Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Alt upphjelpa denna produclionsförmåga är säkraste medlet lill förlägenhetens afhjelpande; men delta ändamål vinnes icke genom lån, utan genom en klokt ordnad ekonomisk lagstiftning och genom lossande af de mångfaldiga band, som nu trycka våra näringar.
Det är lagstiftarens pligt att tänka på näringen mer än på näringsidkaren.
Om den sednare gifvit en onaturlig riktning åt sitt sträfvande, får ej dess tynande verksamhet genom palliativmedel uppehållas pä den förras bekostnad.
Har näringen råkat i händerna på personer, som ej förstå alt rätt utöfva den, eller sakna capilaler tilldess tillbörliga drifvande — nå väl! så låt den då öfvergå i andra mera skickliga händer, men sök ej att genom en missförstådd barmhertighet emot individen, hindra näringens ändamålsenliga utveckling; och då en näring börjar alt uppblomslra, förrjväf den ej i födseln genom en illa förstådd tull-lagstiftning, som, under det föga passande namnet af liberal, ofta söker att främja alla andras intressen utom fäderneslandets.
Vi älska föga att lära af utländuingcn, och dock kunde i närvar. ögonblick
Amerikas exempel vara värdt vår uppmärksamhet.
Detta land har nyss genomgått en svår financiel kris; men den är öfverslånden, och landets välstånd uppblomstrar å nyo — och hvarigenom mine
Jo, derigenom att man minskat importen och förbrukningen af utländska öfverllödsartiklar, att man upparbetat sina inhemska bjelpkällor och nödtvunget underkastat sig — jag tvekar ej alt utsäga detta ord, ehuru obehagligt det än må vara — ett strypsystem, hvilket, ehuru ruinerande för en mängd individer, likväl återuppbyggt landels välstånd på säkrare och fastare grunder än förut.
Man klagar öfver otillräckligheten af vårt rörelsecapital, och äfven jag instämmer deruti, men denna brist bör ej, under conjuncturer som de nuvarande, afbjelpas genom utvidgning af bankens låneoperalioner.
Den sisla villan blefvc då värre än den första.
Ordna den inrikes vexelrörelsen genom ändamålsenliga lagar — och alla solida affärsmän skola deraf finna sig vida mera hulpne än af millioner, utsläppta i låneväg.
Inför inom landet eli fondsystem, grundadt på statslån, upptagne — jag lägger vigt på delta förbehåll — endast för stora industriella företag, för canaler och lättade communicalioner — och dessa statspapper skola lemna eii riklig ersältniuing för bristen i Den 7 Augusti. 117 vårt rörelsecapital; men aktom oss för cn utvidgad lånerörelse, sorn, oaktadt all den säkerhet banken har alt erbjuda sina borgenärer, likväl snart kunde stoppa silfverulvexlingen i dess luckor.
Motionärens, såsom tillägg till motionen, afgifha muntliga yttrande, att för hvarje Sk& jern, som utskeppas, 10 r:dr dragas ur rörelsen, vågar jag till alla delar bestrida.
Väl inbetalas, i det ögonblick då jernet lyftes ur vågen, dessa 10 r:dr till banken; men samma jern motsvarar en vexeltillgång af omkring 13 r:dr, sora antingen kan i reda mynt indragas ifrån lossningsorten, eller ock betäcker ett motsvarande belopp af våra. hos ulländningcn ägande skulder.
Jag vågar derföre påslå, att hvarje Sk& jern, som utskeppas, om ej dirccte åtminstone indirecte, ökar rörelsecapilalet med 2^ ä 3 r:dr, i st. f. alt minska detsamma med 10 r:dr.
För öfrigt erbjuder detta den värde motionärens yttrande det mest talande bevis, att den som älskar alt jemra sig, aldrig dertill saknar tillfälle.
En dålig jernconjunclur inträffar; man bispringer producenterne med betydliga lån, och klagar med rätta öfver den bristande exporten.
Någon tid derefter blifva handelsförhållandena mera gynnande.
Jernutskeppningen, ehuru till ytterst nedtryckta priser, börjar å nyo lifvas, och i mån deraf inbetalas lånen.
— Nå väl! man skulle väl nu tro att den finaneiella ställningen ansåges förbättrad.
— Nej! alldeles icke.
Beundrarne af skuldsältnings-theorien skrika högljudt öfver den minskning i rörelsecapilalet, som är en följd af länens inbetalande.
För öfrigt är det en egen märkvärdighet att höra tvenne af bankens högste och mest aktade styresmän här uppträda med motsatta åsigter i frågor som denna.
Detta förhållande förer naturligtvis tankan tillhaka på hela vår bancostyrelses organisation.
I andra länder anser man för cn af de svåraste uppgifter, att kunna utfinna personer, skickliga till ledningen af bankernes angelägenheter, och man söker dem med mikroskopisk sorgfällighet bland landets skickligaste fiuancierer. llos oss väljas efter hugskott, efter politiska partiåsigter 3:ne bland hvardera af de 4 Ståndens medlemmar att förvalta dessa grannlaga befattningar, och man får lacka God om någon eller några ibland dem äro vuxne sitt svåra kall.
Måtte BancoUtsk. icke underlåta att taga denna vigtiga fråga under noggrann öfverläggning och gemensamt med Coust.Utsk. uppgöra förslag till cn äudamälscnligare organisation af baneostyrelsen.
Med tacksamhet har jag af min gamle vän och collega, som först yttrade sig, emottagit den erinran, alt jag varit en realisationens befrämjare.
Mitt medvetande säger mig detta vara en sanning, äfvensom alt jag åt uppnåendet samt upprätthållandet af della stora mål egnat de hästa krafterne af min lefnad, samt måhända icke så obetydliga offer.
Men om också min forne sidokamrat i slriderne för realisationen nu hyser andra tankar än jag, om sältet alt under pärvar. 118 Den 7 Augusti. förhållanden upprätthålla densamma; väntar jag mig duck af hans rättskänsla, att han skall göra mitt oförminskade nit för det gemensamma målet, mitt bemödande att efter mitt omdömes hästa öfvertygelse befrämja detsamma lika rättvisa, som jag alltid gjort, och, all olikhet i åsigter oaktadt, alltid skall göra hans nit.
Under de 10 år, som realisationen fortgått, har jag ägt tillfälle och pligt att på närmare håll betrakta dess verkningar både under goda och dåliga conjuncturer, och derunder vunnit en ökad erfarenhet om vigten och nödvändigheten af ett fast och orubbligt myntvärde.
Ty huru, mine Hrr, skulle det väl hafva sett ut i värt land under de sista 3:ne årens handelskrisis, om vi icke haft ett fast myntvärde, en fri silfvervexling?
Kursen, som 1832 under vida bättre handelsförhållanden stod på 149 s., hade otvifvelaktigt gått upp till 200 s.; alla penningafhandlingar och alla industriella beräkningar skulle förvandlats till ett lottspel, och må man icke tro, alt de näringar, som nu lida, skulle fått en slags ersättning i ett högre nominalpris å deras producter.
Erfarenheten frän åren 183 i —1833 visar, att med ett osäkert, aldrig beräkneligt kursförhållande detta icke hade inträffat, utan att hela vinsten skulle hafva stannat hos de utländske pcnningemäklarne och till någon mindre del hos deras Svenska commissonärer.
Men är det, såsom min innerligaste öfvertygelse säger mig, en sanning, att realisationens bestånd är villkoret för beståndet af rätt och säkerhet inom alla fäderneslandets penningeförhållanden; så ber jag dem, som dela denna tanka, att, innan de, för vinnande af detta mål, föreslå eller försvara åtgärder tryckande för landets näringar, väl besinna om realisationens bestånd verkligen kräfver dessa offer, och att icke onödigtvis göra mäktiga intressen inom fäderneslandet till dess fiender.
Ilr v. Hartmansdorlfs system för realisationens upprätthållande, d. v. s. för bankens förmåga alt kunna infria sina sedlar vid anfordran, hvilar på antagandet af ett visst förhållande emellan bankens sedelstock och metalliska cassa, antager, att dettas rubbande förutsätter ett misstroende lill banken och dess sedelmynt, och att när en sådan rubbning inträffar, bör det rubbade förhållandet, genom hvarjehanda medel, såsom indragning af sedel- och lånerörelse o. d. m. så fort möjligt är återställas, eller åtminstone inga åtgärder vidtagas mot en pågående sedelindragning, landets circulerande penuingestock må sjunka huru lågt som helst, förrän proportionen blifvit återställd.
Detta system har så till vida funnit tillämpning i nu gällande bancoreglem.
, som delta förbjuder bancoslyreisen att, när metalliska cassan icke öfversliger | af sedelstocken, vidtaga några åtgärder för dess ökande.
Jag erkänner lagstiftning för bankers creditrörelse vara bland de mest ömtåliga ämnen, dä ett nyttigt begagnande kan i hög grad underlätta ett lands rörelse, befrämja dess näringars framsteg och välstånd, saint för deni under de svåra liderne Den 7 Augusti. 119 blifva elt välgörande stöd, men deremot missbruk och misstag gifva begge känbara slag.
Jag har efter mina forskningars och mitt omdömes hela förmåga sökt. tillegna mig förflutna tiders erfarenhet, och det system, hvartill jag kommit, fordrar visserligen såsom ett ocftcrgilligt villkor för all nyttig bankrörelse, att banken skall alltid vid anfordran kunna infria sina sedlar, men derföre anser det icke nödigt, att sedelstock och metallisk rassa under alta förhållanden skola befinna sig i en viss proportion till hvarandra.
Bland de allmänna grundsatser det antager, men hvars tillämpning i detalj måste rättas efter hvarje lands och hvarje tids särskilda förhållanden, äro följande: att en hank bör i en, mot dess rörelse svarande, behållen förmögenhet äga elt tryggande stöd för dess credit, — i min motion, att förstärka vår hanks capitalbehållning till 10 millioner r:dr b:co och alt. dessutom lill reserv-säkerhet sätta hela Sveriges rikes credit, har jag sökt tillämpa denna grundsats: — att bankens styrelse, för att alltid underhålla cassan vid erforderlig styrka, bör med lugnt och sakkunnigt bedömmandc af varande förhållanden beräkna i hvad man den kan komma att tillitas: att i de goda liderne, då varuafsättning och penningerörelse äro lifliga, crediten lätt, och således samma rörelse behöfver mindre penningebelopp än under motsatta förhållanden, bör banken hålla sig tillbaka, göra indragningar i sin lånerörelse, och derigenom i sin mån förekomma den speculationens öfverdrift, som i de goda liderna så lätt uppkommer, och som förskaffat verldshandeln och verldsrörelsen sä många tryckande kriser; men att deremot när de svåra tiderna komma, då bör banken med dess hela förmåga, klokt ledd, komma den lidande rörelsen till biträde: att banken äfvenledes i de goda liderne bör i möjligaste måtto söka begagna befintliga vexelöfvcrskott till förstärkande af dess metalliska cassa, och derigenom på samma gång skaffa sig ökade krafter alt möta de svåra liderna, och förekomma dessa öfverskotta användande för en onyttig tillökning i landets consumtion af främmande varor.
I enlighet med denna grundsats förskaffade sig Svenska banken under åren 1835—1841 från utrikes ort, utan all uppoffring och till och med en liten vinst, omkring 033,000 dukater och 1,078,000 r:dr silfver; och alt äfven utländska banker, med bättre tillfälle alt i ren vexlingsväg emottaga förstärkning i dess metalliska cassa, måste använda egen omtanka för dess bibehållande, visar Engelska bankens erfarenhet, hvarest från och med Mars 1819 t. o. m.
Maj 1832, i liela och halfva Sovcreigns ulvexlades öfver 42.000,000 £ St., nien endast invcxlades omkring 6 millioner.
(Se Report from tlie Commitlee on the Bank of England Charter.
Appendix N:o 76.)
Låt oss nu tillämpa de begge olika systemen på Svenska banken under de sednare årens förhållanden. 0m den sats vore riklig, att förtroendet till en banks sedlar vore beroende af förhållandet emellan dess sedelstock och dess cassa, eller att af delta förhållande berodde begäret att uttaga silfver mot sedlar, 120 Den 7 Augusti. — och det är endast under sådane förutsättningar man kan finna någon våda, att nu öka den till sitt belopp så starkt sjunkna sedelstocken, — så borde åren 1S41 och 1842 intet uttagande hafva ägt rum, men deremot innevar. år ett ganska betydligt.
Vid början af år 1841 var metalliska cassan omkring (>,837,500 r:dr silfver, den verkliga sedelstocken omkring 27,453,000 r:dr b:co, den efter reglementet beräknade ej fullt 33,280,000.
Metalliska cassan innehöll således 1,845,500 r:dr silfver eller nära 37 proc. utöfver den i reglementet omförmälta proportion af 2 lill 5.
Ännu vid början af 1842 var metalliska cassan silfv. r:dr 0,304,750 och den beräknade sedelstocken h:co r:dr 32,694,000.
Den förra ägde således utöfver proportionen ett öfverskott af silfv. r:dr 1,400,650, eller öfver 28 proc.
Deremot steg bankens metalliska cassa vid början af innevar. år endast till silfv. r:dr 2,964,650 och den beräknade sedelstocken endast till b-.co r:dr 25,226,000, d. v. s. metalliska cassan ägde en brist i den stadgade proportionen af silfv. r:dr 779,250 eller omkring 20 proc.
Men under de begge åren, som började med en proportionsvis så rik metallisk cassa, utvexlades öfver 3 millioner r:dr silfv. i guld och silfver, men under första hälften af innev. år endast 53,000 r:dr.
Om en banks metalliska cassa starkare och under längre tidsrum tillitas, bör man för att finna botemedlen söka orsaken.
Är denna en större sedelstock än rörelsen kan använda, bör man göra indragningar, till dess det minskade tillitandet af den metalliska cassan visar, att jemvigten är återställd.
Men månne denna orsak föranledt de starka silfv.utvexlingarne ur Svenska banken under åren 1841—1843?
Jag har i min motion visat, att bankens sedelstock vid 1841 års början var vida mindre än den varit förut, och att det icke varit något misstroende, som vållat utvexlingen, synes af det förhållande, att, oaktadt den oro man från flera håll sökt väcka, inhemska rörelsen och förbrukningen ur banken under sist förflutna åren uttagit högst obetydliga poster, mest guld för guldsmedens behof, och dessutom ligga orsakerna till den stora utvexlingen för klar dager.
Ryska Regeringens vidtagna kraftiga åtgärder mot
Svenskt sedclmynts circulation i Finland hafva föranledt en utförsel till detta land under åren 1841 —1843 af omkring 1,650,000 r:dr silfver, och under åren 1842 och 1843 kan något öfver 2,200,000 r:dr i silfver och guld antagas hafva utförts till andra länder, särdeles Tyskland, (sedan Augusti 1843 ganska obetydligt).
Ej eller är det svårt att linna orsaken till den brist på vår handelsvåg, . som vållat denna utförsel.
Af vår vigtigasle export-- artikel, stångjern, utfördes år 1841 565,000 SkS) men 1S42 endast 524,000, och 1843 517,000 till betydligt nedsatta priser.
Under gynnande conjuncturer för fraktfart, hade vår handelsflotta på några år stigit frän 45,000 till 66,000 läster.
Under de sitförllulne 2:nc åren har frakthandeln varit ytterst li - ben 7 Augusti. dainle, manga fartyg obegagnade oell de fleste gifvit ringa eller ingen vinst.
Lägger man nu härtill, att införseln af de begge förnämsta importartiklarne caffe och socker, särdeles är 1842, varit större än förut; så har en brist måst uppkomma, som endast till ringa del kunnat beläckas af en fördelaktig conjunctur för trädvaror och några andra artiklar.
Del är mot detta missförhållande man hör söka botemedlen, men icke afhjelpcs det genom en forcerad indragning af landets cirkulerande penningestock.
Bruksrörelsens förlägenhet har menligt influtit pä alla näringsgrenar, som medel- eller omedelbart med densamma äga gemenskap, d. v. s. pä de fleste inom riket.
En med dessa förhållanden samtidig indragning af nära 4 millioner r:dr, eller öfver J af bankens inom riket cirkulerande sedelstock, (utom Finska sedlarne), oheräknadl den minskning privatbankrörelsen undergått, har ej kunnat annat än åstadkomma credit- och penningcbrist.
I vårt land, med dess fä afsällningsorter, är det af vigt att kunna hålla på sin vara, lil! dess fördelaktigaste liden för försäljning uppkommer; men under tider af credit- och penningcbrist, blir detta äfven för den redbara näringsidkaren svårt.
För att kunna göra rätt för sig, mäste han ofta siilja i otid, hans minskade penningelillgängar tvinga honom att göra indragningar äfven i förlagerne för sin rörelse.
Om sådane industri-företag som t. ex. Motala, Nyköping och mångfaldigt flere skulle duka under för tidsförhållandena, deras dyrbara machinerier och skicklige arbetare, likasom 1766, vandra till Ryssland, eller de förra hemma säljas såsom gammalt jern, månne ej härigenom nationalrikedomen skulle minskas, tillgångar till export upphöra och deremot behof af import uppkomma?
Men för alt gå till rikets hufvudnäring, jordbruket, om nödvändigheten för dess Heste idkare alt under närvar, indragning i penningerörelseu, för deras sjelfbestånd, minska förlagerne för ett kraftfullt, bruk, skulle nedsätta afkaslniugen endast ett halft korn, och den missväxt mia värde vän och collega yttrat sig befara, beklagligen skulle inträffa; månne man ej då artijicielt framkallat en ökad import och ett ökadt Ii11iIande af bankens silfvercassa, och manne ej sådane förhållanden göra till en pligt att noga undersöka, om den fortgående sedelindragningen verkligen erfordras för realisationens bestånd.
Ideen om ett visst förhållande emellan metallisk cassa och sedelstock, hvilken utöfva! eli sä magiskt intryck påsa många, såsom den funna formlen för realisationens bestånd, synes hemtad frän Engelska hanken, ehuru deri blifvit missförstådd i sin tillämpning.
Ingen lag, ej eller något beslut af Engelska bankens aclicägare eller af dess Court of Directors finnes, som föreskrifver något visst förhållande emellan metallisk cassa och sedelstock, eller som förbjuder tillökning i sedelstocken, när denna är större än efter ett visst förhållande lill metalliska cassan.
Man har endast sökt alt under den goda tiden, då dea klingande valutan lätt inledes i hanken, vinna ett visst förhållande, utan 1 H. 1« 122 Den 7 Augusti. hinder att, niir omständigheterna så fordra, kunna rubba detta förhållande.
Saken upplyses bäst af följande.
Underhuset nedsatte 1832 en comité, för alt undersöka de förändringar i afseende på lagstiftningen för rikets bankväsende, som borde komma i fråga vid förnyandet af Engelska bankens charter.
Inför denna comité hördes bland andra följande personer, som i svar på lill dera ställda frågor, utom mera, yttrade:
Horsley Palmer, Guverneur af Engelska banken.
Frågan "]'i: (se nämnda comite's tryckta Report sid. 11).
Hvilken princip följer banken vid reglerandet i vanliga tider af dess sedelutgifning?
•Svar:
Principen med afseende på en lidepnnkt af fullt omlopp (a full circulation) och i följd deraf pari-kurs, hvilken Engelska banken följer vid reglerandet af dess sedeiutgifningar, med undantag för särskilda förhållanden, är att nedlägga och bibehålla i räntebärande säkerheter en viss andel af på räkning stående medel (deposits) och emottagen valuta för den cirkulerande sedelstocken (noles), bibehållande det öfriga i metallisk valuta (coin and bullion).
De proportioner, som ansetts önskvärda under varande förhållanden, kunna antagas till omkring § i säkerheter och ^ i mettallisk valuta.
Hr J. B. Rechards, Depaty Govcrnor af Engelska banken från April 1824 till April 1826 samt derefter Governor lill samma lid 1828.
Frågan 4*963: (sid. 396).
Hvad var principen, enligt hvilken under denna period banken bestämde dess sedelutgifning?
Så vidt sorn jag alltid har uppfattat det och varit kallad att deri laga någon del, har afsigleu i allmänhet varit, att någonting likt g af våra förbindelser skulle finnas i metallisk valuta, och jag tror i allmänhet, att sedan vi befunnit oss i ett tillstånd af cassabelainiug (realisation) och haft att använda metallisk valuta, har detta merendels varit principen lämpad pä vanliga lider, och då der icke varit någon särskild nöd i cirkulationen.
Fråga 4:96 j: Ansågo ni på den liden, alt beloppet af sedelutgifningen borde bestämmas efter beloppet af metallisk valuta, som ni hade i händerne, eller efter något annat afseende ?
Vi hafva i allmänhet afsell alla omständigheter, som för tillfället omgåfvo oss, men i allmänhet önskande att bibehålla vår metalliska valuta oröd, att den icke mätte sjunka under ett visst förhållande, hafva vi sökt att derefter reglera våra operationer: men jag dr viss, att jag med säkerhet kun påstå i närvaro af män, bekanta med handelsförhållanden (commercial men), att denna grundsats, så god som den dr, stundom icke är passande för förhållandena, icke användbar med skyldig uppmar ks amhet på landets ställning eller landets behof vid sär skilda tillfällen.
Den 7 Augusti. 123 Låt oss nu sc, huru Engelska banken factiskt tillämpat ifrågavarande grundsatser.
Efter bilagan N:o 10 till förulnämda Report, uppgick under intet af de 4 då sistförflutna åren (1828 —1831), för hvilka uppgift lemnades, matalliska cassan i medeltal till { af utelöpande sedlar och på räkning stående medel, och, utom de mångfaldiga exemplen på ett långt derunder sjunkit förhållande, må tilldragelserne 1S25 omnämnas.
Hvarjehanda orsaker hade under åren 1824 och början af 1825 i England framkallat svindlande spekulationer till en oerhörd höjd, i utländska statslån, bergverks-compagnier, ull, silke, zink o. s. v. Engelska bankens försök alt genom indragning af rörelse och sedlar motverka denna svindel, tillintetgjordes genom den lätta credit, privatbankerne lemnade; de svindlande spekulalionerne misslyckades och föranledde först en ogyuuande kurs emot England, men sedan den afhjelpts genom utförsel af 7 millioner £ i guld, och utländska kursen vändt sig till Englands fördel, uppstod mot slutet af år 1825, genom en mängd privatbankers fall, en förskräckelse, som så när hade gifvit Brittiska förmögenheten de mäst kännbara slag.
Men då trädde Engelska banken, på miuistérens uppmaning, emellan med en kraft och ett mod, som räddade mycken Brittisk förmögenhet.
Under det att skarpaste förskräckelsen fortfor, och bankens metalliska cassa, sorn från d. 21) Jan. lill d. 26 JNov. nedgått från 9,409,420 till 3,012,150 i, till d. 24 Dec. ytterligare minskades till 1,027,000 £, ökade banken under dessa 4 veekor sina utelöpande sedlar från 17,464,880 till 25,611,800 £, hvaribland en stor mängd indragna noter på 1 och 2 £, som pä landet ersatte bristen på sovereigns.
Pä samma tid afslöt banken med Huset Rothschild om anskaffande frän fasta landet, efter eli pris af 4 £ per onze eller nära 3 proc. öfver myntvärdet, af några millioner £ i guld, under det att deu icke höjde priset på oinyutadl guld i London, som stod 4-J d. under pari.
Med all den djerfhet, bankens sätt att gä tillväga tycktes visa och verkligen innebar, saknades dock icke klok beräkning.
De 8 millioner, hvarmed den ökade sin sedelstock pä 4 veckor, fyllde icke de luckor, indragningen i privalbankernes rörelse lemuat, och om än Hr Rothschild hade rätt att genast efter 3 £ 17 s. 10£ d. äler ur banken taga det guld, han dit sålt för 4 £, så kunde dock bankdirecleurerne med säkerhet beräkna, alt lian såsom klok köpman icke skulle göra det, emedan han under dåvarande förhållanden roed mera förmån kunde i England använda sina emottagna bankonoter, än genom att skicka motsvarande belopp guld lill fasta landel.
Såsom jag redan nämnt, uppmuntrades bankens operationer af ministeren, som bland sina medlemmar räknade Liverpool, Robinson (nu Grefve Ripon), Huskisson, Canning och Peel. Vill man sc, huru kloka och crfarne köpmän bedömde bankens förfarande, sä linner man delta af Hr N. M, Rothsehilds svar pä frågorne DJ:o 4,895—5,901 inför oflanämnde comité, i hvilka han yttrade sig derom med de högsta loford. 124 Den 7 Augusti, Mea Englands statsmän och tinunciérer hafva kanske under de sedan förflutna 19 är förändrat äsigler? sä visar det sig icke. 1 den bill Sir Roberl Peel med allmänt bifall framlagt för en ny reglering af Engelska bankväsendet, har lian hufvudsakligen grundat Engelska bankens rätt till sedelutgifningar på dess behållna förmögenhet, dess grundfond, men för utomordentliga tillfällen bar han ansett nödigt lemna den rättighet till extra emissioner, med Regeringens bifall.
Läk oss nu jemföra de allmänna grundsatser, man för Engelska banken tillämpat, med dem man för den Svenska, dels gjort, dels försökt göra gällande, och under hvilka olika förhållanden.
England är troligen vertdens capitalrikasle land.
Det är således företrädesvis der, sou; andra länder söka de större penningebilräden, de behöfva.
Ar då försträckningen för stor alt kunna betäckas genom en ökad och snar afsättbar varuremiss, mäste den utgå i metallisk valuta, oell dä är banken den förrädskammare, som blifver tillitad.
Med Englands stora fabriksbefolkning och dess spanmålslagar, medför en svag skörd behofvet afen stor spanmälsimport, hvartill hanken mäste lemna sitt guld.
I England utgör bankensnsedelstock endast en mindre del af landels peuningeeirkulation.