Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad slussen vid Forshaga särskildt beträtfui, sa tillstöter en serie af bruksegendomar såsom Östanås, Fösked, Mullbacka, 111. II., hvilkas vattendrag stöter till Clarelfven nedanom Dejefors fall och således hufva löga nytta af slussöppningen vid Dejefors.
Efter mångå stridigheter biktade sig dock ändlligen ett bolag 182’j för delta arbete, och sedan detsamma vidtagit åtskilliga tillgöranden, inträffade att Gr. von Platen blef chef för Sloiamirals-embetets 3 afdelning och personligen höll en undersökning i detta afseende, då hau fann den förut uppgifna ideell till canal byggnaden Olik - Den 27 Mais f. m. 3g3 oriktig.
Med tillhjelp af llrr Edström och Lagerheim verkställdes en ny undersökning, till följd af hvilken kostnaden beräknades uppgå till 5 a boo,000 r:dr, hvaraf hände att det gamla bolaget upplöste sig, då det ej kunde få medel till (öretaget.
Så stod förhållandet då, efter Gr. von Plåtens död, en ny chef tillsattes för nyssnämnda 3:dje afdelning, nemi. Gr.
Cronstedt, som, utan någon föregången anmälan till Konungen från det förra bolagets sida, förklarade sig önska, att man åter skulle gripa lili verket.
Ny undersökning hölls, och man trodde att företaget skulle kunna bedrifvas med mindre kostnad, hvarjemte fråga uppstod, huruvida (öretaget skulle ske gemensamt eller enskildt; men ett tredje intresse hade uppstått, nemi. i fråga 0111 en canalanläggning vid Carlstad, och sedan en särskild comité' utarbetat utlåtande i ämnet, tillstyrktes så väl af comiterade, som Konungens Befi Inde i länet, ali liela förelaget skulle behandlas gemensamt.
Framställningen härom till K.
M. korn aldrig fram, och hila ärendet rönte dock den besynnerliga påföljd alt canalen vid Carlstad erhöll det största understödet och återstoden blef otillräcklig för det öfriga af företaget.
Icke deitomindre gjordes ånyo ett försök alt få slussbyggnaden i gång, intressena splittrades ånyo, och Iråga uppstod om särskilda slussar vid Forshaga och Dejefors.
En ledamot af StalsUtsk. vid sistförflutne riksdag, som vid den liden var disponent af Uddeholms bolag, ansåg olämpligt att några allmänna medel skulle användas till begge dessa företag, och trodde att de enskildes krafter borde vara tillräcklig».
Ett särskildt contract på 5 år var då uppgjordt för Uddeholmska bolagets elfecler om transporten vid Forshaga på den af ägarne då anlagda railväg — en anläggning, som torde haft största andelen i förändringen af de åsigter comiterade yttrat om sammanhanget alla förslagen emellan.
— Denna tid har nu tilländalupit, Uddeholmska bolagets operationer i öfre Elfdalen äro fulländade, och numera har canalfrågan således undergått den förändring att allmogens i olie Elfdalen intresse kan nytt jas såsom ett godt skäl för att få anslag till slussanläggningar!
Något sådant intresse linnes likväl icke, örn ej att göra tjenstbarheler åt Uddeholms bolag, och på detta bolags godtycke beror, om det behagar att höja prisen på dagsverken och kol, hvartill ingen anledning är, då bolaget gjort sig fritt från alla medtäflare genom sagda operationer.
I afseende å livad Frih.
Sprengtporten isin reservation anfört rör:de anslag till jordersältningar, får jag nämna, att en sådan ersättning af 4000 rtdr icke möjligen eller lagligen, såvida man ej vill göra en speciel gunst åt en enskild person, nemi. handelshuset Dickson & comp. i Götheborg, kan komma i fråga hvarken vid Forshaga eller Dejefors, emedan dels denna ersättning är redan af nuvar. ägarne be22 H. 5o 394 Den 27 Mars f. tn. kommen och af det gamla bolaget utbetald, och dels emedan en jordersättning vid Forshaga ej skulle kunna afse annat än ersättning för tillintetgörandet af den omfönnälda railvägsanläggningen.
Men dä ra i I vägen tillkommit efter sedan planen till canalen var utstakad och uppenbarligen gjord för att hindra slussarna, kan jag ej begripa att ersättning lagligen kan komma i fråga.
Jag vill för öfrigt icke föreslå någonting, utan har endast anfört detta som ett svar på hvad Hr Lager hjelm yttrade.
Hr Edenhjel-m, Gillis:
Jag har för liten localkännedom för att kunna yttra mig öfver sjelfva ämnet, men jag vet att vid Forshaga är en railväg anlagd med ganska dryg kostnad, och att de trafikerande med obetydlig kostnad få sina saker på densamma transporterade.
Jag vågar hvarken till- eller afstyrka detta anslag, men ber att få erinra, att så väl i England som Skottland och Amerika numera icke canaler utan railvägar anläggas, så alt man t. o. rn. sett mindre fartyg föras på dessa vägar.
Jag tror det vore skäl alt undersökning gjordes om railvägars anläggande på ifrågavar. ställen, och önskar att R. o.
Ad. malte bifalla anslaget med tillägg af den anhållan hos Konungen, att en undersökning i nämnde hänseende måtte ske, så att man ej till en början förstör den railväg, som finnes, och sedan kanske kommer under fund med att en sådan väg bör anläggas.
Hr Westfelt, Nils: Gr.
Frölich har så fullständigt utredt denna fråga, att för mig intet återstår att tillägga, hvarföre jag blott anhåller att få förena mig i Hr Grefvens nyss afgifna anförande; men jag ber att få fasta den siste talarens uppmärksamhet derpå, att de motiver för bolagets begäran om anslag, som kommit till StatsUtskrs kunskap, äro just motsatsen lill dem, den föregående talaren Hr Edenhjelm framställt, eller att den omtalta railvägen lägger hinder i vägen för Uddeholms bolag att få sina effeeter transporterade för billigt pris.
Ägaren af railvägen taxerar nemi. bolaget huru som helst, och det är derföre som bolaget önskar att få canalen anlagd.
Jag har inom TJtsk. deltagit i handläggningen af detta mål och tillstyrkt ett bidrag af 75,000 r:dr.
Hr Lagerhjelm: Gr.
Frölich har förmodat, att jag talat såsom delägare i Uddeholms bolag; jag får upplysa, att jag icke är delägare i detta bolag och kan gå Hr Grefven tillhanda med en ytterligare upplysning, den nemi., att ingen delägare i detta bolag bedt eller uppmanat mig att tala för detsainmas intresse.
I öfrigt ber jag blott få fästa uppmärksamheten derpå, att såsom denna fråga blifvit behandlad af numera aflidne Gr. von Platen m. fl., så rörer den icke allenast Elfsdalens innevånare för det närvar., emedan befolkningen der är obetydlig, utan den rörer mera uppkomsten Den ay Mars f. m. för befolkningen på kringliggande trakter, der rika skogstillgångar finnas, men sorn ej nu till sitt fulla värde kunna användas, så länge elfven ej medgifver möjligheten till transport.
Det är således klart, att örn den svårighet, som hittills lågt hinder i vägen för flottning i elfven, undanrödjes, så skall dea ymnigare afsätlningen af skogspi oducter verka till allmogens förkofran och uppkomst.
Jag framhärdar i min anhållan om propos. till bifall å hvad Konungen begärt för slussanläggningarna vid Dejefors och Forshaga.
Jag behöfver icke nämna, att, om hos mig eller StatsUtsk. kunnat uppstå den öfvertygelsen att Uddeholms bolag skulle hafva den största fördelen of ifrågavar. canalanläggning, som ägde förmåga att bekosta och verkställa detta företag utan allt statsbidrag, under sådana förhållanden icke något tillstyrkande kunnat äga rum med afseende å den aldraminsta summa för detta ändamål; men hvad som hos mig åtminstone verkat emot en sådan öfvertygelse, eller alt bolaget skulle äga en sådan förmåga, liar varit den omständigheten, att det under 3 å 4 ®r stått detta bolag öppet att kunna realisera sin föresats, emedan Konungen långt före detta, med de tillgångar sorn Sländerne ställt till Konungens disposition, oclrojernt företaget.
Då bolaget icke, när medel varit anvisade, fullföljt sin föresats, så befarar jag att detta än mindre kommer att ske, då medel icke anvisas.
Frölich meddelat, hafva varit ganska intressanta, visserligen förtjenande allt afseende såsom framställda af en ledamot, som äger en gänga noga kännedom om förhållandet i Wermland; men jag får endast nämna, att StatsUtsk. icke kunnat ingå i någon slags pröfning deraf, emedan under de discussioner, sorn i delta ämne inom StatsUtsk. ägt rum, icke någon slags upplysning, åsyftande de förhållanden, som Hr Grefven vidrört, blifvit Utsk. meddelad, hvarföre också Utsk., vid bedömmaiidet af denna fråga, dels måst grunda sin öfvertygelse på aiictoritelers afgifna utlåtanden, dels ock på Konungens i frågan redan fattade beslut, ty så mäste saken anses, och således har Utsk. enfalldeligen föreställt sig, att en canalanläggning, hvarigenom 6 mils sjötransport uppstode, eller hvarigenom Clarelfven blefve segelbar 6 mil upp i landet, måste medföra nytta för alla industrigrenar.
Det är möjligt alt häri ligger ett misstag, men det är åtminstone ganska ursägtligt på grund af hvad jag anfört.
Hvad angår anslaget till jordersättningar, så är förhållandet härmed på samma sätt som med det andra anslaget, nit det icke blifvit begärdt; men deremot kan Utsk., till stöd för sin mening, åberopa, att sådana ersättningar redan blifvit af Konungen beviljade, i följd hvaraf Utsk. skulle hafva gjort sig skyldigt till förebråelsen att i sina framställningar hafva förbisett hvad som redan skett.
Skulle likväl, vid Deli 27 Mars f. ni. en framdeles föinyad profning af ärendei, Konungen finna, att i elt eller annai fall dessa jordersätlningar kunna nedsättas, och således anslagssumman rättvisligen höra minskas, så liar Konungen full makt dertill, likasom Sliinderne å sin sida fulla anspråk att se sådant iakttagas.
Jag liar' hört tvifvel framställas om anläggningens vid Forshaga bestånd: jag kan ej hysa elt sådant tvifvel; jag måste antaga, alt planen blifvit pröfvad af Styrelsen, och att Konungen framställt sin propus, såsom riktig.
Skulle likväl förhållandet vara motsatt, får jag fästa uppmärksamheten derpå, ali medlens utbetalande icke annorlunda blifvit tillstyrkt, än alt bolaget skall förbinda sig till verkställighet.
Deruti ligger således en garanti för Ständerna att bolaget icke ingår i företaget utan alt hafva förvissat sig oin planens riktighet, och om företaget skulle mötas af naturhinder, som gjorde dess utförande overkställbar, så iuträifade ingenting värre, än att medlen blefve reserverade oell förräntade till nästa Ständers disposition.
Dessa upplysningar bar jag ansett mig böra meddela, och får för öfrigt endast anhålla om Hr Frih. o. Landtnäs propos. i öfverensstämmelse med den reservation jag afgifvit.
Med all den uppmärksamhet, hvaraf jag är mäktig, har jag sökt följa denna discussion, och beklagligen tyckt mig finna, att den allmänna frågan lätteligen kan förryckas af 2:ne enskildta intressen, hvilka söka motverka hvarandra; det ena nemi.
Uddeholms bolag, och det andra Dicksons railväg, af hvilka det ena åsyftar alt tillintetgöra det andra.
Frölichs framställning har synts mig förtjena mycken uppmärksamhet, och så mycket, som en man utan localkännedom kan tillåta sig att dömma derom, skulle jag säga att hans framställning har rätt till mycken verkan på vår öfvertygelse; men i saknad af denna kännedom, och på det att icke den allmänna frågan må falla för någotdera af de förutnämnda intressena, får jag förena mig i Hr Edenhjelms anförande, nemi. att R. o.
Ad. väl ville bifalla Ulsk:s betänk., men tillika framställa en underd. anhållan, det Konungen ville anbefalla vederbör, embelsmyndigheter — hvilka man ju ej bör misstänka för någon benägenhet hvarken för den ena eller andra sidan — att anställa undersökning om verkställigheten af det företag som föreslås, äfvensom den nytta, som derigenom kan tillskyndas det allmänna, afskiljd så ifrån bolagets som railvägsinnehafvarens intresse.
Jag anhåller vördsamt om propos. till bifall fi detta tillägg.
Det torde benäget tillåtas mig, då man ej ansett milt förra yttrande vara utan all vigt, att ännu få tillägga några ord.
Jag ber då få fästa uppmärksamheten derpå, att jag ej sagt att Uddeholms bolag ensamt har in - O e ii 27 M a r s f. m.
Nesse af denna canalanluggning, ulan endast all det liar elt slorl oell öfvervägande intresse.
Egentligen liar varit min afsigt att vederlägga Hr Lagerhjelm; upjigift, alt öfre Elfdalens allmoge skulle kunna deraf hemta fördel.
Upplysningsvis får jag nämna, att Uddeholms bolags jernlillvei kning uppgår årligen till i5,ooo skeppld, och att vid dess ägande sågverk likaledes årligen beredas circa rone tolften plank, hvilka alla effecter mäste passera strömfallen vid Dejefors och Forshaga i ilen mån de icke vintertiden forslas med dragare.
Vid det sistnämnda stället passera ock de öfrige lirukens tillverkningar, men de utgöra ej alla tillsammans så mycket sorn Uddeholms bolags; alltså har detta bolag största intresset al dessa slussanläggningar.
I afseende å hvad Ur Lagerhjelm yttrat 0111 befolkningen och fördelen af företaget för densamma, så anser jag mig böra gifva tillkänna, att denna befolkning, artificiel som den är , — om jag så må säga, — verkligen är så stor, som dea gerna kan blifva.
Denna befolkning har slagit sig ned der den nu befinnes, till följd af en, för ett par århundraden sedan, inträffad naturhändelse, alt en fordom varande sjö från Edsforsen lill Norrska gränsen, sjunkit bort genom utvidgning af mynningen vid sistnämnda fors, hvarigenom sjöbotten blifvit odlingsbar, och det är på denna sjöbotten ensamt, som någon egentlig bosättning kan bibehålla sig.
På denna sjöbotten, endast bestående af sand, heuitas en mager skörd af hafre, korn och något potates.
Uppe i fjellen finnes elt och annat svedjeland, der litet råg kansas, men för öfrigt lefver denna befolkning blott på den spanmål, som föres ifrén andra sydliga trakter.
Denna allmoges tillvaro har hittills berott af timmel handel; nu, iden mån skogarne försvinna, skall dess existens blifva beroede af bruksrörelsen.
Om denna sednare rörelse hade blifvit delad på många liander, då hade allmogen kunnat stiga i välstånd och förkofran, men icke synnerligen i antal; ty antalet är verkligen så stort, som det skäligen kan beliöfvas, derest icke nya tillgångar till förvärfvande af förmögenhet uppstå.
Denna allmoges arbete hade kunnat få ett skäligt värde genom tillfälle att kunna utbjuda det åt den mest betalande; men då elt enda bolag lillegnat sig alla de vattenfall, der jernbruk rimligen kunna anläggas, så beror det ock af detta bolag att sätta pris så väl på alla allmogens produeter, som dess bandkraft.
Detta till svar å denna befolknings framtida aspecter.
Sprengtporten synes hafva uppträdt egentligen för att ursägta StatsUtskts tillstyrkande; i sådant fall har jag ingenting alt säga. lofligt, och då jag icke fordrat att någon skulle finna mera böjelse att förlita sig på mina uppgifter, än på dem andre talare lemnat, hänvisar jag blott till den omständigheten, att jag yttrat mig i närvaro af numera Hr Statsrådet, f. d. Landshöfdingen Johart af Win - D e u a; Mars f. m. gSid, hvilken i detta amne kan meddela erforderliga upplysningar och, om lian så linner anledning, motsäga min utsago.
Samme värde ledamot, som behagat göra mig till delägare i Uddeholms bolag, neli hvarföre jag mycket skulle tacka honom örn han sådant skulle åstadkomma, har påstått emot mig , att befolkningen i öfre Elfdalen ej kunde lefva af åkerbruk.
Jag har icke sagt något sådant, utan tvertom, på kolbränning och bruksrörelse, oell derföre yrkat att bruksrörelse i stor scala der matte införas.
Att för sådant ändamål lättade communicationer böra öppnas, inser hvar och en.
Hr af Wingård, Johan:
Jag är uppkalladj att yttra mig i detta amne, och kan göra det då jag länge varit landshöfding i Wermland.
Jag får då säga, hvilket hvar och en borde inse, att en canal, som gör en flod segelbar 6 mil in i landet, icke kan vara nyttig endast för ett enda bolag.
Må vara att ett bolag skulle komma alt deraf draga den största vinsten, så lomme dock andre innebyggare af provinsen och andra bolag att äfven deraf draga fördel.
Frölich bodde i Wermland, var han en ifrig förfäktare of denna slussanläggning, och jag kan ej undgå alt påminna honom om, huru ofta vi debatterat om den saken oss emellan.
Jag kan derföre ej lätta, hvarföre han nu är så emot densamma.
Hvad jordmånen i Elfdalen beträffar, så är den visserligen dålig, men kan förbättras, och trakter finnas äfven der, sorn äro goda.
Jag kommer ihåg ali jag lät undersöka 54 måssar i en enda socken, således saknar icke denna ort tillfälle till odlingsföretag.
Jag tillstyrker, att R. o. Ad. måtte bevilja hvad Konungen begärt.
Det enda, sorn jag varit nog lycklig att kunna uppfatta utaf Gr.
Frölichs anförande emot detta StatsUlsk;s förslag, har gifvit mig eilgod anledning att tillstyrka R. o.
Ad. att bifalla samma förslag.
Jag hade väl, 0111 man så behagar säga, uppmanat Hr af Wingård att yttra sig; men icke att yttra sig 0111 hvad min afsigt, eller motiv att hindra dessa slussanläggningar, kunnat vara eller icke vara, utan att upplysa om jag misstagit mig uti något af de foctiska förhållanden, jag uppgifvit.
Jag vet icke om jag får anse Hr af Wingårds tystlåtenhet rör:de dessa uppgifters riktighet, dem han icke ens försökt att vederlägga, eller hans underlåtenhet alt uppgifva ett annat förhållande, än det jag anfört, för alt möjligen vara oell erkännas för bevis, att hvad jag sagt är öfverensstämmande med verkliga förhållandet; men det vet jag, att jag i dag icke känt något annat motiv för mina yttranden än endast alt lemna upplysningar om facta.
Om .jag icke alltid följt allmänt riktiga grundsatser, då jag med Hr Den i-j Mars f. m. 399 Stafsrådet enskild t, eller på detta rum, förfäktat canalanläggningen vid Forshaga, så torde det likväl icke betydligen träffa hvarken min karakter eller mitt handlingssätt såsom liksdngsman.
Då anslag af R.
St. fordom voro beviljade alt of K.
M. användas till canalföretag, hvilka sorn helst, så hemställer jag, om det var någonting omoraliskt, eller någonting förunderligt deruti, att jag försökte att få någon del deraf använd för ifrågavar. före tag; och jag vädjar lill den värda talaren sjelf, om han icke vid en viss tidpunkt hyste enahanda åstundan.
Hvad som gjort förändringen uti hans åsigt, då det blef fråga om canafen vid Carlstad, derom vill jag icke vidare, än som redan skett i allmänt tryck, yttra mig; om hvad jag nu sagt icke förmått borttaga den recrimination mot mig, som finnes lili Hr af Wingårds yttrande, så får jag underkasta mig allmänna omdömet.
Hvad för resten de undersökta mässarne angår, så Sr det icke nog att hafva undersökt dem; man måste äfven hafva funnit dem dugliga till odling.
Inom öfre Elfdalen tror jag icke finnes någon annan mark, sorn kunde komma ifråga att odlas, än den gamla sjöbotten.
Alt stora måssar finnas i trakten af Uddeholm och på dess ägor, vet jag ganska väl, och jag tror att de blifvit undersökta, men högst obetydliga delar deraf lära blifvit befunne till odling duglige.
Jag har icke yttrat mig emot företaget, utan endast ansett mig uppmanad och skyldig att lemna upplysningar.
Vid frågor af så allmän beskaffenhet, som denna, torde det vara en omöjlighet för den enskilde representanten, att äga fullständig sakkännedom i alla detaljer, hvarpå oindömet naturligtvis bör grunda sig, när det gäller att fatta ett beslut i fråga om skattemedels användande.
Jag befinner mig uti denna belägenhet i afseende på denna fråga, då jag nemi. icke har den ringaste bekantskap med locaiförhållandena, och följaktligen måste sluta mig till de åsigter, som af andra blifvit yttrade, i hvilket hänseende det förekommit mig, att Gr.
Frölich uppgifvit så fullständiga skäl och anledningar för sin åsigt, att jag derpå kan grunda mitt omdöme och milt beslut att begära afslag på det tillstyrkta anslaget i förevar, hänseende.
Jag har gjort mig den föreställningen, alt den allmänna principen, eller sjelfva grundsatsen för beviljande af allmänna bidrag lill så beskaffade företag, som delta, vore, att man i första rummet borde noga öfverväga del a11 — männeliga, det mer eller mindre vigtiga inflytande, som statsmedlens användande för ett ifrågastäldt företag hör komma alt äga.
Denna regel synes mig dock vid detta tillfälle icke hafva blifvit iakttagen.
En af de förnämsta häfstängerna för industriens befrämjande är utan tvifvel den enskilda assosiationsandan; men den måste i betydlig mån undergräfvas genom de förhoppningar, som lemnäs, att äfven (joo
Den 27 Mars f, m. för de mest enskildt» företag erhålla statsbidrag, och jag tror att vi komina till en ganska grundad erfarenhet om sanningen häraf, genom de mångfalldiga förslag, som i denna del, vid denna riksdag, framkommit.
Jag kan icke föreställa mig, alt Uddeholms bolag, hvilket, så vidt jag tror mig vela, utgör en af de största assosialioner i Riket, icke skulle vara i stånd alt sjelft åstadkomma den ifrågavar. farledens försättande i sådant tillstånd, att bolaget deraf kunde draga all erforderlig och behöflig nytta.
Det förekommer mig, mine herrar! åtminstone något läukvärdt, att ett bolag, sorn nyligen begärt och fått privilegium på öfver 20 nya härdars anläggning, och som således har utvägar dertill, deremot skulle sakna utväg alt lör befrämjande af så beskaffade stora företag, åstadkomma en summa afcirca 100- eller i5o,ooo r:dr, sorn nu är i fråga.
Man har sagt alt bolaget ådagalagt denna sin oförmåga; men alt ett bolag kan sägas hafva ådagalagt en oförmåga, genom blotta förklarandet att icke vilja åstadkomma företaget, blir åtminstone för mig alltid oförklarligt.
Jag är dock för litet bekant med locala förhållanden, för alt kunna afgifva något bestämdt påstående i afseende på sakens beskaffenhet; men det vill förekomma mig, afl det tills dato icke legat i Uddeholms bolags intresse, att få denna farled så fullständigt öppnad, emedan det förekommer mig, att de ofvanföre liggande skogome kunde hafva stigit i varde, sedan en lattad transport för skogseffeeler blifvit åstadkommen.
Uddeholms bolag inköpt större delen af dessa skogar, och derpå bygges ett nytt intresse för bolaget, så undrar jag ej derpå.
Jag skulle, såsom medlem af detta bolag, säkerligen söka att tillvinna bolaget och mig alla de fördelar, som jag kunde se mig i stånd alt uppnå.
Manbar talat om enskildt» intressen, i strid med hvarandra, inom denna discussion.
Må det tillåtas mig fasta uppmärksamhet derpå, att så vidt jag kunnat finna, har icke något, i och för sak, enskildt intresse gjort sig gällande; ty Hr Lagerhjelm förklarade sig icke äga enskildt intresse uti saken, och att Gr.
Frölich icke äger något enskildt intresse deruti, veta vi ganska väl, äfvensom det icke torde vara obekant, alt denna fråga är främmande jemväl för mitt enskildt» intresse.
Manbar, såsom skäl för bifall till detta anslag, anfört, allden ringa befolkningen i Elfdalen derigenom kunde vinna förökning.
Det förekommer mig något besynnerligt, att när fråga är 0111 jordafsöndring, 0111 hemmansklyfning till de befintliga folkclassernas bästa, för att lemna dem tillfälle att få tak öfver hufvudet och en tolfva att bruka, för alt icke behöfva tigga 0111 försvar hos sina likar, utan kunna blifva sjelfständig» menniskor i samhället, då är folkökningen skadlig, då bör man förebygga tillkomsten af en potatesbefolIsning, jemförlig med den Irländska; men då det kommer an på att
Staten skall lemna större bidrag, då talas om folkökningen, såsom Den 27 Ma r s f. m. såsom hvilket bör befrämjas, i en ort, om hvilken vi känna förhållandet vara sådant, att folkökningen der är mindre inskränkt, än på något annat ställe.
Hvad de undersökta måssarne angår, så hafva talare uppgifvit deras antal till 54 st., men man liar icke ådagalagt, huruvida undersökningarne gifvit anledn. att förmoda något fördelaktigt resultat, i händelse odlingen företages, eller huru det ens skulle blifva möjligt att företaga sådana odlingar uti en ort, som antydes vara så folkfattig, att der snart sagdt icke skulle finnasmenniskor tillräckligt, för att sköta den redan odlade jorden.
Med ett ord, jag har i denna fråga icke hört något enda skäl, som kunnat rubba min öfvertygelse om riktigheten och grundligheten af hvad Gr.
Frölich i detta hänseende anfört, och är det på Hr Grefvens yttrande, som jag grundar mitt yrkande ora afslag helt och hållet å ifrågavar. anslag, till det föremål, som nu utgör ämne för öfverläggningen.
Den egentliga discussionen hvälfver sig derom, huruvida Uddeholms bolag sjelft hör bekosta ifrågavar. företag, såsom mindre behöfligt för provinsen i allmänhet; men förhållandet är icke sådant.
Clarelfvens vattendrag nedför skogsproducler, icke blott från stränderna af denna eif, utan äfven från Westerdalarne, äfvensom skogselfeeter från Norrige, hvilka i betydliga qvantiteter tili elfven föras öfver riksgränsen.
Allt detta är främmande för Uddeholms intresse.