Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ståndsrepresentation icke mera finnes såsom sådan; men jag är fast förvissad derom, att denna, efter min innersta öfvertygelse, nödvändiga och helsosamma reform icke kan i laglig, lugn ordning genomföras, så länge bemödandena å ena sidan derpå utgå att yrka en reform, grundad på s. k. fria val, mer eller mindre liknande de mönster, som i våra dagar sökt göra sig gällande i andra länder, emedan reformen, sålunda framställd, icke kan undgå att emot sig uppkalla ett mångartadt och mångsidigt motstånd, så myfcket omöjligare att öfvervinna, som detsamma icke har sin grund i vissa stora och allmänna, för öppen dag liggande politiska liufvudsatser, de der då kunde blifva föremål för en öppen och fullständig granskning, till stadgande af en upplyst öfvertygelse, utan tvärtom lånar sin styrka af många och inom de särskilda RiksSt:n olika skiftande större eller mindre interessen, farhågor och fördomar, de der hvar för sig icke kunna uthålla en öppen förnuftig pröfning, och just derföre måhända icke ens till granskning framhafvas, men hvilkas sammanräknade belopp likväl torde vara tillräckligt att vid de slutna voteringarna bestämma utgången på ett sätt, som föga öfverensstämmer med fäderneslandets behof och länge hysta, men städse gäckade förhoppningar.
Frågan bör derföre, efter mitt förmenande, ju förr desto hellre förås ifrån det afskräckande tomma speculationernas och theoriernas inpå det practiska området oeh der behandlas med oaflåtligen fästadt förståndigt afseende på närvar, förhållandens oafvisliga kraf, och deraf beroende möjlighet att förena allas viljor till ett gemensamt beslut, hvilket väl, i sådant fall, icke kan blifva det bästa möjliga, men likväl för tiden och behofvet fullt tillfredsställande, intill dess en stigande upplysning och förvärfvad vidsträcktare erfarenhet, på en lika lugn och practisk väg, kan, i kommande tider, leda frågan ett steg närmare fullkomligheten.
Ledd af dessa practiska grundsatser har jag redan för någon tid sedan till Constit.Utsk. vördsamt inlemnat ett förslag till förändrad Representation; och jag vågar hysa den förhoppning, att Constit.Utsk. så mycket mindre skall neka detta anspråkslösa förslag skälig uppmärksamhet, som det är bygdt på den gamla grunden, och blott innebär en billig uppoffring af vissa de nuvar.
Ståndens rättigheter såsom Stånd, under bibehållande af en fullkomligen jemnlik delaktighet i den nya Representationen, och således möjligen kan egna sig att förena de särskilda interessena och viljorna, 3o8 Den ii October e. m. och till följd deraf genomföras, såvida det för öfrigt, såsom jag vågar tro, är af beskaffenhet att uppfylla ändamålet.
Val vetande, att R. o.
Ad. icke nu kan eller får taga detaillerna af detta förslag till öfverläggning, utbeder jag mig likväl att upplysningsvis få uppräkna förslagets hufvudmomenter, sorn äro följande: 1:0
Svenska folkets ombud vid allmän riksdag utgöras af 24» genom val utsedda Svenska män, fördelade i 2:ne kamrar: i:sta och 2:dra kammaren. 2:0
Hvardera kammaren utgöres af 120 ledamöter, valda utur de 5 inom landet befintliga Stånd, 1 ledamot af hvarje Stånd, från hvarje af Rikets 24 län. 3:o Första kammarens ledamöter väljas för 5 riksdagar och böra vara minst 3o åi gamla; andra kammarens ledamöter väljas för 1 riksdag och böra vara minst 20 år gamla. 4:0 Adliga ätternas hufvudmän äro valmän för den del af Adeln, som hädanefter skall intaga säte och stämma i kamrarna.
Hvarje Svensk Adelsman, som enligt nu gällande Ridd.ordning kan säte ecb stämma på Riddarhuset erhålla, antingen såsom hufvudman, ättemän eller fullmägtig, är valbar till inträdes vinnande i kamrarna.
De ätters bufvudmän, som äro skattskrifna inom länet, samlas i länets hufvudstad och välja ledamöter i kamrarna bland de inom länet skattskrifna valbara adelsmän. 5:o Ärkebiskopen, Biskoparna, äfvensom samtliga Rikets Presterskap, som nu berättigadt är att välja riksdagsmän i PresteSt., äro valmän för den del af Ståndet, som framdeles skall intaga säte och stämma i kamrarna.
PresteSt:s välmän sammanträda i länets hufvudstad för att bland de inom länet skattskrifna valbara ledamöter af Preste- och Lärareståndet välja ledamöter i kamrarna. 6:0 Svenska städernas
Borgerskap utvälja bland sig från hvarje stad en valman för hvarje iooo:de af stadens hela folkmängd.
De städer, som hafva mindre än 1000 invånare, utse en valman; de, som hafva flera än i5oo invånare, men ej fullt 2000, välja 2.'ne, de, som hafva öfver 2Öoo, men ej fullt 3ooo, välja 3:ne, o. s. v.
Hvarje borgersman inom länet, som efter nu gällande författningar kan till riksdagsman i BorgareSt. väljas, är valbar till intagande af säte och stämma i kamrarna.
BorgareStls välmän sammanträda i länets hufvudstad för att inom Ståndet välja ledamöter i kamrarna af de inom länet skattskrifna valbara ståndsmedlemmar. 7:0
Alla hemmansägare, som efter nu gällande författningar äga rättighet att välja riksdagsmän för BondeSt., välja framdeles lika många valmän*), som de nu äga rättighet att välja riksdagsmän.
Dessa valmän samlas i länets *) Mahanda borde detta antal fördubblas, för att vinna cn något talrikare valförsamling.
Den ii Octoker e. m. hufvudstad för att bland inom länet skattskrifna valbara män af BondeSt. välja ledamöter till kamrarna. 8:0 Alla ofrälse ståndspersoner, som icke höra till något af de öfriga RiksSt. och äro skattskrifna såsom husbönder, välja fögderi vis 3:ne valmän från hvarje fögderi, hvilka sammanträda i länets hufvudstad för att bland inom länet skattskrifna ledamöter af Ståndet välja ledamöter i kamrarna. <po
Alla val till ledamöter i kamrarna förrättas inom hela Riket på en och samma dag af samtliga Ståndens valförsamlingar.
Den till åren äldste närvar, valmannen inom valförsamlingen är valförrättare. 10:0
Konungens samtliga rådgifvare och ordinarie föredragande, äfvensom Just.cancelleren, R.
St:s Just.ombudsman, ordföranderne i Banken och Riksg.cont., samt ordföranderne i Rikets Hofrätten och högsta administrativa Embetsverk äga säte och stämma i bägge kamrarna, men ej rättighet att deltaga i besluten, såvida de ej tillika äro valda ledamöter i kammaren. 11:0
Konungen utnämner bland kammarens valda ledamöter en ordförande och en vice-ordförande i hvardera kammaren. 12:0 Kammarens ordförande uppsätter på förslag 3:ne personer utom kammaren till secreterare, af hvilka kammaren utväljer en.
Ordföranden väljer ensam kammarens öfriga betjening. i3:o
Kamrarna samlas hvart 3:dje år i Rikets hufvudstad eller på annan ort, som af Konungen bestämmes. i4:o
Alla mål föredragas först i andra kammaren.
Vid ceremonier går första kammaren främst; i öfrigt hafva begge kamrarna lika rättigheter ock skyldigheter. i5:o
Hvarje ledamot af kammare äger motionsrätt och personligt skydd såsom riksdagsman, enligt nu gällande grundlag. 16:0
Riksdagsärender beredas i Utsk., hvilka utgöras af lika antal ledamöter från hvarje Ståndsclass, från hvardera kammaren.
Ordförande i Utskott väljes af Utskottet.
Utur dessa synpunkter har jag uppfattat frågan om den af mig och många såsom nödig ansedda förändring af vårt ruvar, representationssätt.
Jag har ansett lämpligt och til— låtligt att framlägga dessa mina enskilda åsigter, emedan jag på dem vill stödja mitt förslag till gemensam anmärkn. mot Constit.Utsk:s nu förevar, förslag till upplappning af närvar. representationsform, under förmodan derjemte, att de kunde förtjena att, bland mängden af andra, blifva föremål för någon allmännare uppmärksamhet, helst icke lärer kunna nekas, att de åtminstone bära Stämpel af ett jemnlikt afseende på allas rätt, under skyldig omsorg att så litet som möjligt rubba närvar, förhållanden, samt af ett ärligt bemödande att tillvägabringa enkelhet i representationsformen, så 3 io
Den ii October e. in. väsendtligen nödvändig för riksdagsgöromålens ändamålsenliga gång och riksdagarnas förkortande.
Mången skulle måhända anmärka, att förslaget alltför myöket gynnar ståndsinteressena genom valens inskränkande inom de särskilda ståndsclasserna, under det andra måhända skola klandra den jemnlikhetsanda, sorn i förslaget är rådande, andra åter Ståndens upplösning, såsom för sig öfverläggande och heslutande gillen, såsom innebärande ett förnärmande af dessa magtägande gillens vördnadsbjudande ålder och förmenta rättsenliga uppkomst.
Den första anmärkningen torde kunna bemötas genom den enkla förklaringen, att alla representationsförändringsförslag i vårt land, som icke byggas med skyldigt undseende för den splittring i grundvalarna för vårt samhällslif, som uppkommit genom den långa striden emellan de särskilda ståndsinteressena, nödvändigt måste hafva det ödet att utan vidare granskning förkastas.
Den andra anmärkningen besvaras dermed: att hvarje förslag, som afser att stifta fred och försoning mellan stridande partier, måste bära en omisskännelig stämpel af ömsesidigt lika uppoffringar till det helas förmån, och således yrka: allas likhet inför lagen.
Beträffande åter den sistnämnda anmärkningen mot förslagets hufvudsyftning: afskaffändet af Ståndens rättighet att utgöra särkilda, hvar för sig rådslående och beslutande gillen samt dessas förmenta rättsenliga uppkomst, så hänvisar jag till Svenska historien, sorn, i fall den läses i sitt hela sammanhang, ovedersägligen bevisar, att dessa särskildt rådslående och beslutande corporationer från början uppväxt genom ett mer eller mindre våldsamt intrång på den allmänna frihetens område; att de der bibehållit sig under fortgående, sällan hvilande bemödanden att skiftevis låna sig till biträde åt enväldet, få väldet, pr est väldet eller penningevä
I de t, ja, stundom icke heller försmått att till biträde i partistriderna uppkalla sjelfva folk yran, och, hvad ändå värre än allt detta varit, stundom öppet påkallat, stundom, genom hemliga ränker eller genom de under partiyran förbisedda, nödvändiga följderna af inbördes split och afund, föranledt utländskt inflytande eller utländskt öfvervälde.
Vaktorn oss, att i denna ömtåliga fråga gå till doms inför den stränga Historiens heliga altare; der är intet undseende, ingen nåd att vänta!
Låtom oss hellre glömma fordna sorgliga förhållanden och i stället med inbördes förförtroende och försonligt sinnelag tillse, att något bättre för framtiden må varda beredt, på det kommande slägten må om oss kunna säga: de handlade förståndigt och med ensamt afseende på det allmännas bästa.
Jag afstyrker bifall till Constit.Utsk:s förslag till jemnkningar i nuvar.
Ståndsrepresentation och tillstyrker återremiss, samt att R. o Ad. ville såsom sin gemensamma tanka förklara:
Att R. o.
Ad. önskar ett förslag till repre - Den ii October c. m. 3n senta t i on sför ändri n g, grundadt på Svenska folkets representerande vid allmän riksdag på 2: n e kamrar, hvardera sammansatt af ledamöter från de hufvu dsakliga ståndsclasser som i landet finnas.
Att jag icke fullkomligen gillat det memor., som nu ar föremål för R. o. Ad:s discussiou, derom vittnar min reservation.
Men då mitt Stånds förtroende kallat mig till ledamot af ett Utsk., hvars grannlaga och vigtiga pligt det ar att framlägga förslag till grundlagsändringar, hade detta Stånd kunnat fordra af mig, alt denna reservation icke inskränkt sig till ett blott ogillande af hvad som blifvit gjordt, utan äfven innefattat ett annat förslag.
Min vilja har sagt mig, hvad jag borde göra; men min förmåga har icke räckt till.
Måhända kan jag hemta något försvar för denna underlåtenhet från de debatter, som inom dessa dagar föregått inom Representationen, der måhända inom denna talrika mängd förmågan icke kunnat följa viljan.
Det tillhör icke mig att försvara det Utsk., hvaraf jag är ledamot, vidare, än att försvara de motiver, som legat till grund för Utskts handlingssätt.
Utsk. har nemi. trott, att man borde gå en allmän röst till mötes i så måtto, sorn Utsk., så vida grundlagen det tillät, lemnade åt representanterna vid 1834- års riksdag tillfälle att öppet tillkännagifva, huruvida den opinion, som man utanför Representationen hört om densamma, är sann eller oriktig.
Utsk. har trott detta vara nödvändigt, synnerligast i den stund, då en mängd medborgare, på en väg, som måhända icke var den fullkomligen lagenliga, framställt inför timonen en önskan om representationsförändring.
Utsk. hade bort framlägga ett förslag till någonting sådant, som man önskade; men jag upprepar ännu en gång, att skälet, hvarföre ej så skett, ligger deruti, att förmågan ej svarat mot viljan; och då Utsk. icke varit mägtigt att finna något bättre helt, än det redan bestående, må det förlåtas Utsk. att hafva försökt uttala den princip, att uti det bestående ligger någonting godt, som icke bör lättsinnigt bortkastas, innan man har något bättre att sätta i stället.
Det var nödvändigt för Utsk. att framställa denna mening, då den enhälligt delades inom Utsk.; det var nödvändigt, säger jag, så mycket mer, som frågan hade blifvit af föregående Constit.- Utsk. behandlad, men aldrig kommit alt af Stånden behandlas på det sätt, som måhända tillfredsställer opinionerna.
Måhända stå vi på den punkt, att Nationen önskar af Representationen få vela, huruvida denna Representation svarar emot Nationens förtroende eller icke.
Har Representationen här öppet förklarat, att den svarar emot Nationens förtroende, så böra, såvida här finnes någon känsla för Representationen, de rop tystna, som höras utanför Representa - 3ia Den ii Octoler e. ra. tio,nen; men skulle inom denna Representation röster höja sig, sora siiga, att det närvar, är ofullständigt, så tordeman böra tillvägagå på ett sätt, att man snart kommer till det mål, man åsyftar.
Om Utsk. icke valt den rätta vägen att komma till målet, må det skrifvas på räkningen af det arbetssätt, som finnes i våra Utsk. oell våra rådplägnipgsförsamlingar, der den ena voteringen ofta strider mot den andra derigenom, att olika personal voterar.
Hvad Utsk. hufvudsakligen ansett sig böra uttala, var vederläggning af den princip, som föregående Constit.Utsk. uttalat, nemi. allmänna valprincipen.
Det är denna princip, som Utsk. i sitt förslag bestämdt uttalat, och från hvilken jag, för min del, visserligen ansett mig icke böra vara skiljd.
Äfven under den tid, då idog års Constit.Utsk. uttalade allin, valprincipen såsom riktig, under denna tid, då äfven min blod svällde varm och varmare, än vid en högre ålder, för jemlikhet och frihetsidéer, insåg jag, att allm. valprincipen icke kunde ligga till grund för vårf representationssätt.
Här har vid detta tillfälle blifvit åberopadt Nordamerikas exempel.
Jag frågar: med hvad rätt kallar man det allm. val i Nordamerika, der de hvita välja och de svarta äro uteslutna?
Är det en allmän valprincip i ett land, der mången svart hunnit till samina bildningsgrad sorn den hvita?
Äfven i Norrige blir allm. valprincipen orättvis.
Men detta ämne har varit så omtvistadt och utgjort ett så rikt fält för meditationer allt sedan Franska revolutionen, att det icke vore mödan värdt att gå i detail med dessa frågor.
Jag tror, att lika litet lyckas jag att öfvertyga dem, som hysa olika öfvertygelse med mig, som andra skola kunna öfvertyga mig om motsatsen, sedan jag från ungdomen öfvertygat mig om, att allm. valprincipen är oriktig.
Det var således för att utröna, huruvida allm. valprincipen är den, som Svenska Representationen önskar, som Utsk. här har bestämdt uttalat sitt ogillande deraf.
Det kommer nu att bestämma sig inom detta hus, huruvida detta omdöme äfven blir Riddarhusets.
Det beror uppå, huruvida 11. o. Ad. förklarar för sina gemensamma tankar de meningar, som blifvit yttrade af Frih. Rantzou och Hr Dalman.
Klingspor har uti sina anmärkntr tillvitat Utsk. inconsequenser emellan premisser och resultat.
Jag vill icke tillåta mig att försvara motsatsen.
För hvar och en, som läser detta neinor., är det synbart, att sådana inconsequenser qvarstå; men de mäste skrifvas på omöjligheten att genom sluten votering komma till andra resultat.
Frölich har, såsom anmärkntr emot Utsk:s förslag, framställt åtskilliga andra förslag, lika med dem, BorgareSt. antagit.
Ilufvudgrunden derför hvilar på val i alla Stånden, och således äfven i detta.
Det torde vara öfverflödigt, att jag här tillkännager min mening i detta fall, då jag icke varit mägtig att uppgöra ett förslag inom det Utsk., till hvil - Den ti Octoher e. ra. 3t3 hvilket jag hörer; men jag bör dock förklara, att då jag å ena sidan skulle vilja gilla, att bela Representationen blefve vald, jag likväl anser det böra stå tillsammans med det oeftergifliga correctivet, att en kammare skulle finnas, som för 5o är, om icke för lifstiden, ej kunde rubbas.
Det skulle jag vilja kalla det conservativa elementet, vår tids aristokrati, just derföre, att i en sådan kammare skulle man kunna hoppas att finna det, som utgör den rätta aristokratien, nemi. företrädet i visdom, kraft, omdömesförmåga, samt förmågan att icke låta hänföra sig af dagens händelser.
Roye har på e. m. blifvit så fullständigt vederlagd genom sin egen argumentation vid i8i5 års riksdag, att jag icke anser mig böra öka deras antal, som uppträdt emot Hr Frih.
Jag vill blott från dessa argumentationer hemta något stöd för Utsk:s åtgärder vid denna riksdag.
l8i5 års riksdag fick nemi. af Hr Frih. uppbära ett bittert klander derför, att den icke behandlat den fråga, som Constit.
Utsk. nu, genom ett memor. öfver allm. valprincipen, satt Representationen i tillfälle att bedöma.
I öfrigt tillåter jag mig att göra en anmärkn. vid Hr Frihts bittra omdömen öfver de sammanträden, som föregått dessa ståndsöfverläggningar.
Jag skulle vilja gifva Hr Frih. anvisning på en tid, då sådana allm. öfverläggningar inom Stånden ägde rum och ledde till goda resultat, nemi. vid 1809 års riksdag; men ingen var då färdig att vilja kalla sådana sammankomster Jacobinerklubbar.
Cederström liar trott, att redan i 1 § Riksd.- Ordn., som säger, att R.
St. äro Svenska folkets representanter, ligger ett tillräckligt bevis derpå, att den närvar.
Representationen är Svenska folkets riktiga representanter.
Det har aldrig fallit Constit.Utsk, in, i den stund della memor. nedskrefs, att betvifla, att 11.
St. äro
Svenska folkets representanter; men huruvida de tillräckligt äro representanter för Svenska folket, det är derom som Constit.Utsk. hyst tvifvel, och det är derom, sorn Ulsk. önskat att få en opinion uttalad från RiksStm, innan Utsk. ens vågade försöka att framkomma med ett förslag i detta afseende.
Horn har, såsom anmärkn. motUtskts memor.förenat sig uti Gr.
Fröiichs förslag och förklarat sig vara missbelåten äfven med detta memor.; men Hr Gr. har ganska riktigt tillkännagifvit, att då han var missnöjd med sjelfva memor., var han likväl nöjd att på detsamma finna en rubrik, som satte
Stånden i tillfälle att uttala deras öfvertygelse i detta ämne.
Det är måhända just det, som kan gifva åtminstone något sken af försvar för Constit.Utsk. att just vilja framställa ett memor. i denna fråga, som är basis för det öfriga, nemi. huruvida kamrar eller allm. valen skola utgöra grunden för representationssättet.
Lefre'n har under form af anmärkntr framställt ett i4 H. 4o 3i4 D en ii O c t o b er e. m. nytt förslag till Representation, med tillkännagifvande, att lian inlemnat detta förslag till Constit.Utsk.
Jag är skyldig upplysa orsaken, hvarföre detta Hr Lefrens förslag icke blifvit upptaget bland dem, som Utsk. tillkännagifvit sig hafva emottagit.
Förslaget inlenmades nemi. till Constit.- TJtsk., efter det att detta memor. redan var uppsatt och justeradt.
Utsk. ansåg sig på den grund, att Hr Lefre'n önskat införa en ny class medborgare, höra afbida de återremisser, som voro att förvänta på detta memor., för att derefter tillse, huruvida måhända det af Hr Lefren afgifna förslag stod i strid med de beslut, som
Stånden förklarade för deras gemensamma tankar, och hvilka Utsk., enligt grundlagen, har att sammanjemnka.
Skulle sammanjemnkning icke kunna ske, böra skiljaktigheterna för Stånden framställas, som pröfva, huruvida de kunna förenas, och kan förening icke ske, öfverlemnas frågans afgörande till förstärkt Constit.Utsk.
Då jag nu sökt redogöra för Utsk:s motiver och för min enskilda oförmåga att leda Utsk. på den väg, man fordrar, att det skulle beträdt, nemi. att till Stånden framställa ett fullständigt utarbetadt förslag, ber jag att ytterligare få tillkännagifva, att oförmågan för mig att uppfatta, huru jag skulle framställa ett sådant förslag, varit enda orsaken till dess uteblifvande, och i detta fall har jag endast att åberopa R. o.
Ad:s eget val, hvarigenom jag insattes till ordförande i Constit.Utsk. Frih.
Då jag i dag på f. m. första gången fick ordet, ingick jag icke i någon undersökning öfver Gr.
Frölichs och Frih. Kantzous representationsförslag, ehuru jag hade åtskilligt att dervid invända.
Såsom jag fattar 56 § Reg.F., behöfver man visserligen ej antaga eller förkasta ett Constit.Utskrs betänk, i sin helhet; jag tror, att man deri kan föreslå förändringar, men man skall dock hålla sig inom Utsk:s förslag.
Ku hafva deremot förändringar från alla håll blifvit föreslagna, som äro helt och hållet främmande för Constit.- Utsk:s betänk.
Hr Gr. o. Landtm, ej afbrutit discussionen häröfver, lärer jag orätt hafva fattat och förstått grundlagarna, då jag trott, att alla grundlagsförändringar först skulle undergå pröfning inom Utsk., innan de kunde i Ståndet debatteras.
Som debatten nu är öppnad öfver alla dessa sinsemellan stridiga förslag, vill äfven jag träda in på hanan.
Frölich säger sig ej hafva föreslagit en representationsförändring.
Jag skall ej chicanera vid orden, blott fästa mig vid saken, och jag påstår då, att projectet, enligt min åsigt, icke blott innebär en representationsförändring, utan en fullkomlig revolution, ett kullstörtande af den monarkiska principen.
Man skall dessutom ytterligare ihågkomma, livad Den ix O c t o b e r e. ra. 3i5 allm. tidningar upplyst, nemi. att man ej pfojecterat någon större förändring derföre, att man fruktade att ej kunna genomdrifva den, och således anses det, som nu är föreslaget, endast som en öfvergång till något bättre, nemi. allm. valens princip, en princip, som öfver allt, utom i det enfaldiga Sverige, anses uppfylla sitt ändamål.
Ehuru det, sorn nu är föreslaget, i det hela endast är alt anse som ett öfvergångsproject, skall jag dock behandla det, som om Nationen skulle stadna dervid.
Frölich föreslår en sammanblandning af Stånden; detta skulle borttaga det hierarkiska elementet.
Vid besvarandet af några Frih.
Cederströms anmärkntr skall jag vidare utveckla, att ett aristocratiskt element finnes i Sverige, och att detta element är nödvändigt i det monarkiska Sverige, likasom i alla monarkiska stater.
En fjerdedel af Stånden skulle utväljas till en slags pröfningscommitte'; men jag inser ej, att man finnér något correctiv emot förhastade beslut inom en committé', som utgöres af samma ståndsdelar, som Stånden i allmänhet, och der skillnaden och fördelen skulle bestå uti att de äro valde.
Jag skall vid besvarandet af Frih. Kantzous förslag framvisa de stora förmånerna af de så beprisade allm. valen.
Enligt min öfvertygelse lemnar denna pröfningscomrnitle'
Nationen mindre garanti, än Stånden i sin helhet; ty ju större antalet är, desto svårare är influenceringen.
Ilr Gr. har gått längre i denna väg, än sjelfva det republikanska Amerika.
Representationen är der fördelad i två kamrar, som välja på olika sätt.
Senaten väljes indirecte af folket; den andra kammaren deremot directe.
Inom hvarje af confederationsstaterna är en lagstiftande församling; det är denna, som väljer Senatens medlemmar, och således har man redan i det fria Amerika ansett ett correctiv emot demokratien nödvändigt.
Senaten, som är vald på längre tid, delar icke till samma grad det omskapningsbegär, som utmärker alla lagstiftande församlingar, hvilkas tillvaro är kort; Senaten representerar samhällets upphöjda åsigter, -icke dess passioner eller laster. v Enligt de underrättelser, jag inhemtat, skall personalen i de begge kamrarna vara af hufvudsaklig olikhet.
Allt, hvad landet har utmärkt, får sitt rum i den andra kammaren, directe vald af demokratien; ty denna väljer företrädesvis alla sådana, som minst stöta deras medfödda afundsjuka, och undanhåller med noggrannhet alla dem, som genom talenter, rikedomar eller dygder höja sig från massan.
Efter Amerika en gång är nämndt, vill j2g äfven fortsätta detta ämne, men endast för att visa, att ingen jemnförelse kan äga rum emellan det gamla Europa och det unga Amerika.