Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han har förebrått mig misstag och jag erkänner visst möjligheten att så är; ja det inträffar säkert att jag oftare kan begå misstag och jag emottager derföre gerna erindring derom af honom eller hvilken annan inom detta Hus, som dertill finnér sig befogad; men yttrandet att jag skulle lia velat begå ett misstag, hade jag minst väntat mig af en gammal vän.
Jag hoppas likväl att återtagandet af detta yttrande ej möler någon svårighet.
Jag anser mig höra upplysa Ridderskapet och Adeln, att jag alldeles icke föreslagit, afskaffandet, som här blifvit nämndt af MariseBebådelsedag och ChristiHimmelsfärdsdag, utan det är blott fråga om dessa dagars förflyttning på Söndagar.
I anledning af hvad Herr Tham yttrat, att det var Judarne, som bestämt den sjunde dagen till hvilodag; får jag äran upplysa den värde Talaren, att Judarne hada och hafva den sjette eller Lördagen till hvilodag, och först efter Frälsarens födelse, som skedde på Söndagen, antogs den dagen eller sjunde dagen af de Christna till Helig hvila inför Herran.
Grefve von Schwerin j Fredrik Bogislaus:
Jag anser förevarande fråga redan 3?8
Den 19 December f. m. vara besvarad; besvarad nemligen af känslan, som är forskningens resultat och ändamål.
Hvad sorn rörer sjelfva behandlingen af frågan, nemligen Motionens remitterande till Utskott, afgifvandet af dess Betänkande och Ståndens afgörande beslut, sä blir sådant en gärd åt Svenska Riksdagsmannens rätt, skiljd från frågans natur; och skulle jag tro att respect för Lagar och tolerance mot andras olika åsigter ganska väl böra tunna förlikas med individuella religieusa känslor.
Jag får i anledning häraf hos Hans Excellens Herr Grefven oell LandtMaiskalten vördsammast hemställa, om ej nu kunde ske Proposition till Remiss å Grefve Hamiltons ifrågavarande Motion.
Herr Printzenskjöld_, Axel:
Det är redan så mycket taladt mot och med, att jag ej vill vara vidlyftig.
Till en del instämmer jag med Motionairen, och tror att, med bibehållande af Christillimmelsfärdsdag, man gerna kan indraga MariaeBebådelsedag, samt Annandag
Påsk och Pingst, lika så väl som man förut indragit MariaeKyrkogångsdag och Tredje-dagarne.
I anledning af hvad Herr von Hartmansdorff yttrat, kan jag ej anse verldslig beräkning i denna fråga för så löjlig, som han kallat den.
Jag är öfvertygad, att samma beräkningar och samma motstånd ägde rum, då Konung Gustaf lil indrog en del öfverflödiga Helgedagar; och minnes ganska väl, icke al - Den 19 December f, m. dre jag är, att fantastiska personer från denna indragning härledt sedermera timade enskildta eller allmänna olyckor.
Herr Silfverhjelm, Carl Adam:
Utau alt förnärma Religionens helgd, eller någon af de olika opinionerne i förevarande ämne, hemställer jag om icke i sammanhang med denna fråga, borde tagas under öfvervägande olämpligheten, icke allenast af de plikt— straff, hvarmed uteblifvandet från den offentliga Gudstjensten vissa Ilelgedagar, är belagdt, utan ock de mot arbete under Gudstjenst existerande tvångsband, och tidens fria disponerande sålunda blifva det enskildta godtfinnandets ensak.
Då så många Ledamöter vändt sig emot mig personligen, anser jag mig skyldig att svara något derpå.
Jag får derföre förklara, att jag under denna Riksdag, likasom under den föregående, skall söka att stillatigande bemöta de personliga anfall, som emot mig kunna göras, och endast låta mina handlingar och mina yttranden i sak tala till mitt försvar.
Om mina ord innebära sanning, så träffa de, ehvad man må säga derom; och innebära de misstag, så äro de uttryck af brister bos mig, dem jag fåfängt skulle bemöda mig, att inför Ridderskapet och Adeln vilja fördölja eller bemantla.
Likväl torde det vara förlåtligare om känslan brusar opp, 33o Den 19 December f. m. när det är fråga om Gudstjenst, än när det endast angår en HofRätts Ledamot eller en Länsmanstjenst.
I anledning af Grefve
Frölichs till mig stälda uppmaning får jag förklara, att jag trodde mig, då jag första gången i detta ämne talade, hafva uttryckt mig så, att jag ej utan med vilja bordt kunna missförstås; men jag bör vara tillfredsställd med den förklaring Grefve Frölich nu afgifvit, och jag har såldes för min del ej emot, att ordet velat, i afseende på uppfattningen af mitt yttrande i ämnet, uttages från det af Grefve Frölich anmärkte ställe.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken till kännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Endast i anledning af den utvidgning Herr Silfverhjelm velat gifva frågan är det, som jag tager mig friheten fästa Utskottets uppmärksamhet derpå, att, då Herr Silfverhjelm ej, genom begagnande af sin Motionsrätt, banat sig väg lill upptagande af det ämne han nu inblandat, hvad han sålunda anfört bör lämnas utan afseende.
Hans Excellence Herr Grefve Löfvenhjelm, Carl
Jag har ej uppstigit, för att vidare ingå uti granskning af den Den 19 December f. m. 33 c Motion, om hvilken så mångå mogna yttranden blifvit fällde.
Jag är långt ifrån att vilja bedöma någons religieusa känslor efter hans åsigter om vissa Helgedagars bibehållande eller uteslutande.
Jag tror att det förra lika litet bevittnar sann religiositet, som det sednare kan bevittna sann upplysning; men jag ber att få fästa den värde Motionairens uppmärksamhet på den oro denna Motion redan väckt inom detta Stånd, som anses för det mest upplysta, och ber honom då besinna om det ej är troligt att den skall verka än mera oro utom detta Hus, åtminstone kan jag för egen del försäkra, att i alla de kretsar jag hört den omtalas har den haft denna ledsamma verkan.
Jag vill ej heller för närvarande ingå i bedömande af den Statsekonomiska nytta Herr Grefven framställt, men anser den alltid blifva underordnad den allmänna moralitetens fordringar.
Jag är den förste att erkänna Motionairens rätt att få sin Motion remitterad ; men då Herr Grefven nu sjelf erfar hvad oro densamma åstadkommit här, och sålunda icke kan vilja sprida den i Landet, hemställer jag till Herr Grefvens eget bedömande, om han icke sjelf skulle vilja återtaga sin Motion.
Jag är öfvertygad att hela Ståndet och månge utom detsamma då skulle stadna i verklig förbindelse hos Herr Grefven.
Flere hördes häruti instämma. 33a Den ig December f. m.
I anledning af hvad Herr Grefve Löwenhjelm behagat yttra, får jag äfven å min sida gifva tillkänna, att jag uti flere kretsar hört mitt förslag upptagas med bifall, och kan således icke gå Herr Grefvens önskan till mötes, att återtaga min Motion.
Hans Excellence Herr Grefven och landt Marskalken hemstälde, att, sedan Grefve Hamilton sjelf begärt, att
Långfredagen måtte uteslutas utur antalet af de Högtidsdagar han föreslagit till indragning, frågan om Långfredagen alltså måtte förfalla.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog att Grefve Hamiltons Motion i allt öfrigt, äfvensom alla de i anledning deraf afgifne yttranden, måtte till Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten remitteras.
Ja och Nej. Grefve Hamilton:
Med hvad skäl äga Herrarne rätt, att hindra remiss af min Motion?
Jag anhåller hos Herr Grefven och LandtMarskalken, att den måtte blifva remitterad.
Hans Excellence Herr Grefve af JVilter stedt, Gustaf: Lika med Grefve von Schwerin och Motionairen sjelf, anser jag emot Grundlagens tydliga föreskrift, remiss
Den 19 December f. m. 333 ä i frågavarande Motion, ej kunna nekas; men begagnar derjemte tillfället att anhålla, det jag måtte antecknas såsom den, hvilken afstyrker nämnde Motion.
Nedannämnde Herrar Ledamöter förenade sig med Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt i afstyrkande af Grefve Hamiltons Motion: Herr Coijet, Carl Fredrik.
Grefve Piper, Carl Claes. Grefve Ridderstolpe, Carl.
Grefve Lewenhaupt, Mauritz.
Grefve Lewenhaupt, Gustaf. Grefve Posse, Eric. Grefve Frölich, Eric.
Herr Montgommerie, Guslaf. Herr Montgommerie, Fabian.
Grefve Gyldenstolpe, Ulric.
Herr Lind af Hageby, Carl August.
Grefve Ehrensvärd, Gustaf Carl Albert August.
Grefve Adelsvärd, Eric Reinhold.
Grefve von Rosen, Axel.
Friherre von Albedyll, Carl Gustaf. Herr Rothlieb, Axel.
Friherre Klingspor, Fredrik.
Herr von Köhler, Christer Wilhelm.
Herr Estenberg, Pehr.
Grefve Oxenstjerna, Eric.
Frih erre Rudbeck, Alexander.
Grefve Cronhjelm, Carl Dellof.
Herr Rosenborg, Carl Johan Emil. 334 en 19 December f. m.
Herr Lagerhjelm, Pehr.
Herr Brunow, Charles Emil.
Herr von Schulzenheim, David.
Friherre af Nordin, Carl Johan.
Grefve Lagerbjelke, Axel.
Friherre von Knorring, Gustaf Isaac.
Grefve Spens, Carl Gustaf. Friherre Rantzou, Johan Albert.
Grefve Mörner, Carl.
Herr von Vegesach, Ernst.
Herr Nordenanckar, Gustaf. Friherre Silfversköld, Carl.
Herr Kalmberg, Hampus.
Hans Excellence Herr Grefve Löwenhjelm, Carl Axel.
Herr von Schinkel, Johan Fredrik.
Herr af Billberg, Johan Peter.
Herr Kuylenstjerna, Eric Magnus.
Herr Reenstjerna, Abraham Alexander.
Herr Hallencreutz, Sten Engelbert.
Grefve Snoilsky, Fredrik.
Herr de Besche, Sigge Wathier.
Hans Excellence Herr Grefve Gyllenborg, Fredrik.
Herr af Puke, Eric.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken å nyo framstäld proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att remittera Grefve Hamiltons ofvanberörde Motion, jemte alla de i anledning deraf afgifne yttranden, till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet.
Den r 9 December f. ra. 335 Föredrogs å nyo oell gillades StatsUtskoltets den 29 sistlidne November under N:s 3 och 4 afgifne, samt den 8 dennes e. m. på bordet lagde, Utlåtanden: 1:0 I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga remiss angående sökt befrielse från Tiondes utgörande för Aluntillverkningen vid Lowerts Bruk, samt om upprnuddrande af hamnen vid Degerhamns lastageplats å Öland. 2:0 I anledning af Kongl. Majrts Nådiga remiss uppå Fändriken L. W. Munlhes underdåniga Besvär, rörande utbekommande af Skogs-åverkansböter.
Vid förnyad föredragning bi föll os Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den 2 dennes under N:s 1 och 2 aflåtne, samt den 8 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande hemslällanden: 1:0 Att
Utskottet måtte tillåtas antaga 4 Cantzlister med lika många Arfvoden. 2:0 Att RiksStåndens Cantzlier måtte åläggas, att, då ett mål till 2:ne eller flere Utskott remitteras, till hvardera af dessa Utskott aflemna ett tryckt eller skrifvet exemplar af den handling, hvars remiss åberopas. 336
Å ny o föredrogs Herr Boys, Jolia n Fredrik, den 8 dennes e. m. på bordet lagde Motion, angående förhöjde löner för Officerarne vid Kongl. Jemtlands Fältjägare Regemente.
Friherre nore Duben j Carl: Emot Herr Boys ifrågastälde Motion nödgas jag protestera.
Det synes mig ej lämpligt att StatsTJtskottet befattar sig med reglerandet af ett enskildt Regementes löner, enär Kongl. Maj:t aflåtit Nådig Proposition om allmän Lönereglering för hela Armeen.
Jag medger att den tafla Herr
Boy uppdragit öfver Lönetillståndet för Befälet vid JemtlandsFältJägareRegeinente är mörk; men jag tror, att den kunnat blifva lika mörk för flera Regementen i Aromen.
I fall StatsUtskoltet likväl upptager Herr Boys Motion, önskar jag att
Utskottet måtte fästa uppmärksamhet, så väl härå, som å den omständighet, att den plats inom JemtlandsFältJägareRegemente ; hvars
Innehafvare är uppgifven att tjena för mindre än intet, likväl nyligen af Kongl.
Maj:t fått sig anslagen en Löneförhöjning af 1000 R:dr, tagne från Vestmanlands Regementes ChefsLön, och ehuru odrygt detta anslag än må synas, vågar jag dock tro det kunna få namn af något.
Herr Boj, Johan Fredrik:
I anledning af Friherre von Dubens anmärkning emot min / Den 19 December f. m. 33r min Motion får jag upplysa, att det ingalunda är fråga om min plats inom Jemtlands FältJägareRegemente, ehuru jag äfven nu, efter erhållandet af den omnämnde Nådiga tillökningen, kan bevisa, att jag tjenat för mindre än intet, utan att min Motion endast är dicterad af det öfriga RegementsBefälets trängande behof.
Att den tafla jag om Regementets tillstånd uppdragit, väckt uppseende, förvånar mig ej; men det förundrar mig, att Friherre von
Duben nu kan framkomma med anmärkning emot min Motion, enär han sjelf, om jag ej missminnes mig, vid sista Riksdagen väckte en likartad Motion till förmån för Vestgötha Regemente.
Friherre von t)iiben:
Jag bar ej bestridt behofvet för Jemtlands FältJägareRegemente af Löneförhöjning.
Kanske är det sämst lottadt, men jag tror alt andra RegementsChefer kunnat uppdraga lika mörka calcnler för sina Regementen Så skulle jag t. ex. för Westmanlands Regemente, livars befäl är mig i Nåder anförtrodt, kunna framställa OfficersBoställen, som gifviti arrende några tjog kräftor, andra åter, som ej kunnat utarrenderas emot blotta skyldigheten att svara för husröta.
Att jag vid sista Riksdagen gjorde framställning om WestgÖtha Regementes behof af löneförbättring är visserligen sannt, men då fanns ej 6 fl. 22 333 Den 19 December f. ro. någon Kongl. Proposition om allmän Lönereglering för hela Arméen, och det är med afseende derpå, som jag tror att Befälet vid Jemtlands Fält-Jägare-Regemente kan vänta, till dess frågan på en gång för hela Arméen afgöres.
Angående det itererade påståendet af Herr
Boy att tjena för mindre än intet, oaktadt den erhållne Löneförhöjningen, af 1000 R:dr, som blifvit honom i Nåder tillagd, att utgå med detta års början, så hemställer jag till dem, som före Herr Boy innehaft chefskapet vid nämnde Regemente, om äfven de tjenat för mindre än intet.
Herr Boy:
Jag måste ännu en gång upprepa att det ej är fråga om mig, utan det öfriga RegementsBefälet; och förhållandet med deras löner måtte vara bäst kändt af mig.
Såg jag någon möjlighet att upprätthålla Regementet i tjenstbart stånd med de Löneförhållanden, som nu äga rum, skulle jag visserligen ej framkommit med min Motion, men den är framkallad af pligt och skyldighet.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog, att Herr Boys ifrågavarande Motion måtte, tillika med de af Friherre von Duben och Herr Boy nu afgifne yttranden, till StatsUtskottetremitteras, hvilket bifölls.
Den 19 December f. m. 339 Föredrogs till remitterande Herr Hjertås _, Gastaf Adolphs den 10 dennes f. m. på bordet lagde Memorial, angående Hästafveln och Stuterierne i Riket.
Hans Excellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob:
Då jag förut yttrade mig angående ifrågavarande Motion, glömde jag att äfven tillstyrka löneförhöjning åt Stallmästaren Ehrengranath.
Att tala om hans stora förtjenster i afseende på Stuterierne är öfverflödigt, då de äro allmänt erkända.
Jag inskränker mig derföre att med min röst understödja den billiga framställning, att Stallmästaren Ehrengranath måtte erhålla samma löneförhöjning, som är föreslagen åt Stallmästaren Liljenstolpe.
Herr NordenanckarGustaf j uppläste följande:
I Herr Hjertås upplysande och ändamålsenliga framställning omHästafvelns upphjelpande och förbättrande är omnämndt återupprättande af Ottenby Stuteri på Öland.
Med den kännedom jag har om denna local, anser jag mig böra meddela de upplysningar jag i sådant afseende kan lämna.
Ottenby Kungsgård är belägen på södra ändan af Ön, och sjelfva udden är en ovanligt stor äng, om jag ej missminnes mig, af ungefär 1600 Geometriska Tunnland.
Der bredvid är den så kallade Ottenby lund, 3 4o Den 19 December f. ns. en med stor och frodig löfskog bevuxen ängvall, likaledes af betydlig areal.
Onekligen erbjuder denna local det ypperligaste tillfälle för en Stuteri-anläggning, och jag vågar påstå, att om det fordna Stuteriet derstädes hade varit inrättadt på ändamålsenligt sätt, och således kunnat göra den nytta man deraf hade rätt att vänta och begära, hade Rikets Ständer aldrig tänkt på att upplösa det.
Ölands blida climat, gör ej behöfligt att hafva stall för hela Stuteriet, blott skjul uppförde, der under 3 å 4 Månaders tid om vintern foder behöfver gifvas åt Hästarne.
För öfrigt erbjuda ängen och lunden ett godt och födande bete hela året
Det torde således vara en obestridlig sanning, att på intet ställe i hela Riket en Stuteri-inrättning kan underhållas för så lindrig kostnad, som på Ottenby, och säkerligen bör den ej kunna uppgå till mer än hälften emot något annat.
Herr Hjerta vitsordar hvad jag mångfaldiga gånger förut hört hästkännare yttra, att Hästarne ifrån förra Ottenby Stuteriet voro rena och felfria , samt de mest capable och uthållige man kunde önska.
Visserligen beror sådant måhända hufvudsakligen af ursprungliga racens godhet; men till en ej obetydlig del torde äfven de betesmarker och den utfodring localen erbjuder inverka på de goda egenskapernes bibehållande.
Jag hämtar så mycket me - Den 19 December f. m. 34* ra anledning till denna förmodan, äfvensom till den öfvertygelsen alt liela Ölands betesmarker och vegetation äro af sådan särdeles god beskaffenhet, emedan Calmar Läns Invånare ännu vanligen köpa sina hästar ifrån Öland, och hvilka alltid anses för de bästa och uthålligaste.
När det således torde vara otvifvelagtigt, att
Ottenby är det lämpligaste och mäst förrnonliga ställe man kan önska för en Stuteri-inrättning, och jag anser den så mycket mer vara af beliofvet påkallad, sorn en betydlig del af Smålands Husar-Regemente ligger inom Calmar Län, och aflägsenheten ifrån Strömsholms och Flyinge Stuterier företer den svårigheten, att vi i den orten ej hafva någon målfyllig duglig Beskällare att tillgå på mindre afstånd än 12 å 20 mil; hvadan det är sällsamt nog att inom Länet finnes tillgång på goda Remontehästar, utan de ofta nog måst tagas ifrån Dannemark, så tviflar jag ej att Rikets Ständer, med full öfvertygelse om det nyttiga och ändamålsenliga deri, gerna anslå den behöfliga obetydeliga Summan till nämde Stuteris återupprättande.
I denna förmodan, och då verkställigheten deraf vore att önska ju förr, dess häldre, får jag vördsamt hemställa, om ej det eller de Utskott, till hvilka Herr Hjertås Motion remitteras, kunde anmodas att med görligaste första inkomma med yttrande i ämnet, på det att i händelse Stuteri-anläggning på 342 Den 19 December f. m.
Ottenby skulle tillstyrkas och beslutas, den värde Motionairen kunde anmodas att innan Riksdagens slut upprätta och inkomma med ett någotnär utförligt Förslag öfver kostnaden; till hvilket ändamål jag med nöje erbjuder mig att förskaffa och lemna alla de upplysningar i ämnet Herr Hjerta i sådant afseende af mig kan Önska.
Med säkerhet vet jag att nuvarande Arrendator af Ottenby Kungsgård ej på något sätt är obenägen att uppgöra Contracter om upplåtande af nämde äng och betesmark, med allt hvad till inrättningen der kan erfordras, så att någon svårighet å hans sida dervid ej möter; och då jag tror mig hafva funnit så mångas tankar vara öfverensstämmande om lämpligheten och fördelen för Hästafveln i de Småländske Provincerne, förenade med hoppet, måhända säkerheten, att Remonter för Smålands HusarRegemente ej derefter må behöfva förskaffas ifrån andra orter, smickrar jag mig med det hopp, att denna min framställning, i anledning af Herr Hjertås Motion, benägit må bifallas, och utbeder mig att delta anförande må med densamma till behörigt Utskott få vara följagtigt.
Herr Ribbing, Arvida anförde skriftligen :
Med anledning af hvad jag tillförene i detta ämne yttrat, om den uppmärksamhet, som vid åtgärders vidtagande för häst - Den 19 December f. m. 343 afvelns befrämjande, företrädesvis
Lör fastas å tjenligaste localen, får jag framställa det förslag, att Filialstuterierne måtte få vara inrättade med mindre antal ston än 6, såsom med 2, 3 eller 4> för den som skulle åstunda att för detta riftgare antal sig anmäla.
Förhållandet är nemligen så, atti den för goda hästars uppfödande tjenliga trakt af Småland och Östergöthland laar vanligen Possessionaten icke alltid det större antalet ston.
Skulle han nu anstränga sig, för att få detta större antal, så kunde hända att den äldre stamracen uppspäckades med Skånska eller ock, hvad som värre vore, Danska ston, och utom dess störde det kanske ordningen i den vid hvarje possession med ett mindre hästantal inrättade hushållningen, hvaraf skulle följa mindre benägenhet för inrättningen, än om man, vid antalets bestämmande, lämpade sig efter localen.
Bättre skötsel af fölen om de voro utspridde på flere ställen, än om mångå blifva tillsammans på ett, är äfven att förvänta, likasom att foder och bete blifva tillräckligare; omständigheter, hvilka ej höra förbises, enär ej obetydligt antal föl efter några slon på 4 ä 5 år kan hafva fallit och hvilka alla under denna lid måste bibehållas, för att blifva fullvuxne och tjenstbare.
Sedan uti den för liästafveln tjenligaste orten tillräckligt antal större och mindre 344 Dtn 19 December f. m, Filial-Stuterier blifvit inrättade och ston för vederbörande uppvisade, borde en eller två efter ortens hästrace passande hingstar utväljas och der stationeras, samt föreskrift meddelas, i händelse 2:110 beskälare utvaldes, hvilken af häda, såsom mäst passande, borde för hvarje slo gagnas.
Herr Rothlieb * Axel, ansåg Herr Nordenanckar så fullständigt hafva utvecklat hans åsigter af ämnet, att lian anhöll att med honom få förena sig.
Herr Hjerta, Gustaf Adolph:
Jag anhåller blott få tillägga några ord till hvad jag förut anfört.
Den af Herr Ribbing föreslagne sönderdelning af de så kallade FilialStuterierne tror jag vara skadlig.
Vården och besigtningen af desse Stuterier skulle derigenom försvåras och ett större antal resor betydligen öka inrättningens kostnad.
Skulle dock ifrågavarande sönderdelande anses gagneligt, anhåller jag att det åtminstone ej måtte beslutas så, att mindre antal äo 4 Ston blifver å hvarje Stuteri.
Beträffande åter den för Herr Stallmästaren Ehrengranath projecterade löneförhöjning, till lika belopp med hvad jag för Herr ÖfversteLieutenanten Liljenstolpe föreslagit, instämmer äfven jag visserligen gerna i denna önskan och iagttager detta tillfälle, att upplysa, att om jag uti mitt Den ig December f. m. 345 Memorial rörande Häslculturen endast flygtigt vidrört Flyinge Stuteri, har anledningen dertill varit, att då jag så kort tid med StuteriStyreJsen haft befattning, att jag ej ännu hunnit besigtiga nämnde Stuteri, jag ej eller ansett mig böra något yttrande derom inför Ridderskap?! och Adeln afgifva, förrän jag inhämtat närmare kännedom, än som står att vinna af blotta års berättelser, I alla fall äro Herr Stallmä-<~ staren Ehrengranadt förtjenster så allmänt och så väl kända, att de af mitt vitsord ej lära hafva behof.
Med förklarande af min erkänsla för den uppmärksamhet Herr
Hjerta behagat lemna åt mitt nu ytterligare utvecklade Förslag, får jag blott erinra, att om Stokreaturen sammanlystes lill ett ställe, kunde olägenheten af den spridda besigtningen undvikas.
Herr Hjerta, Gustaf: Herr Ribbings Förslag att till besigtning sammanlysa Ston från flere FilialStuterier tror jag ej är noga betänkt, enär vid sådane besiglningar bär afses så väl ordningen på stället, som fodrets beskaffenhet m. rn. 5 och anser jag derföre, det Stoantalet vid hvarje FilialStuteri ej bör förminskas under det föreslagne antalet af Sex stycken.
Till svar å hvad den siste värde Ledamoten yttrat, vill jag blott 346 Den 19 December f. "m. erinra, att af Stokreaturets utseende blist synes, huru det blifvit fodradt och vårdadt.
Herr Kuylenstjerna_, Otto Willielm:
Jag instämmer med Herr Hjerta deri, att fyra ston är det minsta antal, som bör finnas på något filial-Stuteri.
Herr Grefve von Fersen, Hans:
Om jag ej misstager mig, innehöll Friherre Tolls anförande i anledning af Herr Hjertås Motion ett önskadt förbud mot införsel af Danska hästar.
Jag instämmer gerna uti den mening, att de dåliga hästar, hvilka under denomination af Danska hästar, lill Sverige inkomma, hafva i många afseenden ett meimiigt inflytande på Landets liästcultur.
Likväl tyckes mig ett förbud på all införsel at Danska hästar vara olämpligt, och jag delar ingalunda i detta afseende Friherrens åsigter.
Till stöd för min opinion örn origtigheten af ett sådant förbud, får jag upplysningsvis äran nämna , att ehuru merendels till Sverige endast införts dåliga hästar, likväl i Danska staterne finnas sådane, genom hvilkas införande jag tror Sveriges hästcultur icke skulle lida.
Hästarne från Fredriksbergs
Stuteri äga redan ett afgjort företräde framför de vanliga Danska hästarne. lett härad på Jutland lärer finnas och propageras en liästrace ursprungligen från Yorkshire och af lika godhet med Yorkshires-racen.
Dessutom Den 19 December f. m. 347 är ett privat Stuteri anlagdt på ön Alsen af Hertigen sf Sonderburg Augustenburg, vid hvilket Stuteri hästar af Engelska fullblodsracen uppfödas.