyndiga försök att disponera andra eller större Summor än dem Riksens Ständer bestämma för året.
Vi böra påminna oss, att hvarje mantalsskrifven Person, frän Possessionaten till Daglönaren; betalar Bevillning tili Götha Canal, en Bevillning, som var ämnad till andra föremål, mera vigtiga för den delen af Nationen som önskar reda och ordning i Penninge väsendet, än Cötha Canal-anläggning , hvars nytta en aflägsen framtid endast säkert kan komma att bestämma, men samtiden anser ganska problematisk.
Den 30 April Högloflig
Stats- och Banco-Utskotten föreslå fortfarandet af 300,000 R:dr årligt biträde till Canal-arbetets fortgång , hvilket jag anser böra bifallas j men Utskotten säga tillika i sitt Betänkande, att Arbets-planen icke bör bestämmas af Ständerne.
Jag tror deremot böra bestämmas att föreningen mellan Wettern och Wenern bör först verkställas,' och fördelen af denna Communication leda omdömet, huruvida den återstående delen bör fortsättas, eller ej.
Canalen vinner väl ej då genast den uppgifna Militairiska nyttan, nien om Götha Canal kan ingå i vår försvarsplan, månne den i denna plan upptager rum framför Flotta, Fästningar, beklädnad och beväring för; Conscrip tion, etc. eller månne vi, utan andra större indragningar, förmå contribuera till allt på en gäng, äfven med den aldrabästa vilja?
Dä Discont-vinsten och förmodeligen Actie-ägarnes vidare inbetalningar frångå Canal-Inkomsterne, lärer denna Arbets-inskränkning blifva så mycket nödvändigare.
Ett inkast kan göras häremot, att en del Arbeten på Östgötha Linien lida eller förstöras om de ej oafbrutit fortsättas.
— Men efter hvad vi hört uppgifvas, återstår ej mycket af föreningen mellan Wettern och We« nernj hvarföre, om hela tillsynen och den för hela arbetet inskränkta, men för denna del ökade Arbets-fond användes blott på Westgöta sidan, bör dess färdiggörande ej kunna upptaga så lång tid, att någon deraf befarad skada kan jemtöras med fördelen af hela Arbetets concentrerade styrka på den elter upp gif - Den 30 April. giften snaraft färdtgblifvande, och såsom en torfsättning af Trollhätte Canal, mäst nyttiga delen i Commercielt och Oeconomiskt afseen* de. —•
Om National äran förbjuder oss att upphöra med fortsättningen af Götha Canal-arbetej sä ålägger oss försigtigheten att inskränka detsamma, så att Nationen kan hafva, åtminstone en aning, att i en färdiggjord ytterligare communication mellan de större Insjöarne se någon belöning för dess uppoffringar.
Herr heykenskjöld, Detlof, uppläste följande:
De förenade Högloflige Utskotten6 Betänkande innehåller, att Banquen skall till Götha CannlByggnad lemna ett årligt bidrag af 300,000 R:dr intill år 1^20 eller till nästa Riksdag derefter, ifall den då ej inträffar, hvaremot den Bolaget förunnade-Djscont-rättighet skall upphöra.
Då den första delen af detta Betänkande endast innefattar detsamma, sorn 1^15 års Riksdags-Beslut bestämmer, och jag pä detta rum sa ofta hört omtalas vådan af , att ändra eller upphäfva Riksens Ständers vid föregående Riksdagar fattade Beslut, har jag aldrig kunnat tvifla, att ett Riksdags Beslut, icke äfven nu skulle hållas heligt, och anser således denna del af Betänkandet, endast innefatta en ytterligare Sanction af 181? ars Riksdags-Beslut i detta ämne.
Prot. V B. 2 A fä. 73 > 74* 578 Den 30 April, De Höglofliga Utskotten föreslå vidare något alldeles nytt, som innefattar upphäfvandet af ett Riksens Ständers Beslut, nemligen att Bolaget skall förlora sin Discont-rättighet, och det utan att ersättning pä något vis föreslås, för den vinst, som kan vara att påräkna, på de 17 är, hvilka ännu| återstå af Octroyen.
För min del är jag lika med dem, som yrka helgden af Ständers Beslut, öfvertygad att si bör vara, och att de ej utan yttersta nödvändighet böra ändras, hvarföre jag äfven tror, att så bör förhålla sig med det ifrågavarandej men som de Högloflige Utskotten ej äro af samma tanka, anhåller jag ödmjukast om Högvälborne Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt Högloflige Ridderskapets och Adelns tålamod, vid granskningen af denna Utskottens tanka.
Jag har hört ofta sägas och sednast innom detta Stånd af en värd Ledamot Herr Påhlman, att vid 1815 års Riksdag bjöds Bolaget 150,000
K:dr årligen i ersättning för
Discont-vinsten, om det ville öfverlåta Discont-rättigheten till Banquen, men att
Bolaget då vägrat antaga denna ersättning:
Om så är skett, hvilket jag förmodar, efter så säges, ehuru man ej alltid utan undersökning torde böra tro allt hvad som säges; så frågar jag, när man 18IS bjöd Bolaget ersättning för Discont-vinst, hvarföre vill man ej göra det igl8?
Jag har förutsett och väntat mig det svar, att Bolaget förverkat sin Den 30 April. 779 Discont-rättighetderigenom att Bolaget emot 1815 års Riksdags-Beslut ökat Arbers-Cassans
Skuld till Disconten och att den sednare nu inställt sina inbetalningar.
Orsakerna hvarföre
Disconten nödgas gora ytterligare försträckningar till Arbets-Cassan, aro uti ett föregående Plenum, af tvänne värde Ledamöter, Grefvarne v. Platen och Mörner, så fullständigt utvecklade, att allt hvad som kan sägas deremot, i min tanka så grundligen vederlagdt, att det vore alldeles öfverflödigt och onyttigt af mig, att härom yttra något.
Det andra skalet, att Disconten inställt sina Betalningar, återstår således.
Att Disconten för närvarande ej betalar, är sanning, mea låtom oss undersöka, huru Discontens nu iråkade förlägenhet uppkommit.
Man säger genom för vida utsträckt Credit och Rörelse:
På visst sätt kan detta äga grund, och om detta å ena sidan medgifves, måste man också å den andra sidan medgifva att människor kunna misstaga sig, och fästom oss då vid den förlåtliga orsaken till misstaget, som ligger i klar dag, att det endast varit en följd af nit för det helas bästa, att genom en större utsträckt rörelse, skaffa en större Discont-vinst och genom den en ökad tillgång af medel till Canal-byggnadens fortsättande.
Directionen insåg likväl redan 181$ j att den utsträckt sin rörelse något för långt, och började då, och har ända tills förlägenheten in, 58o
Den 30 April. trädde, fortsatt en sådan indragning af sine utestående Lån, som, om den fått orubbad fortfara ännu ert par år till, skulle satt den i stånd att aldrig frukta någon skakning i dess Credit.
(Indragningen utgjorde pä dessa åren bmkring 3,000,000 R:dr).
Men innan denna indragning hant fullboidsts ramlade Malmö Discont, h'rars fall var beredt genom de grofsta missbruk i förvaltningen, hvilka endast en längre tid genom förnyade bedrägerier kunnat döljas, och i dess fall medtog den äfven Götha Canal-Disconr, och endast genom
Directeurernes enskifta bemödanden , kunde Götheborgs
Discont lefva med litet lif.
Det är en. vanlig följd och olägenhet af Credit-Verk, hvilkas hela vinst är och alltid skall vara beräknad på en vidsträcktare rörelse än deras disponibla Fonder medgifva, att när ett sådant innom ett Land faller, skola alltid de andras Credit lida deraf, och somliga af dem till den grad, att de äfven nödgas falla, alldeles, som hos oss är skedt.
Då den i anledning af inträffade händelser uppkomne fråga, om Canaien bör fortsättas eller ej?
Redan i så måtto blifvit af de •
Högloflige Utskotten besvarad, att de tillstyrka fortfarandet af det 1.815 anslagne Bygg»ads-biträdet, utan hvilket någon fortsättning af Arbetet ej är tänkbar, och jag hoppas, att Högloflige Ridderskapet och Adeln, ehuru kanske af olika motiver med mig och Utskotten, dela denna tanka, skrider jag till besvarande af den fråga, som i naturlig följd häraf uppkommer:
Bör Götha Canal-Byggnad hädanefte
Dm 30 April. fortsättas efter den 181?
antagne och fastställde Arbets-Plan, i hela sin vidd, lika som dessa sistförflutne år skedt?
För min del kan jag ej annat än besvara denna fråga med Ja.
För mitt begrepp framställa sig till bejakande häraf, de vigtigaste skäl.
Dessa äro i korthet, att om Arbetet skall långsammare fortsättas, blir Canalen ej så snart färdig, och ju sednare ett företagit
Arbete blir färdigt, ju sednare skördar man också frugterna deraf:
Art Kostnaderne blifva större om med Arbetet dragss längre ut på tiden än den antagne Planen innehåller.
De af Herr ÖfverDirecteuren Hagström i detta ämne uppgjorde noggranna beräkningar utvisa, att om ej 1$!$ års Arbets plan ful 1 följes i hela sin vidd, skall * genom få års dröjsmål uppkomma en ökad Kostnad af emellan 8 å 900,000 R:dr, ägande sin grund, dels uti ett längre fortfarande af eo dryg Aflönings-Stat, dels under halfgjort Arbetes förfall, i väntan på fullbordan m. m., och denna kostnad skall alltid ftiga i ett ej lika utan större förhållande, till tids-utdrägten med Arbetet.
Sedan jag således med Ja besvarat denna fråga, återstår till besvarande den sista och kanske svåraste, huru skall detta kunna verkställas och hvar skola Medel dertill utfinnas?
Då Utskotten antagit år 1820, såsom den kortaste tidpunct hvartill Byggnads - biträdet skall sträcka sig, anser jag mig också böra 582 Den 30 April. inskränka min beräkning till denna tid, Enligt 181?
års fastställde generela Arbets-Plan uppgår. 1818, 1819 och 1820 årens Byggnads-Summa till 1,317,494 R:dr.
Afbetalning till
Disconten 170,558 5 proCents ränta till Actie Ägarne _ _ 34?>?32 ~ Summa utgift för alla 3 åren i,833>?84 Ridr.
Beräknade tillgångar till denna utgift äro:
Enligt Arbets-Plan 20 proCent af Actie-Capitalet — 6*85240 — 3 års Discont-vinst å i20jOCO R:dr årligen — — 360,000 — Förmodad Canallnkomst — 16,000 — När härtill lägges det beviljade Byggnads-biträdet för alla 3 åren, å 300,000 R:dr om året, med — — goo.ooo — uppkommer en Summa af 1,904,240 R:dr; hvilken således utvisar ett , öfverskott af 70,656 R:dr.
Men, Mine Herrar! uti denna Calcul är Di. scont-vinsten upptagen att utgå till fullt belopp till och med år 1820.
När nu denna ej utgår, och således bör från tillgången afdragas med 360,000 R:dr, hvilka således saknas bland Inkomsterna, uppkommer en verkelig brist uti tillgångarne af 289,344 R:cJri fiuru lätt kan icke vid ett Arbete af denna omfattning, Den 30 April. *85 pl trenne år omständigheter förekomma, som öka denna brist, ehuru visst för närvarande ej någon annan anledning dertill visar sig, än hvad som förlorats, genom att anstalter för Arbetets fortgång, innevarande år, ej ännu för bristande Medel kunnat verkställas.
Vill man ändamålet, måste man också vilja medlen, det är en gammal och erkänd sanning; vill man således fortsätta Canal-Bygg. naden, efter en gång antagen och fastställd Plan, måste man också finna medel dertill.
Uti deras förut afgifne Betänkande, angående Regleringen af alla Disconternas affairer, hafva äfven Utskotten uppgifvit ett Förslag till Regleringen af Götha Canal-Disconts Affairer, som ej har något annat fel, än att det alldeles icke tager i beräkning den brist, som för CanalArbetet och Actie-ägarne skulle uppstå, genom
Discontens öfvertagande af Banquen, utan något eqvivalent emot den Inkomst, som varit för Arbetet påräknad af Discont-vinsten.