Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Genom ett sä beskaflädt stadgande kan man ju i ganska betydlig mån förnärma i sin räll dem, som på auktion redan inropat utskänknings-rällighet, äfvensom de bolag, hvilka eljest om sådan rättighet förut slutat aftal; ty det lärer väl ej kunna bestridas, att beloppet å den afgift, som lör sålunda vunnen utskänknings-rällighet blifvit utläst och Summans. Bevil/n.-, Lag-, samt Allm.
Besvärs- och Ekon .- [Ilsk.
19 kontraherad, bestämts med hänsigt lil! de förmåner, som ål utskänkare i nu gällande Förordning äro beviljade, men enligt Utskottets framlagda förslag skulle försvinna.
Som man vet är, isynnerhet i de större städerna, utskänkning af spirituosa ä sön- och helgedagar eller de så kallade hvilodag»rne, då nöjen och tidsfördrif sökas utom hemmen, ganska betydlig och jag går så långt, att mangel Schweizeri, krog eller dylik inrättning finnes, som endast under nämnde dagar har någon egentlig afsättning alt påräkna.
Om an lämpligt skulle vara, att genom ny författning betaga en innehafvare af ett sådant utskänkningsställe rätt att utlemna spirituösa .drycker på sön- eiler annan helgedag redan innan altalade tiden för hans utskänknings-rätlighet tilländagålt, sä lär del väl ej, efter mitt förmenande, vara med en sund lagsliflnings-ålgärd förenligt, att likväl låta honom vara skyldig att fullt ut gälda den för utskänkningsrätten under 'andra förhållanden utfästa afgift.
Jag tog mig derföre friheten att i Utskottet framställa, det Utskottet borde i §:n föreslå, att den förnyade förordningen skulle lända lill efterrättelse från begynnelsen af ett visst lörsäljnings-är och således i stad frän den Usta Oktober 1858 och å landet från den 1 :sta November samma år samt att innehafvare al sådan utskänknings-rätlighet, som blifvit efter auktion eller eljest genom aftal upplåten för viss tid, den der ännu ej gått lillända, dä den förnyade förordningen skall lända till efterrättelse, borde få åtnjuta befrielse från betingad afgift för sådan överskjutande ej tilländagången tid, derest rättigheten till utskänkning under sistnämnda lid uppsäges hos vederbörande Socknenämnd eller Magistrat inom en månad, sedan förnyade förordningen blifvit kungjord.” 3:o) af Herr Adlercreutz, Axel: “Sedan, genom den efter sednasle riksmöte utfärdade försäljningslag, gästgifvare å landet befriats från skyldigheten att hålla bränvin till utskänkning, och följaktligen allmänheten numera icke i sådant afseende eger något anspråk mot gästgifverierne, så synes mig äfven frågan om rättigheten vid hvarje enskildt gästgifveri att ulskänka bränvin böra såsom en sockue-angelägenhet behandlas, i enlighet med de uti 13 § af hittills gällande författning meddelade bestämmelser.
Det linnes ingen anledning alt antaga, det sockne-myndighelerna enstämmigt skulle fråntaga gästgifvare utskänkningsrätten, om den på tillbörligt och beskedligt sätt af honom utölvas, men i händelse, såsom ofta nog lärer vara fallet, gästgifvare utöfvar sin utskänkningsrätt på ett sätt, sorn åstadkommer enskild och allmän förargelse, ser jag icke någon grund, hvarför han må kunna trotsa den allmänt uttryckta sedlighetskänslan, lill skada för den ort, hvarest han hor, samt till obehag och svårighet för dem, hvilka äro nödgade alt. under resa anlita gästgifveriet.
I fråga om stadgandet, att stad skall åtnjuta 4 af der inflytande försäljningsafgilt, är jag äfven från Utskottets majoritet skiljaktig, lag vägar ej hoppas, alt städerna skola ens önska att från sina gränser aflägsna superiet, sä länge deraf en betydlig inkomst inflyter i stadskassan.
Otvifvelaktig! skulle genom mistningen af denna inkomst för mången stad till en början uppstå stor svårighet att fylla bristen, men utan uppoffring vinnes intet stort inål, och då städerna icke, sä vidt af deras representanter blifvit upplyst, vidtagit några åtgärder att förbereda öfvergång frän del gamla inkomstsystemet. synes mig ej annat återslå, än att nu, genom bestämmande att 4 fcf försäljningsalgiften så från stad som land skola fördelas på samtlige socknarne och staderne inom länet efter folkmängden, skilja städerna från det omedelbara intresset af en liflig bränvins-försäljning inom deras särskilda områden.
I behandling af §§ 25, 27 och 61 i det nya förslaget har jag ej deltagit.” 20 Sammans.
Bevil/n.-, Lag- sam/ Allm.
Besvärs- och Ekon.-Etsk.
Uti denna reservation hafva Herr Kontrakls-prosten Emanuelsson och Herr Prosten (.'urlander instämt, äfvensom Herr Domprosten Björling bilrädt den i reservationen uttalade åsigt om gäsigifvares å landet rätt alt utskänka spirituösa drycker. 4:o) af Herr Uppling:
'Utskottet har i 27 § föreslagit förbud mot utskänkning af spirituösa drycker i staderne under sön- och helgedagar; men då af lätt insedda skäl man ej derjemte kunnat föreslå utskänknings-ställenas tillstängande under dessa dagar, torde förbudet blifva svårt, om ej omöjligt, att upprätthålla, och då förslaget dessutom innefattar ett alltför direkt och betänkligt försök ali frän det allmännas sida ingripa i hvarje enskilds rätt att inom gränser, som böra vara för den offentliga lagstiftningen frid lyste, sjelf ordna sitt lefnadssätt, såsom han för sig tinner tjenligast, har jag af dessa skäl ej kunnat i Utskottets berörda förslag instämma-."
Uti denna reservation bar Herr Booth instämt. 5:o) Herrar Baman och Hydin hafva reserverat sig emot Utskottets beslut/angående begynnelse-terminen för författningens tillämpning. 6:0) Herr (Vetterhery bar anmält reservation emot förbudet alt idka utskänkning under sön- och helgedagar, emedan detsamma vore olämpligt, ehuru välment, och opraktiskt, fastän enkelt. 7:o) Emot Utskottets beslut, alt afstyrka bifall till väckta motioner om förändrad fördelning af de kommunerne tillkommande andelar i afgifter för minuthandel med och utskänkning af bränvin, har Riksdags-fullmäktigen Per Erik Åndersson från Westmanlands län anmält reservation.
STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1357.
Bil. till Simmans.
Bese- och Ekon.-Utsk. Bet. M 4. 1 Förslag till Förordning, angående vilkoren för försäljning af bränvin och andra brända eller distillerade spirituösa drycker. § 6- Den, som, enligt 2 morn. i § 1 af Kongl. Maj:ts nådiga förordning angående vilkoren för bränvins tillverkning, icke får med sådan sig befatta, äfvensom Apothekare, må ej tilldelas rättighet till minuthandel med eller utskänkning af bränvin. § 8- För hvarje sådan näringsidkare, sorn i 1 mom. af § 7 omförmäld är, skall årligen, så länge hans rättighet fortfar, den kommitté, som tor bevillningstaxering satt är, före den 15 Juni beräkna det kannetal bränvin, som må anses komma att af näringsidkaren under det nästföljande försäljnings-året i staden föryttras, i fall han sin rätt till bränvins försäljning då fortfarande utöfvar.
Näringsidkare, som icke före den 1 Juli sin rätt till bränvins försäljning hos Magistraten uppsagt, vare underkastad den afgift, som bör under det nästföljande försäljnings-året utgå för det kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt.
Prat. 1856 & 1857. 5 Sami. 2 Af A. 5 lläft.
I Bil. till Sammans. Hemlin.-, Lag- samt Alim. Besv.- och Ekon.-Utsk.
M 4. § 'io. De i § T mom. 2 omförmälda försäljningsrättigheter varde, jemte dem, som Magistraten, sedan Stadens Äldste hörde blifvit, finner skäligt låta, i uppsagda eller förverkade rättigheters ställe, under nästföljande försäljningsår utöfvas, innan Juli månads utgång af Magistraten utbjudna på offentlig auktion, för högst tre år i sender, åt den eller dem, som åtaga sig afgift för högsta kannetal.
Magistraten åge att,Refter Stadens Äldstes hörande, bestämma, om flera rättigheter skola utbjudas samfäldt i ett utrop eller hvarje rättighet särskildt.
Auktionsanbuden profves af Magistraten, som äge dem, med afseende ej mindre å de bjud andes behörighet och tjenlighet, än äfven å den erbjudna afgi/tens belopp, antaga eller förhasta. § 12- Gästgifveri å landet, för hvilket, vid den tid då denna författning blifvit till efterlefnad gällande, utskänkningsrättighet utöfvas, varde vid rättigheten fortfarande bibehållet, intilldess densamma upphör genom uppsägning eller förverkas.
Hvarje år, så länge rättigheten varar, skall, innan Bevillnings-taxerings-kommitté för socknen sammanträder, socknenämnden beräkna det kannetal bränvin, som må anses komma att under det nästföljande försäljnings-året å gästgifveriet försäljas, i fall utskänknings-rättigheten der fortfarande utöfvas.
Taxerings-kommittén pröfve beräkningen och bestämme det kannetal, för hvilket afgift skall erläggas.
Gästgifvare, som icke, inom en månad från det Taxerings-kommitténs förrättning blifvit afslutad, hos socknenämnden uppsagt den rätt till brån vins utskänkning, som gästgifveriet åtföljer, vare underkastad den afgift, sorn bör under det nästföljande försäljnings-året utgå för det kannetal, hvilket i nu stadgad ordning blifvit bestämdt.
Der gästgifverihållning är mellan flere åboer fördelad, må utskänkningsrättighet af dem icke samtidigt utöfvas. utan af hvardera endast under den tid, han gästgifverihållningen besörjer.
Den, som vill sin andel i utskänknings-rättigheten uppsäga, vare dertill berättigad, der uppsägning sker inom den tid, som i 3 mom. är bestämd.
Har uppsägning skett, gånge afgift ut endast för den eller de åboers andel, hvilka vilja utskänkning fortfarande idka. och deltage i afgiften hvardera i förhållande till den tid, han utskänkningsrätten i förening med gästgifvenhållningen utöfvar.
Hit. lill Sammans. Bcvilln.-, Lag- samt Allm. liesv. och Ekon.-Utsk. Bet.
M 4. § 13- (ny)- Öfoer besia!, som Taxerings-lcoimnitté, jemlikt §§ 8 och 42 meddelar, i fråga om beräkning af det hannela! bränvin, för hvilket minuthandels- eller utskänkningsafgifl erläggas skall, eger så väl deri skattskyldige, som inom länet varande hushållningssällskap, stad, magistrat, socken eller socknenämnd alt hos Pro/ning s-kommitté anföra. besvär inom den tid och i den ordning, som för överklagande aj Taxeringskommittés beslut i allmänhet åro bestämda; äfvensom Pröfnings-kommillé tillkommer ali, ehvad dylikt beslut blifvit öfverklagadt eller ej, deri vidtaga förändringar, som linnas skri lige; och må vidare klagan öfver Pröfnings-kommittés beslut, i den ordning, BeviUmngs-Förordningen i allmänhet bestämmer, fullföljas af dem, hvilka öfver Taxerings-kommitlés beslut, enligt hvad här ofvan sägs, ega besvär anföra.
Utan hinder af förd klagan skall försäljningsafgiften utgå efter det af Taxeringskommitté bestämda kannetal, intill dess ändring deri blifvit vidtagen genom beslut, som vunnit laga kraft. § (14) ny 15.
Rättigheterna för andra tillåtna utskänkningsställen än gästgifveriet äfvensom för minuthandelsställena i socknen, varde derefter, innan September månads utgång, af socknenämnden utbjudna på offentlig auktion, för högst tre år i sender, åt den eller dem, som åtaga sig afgift för högsta kannetal.
Socknenämnden pröfve de anbud, som dervid göras, och åge dem, med afseende ej mindre å de bjudandes behörighet och tjenlighet, än äfven å den erbjudna af giftens belopp, antaga eller förkasta.
Der utskänkningsrättighet för gästgifveri blifvit uppsagd inom den i § 42 bestämda lid, åge socknenämnden, om den så för godt tinner och derest ej å sockneslämma, som två Söndagar å råd blifvit pålyst, annorledes beslutas, att vid den auktion, som nyss sagd är, ny utskänkningsrättighet, med utsättande af stället för dess utöfning, i den uppsagda rättighetens ställe, på enahanda sätt utbjuda och auktionsanbuden pröfva. § (46) 17.
Vid beräkning, som är i § 8 för stad föreskrifven, må kannetal icke sättas för minuthandels- eller utskänkningsställe under 800, och vid beräkning, som är i § 1f för gästgifveri å landet föreskrifven, icke under 400.
Ej heller får auktions-anbud, som enligt § 10 eller 45 för hvartdera slaget af bandel anlages, understiga i stad 800 eller å landet 400 kannor.
4 Bil. till Sammans. Bcvilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
M 4. § (17) 'ISSA i stad som å landet utgöres afgiften vid minuthandel med 25 öre och vid utskänkning med 40 öre för hvarje kanna af det bränvin, som enligt § 8 eller 42 beräknadt blifvit eller hvarför afgift enligt § 10 eller 45 åtagen är.
(19) 20.
Har för gästgifveri å landet rättighet till bränvins utskänkning en gång blifvit af egaren uppsagd, må den icke kunna för gästgifveriet åter förvärfvas.
Gästgifvare må dock kunna för sin person vinna rättighet till bränvins utskänkning på sätt i § 45 medgifves. § (21) 22.
Innan minuthandel med eller utskänkning af bränvin företages af den, som till sådan försäljning rättighet undlått, vare han pligtig att i stad hos Magistraten och å landet hos Kronobetjeningen anmäla, å hvilket ställe han försäljningen idka vill.
Så ofta sådant försäljningsställe ombytes, varde anmälan derom likaledes gjord.
Der enhgt § 7 eller 44 viss trakt för försäljningsstället blifvit bestämd, varde det iakttaget. § (22) 23.
Algiften bestämmes af den för bevillnmgs-taxering näst derefter sammanträdande kommitté, men får ej understiga det belopp, som för den ifrågavarande tiden svarar mot den afgift, hvilken enligt de i §§ /7 och 48 stadgade beräkningsgrunder för år minst utgå bör.
Skulle tiden ej uppgå till fjorton dagar, må dock afgifterne ej för kortare tid beräknas.
Innan utskänkningen må företagas, skall nyssnämnda belopp förskottsvis erläggas till vederbörande uppbördsman.
Då till utskänkning, nu sagd är, tillstånd meddelas, underrätte Kongl. Majits Befallningshafvande derom vederbörande skattskrifvare.
Bil. till Samman». Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
JYt 4. 5 § (23) 24.
När enligt § 25 rättighet meddelats till bränvinsutskänkning på passagerarefartyg, skola derför belöpande utskänknings-afgifter uppbäras i den stad eller kommun, hvarest rederiet har sitt hufvudsäte. § (24) 25.
A landel må under den eller de dagar, då auktion, mönstring, uppbördsstämma, mantalsskrifning, ting eller annan lill folksamling ledande förrättning skall hållas, eller menighet för marknad, torgdag, kronoskjutsning eller skallgång samlas, minuthandel med eller utskänkning af bränvin ej ega rum, hvarken på det ställe, som för förrättningen eller menighetens samling är utsatt eller inom i- mil derifrån.
Ej må någon i landsbygd fara med bränvin från by till by eller från gård till gård, att dermed köpslaga. § (25) 26.
På Apothek må ej bränvin eller andra brända eller distillerade spirituösa drycker, med eller utan droguer eller andra tillsatser, till förtäring på stället utdelas eller ulskänkas.
Sådan vara må icke på, Apothek i minut försäljas annorlunda än antingen efter läkares recept, eller ock till tekniska behof ål den, som företer behörigi intyg, att han idkar sådant yrke, till hvars bedrifvande sprit erfordras.
Intyg härom skall, för alt vara gällande, för idkare af yrke i stad vara ut färdadi af handtverksförening, och på landet af socknenämnd. § (26) 27.
Under sön- eller helgedag vare såväl å landel som i stad all utskänkning af bränvin förbjuden.
Ej eller må å sådan dag bränvin, som är föryllradt genom parti- eller minuthandel, till köpare utmätas eller utlemnas.
Under gudstjenst skall näringsställe alltid vara tillstängdt. 6 Bil. tili Sammans. Bevilln.-, Lag- samt Allm. Be,sv.- och Ekon.-Utsk. Bet.
JM 4. § (33) 34.
Bränvin, som är försatt med något för helsan skadligt ämne, eller som icke är renadt från finkelolja, eller hvars styrka icke uppgår till minst 46 procent, får icke vid minuthandel eller utskänkning till salu hållas. § (35) 36.
Med undantag af den i § 54 meddelade föreskrift om bränvinets rening och styrka, skall hvad i denna förordning är stadgadt om minuthandel med eller utskänkning af bränvin gälla äfven för andra brända eller distillerade, in- eller utländska, spirituösa drycker, äfvensom för drycker, hvilka äro dermed tillagade. § (36) 37.
Å gästgifveri, der rörelsen) är mellan flere åboer fördelad, skall en, af kronobetjent påtecknad, uppgift om den tid, hvardera åboen är till bränvins-utskänkning berättigad, vara anslagen hos den, som för tillfället försäljningsrätten utöfvar, och hos honom, under samma tid, jemväl skylt vara anbragt, på sätt i § 58 föreskrifves. § (39) 40.
Den, som genom minuthandel eller utskänkning föryttrar bränvin, utan att i stadgad ordning hafva dertill förvärfvat rättighet, bote lörsta gången från och med 45 till och med 50 R:dr, andra gången från 50 lill och med 60 R.dr och tredje gången från 60 lill och med 120 R:dr.
Den, som fjerde gången eller oftare med sådan förbrytelse beträdes, dömes till fängelse med arbete från och med två månader till och med ett år.
Förbrytaren varde derjemte dömd att utgifva minuthandels- eller utskänkningsafgift för det kannetal, som, efter hvad utredas kan, blifvit föryttradt, dock ej under det belopp, som svarar mot en fjerdedel af hvad, enligt de i §§ 41 och 48 stadgade grunder, för år minst utgå bör.
Dessutom vare af det i försäljningsrummet befintliga bränvin till och med 60 kannor, tillika med kärl, som för deras afhemtning tjenliga äro, underkastade beslag och förbrutna.
Bil. till Summans. Sevillu.-, Lag■ samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk. Bet. M 4.
Har förbrytelsen skett å sön- eller helgedag, ökas straffet med böter från och med 75 till och med 50 R:dr, utom det ansvar, som, enligt allmän lag, bör för sabbatsbrott ådömas. § (41) 42.
Öfverträdes förbud, som i § 26 gifvet är, vare lag som i § 40 sägs. § (42) 43 Den, som idkar minuthandel med eller utskänkning af bränvin under tid, hvarför afgift icke blifvit i föreskrifven ordning erlagd, bote första gången från och med 15 till och med 50, och andra gången från 30 litt och med 60 li:dr. § (43) 44.
Idkar någon minuthandel med eller utskänkning af bränvin å annat ställe, än dertill uppgifvet är, eller tillåter den, som icke är till utskänkning berättigad, att, då han i parti eller genom minuthandel säljer bränvin, något af det sålda på för säljningsstället förtäres, eller förbryter sig den, som till minuthandel med eller utskänkning af bränvin berättigad är, mot § 25 mom. 1, § 27 mom. 7 eller 3 , eller § 50; bote första gången från och med 15 till och med 50 R.dr, samt andra gången från 50 till och med 60 R:dr, och vare dessutom andra gången sin minuthandels- eller utskänkningsrätt förlustig.
Öfverträdes det förbud, som i § 25 morn. 2 gifvet är; vare hot första gången från och med 75 till och med 50 R.dr, andra gången från 50 till och med 60 R.clr samt tredje och följande gånger från 60 till och med 120 R.dr.
Det medförda bränvinet vare derjemte förbrutet.
Säljes dervid mindre än 15 kannor; ansvare förbrytaren tillika enligt § 40. § (4-4) 45.
Handlande, som mot § 57 sig förbryter, bote första och andra gången enligt § 44 och håfve andra gången dessutom sin handelsrättighet förverkat. 8 Bil. till Sammans. Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
Jii 4. § (4-5) 46.
Förbrytelse mot § 4 mom. 2, § 22. § 27 morn, 2, § 28, 29, 34. 37, 38 eller 39, straffes med böter från och med 7
R:dr cO öre till och med 30 R:dr.
Då förbrytelse skett mot ^ ö4 vare tillika det till salu hållna bränvin underkastadt beslag och förbrutet. § (49) 50.
Underlåtes vid transport af bränvin föreskrift, som i § 35 gifven är, dömes varan förbruten, derest ägaren ej gitter visa, att hon är af inhemsk tillverkning eller blifvit vederbörligen förtullad. § (50) 51.
De i denna förordning utsatta afgifter och böter skola i riksmynt beräknas. § (51) 52.
Böter, som enligt § 40 , 42, 45, eller 44 ådömas, skola, då tillgång brister, enligt 5 kap.
Straffbalken till fängelse vid vatten och bröd förvandlas.
Böter, som eljest enligt denna författning ådömas, skola, i brist af tillgång, förvandlas till fängelse sålunda, att mot böter lill och med 15
R:dr svara 7 dagar, från 45 till och med 37 R:dr 50 öre 14 » » 37 R:dr 50 öre till och med 75
R:dr 24 » » 75 » » » » 450 » 50 » » 450 » » » » 225 » 45 » » 225 » » » » 300 » 00 » eller 2 månader o. s. v. Ej må dock någon, för bristande tillgång till böter, mer än ett år i fängelse hållas, ehvad belopp böterna må utgöra.
Under fängelsetiden bör fången till arbete hållas. § (52) 53.
Bil. till Sammans. Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk.
M 4. 9 § (52) 53.
Då minuthandels- eller utskänknings-afgift jemte böter enligt denna förordning ådömda blifvit, må, der tillgång till afgiften eller någon del deraf saknas, böterna ej kunna med penningar gäldas, utan skall den sakfällde i stället undergå det straff, som enligt § 52 mot böterna svarar. (57) 58.
Rättighet att verkställa beslag tillkomme de i § 57 mom.
\ omförmälda allmänna åklagare.
Beslag skall göras i två vittnens närvaro. § (60) 61.
Denna förordning skall från och med månaden näst efter den, då förordningen blifvit kungjord, lända lill efterrättelse.
Brot. 1856 cV 1857. 5 Sami. 2 A/d. 5 Bä/t.
STOCKHOLM, tryckt hos E. Westrell, <857.
RÄTTELSER uti Sammansatta Bevillning.1!-, Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-Utskottets Betänkande N-.o 4. 1 Betänkandet, sid. 9, r. 19 nedfr. står: kontrollerade komme läs: kontrollerade briinvinshandeln komme 10. r. 19 nedfr. står: alt sådant läs: alt ett sådant 17, r. 19 nedfr. står: försäljningen läs: försäljningslagen Bih. tilt B.
Brot. 1856 & 1857. 5 Sami. 2 Ajd. 6 Häftet. STOCKHOLM, tryckt hos Isaac Marcus, 1857. Remlin.-, Lay- samt Allm.
Bese. oell Ekon-Utskottets Utlåtande N:o 5. 1 N:g 5.
Ank. lill Exp.-Utsk. den 10 Juni 1857, kl. 6 e. m.
Sammansätta Bevillnings-, Lag- saint Allmänna Besvärs och Ekonomi-Utskottets Utlåtande, i anledning af dels gjorda anmärkningar emot vissa delar, dels ock Riks-ståndens skiljaktiga beslut i afseende å andra delar af Betänkandet N:o 2, angående vilkoren för bränvins tillverkning.
Enligt Uiskottet tillhandakomna protokolls-utdrag för den 2, 4, 6 och 9;de siatlid ne Maj, ha!'\a Kiks-slånden, vid pröfningen af omförmälda belänkaude, med dervid fogadi. förslag lill förordning, återremitterat vissa delar deraf samt i åtskilliga andra punkter fattat sinsemellan skiljaktiga och från Utskottets förslag afvikande beslut; och får Utskottet nu deröfver afgifva utlåtande. § 2.
Ridderskapet och Adeln samt Preste-ståndet hafva gillat Utskottets hemställan, alt väckta motioner om förändring af den i nu gällande Kongl, förordning bestämda lid för bräuvins-tillverkningeus utöfvaude icke måtte bifallas, hvaremot Bor Bill. lill R.
Prot. 1856 $ 1857. 5 Sami. 2 Afd. 7 Haft. 2 Hemlin.-, En;/- sami Allm. Bese.- och Ekon.-VI.ikol tels Utlåtande \:o 5. gate- och Bonde-standcn bes!ulal: del förra, au bränvins-lillverkning skulle vara tilläten från oell med den i November, klockan 12 på dagen, lill och med den 31 December vid samma lid, samt Bonde-ståndet, ”ali del borde lemnäs öppet för en hvar, all, efter föregången anmälan och med iakllagande jemväl för öfrigt af författningens bestämmelser, verkställa bränvins-briinning, hvilken eller hvilka, dock ej flera än Iva månader af liden emellan den 15 Oktober och 15 April, lian helst önskade.”
Då nu Ridderskapel och Adelns samt Preste- och Borgare-ståndens beslut öfverensstämma deri, att lillverkningstiden skall, utan någon tillverkaren medgifven val frihel, vara inskränkt till två höstmånader af arel, samt Bonde-ståndet, oaktadt dess i öfrigt härifrån skiljaktiga mening, likväl i så mållo instämt med de två förstnämnda Riks-slånden, atl bränvins-tillverkningen finge börjas den 15 Oktober, tinner Ut skottet sig böra, med vidblifvande af sill. förslag, inbjuda Borgare- och Bondestånden, att, lika med öfriga Riks-stånden, bestämma bränvinsiillverkningstiden att räknas från den 15 Oktober intill den 15 December.
Utskottets tillstyrkan, atl middagstimman å de föreslagna begynnelse- och slutdagarne malle antagas till in- och utgångslid för tillverknings-terminerne, har blifvit förkastad af Ridderskapet och Adeln; men då de öfriga Stånden gotik ii n t Utskottets åsigt, samt tre Stånds mening i denna fråga, som är af reglementarisk beskaffenhet, utgör Rikets Sländers beslut, har Utskottet ansett sig endast böra sådant anmäla.
Ridderskapet och Adeln har jemväl ogillat
Utskottets framställning om eli tillägg i första momentet § 2 af nu gällande förordning, så lydande:
Mäskning för bränvins-tillverkning får företagas högst feni dagar före den dag, då dylik tillverkning, enligt gjord anmälan, skall taga sin början.
Men äfven delia förslag är af ue öfriga Riks-stånden godkändl; likväl med det af Bonde-ståndet derjemte kallade beslut, “att vid bestämmelserna om rättigheten att företaga mäskning borde särskildt uttryckas, alt dessa icke anginge hvar och ens rättighet alt bereda mäsk lill kreaturs utfodring eller gödning.®