Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Län till detta ändamål äro afsalte, skola användas till kostnaderne för den blifvande Extra Rotejemkningen; hvar - Den ii December e. m. 95 jemte Rikets Ständer böra hos Kongl. Maj:t anhålla, att Kongl. Maj:t ville befordra en skyndsam utredning af detta ömtåliga ämne, så att Rikets Ständer nästa Riksdag hunna komma i tillfälle att besluta, huruvida en ständig Rotering med rättvisa kan äga rum, på det en ständig
Stam må inom denna province, för dervarande Beväring, finnas.
Om, såsom jag anhåller, Utskotten från denna sida, ville behandla saken, så tror jag att provinsens fördel skulle kunna bibehållas med Rikets Ständers värdighet, som verkligen är förnärmad, då 2 hela InfanteriRegementen, under våra ögon, men utan något det ringaste Ständernas börande, blifvit uppsatte.
Jag anhåller om återremiss af Utlåtandet, och att dessa mina anmärkningar må densamma få åtfölja.
Boyej ludvig:
Till den Ledamot, som ansedt aftalet emellan Kongl. Majit och Kronan samt Skåningarne olagligt, derföre att Rikets Ständer icke deröfver blifvit hörde, till denna Ledamot öfverlemnar jag att sammanjemka denna grundsats med den jag vill erinra mig han yttrade, när frågan om Passevolancen förevar, då han nemligen ansåg oriktigt och olagligt, att nämnde fråga hänsköts till Rikets Ständer, och icke fick af Kongl. Majit och Kronan samt Rust- och Rotehållare sjelfve afgöras; för mig, som ej mera kan förlika mig med den satts, att frågan om Contrac - ' / Den ii December e. m. tets laglighet ännu står öppen, enär tiden och verkställigheten tillslutit densamma , samt gifvit helgd åt Contractet, för mig är hvarje utväg att komma till rätt och rättvisa angenäm.
Jag har kanske ej riktigt förstått Herr Hjertås mening, men jag tyckte, att hans förslag var håde rättare och fördelaktigare; och jag har då det förtroende till Utskotten och Regeringen, att när detta förslag blir skriftligen aflemnadt, och man sålunda kan bedöma tillförlitligheten deraf, man skall vidtaga det, om det befinnes så godt, som jag tror.
Detta förslag syntes mig äfven lämpligt derföre, att man då alldeles kunde förbigå det ömtåliga vilkor, sorn fästades af Malmöhus Länsinnevånare.
För Herr Ribbing, som betraktar detta förbehåll i sina specialiteter, för honom kan det vara ganska riktigt, att tro hvad han här anfört; men för mig, som icke kan öfvertyga mig, att meningen med förbehållet nu kan förklaras annorlunda, än det verkligen vid tillfället, då det gjordes, kunnat vara, för mig, säger jag, ligger det klart, att meningen med förbehållet icke kunnat vara, att precavera sig mot en jemkning, som var naturlig, när den skulle blifva nödig; må det vara tillåtit anse detta förbehåll icke kunna hindra jemkning Roteliållarne emellan; ehuru mycket jag respecterar Grundlagen och dess ordalydelse, kan jag dock icke tillåta mig tro, det dess me - Den ii December e. ui. 97 mening är, att Rikets
Ständer äga ålägga en särskild provins något onus.
Att ålägga hela Svenska Folket en börda, dertill äga Rikets Ständer rätt, men i min tanka kunna Ständerna icke åläega provinsen Skäne Ordinarie Rotering.
Derföre kunna icke de enskilta Contracten underställas Rikets Ständers sanction , eller Rikets Ständer mera inblanda sig i denna affär, än att till Kongl. Majit frambära sina underdåniga önskningar.
Vid sammanträdet af Rotebållarne i Malmöhus
Län för 2 a 3 år sedan beslöts, att en Cassa skulle bildas af öfverskotten för vacancespannemålen, till bestridandet afen framtida jemkning uti Roteringsskyldigheten; hvilket jag förmodar, att Friherre Wrangel äfven känner.
I afseende på den föreslagne voteringen Rotehållarne emellan, är min tanka, att de böra höras, men ej votera, ly de lidande ligga i minoriteten; de, som Jidit mest, äro naturligtvis få, och deras rätt bör icke bero af pluraliteten.
I afseende på Herr Hjertås förslag, att uppkommande vacancer ej skola ersättas innan nästa Riksdag, vill jag blott erinra, att om dödligheten blefve lika stor vid Skånska InfanteriRegementerna, som vid Stockholms Garnison, skulle vid nästa Lagtima Riksdag icke en tredjedel af manskapet återstå.
Dessutom tror jag, att, om ärendet för 53 H. 7 9« Den ii December e. m. Kongl.
Maj:t riktigt framställes, skall det på elt tillfredsställande sätt blifva afgjordt.
Jag tar mig dertill äfven anledning af livad läses på i o sidan af Utlåtandet, som tyckes upplysa, att Kongl. Majit förut ej fått saken för sig riktigt föredragen.
Der slår: att det icke undfallit Kongl. Maj:ts uppmärksamhet, att Skäne , genom Kongl.
Mafts vid sista Riksdag vidtagne höga beslut, blifvit befriad från Vargeringen, som var en stående trupp af 1000 man, och att således, genom antagande af hvad nu erbjudit blifvit, endast skulle uppkomma en tillökning af 800 man.
Ilär synes, som Kongl. Maj:t fått ärendet så framstäldt, som skulle en. minskning af 1000 man Vargering åstadkommit en lindring i RoteringsbÖrdan, då likväl Vargeringsskyldigheten ej har den minsta gemenskap med Roteringsskyldigheten, och således minskningen i den förra ej kunnat verka till lindring i den senare; undantagande genom lättad tillgång på manskap till värfning.
I anledning af hvad Friherre Boye sist yttrat, tar jag mig friheten att till Friherrens djupa lagkunskap hemställa, om Friherren icke skulle vilja medgifva, då Friherren förut förklarat, det Skånska Roteringsfrågan ursprungligen var ekonomisk, tillhörande Kongl. Majrt, om, säger jag, Friherren icke skulle vilja medgifva, att frågan iklädde sig egenskap af Den ii December e. m. 99 rättsfråga, då Rotehållarne föreskrefvo de vilkor, hvarpå de ville ingå.
För öfrigt hemställer jag, om, enär 80 §.
KegeringsFormen tydligen föreskrifver, alt ingen ny Rotering utan Konungens och Rikets Ständers gemensamma beslut får fastställas, Friherren icke skulle vilja medgifva, alt denna Rotering ej får grunda sig allenast på Conlract, utan på Rikets Ständers beslut.
Helt olika är förhållandet med Passevolancen , söm innebär en beskattningsfråga, hvilken rättsenligt borde af Rikets Ständer som sådan behandlas.
Jag tror ej, att Kongl.
Maj:t ensam kan afgöra med Rotehållarne hvarken om Passevolance eller ny Rotering.
I bägge fallen fordras ett föregående Rikets Ständers beslut om rättighet för Kongl. Majit, att med Rotehållarne uppgöra hvilka Contracter som helst.
Friherre Boje■ Jag vill besvara den siste värde Talaren med blott en enkel framställning af min egen åsigt i ämnet.
Jag betraktade
Passevolancefrågan såsom ett privat contract emellan Regeringen, å ena sidan, samt Rust- och Rotehållarne å den andra, och jag bekänner, att jag derföre slutade mig till de Ledamöter, som icke ansågo det rättsenligt, att Ständerne befattade sig med saken.
Men i rak conseqvence häraf tror jag ock provinsen Skånes Rotehållare vara fullkomligen berättigade, att 53 H. 7* " mo Don ir December e. m. med Konungen afsluta contract ora Extra Roteringens förvandling till ständig, utan Ständernes inblandning i saken, betraktad endast såsom privatcontract.
Jag vill derföre icke säga, att ju icke förhållandet sedermera bordt bos Ständerne anmälas, och deras tankar inhämtas, innan saken kunde anses vara bragt till stånd ; men första grundläggningen fordrade provinsens eget begifvande, utan medverkan å Rikets Ständers sida.
Jag vill föröfrigt ännu en gång upprepa, hvad jag på förmiddagen yttrade, nemligen att jag anser det ingångna Contraclet, så vidt det afser förhållandet emellan Kronan och Rotehållarne vara af ekonomisk natur; men i sina följder, och då fråga uppstått om jemkning Rotehållarne emellan, är det icke mera en ekonomisk utan en rättsfråga.
Jag kan icke frångå den öfvertygelse, att de, som blifvit lidande vid fördelningen, hafva en naturlig rätt, att af de öfriga fordra jemkning; ty det ligger i menniskonaturen, att lika och jemt fördelade bördor kännas mindre tunga, men att orättvist fördelade, ehuru i sjelfva verket lättare, kännas dubbelt tyngre.
Att Skånska Roteringen någonsin uppkommit, det är visserligen en oriktighet, och måste tillskrifvas det nyhetsmakeri, hvaraf vår närvarande tid öfverflödar; och lika oriktigt är det, att Stats- och EkonomiUt - Den ii December e. 111. ioi skotten icke kunnat inse nödvändigheten af de botemedel, sorn Herr Hallenborg föreslagit och Friherre Wrangel understöda Jag kan således icke med tystnad afhöra discussionen i ämnet, och jag förklarar derföre, att jag högeligen ogillar de åtgärder, som ända hittills blifvit med Skånska Roteringen vidtagne; ty att pålägga de medborgare, hvilka från de pålysta sammankomsterne uteblifvit, en så hård beskattning, utan att de deröfver blifvit hörde, och bifall dertill lemnat, det måste aldrig kunna hänföras till begreppet om billighet och rättvisa; först då, när all frihet försvunnit, Och tyranniet i ett land tagit öfverhand, kan ett sådant förfarande äga rum.
Då det skulle vara förgäfves, att försöka tillägga något till hvad Friherre Wrangel så grundeligt anfört, anhåller jag, att till alla delar få förena mig i hvad Friherren yttrat, och begära Herr Grefvens och Ordförandens proposition till återremiss af Utlåtandet.
Af mången torde det anses vara ett fåfängt bemödande, att här förfäkta en sak, der frågan är om minskning i Skånska Rotel ingsbördan; och jag har äfven i sjelfva verket så mycket mindre hopp om framgång, som de Ledamöter, hvilka här talat emot mig, äro desamme, som verksamt bidragit till Skattebördornas ökande vid denna Riksdag.
Med ledsnad ser jag, att dessa Herrar betrakta loa Den m December e. ni. saken från andra synpunkter, och försvara en mindre rättvis sak; jag skall likväl efter min förmåga söka besvara de emot mig gjorda anmärkningar, så vidt jag uppfattat dem.
Boye, med hvilken jag för öfrigt till större delen förenar mig, har ansett de Rotehållare, sorn icke klagat öfver RoteringsCommissionens åtgärder, förfallne lill ständig Rotering.
Friherren har likväl medgifvit, alt några få anfört klagomål öfver Roteringsverket; och nekas kan det icke, alt vid hvarje Riksdag alla på den väg, sorn stått dem öppen, nemligen i pelilionsväg beklagat sig öfver den dryga bördan, som så orättvist blifvit dem pålagd.
Det vilkor, som af Malmöhus
Län fästades vid åtagandet af den ständiga Roteringen, nemligen alt tillökning icke skulle äga rum för någon uti det nummertal, hvartill han förut utgjort Extra Rotering, — delta vilkor, säger jag, är så heligt, att dess upphäfvande, efter min tanka, icke ens bör sättas i fråga; ty i samma stund detta förbehåll å Regeringens eller Stalsmagternes sida brytes, anser jag
Rotehållarne fullkomligt berättigade, alt återgå till Extra Roteringen.
Det återstår således icke annat, än att antingen, med upphäfvande af alltsammans, tillåta återgång till Extra Roteringen, eller ock, med bibehållande af det stadgade vilkoret, söka tillvägabringa en nedsättning för dem, som lida mest, och jag vågar säga på ett grymt sätt.
Herr Hjertås förslag
Den xi December e. in.
xo3 i detta afseende delar jag fullkomligt, emedan det ungefärligen instämmer med hvad jag yrkat i min motion; jag har alltid ansett det enda sätt att vinna lättelse vara, alt jemkning först vidtages i den fordna Extra Roteringsskyldigheten, och att sedan denna på ett jemt och billigt sätt blifvit fördelad, den må förvandlas till ständig mot en femtedels nedsättning i allmänhet, ty endast sålunda kan löftet hållas, att ingen skulle påläggas flere Rotar än han förut utgjort, utan att andra alltförmycket betungades.
— Friherre
Cederström har beskyllt mig, att icke hafva hållit mig vid saken.
Sådana omdömen fällas ofta, då man icke är nog lycklig dela Friherrens åsigt; jag får blott beklaga, att jag nu är i della förhållande till Friherren, men skall måhända vid ett annat tillfälle rådfråga hans opinion i hopp om bättre framgång.
I afseende på saken, har Friherren ansett bäst, att menigheterne sjelf skulle få döma öfver frågan.
Men vi hafva af erfarenheten, och den framställning Utskottens Utlåtande innehåller, sett följderna af en sådan beslutanderätt hos menigheterne; de äro alltid tvehogse och icke nog upplyste, för att kunna bedöma sitt sanna intresse, utan följa dem, sorn äro närmast att gifva dem råd, och blifva sålunda lätt missledde.
Jag kan ej annat, än fördöma den method, alt låta frågan afgöras på en dylik ProvinsRiksdag, såsom jag fortfarande måste benämna en ti u ii December e. m. sammankomst, hvilken tillställes för att förmå vissa skattdragande inom en provins att åtaga sig särskildta skattebördor, eller rättare sagt för att frånrycka dem deras egendom; ty förhållandet är här verkligen sådant, att personer finnas, som ohörda blifvit ålagde en skattebörda, hvilken till en sjettedel förminskar värdet af deras egendom.
Cederström tyckes känna Skåne mycket väl, och jag vill ej bestrida honom kännedom om denna provins, likasom om öfrige delar af Sverige; jag skulle likväl vilja tilltro äfven mig något begrepp om ställningen i denna provins, då jag der är född och uppfödd; och jag kan försäkra, alt jag skulle kunna visa Friherren så stora olikheter i hemmanens beskaffenhet och lloteringsbesväret, att det till exempel finnes hemman invid Småländska gränsen, bestående af endast ljungfält, utan skog och alla härligheter, som kunna tjena till understöd för underhållandet af ständig soldat, hvilka likväl nu hafva sin soldat lika med de bäst lottade hemman i Malmöhus Län.
Hemmanen i Christianstads
Län äro i allmänhet mycket olika hemmanen i Malmöhus Län, och jag tror mig känna, att endast nejden kring Christianstad och Engelholm kan jemföras med de bättre trakterne i Malmöhus Län, ehuru den likväl icke i godhet uppgår mot trakten kring Malmö och Ystad.
Friherre Cederström har slutligen ansett vådligt, alt en jemkning skul - Den ii December e. m. io5 le äga ratti, hvarigenom Skånsta Regementernes styrka skulle minskas, och jag vill icke i anledning häraf upprepa hvad jag förut sagt; jag vill blott erinra, att det är bättre, att med innevånarnes trefnad och välstånd hafva några Soldater mindre, än att genom deras ökande yäeka missnöje, och slutligen tvinga en stor del Rotehållare alt gå från sina hemman.
— Herr Nordenfalk har funnit stadgandet, att de frånvarande skulle anses jakande, icke innebära någon särdeles obillighet, emedrfn hvar och en haft tid, att svara för sig, om han velat.
Jag får i anledning häraf erinra, att tiden var så knapp tilltagen, att blott ii dygn förflöto mellan Kungörelsen och sjelfva sammankomsten, så alt flere från hemorten bortovarande Rotehållare icke hunno att gifva Instruclion åt något ombud.
Ett bevis, alt denna tid var för korrt, ligger äfven deri, att Utskotten nu funnit 2 månaders rådrum mellan Kungörelsen och sammankomsten behöfligt, hvilket äfven jag tror vara nödvändigt uti en så allvarsam och angelägen sak.
Herr Nordenfalk har ock ansett det omnämnde förfarandet så mycket billigare, som detsamma i Concourser äger rum.
Men jag hemställer, 0111 en sådan jemförelse kan anses lämplig, då i Concourser frågan är örn förvaltningen af en gemensam massa, här åter om ett personligt medgifvande af hvarje Rotehållare.
Herr Nordenfalk har vidare funnit mitt yttrande om Ko - io6 Den ji December e. m nungens Eget värfvade Regemente icke hora till saken, och föröfrigt bestridt mitt påstående, att detta Regementes upplösning ingriper i Skånska Roterings-bordan.
Jag kan likväl icke frångå denna öfvertygelse, då de Skånska indeldta InfanteriRegementerna nu måste bestrida Garnisons-tjensten i stället för det upplösta Regementet, och sålunda fått en trägnare tjenstgöring, som 3 till 4 gånger ökar legan för en karl.
Jag hemställer, om icke detta skall inverka på Roterings-besväret, och om icke, då man redan förut ansåg sig hafva skäl alt klaga, detta med rätta utgör ett ytterligare föremål för klagan.
Jag har visserligen icke pretention alt blifva trodd på mina blotta uppgifter, men hvad jag tryggt kan försäkra, är, att jag samvetsgrant sökt sanningar, och alt de misstag jag möjligen begått, icke skett med velt och vilja; jag tvifla r ock, att mina uppgifter innefatta särdeles många eller betydliga misstag.
Men jag hade förväntat, att Utskotten skulle hafva förskaffat sig och framlagt resultaten af åtskilliga handlingar, som jag nu saknar; så till exempel hade jag önskat få upplysning om antalet af de Rotar, som skulle återgå till Extra Rotering, i händelse man utgick från den princip, alt alla vid sammankomsterna frånvarande icke åtagit sig den ständiga Roteringen; äfvensom jag önskat få upplyst, huru många Säterier och Prestebol blifvit
Rotering underkastade.
Jag har väl sjelf
Den ii December e. m. försökt anskaffa dessa upplysningar, och blifvit hänvisad lill vederbörandeCollegier, meri funnit arbetet så vidlyftigt, att flere månader dertill skulle erfordras; för Utskotten, som haft frågan ett helt år till handläggning, hade sådant likväl varit möjligt.
— Herr Munck af Rosenschöld har ansett jemförelsen emellan hemmanen i Ströö Socken af Christianstads Län och Örtofta Socken af Malmöhus
Län icke bevisande, emedan stora olikheter i förhållandet hemmanen emellan skola förekomma äfven inom Malmöhus Län.
Jag vill icke bestrida delta, men tror likväl, att de största missföihållanderne äga rum inom Christianstads Län, och Herr Munck af Rosenschöld känner säkerligen sjelf en trakt, der ett Säteri finnes vid namn Vankifvai, hvilket har ovanligt dålig jord, men är så starkt roteradt, alt det i stället för 4 eller 5 Soldater, som detta Säteri tilläfventyrs håller, blott borde bafva i.
Detta ziffertal är endast såsom exempel upptagit, utan att påstå, att det är det rätta; jag blott försvarar det proportionella förhållandet.
Der Växer mycket ljung, och jag hemställer, om en sådan Egendom ens kan jemföras med de bättre trakterne i Christianstads Län, ännu mindre med de bästa i Malmöhus Län.
Den oförgätlige Baron Stael von Hollstein, hvars röst alltid höjdes till försvar för medborgares rätt, har i sitt yttrande vid 1818 års Riksdag, då han äfven antog sig Skånska Rolehållarnes sak, visat, att den af Rote - Den ii December e, m. lingsCommissionen antagne princip, att en behållen inkomst af 8o3 R:dr efter Cornmissionens uppskattning, skulle motsvara en Soldat, är alltför högt tilltagen, och attPossessionater, som utlemnat hemman af motsvarande värde på arrende endast mot hälften af denna summa, varit tvungna att återtaga arrendet, emedan Arrendatorerne dermed icke kunde gä ut; hvilket synes mig vara det mest talande bevis, att en lindring i detta Roteringsverk är af nödvändigheten påkallad.
Bland dem, som härpå,lidit mest, anser jag Grefve Axel Hamilton, hvilken var utrikes, då den ständiga Roteringen påfördes honom, och icke kunde ana, att hans egendom skulle fråntagas honom ohörd; han bade väl Ombud, men detta Ombud var icke försedt med någon Instructioh för ett sådant fall.
Eli mängd Rotehållare funnos, och jag bekänner, att äfven jag var ibland dera, som ansågo oss icke behöfva komma tillstädes vid sammankomsten; ty vi togo för afgjordt, alt
Författningen om de frånvarandes betraktande såsom jakande, endast utgått från Landshöfdingarne, men icke från Regeringen.
I Stockholms
Län tillgick det äfven på helt annat sätt; ty JustitiasOmbudsmannen bevakade innevånarnes rätt i detta Län, och der ansågos de frånvarande såsom nekande.
Men det är båldt, att lida endast derföre, att man är aflägse boende från hufvudstaden, och delta bör vara tillräckligt för att öfvertyga en hvar om obillig - Den ii December e. m. iog heten, att strängt tillämpa en orättvis författning, hvars följder nu svårt drabba dem, som icke voro i tillfälle att få dess verkan emot sig upphäfd; det är också dessas klagan jag i synnerhet bebjertar.
Sedan jag nu soli t besvara de anmärkningar, hvilka blifvit framställde, i den mon jag uppfattat dem, får jag blott tillägga, att jag äfven önskar, det jag vid detta tillfälle kunde göra min opinion gällande, för att kunna säga mina landsmän att de åtminstone hafva något hopp, att nu vinna lindring i den orättvisa börda, som de hittills stillatigande dragit.
Jag är icke bär närvarande, då denna fråga återkommer, i händelse återremiss nu beviljas, men jag kan icke vid detta tillfälle underlåta att göra en anmärkning, som synes mig ganska talande, och fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett förhållande, som borde verka till befrämjande af den vigtiga sak, sorn är i fråga, nemligen den likhet, som äger rum emellan denna och 1812 års Riksdag.
Vår närvarande Tryckfrihet, ehuru icke hörande till denna fråga, men likväl så vida sammanhängande dermed, som alla origtigt och orättvist tillkomna bördor äro svåra att draga, tillkom vid 1812 års Riksdag på ett Grundlagsstridig! sätt, och har vid denna blifvit sanctionerad.
Mötes-Passevolancen blef äfven 1812 grundlagd, och liar nu ytterligare för i5 år blifvit stadfä - iio Ben ii December e. m. stad.
Ilär är nu fråga om Skånska Roteringen, hvilken likaledes år 1812 först bragtes å bane; och jag hoppas, alt man icke skall låta denna fråga få samma utgång, sorn de öfrige, på det likheten emellan dessa båda Riksdagar icke må sträckas längre, än som redan skett.
Man har föröfrigt vid denna Riksdag jrrkat ökade Statsanslag utan skonsamhet, och öfverlemnat öfverskotten utan garantie, i hopp alt genom de uppoffringar man gjort, få se några nyttiga åtgärder vidtagna för landet och dess försvarsverk, men om vi en annan gång få se förråden toma, eller en enskild orättvis Roteringsbörda qvarstå lika tryckande, skall det i sanning vara föga hugnande för dem, som hafva bidragit till de generella skatternas förhöjning.
Jag skall blott för en ganska korrt stund upptaga Ridderskapels och Adelns tid med besvarandet af några utaf Friherre Wrangel directe emot mig framställde anmärkningar.
Friherren har undrat, huru jag kunnat anse för laglig och riklig den åtgärd, hvarigenom de frånvarande Rolehållarne betraktats såsom bifallande den framställde propositionen.
Jag får härvid erinra, att jag börjat med den förklaring, att jag i allmänhet vid sådane frågors behandling anser det riktigare och liberalare att betrakta de frånvarande såsom nekande, hvilken princip äfven i sed - Den ii December e. m. mare tider blifvit följd, såsom t. ex. i Passevolance-frågan; men jag har tillagt, att jag icke ansåg åtgärden så origtig, att hela Roteringsverket • derföre skulle upphäfvas, och jag fortfar att vara af denna tanka, då ingen surpris mot Rotehållarne ägt rum, utan de fastmera varit förut genom allmän Kungörelse om en sådan påföljd af deras frånvaro underrättade.
Friherren har föröfrigt fortfarit i sitt påstående, att upplösningen af Konungens eget värfvade Regemente inverkar på Skånska Rolehållarnes Roteringsskyldighet, i anseende till den garnisöns-tjenstgöring, som de indeldta Skånska InfanteriRegementerne för närvarande måste bestrida.
Jag upprepar i anledning häraf hvad jag på förmiddagen yttrat, att dessa commenderingar till garnisons-tjenstgöring blott för en korrtare tid komma att äga rum, och att de sannolikt inom loppet af nästkommande år helt och hållit skola upphöra; och jag får tillägga att det omnämnde Regementets upplösning snarare verkar till lindring för Skånska Rotehållarne, då 800 man mindre nu behöfva Jegas i orten.
I afseende på legan, som Friherre ”Wrangel sagt vara tredubbel eller fyradubbel emot förut, och hvilken jag från andra håll hört uppgifvas till 5o å 60 R:dr, bar jag inom loppet af Julii och Augusti månader erhållit från båda Cheferne för de Skånska InfanteriRegementerne officiella uppgifter, hvilka innehålla, alt elen högsta I 12 Den ii December e. m. legan, sedan Gnrnisons-tjensgöringen vidtog, aldrig öfverstigit i3 R:dr 16 sk.
Banco; men för de fleste fall varit mycket mindre.
Till besvarande af Herr Nordenfalks framställning, att upplösningen af Konungens värfvade Regemente i framtiden skulle medföra en fördel för de Skånska Rotehållarne, derigenom att 800 nian mindre behöfva i orten legas, får jag blott erinra, att denna omständighet icke kan inverka på legan vid de indeldta Regementerne, ty dessa hafva alltid, till följd af den lättare tjenstgöringen, haft större lätthet alt få folk, än Konungens Regemente.
Hade förhållandet varit motsatt, så att de indeldta Regementerne blifvit indragna, oell Konungens Regemente qvarstått, så medg i Iver jag, att det skulle varit till lättnad för detta Regemente, men icke nu, då de Regementen, sorn förut haft de bättre vil— koren, qvarstå; och härmed tror jag Herr Nordenfalks anmärkning i den delen vara fullkomligen besvarad.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg, att de vid Stats- och EkonomiUtskottens förevarande