Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Som jag, för min del, skulle önska, att det af Utsk:t gjorda förslag om Riddarh.Fiskalens och Förste Riddarh.Kanslist-belättnmes sammanslående så fort som inöjligt sattes i verkställighet, och som jag icke kan fatta, hvarföre icke Utsk:t genast kan taga saken i öfvervägande och deröfver afgifva sitt utlåt., utan undanskjuter den till handläggning af blifvande Riddarh.Direkt., anhåller jag att äfven denna punkt måtte, till Riddarh.Utsk:ts skyndsamma handläggning, blifva återremitterad.
Afven jag anhåller om återremiss af denna punkt på de skäl.
Hr Gr. af Ugglas anfört.
Jag tror nemi., att denna fråga är så litet invecklad, att den med lätthet kan af Riddarh.Utsk:t redas.
För öfrigt är jag säker på, att hvar och en person, som hunnit så långt på sin embetsmannabana, att han bekläder Fiskalstjensteu inom Riddarhuset, äfven, utan allt för mycken ansträngning, kan fora ett prot. inom Direkt:n eller upsätta Utsk:sBetänk:n.
Hvad beträffar den omständighet, att dessa begge befattmr skulle taga en enda persons tid allt för mycket i anspråk, så håller ej heller detta motskäl för belättmnes sammanslående streck.
Direkt:n har nemi. ej sina sammankomster under plenum.
Riddarh.Utsk:t är genom Grundlagen dertill förhindradt.
Så att, ur alla synpunkter man vill se saken, tror jag att inga betänkligheter för framtiden torde, genom platsernas sammanslående, kunna upstå.
Ad. ville till Riddarh.Utsk:ts skyndsamma behandling återremittera den förev:de 3:dje punkten.
Beklagligtvis kan jag ej förena mig med de värde Gr:ne om yrkande af återremiss af denna punkt.
Ehuru jag vid de förra punkterna så gått till väga, vill jag icke dess mindre nu vid detta tillfälle, då det är fråga om väsendtliga förändringar i afs:de på Riddarhusets tjenstemannapersonal, icke glömma det gamla Latinska ordspråket »('estina lente.»
Med all aktning för Utsk:ts värde ledamöter, och äfven med utsigt att kunna vinna mitt åsyftade resultat, anser jag dock saken vara af den vigt, att den bör hänskjutas tili Riddarh.Direkt::), som naturligtvis, med mera speciel erfarenhet om hvad som tillhörer hvar och en af dessa tjenstebefattmr, har lättare att utreda frågan.
Jag gör detta så mycket mer, som vi nyss hafva hört en aktad ledamot af Riddarh.Direktin hysa, i afs:de på den föreslagna föreningen, flera betänkligheter, hvilka äfven kunna utsträckas till åtskilliga andra förhållanden, sora, när de blifvit bekantgjorda, möjligen kunna leda till ett motsatt omdöme af det jag nu yttrat.
Ståndet täcktes sålunda finna, att det ingalunda är utom behofvet att höra Direkt:n och låta densamma föreslå regleringen, och detta så mycket mera, som ingen brådska förefinnes.
De nuvarande innehafvarne af berörde tjenster äro f. n. ganska friska, I)?ii 7 April.
53 så att vi hafva ingen ani. att tro, det sammanslagningen kommer i fråga förr, än 1!. o. Ad. nästa gång skall sammanträda, hvilket efter all ani. kommer att ega rum 1862, dit vi ännu hafva mer än 1% år, och under den tiden kan Riddarh.I)irekt:n komma i tillfälle att fullständigt bereda ärendet.
På grund af nu anförda skäl anhåller jag ytterligare oin propos. å bifall till Utsk:ts i denna punkt gjorda hemställan.
För den åsigt, jag i ifrågav:de ämne hyser, synes mig förhållanderne, i detta ögonblick, gifva de mest talande vittnesbörd och det ojäfaktigaste stöd.
Genom den ord.
RiddarhusSekretms vid riksdagens början påkomna sjuklighet, blef ett vikariat nödvändigt.
Var det icke godt, att derför fanns utväg genom RiddarhusFiskalens förordnande dertill, utan att l:ste IticIdarhusKanslistens ijensteutöfning behöfde afbryta»?
Man bör alltid hafva några, ej alltför få, ord. tjenstemän tillgängliga till vikarierande vid sådane tillfällen; och att en plantskola i detta afseende är befintlig, utgör, efter min åsigt, en stor fördel.
Då jag alltså, i enlighet med hvad jag redan haft äran antyda, röstar för en återremiss af punkten, finner det Högloft.
Utsk:t, att det ej sker i den syftning, som Onne af Ugglas och Lagerbjelke påyrkat, utan med uttalande af den opinion, att jag anser Fiskals- och l:ste Riddarhuskanslist-befattningarne icke kunna utan olägenhet för framtiden förenas.
Hr Printzensköld icke kunnat bestrida min framställda anmärkning om det mindre lyckliga val af ordalag, som i Utsk:ts Uthde i denna punkt begagnats* har han icke desto mindre påyrkat, att detsamma skulle af det Högloft.
Det förundrar mig högeligen, att en ledamot, som har så mycken insigt i Svenska språket och som, under den tiden jag hade äran arbeta tillsammans med honom i Exp.Utsk:t, alltid med största noggranhet ilrade för, att allt, hvad som i form af föreslagne skrifvelse!- och riksdagsbeslut från nämnde Utsk:t utgick, skulle vara aflfattadt i de tydligaste ordalag, nu drifver den satsen, att R. o Ad. må lemna sitt godkännande åt ett Uthde, sora genom sin upställning är af beskaffenhet att det ej beror på något sätt af Direktmen huruvida den till densamma häri ställda anmodan kan upfyllas eller ej.
Lagerbjelke liar yttrat, att det ej kan ifrågakomma, att Uste Ridd.
Kanslistens och Fiskalens tjensteutöfning tages samtidigt i anspråk på skiljda rum.
Han har visserligen rätt deruti, att RiddarhusUtskst ej kan hålla sina sammankomster under II. o. Ad:s ståndsplena; men jsg vet intet lagligt hinder för Riddarh.-
Direktmen att sammanträda under pågående ståndsplenum.
Jag anser sådant visserligen i de flesta fall både kunna och böra undvikas, men lagstridigt är det icke, och det har äfven någon enda gång t förflutna tider egt rum, då några särdeles brådskande och vigtiga angelägenheter ansetts erfordra skyndsam handläggning.
Man kan emellertid ej grunda någon säker slutsats på en förmenad, men ej grundad förutsättning.
För öfrigt på intet sätt ve - 54 Den 7 April. derlagd af den värde Gr:n, framhärdar jag i mitt yrkande om återremiss, på de grunder jag haft äran anföra.
Hr Printzensköld har ganska väl bevisat, huru angeläget det var, att höra RiddarhusDirekt:nen, innan frågan afgjordes, men han har på samma gång alldeles glömt, att Utsk:t kunde vidtaga denna åtgärd, innan detsamma afgaf sitt Utkde i frågan, hvarföre jag, just på det skäl, den värde talaren anfört, fortfar i mitt yrkande om punktens återremitterande.
För hvar och en, som har kännedom om de göromål, som med dessa befattningar äro förenade, torde det vara fullkomligt klart, att desamma kunna, åtminstone mellan Riksdagarne, utan svårighet af en person skötas.
Under pågående Riksdag skulle deremot möjligen någon svårighet möta.
Instruktionen föreskrifver nemi., att 1 :sle KanceJJisten skall, när RiddarhusSekreteraren är genom laga förfall hindrad att föra R. o. Ad:s protokoll, tjenstgöra i dennes ställe.
Att detta icke är förenligt med skötandet af såväl Fiskals- som l:ste
Kancellisttjensterne lärer vara påtagligt och således äfven att denna § af instruktionen behöfver undergå förändring, i händelse Utsk.-ts förslag i denna punkt godkännes.
I sådant fall tror jag intet hinder möter för de båda tjensternas sammanslående framdeles, när den ena af dem blifver ledig.
Man kunde då, utan att allt för mycket betunga Riddarhuskassan, gifva en tillräcklig lön åt den tjensteman, som förenade dem båda.
I likhet med tvenne föreg:de talare, kan jag ej inse hvarför Utsk:t ansett frågans afgörande böra upskjutas till nästa Riksdag, då så väl tjensternas sammanslående som den blifvande förhöjda lönen, sedan detta inträffat, lika väl nu lärer kunna bestämmas.
Jag anhåller att få förena mig med dem, som yrkat återremiss.
Utan tvifvel kan en sådan åtgärd företagas, som Hr Björnstjerna föreslagit.
Men jag frågar, hvilken nytta dermed egentligen skulle vinnas?
Det kan nemi. mycket lätt inträffa, att Fiskalen, till följe af sjukdomsförfall eller andra tvingande omständigheter, urståndsättes att utöfva sin tjenst, eller att han, till följd af högre vikariat, är derifrån frikallad.
Under sådana förhållanden måste en vikarie för honom förordnas.
Det torde ej alltid lända till båtnad, om dertill måste väljas en icke inom Riddarhusets tjenstemannapersonal anställd man, fastän det nu, för denna gång, har lyckats bra; ej heller är säkert, att en fullt skicklig vikarie kan från andra håll vinnas, om utsigterna till framtida befordran härstädes inknappas genom tjenstehefattningars sammanslående.
I fall jag i denna förmodan har rätt, så torde deri, i allt fall, ringa besparing, som kan göras i skillnaden mellan de begge nuv:de tjenstelönernas belopp (äfven med antagande, att de höjas på sätt Utsk:t föreslagit) och den förenade Fiskals- och Uste Kanslisttjensteus löneinkomst, hvilken, märken väl, man i alla händelser då ansett böra förhöjas, — denna ringa upkommande Den 7 April. 55 besparing, säger jag, ej kunna i värde upskattas öfverträffa den skada, R. o. Ad. gör sig sjelf genom besagde tjensters sammanslående.
Direktionen har visserligen, på sätt Gr.
Lagerbjelke antydt, ej officielt uttalat sin åsigt i detta ämne.
Likväl har
Direktmen ej lemnat frågan ur sigte, ehuru något af dess yttranden ej kommit RiddarhusUtsk:t tillhanda.
Men orsaken dertill har varit, att, då denna fråga, i sammanhang med de öfriga lönefrågorna inom Direktmen kom till tals, yppades icke någon sådan öfvertygelse om en dylik förändrings förmånlighet, att
Direktmen skulle funnit något förslag från densamma böra derom aflåtas.
I följd deraf förföll all framställning derom, och jag vet icke ens om uti prof. ansågs böra qvarstå någon del af de föga långvariga samspråk, som i detta hänseende egde rum.
Hvad sjelfva kostnaden för Riddarhuset beträffar, så, ehuru en minskning i utgifterna i någon mån derigenom förorsakades, hemställer jag huruvida denna ringa besparing, som skulle uppgå till några hundrade riksdaler, kunde upväga olägenheten af att hafva ett inskränktare antal tjenstemän; jag tror det ej.
Efter härmed fulländad öfverläggning och uptagande af de derunder gjorda yrkanden å bifall till och återremiss af Utsk:ts ifrågav. förslag, framställdes propos. å bifall dertill och besvarades med många nej jemte ett eller annat ja ; hvarefter och sedan gjord propos. å förslagets återremitterande blifvit med många ja tillika med ett eller annat nej besvarad, ja förklarades hafva varit öfvervägande. 5:te punkten, angående lönetillökning för Andre RiddarhusKanslisten.
Då alldeles samma skäl, som gällde för återremiss af den föregående 3:dje punkten, äfven gälla för den nu föredragna, anhåller jag att denna punkt äfven matte blifva återremitterad.
Jag vill visserligen ej motsätta mig, att äfven denna punkt blifver återremitterad, ehuru jag tror att den gerna kunde, sådan deu är, bifallas.
Andre Riddarhuskanslisten är obestridligen den af Riddarhusets ifrågav:de tjenstemän, som, åtminstone mellan Riksdagarne, har den trägnaste sysselsättningen, men detta oaktadt är han sämre aflönad än någon af de öfrige och följaktligen mest i behof af en löneförhöjning.
Jag begagnar tillfället att fästa upmärksamheten vid ett förhållande, som, eni. mitt förmenande, bordt af Utak:t framhållas i sammanhang med de föreslagna löneförhöjningarne.
Detta är nemligen pensioneringen.
Enligt reglementet äro nemligen dessa tjenstemän berättigade att efter 25 års tjenstgöring och vid fyllda 55 år, erhålla halfva, samt efter 30 tjenste- och 60 lefnadsår, tre fjerdedelar af den ordinarie lönen i pension.
Detta förhållande synes alldeles hafva undfallit Utsk:t, då det t. ex. säger: »Utsk:t eger giltig anledning tillstyrka att RiddarhusFiskalens från Riddarhuskassan utgående ordinarie lön Den 7 April. inå förhöjas med 200 rdr, så att den hommer att utgöra 800 rdr.»
För närvarande utgör Fiskalens ord. lön dock ingalunda 600 rdr, såsom Utsk:t upgifver, utan endast 450; de återstående 150rdr:ne utgå under namn af hyresmedel oell ljuspenningar, hvilka ej tagas i beräkning vid bestämmandet, af pensionen.
Den högsta pensionen för RiddarhusFiskalen och Förste Kanslisten upgår för närv:de endast till 337*/2 rdr; genom den föreslagna löneförhöjningen samt hyresmedlens och ljuspenningarnes upförande såsom ord. lön, skulle den komma att utgöra 600 rdr eller inemot dubbelt så mycket.
Ingen lärer kunna neka, att Riddarhusets tjenstemän för närv;de äro, i allmänhet, ganska illa affönade, samt att deras pensioner aro särdeles knappa.
Det är således ingalunda för att bestrida dem en billig löne- och pensionsförhöjning, jag anfört detta; men, dä ett bifall till Utsk:ts förslag skulle medföra en nära nog fördubblad pensionsrätt, hade det i min tanke varit skäl att ett sådant förhållande blifvit af Utsk:t påpekadt, för att iståndsätta 11. o. Ad. att riktigt bedöma, hvad som beviljas.
För min del kan jag ej riktigt inse, hvarlöre de af R. o. Ad. i afseende på de löreg:de momme beviljade återremisserna skola förorsaka äfven en återremiss af den nu föredragna punkten.
Jag kan nemi. ej fatta på hvad grund de, under Direktionen ställde, enskilda donations- och testamentsfonder böra bidraga till 2:dre Kanslistens aflönande.
Denna tjensteman
Ur anställd uteslutande i och för vården om R. o. Ad:s Genealogiska tabeller samt för att näst RiddarhusSekretm under Riksdagarne vara närmaste föreståndare för Ståndets kansli; han har ej det minsta att göra med handhafvandet af förbemälde fonder, och derför anser jag det vara mindre rättvist, att låta dem, i och för nämnde tjenstemans löneförhöjning, vidkännas några utgifter.
Då någon invändning mot billigheten af den för 2rdre Kanslisten föreslagna löneförhöjning i ans:de till beloppet icke är gjord, torde de dertill erforderliga medel böra endast på Riddarhuskassan anvisas, och anhåller jag derför om bifall till det af Utsk:t tillstyrkta beslut.
Ibland de skäl, hvilka anfördes för att motivera en återremiss af förevrde Utsk:s-Bet:des föregrde punkter, V8r äfven det, att man önskade, att Utskrt skulle vid löneregleringens upgörande taga i betraktande de inkomster, som Riddarhustjenstemännen under Riksdagen hade att påräkna, för att man sedan, med kännedom om hela deras inkomst af tjeasterne vid Riddarhuset, skulle rättvisligen kunna upgöra deras lönebestämmelser.
Detta skäl gör sig lika gällande nu, hvad rörer 2:dre Riddarhus Kanslislen, som för Fiskalen och l:ste Kanslisten.
Jag anhåller derföre vördsamt, att äfven denna punkt måtte återremitteras.
Sedan propos. å bifall till Utsk:ts förslag i den förevarande punkten blifvit framställd, men med nej besvarad, gjordes propos, på återremiss deraf och besvarades med ja. t) o n 11 April f. m. 6:te punkten, angående tiden för den föreslagna nya löneregleringens tillämpning.
Då de föreslagna löneförhöjningarne ej blifvit bifallne, så hemställer jag att äfven denna punkt måtte blifva återremitterad, för att ordnas i sammanhang med de föregide.
Uplästes eft af Hr Knylenstjerna, Carl Joban Gammal, inlemnadt Meni. af följande lydelse:
Af förekomna anledningar får jag vördsamt afsäga mig förtroendet att vara ledamot af Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:t, med anhållan att varda vid min lliksdagsmannarätt bibehållen.
Sedan denna anhållan blifvit bifallen samt H.
Exc. Hr Gr. och Landtm, i ani. häraf anmodat Ståndets Elektorer att utse en ny Ledamot uti Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskit efter Hr Kuylenstjerna, åtskiljdes E. o. Ad. k).
V* 3 e. ro. In fidem, O. Hrakel.
Onsdagen den ii April 18GÖ.
Plenum kl. 10 f. ro. Justerades 5 prot.-utdr. för den 7:de dennes.
Uplästes ett af Hr Nordenfelt, Leonard Magnus, inlemnadt Mern. af följande lydelse!
Af förekommen anledning, nödgas jng afsäga mig det förtroendef jag åtnjutit att vara Suppleaut i BankuUtsk:t och vördsamt anhålla att, det oaktadt, få bibehålla min lliksdagsmannarätt. E. o. Ad. lemnade härtill bifall och H.
Exc. Hr Grm och Landtm, anmodade Ståndets Hrr Elektorer att utse en Suppleant i Banko Utsk:t efter Hr Nordenfelt. 58 Den 11 April f. m.
Uplästes och godkändes Exp.Utsk:ts nedannämnde förslag till - K.
St:rs und. skrifvelser till K. M. nemi.:
N:o 50, om ändringar dels i Kongl. Stadgan den 21 Jan. 1855 om mått och vigt och dels i K.
Instruktion för Justerare af mått och vigter; N:o 51, om tiphörande af skyldigheten för resande inom Sverige samt för Norrmän vid resor till Sverige att vara försedde med pass; N:o 52, angide förnyad indelning af nyroterade jorden i Blekinge län; N:o 53, om uplåtande af Arjeplougs skolebord till boställe åt skolmästaren derstädes; N:o 54, om anslående af hyresersättning till länsmännen i Frosta härads östra samt
Färs härads norra och södra distrikt i Malmöhus län; och N:o 55, i ani. K. M:s Nåd.
Propos. om ett stycke jords aflåtande från Eskilstuna Kungsladugård till Th.
Munktells mekaniska verkstad i Eskilstuna.
Äfvenledes uplästes och godkändes följande från Exp.Utsk:t inkomna förslag till inledning och §§ i KiksdagsBeslutet, nemi. N:o 1, inledningen; N:o 2, ang. antagua Grundlagsförändringar; N:o 3, ang.
OpinionsNämndens yttrande om Högsta Domstolens Ledamöter; N:o 4, ang.
Just.Ombudsmansvalet m. m.; N:o 5, ang.
Byggnadsordning för städer och köpingar; N:o 6, ang. utvidgad rättighet för tjenstemän att utan Kongl, tillstånd resa utrikes; N:o 7, ang. 'vården af straff-fångars egendom; N:o 8. ang. tiden för beräkning af straffarbete; N:o 9, ang. uphörande af 7:de Kap. Byggn.Balken; samt N:o 10, ang. kalkugnsafgiftens uphörande.
Anmäldes och bordlädes Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskt:s Betänkanden: N:o 60, i ani. af väckt motion om förändring i upbördssiittet af indeita räntor, anslagna till militära tjenstemän; N:o 61, i ani. af dels K. M:s Nåd.
Prop. ang. grunderna för en förändring i sättet för utgörande al
Presterskapets aflöning, dels i ämnet väckta motioner; N:o 62, i ani. af väckta motioner om ändring i Fabriks- och HandtverksOrdmn af den 22 December 1846; N:o 63, i ani. af väckt motion om ändring af 33:dje §:n i Fabriks- och HandtverksOrdm den 22:dre Dec. 1846, i fråga om utfärdande af Gesällbref på landet; och N:o 64, i ani. väckte motioner om vidtagande af åtgärder till förekommande af arbetsfolks kringvandringar för erhållande af arbetsförtjenst.
Den 11 Ap ril f. m. f>9 Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., anförde skriftligen:
Då det är officielt bekant, alt Noriges Rikes Storthing utvalt några af sina medlemmar för att härstädes öfvervara H. M. Konungens kröning samt åj Norska folkets vägnar deltaga i denna högtidliga akt, hemtar jag deraf giltig anledning föreslå att, såsom bevis på Svenska folkets aktning och förtroende för sina Norska bröder, R.
St:r måtte utse 12 ledamöter, 3:ne af hvarje RiksStånd, för att afresa till Trondhjem, att der deltaga i Norska folkets allmänna glädje vidH.
M. Konungens derstädes, till d. 5:te nästkommande Augusti utsatta kröning.
Om, som jag förmodar, detta af mig framställda förslag blir af Rikets Ständer bifallet, så torde Exp.Utsk:t anmodas upsätta förslag till den adress, som deputerade böra vid detta tillfälle till H. M. Konungen aflemna, äfvensom StatsUtsk:t erhålla updrag att anvisa nödiga medel till bestridande af de för dessa lemöters resa och underhåll erforderliga kostnader.
Härefter yttrade Frih.
I sammanhang med denna motion får jag uplysningsvis nämna, att sista gången, som kröning egde rum i Norige, var då Högstsalig H. M. Konung Carl XIV kröntes år 1818, och att R.
St.-r vid detta tillfälle äfven afsände en deputation, bestående af 12 ledamöter, 3 af hvarje stånd; att li. o. Ad:s ledamöter valdes af elektorer, hvarvid utsågos 1 Grefve, Jacob de la Gardie, 1 Friherre, af Nordin, och 1 Adelsman, Ofv.Löjtn. Carl Rappe.
Ad. biträder den framställning, jag tagit mig friheten göra, får jag föreslå att
Ståndet äfven måtte besluta att vänligen inbjuda de öfriga RiksStånden att derom sig förena.
Exc. Hr Gr:n och Landtmm förmälte, att Frih.
Tersmeden hade föreslagit, att R.
St:r skulle utse 12 ledamöter, 3 af hvarje RiksStånd, för att å R.
.St:rs vägnar bevista H. M. Konungens och H. M. Drottningens kröning i Norige, som kommer att ega rum under loppet af instundande sommar; och hemställde H.
Exc. huruvida R. o. Ad:n för sin del behagade besluta att utse 3 medlemmar af Ståndet för att uti den ifrågasatta deputationen deltaga.
Vidare yttrade Fl. Exc., att Frih.
Tersmeden jemväl föreslagit, att R. o. Ad:n, under förutsättning att enahanda beslut, som det af R. o. Ad:n nyss fattade, komme att af de öfriga RiksStånden hvart för sig fattas, skulle anmoda ej mindre StatsUtsk:t att upgöra och inkomma med förslag i afseende å beloppet af det dagtraktamente och den resekostnads-ersättning, som borde de
Deputerade tillkomma, samt om anvisande af medel för dessa kostnaders bestridande, än äfven Exp.Utsk:t att upsätta och afgifva förslag till den und. adress, som vid det ifrågav:de tillfället borde till H. M.
Konungen öfverlemnas; hvarefter H.
Exc. framställde propos. å bifall till hvad sålunda föreslagits, hvilken propos. med ja besvarades. 60 Den 11 April f. m.
Exc. sedermera framställt propos. derå, att de öfrige RiksStånden skulle inbjudas att äfven för deras del fatta likartade beslut med de härofvan omförmälde, samt K. o. Ad. dertill lemnat bifall, hemställde H.
Exc. slutligen, huruvida icke B. o. Ad. funne skäligt att upskjuta frågan om sättet för utseende af R. o. Ad:s Deputerade, intilldess underrättelse ankommit om de öfriga RiksStåndens beslut i saken, hvilken hemställan jemväl bifölls.
Hr Stjernsvärd, Gustaf Mauritzi Jag utbeder mig att hos R. o. Ad. få framställa, att jag icke deltagit i behandlingen af Exp.Utsk:ts förslag till und. skrifvelse i den Morska frågan.
Jag har icke gjort det af den anlrdn att jag ansåg Svea R.
Stir obehöriga — — — — — — — — — — — — — — — — Hr Stjernsvärd afbröts här utaf H. Exc/Hr Grin och •Landtm., som erinrade, att, enär Hr Stjernsvärd, enligt nu gjordt tillkänuagifvande, icke varit närvarande då R. o. Ad. fattade beslut angide lydelsen af R.
Stirs und. skrifvelse rörande Sveriges och Noriges ömsesidiga förhållande, hade Hr Stjernsvärd, enligt VO §:u Riksd.- Ordn., icke rätt att derå tala, utan egde endast att till protokollet anmäla, det han varit frånvarande och i beslutet ej deltagit.
Det var endast såsom en anmälan til! prot., som jag yttrade hvad jag nyss påbörjat, då jag af Hr Grin och Landtm, blef afbruten, och det är min tro, att jag dertill har grundlagsenlig rättighet.
Sedan H. Exc., i anledning häraf, upläst nyssnämnde grund* lagsparagraf, yttrade H. Exc., att Hr Stjernsvärd torde tinna, att densamma uttryckligen frånhände Hr Stjernsvärd all rätt att ingå i någon utveckling af sin åsigt i frågan.
I sådant fall får jag inskränka mig till det tillkännagifvande, som jag gjort, eller att jag icke varit närvide vid behandlingen af frågan.
Efter föredragning af StatsUtskits den 31:ste sisth Mars och 4 d:s bordlagde Uthde N:o 84, ang:de regleringen af utgifterna under RiksStatens Fjerde Hufvudtitel, upropades och yttrade Hr Stjernsvärd:
Jag får tillkännagifva att jag, ehuru närvarande, icke ämnar deltaga i behandlingen af förevide hufvudtitel.
Jag tror icke att det bör mig förtänkas, om jag tillkännagifver de motiver, som föranledt mig till denna förklaring.
Redan förut vid 1840 samt vid 1853—54 års Riksdag har jag nemi. tydligt till*- kännagifvit mina åsigter i förevide ämne; de äro tillräckligt kända Jag har derigenom obestridligen visat att denna hufvudtitel icke är ordnad på ett sätt, som öfverensstämmer med landets behof och till - Den 11 April f m. 61 gångar; jag förnyar denna åsigt medelst tillkännagifvande att landtförsvarets organisation efter mitt omdöme såsom en lyxinrättning är alldeles för kostsam för ett fattigt och skuldbelastadt land som Sverige; att denna organisation, såsom ett varn för folkets sjelfständighet, ifall den skulle blifva hotad, icke inger den tillförsigt, som en dylik inrättning borde göra.
Men då jag är öfvertygad, att under närvarande representationssätt det är omöjligt att i denna fråga frambringa något helgjutet, något fullständigt, och det således endast vore att belasta prof. med öfverflödigt prat, att vid hvarje riksdag komma fram med hvad som redan förut blifvit framdraget, har jag ansett mig böra göra ofvannämnda tillkännagifvande.
Härefter föreslog H.
Exc. Hr Gr. och Landtm., att förev:de Uthde, som innehöll en mängd särskilda hemställanden och förslag, finge punktvis föredragas, hvilket bifölls. l:sta punkten, LandtförsvarsDepartementets Kansli-Expedition.
Mom. litt.
A. Erih.