Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hr Liljehööks, Carl Jahan, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, om öriogsfartygs utsändande på de af Svenska handelsfartyg mest besökta farvatten.
Frih. von Otter, Carl Gustaf, anförde skriftligen:
Hr Lilljehöök har i sin motion föreslagit att utplacera Svenska örlogsfartyg på vissa stationer vin' de aflägsnaie orter af verlden, der Svenska handeln f. n. är af något betydligare intresse; och han stöder denna sin motion på egen erfarenhet af de olägenheter han haft att bekämpa, till följd af den ömsesidiga obekantskapen mellan dessa länder och vårt eget.
Samtidigt med Hr Lilljehöök, har jag besökt samma trakter af verlden; men under del olika förhållandet, att då Hr Lilljehöök farit såsom Befälhafvare pä Svenskt handelsfartyg, har jag tjenstgjort såsom Officer på Engelska örlogsskepp, utsände just i samma ändamål, som Hr Lilljehööks motion afser med uprättandet af de Svenska örlogsstationerne. bi::; Kunde nyttan för Svenska handeln af Svenska örlogsstationer bedömmas efter den nytta, som Engelska handeln haft af de Engelska örlogsstationerna, så vore det ganska lätt, att med noggrannhet beräkna både vidden och beskaffenheten af denna nytta, och antagandet af Hr Lilljehööks motion voro snart sagdt en nödvändighet; men som tankarne derom äro delade, så tillåter jag mig några allmänna reflexioner, öfver dels vissa nödvändiga vilkor för förvärfvandet af en tillvexande andel i verldshandeln, och dels öfver Öriogsfartygs förmåga, att upfylla dessa vilkor, hvarigenom jag hoppas kunna anföra några talande skäl för antagandet af Hr Lilljehööks motion.
Det finnes för vinnande af andel i verldshandeln hufvudsakligen 3 vilkor, nemi.: l:o En noggrann kännedom om olika länders behofver och tillgångar; 2:0 säkerhet till lif och ett lagenligt föifarande med egendom för de trafikerande; 3:o frihet från onödiga formaliteter och alltför tryckande umgälder.
Dessa trenne vilkor kunna upfyllas endast genom ett öfver hela verlden utsträckt auktoritetsbeskydd, och detta åter sker lämpligast genom utsändande af örlogsfartyg, hvilka blifva för verldshafven och dess kuster hvad Regeringen och Polisen äro för länder och städer: ordningens och lagens uprätthållare.
Derigenom att ett örlogsfartyg ligger statior.eradt1 på en långt bort belägen kust, fås naturligen postdagIige och detaljerade underrättelser om alla möjliga förhållanden härifrån, hvarigenom de hemmavarande trafikanterne vinna ledning för sina handelseperationer och fullkomlig säkerhet mot allt tillfälligt öfvervåld; en 518 Ben 8 December. auktoritet är då utposterad, som i sin Konungs namn kan gära reolamationer då sådana behöfvas, som kan genom bandelslraktater öppna nya förbindelser, som kan beskydda under politiska förvecklingar, som kan vaka öfver ärligheten bos Skeppsförare och skydda dessa under alla de olägenheter de kunna iråka; — en auktoritet med ett ord, som upfyller just dessa ofvan antydda 3 hufvudvilkoren för förvärfvandet af tillväxande andel i verldshandeln — att skaffa underrättelser, säkerhet och undanrödjande af onödigä formaliteter.
Det är detta Engelsmännen insett och praktiskt pröfvat; de betala enorma summor för underhållandet af ett stort antal örlogsfartyg på de utländska stationerne och de finna sin uträkning härvid; ty de anse det kapital de på detta sätt utbetala för sin handels skydd och förkofran vara icke allenast val anvähdt utan till och med på ett i högsta grad vinstgifvande sätt placeradt.
De anse den vinst de draga af sin handel, för hvilken detta örlogsfärtygens utsändande är ett Conditio sine qua non, vara så stor, alt utgiften för dessa örlogsfartyg är jemförelsevis en obetydlighet, och en mångårig erfarenhet har bestyrkt riktigheten af denna åsigt.
Soni exempel må anföras att under fredsåret, som slutade d. 1 April 1854, utgiften för de Engelska stationerna upgick till 5 inillrr P. St., under det tullinkomsterna under nämnde tid upgick til! 21 milhr.
Huruvida det nu för Sverige vore skäl uti att taga exempel af England och i och för sin handel utplacera 5 örlogsfartyg kring verldens kuster under det England har Imndradetals, är samma fråga i andra ord, som den:
Bör Hr Lilljehööks motion antagas eller icke?
Man måste för denna frågas besvarande se til! hvad som redan blifvit gjordt för Sveriges handel.
Sverige har till beredande af marknad i den afläggare vertden för sina industrialsler (de sorn finnas och de som lätt kunde åstadkommas), icke vidtagit någon annan åtgärd, än ingåendet af temligen fullständiga handelstraktater och utnämnande af konsuler och vice konsuler i de större sjöstäderna.
Med dessa hjelpmedel har den enskilta vågsamheten gripit verket an och ingått med aflägsnare länder en mängd relationer, som visserligen icke äro att förakta, men som långt ifrån äro till räck 1 ige, för att tillåta vårt upträdande till täflan med de stater, som egentligen anses för handlande nationer och som draga lill sig brorslotten af profiten af verldshandeln.
På sednare tider då andra länders handelsföretag så hastigt tilltagit i omfång, har Sverige märkbart blifvit på efterkälken, och då man jemför de stora fördelar Englands trafikanter hafva af sina utposterade auktoriteter, i hvars skugga filialafdelningar af Engelska handelsfirmor upväxt, med de svårigheter de Svenska trafikanterne hafva att bekämpa, till följd af sin brist på stöd och relationer; så kan man icke tillskrifva detta förhållande annan orsak än den, att för ringa medel varit lemnadé i Regeringens bänder, för att kunna på ett tidsenligt sätt befrämja detta vårt lands vigtigaste intresse.
Det är ett misstag att tro, det en Regering gjort nog för sin D en 8 D ecember.
SI» Utländska handels-utveckling, då den utnämnt en mängd konsuler och vice konsuler på olika orter, aldrahelst då dessa konsuler, som nu är fallet, oftast äro utlänningar och till och med stundörn inflyttade främlingar i det land, der de representera, så alt t. ei. en Preussare är Svensk Konsul i en SydAmerikansk Republik, Och det låter ju tänka sig, att denne Preussare, som hvarken talar Svenska eller Spanska, är temligen okunnig om både Södra Amerika och Sverige, och således icke serdeles lämplig såsom befordrare af nya förbindelsers knytande mellan dessa landér; men äfven om våra Konsuler vore fullkomligen vuxne sina platser, så kunde de ändock aldrig upfylla de tre hufvudvilkoren för handelns trefnad och tillväxt, som jag förut haft äran angifva, och då1 icke något annat sätt finnes, att få dessa vilkor upfyllda, än det i Ilo Li 1 Ijehööks motion angifna, så kan jag för min del Icke änrtåt äh önska denna motion all möjlig framgång.
De medel Hr Lilljehöök föreslår, äro dessutom icke större äri hvad skäligen borde gifvas till Flottans öfning, och då detina öfning nu fås gratis bredvid det stora ändamålet af handelns utvidga n de och befrämjande, så synes mig, som antagandet af Hr Lilijehööks motion åsyftade vinsten af två stora ändamål, och i aila händelser alldeles icke kan anses för vidt utseende ellér i något afseende vådlig att försöka.
Som ytterligare stöd för hvad jäg sagt, anhåller jäg att få upläsa en artikel ur Aftonbladet, sorn är införd der d. 19 Maj 1855.
Den lyder som följer: Från Constantinopel hafva vi emottagit följande, af sju Svenska Sjökapitener undertecknad skrifvelse, hvars innehåll syhéä förtjena den största upmärksamhet:
Konstantinopel d. 28 April 1855.
Till ärade Redaktionen af Tidningen Aftonbladet i Stockholm!
Undertecknade taga sig härmed friheten anhålla, det Redaktu godhetsfullt i sin resp. tidning ville låta vederbörande vetä hura bedröfligt stäldt det hur är med Svenska Ambassaden i allmänhet och Konsulatet i synnerhet.
När en Sjökapiten hitkommer, är hån nödsakad att, såvida han ej talar franska öller italienska (hvilket sällan är händelsen), anlita en tolk, som talar något engelska, för att åtfölja sig till Konsulatet, och har han då ej annat att göra än förlita sig på denne, som vanligen ej söker annat än att sätla oss i omständigheter, då minsta anledrt. finnes dertill, såsom t. ex. i händelse af hafveri, hvilket sednare tyvärr numera ej inträffar så sällan, sedén skeppsfarten så betydligt tilltagit pä Konstantinopel och Svartå!
Hafvet; man räknar sällan mindre än 50 å 60 Svenska och Norrska fartyg ständigt här och ofia i hundradetal.
Då någon Kapiten ber Konsuln om en protest eller något annat vigtigt dokument öfversatt på något för honörn begripligt språk, hvilket mäh skulle tycka vara Konsulns skyldighet, svarat* KonsOln, att Kapi toftén får låta öfversätta det hvaf hart behagar och dehne får då ofta betala 2 ä 300 francs, för att få öfversäll endast några rader.
520 Den 8 December.
En Svensk Sjökapiten Wicksell linde troligen ej vid lieinkomsten härifrån för circa 4 å 5 månader sedan blifvit förlustig sitt fartyg om han hade haft en Konsul som hade bistått honom med goda råd och uplvsningar vid upgörandet af hans hafveri.
För några dagar sedan hafva flera Norrska Kaptener förenat sig och öfversändt en klagan till sitt depapart. angide samma förhållande.
Detta torde vara tillräckligt för att öfvertyga Redaktm om huru verkliga förhållandet är.
Högaktningsfullt etc.
Med för öfrigt varmt förordande af den af Hr C. J. Lilljehöök väckta motion om örlogsfartygs utsändande till handelns skydd i de olika verldsdelarne, till hvilka fartygs expeditions-kostnad han föreslår att medlen borde utgå utur Handels- och Sjöfarts-fonden, 'är jag likväl så till vida med honom af olika mening att, enär Handels- och Sjöfarts-fonden icke står under R.
Stms förfogande, och frågan är af alltför stor vigt för det allmänna, för att ställa» i beroende af nyssmde fonds möjliga tillgångar, de erforderliga medeln böra på annat sätt utgå; och får jag med anledn. häraf, och såsom ett amendement lill Hr Lil Ijehööks i frå ga vide motion, vördsamt föreslå, det R.
St:r, till K. M:s Nåd. disposition behagade ställa ett .Extra Förslags anslag af 1,620.000
R:dr r:mt att utgå under loppet af 3:ne år med £, eller 540,000 R:dr ruut årligen, att användas till det af motionären föreslagna ändamål.
Detta anförande blef härvid afbrutet af Hr Gr. o. Landtm, med yttrande att han finge fästa Frih. von Otters upmärksambet derpå, att liden för afgifvande af nya motioner var tilländalupen och att således några sådane numera ej fingo väckas.
Frih. von Otter:
Som Hr Li 1 Ijehööks motion icke förekom innan motionstidens slut och således inga yttranden deröfver kunde afgifvas, så trodde jag det vara min rättighet att väcka detta mitt amendement till Hr Li 1 Ijehööks motion, när densamma föredrogs, men om det är stridande mot grundlagen, tager jag det tillbaka, och anhåller blott att mitt yttrande måtte få åtfölja Hr Lilljehööks motion till Utsk.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att ingenting vore att anmärka deremot att Frih. von Otter yttrade sig i fråga om Hr Lilljehööks motion, och att således ej heller hinder mötte för att hans nu afgifne yttrande afsändes till Allm.
Besv. o. Ekon.Utsk., dit Hr Lilljehööks motion borde remitteras; men att bästa beviset för att Frihms nu gjorda förslag innefattade en motion, som alldeles icke var föranledd af Hr Lilljehööks motion, var att sistmde motion var af beskaffenhet att tillhöra Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s behandling och deremot behandlingen af Frihms förslag skulle tillhöra StatsUtsk.
Då likväl Frih:n förklarat sin afsigt endast vara att afgifva yttrande öfver Hr Lilljehööks motion, vore intet hinder att fortsätta detsamma, derest det icke var afslutadt.
Den 8 December, 521 Frih. von Otter afslutade härefter sitt anförande medelst upläsning af följande:
Det föreslagna anslaget komme sålunda att utgå med årligen intill nästlcde Riksmöte, då R.
St:r, med den erfarenhet man vunnit om de inrättade örlogsstationernas nytta, kunde besluta sig att antingen föröka dessa stationers antal eller desamma indraga.
Afven jag delar öfvertygelsen om nyttan af det förslag som här blifvit framställdt.
Mig tillhör icke att pröfva, huruvida de anslag som här satts i fråga, äro större än hvad Staten äger förmåga att åstadkomma; sådant åligger det Utsk., till hvilket frågan blifvit remitterad och jag gissar att det icke kommer att undandraga sig detta sitt åliggande.
Visst är dock att till den Flottas öfning, som här är i fråga, är anslaget alldeles för ringa; med detsamma skulle icke ett större antal af Flottans besättning kunna få tillfälle att öfva sig än det som jag en gång haft nåden föreslå eller ungefärligen 1,000 man, och till den styrka af 7,000 man som då föreslogs böra utgöra det yttre försvaret, ehuru den nu betraktas såsom alltför ringa, ansåg jag ingalunda en öfvad corps af 1,000 man vara för stor, utan snarare för liten.
Jag får således varmt förorda förslaget; men i afseende på formen, hemställer jag likväl, då det är kändt att Stats- och Ekon.-Utskm arbeta gemensamt och då någon formvidrighet tycks innehållas i Hr Lilljehööks förklarande, sådant det nu blifvit upställdt, om icke Frih. von Otter skulle med fullföljande af Hr Lilljehööks motion och då det förut blifvit hemställdt det Ekon.- Utsk., om det finner saken nyttig, skull# föreslå R.
Skr att hos K.
M. anhålla om medel från Handels- och Sjöfartsfonden, — vilja tillägga att i händelse Ekon.Utsk. kunde gilla syftningen af den gjorda framställningen, det borde sammanträda med StatsUtsk. för att gemensamt yttra sig om frågans antagande i sin helhet.
Motionen borde då följaktligen remitteras till Stats- och Ekon.Utslcn.
Hr Lilljehöök, Berthild:
Äfven jag får varmt förorda det af motionären afgifne förslag, och önskar att det Utsk., som kommer att behandla detsamma, må deråt egna den upmärksamhet, det förtjenar.
Jag vill icke uppehålla R. och Ad:s tid med att citera en 3 eller 4 ex. från den tid af förlidne sommar, då jag hade den nåden att föra befälet öfver ett af Kronans fartyg i Medelhafvet.
Det var 4 serskilda gånger, som jag hade tillfälle att hos Konsulerna biträda dit ankomne Kaptener, och vid detta tillfälle gjorde jag det äfven möjligt för ett fartyg att kunna gä från Medelhafvet hem till Sverige.
Det löpte nemi. in i Medelhafvet ett fartyg som hade mistat sin styrman.
Nu finnes det vanligen icke ombord på kofferdi-fartyg mer än en navigatör.
Befälhafvaren kom derföre ombord till mig med gråten i halsen och begärde att jag skulle lemna honom ett biträde, som förstod navigation, emedan ingen af hans besättning förstod sig derpå och han sjelf omöjligen kunde uthärda att vaka dag och natt, för att hafva tillsyn f>22 Den 8 December.
Öfver kursen.
Jag lemnade honom detta biträde och på så sätt lyckades han att komma hem midt i vintern hit till Sverige.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, i anledn. af Gr. von Plåtens anförande, ansåg sig, innan discussionen afslutades, böra till hvad han förut yttrat, tillägga att derest Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk., dit motionen borde remitteras, funne sig af sakens natur föranledt att sammanträda med StatsUtsk., så funnes derföre intet hinder i grundlagen; men att det sedermera berodde på RiksSt:ri att pröfva om Utsk. sträckt saken för långt, och att följaktligen remissen till Allm. Besv.- ö. Ekon.Utsk. icke blefve hinder för den behandling af i fråga v:de motion, som de sednare tälarne tycktes hafva önskat.
Uppå härefter framställd propos. blef förev:de motion jemte de hu i ämnet afgifne yttranden remitterad till Allilt.
Besv. 6.
Hr Hjertås, Lars, d. 3 derinös e. m. på bordet lagda motion om förändring i sednast utfärdade K.
Stadga för Rikets allmänna ElementarLäroverk.
Med anledn. af den framställning jag gjort i mih mölion att Utsk. måtte inkomma till R.
St:r med förslag i afseende på vissa förändringar af den sednast utfärdade förordn:n om ElementarLäroverken, serdeles med afseende på skolornas Styrelse, anhåller jag nu få tillägga, det jag för en närmare utveckling af frågan önskade, det Utsk. ville serskildt uttala sig öfver den punkt i deri nya förfättnm, som handlar om Rektorers tillsättande.
1 den riva förordmn är det stadgadt, att Elementarskolans Rektor skall utnämnas af Regeringen efter förslag af SkoR Colhm.
Jag anser det blifva ganska svårt för Regeringen icke blott att bestämdt kunna känna hvilken af 3:ne föreslagne personer är den skickligaste och mest passande att vara Rektor för en skola, Och dervid kan ofta inträffa att det blir svårt bland lärare-personalen i en skola att finna tre, som dertill äro passande, emedan till Rektors-heslyret fordras serskildta egenskaper, oberoende af lärarö-kallet, hvilka icke hvar och en besitter.
Jag tror derföre att ElerhentarLäroverkens bästa mera skulle tillséä, om Rekfors tillsättningen finge fortgå på det gamla viset, och anhåller att Utsk. täcktös deröfver yttra sig.
Hr Hjerta har sjelf i sin motion yfftrat någon tvekan dä häri säger att det möjligen skulle syriäs mindre lämpligt att så snart efter en författa:# utfärdande R.
Strå skulle söka att få den förändrad.
Jag skulle Också tro att efter allt det äfiahde som i så mångå år fortvaråt, skola såväl R.
St:r som allmänheten finna sig belåtna med att åtminstone äga eri af K. M. utfärdad Skolordning och alltså ej vara serdeles angelägna att ändra densamma innan man försökt dess användande.
Hr Hjerta Den 8 December.
S23 Ilar i synnerhet fäst sig vid eforernas alltför vidsträckta malit* hvilken är så stor att till och med läromethod och val af läröböcker skola bero af dem, hvarföre han anser läroverkens organisation, serskildt med afseende på skolornas styrelse böra underkastas ny granskning.
Men om, i likhet med Hr Hjerta, hvar och en som finnér vissa delar af Skolstadgan icke vara öfverensstämmande med sin öfvertygelse, skulle motionera en ny Skolstadga, skulle vi aldrig hinna till något bestämdt resultat i detta hänseende.
Hr Hjerta slutar med att inga betänkligheter böra Upsla mot att förändra Skol-lagen, emedan den omfattar en sak af så stort intresse, nemi. den upväxande ungdomens.
Just med anledn. af detta intresse, hoppas jag å min sida att Skol-lagen i denna del eller Läroverkens styrelse får förblifva sådan sorn K.
M. deri nu utfärdat.
Remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. Föredrogs och remitterades till LagUtsk.
Flr Roos’s, Ättel, d. 3 dennes e. m. på hordet lagda motion, ang:de uphörande af den s. k.
Nabobördsrälten.
Föredrogos och remitterades till StatsUtsk. nedannämnde d. 3 dennes e. m. på bordet lagde motioner: l:o Frih. Bondes, Knut Philip, motion om pehsion åt Carolina Stenborg; 2:o Hr Sandels’s, Fabian, motion, ang:de kostnads-ersättning till officerarne vid Artilleriet och värfvade Kavalleriet för tjenstehästars skötsel, m. m.; 3:o
Densammes motion, ang:de aflöningen för Reg:tsSkrifVaren och en Mönsterskrifvare Vid Lifgardet till häst, samt portions- och tobaks-skillingen för manskapet vid samma Reg:te; 4:o Hr Knorrings, Ollo Mauritz, motion, ang:de pension efter afskedstagandet för Redogöraren vid Mariebergs Läroverk, Johan Peter Lundgren ; och 5:o Frih. von Vegesacles, Carl Henning Ivar, motion, ang:de anslag till befordrande af Gymnastik-undervisningen.
Föredrogos och remitterades till LagUtsk.
Hr Stråles, JVilh., nedannämnde d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motioner: l:o Ang:de förändrad redaktion af 11 Kap. M.B. 2:o Ang:de tillägg till K. Förordn:n d. 19 Aug. 1845 och 24 Kap. M.B.; och 3:o Ang:de förändrade straff-bestämmelser för Biribi och andra äfventyrliga spel.
Föredrogs och remitterades till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. ® -rf. Hr Montgomerys, Guslaf, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om uphörande af Carlbergs lärdoms-anstalt, såäöm elementarskola samt Mariebergs LårbVérks förflyttning till Carlberg, föi* ätt 524:
Den 8 December, jemte högre afdelningen af dervar:de Läroverk utgöra en högre tillämpnings-skoia för Officerare af alla vapen.
Föredrogos och remitterades till StatsUtsk. nedannämnde d. 3 dennes e. m. på bordet lagde motioner: l:o Hr Edcnhjclms, Gillis, motion, ang:de aflöningen för Officerare och Sergeanter vid Artilleriet samt Gheferne för de värfvade Reg:terne ; 2:o Hr Bråkenhjelms, Behr Reinh., motion, ang:de uplåtande af jord till Strömsholms kanal-bolags disposition; och 3:o Hr Liljenslolpes, Axel Fredrik, motion, ang;de pensionsersättning åt f. d. HofNoUrien Johan Haggström.
Föredrogs och remitterades till Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk.
Hr Liljenslolpes, Carl Fredrik, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de löne- och pensions-förhöjningar för Statens embets- och tjenstemän samt förändrad organisation af pensions-anstal terne.
Hr Printzenskölds, Carl, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om förändring i nu gällande stadganden ang:de fullmäktigskap.
Besv,- o. Ekon.Utsk Hr Ccderschiölds, Fredr.
Aug., d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om Universitetets i Upsala förflyttning till Stockholm, eller att åtminstone Medicinska Fakulteten i Upsala må förenas med Carolinska Medico-Chirurgiska Institutet till bildande af en Medicinsk Läroanstalt i Stockholm. .
Hr Ccderschiölds, Fredr.
Aug., d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om pension åt Medicine Doktorn Anders Fredrik Idströms efterlemnade enka och omyndige barn.
Hr B ogerna n, Carl Adolf, anförde skriftligen:
Då framlidne Doktor Idströms stora förtjenster om det allmänna, hans mångåriga ädla, oegennyttiga verksamhet och upoffrande menniskokärlek äro också mig nogsamt bekanta, kan jag icke underlåta att, vid detta tillfälle, jemte det jag hembär den värde motionären min varma tack för hans vackra handling att framhålla den blygsamma, men sanna förtjensten, af uprigtigaste öfvertygelse understödja och förorda motionen.
Erfarenheten har visat också vid denna Riksdag, att deltagandet inom detta hus aldrig förnekat sig dTi fråga förekommit att lindra och understödja i behof och nöd stadde familjer efter aflidne förtjento män.
Den värde motionären har så väl och sannt Den 8 D ecetnber. 62.1 framställt Läkarens mödosamma kall, samt så träffande, i öfverensstämmelse med verkligheten, tecknat framlidne Doktor Idströms, äfven utaf Pastor Primarius i Stockholm Doktor Petterson intygade, oegennyttiga och ädla verksamhet i lifstiden, att under en tidrymd af mer än 30 år hafva upoffiat krafter och helsa för att bringa hjelp, lindring och tröst i armodets och eländets boningar, att jag i detta hänseende anser öfverflödigt något tillägga.
Hans enka befinner sig med fyra minderåriga, oförsörjda barn, i yttersta behof, efter hvad jag ock kan samvetsgrannt vitsorda, och deras utblottade belägenhet är mer än beklagansvärd, der ej hjelp mellankommer.
Jag anhåller derföre vördsammast få på H. StatsUtsk:s ömmaste behjertande lägga de vackra sanningar och talande skäl, som i motionen blifvit framlagde, till heder för Doktor Idströms minne, och för meddelande af en, till beloppet så anspråkslös, föreslagen årlig pension åt hans hustru och barn.
Lifligt önskande all möjlig framgång för motionen, anhåller jag vördsamt alt detta mitt yttrande må densamma till vederbörligt Utsk. få åtfölja.
Remitterades till Statsötsk.
Gr. Taubes, Henning Adolf, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, angide tillägg och förändringar i IL.
SkiftesStadgan.
Föredrogs och remitterades till BevillmsUtsk.
Hr af Donners, Gust. Wilh., d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion, med förslag till förändringar i Chartm-Sigillatse-förordningen.
Föredrogs och remitterades till Stats- samt Allm.
Besv. och Ekon.Utsk:n Hr Adlercreutz’s, Axel, d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om förklaring öfver K.
Kungörelsen d. 17 Juli 1847, rörande utarrendering af kungsgårdar,, kungsladugårdar och andra kronolägenheter.
Föredrogs och remitterades till Statsötsk.
Hr Mundts, Bror Gust.
Reinh., d. 3 dennes e. m. på bordet lagda motion om statsanslag till förmån för garnisonssjukhuset i Götheborg.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 3 d:s e. m. på bordet lagda Mern.
N:o 3, med återlemnande af åtskilliga inom BondeSt. väckta motioner, angide den s. k. personliga skyddsafgiftens användande tili folkundervisningens befrämjande.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade lägga detta Mern. till handlingarne, med förklarande, att E. o.
Ad. ansåg de deri omnämnda motioner böra behandlas af BevillmsUtsk.
Den 8 D e c ejn b e r.
Föredrogs StatsUtskis d. 3 donnes e. m. på bordet lagda Mern, N;fl 4, med återlemnande af K. M:s af BondeSt. till Utsk, remitterade Nåd.
Propos., ang:de vissa ändringar i nu gällande stadganden om utskrifningssältet och inrättningen af allmänna beväringsmanskapet.
Landtm, yttrade, att K. M:s ifrågavaride Nåd.
Propos. af R. o. Ad., likasom af Preste- och BorgareSt:n, blifvit remitterad till LagUtsk. och att, då sålunda ett R.