Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frölich behagat yttra att jag retirerat ifrån saken derföre, att jag icke besvarat hans uppmaning, så får jag förklara, att jag ej upptog uppmaningen; men om Gr.
Frölich vill helsa på mig, så skall han få svar på allt hvad honom lyster.
Jag hyser den tillförsigt till Hr Frih. o. Landtm., alt vi ej erhålla någon annan förklaring, än den som är förenlig med Hr Frih. o.
Landtnäs öfvertygelse, och att den är god, det vet jag.
Jag väntar mig ingen annan framställning, än ett enkelt läggande till handlingarna utan allt bedömmande.
Det var i anledn. af Hr Lefre'ns anhållan om ett tillägg vid sakens läggande till handlingarna, som jag begärt ordet, och ber då att få instämma helt och hållet med hvad Hr von Hartmansdorff i denna sak anfört.
Jag tror alt den enkla och vanliga ordningen är den rätta, eller ock den, som Gr, Spens föreslagit.
Huset har icke ingått i pröfning om sjelfva förhållandet, och då är det icke med parlementariska former öfverensstämmande att vi här yttra oss med något gillande deraf, då ord blifvit begagnade, innefattande så mycken skarphet, som dem vi nyligen bort oss föreläsas.
Jag önskar således att R. o. Ad. helt enkelt lägger denna sak till handlingarna, med begagnande antingen af de ord Gr.
Spens föreslagit, eller följande den vanliga ordningen.
Hr afSi!le'n, Wilh. Gideon, anhöll att få förena sig med Gr. Spens. Gr. Frölich:
Jag förenar mig äfven med Gr.
Spens och får förklara, alt då Frih.
Cederström icke behagat göra afseende på min uppmaning utan hedt mig helsa på sig, har han i en sådan inbjudning icke ådagalagt betydligt mera politiskt courage än förut.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg den af Frih.
Cederström väckta fråga böra förfalla.
Hr Landtm, yttrade, att Gr.
Spens föreslagit och Hr Lefren äfven begifvit sig dertill, att R. o. Ad. skulle för - Den 26 Maj. 4*3 Hara sig 1 öfrigt finna de af Frih.
Cederström öfverlemnade handlingar icke kunna till någon R. o. Ad:s åtgärd föranleda, Hr
Lefre'n likväl med villkor att ordet ”tänkvärda” skulle inflyta näst framför ordet ”handlingar.” Gr.
Jag förmodade verkligen, när Hr Frih. o. Landtm, gjorde framställning till Ståndet, att Frih.
Cederströms anmärkn. skulle förfalla, alt saken dermed skulle vara slutad; ty då Ståndet förklarar, att en sak skall förfalla, så tyckes allt vara sagdt, som beliöfves.
Det är således med förundran jag hör, att fråga kan uppstå om någon ytterligare propos., och får förklara, att jag ej kan deltaga i någon ny discussion om en så beskaffad proposition.
Det har alltid varit vanligt, alt sedan Landtm, framställt propos. och Ståndet besvarat med ja, att en sak skulle förfalla, så har derpå endast följt en förklaring af Landtm., alt efter ett sålunda fattadt beslut, vore ingen annan åtgärd att vidtaga, än den att lägga saken, som varit i fråga, till handlingarna.
Jag hemställer om ej vi kunde få en sådan förklaring.
Jag ber att få erinra, att Hr Frih. o.
Landtnäs nyss afgifna propos. derom att Frih.
Cederströms framställning skulle förfalla, icke kunde angå annot än den delen deraf, som rörde infordrande af ytterligare prot. ifrån Coust.- och StatsULskolten.
Frölich och anser, alt Ståndet redan fattat beslut öfver frågan i bela dess vid.
Hr Löwenström, Jo b. Jac., förenade sig i hvad Grefvarne Spens och Frölich sist yttrat.
I händelse Hr Lefren fortfar i sitt påstående, att få Frih.
Cederströms framställning tillika med t hy åtföljande allegater lagd till handlingarna med något förklarande, så är det naturligt, att ett motsatt påstående äfven kan väntas.
Det skulle kunna hända, att äfven jag ägde en åsigt, den jag ville göra gällande i motsats lill Hr Lefre'ns.
Det är för att förekomma sådana tillägg, som innebära motsatsen till sjelfva framställningen, som jag hade önskat att R. o. Ad. ville lägga denna sak belt enkelt till handlingarna.
Jag liar, som jag förut nämnt, särskild anledning och särskild pligt att i egenskap af StatsIJtsk:s ordförande vid detta tillfälle göra möjligt för andra ledamöter att hafva deras talan öppen, i händelse R. o. Ad. skulle öfver framställningen yttra något bifall.
När jag först åhörde den sednare utaf Hr Frih. o. Landtm, framställda propos., sedan det redan var afgjordt att frågan skulle förfalla, så erkänner jag att jag bedömde frågan på samma sätt som Gr.
Det skäl 4 >4 Den aS M a j. Hr Rosenblad nyligen framställt har dock upplyst mig, att det (innes en anledn. att framställa dessa begge frågor särskildt.
Vid detta tillfälle är det således i min tanke för den, som är af samma mening sorn jag, högst angeläget att utur prot. få borttaget allt hvad sotn kan hafva anseende af omdöme ifrån Ståndets sida öfver de ifrågavarande documenterna, som här blifvit upplasta.
Om man säger att dessa documenter icke föranleda till någon Ståndets åtgärd, men man förut kallat deni tänkvärda, är i och med detsamma en slags dom fälid öfver desamma, och det är just för alt undvika en sådan dorn, som man helt enkelt hör säga att dessa documenler icke föranleda till någon åtgärd.
Jag anhåller således, alt Hr Frih. o. Landtm, ville förnya den propus.
, som gjordes, endast med borttagande af ordet tänkv ä rd a.
Hr F ri h. o.
La ndtin. yttrade, att Gr.
Spens's förslag vore, det 11. o. Ad. skulle förklara sig i öfrigt finna de af Frih.
Cederström öfverlemnade handlingar icke kunna lill någon R. o. Ad;s åtgärd föranleda.
Jag vågar vördsamt hemställa, huruvida, sedan saken numera förfallit, Hr Frih. o. Landtm, nu rätteligen kan framställa någon propos. om åtgärders vidtagande; ty det kan ju hända, all en annan majoritet uppkommer, som säger alt någon åtgärd skall äga rum, och då komme ett sådant beslut i rak strid med beslutet al t saken bör förfalla.
Jag anhåller alltså, att Hr Frih. o Landtm., på grund af II. o. Ad:s redan fattade beslut, ville förklara, att dessa handlingar matte läggas ad acta.
Hr Rosenblad; Jag har redan förut anfört hvad sjelfva ordalagen hade att betyda i den af Hr Frih. o. Landtm, framställda propos., nemi. alt det var Frih. Cederström! framställning, sorn förföll, och icke den angtde handlingarna.
Deremot skall jag ej hafva något att invända, om propos. göres all lägga dessa handlingar ad acta, och då jag älven yrkar denna propos,, sker det under förklarande, att sådant icke innebär något ogillande utan tvertoinelt gillande i sak, ifrån hvilket förklarande jag ej afhålles af några hotelser om hvad andia ståndsledamöter möjligen ämna företaga sig.
Hr Lefrön:
Sedan mine värde motståndare så ifrigt yrkat, att icke ordet tänkvärda måtte slå qvar i del la Stånds prot., så kommer det dock att der synas till följd af denna discussions intagande deruti, och då är allt hvad jag önskar vunnet.
Discussionen bevisar, att de som tagit Const.- och StatsUtsk;s åtgärder i försvar, öro särdeles angelägne om att ej ett sådant tillägg, som jag föreslagit, mätte uttryckas.
Jag vill således genia afstå ifrån mill yrkande och förena mig med Gr.
Spens, ty hvad jag önskar artill - D e ii 26 M a j. 4i5 fackligt uttryckt i ulin full, oell tiel är Frill.
Sprengtporten, sorn K. o.
Ad. liar att tacka för denna efteipiece.
I anledn. af hvad Hr Lefren 1111 sednast yttrat, får jag nämna orsaken hvarför jag icke vill att ordet tänkvärda skall i prot. inflyta såsom epitliel till Frih.
Cederström* frainstäjjning, nemi. att långt ifrån att jag anser densamma hafva varit tänkvärd, ansi r jag den tj hafva hort få ett rinn i R. o. Adis protocnll.
Jag förenar mig i den åsigt, sorn Gr.
Hoin sednast yttiat, helst uti dess framställning icke förekommit några hotelser.
Uppå derefter gjord propos. fann R. o. Ad.
Cederströms framställning icke kunna lill någon vidare åtgärd föranleda.
Lades på bordet nedannämnda från Utskm inkomna utlåna och inemir, nemi. från StalsUtskottet: N:o 53 i, angide väckt motion, att af del till skollärares aflöning fastställda anslag jemväl mätte kunna lemnäs bidrag lill skolbyggnader; Nio 53z, ang'.de verkställd omröstning öfver den tili 1.59 punkten af Bevilln.Utskis mern.
N':o 41 intagna voteringsproposition ; Nio 333, angide verkställd omröstning, i anledn. af RiksSlms skiljaktiga beslut olver StatsUtskls utlåt.
Nio 4’l9> angide anslag för cabinettscassan; Nio 5 34, angide verkställd omröstning, i anledn. af RiksSt:iis skiljaktiga beslut öfver StatsUtskls utlåt.
Nio 366, i fråga om eli föreslagen löneersättning till Tnbellcommissionens secreterare; N:o 535, angille votering, i anledn. af Stats-samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskins meni.
Nio 190, röride allmänna stadgande)! och anslag lill folkundervisningens befrämjande; Nio 536, angide verkställd omröstning i fråga om disposition af behållningar utaf extra utgiftsinedlen; N:o 53y, med förslag till reglementariska föreskrifter motsvarande g afdela, af det, vid sista riksdag, för Riksg.» cont. utfärdade reglemente; Förstärkta BancoUtskoltet; Nio 18G, med anmälan om utgången af de omröstningar, hvilka inom förstärkta BancoUtsk. blifvit anställda öfver den uti Banco- och LagUlsktns mern.
N:o 9 upptagna fiåga. 11. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 5 e. 111.
In fidem prolocolli, F. O. Sil/versio/pc.
Den 27 Maj.
Thorsdagen elen 27 Maj 1841.
Justerades 2:ne prot.utdr. för den 26 dennes.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Ulsk:s nedannämnda förslag till underd. skrifvelse!-, nemi.:
Nto 347, ang:de tillämpningen af R.
St:s underd. skrifvelser den 22 Augusti sisll. år och den 20 Januari innevar. år, i fråga om afskrifning och godtgörande af skulder i och för undsättningsspanmål; N;o 348, i anledn. af K. M:s nåd. remiss af f. d.
Kronofogden Hellbergs ansökan om eftergift af Kronans andel i honom ådömda anmärkningsmedel; N:o 35o, ang:de grunderna för beräkning och fördelning af stämmoböter.
Likaledes upplästes till justering och godkändes Exped.- Utskts under N:o 28 afgifna förslag till § i riksdagsbeslutet, i fråga örn afskrifning och godtgörande af skulder i och för undsättningsspanmål.
Upplästes och lades på bordet Exped.Utsk:s mern.
N:o 48 till R.
St., i anledn. af återremiss angtde upphörande af skyldigheten för fartyg, som under fredstid passera Ky-Elfsborgs fästning, att derstädes anlöpa.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksStm, nemi. från P, < steSt. af den 19, 22 och 24 dennes, från BorgareSt.
a. -ten 22 och 24 dennes, samt från BondeSt. af den 24 och >.6 dennes.
Sedan samtliga RiksStm genom anslag blifvit af K.
M. kallade att till plenum plenorum å Rikssalen i dag kl. 1 e. m. sig infinna, och de tvänne härolder, som borde gå framför R. o. Ad. sig inställt, afgick R. o. Ad. klockan litet för till r till Rikssalen, der t. f. Statsministern för utrikes ärendena å K.
M:s höga vägnar uppläste K.
M;s nåd. tal till R.
St., innehållande svar å R.
St:s till K. M. i underd. öfverlemnade tind. skrifvelse ang:de af R.
St. godkända förslag till förändringar i Rikets grundlagar. R. o. Ad., som före afgången från Riddarhuset beslutat att åtskiljas vid utgången från Rikssalen, åtskiljdes kl. £ till 2 e. m.
Loida - D c ii 29 M a j f. ra.
Lördagen den 39 Maj 1841 •
Plenum kl. ^ lill 12 f. ro.
Hrr electorers lista lill val af en ledamot i Const.Utsk. efter N:o 86.
Christopher, och tvänne ledamöter i BancoUtsk., efter N:o io55.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, och N:o 1960.
Hr Montgomery, Carl Hampus; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: i ConslitutionsUtskottet: N:o 1932.
Hr Oldensköld, fullm.
Hr Stuai t, Carl Gustaf; i BancoUtsk ottel: N:o 1378.
Hr Lagerbjelke, Carl Oscar; N:o i586.
Hr Raab, Carl Wilhelm.
Då nu föredrogs K.
M:s förliden gårdag på rikssalen hållna tal, med svar å R.
St:s underd. skrifvelse af den 29 April 1840, nng:de åtskilliga af R.
St. vid innevarande riksdag antagna förslag till ändringar i Rikets grundlagar, fann R. o.
Ad. samma nåd. tal icke för det närvarande erfordra annan åtgärd, än alt läggas till handlingarna.
Upplästes förstärkta StatsUlskts mern.
N:o 554, rae^ framställning angtde hinder för ifrågaställd votering röride anslag å extra-statsregleringen.
T anseende lill den berättelse, som de allmänna tidningarne afgifvit om förloppet vid förstärkta StatsUtsk:s sammanträde förliden gårdag, hvilken icke är enlig med sanna förhållandet, anser jag mig pligtig att inför R. o. Ad. detta förhållande uppgifva.
Då upprop i går uti det förstärkta StatsTJtsk. skedde, så afbröts detta upprop af BorgareStts främsta ledamot Hr Schartau, hvilken yrkade, såsom en skyldig grannlagenhet emot R. o. Ad. samt PresteSt., att man icke mätte företaga votering öfver de frågor, som rörde extra-statsregleringen, förr än dessa Stånd utlåtit sig öfver den inbjudning BorgareSt. till dem afgifvit.
Jag uppläste vid detta tillfälle sjelf denna inbjudning och fästade förstärkta StatsUtskts uppmärksamhet derpå, att hela syftemålet med denna inbjudning endast varit att komma till ett hastigt slut med extra-statsregleringen, men sorn vid betraktande af inbjudningens dalom, sorn är af dea 10 Maj, neli det datum, som var inne då förstärkta StalsUtsk. sammanträdde, tycktes hafva blifvit förfeladt.
Jag fästade äfven det förstärkta Utsk:s uppmärksamhet derpå, att del af a5 H. 53 De n 29 M a j f. m.
BorgareSt. åsyftade ändamål, nemi. hastigheten, skulle mycket mera befordras genom att nu votera, än att afvakta svaren på inbjudningen, då de begge
Stånden ännu icke upp-1 tagit densamma till pröfning.
Denna min åsigt tycktes likväl icke tinna gehör, ulan de fleste, som yttrade sig, instämde med Hr Schartau.
Jag farin då betänkligt att i frågans så beskaffade skick företaga votering, och jag hemställde derföre till det förstärkta Stalsutskts medlemmar, om de icke funno skäl att för det närvarande uppskjuta frågan, och att anmälan om förhållandet skulle götas hos Stånden.
Häremot fanhs icke någon sorn opponeräde sig, oell till följd deraf blef sammanträdet afbrutet.
Vid den af Hr Schartau i gårdagens förstärkta StatsUtsk. afgifna protest förefinnes den märkvärdighet, att Hr Schartau och de, sönl delade hans mening, yrkat uppskjutandet af åtskilliga voteringar ruride -exträ-statsreglefingen, på den grund, att R. o. Ad. samt PresteSt. icke Utlåtit sig öfver BorgareStts inbjudning, ehuru BorgareSt. uti denna sill inbjudning uttryckligen sagt, att ändamålet med densamma endast voi‘e att påskynda ärendenas gång.
Således svnes det för mängdens ögon åtminstone, som Hr Schartau och de, hvilka med honom tänkt lika, verkligen handlat mot deras Stånds lillkännagifna önskan.
Man har påstått, att det vore stridande mot grannlagenhetens fordringar att votera öfver dessa frågor, förrän Adeln och Presterne fått yttra sig öfver inbjudningen.
Jag för min del tror icke att dessa Stånd på något vis kunna anse sig förnärmade derigenom, att votering dessförinnan sker, hvadan jag föreslår, att R. o. Ad., såsom den lämpligaste utvägen att gå BorgareStts önskan till mötes, den nemi. att påskynda ärendenas gång, ville låta anmäla hos förstärkta StatsUtsk., alt R. o. Ad. icke anser något hinder vara för företagande af de ifrågaställa voteringarna, ehuru inbjudningen ännu icke blifvit besvarad.
Horn deruti, att den recit, som blifvit införd i tidningarna, icke är öfverensstämmande med det förhållande, som ägt rum i gårdagens förstärkta StatsUtsk.; men jag anhåller att få tillägga, det jag för min del hvarken af- eller tillstyrkte, att uppskof med voteringen skulle ske.
Jag tror icke, alt förstärkta StatsUtsk. har någon rätt i det fallet att besluta, utan när jag blifver uppropad, så går jag fram och aflemnar min sedel; men blifver jag icke uppropad, så afgifver jag icke heller någon sedel.
Då ordföranden i förstärkta StatsUtsk., lill följd af sin grannlagenhet, ansåg sig böra tillstyrka uppskof, såvida icke någon enda af förstärkta StatsUtsk:s ledamöter satte sig deremot, så ansåg jag icke mig tiilständigt att uppträda med yrkande om voteringens fortgång och alt sålunda upphäfva mig till domare öfver ma - Den 2g
Maj f. m. jorilelen inom Ulsk.
På denna grund leg jag stilla, då ordiöranden gjorde den nyssnämnda framställningen.
Sorn det numera tyckes böra till ordningen för dagen att i förstärkta StatsUtsk. icke göra något annat än protestera, så skulle jag önska, att, då ordföranden utfärdar anslag till förslut kt Stats* Utsk:s sammanträden, det på dessa anslag kunde blifva utsatt, huruvida man kummer tillsammans för att votera eller för att protestera, emedan man i sednare händelsen icke kunde behöfva vara der.
Frölich, David: [ afseende på den af Gr Horn gjorda framställning, hvilken skall vara skiljaktig ifrån den berättelse, sorn uti någon af tidningarna lärer vara införd, qch hvilken berättelse jag icke läst, vill jag icke inlåta mig i något yttrande, emedan jag så manga gånger på delta ruin hort sägas, att det är olämpligt att på något vjs fästa uppmärksamhet på hvad tidningame säga om Rik^Sbns öfverläggningar.
Jag har i alla fall nu full anledning alt vara öfvertygad om riktigheten af den framställning, som ordföranden i förstärkta StalsUtsJi,, Gr.
Horn, bär gjort, och med hvilken jag anser mig belåten.
Af denna framställning har jag förnummit, att del förstärkta StatsUtsk. blifvit liindiadt från fortsättandet af sina voteringar, genom afgifna protester.
Delta är en omständighet, som förljenar alt Ingas i betraktande.
Den synes mig utgöra en början till den fyrdelade representationens praktiska upphörande.
Alt della representationssätt en gång skulle upphöra, del har äfven jag för min del önskat, men att upplösningen skulle gå så praktiskt tillväga, innan vi ännu hafva några grunder för de 4 Ståndens sammansmältande till ett, det hade jag icke väntat.
Hela den oreda, sorn nu uppstått, härleder sig egentligen derifrån, att man i afseende på en inbjudning tillåtit sig ett helt olika behandlingssätt, än det som plägar följas vid alla andra riksdagsärender Sedan jag nu yttrat mig, med anleda. af Gr.
Horns framställning, kan jag icke undgå att uttrycka min förundran deröfver, att en ledamot inom detta Stånd, Frih., Rehbinder, ansett lämpligt att, på sätt han gjort, yttra sig ang;de en ledamot inom ett annat RiksSt., dä lian förmenat att denne ledamot framställt någonting, som varit stridande mot hans eget Stånds önskan.
Jag tror icke, att R. o. Ad. är någon domare öfver denne ledamots förfarande, utan om han förgått sig, så är det hans eget Stånd, som det tillkommer alt derom yttra sin mening.
Föröfrigt, då Frih.
Rehbinder i samma period omtalat grannlagenhet, så måste jag förklara, att det sätt, som han föreslagit att bemöta BorgareStts grannlagenhet, icke öfverensstämmer med den slags grannlagenhet som jag gjort till regel för mitt handlingssätt.
Slutligen, i afseende på den egentliga framställning i sak, som samme ledamot gjort, mäste jag erkänna, att jag icke kunde ratt fatta, huruvida han dermed afsåg, all fä D e ii 29 M a j f. ra. den tillsvidare bordlagda inbjudningen nu genast företagen till afgörande.
Sådant kan likväl omöjligen ske i dag; men kanhända var icke detta Hr Frih;ns mening, ulan torde det varit mitt fel, att jag icke riktigt uppfattat sens’n af hans framställning.
Det torde emedlertid vara nödigt, att lian något mera tydligt ville yttra sig.
Till riksdagsmannens pligt hörer ovillkorligen, att i hvarje fråga gifva rättvisa lili saken och grannlagenhet i behandlingssättet.
Jag beklagar att BorgareStis inbjudning så länge blifvit livilande.
Jag beklagar ännu mera, att StatsUtskis aktningsvärde ordförande tillåtit sig ett handlingssätt, hvilket jag icke kan gilla, emedan det strider emot min öfvertygelse.
Hr ordföranden liar tillåtit sig att i det förstärkta StatsUtsk. upptaga till votering en fråga, sorn ännu icke fått sin slutliga beredning; ty till frågans slutliga beredning hörer ovillkorligen, att den inbjudning, sorn i detta ämne var gjord, skulle afgöras, antingen genom bifall eller afslag derå.
I kraft af mili rättskänsla, kan jag således icke finna annat, än att Hr Schartau hade ganska rätt, då han yrkade voteringens uppskjutande till dess svar ankommit på BorgareStts inbjudning.
Jag vet att denna inbjudning nu icke finnes på föredragningslistan, och alt således icke i dag något beslut deröfver kan fattas.
Jag önskar derföre, att II. o. Ad., för att gå till mötes det ändamål BorgareSl. åsyftat, nemi. ett skyndsamt afgörande, mätte besluta att företaga inbjudningen till afgörande uti nästa plenum.
Om vi skulle, på sätt en väld ledamot, Frih. Rehbinder, föreslagit, gifva förstärkta StatsUtsk. ett prot.utdr., innehållande, att vi icke ansågo något binder vara för det förstärkta StatsUtsk. att företaga votering, fastän inbjudningen icke vore afgjord, så vore sådant endast ett nekande att upptaga sjelfva frågan, och att låta samma betänkligheter qvarstå, hvilka en gång förut föranledi del förstärkta StatsUtsk. att icke företaga votering.
Det är väl sannt, att grundlagen ingenting nämner 0111 inbjudningar eller om det sätt, hvarpå sådana skola behandlas; men då vi i detta fall genom en långvarig praxis erhållit en art af lag, så ansel' jag, att grannlagenheten emot det Stånd, sorn gjort inbjudningen, ovillkorligen fordrar, att vi utlåta oss öfver densamma, innan saken öfverlemnas till ett förstärkt Utskrs afgörande; och härpå får jag anhålla om Hr Frih. o. Landtm:* propos.
Detta är ett af de mest beklagansvärda bevisen på svårigheten att röra sig i de former, som vår nuvarande grundlag bestämmer, då dessa påkänna* af partiförhållanden, hvilkas tillvaro vi icke katrna förneka.
Vi se nu, att sedan voler:s-propos:r af’BiksSt:n blifvit godkända och anslag utfärdadt till sammanträde i förstärkt'; StatsUtsk., så har likväl det förstärkta StatsUtsk., till följd deraf att en inbjudning från BorgareSt. i ämnet icke blif - Den 39 Maj f. m. vit besvarad, nnselt sig böra inställa voteringen.
Det hade mahanda varit hällre, om den ifrågavarande inbjudningen blifvit antingen antagen eller förkastad, innan det förstärkta StulsUlsk. sammanträdde för att votera i frågan; men sedan saken en gång kommit på den punkt, der den nu befann sig, så tror jag, att Utsk. handlat riktigare, om det, oaktadt alla protester, iakttagit sin pligt att votera.
Då sådant emed] o i tid icke skett, så synes mig den enda lagliga utväg, som återstår för att bringa till slut det trassel som uppkommit, vara, att med aldra första antingen antaga eller förkasta BorgareSlts inbjudning.
Jag skulle således helst önska, att vi i denna dagens plenum kunde få företaga denna inbjudning till afgörande; men om sådant icke låter sig göra, enär den icke finnes uppförd på föredragningslistan, så yrkar jag, alt den mätte förekomma såsom första målet uti nästa plenum; ty att ett RiksSt. nu skulle yttra sig öfver huruvida förstärkta StatsUtsk. varit skyldigt ått votera, oaktadt de afgifna protesterna, eller också uttrycka ett gillande af dessa protester, sådant anser jag vara i båda fallen af en ganska tvetydig art, med iakttagande af grundlagens föreskrifter.
Då det icke lyckats mig att göra mig förstådd af Gr.
Frölich, förra gången jag hade ordet, så nödgas jag nu åter upprepa hvad jag då hade äran anföra.
Jag yttrade nemi., det jag önskade och anhöll, att R. o. Ad., icke gifvande efter för de personer, hvilka protesterat mot voterings företagande i förstärkta .StatsUtsk., endast genom prot.utdr. måtte gifva förstärkta StatsUtsk. tillkänna, all R. o.
Ad. ansåge något hinder icke möta för voterings företagande, derigenom att BorgareSlts inbjudning ännu af R. o. Ad. samt PresteSt. vore obesvarad.
Då det enda skäl, som prolestanterne i Utsk. åberopat såsom hinder för voteringen, varit grannlagenhelen emot de båda sistnämnda Stånden, så tror jag att R. o. Ad. icke behöfver göra något annat än förklara, att R. o. Ad. icke anser såsom någon blist på grannlagenhet mot sig, att voteringen går för sig.
Hvad min egen grannlagenhet beträffar, vill jag blott nämna, att jag på intet vis godkänner Gr.
Frölich såsom competent domare deröfver.
Då jag har det hedrande förtroendet att, såsom ordförande i förstärkta StatsUtsk. vid denna riksdag, handlägga ganska grannlaga frågor, så anser jag såsom en pligt att redogöra för de å sig t er, hvilka i delta fall utgjort min ledning.
Jag är dertill så mycket mera föranlåten, som jag hur hört en värd ledamot påstå, att jag icke, enligt hans tanke, följt grundlagens föreskrifter.
Jag får då erinra R. o. Ad., att frågan om votering i förstärkt StatsUtsk., rörtde de uti StatsUtsk:s betänk.
N:o 5ii upptagna ämnen, är så vidt utagerad, alt voter:s-propos:na blifvit icke allenast en utan tvänue gånger godkända; all inbjudningen frun Borgare - Den 2cj Maj f. m.