Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag anhåller således vördsamt, att 4 §• sålunda må förändras, att Säterier ochPrestbol må i likhet med andra dylika i Sverige vara frän ständig Rotering jrikallade, äfvensom att, på sätt Utskotten redan tillstyrkt, in- ocli utsockne Frälsehemman icke må, vid ägande lika hemmantal och afkastning med Krono- och Kronoskatte-hemman, värderas högre. 6 §. tarfvar en fullkomlig förändring, emedan väl ingen kan ingå på, att man med rättvisa skulle kunna tvinga de frånvarande, att anses såsom jakande, eller räknas bland dem, hvilka ingått på det ständiga Knecklehållet.
Om än, från Regeringens sida, ett sådant förordnande fordom blifvit utfärdadt, förminskar detta ingalunda det obilliga i ett dylikt stadgande; men, hvad som blott var obilligt i det ögonblick, då denna författning utgafs, skulle vara en act af våld i närvarande stund, då man vill och bör jemna alla orättvisa förhållanden.
I anledning af allt detta vågar jag föreslå följande
Rcdactionsförändring i Utskottens förslag:
Den ii December f. m. 5g
Att all jordj sonij enligt sin natur, anses böra vara extra Rotering underkastad j skallj utan afseende å det större eller mindre Hemmantal, hvartill den efter ortens skattläggnings-method beskattas , vid ordinarie
Rotering bibehållas så vidt det icke rörer Säterier j Prestbol , och för öfrigt dem 3 hvilka såsom frånvarande hafva blifvit ansedda vara ordinarie Rotering underkastade; hvilka må återgå till extra Rotering.
Den tillsatta Committéen må, utan att vara bunden af Kongl. Maj:ts Skrifvelse!' den 23 Mars 18* 3, och den 26 April 1814» äga föreslå andra ändringar, än de, som äro föreskrifna, och hvilka endast på stället kunna bedömas, och hvartill opåräknade omständigheter kunna föranleda, ståndande alltid Konung och kommande Ständer fritt, att pröfva, antaga, eller förkasta hvad af Committeen sålunda blifvit föreslagit.
Så vida Skånska Rotehållarnes öde genom votering skall afgöras, må de flesta rösterna af den Nämnd_, som från båda Länen är utvald, oåterkalleligen afgöra, antingen vid den redan skedda Roteringen för framtiden skall förblifva eller en nj extra Rotering öfver hela Provinsen bör anställas.
Den åsigt, som Pehr Pehrson i sin Reservation anför rörande voleringsprojectct, tio Den ii December f. m. delar jag helt och hållet.
Är Rotefördeluingen, efter hvad jag tror, allmänt erkänd såsom origtig, bör ovilkorligen rättelse ske.
Den commission, som framdeles kommer att sig med Rotejemkningen befatta, bör åläggas, att icke allenast genom handlingar, chartor, och andra upplysningar afgöra Hemmanens värde m. m., utan ock förflytta sig Härads- ja till ock med Socknevis, för att kunna desto lättare vara i tillfälle, att på stället undersöka rätta förhållandet; härigenom vunnos tvenne ändamål, nemligen en rättvis Rotejemkning, samt uppgörandet af en cadaster öfver Skåne, som kan tjena till rättesnöre för det öfriga Sverige; en cadaster, så mycket påkallad i vårt Fädernesland, om en gång det gamla och tryckande beskattningssättet skall kunna förbättras.
Såsom en följd af alla dessa anmärkningar, anhåller jag om återremiss, samt att denna fråga till afgörande må återkomma inom i4 dagar, på det Riksdagens afblåsande icke må äga rum, innan ett så angeläget ärende definitift blifvit afgjordt; med ödmjuk begäran, det Utskotten täckes göra afseende å hvad jag yttrat, såsom innebärande högst billiga fordringar.
Skulle dock mot förmodan Utskotten förblifva vid deras mening, hoppas jag, att de Herrar, som dela mina åsigter, skola söka genomdrifva följande hufvudpunkter, nemi.; r
Den ii December f. m. 61 1:0
Att om icke Rotejemkningen ovilkorligen utan föregången Provins-votering kan äga rum, åtminstone det af mig föreslagna voteringssätt måtte företrädesvis antagas, såsom billigt och rättvist; 2:0 Att Säteri och Prestbol från ständig
Rotering blifva befriade; 3:o Att de Rotehållare, som varit frånvarande, må, äfven om de icke klagat, få återgå till extra Roteringen.
Som jag, i händelse af återremiss, icke kommer att taga del uti beslutet öfver detta ämne, förtröstar jag rnig helt och hållet på de Herrar, som i mitt ställe söka att göra vår gemensamma opinion gällande.
— Jag gör mig derom så mycket mera förvissad, som jag känner deras principer, då fråga är om Medborgares bördor, ty i händelse af ett motsatt resultat, mot hvad jag hoppas, kan man anse alla de band lossade, som skola gifva styrka åt Landets sjelfständighet; och om Rikets Ständer icke behjerta Skåningarnes öde, så förtröstar jag mig på en mild Konung, som anser Folkets kärlek för dess belöning.
För öfrigt lemnar jag åt opinionen att dömma i denna vigtiga fråga; åt denna Domstol, hvars inflytande är större och oemotståndligare, än någon magtägandes vilja. 6i Den ii December f. m.
Friherre Boye s Ludviganförde skriftligen:
Skånska Rotehållarnes klagan öfver orättvis fördelning af Roteringsbördan är af Rikets Ständer, vid tvenne föregående Riksdagar, pröfvad, och befunnen grundad i sanning och verklighet.
Den är äfven vid denna Riksdag fullföljd; och då Utskotten gifvit oss derom ett Utlåtande, som jag, för min del, icke kan bifalla; tillhör det mig att afskilja ämnet, och derefter yttra mig öfver hvardera af dess delar.
Första frågan är denna:
De Rotehållare, som icke varit närvarande, då propositionen om ständiga Roteringen varit gjord, och som icke, hvarken sjelfve, eller genom ombud, densamma bifallit; men hvilka likväl blifvit med ständig Rotering besvärade, på den grund, att, i kallelsen till sammanträdet, det föreläggande blifvit infördt, att de frånvarande skulle anses hafva propositionen bifallit; —• dessa Rotehållare, böra de tillerkännas rättighet, att till extra Rotering återgå, eller ej?
Och den andra frågan åter är denna:
Gifves något moraliskt eller juridiskt hinder för verkställigheten af den jemkning i Roteringsbördan, som Ständerne ansedt böra äga rum?
Beträffande nu den första af dessa frågor, så kan jag, å ena sidan, visserligen icke godkänna föreläggandet, att den från - Den ii December f. m. 63 varande skulle derföre anses hafva till propositionen samtyckt; ett föreläggande, sorn synes hafva härrört från tidepunktens politiska behof, att skyndsamt veta, hvilken Militairstyrka man hade att påräkna; men icke eller kan jag, å andra sidan, undgå att finna, att sedan RoteringsCommissionen, på grund af samma föreläggande, ålagt den frånvarande fastighetsägaren en ständig Roteringsskyldighet, så var det den ålagdes ovilkorliga pligt, att deröfver i laglig ordning anföra besvär; och då han det icke gjort, utan låtit beslutet emot sig vinna laga kraft, samt i hela i4 åren ställt sig detsamma till efterlefnad, är han nu så mycket mindre berättigad att det upprifva, som, efter det desse 2000 man redan för längesedan ingått i cadern af Rikets militaira styrka, någon rubbning deri, efter min öftygelse, icke mera begäras kan.
Jag bör likväl härvid erinra, det icke alla frånvarande låtit sig med voteringen nöja.
Efter Utlåtandets föranledande, hafva några få, inom rätter tid, anfört besvär, som blifvit af Kongl. Maj:t afslagne; och som, enligt 90 §. af RegeringsFormen, icke kunna blifva föremål för någon Ständernes öfverläggning.
Med all aktning för detta grundlagsbud, tror jag likväl, att det vore Ständerne fullkomligen värdigt, och jemväl låg inom conseqvensen af deras förra beslut, att, i anseende till dessa få klagander, hos Kongl. Majit i underdånighet hemställa, om Den ii December f. m. ic!<e Kongl.
Maj:t skulle täckas tillåta, att de kunde till extra Roteringen få återgå.
Jag beger mig nu till ämnets andra fråga; och anser mig dervid böra såsom grunder för omdömet, underställa Ridderskapet och Adeln de allmänna begrepp, hvarefter jag tror frågan böra afgöras.
Bestå de den föregående pröfning, till hvilken jag vördsamt hänskjuter dem, så är min slutföljd rigtig; hvarom icke, må den gerna, såsom ett misstag af mig, falla med dem.
Jag har trott, att, så heligt hvarje förbehåll i aftal måste aktas; så helig är också den regel, att intet förbehåll får sträckas utöfver den fråga, hvari det är gjordt; eller gifvas annan syftning, än det hade, då det gjordes; jag har trott, att två aldrig kunna conlrahera om den tredjes rätt, samt att denna regel har lika kraft, i afseende på Kronan, som på hvarje enskild man; jag har trott, att samma rättsgrund bör följas i fördelning af gemensamma bördor, som i fördelning af gemensamma fördelar; och att följaktligen alldeles samma rätt, som den delägare har, hvilken, till exempel i liqvid, eller i arfskifte, eller i ägodelning kan bevisa, att han lidit orätt, derigenom, att han i fördelarne fått för litet; samma rätt han har, att begära sin fyllnad af de andra delägarne, hvilka bekommit hvad honom bordt tilldelas; alldeles samma rätt har Den ri December f. tu.
65 har också den delägare i gemensam börda, som kan bevisa, att han lidit orätt, derigenom att af bördan honom blifvit för mycket ålagd t; den rättighet, nemligen, alt af de andra fordra att de på sig öfvertaga, hvad dem bordt åläggas; emedan, i alla sådana frågor, den enas skyldighet måste gå i bredd med den andras rätt.
Jag har trott, att frågor af denna beskaffenhet, om de också få namn af allmänna ekonomiska, dock äro, i kraft af deras natur, enskille rättsfrågor, med hvilka Sveriges constitutionellaRegering aldrig kan taga annan befattning, än den, att tillåta och anbefalla jemkning, der den behöfs; samt att Regeringen föl jak tel i gen aldrig hvarken kunnat eller kan bevilja något ensidigt beskydd åt den ena delägaren, emot den andras rättsfordran, eller på dess bekostnad; och jag skulle sluteligen och framför allt också tro, att af alla sätt alt göra sig en ledsam rättsfråga qvitt, gifveS intet sämre, än att ägna den åt hopens och slumpens afgörande.
Då jag rttl, efter förutsättande af dessa allmänna begrepp, går att betrakta det hinder, Sorn Utskotten ansedt ligga i vägen för den jemkning i Roteringsbördan, som skulle gifva rättelsen; och finnér det bestå i det förbehåll Malmöhus Läns Rotehållare fästat vid deras begifvande till Ständiga Roteringen, nemligen, att ej något hemman} 53 H. 5 66 Den ii December f. rn. eller någon Lägenhet måtte uppsattas till högre Botering, än hvarmed detsamma redan j i extra Rotering_, var belagdt; så får jag icke vägra uppmärksamhet, hvarken åt skillnaden, sorn visar sig, emellan den fråga, hvari detta förbehåll gjordes, och den, hvartill det nu af Utskotten är vordet lämpadt; eller åt den inskränktare syftning, som förbehållet endast kunde äga, då det gjordes, än den, det nu fått i tillämpningen.
I förra frågan, (om extra Roteringens förvandling till ständig) der Contrahenterna endast voro, å ena sidan, Kronan, och, å den andra, Malmöhus Läns Rotehållare, kunde föremålet icke omfatta något annat, än dessa Contraheuters rättigheter och skyldigheter till hvarandra; och då dessa voro rent Ekonomiska, så var också frågan ensamt sådan; då deremot, i den sednare frågan, (om rättigheten till jemkning) såsom uppkommen ifrån det samfällighets-förhållande, hvari Malmöhus- och ChristianstadsLänens samtelige Rotehållare befunno sig till hvarandra, föremålet både angår, till en del, andra personer, och äfven omfattar ett annat ämne.
Här ingår ingen Kronans rätt; ty då Samfällighets-Intressenterne fullgöra deras gemensamma skyldighet till Kronan, så har hon icke hvarken nytta eller skada af den utgång, som deras inbördes jemkningsfordringar emot hvarandra kunna erhålla; efter hvilka fordringars natur denna fråga endast är rättsfråga, men ingen - Den ii December f. in. ling annat.
Så naturligt det i förra frågan var, att Malmöhus Läns Rotehållare ville, i deras särskildta yttrande, afböja faran af en förstoring i den allmänna bördan; så oantagligt synes det mig, att förbehållets syftning varit annan, eller sträckt sig längre.
Men om man också vill af ordalagets specialitet antaga, det förbehållets syftning redan då varit, att fritaga hvarje Rotehållare ifrån verkan af då ännu icke Jörutsedda jemkningsanspråk; så kunde följden ändock icke blifva annan, än den, att inom Malmöhus Län ålåg hvarje Rotehållare att åtnojas med sin lott i bördan, så länge Christianstads Läns Rotehållare icke gjorde sina jemkningsanspråk gällande, men också icke längre; ty, så gifvit det måste vara, att icke hvarken Malmöhus Läns Rotehållare kunde begära, eller Kronan kunde, Christianstads Läns Rotehållare ohörda, bifalla tillintetgörandet af dessas rätt lill jemkning; så otvifvelaktigt synes mig också, att om, och så snart de sednare kunde visa att de lidit orätt, derigenom, att dem, af den gemensamma bördan, blifvit mera pålagdt, än på dem sig belöpa bordt, så skulle också, i naturlig återverkan deraf, förbehållets beskydd, äfven inom Malmöhus Läns Rotehållare inbördes, dermed upphöra.
Vid öfvervägande af allt detta; och då ifrågavarande förbehåll — tillbakafördt 53 H. 5* t CB Den ii December f. m. inom sin behöriga gräns — blifvit, å K ro* nans sida, i allo uppfyldt, derigenom, att Roteringsbeloppet ej allenast icke blifvit förstorad t, utan deremot med mera än en femtedel fönninskadt, kan jag icke finna, att något hinder förefinnes för verkställigheten af den allmänna jemkning, som af rättvisan bär så högeligen påkallas.
Skulle denna mening antagas, så försvinner dermed behofvet af den anstalt, som är af Utskotten föreslagen, nemligen, att låta förbehållets verkan ankomma på votering af samtelige Rotehållarne i båda Länen; men för det fall, att förbehållet skulle annorledes bedömas, bör jag, angående berörde anstallt, mig särskilt yttra.
Jag skall då icke särdeles uppehålla mig vid den besynnerlighet, att Christianstads Läns Rotehållare skulle sammankallas inför LandshöfdingeEmbetet derstädes, för att votera, om de ännu vidhöllo eller frånträdde ett förbehåll, som de NB. aldrig gjoit, och hvartill, i allt hvad detsamma skulle deras rätt angå, de aldrig samtyckt; men jag begär så mycket mera uppmärksamhet åt det uppenbart rättsvidriga i förslaget, att låta de Rotehållare, som af orättvisan i Roteringen sjelfva draga fördelen, likafullt taga del i den votering, som skulle afgöra, om jemkning får äga rum, eller ej, d. v. s. att de, på den orättvisa för - Den ii December?. ib. 69 delningen vinnande, skulle afgöra, om de lidandes rättsfordringar få gälla eller ej.
Jag är skyldig agtning åt den berömliga möda, hvarmed Utskotten framställt hela vidden af de fel, som blifvit af RoteringsCommissionen begångne; men jag föreställer mig, att i det föreslagna sättet att afhjelpa dem, i voterings-anstalten, skulle de klagande snart se orättvisan fördubblad.
I saknad af andra handlingar i ämnet, än Utlåtandet, kan jag ej med visshet säga, att Christianstads Läns Rotehållare äro de ensamt lidande; men efter Utlåtandets föranledande synes föga tvifvel underkastadt, alt ju i allmänhet Malmöhus Läns Rotehållare både äro de mest gynnade, och äfven äga talrikhetens pluralitet; och hvad är då voterings anstalten för dem annat, än en verklig afgöianderätt i egen sak?
Utlåtandet upplyser, att ett uppgifvit hemman i Malmöhus
Län af 536 tunland jord icke blifvit högre roteradt, än ett uppgifvit hemman i Christianstads
Län af blott 52 tunland jord; men då nu, i frågan om jemkning dem emellan, ägaren af det förra skulle erhålla magt, att votera till afslag; så huru troligt är det väl, att hans ädelmod skulle gå ända lill att tillåta jemkningen?
Och detta sätt alt sluta frågan, huru står det väl tillsammans med del beskydd, som Samhället ar skyldigt, åt all fordran på Lag och Rätt, och hvartill en särskild förbindelse jemväl ligger deri, att den ständiga Roteringen hav 7° Den ii December f. m. sin grund i Rotehållarnes fria viJja och patriotism.
Jag hegar, till följd af alla dessa anmärkningar, att Utlåtandet må återremitteras, samt att delta milt yttrande må få åtfölja Remissen lill Utskotten; af hvilkas närmare eftersinnande jag hoppas ett förslag, att, i fortsättning af Stäiidernes förra beslut, hos Kongl.
Majrt i underdånighet anhålla; det Kongl.
Majrt täckes, utan afseende å ofvanberörde förbehåll, förordna jemkning i Roteringsbördan, med Instruction för Fö rrättningsmännen, alt dervid taga till grund hvarje fastighets hemmantal, skattläggning och taxeringsvärde.
Hvarefter Friherre Boye munteligen yttrade:
Jag utber mig blott få tillägga några ord.
Om man redan tröttnat vid att under loppet af 3:ne Riksdagar öfverlägga om detta ämne, samt vid en kommande önskar se sig befriad derifrån; må man då skydsamt vidtaga den enda utväg, som leder till ändamålet, nemligen att anställa jemkningen; hvarförutan missnöjet icke lärer upphöra.
Friherre Cederström j, Jacob:
Jag ämnar icke ingå i någon vederläggning af de från ämnet afskilda deduetioner Friherre Wrangel framställt, ej eller i den mängd al subtiliteter i rättsförhållanden, som den Den it December f. m. 71 siste Talaren behagat anställa, för att komma till den conelusion, att Malmöhus Läns Rotehållare icke hafva rätt att votera uti ifrågavarande ämne, och att deras intresse härutinnan är skiljaktigt från Christianstads Läns invånares; men jag vill blott fästa uppmärksamheten å den omständighet, som uti rättsväg är skäligen vigtig, nemligen att man icke, på grund af några enskildtes begäran, kan rättvisligen ålägga hela menigbeter ohördan anstalter, som medföra kostnader, Väl hafva Friherre "Wrangel och Herr Hallenborg vid denna Riksdag yrkat, att en jemkning borde ske, och andre Ledamöter hafva vid föregående Riksdagar yrkat detsamma; men Rikets Ständer äga ingen kunskap, huruvida påslåenderna äro grundade, och om deras yttrade önskan jemväl är pluralitetens.
Visshet härom är så mycket angelägnare, som saken rörer tredje mans rätt, om hvilken icke kan beslutas på enskildta och obestyrkta uppgifter.
Det skulle icke vara svårt att uppgifva exempel på motsatta förhållanden från Christianstads
Län mot dem från Malmöhus Län, som blifvit framlagde; men det tjenar till ingenting, ty om pluraliteten finner intresse uti att få jemkning, lära icke de få Säteriägare, som förmått skaffa sig mindre extra Rotering, än vederbordt, kunna undgå att blifva öfverröstade, och få sig tilldelad cn emot egendomarne svarande Rotering.
Då först blir det möjligt, att med rättvisa företaga Den ri December f m. jemkningen.
Maj:ts beslut, att ingen jemkning kan ske, förrän just det vilkor undanrödjes, som hindrar, att Roteringen för de för litet Roterade får uppsättas, står fast.
Örn man icke vill bestrida Friherre Wrangels uppgift trovärdighet, att den stora massan af Skånes innevånare är för båldt roterad, lära de också utgöra pluralitelen.
Jag vill likväl icke hindra återremissen, hvarigenom Utskotten få tillfälle besvara de nu gjorde anmärkningar; men Utan att Skånska Rotehållarne höras, kunna Rikets Ständer icke bifalla en anstalt, som skall kosta mångå tusende Riksdaler, Herr NordenfalkJohan:
Lika med Friherre Wrangel anser jag nödvändigheten påkalla en jemkning i Skånska roteringen; men jag skiljer mig från honom i afseende på sättet; och då jag ser, att Utskottens Utlåtande har en uppställning, hvilken upptager alla sakförhållanden, så instämmer jag deruti, och skall blott besvara några anmärkningar deremot.
Friherre Wrangels anmärkningar synas lämpligen kunna innefattas uti trenne stationer, om jag så får uttrycka mig.
Den första rörer klagan öfver rict sätt, hvarpå den närvarande roteringen tillkommit.
Den andra innehåller, att jemkning blifvit föreslagen utan afseende på nedsättning i Regementernes nummertal.
Den tredje rörer sjelfva formen för frågans blifvande afgörande, I den första frågan dis - Den 11 December f. iti. pencerar jag mig ifrån allt besvarande af Friherre Wrangels påstående, det någon personlig inflytelse skall hafva ägt runi.
Jag bekänner, att jag är okunnig om ett sådant förhållande, emedan jag endast har kännedom af handlingarne.
Den hufvudsakliga anmärkningen innefattar, att det skulle varit en rättsvidrig åtgärd att förklara, det de frånvarande skulle anses instämma uti de närvarandes beslut.
Om jag går Friherre Wrangel till mötes med det medgifvande, att det var illiberalare att i alla frågor antaga de frånvarandes röster såsom nekande, kan jag likväl icke medge, att denna omständighet ensam skulle kunna föranleda lill upphäfvande af hela anstalten.
Det vore orätt att säga, att någon öfverraskning härutinnan ägt rum.
Det är upplyst af handlingarne, att sedan någre Riksdagsmän år 1812 framställt motion om den Ordinarie Roteringens vidtagande, hafva först vederbörande Embetsman deröfver blifvit hörda, och allmänheten sedermera underrättats genom Landshöfdingarne, att de frånvarande skulle åtnöjas med de närvarandes beslut, hvilket äfven intogs i den allmänna kungörelsen om förrättningen.
Man måste således jemföra detta med förhållandet i åtskilliga concurs-angelägenheter, der samma föreskrift äger rum.
Den andra anmärkningen var, att jemkning skett utan nedsättning i nummerstyrkan.
Jag ber härvid få fästa uppmärksamheten derpå, all uum - 74 Den ii December f. m. rnerstyrkan af Extra Roteringen utgjorde 2572 raan.
Vid Ordinarie Roteringeij^s införande afdrogos härifrån 572, och styrkan reducerades till 2000, hvilket icke är för mycket för Skåne, i fall roteringen varder jemt fördelad.
Härutinnan har Friherre Wrangel kanske gått för långt, då han yrkat nedsättning för alla för hårdt roterade, utan motsvarande förhöjning å de för lindrigt roterade.
Detta skulle hafva tvenne olägenheter till påföljd; den ena nummerstyrkans nedsättning till hälften eller derunder, den andra att roteringen alltid skulle förblifva ojemn och anledningen till klagomål fortfara, emedan hvar och en alltid skulle fortfara att uppställa sitt förhållande relatift till den, som icke undergått jemkning.
Den tredje frågan om sättet för ärendets afgörande, anser jag tydlig.
Man har mycket anmärkt, att denna fråga står i närmaste sammanhang med det förbehåll, som nyss blifvit omnämnt, att ingen skulle få en högre stående rotering, än han förut haft extra ordinarie.
Jag kan döck icke instämma med Friherre Wrangel deruti, att invånarnes hörande är grundlagsvidrigt.
I Utlåtandet står, att handlingarne skola, sedan vederbörande Landshöfdingar blifvit hörde, framläggas för Rikets Ständer till den åtgärd 80 §.
RegeringsFormeri föranleder.
Skulle man, på sätt Friherre Boye anfört, anse förbehållet kunna häfvas utan Rotehållarnes hörande, så vore också hela
Den i i Decttn bei f. in. åtgärden öfverflödig; ty då vore naturligtvis alla öfrige Rotehållare belåtna med jemkningen.
Man har yttrat, att man vid 181?. års Riksdag allenast på några få Riksdagsmans, hemställan vidtog den sedan så mycket klandrade åtgärden.
Men man skulle nu falla in i samma fel, om Rikets Ständer ensamt afgjorde frågan.
Man har också anmärkt, alt resultatet af roteringen vore sannolikt gifvet, derigenom att Malmöhus Läns Rotehållare äro lindrigare roterade, än Christianstads, Af det exempel Utskotten anfört är icke detta förhållande uppdagadt, och ett exempel bevisar ingenting.
För öfrigt har Friherre Wrangel anmärkt hvad som icke lior till saken, att upplösningen af Konungens eget värfvade Regemente gick på bekostnad af de Skånska Rotehallarne, enär deras Soldater blifvit dragne lill en tjenstgöring i fred, hvarifrån Rotebållarne vid roteringens ingående befriades.
Denna befrielse gällde likväl allenast comniendering till andra orter.
För öfrigt kommer denna commendering snart att upphöra, emedan andra anstalter blifvit vidtagna för ändamålet.
Af hvad jag nu haft äran anföra synes, att jag är nöjd med Utskottens Utlåtande; men skulle Ridderskapet och Adeln behaga återremittera detsamma, anhåller jag blott, att delta yttrande må få återremissen åtfölja.
Ehuru jag icke har nå - 7<5
D c n ii ö c o e in b e r f. m. got vidlyftigt att i denna sak anföra, får jag likväl, då flere Talare sig anmält, och jag bland dem är den första i ordningen, hos Herr Grefven och Ordföranden hemställa, om icke, i anseende till den långt framlidna tiden, fortsättningen af discussionen kunde uppskjutas till eftermiddagen.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, om icke, då flere talare sig anmält, och tiden redan vore långt framliden, samt discussionen syntes blifva vidlyftig, Ridderskapet och Adeln behagade bifalla Herr Ribbings framställning, Ropades Ja, Högloft.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart lill 3 eftermiddagen.
Fredagen d. ii December 1829.
Grefve Brahes Magnus, fortfor att föra klubban.