Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han säger nemi.: ”Sundhels-colhm eger öfverinseendet å den militära ”sjukvården och chefskapet öfver Fältläkara-korpsen. sitt öfver”'flytta nämnde maktpåliggande befattning på en enda person, ”anser jag betänkligt.” Rör:de Krigs-colhm låter det deremot helt olika; han säger nemi.: ”Den polyarkiskt collegiala styrelseformen har blifvit bibehållen bredvid den ensamt ansvarige Deparl:ts-chefen.
Den ansvarighet som R.F. stadgar för Deparl:ts-chefen bör utgöra ett ”säkrare skydd mot maktmissbruk ån den oåtkomlighet som skyd”dar collegii-ledamoten.”
Sedan jag hittills nödgats uteslutande klandra, kommer jag med desto större tillfredsställelse till ett kapitel der jag äfven får berömma.
I hvad Hr Stiernsvärd yttrat rör:de Sjöförsvaret instämmer jag i de flesta delar.
Jag anser af högsta vigt att återgifva detta vapen det anseende det förtjenar, samt att bevilja öfver, ej under, hvad som blifvit äskadt.
Jag tror att vi hafva råd och pligt att öfva vårt sjöfolk, alt sätta vår materiel i ordning, samt underhålla en (lotta, som kan betrygga vår handel och våra kuster, samt göra vår allians eftersökt, ej blott en samling roddbåtar.
Skänkte vi |:del så mycket åt flottan som åt bränvinspannan, kunde vi vara en fruktansvärd sjömakt.
Sveriges finanser äro nu bättre, ej sämre än år 1788, då det kunde hålla i sjön 26 liniesskepp och 16 fregatter.
Jag skiljer mig dock från Hr Stiernsvärd deruti, att jag ej tror det vara rätt att taga den enda skjortan af kroppen på Pehr derföre alt Pål är naken.
Jag anser våra samleliga hufvudtitlar så kringskurna, att föga eller intet kan någon af dem fråntagas utan förorsakandet af brist.
Hvad serskilt den första beträffar, beder jag att få fästa Hr Stiernsvärds upmärksamhet dervid, att den enl. sistförsamlade Ständers beslut, redan utgör ej 686,900, men 761,700 b:ko; genom de 75,000 b:ko, sorn blifvit anslagne till H. K. II.
Kronprinsens hofhållning, från början af det år då H. K.
H:s förmälning komme att ega rum.
19,000 r:dr utgör således den enda nu äskade förhöjning, då man, lika med Hr Stiernsvärd, ej inberäknar det anslag en ledamot af detta Stånd föreslagit till de K.
Prinsarne, hvilket dock äfven jag anser högst nödvändigt, enär ej ens den strängaste hus - Den 15 Januari. 127 hållare torde knnna försvara, att Furstar i Sveriges urgamla konungarike aflönas med ungefär samma summa, som Kaptener i mönster-republiken på andra sidan Atlantiska hafvet.
Hr Stiernsvärd vill nu icke allenast afslå den äskade förhöjningen, ulan äfven nedsätta första Hufvudtitelns anslag med 63,000 r:dr, likväl såsom orden falla sig, ”utan att härigenom någon ”rubbning må ega rum i de anslag, som för närvar, perso”nelt tillfalla H. M. Konungen och den K. Familjen.'''
Huru detta skall låta sig göra, då Hufvudliteln endast innefattar anslaget till Konungahuset, har Hr Stiernsvärd emedlertid beklagligen ej uplyst.
Kanske skall indragningen ske å anslagen till underhållandet af slotten, ved och lyshållning m. m. d.
Det vore att säga till en person, jag vill ej draga något från edra personliga inkomster, jag vill blott borttaga hvad ni behöfver alt betala hyra, ljus och ved.
Jag får således i allo afstyrka de indragningar Hr Stiernsvärd föreslår och vågar hysa den förhoppning, alt StatsUtsk. skall, med vidsträcktare blick och känsla för fosterlandets välgång, bevilja de ingalunda öfverdrifna anslag, som K. M. i Dess nåd. propos. af R.
St. äskat. o Åtskilliga ledamöter hördes härtill yttra bifall.
Då nu Hr Stiernsvärd erinrade, alt han begärt det ha^s ifråga var. anmärkmr, äfven måtte kommuniceras de öfrige RiksStm, lillkännagaf H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, att propos. derom redan blifvit framställd och af R. o. Ad. bifallen; hvarefter Hr Björnstjerna och Hr Lefre'n anhöllo, att deras nu afgifne yttranden måtte få åtfölja denna kommunikation; hvilket bifölls med förbehåll om dertill erforderliga exemplars aflemnande.
Det är anledn. lill anmärkn. mot Chefen och föredragande Statsrådet för Landtförsvarsdepart:t, hvarom remiss begäres till Const.Ulsk., inför hvilket anmärkmr upgifvas skola.
Sedan Hr Stiernsvärd härjemte aflemuat ett. försegladt konvolut med adress till R.
St:s Const.Utsk., förklarade H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., att denna anmärkms-anledn. jemlikt 29 § Riksd.- Ordn. komme ali remitteras till Const.Ulsk.
Föredrogs, men lades, på begäran af Frih.
Cederström, Rudolf och Frih. Stjernstedt, Fredrik, ånyo på bordet BankoUtsk:s d. 11 dennes bordlagda mern.
N:o 3 om val af Revisorer och Suppleanter vid Lånekontoren m. m.
Äfvenledes föredrogs, men lades, på begäran af Frih. Cederström, Rudolf, och Gr.
Lagerbjelke, Gustaf, ånyo påbor - 128 Den 15 Januari. det BankoUtsk:s d. 11 dennes bordlagda mern.
N:o 4, med återlemnande af Per Hanssons motion.
Vid föredragning af BankoUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagria mern.
N:o 5, med åtcrlemnande af en utaf Rikdagsfullmäkligen Nils Jeppson väckt motion, blef jemväl detta meni. ånyo bordlagdt uppå begäran af Frih. Cederslrom, Rudo 1 f, och Frih. von Stedingk, Styrbjörn.
Föredrogs LagUtskis d. 11 dennes på bordet lagda utlåt.
Sedan, i sista plenum, erinradt blifvit, huruledes ifrågavar. motion tillhörer LagUtsk:s behandling, låt vara i förening med BankoUtsk., i följd hvaraf förstnämnde Ulsk. egt att, på sätt Riksd.Ordn. gifver vid handen, samverka med sislberörde Ulsk., men icke bordt återsända motionen, alldeles som om den icke på något sätt rörde LagUtsk. att handlägga, har jag, med anledn. af hvad sednast yttrades, det vörd samma yrkande att framställa, det motionen måtte till de båda Utskm, Lag- och Banko-, vaida remitterad.
Derest II. R. o. Ad. behagar godkänna denna ödmjukliga hemställan, kan jag bespara mig det utförligare anförande, jag, lill utveckling och närmare förtydligande af frågans beskaffenhet, eljest hade trott mig böra vid detta tillfälle afgifva.
Sedan jag såväl nu, som i förra ple num, endast fästat mig vid den speciella frågan, hvart remitteras borde, men icke ansett mig böra yttra något på förhand, ronde möjliga lämpligheten af motionens innehåll, öfverlemnandes utredningen deraf till vederbörl. Ulsk., så torde R. o. Ad. finna min dre nödigt, alt mina anmärkmr åtfölja lill Utskm, utan anhåller jag allenast att de må i R. o. Ad:s prot. qvarstå.
Uppå härefter framställd prnpos. förklarade R. o. Ad., att den uti förevar, utlåt, älerlemnade motion borde behandlas af Banko- och LagUlskm.
Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagda mern.
Vid föredragning af StatsUlsk:s d. 11 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 19, i anledn. af väckt motion om anslag af statsmedel till upförande af en stenbro öfver Skellefteä eif, blef della utlät af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 20, Oen 15 Januari. 129 20, i anledn. af väckt motion om anslag af kronotionde till Askersunds stads församlings kyrka.
Genom ofullständiga och således felaktiga uplysningar inom StatsUtsk. liar i utlåt, blifvit anfördt, att Askersunds stadskyrka redan eger ett visst <[vantum spanmål sig anslaget; men förhållandet är, att del anslag som äskats, är afsedt för Askersunds landsförsamlings kyrka och således icke för stadens.
På detta skäl anhåller jag om propos. på återremiss, på det alt nämnde misstag må bli rättadt i enlighet med verkliga förhållandet.
Då nu IT.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge denna anmärkn. föranleda lill återremiss af StatsUtsk:s förevar. utlåt., ropades ja jemte ett eller annat nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Föredrogs och bifölls StatsUtskis d. 11 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 21, i anledn. af vackt motion om lönelillökning åt Häradsskrifvaren Bjoerklund på Oland.
Uplästes ankomne prot.utdr. från 1’resteSt. af d. 4 och 8, från BorgareSt. af d. 8, samt från BondeSt. af d. 8 och 11 dennes.
Gr. Mörner, Otto
I ett föregående plenum har Ilr Frih.
Bennel framställt flera nnmärkn:r emot den motion jag väckt om årligt anslag af 6,000 r:dr b:ko till de sköna konsternas upmuntran.
Som jag då var frånvar. har jag förskaffat mig tillfälle taga kännedom af Frih. Bennets yttrande, och går nu att närmare utveckla de skäl hvaruppå min motion grundats och de olägenheter jag tror mig se uti hans motion.
Ilr Frih.
Bennet har begärt hela anslaget 6,000 r:dr b:ko till beställningar af konst-alster hos utmärkte inhemske konstnärer; om jag också, lika med den värde Frilen, älskar antaga att vårt land eger utmärkta konstnärer, måste jag dock befara att utmärkta konstalster sällan åstadkommas på beställning; på sådan väg erhåller man fabrikater, sällan konstalster.
Begreppet beställning innesluter ordet förskott, och hvad Slaten slideligen erhölle för sina förskotter blefve högst problematiskt.
Deremot har jag ansett nyttigt, att en del af det begärda anslaget blefve användt till inköp af sådane nya konstalster, som förtjente att utmärkas och blifva mera allmänt kända.
Ej eller torde någon fosterlandsvän bestrida angelägenheten af att vi noga vårda, samla och återställa de konstalster, som från äldre lider finnas på flere ställen i riket, och som redan i betydlig del för3 II. 9 130 Den 15 Januari. sålts till utlandet.
Till stöd för raina npgifter härutinnan åberopade iag ett mera. af Artisten Mandelgren sora, i flere år, på allmän bekostnad rest landet omkring att förteckna befintliga konstalster och hvilket mera. jemväl innehåller flere i sak npgifne aumärkntr emot det sätt, hvarpå några af de under Ofver-Inttsembeltts vård befintlige allmänna konstalster blifvit vårdade.
L)å K.
M. infordrat förklaring af närande embetsverk har ett mern. afgifvits, som hufvudsak!igast innebär en högst dålig orlofssedel om llr Mandelgren, såsom konstkännare.
Af den ädla ridderlighet jag länge känt hos Frih. Bennet, hade jag ej väntat att han skulle, på delta rum, blott upläsa ena partens yttrande; hade Hr Mandelgrens mern. jemväl blifvit npläst, hade Ståndet kommit i tillfälle bedömma, hvem af de tvistande, som framlagt skäl för sina påståenden, hvem som utfarit i maktspråk.
Då likvisst denna kontrovers egentligen ej tillhörer R. o. Ad:s afgörande, utan K. M., torde blott böra nämnas, att hela skriflvexlingen härutinnan skall tillhandahållas StatsUlsk. då man såmedelst undviker uptaga Ståndets dyrbara lid.
Emedlertid kan jag ej nog förorda bevarandet och samlandet af de gamla dyrbara konstalster, som finnas i allmän ego.
Bennet har yttrat tvifvel om huruvida den af mig til! inköp förordade Hr Kanslirådet
Krulmeijers gravyr-samling skulle vara lill salu.
Lyckligtvis har denna för konsthistorien sä lärorika samling ej varit till salu, eljest hafva flere af grannrikena redan sökt tillegna sig densamma ; men skulle Ständerna anslå medel till inköp af denna samling, har jag grundad anledn. förmoda, att den lika patriotiske som oegennyttige samlaren, ej skulle vägra ali upgöra ett lifslidsköp el er annat aftal, hvarigenom samlingen framdeles kunde öfvergå till all län vård och blifva en ständig och nyttig hjelpreda för alla konstvä iner.
Dä den summa jag årligen härtill föreslagit blott är 1,0(0 r:dr b:ko, och samlingen i dess nuvar. skick, med öfver 12,000 g avyrer af hvilka många, i den större utländska konsthandeln, betalat med 4 å 500 francs, lärer kostat egaren öfver 12,000 r:dr b;ki , kunde ett sådant inköp blott ske småningom.
Delta vore äfv n lämpligast då först, sedan national-museibyggnaden blifvit fu! bordad, någon lämplig lokal torde finnas för samlingens upställam e. Baron Bennet har anmärkt vidare, att det anslag af 1,000 r:dr b:ko årligen, som föreslagits lill inköp af gamla minnesmärken och konstsaker, lämpligast hemfaller under Vitterin-, Hist- och Antiqv.-Akad:s verksamhet; jag skulle nästan tro, ali så äfven vore fallet och får till Utsk:s begrundande öfverlemna denna serskilda framställning, om användandet af denna del i anslaget.
Som anledn. till min motion måste jag återkalla i Frih. Bennets minne, att han förliden riksdag, ehuru utan framgång, begärde anslag af 20,000 r:dr b:ko i enahanda syftning; om man nu begärde mindre, och nogare fördelade anslaget, skulle möjligen något kunna erhållas.
Serskildt tror jag ej något klander böra upstå emot det årliga måttliga anslag jag begärt för Artisters och Litteratörers Pensions-kassa, då denna berömvärda inrättning
Den 15 Januari. 131 tyckes erbjuda garanti af en klok och tillförlitlig förvaltning, torde väl ett sådant bidrag vara lindrigare än hvarje annan utväg, och för min del skulle jag gerna se om Utsk. kunde förhöja denna del af anslaget.
Vördsamligen får jag anhålla, att detta mitt yttrande må till StalsUtsk. åtfölja den redan remitterade motionen.
Hr von Knorring, Erik Oscar: Frih.
Bennet har väckt motion om anslag, 0,000 r:dr, till att användas till utmärkta artister inom riket, alt upköpa deras arbeten eller på annat sätt uphjelpa deras i allmänhet vanlottade ställning.
Sedan har Gr. Mörner, 0. G., yrkat, att dessa G,000 r:dr skulle användas, som jag vill minnas, på följande sätt: 1,533: 16. åt en s. k. Conservator; 1,000: — för inlösande af Krutmeyerska samlingen; 1,000: — till inlösande af konsthistoriska alster (tillhörande Hist.-, Vitt.- och Anliqv.-Akad.?); 2,000: — till yngre Artister, och 466: 32. till Artisternes och Litleralörernes Pensionskassa.
Häraf kan jag icke finna, att Gr.
Mörner föreslagit mer än de 2,000 r.dr lill samma ändamål, som Frih.
Bennet ganska ädelt åsyftat.
Den öfriga partiella fördelningen, synes mig icke alls vara i den förste motionärens syfte.
Man har i allmänhet tagit för regel vid all räkning, att försl göra talen till lika sorter.
Mörner tycks häremot vilja nu dividera de 6,000 r:dr med småsummor, till sina syften hell olika med hvad Frih.
Bennet äskat.
Jag kan åtminstone icke finna, vid t. ex. de 1,000 r:dr lill inlösande af konsthistoriska alster, att detta kan betraktas som ett understöd för utmärkta artister, med mindre Hr Grefven sjelf, eller genom egaren till dessa alster, vill låta upsöka de artister, som för längre eller kortare tid sedan desamma producerat.
Så äfven vid den öfriga fördelningen, som Hr Gr:n äskat, har jag svårt att fiona, huru konstnärerna skulle vinna något understöd.
På dessa grunder anhåller jag, att H. StalsUtsk. ville vid Hr Gr.
Mörners, sednare än Frih. Bennets, inkomna motion, icke fästa något afseende, såvida ej Utsk. anser sig kunna bevilja serskildt 6,000 r:dr för de af Ilr Gr:n afsedda ändamål.
Jag tror mig hafva temligen tydligt visat den stora skillnad, som besticker sig mellan den motion, som jag haft den äran alt väcka, och den som Gr.
Hr Gr:n tycks icke hafva rätt reda på det anförande jag föredragit B. o. Ad., i annat fall hade han icke haft det yttrande som vi fått åhöra.
Det är en gifven regel, att den ena tjensten kräfver den andra, och att Gr.
Mörner, som finner sig synnerligen betjenad af ett åberopadt mern., på allt sätt skall söka försvara detsamma för den tjenst berörde mern. gjort honom.
Men jag fruktar att han icke lyckas i sina bemödanden.
Jag kan nemi. icke föreställa mig att ett embetsverk, hvilket Konungen ålägger att framställa sina tankar i ett ämne, skall ens kunna vå 9* - 132 Den 15 Januari. ga att yttra något annat, än hvad sorn stride öfverensståmmer med sanningen.
Det var under denna förutsättning, som jag begagnade mig af Öfver-Int:s-Emb:s utlåt, öfver ifrågavar. mern., emedan jag derigenom fann ett ljus spridas öfver det mörker, som Gr.
Mörner lemnat i sitt anförande, såväl med hänsigt till sjelfva merms uteblifvande, som ock uteblifvandet af Konungens svar derå.
Jag lemnar derhän hvad utlåt.
StatsUtsk. må afgifva på detta mern., men hoppas alt det icke må blifva ett tillstyrkande lill Gr:ns motion, sådan den nn blifvit framställd, emedan det skulle, från Ständernas sida, kunna anses som ett ogillande, så väl af det svar Konungen låtit gifva den värda underd. memorialisten, som af den tystnad hvarmed K.
M. låtit delta ämne tillsvidare hvila för R.
Talaren näst före den siste, har alldeles misstagit sig om hvad jag yttrat i afseende på det af mig föreslagna anslaget till Vitt.-, Hist.- och Antiqv.-Akad., hvarmed jag afsett inköp af inom landet varande verkliga konstskatter.
Bennet yttrat, påkallar icke något svar, anseende jag saken kunna vara sådan den är, utan vidare debatterande och denna diskussion helt enkelt lemnäs till StatsUtsk.
Remitterades till StatsUtsk. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 3 e. m.
Lördagen den 18 Januari 1851.
Justerades 7 prot.uldr. för d. 15 dennes.
Uplästes lill justering pleni-prol:n för d. 17 och 18 sisth Dec.
Hr Tersmeden Nils:
Jag anhåller vördsamt, att vid slutet af det nu justerade proht, der voterm omnämnes, måtte insättas en anmärkn. om att fem volens-sedlar kasserades.
Att förhållandet är sådant, torde vara kändt såväl af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm., Den 18 Januari. 133 som af llidd.Sekret.
Anlednm lill denna min anhållan är den, ali det stora antalet frånvar. ledamöter af R. o.
Ad. vid nyssnämnde voler, väckt mycken upmärksamhet både inom och utom detta hus.
Tidningarne hafva upgifvit ända till 60 personer frånvar.
, utan att det kunnat vederläggas.
Dä i anledn. häraf lindert.
Ridd.Sekret, förklarade sig icke ihågkomma huru många voter;s-sedlar vid den ifrågavar. voteringen hade blifvit kasserade, anmälde sig och yttrade Gr.
Med anledn. af den här väckta frågan om de kasserade sedlarnes antal, så får jag, som jemväl hade äran sitta vid bordet och föra prot. vid voterm, intyga, alt fem sedlar kasserades, emedan de voro dubbla.
Äfvenledes jag får instämma i hvad Hr Tersmeden yttrat.
Jag hade också äran att vara ibland dem som sulto vid bordel och förde prot. vid voteringen.
De uplästa prot:n blefvo härefter, med bifall lill det deri af Hr Tersmeden föreslagna tillägg, af R. o. Ad. godkände.
Landtm, tillkännagaf, att till honora ankommit en skrifvelse från Talmannen i PresteSt. af följande innehåll : Sedan Vällofl. BorgareSt. genom dess Talman benäget tillkännagifvit, alt bemälde Stånds klubb-lokal alla Onsdags-och Lördags-aftnar är, såsom gemensam klubb, för ledamöter af alla fyra RiksStm öppen, samt derefter II. Ex. o. Landtm, likaledes gifvit vid handen, alt H. R. o.
Ad. med nöje ser sin klubb besökt af ledamöter utaf de öfriga RiksStm, och ali densamma är för dem, likasom för R. o. Ad:s egua medlemmar, öppen alla aftnar, dä plenum på Riddalh. icke inträffar; sä får jag, dertill anmodad af PresteSt., som med erkänsla emottagit dessa meddelanden och jemväl för sin del önskar befordra den närmare och förtroligare beröringen RiksSlms ledamöter emellan, äran anhålla, att H. Ex. o. Landtm., jemte tillkännagifvande att PresteShs klubb, belägen i huset N:o 1 vid nedra Munkbron, är tillgänglig alla aftnar, då plenum icke hålles, täcktes inför fl. R. o. Ad. anmäla, att PresteSt. med fägnad skulle bland de besökande derstädes se ledamöter af det H.
Stockholm d. 15 Januari 1851.
Fr. af Wingård.
Upläsles ett af Frill.
Cederström, Olof Rudolf, inlemnadl sä lydande mern.:
Som enskilda angelägenheter förhindra mig att fortfarande vara Elektor, anhåller jag, att med bibehållande af min riksdagsmannarätt fä afsäga mig nämnde förtroende. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. 134 Den 18 Januari.
Landtm, anmodade Hrr Bänkman, att i följd af denna afsägelse samt till ersättande att de ledigheter bland Elektorerne, som upkommit derigenom att Frih. Stjernstedt, Jakob Theodor, Frih. von Knorring, Wolrath, Frih. Fleetwood, Carl Gusta f, och Hr B i I d t, Didrik Gillis, blifvit utsedde till LJtsktsledamöter, sammanträda till val af 5 Elektorer.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, (illkännagaf, att, uti till honom ankommen skrifvelse, Frih. Åkerhjelm, J o h.
Carl, anmält det lian, i anseende till oförutsedda enskilda angelägenheter, icke kunde återkomma till hufvudstaden, förrän efter den honom beviljade ledighetstids utgång, och ej en gång visste när han blefve i tillfälle att här åleriulräffa, samt derföre afsagt sig sina befattningar såsom ledamot i Consl.Utsk. och Bänkman inom 4:de Bänkm:safd:n, med anhållan att likväl blifva bibehållen vid sin riksdagsmannarätt, hvadan 11.
Ex. hemställde om R. o. Ad. bifölle denne anhållan.
Denna propos. besvarades med ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande.
Frih. von Schwerin, Carl Julius, hade inlemnat följande :
Enskilta affärer hindra mig att bestämma min återkomst till riksdagen och anhåller jag derföre vördsamt hos R. o. Ad. att få afsäga mig min plats i Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk., samt att derjemte få bibehålla min riksdagsmannarätt vid innevar. riksmöte. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall hvarefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer att sammmanträda till val af en ny ledamot i Const.Ulsk. efter Frih.
Åkerhjelm samt en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. efter Frih. von Schwerin.
Föredrogs BankoUtskis d. 11 och 15 dennes på bordet lagda mern.
N:o 3, om val af Revisorer och Suppleanter för Lånekontoren m. m.
Ståndet torde erinra sig, alt 5:te § af den för Ridd.Direktm utfärdade instruktion innehåller följande: ”Vidare har Ridd.Direkt, att hvarje år välja 2:ne af R. o. Ad. till Revisorer i R.
St:s Banko- och Diskontverk äfvensom en Revisor och en Suppleant i hvartdera af Lånekonlm i Götheborg och Malmö.”
Jag hemställer alltså om icke R. o. Ad. ville vid denna, såsom jag tror äfven vid föregående riksdag var fallet, öfverlemna åt Ridd.Direkt., att så väl under som emellan riksdagarne, förrätta dessa val?
Jag vill visserligen icke förneka, att ju Ridd.Direkt, skulle kunna vara i tillfälle alt, efter Den 18 Januari.
135 inhemlad kännedom om de personer, som äro närbelägnast boende oell kunde vara passande till Revisorer, skulle kunna förrätta dessa val; men om man vid flera riksdagar lemnal detta förtroende ifrån sig oell deremot vid en annan riksdag icke skulle finna skäl att afsäga sig detsamma, så skulle det kunna slå deli dåvar.
Direktms ledamöter för hufvudet.
Et t sådant öfverlåtande af rättigheten att utvälja ifrågavar.
Revisorer, kunde således blifva ett prejudikat, som för framtiden vore mindre nyttigt.
Pä sådan grund, och då man alltid blir i tillfälle, med valet framför sig, alt underrätta sig om hvilka personer, som till ifrågavar. befattningar kunna vara lämpliga, hemställer jag, om ieke R. o. Ad. skulle vilja besluta, att sjelf utse dessa Revisorer, synnerligen då vår lid nu icke serdeles är uptagen af andra göromål.
Uppå härefter framställd propus, beslöt R. o. Ad., med bifall till BankoUtsk:s naem., att med ifrågavar. val skulle förfaras på sätt hittills varit öflig!.
Föredrogs BankoUtsk:s d. 11 och 15 dennes på bordet lagda naem.
N:o 4, med ålerlemnande af Per Hanssons motion, Frih.
Mig synes, som om denna motion icke bade bordt blifva ifrån BankoUtsk. återskickad, utan att med dess behandling hade bordt tillgå sålunda, att BankoUtsk. sammanlrädt med Ekon.Utsk.; ty om Ekon.Utsk. ensamt skall behandla frågan, så blir del svårt att göra det med full sakkännedom, med mindre än alt BankoUtsk. tillkallas.
St. bifalla BankoUtsk:s hemställan, hvarigenom delta Utsk. vill återlemna motionen, så kan BankoUtsk. ganska väl gifva Ekorj.- Utsk. det svar: ”vi hafva en gång förklarat, att denna motion icke bör oss till och derpå bafve vi fått RiksSlms godkännande.
Alltså undandraga vi oss en dylik utredning.”
Månne det icke vore tjenligast att, lill tidens vinnande, remiss gjordes till både Ekon.- och BankoUlsk-.n gemensamt.
Jag anhåller att få instämma med Frih. Cederström, emedan jag tror alt ändamålet derigenom bäst vinnes.
Jag anhåller att få veta om något prot.utdr. möjligen är ankommet ifrån Ilederv.
, innefattande dess beslut i afseende på detta ämne.
1 aniedn. häraf tillkännagaf underl.
Ridd.Sekret, att, enl' inkomne prot.utdr., BondeSt., vid föredragning af förevar, mern.’ remitterat den deri ålerlemnade motionen lill Allm.
Besv. o. Ekon.- Utsk. samt jemväl BorgareSt. ansett densamma tillhöra samm3 Utslcs handläggning, men att någon underrättelse om PresteStis beslut ännu icke till R. o. Ad. ankommit.
I sådant fall anhåller jag att äfven R. o. Ad. måtte remittera frågan till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk., 13G Den 18 Januari. på det att det måtte blifva en likstämmighet i åsigter i detta afseende, samt till undvikande af omgång.
Uppå härefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. ifrågavar. motion böra bebandlas af Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Föredrogs BankoUtsk:s d. 11 och 15 dennes på bordet lagda mern.
N:o 5, med återlemnande af en utaf Riksdagsfulimäkligen Nils Jeppsson väckt motion.