Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stms år 1859 församlade Revisorers berättelse, ang. samma år verkställd granskning af Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1857, biföl los Utskits hemställanden under §§ 2—15 och lades till bandlingarne yttranderne under §§ 1, 16, 17 och 18.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande BankoUtsk:ts den 18 och 29 sisth Augusti bordlagde Mern.
N:o 36, i ani. af RiksStms beslut öfver Mem:t N:o 32.
Utskits anmälan om de punkter i Memit N:o 32, som blifvit af alla fyra RiksStin bifallna.
Utskits yttrande röride 6:te punkten.
Utskits i ani. af RiksStins olika beslut öfver 5:te punkten afgifna förslag till voter.-proposir.
Gr. Lagerbjelke, Gustafi Af förevide Bet. inhemtas att BankoUtsk;ts i Mern.
Nio 32 väckta förslag om löneförhöjning för Bankens embets- och tjenstemän blifvit på det sätt afgjordt, att ett Stånd, eller BorgareStit, beslutat ifrågavide löneförhöjning för åren 1861, 1862 och 1863; men att R. o. Ad. och PresteStit
Den 1 September. ft bifallit samma löneförhöjnings upförande på ordinarie stat.
BondeSt:t har deremot afslagit all löneförhöjning.
Det är således gifvet att R.
St:r beslutat löneförhöjning, men hvad som icke är afgjordt, är frågan om huruvida densamma skall vara definitiv eller endast gälla för åren 1861, 1862 och 1863.
Likväl har BankoUtsk:t upställt voter.-propos:ne så, att om BondeSttts beslut, hvilket är intaget bland dessa voter.-proposir, skulle antagas, blefve R.
St:rs beslut derigenom i sjelfva verket uphäfdt.
Det kan icke voteras öfver annat än den fråga, som nu icke är genom R.
St:rs beslut afgjord, nemi. om löneförhöjningen skall blifva definitiv eller endast provisorisk för de närmast följande tre åren.
En annan liten oegentlighet förekommer jemväl deruti, att Utskits förslag icke blifvit intaget i ja-propos:nen, ech de andra besluten i nej-propos:nen.
Men detta är af mindre vigt, hvaremot den andra anmärkta omständigheten är af så mycket större betydenhet.
Jag får derföre vördsamt anhålla om återremiss å ifrågav:de Betänk.
Jag har icke inom Utsk:t deltagit i eller öfvervarit detta besluts fattande, och får äfven h. o. h. instämma i hvad Gr.
Lagerbjelke yttrat, hvilken åsigt äfven blifvit af Hr Stuart under form af reservation inom Utsk:t anförd.
Stånd beslutat den ifrågasatta löneförhöjningen, men deremot olika tankar yppat sig ang:de sättet för dennas utgående, så är det tydligt att i först.
Utsk. bör voteras endast om detta sistnämnda, eller huruvida den beslutade förhöjningen bör upföras på ordinarie stat eller gälla endast för åren 1861, 62, 63.
Jag anhåller, för vinnande af en sådan förändring i voter.-propos., lika med Gr.
Lagerbjelke, om återremiss.
, blef ifr§gav:de förslag till Utslct återremitteradl.
Utslcts yttrande rör:de 7:de och ll:te punkterne.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtslcls d. 22 och 29 sisth Augusti bordlagde Dtlåt.
N:o 158, i ani. af väckt motion, ang. åtgärder till beredande af besparing i anläggnings- samt drift- och underhållskostnaden för statens jernvägar.
Vid punktvis skedd föredragning af LagUtsk:ts d. 22 och 29 sisth Augusti bordlagde Betänk.
N:o 45, i ani. af väckta motioner om ändring i litte Kap., 4:de och 7:de §§:na RättegångsBalken, i fråga om stämning, hlef detta Betänk, af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs StatsUtsIcts d. 25 och 29 sisth Augusti bordlagde Utlåt.
N:o 163, i ani. af väckt motion ang:de uplåtelse af kro - « l)en 1 September. nan tillhörig mark vid Carl Gustafs stads gevärsfaktori för en slussanläggning.
Förhållandet med nu ifrågav:de ärende är det, att då Eskilstuna kanal slutar utanför staden, ansågo flere af dennes innevånare, att den kunde framdragas till en bassin inom staden, hvartill också blott skulle erfordras en sluss bredvid gevärsfaktoriet.
De, som ifra för detta företag, önska icke något statsbidrag, emedan de hafva för afsigt att sjelfve sammanskjuta penningar, likasom äfven erforderlig mark blifvit af staden skänkt.
Men händelsen är, att platsen för den tilltänkta slussen för det närvarande uplages af en mindre qvarnbyggnad, tillhörig kronan.
Straxt der bredvid finnes emellertid en annan lägenhet, äfven tillhörande kronan, men icke för något ändamål begagnad.
Nu är kanalbolagets önskan, att på egen bekostnad
Ifi flytta den nämnde qvarnbyggnaden jemte de verk, som kronan eger på den förra platsen, till den sednare icke begagnade.
Kronan skulle således icke göra den ringaste förlust.
Det ställe, som nu icke begagnas, är ej längre bort, än det nuv:de, med undantag af den obetydligt långa bron.
Bolaget åtager sig också att göra anläggningen så stor, att fullt ut så många verk, som kronan har vatten att drifva cem med, der kunna upföras.
Hvad som ännu icke är gjordt, är att staden icke blifvit hörd, och ej heller egarne till ofvanliggande vattenverk.
När bolaget ändock ingick till K.
M:t med anhållan om aflåtande af Nåd.
St:r att få flytta den gamla qvarnbyggnaden. så skedde det, för att icke förorska någon betydlig tidsutdrägt, och då ett bolag bildat sig för anläggandet af en kanal med det högst ovanliga syftemål, att icke förorsaka kronan någon kostnad, så synes det mig att man bör något gå detsamma till mötes.
Att emellertid R.
St:r nu skulle bifalla saken, anser jag hvarken lämpligt eller ens möjligt; men hvad som kan ske, är att R.
M:t med en skrifvelse, deruti de yttra, att om den ifrågasatta uplåtelsen befinnes lämplig, de icke för sin del hafva något deremot, ut8n densamma medgifva.
De i målet erforderliga handlingarne finnas i Landtförsvars-Dep:tet, och kunna derifrån när som helst hemtas till Statslltsk:t.
Jag anhåller vördsamt om åter remiss.
Hr Montgomery, Robert Nils Germund:
Handlingarne i detta ärende hafva inom Utsk:t varit företedde, så väl kartor som kostnadsförslag.
Hvad som bidrog att inom Utslct göra stämningen mindre gynsam för Eskilstuna, tror jag var att staden re dan förut af kronan erhållit icke obetydlig mark för hamnanläggning.
Man ansåg dessutom att den fördel, som genom nu ifrågasatta uplåtelse skulle vinnas, icke var tillräckligt utredd för att böra föranleda bifall.
Jag har dock ingenting emot, att saken återförvisas till Utsk:t, derest, med förnyade uplysningar, den kan blifva bättre utredd, och för det bolag, som bildat sig, blefve det Den l September. 7 en ganska betydlig tidsvinst, om frågan på det söti afgjordes, som Gr.
Då den siste värde talaren för sin del ansett en återremiss lämplig, har jag ingenting synnerligt att tillägga.
Jag ber dock att få fästa upmärksamheten derpå, att om också Eskilstuna stad redan tillförene fått jord af kronan till hamnplats, så är det nu icke fråga om att staden skall af kronan erhålla något, som för henne medför ringaste förlust; ty kronan har ett obegagnadt fall och byggnadsplatsen är så stor, att der kan anläggas fullt ut så stort verk, som vattentillgången roedgifver; således är det ingen vinst, för kronan att bibehålla ett fall, som eljest icke begagnas, och det gör henne npenbarligen detsamma, om bolaget får begagna, platsen, med vilkor att derifrån på egen bekostnad flytta kronans byggnader.
1 alside på garantien för arbetets utförande, synes mig denna tillräcklig, då ortens innevånare förklarat sig villiga att påkosta 70,000 rdr eller hela det beräknade kostnadsbeloppet, och det förefaller mig derföre, som om man icke skulle behöfva särdeles mycket forska efter bevis för nyttan af ett företag, på hvilket de enskilda vilja göra så stora upoflFringar.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder endast yrkats återremiss å förev:de Utlåt., blef propos. å bifall till detsamma först framställd, men med nej besvarad, hvarefter propos. på återremiss deraf gjordes och besvarades med ja.
H. Exc. Hr Gr. o. Landtm, lillkännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 6 e. m.
Föredrogs Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.- Utslcts d. 25 och 29 sisth Augusti bordlagde Betänk. N:o 23, föranledt af återremiss å Utskits Utlåt, N:o 8, i ani. af dels K.
Mits Nåd.
Skrifvelse med det af Komilerade afgifna underd.
Betänk. och förslag angide skjutsningsbesvärets ordnande, dels ock väckta motioner i samma ämne.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att med föredragningen af i fråga vide Betänk, finge så tillgå, att Utskits å sid.
3—6 gjorda hemställanden röride punkterna a, b, c, d och e uti K. Mils Skrifvelse, först hvar för sig företoges till afgörande; att sedermera, så vidt R. o. Adins beslut öfver nyssberörde hemställanden dertill föranledde, det i Komiterades Betänk, sid.
44—51 intagna förslag till reglering af befordringen utaf post och resande samt till gäldande af den derför erforderliga kostnad skulle paragrafvis genomgås med iakttagande deraf, att de af Utskit å sid. 6—12 i Betänkit afgifne förslag till förändrad lydelse af åtskilliga §§, komme att i sammanhang med dessa §§ föredragas; samt att 8 Ben X September. slutligen Utskits sista å sid. 13 och 14 afgifne tillstyrkanden biefve föremål för R. o.
Ad:ns pröfning och beslut.
Till följd häraf börjades föredragningen med Utsk:ts hemställan rör:de punkten a.
Utskits hemställanden rör:de punkterne b och c.
Dessa hemställanden blefvo likaledes af R. o. Ad. bifallne.
Utskits hemställan rör:de punkten d. Hr von Koch, Nils Samuel:
Förra gången detta ärende här förevar, yttrade jag mig så vidlyftigt, att jag nu kan vara särdeles kort.
Jag inskränker mig derföre allenast till den hemställan, att statens bidrag till skjutslagen måtte bestämmas till V3:del, i st. f. '/aidel,, såsom här blifvit föreslaget.
Stånd hafva återremitterat Utsk:ts förra Betän.k. och dervid bifogat ganska vidlyftiga diskussioner, hvilka dock mera åsyftade frågan i allmänhet, än några särskilda punkter.
Beträffande frågan om statens öfvertagande af skjutsen, så hade de tre St:n temligen tydligt uttryckt den åsigt, att sådant för närv:de icke borde ske.
Deremot hade BondeSt:t ansett, att hela entreprenadkostnaden borde öfvertagas af staten.
Utsk:t ansåg sig likväl, på samma gång det ville ställa sig till efterrättelse de hufvudsakliga åsigter, som blifvit uttalade, icke böra frånträda den grundsats, som det förut uttalat, nemi. att skjutsbesväret icke är ett bestyr, som bör läggas endast på en enda klass, utan hvartill alla klasser inom samhället böra bidraga.
Utgående från denna princip såsom grundsats, kunde dock Utsk:t icke vidhålla sitt förslag i förra Betänk:t, emedan det af 3 Stånd ogillats; likväl hade åtskilliga ledamöter inom dessa Stånd yttrat sig till förmån för principen, ehuru de för närv:de icke ansett den böra tillämpas, enär medel till dess bringande i verkställighet saknades.
Såsom R. o. Ad. torde erinra sig, upgick den beräknade summan, hvarmed Statsverket skulle betungas, till 670,000 rdr, och man var temligen allmänt öfverens derom, att denna summa var för lågt beräknad.
Man ansåg sig emellertid inom Utsk:t, när principen i allmänhet ej blifvit antagen, kunna gå den medelvägen, att vid denna riksdag till en del antaga den.
Frågan var då, huru mycket man kunde anslå, och Utskit har, med afside å bristande tillgångar, ansett sig icke våga tillstyrka R.
St:r att åtaga sig någon större utgift, än !/4:delen af berörde summa, samt derjemte en kontant ersättning för en gång af 270,000 rdr.
Man kan visserligen säga att det är ganska tvifvelaktigt, huruvida R.
St:r 8ro hågade att nu bevilja äfven denna summa; men Utskit kunde icke alldeles frångå principen, och då den för öfrigt är mycket vigtig, trodde Utskit sig böra föreslå något i delta Den 1 September. •J afs:de.
Jag tror också att det är klokast att inskränka sig så mycket som möjligt, och på dessa grunder anser jag mig böra an hålla om bifall till hvad Utsk:t föreslagit.
Hr von Koch har ansett, att den andel, hvarmed statsverket borde bestrida entreprenaderna, kunde förhöjas.
Dervid mäste man dock ihågkomma, att förra gången voro de flesta talare ense derom, att Utsk:t särdeles lågt beräknat den summa, som skulle komma på statsverkets andel.
Man lår således "icke antaga, att åtminstone inom detta Stånd tankarna äro delade i afs:de på denna summa, och då man icke på något sätt kan bestämma dess belopp, ej heller bör utsätta statsverket för en alltför stor utgift, synnerligen då det vid denna riksdag redan blifvit hårdt anlitadt, kan jag för min del icke ingå på Hr von Köchs åsigt.
Man skulle deremot med mycket skäl kunna säga, att den andel, som Utskrt föreslagit, redan i och för sig vore för högt tilltagen; men att gå så långt som att statsverket skulle bekosta l/a, det anser jag mig böra på det högsta afstyrka, emedan det utan tvifvel skulle leda derhän, att antingen statsverket blir öfver höfvan betungadt, eller att hela saken genast förfaller.
Med de åsigt er, jag förra gången ytt rade, då denna fråga här förevar, är det gifvet, att jag för min del gerna skulle velat gå så långt som möjligt i afs:de å statsverkets bidrag till skjutsens bekostande.
Men å andra sidan måste man taga i betraktande hvad som är möjligt och utförbart, och ur den synpunkten har jag ansett mig icke kunna tillstyrka mera än y4:del.
Det förhåller sig såsom Gr.
Lagerbjelke yttrat, att det är ganska svårt att upgöra några beräkningar, som äro fullkomligt tillförlitliga, emedan man icke har så fullständiga upgifter, som erfordras.
Visserligen har skjutskoinitén lemnat åtskilligt i den vägen; men man har dock till eh del måst sluta sig till resullaterna, der man icke haft tillförlitliga siffror.
Likväl ber jag att få nämna, att när Utsk:t föreslagit 200,000 rdr, såsom motsvarande den ifrågaställa fjerdedelen, så har en betydlig förhöjning blifvit gjord i den förut föreslagna summan, då lltsk:t ansåg, att statens kostnad, derest hon öfvertoge hela besväret, skulle upgå lill 600,000 rdr.
Nu åter antager man */4:del till 200,000 rdr, i hvilket fall hela kostnaden skulle blifva 800,000 rdr.
Denna förhöjning har Utslct gjort på grund af de yttranden, som förekommit inom Stånden, der den anmärkning gjordes, att den förut tillstyrkta siffran var för låg.
Då R. o. Ad. redan bifallit de föregående punkterna, och således för sin del beslutat, att gästgifveri- och skjutshållen icke vidare skola vara några natura-praestationer, så föreställer jag mig, att R. o. Ad. äfven bifaller hvad Utskrt i denna punkt föreslagit, samt att menings-skiljaktigheten endast gäller den del, som staten skall öfvertaga, och får jag för min del anhålla att den måtte bestämmas till '/4, på sätt Utskrt föreslagit. 10 Den 1 September.
Man skulle förgäfves kunna bestrida, att skjutsningsskyldigheten, snart sagdt sedan urminnes tider, varit ett onus, som ålegat landtmannen, på samma gång som man likväl måste erkänna, att denna skyldighet ingalunda varit af sådan beskaffenhet, att den skolat för landtmannen medföra utgift, vare sig i kontant, eller något annat, utan, tverlom, skyldigheten har mest ålegat jordbruket derföre, att det varit en omöjlighet att på annat sätt bereda utväg för resande att komma fort inom landet.
När man således utgår från denna grundsats, såsom den enda rikliga, skulle man med mycket fog kunna säga, att hvarje bidrag af statsverket lill skjutsen är en skänk till den vägfarande, som icke behöfver så stor utgift för färdandet, som eljest skulle blifva förhållandet.
Jag skulle derföre för min del tro, att det lätta vore att ifrågav:de skyldighet för jordbruket att fortfarande tillhandahålla hästar för den vägfarande qvarstode; men att å andra sidan så stor kostnad dermed förenades för den resande, att jordbrukaren kunde anses betald.
Då emellertid så icke kan ske, är det måhända be hofi i gt, att begå den orättvisan att' betunga statsverket med att deltaga i kostnaden.
Dock bör detta ske så lindrigt som möjligt, och man bör icke gå längre, än att deltaga med V4:del, intilldess man kan- komma derhän, att skilja både jordbruket och staten från hela saken, och låta hvar och en vägfarande betala hvad transporten af hans person och saker kostar.
Då det af mig framställda förslaget icke vunnit något understöd, men alla ledamöter varit ense derom att bifalla Utsk:ts förslag, så afstår jag från mitt yrkande och förenar mig med dem, som anhållit om bifall.
De föreg:de talarne hafva visserligen påyrkat att staten skulle deltaga med l/4:del af entreprenad-kostnaden; men härvid är att märka, alt detta bidrag måste utfalla mycket olika på olika orter, allt efter som entreprenad-summan blir högre eller lägre, och då kostnaden för skjutsningens uppehållande icke upgår till sådant belopp, att den kan anses såsom något betydligt onus för den skjutsskyldige, kan det väl ej skäligen begäras att staten skall ens till någon del deruti deltaga.
Jag känner gästgifvaregården der, till och med enligt nu gällande skjutslega, entreprenad är inrättad, utan något särskildt bidrag från de skjutsskvldige.
På sådane orter kommer naturligtvis icke något tillskott af staten i fråga, men om nu endast 8 ä 10 rdr utgå af hemmanet, så synes mig temligen öfverflödigt, att vid sådant förhållande statsverket skall träda emellan och för ytterligare nedsättning häraf lemna tillskott.
Jag skulle derföre vilja ifrågasätta, att den föreslagna V4:delen måtte förklaras utgöra ett maximi-belopp för statens bidrag, samt att huru stor andel häraf, som skall utgå till de särskilda skjutslagen, måtte efter bestämda grunder göras beroende af den större eller mindre betydligheten af de skjutsskyldiges egna tillskott.
Jag får derföre föreslå, att denna sista punkt måtte förändras så, att I)en 1 September.
11 statsverket kommer till hjelp med Veidel af kostnaden för skjutsentreprenaden, derest bidraget på hvarje hemman eljest skulleupgå till 50 rdr eller deröfver; men att der dessa bidrag stadna vid lägre belopp, staten icke skall lemna mera än '/8:del af kostnadssumman.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder yrkats dels bifall till D t sk: t s hemställan otörändrad och dels bifall dertill med tillägg efter slutorden »V4:del j entreprenadkostnaden'» af följande mening: »derest hvarje hemmans bidrag upgår till 50 rdr eller derutöfver, men i annat fall endast med Vg:del.» Härefter framställde H.
Exc. propos. på bifall till Utsk:ts förslag, utan förändring, och då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarades ia hafva varit öfvervägande.
Utsk:ts hemställan rör:de punkten e. Bifölls.
Härefter genomgicks utan någon diskussion och bifölls komiterades förrberörde förslag med de förändringar deri, som Utslct tillstyrkt, dock med undantag af § 39, hvarom upstod följande öfverläggning.
I sista mom:t af denna § har Utslct gjort ett tillägg, som jag för min del icke gillar.
I händelse entreprenad icke med den vanliga legan kan åstadkommas, och när så stora tillskott af skjutslagen erfordras, att de kunna anses oskäliga, så skulle K. M:ts Bfhde, för att åstadkomma entreprenad på delta ställe, kunna höja skjutslegan ända till 1 rdr 50 öre.
Så långt har jag bilrädt förslaget.
Men sedermera förekommer i j§:n ett tillägg, innefattande, alt K. M:ts Bfhde, för att beslutet i nämnde afs:de skulle blifva gällande, egde underställa detsamma K.
M:ts nåd. pröfning.
Blifver detta förslag bifallet, föreställer jag mig dels att derigenom en alldeles onödig tidsutdrägt skulle upkomma och dels att mången enskild skulle blifva förhindrad att spekulera i denna sak.
Tillägget är obehöfligt, emedan man kan föreställa sig, att K. M:ts Bfhde, som i delta fall står lika myckel på kronans rätt som de skyldige, icke lärer förhöja legan, derest det icke befinnes nödvändigt.
Dessutom tror jag att det är olämpligt, att i hvarje sådan liten fråga besvära K. M:t.
Man klagar allmänt öfver att alltför mycket småsaker förekomma hos Regeringen, och man har redan hos R.
St:r framställt önskningar derom, att många sådana obetydliga saker skola dragas ifrån Regeringens pröfning.
Jag anser, att man bör hafva tillräckligt förtroende till K.
Mits Bfhdes åtgärder i detta hänseende, hvarföre jag tror att R. o. Ad. icke bör bifalla ifrågav:de förslag.
Mits Bfhde ingår till K.
M:t med sin hemställan, så komma naturligtvis skälen att bifogas, hvarföre legan blifvit bestämd så eller så, och jag vet icke att det finnes någon annan auktoritet, 12 Den 1 September. som kan lemna K.
M:t säkrare ledning i detta afs:dc, än just dess Bfhde, och då tager jag för gifvet, att K.
M:t i alla fall icke kan annat än bifalla den gjorda framställningen.
På alla dessa skäl anser jag detta stadgande alldeles onödigt, och föreslår derföre att de tre sisla raderna i sista mom:t af denna g måtte utgå.
Den siste talaren har föreslagit, att de tre sista raderna i sednaste mom. af denna § måtte utgå.
Jag går längre än han och föreslår, att hela detta mom. måtte utgå.
Sedan R. o. Ad. bifallit Sammansatta Utsk:ts tillstyrkande, att staten skall med V4:del deltaga i entreprenadkostnaden, är redan derigenom en ganska betydlig lättnad lemnad i skjutsningsbesväret.
Skjutslegan är också temligen hög; skulle man nu medgifva att denna lega kunde i vissa fall förhöjas till 1 rdr 50 öre, kunde man vara temligen förvissad derom att försök på ganska många ställan skulle göras att få legan höjd till detta belopp.
Sjelfva förslaget är också något sväfvande uttryckt, hvarföre jag anser alt det rättaste är att afslå detsamma.
Frågan om huruvida skjutslegan skall kunna höjas öfver 1 rdr pr mil kan visserligen föranleda till ganska olika tankar; men Utskrt har dock icke tvekat att föreslå en sådan förhöjning i vissa fall till 1 rdr 50 ore.
Detta är re dan föreslaget i Utsk:ts förra Betänk., och i R.
Stms und. skrifvelser den 28 Okt. och 14 Dec. 1857 samt den 8 Jan. 1858 hafva de ansett att en förhöjning af skjutslegan vore lämplig.
Legan blir ändock lägre, än i de flesta andra länder, med hvilka vårt kan jemföras, och dessutom är förhöjningen endast vilkorlig, eller då man icke på annat sätt kan åstadkomma entreprenad.
Då man derjemte tager i betraktande, att staten skall bidraga med V4:del, så kan man väl äfven söka så mycket som möjligt minska beloppet af denna yt:del, och den blir naturligtvis mindre, ju mera man söker befrämja entreprenaderna.
Beträffande åter de sista raderna af sista mom:t, är jag af samma tanke som Hr Hjärne, eller att de kunna borttagas; men för öfrigt tillstyrker jag bifall till Utskits framställning.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att någon anmärkning icke blifvit framställd emot de tre första mom:n uti förev:de §, hvaremot, i afs:de å det 4:de mom:t, yrkats dels bifall till detsamma oförändradt, dels bifall dertill med uteslutande af den sista meningen, som lydde sålunda: »börande likväl detta K. M:ts Bfh:des beslut om förhöjning utöfver 1 rdr, för att blifva gällande, underställas K.
M:ts Nåd. pröfning»; och dels slutligen, att hela mom:t måtte från §:n utgå; skolande, till följd häraf, delning af propos:n ega rum.
Sedan de tre första mom:n härefter blifvit, uppå gjord propos. ; af R. o. Ad. bifallne, framställde H.
Exc. propos. på bifall till det 4:de mom:t oförändradt, dervid anmälte sig och yttrade Den 1 September.
Hr Hjarne:
Jag har icke hört, att någon af de talare, som yttrat sig, yrkat bifall till §:n oförändrad.
Två talare hafva nemi. begärt bifall, med uteslutande af de båda sista raderna, och en har önskat hela sednare mom:ts borttagande.
I ani. häraf förmiilte H. Exc., att, för så vidt han rätt upfattat Hr Montgomerys under öfverläggningen afgifne yttrande, bemälde ledamot dermed afsett bifall till §:n i dess helhet, ehuru Hr Montgomery nämnde, att han ej ville motsätta sig den sista meningens uteslutande.
Jag afstår från mitt yrkande och förenar mig med Hr Hjärne.
Exc. Hr Gr. och Landtm., hade äfven jag så upfatlat Hr Montgomery^ yrkande, att det af sag bifall till Utslcts förslag oförändradt, hvarföre jag för min del önskar, att propos. derå måtte framställas.
Exc. yttrade nu, att då StatsUtskit hade deltagit uti det förev:de Betänk:ts afgifvande, H.
Exc. ansåge sig pligtig att i första rummet, och äfven om yrkande derå ej blifvit gjordt, framställa propos. på bifall till Utskits förslag; hvarefter H.
Exc. först hemställde, huruvida R. o. Ad. biföl le 4:de mom:t utan förändring, dervid svarades ja och nej i blandning, samt sedermera föreslog, att mom:t skulle godkännas med uteslutande af den sista meningen, då svaren utföllo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu halva varit öfvervägande.
Efter det förordningsförslaget sålunda blifvit pröfvadt och afgjordt, föredrogos och biföl los Utskits tre sista hemställanden.
Föredrogs och bifölls StatsCtsk:ts d. 29 sisth Augusti bordlagde Utlåt.
N:o 168, i ani. af K M:ts Nåd.
Propos. om anslag för åvägabringande af ifrågasatt förstärkning af K.
M:ts Högsta Domstol.