Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med snillets och kunskapens förenade krafter, har den nu fiamlagde Planen till Myntvärdets upprätthållande blifvit författad.
Flera af de grundläror, som der framställas om Finance- och Stats-Oeconomi, äro tillförene yrkade af store Författare, lika kände för philo* sophisk skarpsinnighet, som utmärkte för finan» ciela jnsigter.
Jag har alltid ansett att Rikets PenningeVerlc ej kan regleras genom något artificielt Finance-Systeme: att det Credit-Systeme, som nöden och tillfälligheterna påfört oss, borde understödjas, så att den minsta möjliga rubbning af Contract i företagna speculationer, och för handen varande varupriser måtte åstadkommas.
Under ett sådant hållande af jemnvigt kan man småningonm tänka på att, genom Landets ökade product, vinna tillgång för Credit-Systemets successiva förbättring.
Ett mynt, som failit i opinionen , men för hvars framtida tillväxt gräns blifvit satt, skall endast genom Samhällets tilltagande Varumängd , utvidgade Handel och växande Folkstock, samt genom det deraf uppkomna behofvet af ett likaledes ökadt Rörelse-Capital, ofelbart med tiden åter-; Ridd. och Ad.
V B, I Afd. 57, Jg, 45® Den ij Amil. få sitt första Värde.
Det är icke genom tvångslagar eller posP tiva föreskrifter, som man understöder Myntets credit.
Säkraste medlet att öka Landets Product, är .Närings-frihet i allmänhet.
Lemnäs denna frihet, och hålles jemn hand öfver Penrtinge* Verket, så frambringar fliten det öfverskott, som småningom fyller Statens behof. örn detta allt delar jag med Höglofl.
Stats* och Banco-Utskotten samma öfvertygelse, men vid tillämpningen af denna Theori, förekommer naturligen den vigtiga fråga : Uppfyller Finance-Planen det åsyftade ändamålet att stadga, fastän långsamt, Rikets Penninge-Verk ?
Det är möjligt, att mitt inskränkta begrepp misstager sig i denna slutföljd, och att mina tvifvelsmål lätt kunna undanrödjas, hvilket jag af upprigtigaste hjerta önskar, då jag nu, tor att uppfylla en medborgerlig pligt, går att framställa dem.
Har man byggt sitt Systeme på en Verkligen fast grund, då man först erkänner nödvändigheten att Rörelse-Capitalet icke bör förminskas, emedan följderna deraf i flera fall skulla blifva vådliga för alla Näringar; men likväl enligt Finance-Planen indrager flerä miRfoner, på sätt Herr Friherre Cederström i sitt särskilta Betänkande närmare utreder?
Gifves väl nå* gon tjenligare utväg till Rikets upphjelpande ätl ökade Exporter?
Marine icke ailä konstlade Finance-Operatiooer äga i sin natur att förr eller sednare misslyckas?
Hvem känner icke, att den hastiga förändringen af Fenninge-Verket år 1767 förkrossade Näringame, jagade Arbetarne utur Landet, tillfogade Riket etl skada i dess Rörelse, som icke på lång tid kunde botas, och störtade många enskiltä förut behållnA Possessionater i elände och Död?
Man ångrade sig då det Var för sent* Huru här man fortfarit ätt för denna bygg* näd bereda fast grund , då det väl medgifveS *’att Lån-operationerne, så länge de mäste äga rum, böra göras genast verksamma till dert högsta effect på Productionenmen man derjemte föreslår, att genom Manufactur Discontetj Jemna Låne-biträden hufvudsakligast åt en ganska inskränkt dass Medborgare, då deremot hela den genom Credit-systemet skuldsatta mas* san af Nationen, vara Possessionater och jordbrukare lemnäs at sitt öde, tvingas att inbetala redan upptagna Lån 1 Province-Discontetne af Den 15 Ayni. flere millioner R:dr, utan att erhålla motsvarande Låne-tillgångar.
Har man genom dessa åtgärder verkligen med rättvisa, klokhet och ömhet sörjt för Egendoms-säkerheten, för Stats-Verkets sjelfbestånd, och för de mera behöfvande och mäst tallrika Samhälls-classernes välfärd?
Månne det icke äro de som i Sverige blifvit försatte i den svåraste belägenhet, och således äfven de, som påkalla den snaraste hjelpen.
Då Province-Disconternas Låne-rörelse inställes, så bör väl pä annat sätt till samma Folk-classer nya Låne-tillgångar öppnas *).
Utvidgad Production är en klar följd af lättnad och ymnig tillgång till förlag.
Hvarföre har icke frågan om Disconterne förekommit i sammanhang roed Finance-Regle *) Dessa Läne-biträden, om de skola ske i Discontväg och uppfylla ändamålet att upphjelpa Jordbruket, böra icke mer äa en gäng om året omsättas med * afbetalning å Capitalet, och Räntan högst vara 5 proCent.
\ Den 15 April. 453 ringen, då den likväl utgör en icke obetydlig del af det hela?
Hvarföre har man icke till Myntvärdets upprätthållande på ett eller annat sätt begagnat Kungsgårdarne, hvartill Kongl.
Maj:t i Dess Nådiga Proposition gifver anledning?
Må det tillåtas mig, till styrka för hvad jag yrkat, att anföra några ord, yttrade år 1810 af den åldrige och erfarne Riddersman, som, lika känd för financiel kunskap, som utmärkt och aktad för patriotiska dygder, ännu i denna stund hedrar detta öfverläggningsrum. ’’Det är,” säger han, ”vid en sann patriotisk öfverensstämmelse emellan Konung och Ständer, till befordran af kloka Oeconomiska Författningar, jordens möjligaste fördelning i sjelfägandes händer samt utvidgad Näringsfrihet, som Sverige bör öfverflödigt kunna föda sig sjelf, och för våra Producter, Guld och Silfver inflyta, utan allt konstigt bemödande, såsom ett öfverskott utöfver vära få verkliga utländska behof.
De dyrkade” ädla metaller utgöra utom dess ingen verklig välmåga eller rikedom.
Spanien och Portugal hafva, med de från Amerika erbållne skatter, mera förlorat än vunnit i invertes styrka.
Det ’ öfverflödiga Guldet har icke be te dt åt 414 Den 15 April, dessa Länder de lyckligaste gyllene tider.
Der. emot har det penningfattiga, men Jorden cultiverande, samt Handels-och Näringsfria Nor» ra Amerika, genom ökad Varu-production, och således emot många Statistikers uträkning, upparbetat sig till en mägtig, sjelfständig Stat, under det att Landets redbara
Mynt länge utträngdes och landsförvistes af öfverllödiga ideala Pappers penningar.’’
Om således icke kan bestridas, att tillökad Varu-production är det mäst verkande medlet att förbättra ett Lands Financer, att helgden af ingångna förbindelser är enda medlet att bibehålla förtroendet bland enskilta, att våldsam rubbning af financiel förhåilan. den alltid har skadligt inflytande på Samhället, sä synes den bästa Finance-Operation i närvarande tidpunct för oss bestå deri, att hvarken öka eller minska Rörelse-Capitalet, men underhålla Låne-Systemet, hvilket, lämpadt efter Producenternes verkliga behof, lemTiar (Jern medel till förkafring och förtroende åt representativa Myntet, som således genom en klok rigtnjng snart kan blifva lagom till mä. tande af förökade varor; ty det är just deri. genom att vi få mera att exportera, som Rörelse-Capitalet säkrast blifver förbättradt.
Om Banquen innom viss kort tid infriade 3-proCents-Sedlarne med deras ålöpande
Ränta, $å blefve sannolikt nu varande Penninge-brist afhulpen- Nämnde Sedlar hafva till det mästa förut circulerat såsom Mynt.
Om Banquen Den 75 April, 4??
derjemte öfvertoge Province-Disconternes tillgångar, och fortsatte en lika Discont-Rörelsa på samma ställen till nästa Riksdag, så ersattes förlusten som nu omtalas, genom Räntan, och ingen blefve lidande.
Sedan jag nu i största korthet genom dessa frågor öppenhjertigt yppat mina batänkligheter, rörande Finance-Projectet, vågar jag vördsamt utbedja mig Högloll.
Ridderskapets och Adelns tålamod att närmare få utveckla nyttan af de tillgångars begagnande, jag tagit mig den friheten att i mjn Motion föreslå, som den 10 Januarii blifvit till Stats, och BancoUtskotten remitterad.
Då man utgår ifrån den synpunct, att ökad Production och Export äro de kraftigaste medel till Financernas upphjelpande,, så äger denna Motion ett så nära sammanhang med det ämne, som nu är under deliberation, att den rätteligen derifrån icke kan skiljas, då betydlig tillgång erhålles till Myntvärdets upprätthållande igenom begagnande af de medel jag haft den äran föreslå.
Den 15 April, ligaste af dessa medel är, Krono-skogarnes upplåtande emot Skatteköp till ägande rätt.
Rikets Skogar äro bland Svenska Nationens stora, man illa begagnade Rikedomar ^
Man tua icke invända, att i flera Provincer , Skogen är till det mästa förstörd , och att andra finnas alldeles skoglösa , ty största delen af Sveriges areal äger omätliga Skogsförråd , som icke begagnas.
Följagtligen , då fråga uppstår om det hela , bör man icke af vissa local förhallanden söka anledning att klaga öfver Skogsbrist i vårt Land.
Vfira statistiska kunskaper om Fosterlandet äro, beklagligen, ganska ofullkomliga.
Vi äga inga noggranna beräkningar öfver Skogarnes tunnlandtal, men det vi kanna är likväl tillräckligt, för att sä vida stadga omdömet , att man klart finner en stor tillgång, endast den med behörig omtanka användes.
Embetsman bar uti dess underdåniga utlåtande till Kongl. M«j:t uppgifvit en beräkning , hvarefter Skogarne i Riket ut* göra 75 millioner tunnland; men sedan 18 millioner tunnland blifvit afräknade,dels för sterila berg, dels för den otillgängliga delen af Norrbottens Län, återstå likväl 2,400 qvadratmil eller ?? millioner tunnland mer och mindre beväxt Skogsmark.
Sedan först Landets, Hufvudstadens och alla Skogsförbrukande Näringars behof blifvit uppfyldt, skulle, enligt samma beräkning , den årliga reproductionen 5-70 gånger öfverstiga Sveriges årliga export af Trävaror , med Skogarnes everdeliga bestånd.
Om man, för att ej missräkna sig, och, på det *11 fruktan derföre må åtminstone hos den opartiske upphöra, täger vid pass t proCent häraf, och i stället för 770 gånger, endast ökar 6 gånger vår nuvarande Träexpuit af En million R:dr, blir likväl den årliga Na - \ / Den 75 April. 457
Om vår tillgång på Trädvaror i de Norra Provincerne klokt användes, så skulle ické tionela vinsten nära dubbelt så stor, som hela Bevillningssumman.
Af andra Länders Statistik känner man att Preussen, som ej är bland de Skogrikaste , drifver en årlig utländsk Handel med Skogsproducter , till circa ij million R:dr Hamb.
B:o ; att Ryssland, de Sr, då icke denne rörelse till Jernbrukens förmenta men missräknade uppmuntran varit förqväfd, exporterat Skogs.effecter till ett värde af i| millioner Silfver-Rubel; att Norrige , de år Handels-Conjuncturen varit gynnande, exporterat ett värde, svarande mot 5 millioner R:dr Hamb.
Då nu i alla dessa Länder Handeln varit fri, och exporten med främmande Skepp varit obehindrad, bör det snarare väcka förundran, att Svenska Trä.Exporten kunnat med de inskränkningar den ofta varit underkastad , likväl uppgå till det redan nämnda beloppet omkring
Att påstå , som några det gjort, att samma fria Handel med Trävaror , som bidrager till de öfriga Nationernes skogs-afsättning, skulle minska vår, synes väl icke förtjena en vederläggning.
Ögonblickets interesse ger satser, men ger ej principer, och bland dessa satser intränger sig äfven denna, som motskäl för Skogarnes försäljning ; gande rätten kan missbrukas.
Möjligheten af en eller annan enskilt Jordägares oförstånd och misshushållning kan , i denna likasom i alla andra Näringar , icke blifva ett giltigt skäl emot den enskilt» fria omtankans och verksamhetens stora, allmänna och välgörande verkningar , godkände och bekräftade af förnuft och erfarenhet.
Det goda, det nyttiga, det heligaste för människan kan missbrukas och blir missbrukadtj der är alla skapade tings, 458 Den 15 April. allenast flera millioner
R:dr årlig National-in. komst derigenom erhållas, utan det vore der. det är vära dygdigaste böjelsers , det är vära förståndsförmögenbeters , det är vära kunskapers öde!
Sjelfva snillet nyttjas ofta förvändt : och hvad har tili en mera himmelsskriande grad blifvit raissbmkadt, än Borgerliga Lagen och Religionen.
Vore det derföre rimligt, att ej begagna dem ?
Sä äfven förhåller det sig med användandet af förenämnde, för detta Land , sä rika Skogstillgång.
Om genom en fullkomlig Handels-frihet, Kö. parnes antal ökades, skulle produkternes pris äfven tilltaga, hvarigenom icke allenast de närmast kusten belägna Skogar erhölle ett värde som de nu sakna, utan ock transporten gjordes möjlig frän de längre in i Landet belägna.
Detta har för några år sedan visat sig i Göteborg, dit timmerflottor anländt, sorn på 2c mils afstånd , långs ät sjöar och strömdrag , blifvit nedflottade till Wenerns strand , och derifrån åter 20 mil, eller tillsammans 40 , förde till Göteborg för att exporteras. Svenska Skogshushållningen är i höggrad van« Vårdad.
Att Skogarne öfver hufvud tagit för det närvarande i stor proportion öfverstiga verkliga behofvet, har blifvit bevist.
Att de enskilta intressen gom tala för ett ökadt begagnande af denna nadonela rikedom , öfverväga dem , sorn yrka inskränkning deruti , är för påtagligt, att behöfva bevisas.
Alla Skogsägare i Riket förorättas om ej trädet betalas till ett lämpligt pris; det är blott Svenska Skeppsägarens och Redarens intressen , som deremot fordra lågt pris på produkten , ingen eller obetydlig medtäflan af främmande Exportörer.
Hvad afseende förtjenar väl detta sednare mot Statens allmänna fördel, den stora folkmassans välmåga, od - Den 15 April, 459 jemte den genaste vägen till Financernes, Landtbrukets och alla Näringars ppphjelpande. lingens framsteg, populationens tillväxt, haodelsbalancens och penningeverkets förbättring, genom ökad production och export.
Säkrast befordras ändamålet genom privates ägande rätt till skogarne , och deraf följande friare disposition , samt en oinskränkt exporträltighet tör alla Nationers fartyg.
Orimligt i alla afseenden är förbudet att utfö. ra Master och .Storverks-trän.
Det är just detta förbud , sorn förorsakat brist på dylika Skogseffecter , ty det »r naturligt att skogsägaren, då han ingen vinst deraf kan hämta, nedhugger trädet, så fort det blifver lagom stort till en Fjelke, som blott med Svenska Skepp får utföras.
Endast tillåtelsen att exportera Mäster och Trän af hvad srorlek som helst , kan förmå honom att låta en del af sin skog Uppväxa till fullkomlig mognad, Kronoskogarne ligga nu Staten till kostnad, dä deras afskastning ej en gång ersätter Jägeri-Betjeningens lön, De skatter de hysa , ligga obegagnade , och då Jägeri-Betjeningen ej kan förslå att dem bevaka, plundras de på ett olofligt sätt, i stal. let att förståndigt skötas och gifva afkastning.
LTp. lätas de till ägande rätt, kan Staten deraf vinna både köpeskilling och ständig skatt, Den enskilta vården om egendom , skall på skogarne verka en förståndigare skötsel och ur skogarne skall hämtas en betydlig export-artikel, som, då den ökar enskilta förmögenheten , äfven skall bidraga till Reglering af Statens penning-verk.
Långt ifrån det Skogarne
Under ägande rättens vård förenad med fri Handel och Export skulle förödas, skulle de enligt min tänka , just derigenom mera fredas och vårdas.
Det som skall säljas till utrikes Orter , måste vara mogna träd.
Bonden tillgriper då intet annat, utan spar det såsom en dyrbar egendom ; hvaremot han nu 460 Den 15 April.
Det är bland hufvudgrunderna för StatsOeconomien, att på allt möjligt satt befordra sätter intet värde derpå, utan foijer sina förfäders vana , att med svedjande förstöra hela den trakt , som pl annat sätt ger ingen eller ringa afkastning.
Denna försäljning af trädvaror till Export skulle aldrig med Landets sanna fördel kunna verkställas, innan Skogarne kommit under ägande rätt.
En mångfaldigt förökad Jägeristat skulle icke förslå att vaka öfver företaget, och de försnillningar , sorn dervid ej kunde hindras , skul|e förtära Statens egendom, utan att någon deraf droge fördel- Komma åter dessa Skogar under ägande rätt, blifva de snart använde till Export , derest Exporten genom lämpliga handelsförfattningar befordrades.
Statens directa vinst uppkommer genom köpeskillingar och nya grund-räntor; men lika vigtig vore den indi* recta genom en ökad export, en förståndig skötsel af Skogarne och ett rigtigt begagnande af de många tillfällen de lemna till afkatsning, allt beroende af en utvidgad Handelsfrihet och derjemte uppmuntrad industri.
Hvad angär upplåtandet till ägande rätt af Boställshemman , som nu besittas genom arrende, hvilket jag i mitt förra Memorial föreslår, är sådant för Staten och Jordbrukets uppkomst vigtigt af samma skäl, att deras skötsel med full omsorg och till en sann odlings befordrande aldrig kan vinnas, innan disponenten blir ägare.
Indelnings-Verkets grund blefve derigenom icke rubbad, enär de deraf utgående årliga räntor alltid förblefve Embetsmännens Löneanslag , och man vid försäljningen kunde fästa sädana villkor, att
Skattelöseskillingen, som efter väl uträknade grunder, borde bestämmas, blefve en direct Capital-vinst för Staten : och Landets Den jj April. försäljningen af egna Producter; att genom utskeppningen deraf bereda National-Kikedom, hvilken, spridd bland alla classer i Samhället, föder kätlek till Fosterlandet, och danar denna patriotism, sorn alltid uppkommer genom välmåga och åtnjutande af en frihet, Sorn ej är Laglöshetens yra, af en säkerhet, som i Constitutionen äger sitt kraftiga stöd Då Rikets sjelfbestånd till en stor del hvilar deruppå, att den nuvarande Penningeförlägenheteu afhjelpes på ett sätt, som svarar emot ändamålet, som upplifvar alla Näringar och derigenom befordrar en med hvarje år stigande Production, synes mig attén tillgång, Som med skäl kan anses såsom den betydligaste, också bör begagnas och alla de svårigheter undanrödjas, som hindra dess antagande.
Jag medgifver, att det för Staten skulle medföra väl icke lika stor , men dock betydlig fördel, om besittningen någorlunda närmade sig till ägande rätt, så att Arrendetiden icke vore kortare än 60 är, hvarvid också en viss städja vid försra tillträdet borde betalas , och arrendet erläggas endast i spannmål, samt vid Arrendets slut, förre Arrendatorn eller hans rätts innehafvare äga företräde till prolongation emot samma Arrendesumma, som någon annan högst ville gifva.
Alla Officers-Boställen låra utgöra 738 \ mantal. Den April. de indragne Lönerna understödde och Uppmuntrade Näringarne:
Vatu-producterne öka* deS och deras utskeppning återbragte Specie* mynt.
Riks-Skulden afbetaltes och förmögenheten spriddes bland alla Folk-classer, som ännu vörda och välsigna hans minne.
Skola hos oss Nationefls Representanter handla i ett motsatt förhållande, och icke en gång begagna de rikedomar som finnas innom oss sjelfva?
Det närmast Sverige belägna Land, der #n ordentligare Skogs hushållning blifvit in* förd och Skogarne uppskattade till sitt värde är Seland.
Pa denna föga Skogrika Ö har innehållet af Skogsmarken, som urgör ej fyllest t4ö af Sveriges Skogsrymd, blifvit uppskattad till I3 millioner R:dr i Silfver.
Uti ett annat mer aflägset, men änrtu mindre skogrikt Land, Frankrike, har man nyligen sett Styrelsen uti försäljningen af blott en del Kronan tillhörige Skogar, finna en tillgång af 400 millioner Francs, eller mer än 66 millioner R:dr Hamb.
Om vi ännu äga ett Ovanligt hardt climat, om urgamla nästen för köld, frost och fuktighet stå alldeles orubbade, om Sverige ännu köper
Säd och Victualie-Varor af andra Natio - t)en 15 April. 463 lief, om vår Folkmängd än i dag på intet sätt svarar emot Landets vidd, om Kfla vidsträckta trakter af Sveriges odlingsbara jord, ännu äro obebyggde och ouppodlade: böra vi deröfver vara förundrade när var Hufvndnäring under seklers förlopp legat fängslad af Monopoliska SkråFörfattning3r, och de rika Producter af t rävaror vi äga att föryttra, genom sjelfva Lagarna, dels alldeles icke fa utföras med främmande Skepp, dels äga frihet dertill endast uti viss qvantitet, och i bestämd proportion till den öfriga lasten, då den består af Jern, dels disponeras af vissa Corporationer, och i de flesta fall, vid utförandet med utländska fartyg, böra erlägga tredubbel utgående Tull *), emot den, som af Svenska Skepp i dylikt fall erlägges, ehuru denna Tull afven med eg. na Skepp är, i proportion af värdet, mångdubbel mot Tullen för andra Svenska varor.
Enligt Markegångs-Taxorna är medelpriset för en cubik fot träd uti form af ved, för inrikes Consumtion i Län **), sedan Productionskostnaden blifvit afdragen, icke 2 runstycken.
För samma cubikfot under form af Masttimmer eller Bräder, erhåller Producenten, vid inlastningen till export, minst 8 *k., eller vid pass 48 gånger så mycket.
Utförd och försåld i Engelsk hamn, gäller denna cubikfot ( '*) Anda till Sex R:dr Hamb, Banco får en Bjelke. *e) Dessa Län äro: Norrbotten, Westerbotten.
Wester-Norrland , Jemtland, Gefleborg, Stora Köp. parberg, Wermeland, Örebro, Jönköping, Kronoberg, Kalmar, Blekinge och Gottland. 464 Den 15 April.
R:dr i Banco, det viii säga 6 gånger mer än vid inlastningen och vid pass 300 gänger mer än i form af huggen Ved på Productions orten.
Det är således endast våra egna Författningar, som tvinga Landtmannen att sälja de Skogs-effekter , som exporteras . til 1 så låga pris Svenska Skeppsägaren behagar att utsätta *).
Sådana Lagar demoralisera hela Nationer, då de deremot som iiro billiga och rättvisa, medföra den mäst välgörande verkan, äfven på folkets lynne och tänkesätt.
Hit kan lämpas hvad ett stort snille sagt: ’’Det gifves ett medel att *) Adam Smith säger: ”När en Nation ger sina egna Köpmän, Handtverkare och Munufactuip* ster ett slags Monopolium på den inhemska försäljningen , höjes Maoufactur- och Handels vinsten, utöfver ett billigt förhållande till Jordbruks vinsten , och den förra drar följagtligen frän Jordbruker en del af det capital, sorn pä detta sistnämnde förut blifvit användt, eller i annat fall derpå skolat användas.
Detta icke allenast nersätter det verkeliga värdet af Jordbrukets product, utan minskar äfven dess vinst.
Jordbruket göres pä detta sätt till mindre förmånligt, men deremot Handel och Manufncturer till mera förmånliga än de eljest skulle vara ; och hvar och en lockas af sitt eget intresse, att draga både sitt Capital och sin industri ifrån det förra , till dessa sednare yrken.
Att i någon mån motarbeta den ena Medborgare-classens fördelar, för att derigenom gynna den andra , är uppenbart stridande emot den rättvisa och jemnlika behandling, som Regeringen är skyldig sina undersåtare af alla Stånd.
Den 15 April. 46?
att upplysa alla Folk, ett medel, sorn ar det kraftigaste och säkraste, och detta medel äto Lagarne.
Stifta goda och rättvisa Lagar, och var viss att hos folket skapa upplysning, lydnad för Öfverhet, känsla af skyldigheter, kärlek för Fäderneslandet, nit för ciess väl och bestånd, seder, samfundsdygd och en sann medboigerlig anda.”
Om till exempel Lagarne tilläde Jordbrukaren rättighet att efter vissa gynnande föreskrifter, äga uteslutande rätt att betala i abriquantens, Fabriques-Idkarens eller Köpmannens varor, vore obillighettn lika stor, men skadan likväl .mindre, emedan Moder-närin. gen är just den, sein skall föda de öfriga.
Vid betraktande ?.f dessa hos ess ännu gillande monopokska Författningar, hvem in. stämmer icke med den store Fredric JI. i Preussen, då han säger:
Sverige måtte vara ett naagiigt Land, emedan dess Innevånare i Secler arbetat på sin undergång utan att kunna vinna målet.’’
Om vid detta Riksmöte det beslut fattades, att Handeln med Trädvaror klefve fri till införsel, och att alia Kronan tillhörige Skogar, som ej redan blifvit disponerade, enligt! vissa af Riksens Ständer antagna grunder *), skulle styckas och i mindre trakter, ■*)
De stadgar som nödvändigheten påkallar för Skogarnes sköttse!, sedan de kommit onder ägande Kidd. och Ad.
Prot. V B. 1 Afd. 59, 60. 466
Den 15 April. på allmän Auction till den mestbjudande för. säijas mot köpeskilling oell årlig skatt, på rätt, torde bora inskränkas till några få förbehåll , blott de rigiigr handhafvas, jemte sådana underrättelsers meddelande, sorn klart upplysa om bästa sättet att vårda Skogen.
Skogsbushälloir.gen i Tyskland synes mig knnt a anföras såsom ett upplysande Exempel till efterföljd.
Der äro S> ogarne in« delte i byggen, och den trakten instängd, som skall fredas.
Marken upphacka* och besås med tjenliga trädfrön.
Skogen fördelas i 70, 80 a 90 delar, eller sa mårga år , som efter olika local och jordmän beräknas till dess återväxt.
En Skogstrakt, sorn redan är gallrad och gies, bör icke genom vidare gallring atihtas
Det enda rätta är att förfara på förenämnde sätt. så att Skogen åter är tillväxt innan man återkommer till det afhuggna stället.
Denna methode kan under nuvarande disposition af Krono* Skogome icke verkställas.
Huru förpligta aflägset boende personer till ett enda bämfnings-ställe ?