Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r vid detta tillfälle böra, utan afseende på det vilkor, StatsUtsk. föreslagit, lemna Gr. von Rosen engard af den erkänsla, hvaraf han obestridligen i rikt mått gjort sig förtjent.
Denna förtjenst skall utan tvifvel icke jäfvas af våra efterkommande, hvilka få njuta frukten af Gr. von Rosens verksamhet, och jag tror, att R.
St. komma att ådraga sig deras rättvisa klander, om R.
St:r nu skulle nedsätta gåfvans värde och betydelse genom det njugga förbehåll, Utsk. velat dervid fästa.
Propos. till bifall å förevaride Utlåt, blef härefter framstäld, men besvarad med Nej; hvarpå de gjorde anmärkningarne förklarades föranleda till återreraiss.
Föredrogs och bifölls StatsUtskis den 20 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 356, i ani. af väckt motion om inköp för Statens räkning af en staty i marmor, tillhörig Majoren Schiitzercrantz’ sterbhus.
Vid föredragning af LagUtskis den 20 dennes på bordet lagda Retänk.
JV2 61, i anledu. af väckt motion, augide den rätt, hvarmed de utaf allmänna medel, till valtenaftappningar och andra förberedande åtgärder för större odliugsförelag, beviljade lån böra utgå, yttrade Gr.
Emot hvad Utsk. här i sak föreslagit har jag intet* att anmärka; men Utsk. har uttryckt sig något oriktigt, då Utsk. kallat ifrågavande lån odlingslån.
Det är nemi. afsell icke för direkta odlingar, utan för vattenaftappningar, hvarföre jag hemställer lill R. o. Ad., att förslaget måtte godkännas endast med den förändring, att ordet odlingslån utbytes emot ordet lån.
Flere ledamöter hördes häruti instämma, hvarefter, sedan propos. till bifall å förevaride Betänk, först blifvit framstäld, men besvarad med Nej, Utsk:s tillstyrkande bifölls med den förändring, att, i st. f. det deri förekommande ordet ”odlingslån”, infördes ordet ”lån”.
Föredrogos och biföllos LagUtskis den 20 dennes på bordet lagda Betänkin: 62, i anledn. af väckt motion, angide verkställighet af Konungens Befhides utslag; och 15 H. 11 162 Den 21 November JU 63, i anledn. af väckt motion om lifgifvande af Konungens Befh:des utslag efter anslag.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.Ulskms den 20 dennes på bordet lagda Betänk.
M 34, i anledn. af väckte motioner dels med förslag till ny förordn., ang:de patent-rätt, samt dels om ändring och tillägg uti nu derom gällande föreskrifter.
Vid föredragning af Serskildta Utskrs den 20 dennes på bordet lagda Mern.
JVs 27, med förnyadt förslag till voter:s-propos:r om afgiften för bränvins försäljning, blefvo de i delta Mern. föreslagne voter:s-propos:r af R. o.
Föredrogs Serskildta Ulsk:s den 20 dennes på bordet lagda Mern.
JV2 28, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ang:de vilkoren för bränvins försäljning.
Detta Mern. begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte Gr. Lagerbjelke, Gust., yttrade:
Detta Betänk, blef visserligen bordlagt redån i gårdagens plenum, men till
Ståndet hade då endast de s. k. kansli-exemplaren deraf blifvit öfverlemnade, så att utdelningen till ledamöterna först i dag försiggått.
Det bar således icke varit oss möjligt att medhinna taga kännedom af detta vidlyftiga Betänk, och i morgon kl. 9 f. m. sammanträder Förstärkt SlatsUlsk., så att om R. o. Ad. företager frågan lill afgörande i morgon, ganska få af Ståndets ledamöter hafva hunnit genomgå Betänk.
Jag tager mig friheten vördsamt föreslå, att detta Betänk, icke måtte företagas förr än under det plenum, som inträffar näst efter morgondagens. R. o. Ad.
Iemnade sitt bifall till denna Gr.
Lagerbjelkes hemställan.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern. och Utlåun, nemi. från Constitutions-Utskottet:
JM 60, ang:de verkstälda omröstningar i Förstärkt Const.- Utskolt; Stats-Utskottet: JM 360, i anledn. af Kamereraren i Riksg:s-Konl:s RevisionsKont. A. Björks ansökning om pension vid afskedstagandet; JM 361, ang:de rättighet för Fullmtge i Riksg:sKout. att
Den 22 No vember.
163 låta verkställa de för spelkort föreskrifna konvoluters tryckning vid enskild tryckeri-inrättning; JM 362, i anledn. af väckt motion ora en förändring af föreskrifterne, rörande Statsbidrag till allmänt nyttiga arbetsföretag; JM 363, i anledn. af väckt motion om lyftning på en gång af hela det för sänkning af sjöarne Asunden samt Stora och Lilla llengen m. fl. sjöar inom Hanekinds och Kinda Härader i Östergöthland beviljade låne-understöd; Oan ko-Utskottet: JM 88, i anledn. af erhållen återremiss af åtskilliga punkter uti Mern.
JM 67, med förslag till ändring af föreskrifterna i 2:dra Afdeln:n af Banko-Reglementets 4:de Artikel; JM 89, med förslag lill föreskrifter i 3:dje och 4:de Afdeln:ne af Banko-Reglementets 3:dje Art.; Expeditions-Utskottet: JM 16, i anled. af återremiss å skrifvelse-förslaget JM 181. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 på aftonen.
Onsdagen den 22 November 1854.
Plenum kl. \ 1 på dagen.
Justerades 7 prot.-utdr. för den 21 dennes samt pleni-prot. för den 28 sisth Juli.'
Föredrogs den af Gr.
Lagerbjelke, Gust., den 11 sistl.
Augusti gjorda, men då bordlagda och sedermera, i afvaktan på R.
St:rs definitiva beslut ang:de bränvinstillverkningen, hvilande hemställan, att R.
St:r måtte besluta, att hos K. M. i underd. anhålla, det K.
M. täcktes låta utfärda den OrdningsStadga för större brännerier, som kan vara af behofvet påkallad. m Den 52 November.
Uti den för bränvinstillverkningen ut* färdade lag omtalas en dessutom befintlig ordningsstadga, såsom t. ex. i G4 §:n.
Serskildta Utsk. hade också till denna ordningsstadga upgjort förslag, som likväl blef af R. o. Ad. och de öfriga Stånden afslaget.
Då denna fråga här på detta ram afgjordes, väckte jag en motion, att R.
St:r skulle hos K.
M. begära utfärdandet af en dylik ordningsstadga, men motionen begärdes på bordet och har sedan livilat der, emedan den nnderd. skrifvelsen icke kunde aflåtas förr, än man blifvit ense om sjelfva författningen.
Författningen är nu anlagen, och kommer den ,underd. skrifvelsen derom i något af efterföljande plena att justeras.
Således är liden inne alt fatta heslut ronde aflåtandet af en underd. skrifvelse om utfärdandet af ordningssladgan.
M. utfärdar densamma, är så mycket lämpligare, som den är helt och hållet af ekonomisk natur.
Frih. Raab, Adam Christian: Gr.
Lagerbjelke har ganska rätt deruti, att i 'bränvinstillverkningslagen förekommer sådan ordställning, som gör en ordningsstadga nödvändig, hvarföre ock Gr:n föreslagit, alt R.
Sl:r skulle hos K.
M. begära utfärdandet af en slik stadga.
Jag tror visserligen, att ändamålet kan vinnas, om R. o. Ad. beslutar en sådan skrifvelse och de öfriga Stånden antaga R. o. Ad:s inbjudning alt i en slik anhållan sig förena, men jag tror äfven, att samma ändamål kan vinnas, om ingen underd. skrifvelse aflåtes, ty det är klart, att Regeringen icke kan utfärda en författning, hvari en ordningsstadga åberopas, med mindre än att Regeringen beledsagar författningen med en ordningsstadga.
Uti sjelfva författningen förefinnes således en nödvändighet alt utfärda en ordningsstadga, hvilket Regeringen icke lärer underlåta.
Lagerbjelkes förslag obehöflig! och anhåller att Gr:n ville återkalla detsamma.
Om vid det tillfälle, då R.
St:r beslöto öfver tillverkningslagen, man bland moliverna hade intagit, att en sådan stadga, som den ifrägav:de, kommer att utfärdas af K. M., så hade begäran derom varit obehöflig, ty då hade R.
St:r redan antydl, att utfärdandet af denna stadga öfverlemnades till K. M.; men så hafva R.
St:r icke gjort.
Det är då gifvet, att den lind. skrifvelsen om tillverkningslagen icke kommer med ett enda ord att tala derom, att R.
St:r hoppas och anse lämpligt, att K.
M. utfärdar en ordningsstadga, utan R.
St:r komma att taga saken såsom vore den redan uppgjord eller vore förslag till ordningsstadga redan upprättadt, hvilket är orimligt, enär R.
St:r veta, att förslag till en dylik stadga icke finnes.
Det är visserligen sannt, att Konungens Rådgifvare kunna tillse utfärdandet af denna stadga, men, såsom jag redan nämnt, det är olämpligt, ått R.
Sl:r i en författning omtala en orduingsstadga såsom befintlig, ehuru den icke finnes, och för hvars tillkomst intet är gjordt.
Jag anser altså för fullständighetens skuld nödvändigt, Den ?2 November, 185 att den af mig föreslagna skrifvelsen aflåtes, och förnyar min vördsamma anhållan om bifall till förslaget.
Det må vara rigtigt hvad den siste talaren sagt, att om R.
St:r göra framställningar, som förutsätta något, böra de äfven något utreda den fråga, som förutsättes.
Således om Gr.
Lagerbjelkes förslag innehåller några bestämda grundsatser, dem man önskar måtte läggas till grund för sjelfva ordningsstadgan, så skall jag icke motsätta mig hans förslag; men jag tror icke att så förhåller sig.
Jag begagnar ordet tror, emedan jag icke läst förslaget.
Enl. hvad jag trott mig finna, innehåller detta förslag endast, att Regeringen icke skall förbise den stadga, som i författningen omnämnes, och att R.
St:r ingå med en sådan påminnelse, anser jag icke nödvändigt.
Man måste väl antaga som gifvet, att Regeringen i detta fall sjelf inser hvad som är nödvändigt, och, om utfärdandet af denna stadga är nödvändigt, äfven utfärdar henne.
I sakens närvar:de skick kan jag icke finna nyttan eller nödvändigheten af Gr:s förslag. . S Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Jag tror, det förslag lill ordningsstadga, hvilket Serskildta Utsk. uppgjort, likaväl kunnat inlemnas till Konungen, som detaljerade förslag till författningar, hvilka äro af beskaffenhet, att Konungen kan öfver dem allena besluta.
Hade del skett: så hade man äfven vunnit hvad den siste talaren omnämnt, nemi. ett uttryck af R.
St:rs syfte med den ifrågavar:de stadgan.
Men förslaget dertill afgafs på en tid, då man log likasom för afgjordt, åtminstone inom detta Stånd, att hvad som kom från Serskildta Utsk. skulle förkastas.
Di det nu skett med Utsk:s ifrågavande förslag, synes mig Gr.
Lagerbjelkes vara ganska rigtigt.
Sl:r kunna icke, åtminstone synes det mig olämpligt, ingå till Konungen med en underd. skrifvelse, hvari åberopas en ordningsstadga, om hvars utfärdande de icke anhållit.
Då återstår ingen annan utväg, än den Gr.
Lagerbjelke föreslagit, nemi. att R. St:r hos K.
M. begära utfärdandet af en dylik stadga.
Jag anhåller således om bifall till Gr.
Visserligen medgifver jag, att den af Gr:n föreslagna åtgärden kan vara felaglig.
St:r tagit sig före, hvad jag icke anser vara rätt, nemi. alt hos Konungen olämpligen anhålla om vissa författningars utfärdande: så återstår, sedan första misstaget är gjordt, nemi. alt åberopa en författning, utan att hon finnes, intet annat, än antaga Gr.
Lagerbjelkes förslag, hvarom jag anhåller.
Först och främst får jag genmäla Hr v. Hartmansdorff i fråga om misstag, som skulle begåtts, då R.
St:r beslutat om ordningsstadgan.
Sjelfva benämningen antyder, att ordet stadga går ut på alt i detalj bestämma eller beskrifva bränvinsbränningens beskaffenhet o. s. v. Det är ingalunda lätt för en församling, sådan som R.
Sl:r, att ingå i dylika*delaljer.
StorThinget i Norrige har icke befattat sig med sådant.
Går man 166
Den 22 November. till lagrummen i författningen, hvarest ordningsstadgan åberopas, så finner man, att syftet med ordningsstadgan icke är annat än bestämmande af detaljer vid bränvinsbrännjngen.
Det måste således vara lättare för några få personer med sakkännedom att åstadkomma en sådan stadga, än det är för R.
Gr. Lagerbjelke har sagt, att del icke är lämpligt alt utfärda en lag, hvari åberopas en annan såsom befintlig, med mindre än alt man förut upgjort detaljerne eller också anhåller, att K. M. ville göra det.
Går man likväl till författningen, så skall man finna, att författningen kan utfärdas, om endast K.
JV1. tillkännager, att en ordningsstadga kommer att utfärdas af K. M., hvartill tid så mycket mindre saknas, som denna stadga icke kan tillämpas förr än i Oktober månad nästa år, och således åtgår minst 10 månader innan någon tillämpning deraf kommer i fråga.
Jag; anser icke behöfligt, att hos K.
BJ. göra annan påminnelse om behofvet af denna stadga, än den, som ligger i sjelfva författningen, nemi. att en ordningsstadga skall utfärdas.
Just deri ligger en tillräcklig påminnelse.
Vidare anhåller jag, att få fästa upmärksamheten på det besynnerliga förhållandet, hvari frågan skulle komma, om 2:ne Stånd antaga och 2:ne Stånd förkasta Gr.
Derigenom skulle det se ut, som om R.
St:r icke ville hafva någon ordningsstadga, hvilket icke inträffar, om Gr.
Lagerbjelke återkallar sitt förslag.
Jag kan icke inse, hvarför man skall motsätta sig en sådan skrifvelse, sorn den föreslagna.
Det kan väl icke nekas, att, om R.
St:r besluta en författning, hvari åbe ropas en ordningsstadga, R.
St:r begå en oformlighet, om de icke förut utarbetat en sådan stadga.
Det är sannolikt, att K.
M. af egen hög omtanka kan finna nödigt att gå i författning om en sådan lags utarbetande, men, såvida R.
St:r icke skola lemna halfgjordt arbete ifrån sig, måste de antingen utarbeta detaljeradt förslag till en sådan stadga, eller ock hos K. M. anhålla, att K.
M. ville dermed taga befattning.
På grund af dessa skäl anhåller jag om bifall till Gr.
Sparre har i sanning anfört bästa skälet för Gr.
Lagerbjelkes förslag, enär han låtit förstå, att frågan vore ringa.
Jag har icke heller yrkat direkt afslag ä samma förslag.
Jag har endast velat hemställa, om icke ändamålet kan vinnas, äfven om förslaget återkallas.
Jag ämnar icke yrka afslag, men förnyar min erinran, att frågan kommer i en högst besynnerlig ställning, om 2 Stånd stanna emot 2.
Då härefter propos. till bifall å Gr.
Lagerbjelkes nu föredragna hemställan blef framstäld och besvarades med starka Ja, blandade med iXej, förklarade Hr Gr. o.
Landtm., att han ansåg
Ja hafva varit öfvervägande; och på sedermera'framstäld propos. bifölls äfven, att de öfrige Riks-Stånden, genom utdrag af prot., skulle vänligen inbjudas att uti detta R. o. Ad:s beslut instämma.
Den 22 November. 167 Föredrogs ånyo och bifölls Lag- samt Allm.
Besv-. och Ekon.- Utskms den 20 och 21 dennes på bordet lagda Betänkande JVa 34, i ani. af väckte motioner, dels med förslag till ny förordning, angående patenträtt, samt dels om ändring och tillägg uti nu derom gällande föreskrifter.
Föredrogs och lades till handlingarne Const.-Utsk:s den 21 dennes på bordet lagda Mern.
J\i 60, ang:de verkställda omröstningar i förstärkt Const.-Utsk.
Föredrogos och biföllos StatsUtsk:s den 21 dennes på bor, det lagda Ullåt:n: •V» 360, i ani. af Kamereraren i Riksg:sKont:s RevisionsKont. A. Björks ansökning om pension vid afskedstagande; Jls 361, ang:de rättighet för Pullunge i Riksg:sKonl. att låta verkställa de för spelkort föreskrifna konvoluters tryckning vid enskild tryckeri-inrättning; JVs 362, i ani. af väckt motion om en förändring af föreskrifterne, rör:de Statsbidrag till allmänt nyttiga arbets-företag; samt JVS 363, i ani. af väckt motion om lyftning på en gång af hela det för sänkning af sjöarne Asunden samt Stora och Lilla Rengen m. fl. sjöar inom Hanekinds och Kinda Härader i Östergöthland beviljade låne-nnderstöd.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, BankoUtsk:s den 21 dennes på bordet lagda Utlät, och Mein.:
J\s 88, i ani. af erhållen återremis af åtskilliga punkter uti Mern.
J\s 67, med förslag til! ändring af föreskrifterne i 2:dra Afdeln. af BankoReglem:s 4:de Art.; och JVs 89, med förslag till föreskrifter i 3:e och 4:e Afdelnrne af BankoReglem:s 3:e Art.
Föredrogs och lades till handlingarne Expedit.-Ulsk:s den 21 dennes på bordet lagda Mern.
M 16, i ani. af återremiss af skrifvelseförslaget J\s 181.
Anmäldes och lades på bordet ett från Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:n inkommet Betänk. 33, i ani. af väckte motioner, ang:de dels uphäfvande af, dels ock ändringar i och 16$
Den 23 November. tillägg vid gällande föreskrifter i afseende på hemmansklyfning och jordafsöndring. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J lill 2 e. n>.
In fidem protoeolli, Alberl Munek. ■V——*'3ri 5 §-.<8tGk-V’ — Thorsdagen den 23 November 1854.
Plenum kl. 11 f. ra.
Justerades 5 prol.-uldr. för d. 22 dennes.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Särsk.
Utsk:s den 20 och 21 dennes på hordet lagda Meni.
N:o 28, i ani. af RiksSlåndens olika beslut, ang:de vilkoren för bränvins försäljning.
Härvid upstod diskussion endast i fråga om den af Utsk. nu tillstyrkta lydelse af 2:a mora. i 26:le gra af förordnings-förslaget, och yttrade derom Gr.
Med afseende å Riksdagens nu snart förestående slut och öfrige för denna fråga egna förhållanden, skulle möjligtvis öfvervägande olägenheter hafva upstålt, i fall R. o. Ad. icke fattat, sina beslut i öfverensstämmelse med de öfriga Stånden.
Jag har derföre icke vid de hittills föredragna §§:ne velat yrka, att Ståndet skulle vidblifva sina förra beslut, oaktadt de, efter min öfvertygelse, i de flesta fall, äro vida lämpligare, än hvad Utsk. föreslagit.
Det är icke heller min afsigt, att vid detta tillfälle yrka bibehållandet af R. o. Ad:s föregående beslut, ehuru jag anser äfven detta bättre än det förslag Utsk. framlagt; men jag har begärt ordet för att protestera emot den, emot verkliga förhållandet stridiga, upgift, Utsk. lemnat, nemi. att det förslag,'Utsk. framställt, hufvudsakligen skulle öfverensstämma med R. o. Ad:s beslut.
Utsk:s förslag, skulle det nemi., utom med det undantag, som finnes för gästgifvare, vara absolut förbjudet att å landet utskänka spirituösa drycker om Söndagarne, hvaremot, enl. R. o.'Ad:s beslut, utskänkning under Söndagarne icke skulle vara absolut förbjuden, utan undantag från förbudet
Den 23 November. kunna af vissa auktoriteter beviljas.
Att påstå, det dessa begge beslut i httfvudsaken öfverensstämma med hvarandra, anser jag vara fullkomligt orätt, och jag har derföre trott mig böra nedlägga min protest emot en sådan upgift.
Frill, haab, Adam Christian:
Jag skulle visserligen icke hafva uplagit Gr.
Lagerbjelkes anmärkning till besvarande, då han ej yrkat någon ändring i Utsk:s förslag, så vida lian icke i sitt yttrande lågt Utsk. till last, att hafva lemnat en emot verkliga förhållandet stridig upgift.
Skillnaden mellan det beslut, R. o. Ad. fattat, och del Utsk. föreslagit, ligger deruti, att då både R. o. Ad. samt Utsk. i sina föregående beslut tillstyrkt, alt utskänkning i allmänhet icke skulle fä ega rum om Söndagarne, så bade R. o. Ad. beslutat en mellanmening, deruti undanlag i så målto medgafs, alt K.
Mits Beflnde skulle ega meddela tillåtelse till sådan utskänkning.
Nu bar Utsk. ansett detta undantag icke vara hufvudsak, utan hufvndsaken vara, alt R. o. Ad. i öfrigt instämt i det förslag, Utsk. framställt, eller att såsom regel skulle gälla, att utskänkning icke får ske å Söndagarne annat än på gästgifvaregårdarne.
Lagerbjelke, sorn väckt förslaget till undanlaget, anser detta vara hufvudsak, hvaremot jag tror, att hvarken R. o. Ad. eller något annat
Stånd kan anse ett undanlag från en allmän regel såsom hufvudsak, utan regeln torde alltid här, som på andra ställen, vara och förblifva hufvndsaken.
Det är ur denna synpunkt, som Utsk. trott sig kunna säga, att det är i öfverensstämmelse med R. o.
Ad:s beslut, som Utsk. tillstyrker dess antagande, dock med uteslutande af det ifrågavande undantaget.
Jemväl enligt den siste värde talarens upfattning, blir resultatet af Utslcs förslag, att utskänkning å landet af spirituösa drycker under helgdagarne är absolut förbjuden, d. v. s. med undantag för gästgifvaregårdarne.
Deremot får, enl. R. o. Ad:s beslut, undanlag ifrån denna regel af vissa auktoriteter beviljas, och jag hemställer då, huruvida de båda besluten kunna anses med hvarandra hufvudsakligen öfverensstämmande.
Uppå härefter framstäld propos. antogs den af Utsk. i afseende på detta mom. gjorda inbjudning.
För öfrigt blefvo samtliga öfriga i detta Mern. till R. o. Ad. stälda inbjudningar antagne,* och biföll R. o. Ad. hvad Utsk., i fråga om 17:de §:n, ifrågastälda tillägg uti 18:de §:n, 1 mom. af 22:a §:nordet ”afgifter” i 23:dje §:n, BorgareSt:s beslut rör:de 2:a mom. af26:te g:n, PresteSt:s beslut om införande af en särskild §, näst efter den 29:de, ett nytt 4:de mom. i 34:de §:n, lydelsen af 35:te §:n, ansvars-påföljden enl. 2:a mom. af 40:de §:n, lydelsen af 43:dje §:n, en af PresleSt. ifrågastäld ytterligare straffbestämmelse i 45:te §:n, samt lydelsen af 47:de och 49:de §§:ne i författningsförslaget nu yttrat och hemställt; samt ansågs förevar:de Mern. i öfriga delar icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne. 170 Den 23 November.
Vid förnyad föredragning af BankoUtsk:s den 21 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 88, i ani. af erhållen återremiss af åtskilliga punkter uti Mern.
N:o 67, med förslag lill ändring af föreskrifterne i 2:dra afdeln:n af BankoReglemrs 4:de artikel, upstod diskussion endast i fråga om punkten N:o 4, deri Utsk. vidhållit sitt förslag, ang:de förvaltningskostnaderne för Lånekontoret i Wisby, och yttrade sig derom Hr Aminoff, Joli. Fredr.:
BankoUtsk. har i sitt Utlåt, uplyst, att, hvad beträffar förvaltningskostnaderna vid Lånekontoret uti Wisby, BondeSt. afslagit 17:de punkten uti Mern.
N:o 67, samt antagit min, samma Mern. åtföljande reservation, och att B. o.
Ad. återremitterat ofvannämnde punkt, samt att de öfriga RiksSländen godkänt Utsk:s förslag.
Det är således 2:ne RiksStånd, som godkänt Utsk:s förslag, ett RiksStånd, som antagit min reservation, och ett RiksStånd, som genom sin ålerremiss af ofvann:de punkt måtte hafva åsyftat antagandet af min reservation.
Under sådane förhållanden, hade, enligt min tanke, Utsk. bordt inbjuda R. o. Ad. samt BondeStåndet att sig med de öfriga RiksStånden förena, och, i händelse inbjudningen icke blifvit antagen, föreslå voteriugs-propos.
Men intetdera iakttog Utsk. 1 sammanhang härmed kan jag ej undgå anmärka, ätt då Utsk., med afseende å de ökade göroinålen vid Lånekontoret uti Wisby, föreslog förhöjdt arfvode för Direktörerne, hemstälde Utsk., besynnerligt nog, att detta bestämmande måtte öfverlemnas lill Fullra:ge uti Banken att afgöras, ehvad som angår tjenstemännens och betjeningens löneförmåner vid ofvanmde Lånekontor.
Men då hela anslaget oförändradt upgår till 3,000 R:dr, hvarifrån den nu föreslagna förhöjningen för Direktörerne, jemte nödiga omkostnader, skola afdragas —, tror jag att öfverskotta blifver så obetydligt, måhända intet, hvaraf tjenstemännen och betjeningen kunna njuta fördel — och om så blifver händelsen, äro dessa tjenstemän och betjening inom hela Bankoverket de enda, som fått ökade göromål utan deremot svarande förmåner.
Visserligen synes
Utsk. hafva velat tillskapa Kontoret i Wisby en tillgång, genom förslaget, att
Revisions-omkostnaderna hädanefter skulle bestridas af Bankovinsten.
Men skillnaden i denna tillgång bör, efter mitt förmenande, vara högst obetydlig, äfven då Revisorer ne blifvit valde från de mest aflägsnaste orter inom Riket.
Jag bör ej lemna oanmäldt, att för det närvar:de hvilar på BankoUtsk:s bord en ansökning från tjenstemännen och betjeningen vid lånekontoret uti Wisby, om rättighet äfven för dem, att vinna inträde uti Bankens Enke- och Pupill-pensions-kassa, i likhet med hvad som är förunnadt Lånekontoren uti Götheborg och Malmö, och att nämnde ansökning är af Direktionen uti Wisby Lånekontor tillstyrkt, men uppskjuten till afgörande uti BankoUtsk. intill dess Ständerna fattadt sitt beslut, i afseende å löneförmånerne.
Till följe af hvad jag nu haft äran anföra, får jag hos Hr Den 23 November. 171 Gr. o. Landtm, slutligen vördsamt anhålla endast om den propos.
, att det för Wisby Lånekontor, till tjenstemännen och betjeningen utgående, årliga arfvodet mätte uti blifvande BankoReglemente varda infördi, i likhet med hvad som är iakttaget för Lönekontoren uti Götheborg och Malmö.
Fred.:
Vid sisla Riksdagen, då Wisby LåneKontor inrättades, anslogs en summa af 3,000 R:dr till arfvode åt
Direktörerne vid nämnde Kontor, samt till de tjenstemän, som för Kont. ansågos behötliga, och öfverlemnades åt Fullm:ge att, förutom hvad
Direktionen beträffar, fördela dessa medel.
Vid innevar:de Riksdag har Utsk. för samma ändamål föreslagit enahanda summa, 3,000
R.dr, men derjemte hemställt, att kostnaden för revisionerna, som äfven utgått af nämnde summa, icke vidare skulle tagas derifrån, utan bestridas af bankovinstmedlen.
Utsk. bar således lemnat dessa 3,000 R:dr endast såsom aflöning åt
Direktörerne och tjenstemännen, samt derigenom att man befriat anslaget från revisions-omkostnaderna, har detsamma i sjelfva verket blifvit höjdt.