Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, yttrade att han, med afseende på Hr von Hartmansdorffs förfrågan, huruvida Hr Landtm, ansåge propos. å det i Hr Hedenstjernas reservation gjorda förslag kunna framställas, finge nämna, att detta förslag, ehuru deri visserligen förekom någon afvikelse från motionen, dock syntes vara af motionen omedelbarligen föranledt, samt att då Hr Landtm, trodde det icke tillkomma honom, att vägra en propos., såvida den icke är uppenbarligen stridande mot grundlagen, hvilket i detta fall skulle inträffat derest förslaget uppenbarligen icke varit af motionären föranledt, och enär härtill komrae att, man icke alltid vore i tillfälle att af den referering öfver motionens ordalydelse, som i ett Utsk:s betänk, influtit, draga den bestämda slutsats, att motionen icke kunnat närmare, än deraf kan inhämtas, föranleda till en emot Utsk:s utlåt, afgifven reservation, Hr Landtm, icke ansåge sig förhindrad att framställa propos. till bifall å Hr Hedenstjernas ifrågavar. förslag.
Uppå härefter framställd propos. afslog R. o. Ad. Utsk:s uti förevar, punkt gjorda hemställan, och dä f] r Landtm, sedermera hemställde om R. o. Ad. behagade antaga det i Hr Hedenstjernas reservation framstäldta förslag till stadgande, ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Landtm, förklarade det han funnit att nej härvid varit öfvervägande.
2:dra punkten, ang:de Rronofogdarnes enskilde skrifvarebiträden. R. o. Ad. godkände hvad
Utsk. i denna punkt hemställt.
Ekon.Utskms d. 14 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 104, i anledn. af väckt motion om förklaring af 9:de punkten i K. kungörelsen d. 3 December 1842, ang:de uppbärande af afgift för försegling af käril, lådor eller omslag, deri varor eller flyttgods transporteras.
10* 148 Oen 17 Juli.
Den vid detta lietänk. af Hr Malmstedt fogade reservation upplästes på begäran af Hr Printzensköld, Carl: som derefter yttrade:
Med afseende å hvad Hr Malmstedt i sin reservation anfört, synes det mig, som om Utsk. saknat giltigt skäl för sitt tillstyrkande, att R.
St till K.
M. aflåta en und. skrifvelse med anhållan om förklaring af författningar, hvilka i sig sjelfve äro tillräckligt tydlige, och jag finner således, i likhet med Hr Malmstedt ali den föreslagna skrifvelse!! är helt och hållet öfverflödig och onödig.
Jag har förut anmärkt, att man besvärar K.
M. med und. skrifvelse!' i ämnen af föga vigt eller betydenhet.
Finner någon godsägare sig, genom oriktig tillämpning af en författning förnärmad, står det jn honom öppet, att deri söka rättelse på sätt och i den ordning författningarna stadga.
Jag tillstyrker alltså afslag å Utsk:s betänk.
Hr von Hohenhausen: Mich.
Uti Utsk.s betänk, förekommer 2 olika saker.
Den ena angår sportlerne och den andra, huruvida de i betänk, omförmälde käril skola förseglas eller icke.
På den afdelning af Utsk., i hvars arbeten jag deltagit, upplästes de i motionen omnämnde förfatlningarne af d. 13 Aug. 1836 och d. 3 Dec. 1842, och syntes afde!n:n vid första genomläsningen, att tvetydighet i dera verkeligen förefans, men vid en närmare granskning af förfatlningarne befans att denna skenbara tvetydighet mäste förfalla.
För ali emedlertid undanrödja alla misstag om dessa författningars rätta mening, ansåg Utsk. sig böra göra den ifrågavar. framställningen.
Den förklaring, hvarom Utsk. tillstyrkt R.
St., att hos K. M. i und. begära, hade visserligen på enskild väg kunnat hos K.
M. sökas, men då en motion i detta hänseende inom ett RiksStånd blifvit väckt och till Utsk. remitterad, samt Utsk. betraktade saken, såsom jag redan nämnt, eller att en tvetydighet förefunnes, ehuru den vid en närmare granskning af författningarna borde förfalla, samt frågan rörde kustfarten pä Östersjön, ansåg Utsk. sig böra afgifva ett så beskaffadt tillstyrkande som det nyss föredragna.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förevar, betänk, ropades ja och nej; hvarefter Hr Landtm, hemställde om R. o.
Ad. behagade afslå samma betänk., samt sedan denna propos. blifvit besvarad med starka ja, blandade med nej, förklarade alt ja öfverröstat nej.
Föredrogos och biföllos Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ns d. 14 dennes på bordet lagde betänk.
N:o 105, i anledn. af vackt motion, ang:de förändrad beräkningsgrund för åtskilliga kommunala utskylder; och N:o 106, i anledn. af väckt motion, ang:de undersökningars anställande för sänkning af sjön Wenern.
Den i"
Juli. 149 Föredrogs och bifölls StatsUlsk:s d. 15 dennes f. m. på bordel lagda mera.
N:o 246, ang:de gratifikation åt t. f. stats-kommissarien A. V. Kock. Föredrogs och lades til! handlingarne StatsUtsk:s d. 15 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 247, i anledn. af K.
Ehuru det nu icke kan vara tid, att väcka någon motion, får jag likväl uttrycka ruin önskan, att en sådan redogörelse, som den Utsk. i sitt betänk, upptagit måtte i likhet roed hvad för 70 år sedan iakttogs, blifva allmänheten meddelad genom tryck.
Vid föredragning af StatsUtslcs d. 15 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 248, ang:de rättighet för Dahls häradsboer till utsyning på Ombergs kronopark, blef detta utlät, ånyo bordlagdt, på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gust., och Frih. d'Albed y h I, Christer Henr.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 15 dennes f. ro. på bordet lagda utlåt.
N:o 249, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för åboerne å de s. k.
Hvitfeldska stipendii-hemmannen att inlösa dem tilt skatte.
Utsk. har i detta betänk, uppgjort ett förslag till und. skrifvelse, bygdt endast på en motionärs lösa uppgift.
Utsk. har nemi. sagt: ”Med anledn. åter af motionärernas framställning om det mindre lagenliga sältet, hvarpå hemmansåboerne skola esomoftast” etc.
En motionär har således befarat, att någon olaglighet blifvit begången, utan att han likväl för denna farhåga framdragit någon bevisning, men Utsk. har likväl tillstyrkt R.
St., att lill K.
M. aflåta en und. skrifvelse för den händelse, alt någon olaglighet verkligen vore begången.
För min del skulle jag tro, att om några missbruk förelupit, rätta vägen för klagomål deröfver, icke är att anlita R.
St:s medverkan för dess afhjelpande, utan borde väl vederbör, auktoriteters uppmärksamhet fästas ä dessa missbruk, då tvifvelsutan rättelse härutinnan vinnes, Har således en olaglighet blifvit begången, hafva motionärerne begagnat en oriktig väg och om någon olaglihet icke förefunuits, böra R.
St. icke besvära K.
M. med någon und. skrifvelse.
Den föreslagna åtgärden är i högsta måtto onödig, och R.
St. skola på detta sätt blifva äfverhopade med enskilda besvär och angelägenheter, som icke borde förekomma lill deras handläggning, och dessutom skulle härigenom en så vigtig handling som med en skrifvelse från rikets representation nedsättas i sitt värde, hvarföre jag anhåller om bifall till l:sta punkten och afilag å den 2:dra i Ulsk:s betänk.
Jag förenar mig med Gr. 150 Den 17 Juli.
Lagerbjelke och får tillägga, att om R.
St. skola vidtaga den föreslagna åtgärden, skulle K. M. antingen genom sin Justitee-kansler eller hvilken det vara månde, uppträda såsom sakförare för stipendii-hemmanens åboer emot stipendii-inrällningen och således för enskildte emot det allmänna.
Det är ju att vända saken upp och ned?
Jag tillstyrker derföre afslag å förevar, punkt.
Lagerbjelke och Hr von Hartmansdorff och skulle sålunda hafva önskat, att StatsUtsk. icke gjort sig skyldigt till samma anmärkn:r som blifvit framställda mot betänk, från andra Utsk. nemi. att hafva befattat sig med småsaker, hvilka icke tillhöra R.
St:s handläggning, utan böra på andra vägar inkomma till K. M:s nåd. pröfning.
< O Frih. Åkerhjelm, Carl Axel:
Lagerbjelke och är visserligen öfvertygad, att missbruk hafva ägt rum, men den kronofogde, på hvilken ansvaret härföre hvilar, är redan aclionerad och suspenderad.
Jag tror således, att det är öfverflödigt, att besvära K.
M. med någon skrifvelse i detta ämne.
Det må väl icke med något skäl kunna läggas StatsUtsk, till last, att det lemnat uppmärksamhet åt de i detta ämne väckte motioner, enär frågan vunnit en viss celebritet, som sannolikt af de flesta ledamöter inom Ståndet är känd.
Dä samtlige riksdagsfullmäktige inom RondeSt. från det län, hvarest stipendiihemmannen äro belägne, framställt ifrägavar. klagomål, syntes det Utsk. att skäl vore för handen, att söka afhjelpa de missbruk, som möjligen blifvit begångne.
Inom Utsk. uppstod äfven en långvarig discussion öfver äboernes rättighet, att köpa hemmanen lill skatte, roen Utsk. stannade emedlertid i det nu afgifna utlät., likväl ansåg Utsk. nödigt, alt K.
M:s uppmärksamhet fästades pä sä betydligt antal hemmansäboers belägenhet, och af sådan orsak föreslog Utsk. den und. skrifvelsen.
Ehuru jag icke hör till dem hvilka anse lämpligt att K.
M. besväras onödigt med und. skrifvelse!', tror jag dock det icke vara ur vägen att R.
St. i detta fall bifalla Ulsk:s förslag.
Visserligen har den siste värde talaren som är ordf. i StatsUtsk., rätt derutinnan, att denna fråga vunnit en viss celibritet; ty vi hafva sannolikt litet hvar i den s. k. fria pressens tidningar sett långa afhandlingar, liknande chrior, rör:de de missbruk, som skola hafva förelupit i fråga om de s. k.
Hvitfeltska stipendii-hemmanen.
Jag hemställer likväl, om den celibritet, saken på denna väg vunnit, kan och bör blifva något skäl för R.
St:s StatsUtsk. att, så lillsägandes, taga affär på saken och föreslå R.
M. ingå med en hemställan i ämnet.
St. skulle få ganska mycket att syssla, om man af de anmärkmr och berättelser, som förekomma i tidningarna, skulle hämta anledn. till framställningar hos K.
M. än uti ett och än uti ett annat ämne.
Frih. har icke kunnat bestrida, att frågan är af enskild beskaffenhet, och att det således står vederbör, öppet, att i Den 17 Juli. 151 den ordning, våra lagar medgifva, söka rättelse uti de lidanden, de förmena sig hafva blifvit tillskyndade.
När nu StatsUtsk. alldeles icke på behörig väg fått kännedom om de missbruk, som inrotat sig i förvaltningen af stipendii-heramannen, hvaröfver Utsk. också blott i obestämda ordalag sig yttrat, och Utsk. således endast på en förmodan, att förenämnda missbruk ägt rum, tillstyrkt den ifrågavar. skrifvelsen, inser hvar och en lätteligen olämpligheten af Utsk:s förslag.
Det må visserligen så vara, alt saken är vigtig, i och för sig sjelf, men det lärer väl icke kunna bestridas att många saker finnes, hvilka äro rigtiga i och för sig sjelfve, ehuru de derföre icke äro af beskaffenhet, att lagligen eller rimligen böra blifva föremål för R.
St:s åtgärd och förevar, fråga hör just till denna kalhegori.
Jag upprepar hvad jag redan nämnt alt den föreslagna skrifvelsen är onödig och alt om R.
St. bifalla densamma, och göra sig till ombud för enskilda, hvilka vi hafva i författningarna sig anvisade den väg de böra begagna för erhållande af rättelser i förelupna missbruk, utan att R.
St. i sådant afseende böra besväras.
Enligt min åsigt kan Ståndet icke, utan att begå en inkonseqvens, bifalla Utsk:s förslag, enär Ståndet nyligen i fråga om ett betänk, från Ekon.- Utsk. som har enl. grundlagen, sig ålagdt, att granska ekonomiska författningar och om otydligheter i dem förekomma, derå fästa R.
St:s uppmärksamhet, afslagit Utsk:s tillstyrkande om en und. skrifvelse till K. M. StatsUtsk:s ifrågavar. tillstyrkande angår ett helt och hållet enskildt ämne och jag afstyrker bifall dertill.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. biföllo den utan anmärkn. lemnade första delen af förevar, utlåt.
N.o 249.
Då sedermera Hr Landtm, hemställde om R. o.
Ad. bifölle den sednare delen af förevar, utlåt., hvaruti en und. skrifvelse till K.
M. blifvit tillstyrkt, ropades nej, hvarpå propos. till afslag å Utsk:s utlåt, i denna del blef framställd och med ja besvarad.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s d. 15 dennes f. m. på bordet lagde utlåt: n N:o 250, i anledn. af väckte motioner. ang:de dels reglering af dagsverks-skyldigheten till boställen och Kungsgårdar, dels upphörande af hofveri-skyldigheten i Skåne; N:o 251, i anledn. af väckt motion, ang:de försäljning till skatte af utarrenderade militie-boställen i Jemtland; och N:o 252, i anledn. af väckt motion, ang:de laxtaxans upphörande för pastorerne i Norr- och Westerbottens län. 152 Ben 17 Ju li.
Föredrogs SlatsUtsk:s d. 15 dennes f. m. på bordel lagda utlåt.
N:o 253, ang:de dels äskade statsanslag för beväringsmanskapets underhåll, beklädnad och utredning, dels åtskilliga härmed sammanhang ägande frågor.
Gr. Lagerbjelke, Gust., anhöll att detta utlåt, måtte få ytterligare hvila på bordet.
Häruti instämde Frih. d’ Al bedy hl, Christer Henr., och Frih. Ceder st rom, Jakob, hvarjemte Hr von Troil, S am.
Gust., yttrade:
Lagerbjelke, dä ifrågavar. betänk, har stort inflytande på Statsregleringen, och detsamma ieke kan föranleda några tvister, huruvida icke Gr:n skulle vilja afstå frän sin begärau om bordläggning af detsamma.
Jag vill icke motsätta mig, att betänk, genast må företagas till afgörande, ehuru jag tror, att få af husets ledamöter hunnit taga fullständig kännedom om detsamma, enär betänk, helt nyligen bland ledamölerne blifvit utdeladt och dessutom är tämligen vidlyftigt.
Afven jag anhåller, alt betänk, mätte fä hvila på bordet.
Då 2 ledamöter yrkat att ett betänk, må hvila på bordet, lärer sådant icke kunna förvägras; men jag anser mig böra upplysa, att det skrifvelseförslag som omfattar arméens behof, icke af Exp.Utsk. kunnat expedieras just derföre att ifrågavar. betänk, icke blifvit afgjordt.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade att ifrågavar utlåt, till följd af den derom af flere ledamöter gjorda begäran, komme att hvila på bordet.
Föredrogs StatsIJlsk:s d. 15 dennes e. m. på bordet lagda mern.
N:o 260, med förslag till voler:s-propos., i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, ang:de ifrågastäldt låneunderstöd till reparation af hamnen vid Westerås. R. o.
Ad. godkände den i detta mern. föreslagna voter:s-propos.
Hr Montgommerie, Rob. Nils Germund, hade låtit inlemna ett sålydande mern.:
Hindrad alt till riksdagen återkomma får jag härmed afsäga mig förtroendet att vara Bänkman inom 14:de Bänkm:s-afd:n samt ledamot af Stats- och Ridd.Utskm.
Hrr Electorer att utse en ledamot i StatsUtsk., samt en ledamot i Ridd.Utsk. i stället för Hr Montgommerie; hvarjemte Hr Landtm, tillkännagaf att val af en Bänkman inom att förrättas i början af nästa plenum.
Den 17 Juli. 153 Slutligen anmäldes och lades på bordet ett från StatsUtsk. inkommet utlåt.
N:o 242, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos., ang:de beskattningsväsendets samt uppbörds- och redogörelse-verkets förenkling, dels enskilda i samma ämnen väckta motioner. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 10 e. m.
Onsilagcn den 19 Juli 1848.
Justerades 11 prot.-utdr. för d. 17 dennes, samt pleni-prot. för d. 17 sisth Juni.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i StatsUtsk. , efter N:o 1960.
A. Hr Montgommerie, Robert Nils Germund; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2183.
Hr Gripensvärd, Jakob Olof.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot att i samma Ulsk. inträda under ordinarie ledamoten N:o 381.
Hr von Troil, Samuel Guslaf, beviljad nio dagars ledighet frän d. 20 dennes; och befanns dertill hafva blifvit utsedd : N:o 1988.
Hr Adlersparre, Georg Axel.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Tersmeden, Nils, såsom ledamot af Const.Utsk., erhållit 3:ne veckors ledighet, räknadt från d. 24 dennes, samt anmodade Hrr Electorer, alt utse en ledamot att under denna ledighelstid inträda i Const.Utsk.
Upplästes ett af Hr Adlerstråhle, Fredr.
Ernst Leberecht, inlemnadt sålydande mern.; I anseende till hinder af tjenstegöromål, som uteslutande upptager min tid, är jag föranlåten hos H.
Ståndet vördsamt anhålla att varda befriad från det mig lemnade uppdrag att under permitterad ordinarie ledamots frånvaro, i LagUtsk. inträda; dock att H. R. o.
Ad. icke dessmindre täcktes vid min riksdagsmannarätt mig bibehålla. 154 Den 19 Juli.
Hrr Electorer, att utse en ledamot att, i st. f. Hr Adlerstråhle under permitterad ledamots frånvaro inträda i LagUtsk.
Företogs val af en Bänkman inom 14:de Bänkm:s-afdeln:n, efter N:o 1960.
Hr Montgommerie, Robert Nils Germund; och befanns vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: N:o 912, Hr Apollof, Karl Jakob. Föredrogs änyo SlatsUtsk:s d. 14 och*T7 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 241, i anledn. af erhållne äterremisser å betänk.
N:o 192, aug:de aflöningen för R.
St:s nuvar. just.ombudsman och hans vikarie. Gr. Lagerbjelke, Gust.: 98 § i riksg:s-kont:s reglemente 2 mom. innehåller: ”att efter nuvar. (den vid 1834 och 1835 årens riksdag utsedde) justitie-ombudsmans afgång, lönen för detta embete skall utgå med lika belopp, som den juslitie-kansleren, uti nu gällande stat tillerkända ordinarie löneinkomst; men derest den till justitie-ombudsman utsedde person förut innehar tjenst på Rikets stat, äger han att, jemte bibehållande af den dermed förenade aflöning, derutöfver endast uppbära så stort belopp, som, till fyllnad i den för justilie-ombudsmans-embelet bestämda lön, möjligen erfordras; hvaremot till den person, hvilken utses att just.- ombudsmannens förut iunehafvande tjenst förrätta, af riksg:s-kont. skall utbetalas ett arfvode, som, i fall just.ombudsmannen är ledamot i kollegialt embetsverk med (lere atlöningsgrader, motsvarar hälften af lägsta ledamotslönen, men eljest halfva beloppet af den tjensten åtföljande ordinarie lön”.
Vid ifrågavar. tillfälle, eller bestämmandet af arfvode åt vikarien för just.ombudsmannen, ankommer således endast på att utröna hvad sorn är nuvar. just.ombudsmans egentliga ordinarie lön d. v. s. häradshöfdingens för Södra Möre ordinarie lön, eftersom han icke är ledamot af kollegialt embetsverk.
I det afseendet hafva R.
St. redan fattat sitt beslut genom bifall till StatsUtsk:s utlåt.
N:o 192, så lydande: ”Till svar på Fullmäktiges gjorda framställning, må af Utsk. få meddelas, att den lön, hvilken tillkommer R.
Si:s nuvar. just.- ombudsman, bör i förutsagd ordning af riksg:s-kont. utbetalas med samma belopp, som just.kanslerens i nu gällande stat bestämda ordinarie löneinkomst utgör, dock med afdrag af ej mindre den häradshöfdingen i Södra Möre härads domsaga tillerkända ersättning för tingsgästningspenningarne än afkastningen af det förbemälde häradshöfding anvisade boställe, denna afkastning beräknad till 4 proc. af det, vid bevillnings-taxeringen för det sednast förflutna äret, samma boställe åsätta värde”.
Det är således redan afgjordt, att R.
St. anse att uti nuvar. just.ombudsmans ordinarie löu ingå äfven tingsgästningspennin - D e u 19 Juli. 155 garne och boställsafkastningen.
I full konseqvens härmed hade äfven Utsk. föreslagit, att ”nuvar. just.ombudsmans vikarie på grund af detta stadgande måtte vara berättigad att från riksg:skont. utbekomma ett hälften af besagde löneinkomster motsvarande belopp”.
Detta sednare tillstyrkande af Utsk. blef utaf 3:ne Stånd återremitterad!, och det är på grund deraf som Utsk. nu i sitt sednare utlåt, frångått detsamma, och föreslagit alt ifrågavar. inkomsttitlar ej skulle beräknas vid vikariens aflönande.
St. biföllo hvad Utsk. nu föreslagit, så skulle den besynnerlighet uppkomma, att då fråga är om sjelfva lönen för just.- ombudsmannen, så beräknar man tingsgästningspenningarne och boställsafkastningen såsom hörande till ordinarie lönen för häradshöfdingen i Södra Möre; men då fråga är om att efter denna ordinarie lön bestämma arfvodet för just.ombudsmannens vikarie, då beräknar man ej längre bemälde inkomsttitlar såsom hörande till den ordinarie lönen; hvilket torde vara en stor inkonseqvens.
Jag hemställer derföre vördsamt, att R. o. Ad. ville, roed afslag ä hvad Utsk. föreslagit, bifalla hvad Utsk. i denna del tillstyrkt uti sitt utlåt.
N:o 192.
Hvad beträffar just.ombudsmannens lön, så är den, på sätt Gr.
Lagerbjelke nämnt, redan af R.
St. vid denna riksdag bestämd.
Det återstår således blott, att afgöra på hvad sätt vikarien för häradshöfdingen i Södra Möre skal! aflönas.
Om han skall åtnjuta, icke blott sport lerna vid denna tjenst, hvilka äro hufvudsaken af hela häradshöfdinge-aflöningen, utan äfven hälften af tingsgästningspenningarne och af boställsafkastningen; så komme denna tjensteman att blifva atlönad utöfver hvad vanligt och behöfligt är, och det måtte hvarken kunna vara R.
St:s mening vid denna riksdagen, eller hafva varit det vid den riksdag, då riksg:s-kont:s reglemente stadfästades.
Jag anser följaktligen det förslag, som StatsUtsk. sednast afgifvit vara riktigt; ty om R. o. Ad. antager detsamma, så komma tingsgästningspenningarne och boställsafkastningen att helt och hållet räknas till just.ombudsmannens lön, och alt följaktligen förminska det tillskott af kontanta medel, som komma att från riksg:s-konl. utgå.
Jag tror således förslaget vara riktigt, och hemställer derföre att R. o. Ad. måtte godkänna det samma.
Mot de båda värde talarnes yttranden måste jag göra några anmärkn:r.
Gr. Lagerbjelke har satt i jemförelse de föreskrifter 98 § i riksg:s-kont:s reglemente som lemnäs i afseende på just.ombudsmannens aflönande, med dem som lemnäs i afseende på hans vikaries aflönande; men ordalagen äro dock olika i dessa båda afseenden.
Om just.ombudsmannen säges lönevilkor eller löneförbättring (jag minnes ej rätt bvilketdera), men i afseende på hans vikarie är nyttjadt ordet ordinarie lön.
Med afseende å just.ombudsmannens lönevilkor har Utsk. föreslagit och R.
St. hafva beslutat, att de skola beräknas efter hvad ock dit rätteligen hörer, nemi. tings-gästningspennin - 156
Den 59 Juli. garne och boställsafkastningen; men åter, i hvad vikarien vidkommer, så är hvad Hr von Hartmansdorff behagat yttra nu ej här fullt tillämpligt, ty 98 § — den må i öfrigt leda hvart den vill, så var den dock, liksom den i dag är det, gällande då just.- ombudsmannen valdes, och måste således äfven tillämpas i afseende på hans vikarie — den innehåller 2:ne förutsättningar, antingen att just.ombudsmannen sjelf skulle tillhöra ett kollegialt verk, eller ock att han ej gör det.
Nu hörer han ej till ett sådant, och således måste föreskriften tillämpas med afseende ä den 2:dra kategorien, hvaruti uttryckligen bestämmes att vikarien skall åtnjuta ”halfva beloppet af den tjensten åtföljande ordinarie lön”.
Enligt det språkbruk, sora inom embetsverken gjort sig gällande, menas med ordinarie lön allt hvad som utgår af boställen eller i kontant lön af Slaten, eller båda tillsammans.
Nu finnes verkligen en kontant lön vid detta häradshöfdingedöme, och det är den ränta, som det dihörande bostället utgör till häradshöfdingen.
Af denna ränta, som utgör den ordinarie lönen, är således vikarien genom ett gällande reglementes klara ord fullkomligt berättigad att erhålla hälften, och man kan derföre omöjligen fästa uppmärksamheten vid hvad Utsk. här yttrat, ”att det vore ett betänkligt prejudikat att tillerkänna en vikarierande häradshöfding hälften af den för ordinarie domhafvanden bestämda lön”.
Det må bero på R.
St. att göra de förändringar, som anses behöfliga i ett reglemente; men så länge det finnes till och äger gällande kraft, så måste det också såsom gällande lag tillämpas.
Den siste värde talaren har i sednare delen af sitt anförande redan fästat Ståndets uppmärksamhet derpå, att för närvar, ej är fråga om att på bästa sätt uppgöra reglorna för atlönande af just.ombudsmannens vikarie, utan endast fråga om att tillämpa det i 98 § riksg:s-kont:s reglemente redan befintliga stadgande i den vägen.
Det finnes då, när man betraktar StatsUtsk:s utlåt.
N:o 192, att R.
St. redan beslutat att just.- ombudsmannens lön ”bör i förut stadgad ordning af riksg:s-kont. utbetalas med samma belopp, som just.kanslerens i nu gällande stat bestämda ordinarie löneinkomst utgör, dock med afdrag af ej mindre den häradshöfdingen i Södra Möre härads domsaga tillerkända ersättning för tingspenningarne, än af kastningen af det för bemälde häradshöfding anvisade boställe” etc.
Det är således tydligt, att R.
St., på Ctsk:s hemställan, hafva ansett dessa tingsgästningspenningar och boställsafkastningen böra betraktas såsom häradshöfdingens i Södra Möre ordinarie löneinkomst, och då enl. 98 §:s i riksg:s-kont:s reglemente tydliga ordalydelse, vikarien är berättigad till hälften af den just.ombudsmannen tillkommande vikarielön, så måste han ock uti ifråga var. fall vara berättigad till hälften af både tiagsgästningspenningarne och boställsafkastningen.
Huruvida detta är billigt elier lämpligt, det hörer ej hit; utan må komma i fråga då man vill ändra reglementet eller uppgöra ett nytt.