Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mörner yrkat, för att vidblifva sitt förra beslut afslår StatsUlsk:s utlåt., så skulle derigenom en verklig skada för Linköpings Bibiiolhek åstadkommas.
Gymnasii-Bibliolhekerna hafva alltid för Gymnasierna varit af stor vigt, men i våra dagar hafva dessa Bibliotheker blifvit af ännu större vigt till följd deraf att kurserna vid Gymnasierna blifvit höjda i anseende dertill alt fordringarne vid Akademierna blifvit ökade, så att den fattiga ungdomen, som förr hade lättare ali vistas vid Gymnasium, nu, genom det stora antal böcker, som der fordras, ser sig urslåndsatt att begifva sig till Gymnasium.
Jag anser derföre billigt, att man gör allt för att befordra Gymnasii-Bibliothekernas tillgång på tjenliga böcker.
Linköpings Gymnasii-Bibliothek har dessutom en förtjenst framför mängden af Bibiiotheker, genom det stora antal böcker som der förvaras.
Dessa behöfva ali den vård, sora dem kan egnas.
Att släppa dem i hvilkens hand snm helst anser jag icke vara rådligt, enär derigenom fosterlandet skulle förlora alltför mycket.
När nu, efter ålerremiss, af SlatsUtsk. blifvit tillstyrkt ett så måttligt anslag, som del af 266 r:dr 32 sk. b:co och detta, utan att någon ny anslagssumma fordras för ändamålet dä denna lilla summa kan utgå af reservationerne å anslaget till emeriti-löner, så inser jag intet skäl hvarföre icke R. o. Ad. gerna skulle vilja frångå sitt förra beslut och instämma i det beslut, som af StatsUtsk. blifvit tillstyrkt och hvarpå jag yrkar propos.
Vid genomläsning af den vid detta betänk, fogade reservationen, hvilken Gr.
Mörner åberopat till stöd för sin åsigt, har jag icke kunnat undgå alt hnna, de 202 Den 13 Augusti. af Gr:n härutinnan framställda åsigter vara al en nog vådlig beskaffenhet.
Mörner har dervid omnämnt grundsatser, som inom StatsUtsk. varit antagna.
Jag tror likväl för min del, att man, i detta afseende, icke har rättighet att åberopa andra grundsatser än dem, som genom lagens anda och bokstaf blifvit helgade och uphöjda till regel.
Men lill dessas antal hörer ingalunda den s. k. grundsats eller rättare sagdt, den föresats, att icke låta de vid skedd återreraiss från tvenne Stånd meddelade uplysningar inverka till någon ändring.
Gr:n har äfven talat om, alt man inora Utsk. sökt ”sätta voterings-mekanismen i rörelse,” samt att ”Utsk:s förändrade utlåt, icke kan antagas härflyta ifrån några förebragta nya skäl, utan är följden af en tillfällig majoritets utveckling af sin makt”.
Jag hade trott all en person, med så mycken bildning och så mycket omdöme, som Gr.
Mörner icke skulle låta häuföra sig lill sådana insinuationer emot sina kamrater inom Utsk., eller till ett så ofördragsamt underkännande af de skäl, som torde varit öfvertygande nog för Utsk:sledamöternes flertal, fastän icke för reservanten.
Jag tillhör icke bemäldta Utsk. men kan, såsom riksdagsman icke med likgiltighet förnimma så hårda och säkerligen oförtjenta bedömanden af andras föreställningssätt och förfarande. R. o.
Ad. lärer nogsamt inse svårigheten att döma fullt opartiskt, när man låter af en förutfattad mening sig till den grad intagas.
Hvad sjelfva saken beträffar, så får jag inför R. o. Ad. vördsamt erinra, hurusom flere betydande skål kunna anföras för bifall lill StalsUtsk:s nu föredragne utlåt, af hvilka följande torde få företrädesvis omförmälas enligt de upgifler jag härom af sakkunnige personer fått mig tillförlitligen meddelade: Linköpings Gymnasium och Slifts-Bibliolliek är till böckernas antal, det största i Riket näst Universiteternas och det Kongl.; men läflar i dyrbarhet och värde med dessa; har 25,000 volymer, deribland Erkebiskop Erik Benzelii d. y:s utmärkta och dyrbara samling i Klassiska och Historiska litteraturen, Gahms Juridiska, Dahlbergs Naturhistoriska och Medicinska (till en stor del af praktverk), v. Troils Isländska och Forn-nordiska m. fl. manuskriptsamlingar af minst 1000 handskrifter af stort värde; innehållsrika, hittills föga begagnade bidrag till Sveriges kyrkliga och politiska historia.
Dessutom har Bibliolhekel en större samling af medaljer, fornsaker af kuriosa m. m. Bibliothekarie!! har, jemte vården af alla dessa samlingar, (i följe af ett, på grund af Gr:ne Pipers donation, uprälladt reglemente) undervisningsskyldighet på Gymnasium.
För vården af detta dyrbara Bihliothek, med en talrik mängd högst sällsynta böcker, och oersättliga handskrifter m. m. finnes icke någon fullt tillräcklig garanti utom i Bibliolhekariens personliga redbarhet och nit.
Om samlingarne skola göras för nationallitteraturen frugtbärande, måste Bibliothekarien vara en vetenskapsman, förtrogen med fäderneslandets häfder och litteratur.
Det år en tillfällighet, hvilken sällan, om någonsin mera, torde kuna påräknas, alt n. v. innehafvaren af tjensten, med bepröfvad redbar
Den 13 Augusti. 203 hel och pålitlighet förenar utmärkt skicklighet och outtröttligt nit.
Han har i sjelfva verket icke sökt, utan blifvit sökt för tjenslen: har njutit den för ltans år och plats sällsynta utmärkelsen att kallas till korresponderande ledamot af Kongl.
Vitterhets-, Historie- och Antiqvilets-Akademien samt af Kongl.
Samfundet för Skandinaviska handlingars utgifvande, och har nyligen erhållit det smickrande förtroendet att på allmän bekostnad undersöka Pvivalarkiven i Riket (jfr Riksarkivariens motionen bifogade vittsord).
Hans lön (258 r:dr) öfversliger föga hälften af hvad den yngste Skol-läraren enl. nya Staten för Elementar-läroverken åtnjuter; och han måste, för att kunna uppehålla sig, årligen öka sina skulder.
Han lärer af denna orsak icke kunna längre qvarstanna på sin plats, utan måste söka sin utkomst i annan väg: och har varit 2:ne gånger föreslagen till mindre komroinislraturer, seduast inom delta år.
Bibliolhekarietjensten är icke i författningarne uptagen ibland Skolläraretjenster; tillsättes också icke såsom dessa, utan såsom andra Ecklesiastiktjenster.
För den ringare delen af befattningen, undervisnings-skyldighelen, har han redan erhållit det lilla, han kan hoppas af Läroverks-Staten; — men det är en tillfällig färmån, och beloppet utgör, enl. hvad ofvan nämndt är, saramanlagdt med hvad han af Stiftelsen uppbär, ej mer än 258 r:dr.
Hvad har han dä årligen att räkna på?
Jo, sjuttio riksdaler. K. M. lärer, då den hufvudsakliga delen af tjensten icke räknas lill skol-lärare-tjenster, emellertid icke kunna af Elementarläroverkens anslag bevilja honom högre aflöning, utan att Ständerna dertill lemna förord och samtycke.
Af dessa anledntr har motionären Lektor Wallman, begärt R.
St:s bifall till en för ofvanberörde
Bibliolhekaries bättre aflönande afsedd anordning å Elementarläroverkens Eraeriti-Stats reserverade medel.
Ifrågavar:de Emeriti-Slat har ett årligt anslag af 12,000 r:dr och anlitas föga.
Reservationerna upgingo derföre vid början af innevarande riksdag till 39,000 r:dr: af dessa lemnades för ändamålet 9,000 r:dr, och 30,000 indrogos till Riksg:skont.
St. som för Statsverkets öfriga behof, disponerat af Emeriti-Statens reservationer denna summa, äro likaledes oförhindrade att derå anordna 266 r:dr 32 sk. lill årlig löneförhöjning åt Bibliothekarien i Linköping.
Nu några ord om lämpligheten att, genom bifall till utlåt., frångå 2:ne Stånds, af Utsk:s tidigare utlåt, föranledda beslut.
Saken är först och främst alldeles icke ny, ty StatsUtsk:s om än visserligen icke just mot grundlagen stridande, likväl utan bestämdt föranledande af densamma, antagna praxis, att, när 2:ne Stånd stanna mot 2-.ne, vidblifva sina en gång aflåtne förslag, har redan vid åtskilliga tillfällen, om än sällan, dock blifvit frånlrädd.
I närvarande fall är del primitiva beslutet likväl mindre ändradt än modifieradt.
Utsk. hade nemi. hvarken underkänt behofvet, eller Bibliotheksföreslåndarens förtjenster, utan endast yttrat sin förmodan alt ärendet berodde på K.
M:s höga pröfning; men sedaD, 204 Den 13 Augusti. genom återremissen, blifvit uplyst, att
Bibliothekarien de jure icke är skol-lärare eller såsom sådan kan göra anspråk på förhöjd lön, •— har StatslJtsk. tillstyrkt en underd. skrifvelse i ämnet till K. M.
Sannerligen jag vet hvartill återremiss skulle någonsin tjena om del icke vore meningen, alt vederbör:de Utsk. skulle taga närmare kännedom af de yttranden, uplysningar och utredningar, som inom RiksSlånden blifvit framställda.
Man torde alltså få hoppas att R. o. Ad., efter allt hvad i detta ärende sanningsenligt och noggrannt blifvit upgifvet, ingalunda må fästa afseende å Gr.
Mörners reservation, ulan fastmera bifalla Ulsk:s i della ärende på så välgrundade skäl afgifna, nu föredragna och med den ytterligare utredning, som blifvit inför R. o. Ad. vördsamt framställd, slutligt beledsagade utlåt.
Den praxis, som Gr.
Mörner anfört hafva varit inom StatsUtsk. gällande, att när 2 Stånd bifallit eli Utskcs betänk., Utsk. vidblifva sitt yttrande, anser jag ingalunda vara af den beskaffenhet alt afseende derå bör fästas.
Det kan såsom här år händelsen, inträffa, att nya uplysningar blifvit meddelade, som böra föranleda lill ett alldeles motsatt resultat och det skulle vara att beklaga, om Utsk:n skulle, derföre 2 Stånd bifallit deras på understundom ofullständiga uplysningar meddelade tillstyrkanden, anse sig icke kunna, oaktadt ytterligare erhålllna uplysningar, frånträda sin en gång fattade mening.
Således anser jag Utsk. här hafva handlat ganska riktigt, då Utsk., med frånträdande af sitt förra yttrande, tillstyrkt hvad motionären föreslagit.
Jag anser det vara en helig pligt af oss, att, så vidt vi kunna, egna rättvisa åt den sanna förtjensten det jag i främsta rummet räknar den, som härrör af vidsträckta kunskaper.
Här är ådagalagdt, att den ifrågavar:de Bibliothekarien är en man, utrustad med sällsynta egenskaper och serdeles egnad alt förestå ett Bibliothek, och när nu Linköpings Bibliothek är, på sätt en talare hår förut har uplyst, ett af de största i riket, så anser jag för min del, att det vore väl mesquint, om jag så får uttrycka mig, om icke R. o. Ad. skulle bifalla en så billig begäran, som den, att K.
M. måtte ega rättighet, att af det reserverade anslaget till emeriti-löner få använda ett så stort belopp, som erfordras, för att gifva den ifrågavar:de Bibliothekarien ett årligt anslag af 266 r:dr 32 sk. b:co; hvarföre jag vördsamt anhålller om bifall till Utsk:s betänk.
Cederström har recenserat min reservation och han får då hålla tillgodo, att jag recenserar hans i anledning deraf afgifne yttrande.
Frilän får usäkta att jag antagit det StatsUtsk. undersökt förhållanderne innan det fattat sitt första beslut i frågan.
Då jag varit deltagare i Ulsk:s arbeten, kan jag äfven med någon kännedom om Utsk:s sätt att gå tillväga, våga påstå att det första beslutet fattades efter en undersökning, så god, som den kunnat åstadkommas.
Då Ulsk:s tillstyrkande i N:o 247 sedermera blifvit af 2 Stånd godkändt, och icke eli enda nytt skäl för detsammas
Den 13 Augusti. 205 ogillande derefter framdragits utan endast ett uprepande af förut anförda omständigheter egt rum, hade Utsk. enl. mitt förmenande, icke bordt frångå sin en gång uttalade mening.
Att uti förevar:de fall så förhåller sig som jag nu upgifvit, kan Hr Frihin öfvertyga sig om i händelse han, med det nyss uplästa anförandet hehagar collalionera Hr Wallmans vid betänk.
Nio 89 fogade reservation.
StatsUtsk. har ej eller i allmänhet funnit skäl att frånträda sin mening, blott derföre alt detsamma fått återremiss å sitt betänk, från tvenne Stånd och jag skulle, i motsats emot de tvenne föregide talarne, tro, ali detta äfven har på riksdagsgöromålen verkat ganska helsosamt, emedan om ett sådant sätt skulle i allmänhet blifvit följd t, som det hvilket vid detta tillfälle ägt rum, eller alt man, så ofta tillfälle dertill erbjudit sig, försökt voteringarnes omvexlingar, så hade vi sannerligen icke hunnit derhän med riksdagsgöromålen, som vi nu befinna oss.
Om jag således med ledsnad sett att man för denna högst obetydliga sak frångått den eljest gång efter annan följda grundsatsen, så må del förlåtas mig, att jag uttalat denna min ledsnad.
Till R. o. Adis bedömmande öfverlemnar jag de skäl, sora blifvit framställda.
Man har sagt, att det vore af vigt för Linköpings Gymnasii-Bibliothek, att Bibliothekarien bättre aflönades.
Denna fråga är af R. o.
Ad. en gång afgjord med nej, emedan samma motionär hade föreslagit förökad lön för Gyranasii-Bibliothekarien och detta förslag afstyrktes samt blef icke ens af motionärens egel Stånd bifallet.
Derefter gjordes den nya framställningen om ett ökadt personen arfvode för Hr Wiede.
Genom godkännandet af denna framställning, skulle R.
St. komma all beträda en ny bana, och företaga sig all tillsätta små tjenster i landsorterna.
Fortgår del något längre ål samma håll, torde det slutligen komma derhän att R.
St. också tillsätta kockar i enskilta kök.
Detta är en bana, som jag för min del icke anser lämplig alt ingå uppå.
Jag får förnya min anhållan att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt en gång fattade beslut i frågan.
Sparre, Erikl Jag nekar för min del icke att det sätt, som StatsUtsk. följt i allmänhet att vidblifva sina beslut, då två Stånd deruti instämt, har verkat helsosamt på riksdagens gång, men detta kan icke vara ett skäl hvarföre icke, om vid ett särskildt fall, man skulle uptäcka att man begått ett misstag och detta skulle kunna rättas, Utsk. då bör frångå sitt förut fattade beslut, och den omständigheten, att uti förevaride fall SatsUtskis afstyrkande blifvit af 2 Stånd godkändt, kommer icke, efter de skäl, jag nu hört framställas, att verka på min öfvertygelse.
Om en man, som egnat sin tid och sina krafter åt ordnandet af ett stort Bibliolhek, ett förvaringsrum för vetenskapernas alster, om denne man lyckats att göra det väl och om han haft en så obetydlig lön, sorn vi nu här hafva hört af Frih.
Cederström uplysas eller 258 ridr, så anser jag Staten värdigt att den, såsom upmuntran åt en sådan förtjenstfull man ger en obetydlig tillökning i hans alltför ringa arfvode.
Kommer nu härtill att rikliga till - 206
Den 13 Augusti. gångar finnas i den ifrågavar:de fonden för eraeriti-löner, så blir delta för tnig eli nytt skäl att tillstyrka delta arfvode.
Efter allt livad jag har förnummit, lärer den ifrågavande personen vara en arbetsam man och arbetar med framgång i sitt yrke.
Jag år för min del benägen att för en så beskaffad person medgifva en upmuntran och tillstyrker således nu bifall till betänk, under medgifvande i öfrigt af riktigheten, utaf Statslltskis hittills följda system.
Mörner nyss framställt, har Statslllsk. i delta tillstyrkande, till följd af återremis, frångått sin förut yttrade mening, tvertemot hvad sora förut vanligen har varit fallet.
Jag var icke närvar:de när delta Utsk:s betänk, i StatsUtsk. förevar och antogs i dess plenum.
I annat fall hade jag otvifvelaktigt lika med Gr.
Mörner nedlagt min reservation i StatsUlsk:s prot., men längre hade jag för min del icke gått i detta fall, ty frågan har fått ett nytt upslag genom de nya skäl, som för densamma blifvit förebragta.
Om man läser sista strophen af Ulsk:s betänk., så innefattar den tydligen att nya skäl förekommit som föranledt Utsk. att frångå sitt beslut.
Der står nemi.: ”enär del icke varit SlalsUtsk:s afsigt alt motverka den för Hr Wiede begärda löneförhöjning, J får Utsk., sedan uplyst blifvit, alt Bibliolhekarien vid Linköpings Gymnasii- och Stifts-Bibliolhek icke är i gällande skolordning ibland skol-lärarc uptagen och således ej ulan särskildt medgifvande af R.
St:r lärer kunna komma i åtnjutande af något anslag på Elemenlar-läroverkens stat, hemställer Utsk. etc”.
Då summan är obetydlig, då det icke är fråga om ett nytt anslag, utan endast om en ny disposition af ett förut gifvet anslag och dessutom den man, som derigenom skulle få sin lön förbättrad är efter allas mening förtjent deraf, så skulle jag tro, att, oberoende af det sätt hvarpå denna framställning kommit till stånd, R. o. Ad. bör bifalla Utsk:s förslag, sådant som det här finnes framställdt.
Rehbinder, Fredr. Wilh.: 1 afseende på sjelfva saken, anser jag denna fråga vara så väl och tillräckligt utredd, synnerligasl af Frih. Cederström, att mig återstår icke annat ån att förena mig med honom.
I afseende åter på sjelfva formen, har jag åtskilligt att anföra.
Mörner har sagt alt frågan, redan första gången då den behandlades af StatsUtsk. var så fullkomligt väl utredd, alt något nytt till denna utredning icke blifvit vid återremissen tillagdt.
I sådant fall, och derest frågan var så väl utredd som den här i dag på Riddarhuset blifvit, så anser jag att StatsUtsk. första gängen begick ett misstag, som StatsUtsk. gjorde rätt alt andra gången rätta.
Jag kan icke inse att det är ringaste hinder för Utsk. att, då tvenne Stånd återremitterat, och tvenne
Stånd bifallit, att frångå sitt förra tillstyrkande om Utsk. finner så skäligt, och denna gång skulle jag tro att det har varit mycket skäl för handen.
Såsom boende i Östergöthland, har jag mig bekant, att den ifrå - Den 13 Augusti. 207 gavande Bibliothekai ien är, i afseende på sin befattning en högst utmärkt man och jag får således vördsamt tillstyrka bifall till Ulsk:s betäuk.
Till StatsUtsk:s fattade beslut borde, för att göra saken fullständig, äfven läggas en motivering sådan som den, sorn förefinnes i betänk.
Det fordras, jag måste tillslå det, en skarpare lolkningskonst, än den, jag är i stånd af, för att rätt fatta meningen.
Det står alt ”Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasii- och Slifts-Bibliolhek icke är i gällande skolordning bland skol-lärarne uptagen”.
Det torde vara för hvar och en bekant, all skolordningen icke innefattar förteckning på alla möjliga tjenstemän och således icke kan speciellt uplaga Hr Wiede, så alt detta icke är synnerligen uplysande.
Beträffande hvad, som talats om StatsUtsk:s afsigt att motverka den för Hr Wiede begärda löneförhöjning, så var denna afsigt lemligen klart uttalad derigenom, alt SlatsUtsk. hade afslagit förslaget om löneförhöjningen för Bibliothekarien i Linköping och detta var af samtlige RiksSt:n bifallet, så att jag lemnar derhän huruvida SlalsUlsk:s resonnemang står väl tillsammans med SlatslJtsk:s förut vidtagna åtgärder i denna fråga.
Det är emellertid, på sätt jag förut tagit mig friheten anmärka, en ovanlig åtgärd, alt R.
St. på enskilda motionärers föranledande anvisa speciella arfvoden åt i tjenst varande personer.
Går man in på denna bana, så kan man komma temligen långt.
Något hvar kan hafva en vän eller anförvandt, åt hvilken man kunde lycka att det skulle vara nyttigt eller angenämt, att på detta sätt bereda en förbättring uti bans ekonomiska ställning.
Jag tror att det år en vådlig bana att beträda och får för min del vidhålla mitt yrkande om afslag på Utsk:s nu föredragna betänk.
Om, uti Frih.
Cederströms ord lage någon förebråelse, emot det sätt hvarpå Gr.
Mörner handlagt Utsk:s mål, så kan ingen vara närmare än jag till att frikalla honom från en sådan förebråelse, enär jag haft den lyckan att under en kort lid arbeta tillsammans med Gr.
Mörner på afdelnm, men jag nödgas att söka vederlägga Hr Gr:ns sista yttrande i afseende på Utsk:s utlåt.
Gr:n gjorde en anmärkn. emot Ulsk:s yttrande, ”att Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasii- och Stifls-Bibliothek icke är i gällande skolordning ibland skol-lärarne uptagen”.
Detärsannt att i nu varande skolordningen finnes han icke, men i den gamla skolordningen der fanns denne Bibliothekarie uptagen och erhöll, i likhet med hvarje tjensteman vid Gymnasium förhöjd tjensteårsberäkning.
Delta år således just ett skäl för Utsk. att nu tillstyrka någon ersättning åt Bibliothekarien för hvad han i delta fall gått miste om.
Jag fortfar alt yrka bifall till StatsUtsk:s utlåt.
Under delta anförande fann H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, sig af illamående föranlåten att aflägsna sig och öfverlemna klubban till främste närvarande ledamoten Gr.
208 Den 13 Augusti.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad samt Hr Gr. o. Ordföranden framställde propos. till bifall i Utsk:s förevaride utlåt., ropades starka Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Ordf. förklarade det lian funnit proposin besvarad med öfvervägande Ja.
Mörner begärd votering uplästes till justering samt godkändes följande voter-.s-propos.
N:o 309, i ani. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 247, i fråga om löneförhöjning åt nuvaride Bibliolhekarien vid Linköpings Gymnasium och StiftsBibliothek, voterar Ja t den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, afslås förenämnde utlåt, och vidblifver R. o. Ad. sitt förut i ämnet fattade beslut.
Vid voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följe»: Ja — 25.
Föredrogs och lades till handlingarne SlatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda mern.
N:o 310, i ani. af erhållen återremiss å utlät.
Föredrogos och biföllos StatsUtskis i gårdagens plenum på bordet lagde mern.
N:o 311, ang:de arfvoden åt StatsKommissarierne Kock och Gråå; samt N:o 312, angide slutligt bestämmande af arfvode! för den hos Disk. anstälde Kamererare.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., Frih.
Cederström, Rud. m. fl. ledamöter, nedannämnde i gårdagens plenum första gången på bordet lagde utlåt:n och betänkm, nemi. från Stals- och Bevillnings-Ulskotten: N:o 37, i ani. af K.
M:s nåd. propos. om förhöjning i postskjutslegan samt åtskillige inom RiksStm väckte frågor om förändringar i sältet för utgörande af postskjutsen, om anslag lill beredande af lindring deruti, samt om dess öfverflyttande å Gästgifveriskjutsen, N:o 38, i ani. af väckt fråga om stipendier för folkskolelärare, Den 13 Augusti. 209 lärare, som å Institutet för döfstumma oell blinda genomgå en kurs i melhoden alt undervisa döfstumma; N:0 39, i ani. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 29, rör:de anslag af allmänna medel till ersättning för under smittosamma sjukdomar nedslagtade kreatur.
Bevillnings-Utskottel: N:o 23, i ani. af väckt motion om sammanfattande i en eller två lagar af alla de stadganden och författningar, som skola innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet samt i öfrigt angå den inre trafiken.
La g-Utskoltet: N:o 44, i ani. af framstälde anmärkn:r emot Utsk:s betänk.
N:o 29, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i vissa delar af Kgl.
Förordn. d. 13 Juli 1818, angtde inteckning i fast egen dom ; samt N:o 45, i ani. af väckte motioner om arfsrätt för oäkta harn.
Föredrogs och lades till handlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.-
Utsk:ns i gårdagens plenum på bordel lagda mern.
N:o 129, augide ytterligare minskning i Ulsk:s Kansli-personal.
Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af Gr Lagerbjelke, Gust., och Frih. Palmstjerna, Carl Otto, Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s i gårdagens plenum på bordet lagde nedannämnde mern. och utlåt.
N:o 130, om sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i ani. af Utskts betänk. N:o 114, ronde folkundervisningen i riket; och N:o 131, i ani. af återremiss utaf betänk.
N:o 118, rör-.de väckte motioner om förändring af mått, mål och vigt samt mynt.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulstén inkorane mern. och utlåt:n, nemi. från Co nslitutions-Utskoltet:
N:o 27, i ani. af återremiss af mern.
N:o 19, innehållande förslag till ändring i Usta mom. 14 § Riksd.Ordn., ang:de represeniations-rättighelen för Stockholm.
Stats-Utskottet:
N;o 291, ang:de inhägnandet af den obebyggda platsen emellan Riksg:sKont:s hus och Riddarholms-kanalen samt anläggningen af en kaj eller strandmur vid samma kanal; 9 H. 14 210 Den 13 A u gusti.
N:ii 292, i ani. af erhållen återremiss af belänk.
N:o 130, ang:de befrielse för Magazinsförvaltaren i Warberg, Anders Öhrvall, från honom ådömd ersättningsskyldighet lill Statsverket; N:o 293, i ani. af erhållne återremisser å belänk.
N:o 171, ang:de K. M:s nåd. propos. om tillåtelse för nya Trollhätte Kanalbolags