Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Månne icke Finland, fick detta proportionerliga förhållande före 1809, under igog års Campagne, då så ofantliga Summor dit öfverStyrdes till Arméens underhåll? och hvarje sedermera vunnen tillökning för Finland af vårt Rörelse-Capital måste rubba denna proportion, Ben , 15 April. 517 så framt icke Finnarne , enligt Utskottens yttrande, tillbyta sig någon reel effect.
Ty värr lär det verkeligen förhålla sig så, att de hos våra Guldsmeder köpa Silfver, eller på Beursen vexlar-, en i sanning fördelaktig handel, i synnerhet som denna Import består af sådana Articlar, som vi sjelfve producera.
Sid. 19 medgifva likväl Utskotten, att en större Fracdon af vår Sedelstock, nu än förr, på Utrikes Botten kan vara utelöpande; dock kan jag ingalunda förena mig i den öfvertygelsen, att detta bevisar hvarken en ökad Consumtion, (hvilket Utskotten likväl sjelfva i näst föregående punct tyckas bestrida), eller en minskad Production; men att Svenka Landtmannen icke kan täfla i låga pris med den Finska, mera gynnad af ett nära läge och mindre betungad af Utlagor, hvarigenom
Uppgifves Banquens inkomst, i Räntor af Fastighets- och Odlings Lån , af dess Discont, och de eventuella Creditiven m. m., utgörande emellan 470 och yoo,ooo R:dr, efter afdrag af Inrättningarnes underhåll, samt alla öfriga dermed förbundna kostnader.
Här torde "tillåtas att, i stöd af Utskottens egna uppgifter, framlägga ett annat resultat.
FastighetsLånen äro i denna stund omkring 4^ Millioner, hvaraf 6 proCent i Ränta och afbetalnig gör årligen 270,0003 Odlings - Lånen 300,000, hvaraf åtminstone 20 proCent årligen inflyta 60,000 Dessutom förer sig (Sid. 24) Di- Transport 60,000 518 Den 75 April.
Transport 60,000 sconten med 6\
Millioner, hvaraf 6 proCents
Ränta oafkortadt utföres som vinst, emedan Öfver- Räntome fullt betacka all kostnad för Inrättningen 390,000 Magazins-Directionens Creditif, 2 Millioner, utföre* blott att lemna
En proCent med ‘ 20,000 Manufactqr-Discontens Creditif, 500,000
R;dr, är alltid utelöpande och gifver 4 proCent, gör . , 20,000 Lån-Fond för exportabla Metaller, En Million 200,000, anses gifva proCent, gör . r . 18,000 Summa 778,000 Således skulle Banquens Betjening och Sedel-Fabricationen kosta 300,000, hvarpå man är fullt berättigad att tvifla.
Om circa 100,000 derföre afsättas, torde man hafva träffat sanningen tämmeligen nära, och om man tjllägger de 750,000 R:dr, som frän Statsverket inflyta, blifver årliga inkomsten något öfver En Million400,000, i stället för En Million200,000, Sorn Utskotten uppgifvit.
Sid. 21 yttra Utskotten på nytt sin ovilja mot Fastighets Lånen , och söka bevisa deras ringa nytta.
Att Räntan varit för låg, medgifves, men att anse Fastighets-Lån som artificiell a Medel, torde vara mindre val grundadt.
För Landtmannen fordras hufvudsakeligen stående
Län , och den lifligare omsättning af LdneCapitalerna, som Utskotten vilja tillvägabringa, hgr hittills just varit vår olycka, hvilket Den 75 April. äfven å Sid. 4 medgifves.
Att Fastighet är godt Hypotbeqoe, kan ej best-idas, och ett Mynt som representerar fordran icke på en hel Nations Fastighers-Massa, utan på vissa pantsatta Fastigheter, hvilka kunna sättas under AuctionsKiubban , får helt säkert mera förtroende, än det, hvarföre Nation n ansvarar, men hvilken ansvarighet icke executift kan behandlas.
Ännu sämre Hypotheqne äro blotta Namn, hvilkas vederhäftighet afgöres på en slump, stundom af blotta infall och nycker Att Räntan på Fastighets-Lånen utgöres i Silfver , är deremot ett ganska rigtigt project.
Derigenom afläggs-s en sparpenning, som icke minskar Rörelse-Capitalet och gör en framtida Realisation möjlig.
Den betänklighet, att Silfret ligger ofrugtsamt i Banquens hvalf, är i min tanka af föga vigt, när detta Silfver bar sin Representant, Papperet i Circulation, och kanske är denna Räntebetalning i Silfver den enda solida utväg att öka Banquens Silfver- Fond utan stor känning för Nationen.
Den som har ett Penninge-Lån bör väl anses derpå förtjena, och när Nationen genom sin Banque lemnar honom detta understöd, är det billigt, att han i sin ordning understödjer Nationen till Stadgande af detta samma Mynt, han i sin rörelse användt.
Inbetalnirgen bör ej vara högre än 2 proCent, och under hvad Cours-förhållande som helst anses sorn Ränta , men deremot Capital-afbetalmngarne , som böra ökas några proCent , utgöras i Sedlar.
Sid. 23 iofvas ett särskilt Betänkande om 526 Den 15 A'frit* Odlings
Lånen, och man förmodar, ätt det bygges pi de liberala grunder Utskotten yttrat Sd. 7 och 21.
I afseende på Länen å exportadla effecter, anse Utskotten understöd heldre böra lennäs åt tillverkaren, än på den färdiga varin, således heldre på Namn och Cautioner, än Hypothequer!!!
Hvarföre icke saga rentut, att man vill sänka Jernpriserfta ?
Manufactur-Fondens ökande med 400 00a Rrdrkan vara billig, om inhemska tillverkningarne verkligen stigit j i annat.fall är denna mesure öfverflödig.
— Beträffande Discoot-Regferingen åberopar jag hufvudsakligen Friherre Cederströms grundliga yttrande i detta ämne, hvilket fullkomligen vederlägger Utskottens raisonnement.
Sid. 29.
— Den simplaste och rättvisaste Discont-Reglering är otvifveliktigt den, att Banquen utan undantag genast inlöser alla Discont-Papper och Afski ifnings-Skulden.
Detta föiskott föres hvarje Discont till last i Debet, och njuter Banquen derföre 3 å ■> proCents årlig Rälta.
Discomenia for,taga derefter sin utredning genom omsättningar, utan att minska sina Rörelse Capital, och skall det, sopi i Råntevinst utöfver 3 å 5 proCent inflyter, användas till Capital-afbetalning i Banquen., De
Låntagare i dessa Dise anter, sorn kunna anskaffa rigtiga Säkerhets-Handlingar, få sina Lån förvandlade till stående, efter samma grund, sorn Banquens öfriga Fnstighets-Lån, och bi ifva dit förflyttade, för att utgöra Ränta i Silfver .eller Den 15 ApVif. 52* Växlar.
De Läntagare åter, sorn ej kunna prestera Fastighets-Hy potheque y få i vaniig ordning göra orrtsättningar, och 1 hvad i afbetalning intlyter, bör i Discontväg åter utlånas. t afseende på Gotha Canal-Discont böra serskilt tagas i betraktande de omständigheter, son Acr möta, och hvilka ämnen framdeles torde komma under öfvervägande.
Denna enkla Plan innefattar inga vådor y och gör minsta rubbningen.
Man uppf yller derigenom löftet att ej minska Rörelse Capitalet , och man har ej genom arbitrerande afvikelse från Lagen förnärmat någon Medborgares rätt.
Filial-Disconterna upphöra att vara skadliga, när inga 3 Procents I.»rättningar mera äga rum och de blott röra sig med BaocoSedlar.
Att Controll tillskapas, och att ej Banco
Fullmägtigé med korslagda armar åskåda olagliga tillgrepp, Jurer ej behöfva tilläggas.
Sid. 30.
Banco- och Riksgälds-Fullmägtiges åliggande att i Discontväg åter utsläppa, hvad i afbetalriingar inflyter, är så obestämdt och tyckes så mycket bero af deras godtfinnande, att jag härutinnan nödgas yrka positiva föreskrifter.
Att i böljan af ett Betänkande säga., att en utvidgad Discotit-Rörelse är skadlig, odh sedermera tillstyrka, att hvad som tillflyta Bmquen i ärlig inkomst skall i Discontväg åter utsläppas, är en motsägelse, men jag har en gång -yttrat, att Utskotten blott syftas eonseqventa i ovilja emot Fastig - Den 75 April* hefs Ågare och belåning på det säkraste Hyp theque i Verlden, Fastighet.
Såsom bevis på denna inconseqvence mä vidare anföras, att man säger, det Län-Rörelsen på korta terminer försvarat tillgången pä stående Lån.
Sid. 4 och på flera smällen i Betänkandet yrkar man en 1 fligare förelse o.-h omsättning i Disconterna.
Man säger atf indragningar af Sedelmyntet äro skadliga och göra Nationen fattigare, samt gifva icke ersättning at dem sam förlorat; men Sid.
38 yttras den tvetyoiga sattsen, att Fenninge Stocken icke permanent får ökas eller minskas; och ela Creditiverna.
Sid. 1; sägas vara period.ska, är ju tydeligt, att Sedd-Stockens periodiska minskning icke allenast är möjlig, utan äfven oundviklig.
Sid. ig' yttras, aff brist i penningens stadga gör Penninge-forlägenhet.
Sid. 25 säges, att Barquens operationer icke gå ut på Cours-operationer, men för att bevara sina Sedhr emot ytterligare försämring och Agiotage, hvilket vidare motsäges af usta Puncten Sid. 39, der det yrkas, att Växel-Fonden , nät Silfver ej kan inköpas, bör åter utgifvas, hvilket måtte betyda Cours-Operationer.
Sid. 37 säges, att Sedel-Myntets
Silfvervärde e» skall bestämmas, men sid. 34, att Silfver-värdet bör bestammas till ett Maximum; men hvar hafva vi ett Minimum? och hvar finnes gränsen för Myntets förbättring?
Den 15 Amii. och kan man .kalla sådant att införa stadga?
Sid. 31 såges, att man ej bör uppmuntra att på Discont-vägen återkomma, och likväl tillstyrker man Riks-Discontens utvidgning.
Att, såsom Utskotten sid. 32 föreslå, | Million af Banquens årliga inkomst användes till inlösande af de genom SjöTulis-Uppbörden inflytande
Växlar, anser jag ganska lämpeligt och nyttigt.
Silfret blifver liggande i Banquens hvalf, har jag förut yttrat ej vara skadligt, så länge det representeras af motsvarande Pappersmynt, och då vi nu en längre tid drifvit Utländska Handeln med förlust, bör väl förmodas, att vi af erfarenheten skola blifva klokare, samt minska vår Import; och i sanning är detta, jemte ökad Production, det enda verksamma medel till förkofran. 250,000 R:dr i Silfver är i och för sig sjelf en så obetydlig Summa, att den utan betydlig känning årligen bör kunna införas , i synnerhet om man eftersinnar, att långt större Sutnma fordom geck utomlands, till betalning af Räntor å Utländska Lånen, utan att synnerligen nedtynga Handelsvågen.
Vårt Fäderneslands och alla Länders erfarenhet hafc visat, att dessa konstiga opera, tioner icke tjena till annat, än att framkalla och öka antalet af Växel vinglare.
Växelhandeln är i sitt naturliga skick icke någon Agiotage; den borde bestå till större del uti ett ptbyttf af Utländska Fordringar och Skulder, 524 Den 15 April* om Coursen är hög eller låg, i den min de förra understiga eller öfvergå de sednare.
Alla Cours-operationer , som göras för Statens räkning, mäste drifvas med förlust, eller uträtta de platt intet.i
Månne det ej vöre naturligare och meia billigt att låta denna Silfver-Tull utgå af Import-articlar ?
Att Banquen, i den oförmodade händelse Coursen skulle gå under 56 sk. pä Hamborg, öka sin Silfver-Fond genom införskrifning af Silfver och utställa Sedlar, är högst nödvändigt att positift i Banco-Fullmägtiges Instruction föreskrifva; i annan händelse skulle, vid ett Coursens hastigare fall, de största privata olyckor otvifvelagtigt inträffa, och föranleda till samma naringslösa tillstånd, som efter 1765 irs märkvärdiga Riksdag.
Ränta och 2me proCents årlig Capital-afbetalning, torde icke stå att erhålla.
Man har förut miss - Den 15 April. 525 brukat Nationens beredvillighet att bara dess redbarheter till Banquen, och det ar ännu i friskt minne, huru detta frivilliga offer på Fäderneslandets altare blifvit belönt.
Hvartill tjenar det dessutom att utlemna Silfver, så länge Realisation icke på en gång kan göras ; och kan jag på samma grund icke tillstyrka utgifvandet af de föreslagna underhaltiga 4 och 2 sk. stycken.
Innom Landet har man längesedan blifvit liknöjd för Silfver-skiljomyntet, och man finner Småsedlarne vida beqvämare i den mindre rörelsen.
Ett underhaltigt Skiljemynts utspridande, utan stadga i Myntvärdet eller föregången Realisation, skulle ej heller göra detta gångbart.
Ifrån Banquen storde det genaste vägen vandra till Guldsmedens digel, eller af våra fordna Landsmän, Finnarne, be. gärligt inväxlas och utföras, hvarvid jag åberopar Prosten Fröbergs yttrande i ämnet och med honom mig förenar.
Skiljemyntets utgifvande vore i sakernas nu varande skick endast .en Amortissement af Rörelse-Capitalet, under en ny skepnad.
Deremot är Koppar-skiljemyntets prägling till den valeur Utskptten föreslagit, i min tanka, oundgängeligen nödvändig.
' Sluteligen får jag vid den allmänna öfversigten af Utskottens Betänkande anmärka, att ingen säker öfvertygelse deraf kan hämtas, hvad disposition sorn skall träffas för att hålla nu varande Sedelstock i circulation till nästa Riksdag.
Efter 1820 inflyter årligen till Ban, quen ij Millioner, hvilket .p* 3:ne år utgör Fy, Den 15 April. ra och en half Millioner.
Af dessa äro ständiga och ärliga bidrag, enligt Betänkandets project, 300,000 R:dr till Götha Canal, 250,000 R:ir Odlings-lån, och 500,000 R:dr distinerade till Silfver-Fondens okande, tillsammans 1 100,000 R.-dr; för öfrigt är det blott temporatra förslcotter, och det finnes lätt deraf, att Banco-Fullmägtige verkeligen hafva i sin magt att efter behag minska Rörelse-Capitalet med 1^ Millioner.
Skulle det nu hända, att Magazins Directionen något år inskränkte sina operationer till den passiva, att blott inc^ss^ra utestående fordringar, hvarigenom Creditivet bljfver obegagnadt, uppkommer en ytterligare minskning af 2:ne Millioner.
Man ma ej invända, att under tiden blifva de för g-proCenrs-Sedlarne utgifne Stats-Obligationer inlöste; ty medel härtill erhållas ej genom Banquens ordinarie Inkomster, utan genom incasSering af Filial-Disconternas Fordringar, och det är först dä afbetalning göres på Crsditiver* »a, som utlåning deraf sker i Discontväg (sid. 30 och 5 puncten).
Disconternas 3 proCents-Sedlar varit rörlige och utgjort en del af RörelseCapitaiet; dessa förvandlas till Stats-Obligationer, hvilka ej blifva att anse som löpande Mynt, och sjelfva Aiskrifnings-räkningen, hvad var deri vä| annat, än att Discout-Contoiren gjorde sig till Casseurer för dem, sorn behöfde hafva liggande Fonder för sina rörelser i Dessa medel licjvideras) nu med Stats-Obligationer, och de som behöfva disponibla Fonder, mäste nödvändigt skrinlägga ett lika belopp Baiico-Sed - Den *5 April. 527 lar, hvarigenom äfven åstadkommes ett slags minskning af Rörelsc-Capitaler.
L ggnu till, att Filiai-Discon^erne sedan 1^15 minskat sin rörelse 24 Millioner, skall man linna, att hela Myntförminskningen sedan x8ij säkert uLör 5 Millioner, och Sammanlagd med den Län Igro, hela 9 Millioner.
Genom den uf mig föreslagna Dh-cnntReglering häfves detta onda, och om Banquen, utom de ständiga biträden till Götha Canal, Odlings-Lån och Silfver inköp, använder fula sin öfriga inkomst till Fastighets - Lån med Silfver-Ränta, och Odlings-Lån, då först upp. fylles den af Utskotten gifna försäkran att icke strypa, då först upphör Banquen att agera som en Capitalist, hvilken ämnar flytta ur Landet, och dä framkallas da lyckliga förhållanden Utskotten sid. 7 så skönt och så sannt framställt: uti hvarje Medborgwes trefnad och öfverskott, uti hans kärlek för Regering och fosterjord, ligger det enda reela och tillfyliestgörande
Cap talet att sälta i circuiation, när Fäderneslandets stora angele genheter det fordra.
Slutföljden btifver nemligen: l:o Skadan ligger icke i Myntets sämre eller bättre beskaffenhet, utan i dess vacklande —- blott bestämdt. 2:o Är det billigt, att Fastighets-ägare, Som burit alla krigets bördor, da just under denna tiden de nya Capitalisterne uppstigit, nu efteråt skola till dessas ytterligare välmåga eller M-ymfdrbättrmg, ända till 1^29 contnbueia, Den r$ April. genom Amortissements-Fonden 3*4 proCent till Myntets förbättring? 3:0
Ju lägre pris på Fastigheter, ju mindre lönande att odla jord; när det kosrar mindre att köpa odlad jord, än odla obrukad, hvad blifver följden/ 4:0 liga Fastighets pris verka icke alltid Product.-rnas fall, mtn oiy.fvelagtigt mindre Proöuction. <r:o Genom det omtalta lifliga Omsättnings-Systemet blifver man oftare, i behof af penningar.
Creditcn för.oras, i stället det skulle göra lättnad. 6:0
När jorden var skattfri, var den äfven skuldfri. 7:0 Om Realisationen nu göres r är det u icke Banqueroute; den gjordes igog; nu är det blott utredning af massan.
; Jag anhåller således om återremiss af Uf. skottens Betänkande, åtföljd af dessa mina anmärkningar.
Då man uti ett ämne, så vidt omfutande som detta, vägar yttra sig, och dervid endast varit ledd af en varm Patriotisms och .
Människo-kärlek, tor e det ursäktas, om i någon del visar sig misstag.
Jag har sökt medel-.
VD«» 15 Aptit. -och derunder erinrat mig anledningarne till dessa Ständers sammankallande, nemligen att hjelpa den oskyldigt lidande, men ej Banqueroute-Spelaren, eller den förmögne.
Den förre står ej att hjelpa, den sednare be* hofver idet ej.
Den rättvise och billig» Medborgaren har ej blifvit förnärmad, då, genom det här uppgifna förslag, Banquens consolitiering vinnes.
Med noggrann och oafbruten uppmärksamhet ‘har'jag under hela denna Riksdag följt allt hvad i detta magtpåliggande ämne påkallat min forskning, och dervid i min Öfvertygelse sölit -förena enskilt och allmän nytta.
För mången torde det vara likgiltigt, hvilka verkningar som uppkommo af Financiella operationer, men ingen kan vara liknöjd att bibehålla den frihet, som vi en gång med 'åta förverfvadt oss Ehuru jag på intet vis kan dela deras tänkesätt, som i denn* tidpunct kallsinnigt anse såsom likgiltigt för Staten, hvilken som är ägare af Svensk jord, så kan dock denna Uliberulitets-sats ingalunda jemföras med de olyckor,,som ofelbart inträffa, om den större och verksammaste delen af 'Nätionen, genom dels redan gjorda indragningar, och dels genom verkan af de åtgärder, hvartill Utskotten tyckas syfta, tröttnar vid Ständers magt, önskar en förändring, lätt att göra då den påkallas af Mimonna rösten. 1765 ars Riksdag, dess olyckliga följder, snm påförde oss 1772 års Revolution och SäkerhetsActcn m. m. borde erinra oss hvad som är att förlora vid ett' af Ständer förhastadt steg.
U*, Ridd. och Ad.
V B. k Afd. 67, 68* 539 Ben 15 April, tan att hvarken tro mig infallible, eller att hafva uppgifvit det rätta sättet till beredande af en lycklig ställning uti vårt Penninge-Verk, kan jag ej hindra uttrycken af min enskildta öfvertygelse för vådan af ett bifall till Utskottens Betänkande.
Mine Herrar! bäfvom att I000:detals Familier förbanna dem, som varit orsaken till deras olyckor.
Med ett stolt småleende anser man dylika skuggbilder, som man väl vill kalla dem, men det gör icke jag.
Med frihets-känslan i sitt bröst meter Svensken frimodigt alla faror; men han söker dem ej:
Slafveri blott blundar dervid.
Det är alltid bättre att förekomma faran, än att invänta den; och finnes någon större, än foilusten af vår Constitution, af vår frihet?
Innom Stockholms murar, der öfverflöd af nöjen och njutningar lemna förströelse, glömmas de afiägsnaie Provincerna, hvilka man tror florera i samma mun, som inbillnin. *^en hänlöres af verkelig välmagt innom Hufvudstaden.
Äfven jag, hänförd af dessa förvillelser, skulle kunna ledas till glömska af min pligt mot hemmavarande Medborgare; men täta påminnelser från Provincerna hafva Den 15 April, förnyat bilden af deras bekymffiersamma ställning, och erinrat mig om min pligt att medverka till ett beslut, som jag kan underskrifva , utan att derigenom hafva beredt flera Landsorters undergång.
Med högst upplifvade känslor, med det varma blod, som alltid rinner i mina ådror — vid nödlidandes rop , har jag framburit mina tänkesätt, sådana som de ' äro.
Satt af Ödet i den lyckliga ställning, att hvarken behöfva frukta den ena eller andra skakningen, kanner jag mig lifvad af det tillfredsställande medvetande, att i detta ögon-* blick ej strida för mitt enskildta interesse, men för flera Famillers ve eller val.
Åtskiilige hördes härtill yttra deras bifall.
Grefve Kalling, Pehr, anhöll att Friherre Wrangel, Henning, matte anmodas att till trycket befoidra sitt nyss uppläste anförande.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade jrn stämma i Grefve Kallings anhållan,, att anmoda Friherre Wrangel, att af trycket utgifva sitt ifrågavarande anförande.
Bifölls. F:: JL. X '■‘ ......
Herr Gripensvärd Fredric, och Herr Uggla, Göran Gustaf, anhöllo äfven att Herr von Tor* ne måtte anmodas', att till trycket befordra sitt för en stund sedan uppläste Memorial, hvilken anhållan uppå af Herr Grefven och Den ry April.
LandtMarskalken gjord’ Proposition, jemväl af Ridderskapet och Adein bifölls.
Grefve von Schaverin, Fredric Bogitlaust oppläste följande:
Utskotten ansett sig b<5- ra anhålla om Riksens Ständers öfverseende med ett arbete, till hvars handläggning de ägt nära fyra Månaders tid, torde väl också den enskildta Riksdagsmannen, då han går att för sitt
Stånd anmäla sina anmärkningar vid Betänkandet, med anhållan att de mätte till de Högiotlige Utskottens närmare pröfning öfverJemnas, få räkna på Utskottens tillgift, om det skulle befinnas att han mindre fullkomligt uppfattat
Utskottens idéer , att värdet och rigtigheten af en eller annan bland Utskottens åsigter undfallit hans blick och skulle lemnäs oerkänd.
Endast g dagar hafva framgått sedan vi hörde Betänkandet Oss föreläsas, och få lära de vara, hvilka, på förhand bekante med Utskottens åsigter, ägt rådrum att så studera sig inn i den förelagde planen , att de gerom- eget bemödande hunnit befria sig från alla tvifvelsmål om dess rigtighet.
Uppå Ridderskapets och Adelns tillgift 3tt jag, oagtadt ett för mig i flere afseenden ogynsamt förhållande, vågar försöket att gran» ska Utskottens Förslzg, hoppas jag kunna räkna.
Ridderskapet och Adeln torde lätteligen finna att d» discussioner eller den opinionsstrid, som au öppnas, i sig sjelf icke är annai Den 15 April.
In en förnyelse eller en fortsättning af dea tvist, som vid 1815 års Riksdag förevar.
Redan då önskade man sig National-Representationens samtycke till de åtgärder, förmedelst hvilka man hoppades att säkrast kunna läka förflutna tiders sår och att innom den nybildade Scandinaviska Staten utveckla de grundämnen, hvarpå dess bestånd, som Stat hufvudsakeligast komme att hv.la.
Men det visade sig snart, att man ännu stod för nära den tid, hvars mindre rigtiga beräkningar man ville rätta, för att kunna tala och handla med den öppenhet, som dock allena kunde ingifva förtroende åt dem, hvilkas ja man önskade, och hvilket förtroende nu mildre än förr kan umbäras, sedan de täta Riksdagarne hos något hv3r utvecklat förmågan att kunna beräkna följderne utaf ett ja.
Ett öppet medgifvande, att fel, om ej i åsigter, dock åtminstone i beräkningar ägt rum, skulle nödvändigt föregå de rättande atgärderne; ty genom detta medgifvande alleni kunds den tvekan återhållas, huruvida med j ett' förändradt Systeme i Myntväsendet åsyftades en verkelig förbättring i Näringarnes och i La^d.ts tillstånd, eller en reaction blott af de krafter, hvilka genom den förflutna tidens 1 Systeme varit tryckte och till deras föira verksamhet suspenderade. 554 Den 15 April.
Det var elea oro, som häraf föddes, som föranledde tiil det åt ett serskilt Utskott lemrade uppdrag, att uppsöka örsakerne till. den öf verklagade forlägenheten i Allmänna Pepninge-rörelsen- och att föreslå botemedlen deremot.
Utskottets undersökningar skulle hufvadorsaken till forlagenheten, som mäst kändes i det inre af Landet, ligga i den rigtning, som den yttre Handeln erhållit; och borde, enligt Utskottets tanka, ingen så kallad Myntförbättring företagas, fort än den födorade jemnvigten emellan Export och Import, eller emellan Nationens Production för utländsk räkning och dess consumtion af utländska Produeter vore återstäld.
* Då tillvarelsen af dessa förhållanden, åtminstone icke offentligen bestriddes och således sannolikt medgåfvos, följde utaf sig sjelf att åtgärderne till Myntförbättringen mäste uppskjutas.
Dessa förhall anden äro nu förändrade.
Verkningarne af det Systeme i Myntväsendet och Penningerörelsen , som man sedan år igot? följ dt, ligga nu för hvars mans ögon.
Jemväl det ytterliga i I8r2 års Handels-Systeme har, säsoin senare vidtagne åtgärder intyga, blifvit insett, och dess menliga följder åtminstone till en del afhulpne.
Den 15 April, Det synes således sorn vore tiden nu inne, då man med hopp om framgång skulla kunna grundlägga ett säkrare financielt eller rättare, åtminstone efter mitt sätt att bemgta saken — ett rigtigare oecomiskt Systeme, helst som nu ock den oro försvunnit, som deraf föddes, att då å ena sidan Riksdagskallelsen och de första åtgärderne innom Stänleo blott tycktes påkalla hjelp ät de, sorn genom Filial.
Disconternas fall blifvit lidande; så hördes tydeligen å den andra sidan, att Nationens röst påkallade hjelp åt sig sjelf , osli jemväl i Konungens
Tal framställdes Nationens Fimncer såsom hufvud-föremål för Riksens Ständer* öfverläggningar.