Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Suppleanterna stå qvar i alla fall på sidan om de ordinarie ledamöterna och göra ingen rubbning i Utsk:s arbetsordning, ingen rubbning i de bestämmelser, sorn 79 § Riksd.Ordn. innehåller; ty jag vill förmoda, att Landtm, icke underlåter att ställa sig 79 § lill efterrättelse, och att han följaktligen för hvarje gång, som han tillkän - 140 Den 12 October e. m. nagifver för Ståndet, att han beviljat någon Ulsk:sledamot tjenstledighet för tre veckor, eller längre tid om så behöfves, jemte orsaken dertill, med bibehållande af riksdagsmannarätten, äfven anmodar Electorerna att välja en annan ledamot i Utsk. i den permitterades ställe.
De valda suppleanterna äro i alla fall qvar såsom suppleanter, sä framt icke någon af dem väljes till ledamot i Utsk., för hvilken händelse en ny suppleant väljes, om nemi.
Ståndet beslutar att alltid hafva två suppleanter.
Jag tillstyrker bifall lill Utsk:s betänk.
I afseende på sjelfva frågan, så instämmer jag med dem, som tillstyrkt bifall till sjelfva saken.
Som jag likväl icke är af den lankan, att ändamålet i något fall kan helga medlen, så kan jag icke instämma deruti, att man nu skall söka, på hvad sätt som helst, ju förr dess hellre, tillvägabringa denna sak.
Jag kan nemi. icke finna annat, än att ett sådant beslut, som nu är i fråga att fattas, verkligen innefattar en ändring uti den Ridd.Ordn., som blifvit af K. M. fastställd, och hvilken endast med K.
M:s bifall åter kan ändras.
23 § innefattar bland annat det stadgande — sedan förut är föreskrifvet, huru med anmälan af ledighet skall förfaras — att då ledighet beviljats, bör val för sig gå till ny Utsk:sledamot under ledighetsliden.
Blir nu, genom ett sådant på förhand anstäldt val, den person utsedd, som i händelse af ledighet skall inträda, så skulle ett sådant förfarande stå i strid emot nyssnämnde stadgande i Ridd.- Ordn., enligt hvilket valet bör för sig gä först sedan ledigheten inträffat; och det är denna förändring uti sättet att välja suppleanter, som jag tror att Ståndet icke kan vidtaga utan en föreg-.de hemställan till K. M.
Detta öfverensstämmer hufvudsakligen med den väl utarbetade reservation, som var bifogad Utsk:s första betänk., och med hvilken jag mig till alla delar förenar.
Wrangel:
Jag får fästa Ståndets synnerliga uppmärksamhet på ett uttryck af Frih.
Palmstjerna, nemi. att ett stadgande om suppleanter i Utsk:n för R. o.
Ad. bör inflyta i Ridd.- Ordn.
Deruti är jag alldeles ense med Frih.
Palmstjerna, så framt suppleanter verkligen behöfvas.
Sedermera har den värde ledamoten icke desto mindre yttrat, att han anser suppleanter vid denna riksdag kunna väljas utan någon K. sanctiou eller någon förändring i Ridd.Ordms stadgande.
Detsamma skulle ju dä kunna inträffa äfven vid nästa och vid följande riksdagar, att Ståndet dä valde suppleanter, såsom Frih.
Cederström ganska riktigt anmärkt, på sidan om de ordinarie Utsk:sledamölerna, hvilka i dessas ställe utöfvade deras kall, ulan stöd hvarken af Riksd.Ordn. eller af Ridd.Ordn. och utan alt man ansåg sig dertill behöfva K. M:s sanction.
Det är ett ganska vigt sätt att komma ifrån Ridd.Ordms föreskrift, som alldeles icke talar om andra suppleanter än dem, som skola väljas för ledamöter, som fått ledighet under tre veckor eller längre tid, att vid hvarje riksdag väcka fråga om och fä valda sädana suppleanter, som man nu föreslagit, hvilka skulle inträda och verka på Utslcns beslut, utan att Riksd.- Ordn, dertill berättigade dem.
Den 12 October e. m. 141
På de skäl jag förut anfort, får jag äfven nu tillstyrka afslag å det ifrägavar. förslaget.
Jag får lill en början ursäkta, att jag missade mig, dä jag åberopade ett yttrande af Frih.
Cederström; ty jag hade bort säga af Gr. Wrangel.
Densamme har nu fästat Husets uppmärksamhet på ett yttrande af mig, nemi. att jag skulle ansett stadgandet om suppleanter böra införas i Ridd.Ordn.
Denna uppfattning af mitt yttrande är förmodligen en följd af det ofullkomliga sätt, hvarpå jag uttryckt min mening.
Ingalunda har min mening varit, eller kunnat vara, att delta stadgande skulle införas i Ridd.Ordn.
Tverlom har jag trott, att detsamma alldeles oberoende af Ridd.Ordn. kunde antagas, och om Gr. Wrangel tagit kännedom af Utsk:s första betänk, i detta ämne, sä skulle Grefven hafva funnit, att en stor pluralitet inom Utsk. instämt uti min der yttrade äsfejt.
Vid denna åsigt förblifver jag, anseende detta stadgande, sådant detsamma af Hr Aminoff blifvit föreslaget, och med någon modification af Utsk. blifvit understäldt R. o. Ad:s pröfning, kunna af Ståndet antagas, utan att någon förändring i Ridd.Ordn., eller något tillägg till densamma, behöfver göras, och alt detta beslut kan vara fullt gällande vid denna riksdag, ulan att det derföre behöfver blifva bindande för Ståndet vid nästa riksdag.
Dä i öfrigt två Ständ redan vidtagit samma åtgärd, så är det mig omöjligt att för mitt begrepp redovisa de skäl, på hvilka R. o. Ad. icke skulle kunna göra detsamma.
Jag anser nemi. dessa Ständ hafva beslutat, att hafva suppleanter i beredskap till inträde i Utsk:n vid de tillfällen, då någon af deras ledamöter i Utsk. af laga förfall hindrades att sig infinna.
En sådan, af Riksd.Ordn. såväl som Ridd.Ordn. fullkomligt oberoende, åtgärd har Utsk. trott kunna äfven af R. o. Ad. när som helst vidtagas.
Frågan är nemi. den: antingen mäste de Stånd, hvilka redan fattat ett sådant beslut, derifrån afstå, eller ock är R. o. Ad:s rättighet att vidtaga ett. dylikt beslut omisskännelig och klar.
Jag mäste således för min del rösta för antagande af betänk.
Man har dessutom (att jag icke må glömma denna invändning), om jag icke misstager mig, förblandat de suppleanter, som i följd af Ridd.Ordn. af Electorerna väljas, när ledighet blifvit beviljad ordinarie ledamöter i Utsk., med dessa suppleanter, hvilka endast för tillfället inträda, när någon ledamot i Utsk. har laga förfall, men alldeles icke begärt eller erhållit tjenstledighet.
Denna skillnad är väsendtlig, och på den grundar sig till stor del den af Utsk. uttalade öfvertygelsen.
Andamålet med den ifrågavar. åtgärden är verkligen, pä sätt Frih.
Cederström yttrat, att gä på sidan om både grundlagen och Ridd.Ordn., och i det fallet torde Frihm tillåta, att jag icke gerna vill gå en sådan väg.
Första gången frågan förevar, var min åsigt den, att dylika suppleanters tillsättande verkligen vore stridande emot grundlagen.
Denna åsigt vann icke något särdeles bifall här; men då jag icke lyckats att fä denna åsigt igenom, så skall jag åtminstone söka att få fram sä mycket af min åsigt, att icke ett beslut lättas, som i min tan - 142 Den 12 October e. m. ka skulle strida emot Ridd.Ordn.
Hvad de andra Ständens suppleanter beträffar, så liar jag icke kännedom om några andra sådana suppleanter än BondeSt:s.
Nu är förhållandet med BondeSt.
, att det icke har någon Ridd.Ordn., som stadfästes af K. M.; utan enligt Riksd.Ordn. hafva de rätt att välja sina Ulsk:s-ledamöter på sätt Ståndet vid hvarje riksdag tjenligast finner.
Således har BondeSt. en ofantligt vidsträckt frihet, i afseende på sättet att utse sina Utsk:s-ledamöter, hvilken icke är R. o. Ad. och de öfriga Stånden medgifven.
Jag skulle tro, att då BondeStåndet har dylika suppleanter, så kan Stäudet hafva en grund derföre uti Ridd.Ordn., hvilken R. o. Ad. icke lärer deraf kunna hemta för sig.
Dessutom existera verkligen icke sådana suppleanter, sorn nu är i fråga, eller hafva åtminstone icke existerat inom det Ulsk., der jag varit ledamot.
Visserligen valdes redan vid början af riksdagen suppleanter för detta Ulsk , men ingen af dem har inträdt, utan att förete ett prot.utdr. ifrån Sländet, deruti det står utsatt, att han inträder för att vara ledamot under den ledighet, som blifvit beviljad den afgående ledamoten.
Således äro dessa suppleanter verkligen af samma natur och beskaffenhet, som de suppleanter, hvilka R. o. Ad:s electorer utvälja, då ledighet beviljas för bestämd tid, och ingalunda några sådana suppleanter, som nu är fråga om att införa.
Jag utber mig derjemte att få fästa uppmärksamhet på hvad Ridd.Ordn. innehåller, i afseende på electorernes skyldighet att välja suppleanter.
För min del skulle jag tro, att eleclorerne icke hafva något annat än Ridd.Ordn. att ställa sig till efterrättelse, och att electorerna följaktligen skulle kunna säga, att de icke godkänna ett R. o. Ad:s beslut om suppleanters tillsättande, i händelse det står i strid med Ridd.Ordn.
Uti Ridd.- Ordms 19 § stadgas, att electorerna först skola tillsätta de ordinarie ledamöterna i Utsk:n, men sedermera välja suppleanter för hvarje gäng ledighet beviljas någon ordinarie ledamot; och således tror jag icke, att electorerna verkligen skulle behöfva godkänna eller ställa sig till efterrättelse det beslut, som nu är i fråga att fattas, såsom stående i strid emot Ridd.Ordn.
Der står nemi. att ”Electorerne åligge att, inom den tid Riksd.Ordms 28 § föreskrifver, välja ledamöter lill samtlige der omnämnde Utsk., samt till Exp.- och Ridd.Utskm.
Innan val skett, må ingen Elector afsäga sig denna befattning.
Derefter må det vara tillåtet under enahanda villkor, som för Ulsk:s-ledamot stadgade äro.
Electorerne åligge äfven att tillsätta ledamöter af R. o. Ad. i alla de Utsk., hvilka R.
St., med anledn. af 36 § i Riksd.Ordn., finna vara af nöden, samt att, vid inträffande ledigheter, välja andra ledamöter i de afgångnes ställe.”
Således åligger det icke Electorerna att välja sådana suppleanter, som äro gällande för en hel riksdag, utan endast suppleanter, sorn inträda då en ledamot erhåller ledighet.
Detta är ett ytterligare skäl, hvarföre jag anser ett stadgande sådant som detta, om det af R. o. Ad. bifalles, böra i Ridd.Ordn. intagas.
Långt ifrån att såsom vissa värde ledamöter anse det stridande emot grundlagen alt, såsom Ridd.- Den 12 Octo.ber e. m. 143 Utsk. föreslagit, välja suppleanter för de fall då ledamöter inom Disk. äro frånvar., anser jag det fast mera vara i full öfverensstämmelse med grundlagen, att R.
St:s Utsk. äro fullsatte med det bestämda antalet ledamöter.
De åberopade lagrummen hafva i min tanka endast afseende pä sådana ledigheter, som inträffa, då ledamöter med permission aflägsna sig ifrån riksdagen.
I sådant fall är det af grundlagen bestämdt, huru suppleanter skola väljas och inträda i Utskm.
Här är dock icke fråga om dessa fall, utan blott om de händelser, dä någon ledamot har laga förfall för dagen och sådant anmäler.
Det är för sådan händelse, som motionären afsett nödvändigheten af att välja dessa suppleanter, och jag finnér lika med honom och en annan värd talare, att det kan anses vara R. o. Ad:s pligt att tillse att dessa rum alltid i Utsk. äro fyllda.
Det är måhända öfverflödigt att nu anföra eller utveckla skälen, hvarföre jag anser det vid denna riksdag vara mera nödvändigt än tillförene.
Dessutom tager jag mig friheten alt i R. o. Ad:s minne återkalla, huruledes R. o. Ad. alllid ansett det nödvändigt att för de förstärkta Utskms sammanträden hafva suppleanter valda, och icke allenast valda utan närvar, inuti Utsk., för alt, i händelse en ledamot blott aflägsnar sig utom dörren, genast i hans ställe inträda.
Lagligheten af ett sådant val har likväl aldrig blifvit ifrågasatt.
Jag kan således icke annat än helt och hållet tillstyrka hvad Ridd.Utsk. har föreslagit.
Gyldenstolpe synes hafva velat missförstå mig, då han uppfattat mitt yttrande, rör:de beslutet om val af suppleanter för Utsk., såsom vore det ett på sidan om grundlagen fattadt beslut, som skulle kunna involvera någon ändring deruti.
Om han afhört mitt yttrande uppmärksamt, sä hade han funnit, att jag sade, alt jag var fullt öfvertygad om, alt Landtm, icke lärer åsidosätta noggrant iakttagande af 79 § Riksd.Ordn., så alt, hvarje gång han beviljar ledighet åt någon Utsk:s-ledamot, han också anmodar Electorerna, icke att välja en suppleant, utan att välja en annan ledamot på sätt uti 19 § Ridd.Ordn. stadgadt finnes.
Nu frågar jag den värde Grefven, om icke han vill finna, att dessa suppleanter, som icke finnas nämnda i 79 § Riksd.Ordn. eller 19 § Ridd.Ordn., men som af de andra Ständen äro valda för Utsk., af R. o. Ad. kunna väljas till Utsk., utan att träda hvarken den ena eller andra lagen för nära, då hvad 79 § förutsätter noggrant iakttages hvarje gäng sorn ledighet åt någon Utsk:sledamot beviljas.
De ifrägavar. suppleanternas göromål är, att, då sådan ledighet, som Gr.
Horn nyss nämnt, af en tillfällighet för dagen inträffar, kunna fylla det lediga rummet inom Utsk., på det att R. o. Ad:s representanter inom Utsk. icke mätte vara färre än de öfriga Ståndens, eller tilläfventyrs helt och hållet fränvar.
Jag förnyar min begäran om propos. på bifall till Utsk:s förslag.
Hr von Hartmansdorff: Gr. Wrangel har sagt hufvudsaken vara, att Utsk:s-ledamöter vore fulltaliga vid riksdagens början, eller då Utskm sättas, samt att det sedan finge komma derpå an, huruvida det ena eller andra Ståndets ledamöter vore fullia - 144 Den 12 October e. m. lige, blott Utsk. kunde arbeta.
Detta är ungefär detsamma som att säga, att, när något arbete skall företagas af flere personer, så är det hufvudsaken att man börjar med fullt antal, men då det egentliga arbetet skall verkställas, är det likgilltigt huru många som äro borta.
Här har blifvit anmärkt, att ordet ledighet i 19 § Ridd.Ordn. skulle hänvisa endast derpå, att för någon bestämd tid ledighet ät någon Utsk:s-ledamot beviljades.
Detta kan jag deremot icke tro.
Ledighet lärer väl icke betyda något annat, än att en ledamots plats i Utsk. är ledig, d. v. s. att en Utsk:s-ledamot af ett eller annat skäl derifrån uteblifver.
Om detta sker pä grund af Landtm:s och Ståndets tillstånd, eller på grund af laga förfall, kommer på ett ut; det är ledighet i alla fall.
Några andra anmärkmr vill jag icke upptaga, utan förenar mig i anhållan om propos. på bifall till betänk.
Jag har ieke hört någon förneka nyttan och nödvändigheten af den föreslagna motionen.
Hvar och en har erkänt behofvet deraf, att R. o. Ad:s ledamöter inom Utsk. böra likasom de öfriga Ständens vara fulltaliga. R. o. Ad. bör der bevara sin fjerdedel i besluten och anse detta lika heligt som sina öfriga pligler.
Jag har hört yttras, att förslaget borde införas i Ridd.Ordn.
Jag förmodar, att dessa talare erkänna nyttan af det föreslagna morn., efter de önska dess införande derstädes; men då Ridd.Ordn. uttryckligen bestämmer, att ett förslag, som skall komma in uti Ridd.Ordn., ovillkorligen bör af K.
M stadfästas, och icke blir gällande förr än frän den kommande riksdagen, så torde dessa Hrr (inna, att hela ändamålet då för det närvar, tillfället skulle förfelas.
Det är intet hinder för R. o. Ad., om de nu antaga detta förslag, alt vid riksdagens slut eller derförinnan ingå lill K.
M. och begära införande af detta mom. i 23 § Ridd.- Ordn.
— Jag fortgår att yrka bifall till Ulsk:s förslag.
Jag önskar för all del i verlden, att R. o. Ad. icke måtte vidtaga ett beslut, som skulle föra till en så stor oformlighet, som det af den siste värde talaren nu föreslagna.
Kan R. o. Ad. tillämpa delta stadgande, utan att införa det i Ridd.Ordn., sä behöfves ju icke K.
M:s stadfästelse.
Besynnerligt vore, om R. o. Ad. först tillämpade detsamma vid en riksdag, men sedan ansåge sig behöfva Konungens sanction å beslutet för att kunna tillämpa det vid de följande.
Någon sådan oformlighet lärer väl icke kunna komma i fråga.
Hr Aminoff: Jag beklagar, att äfven jag likasom föregale talare icke blifvit rätt förstådd af Gr.
Jag har icke ansett, att stadgandet bör införas i Ridd.Ordn. för det närvar., ty sådant kan icke ske utan Konungens sanction; men jag har yttrat, att om R. o. Ad. antager förslaget, och finner detsamma under tillämpningen nyttigt, så är intet hinder i vägen att vid riksdagens slut begära K.
M:s stadfästelse å förslaget samt dess införande uti Ridd.Ordn.
Den 12 October e. m. 145 Sedan härefter öfverläggningen, uppå derom gjord propos., af R. o. Ad. ansetts fulländad, yttrade Ii.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., att Gr.
Gyldenstolpe, med hvilken andra ledamöter sig förenat, förklarat sig icke kunna bifalla Utsk:s förslag, med annat villkor, än att ifrågavar. stadgande blefve infördt i Ridd.Ordn.; men alt ett sådant yrkande, efter H. Ex;s omdöme, icke kunde vid detta tillfälle förekomma lill R. o. Ad:s pröfning, utan måste anses såsom en ny fråga, enär Ulsk;s förslag, äfvensom den motion, hvilken dertill gifvit anledn., afsåg ett stadgande, som skulle blifva gällande för denna riksdag, och Gr.
Gyldenslolpes yrkande deremot åsyftade ett stadgande, som borde lända till efterrättelse vid kommande riksdagar, och således innefattade en utsträckning af frågan, som, på grund af endast denna öfverläggning, icke kunde beredas, utan måste åstadkommas genom särskild motion ; i följd hvaraf H. Ex. ej kunde annat än inskränka sig till att framställa propos. på Ulsk:s mern.
Gr. Gyldenstolpe:
Jag anhåller då att få veta, om det står i Ridd.Utsk:s förslag, att det endast är gällande för denna riksdag.
Gr. Wrangel: H.
Ex. Hr Gr. o. Landtnäs sista framställning ger mig en förnyad anledn. alt fästa uppmärksamheten på detta förslags besynnerlighet.
Detta är ett sätt att för hvarje riksdag stifta ny lag för Riddarhuset.
Ridd.Ordn. är en lag för Riddarhuset vid alla riksdagar; men man tycker sig nu kunna göra en ny lag för en riksdag, utan att den förrän efteråt af K.
M. fastställdes för alla.
Hvad hindrar då att vid en annan riksdag åter stifta en ny lag och göra den gällande utan Kongl, sanction?
Men en lag som vid hvarje riksdag omgöres, och hvarå K.
M:s stadfästelse ej afbidas skulle icke anses vara af något värde.
Jag får derföre förnya min anhållan om afslag å betänk, på de skäl, som af Gr.
Gyldenstolpe blifvit anförda, nemi. att betänk, innehåller en föreskrift, som är stridande emot Ridd.Ordn.
Landtm, erinrade i anledn. häraf, att R. o.
Ad. förklarat öfverläggningen vara fulländad.
Landtnäs sista förklarande har förekommit hvad jag ämnade yttra.
Jag hade blott velat vördsamt påminna Ståndet, att öfverläggningen är slutad, och att den af Gr. Wrangel ånyo blifvit upptagen.
Propos. till bifall å Utsk:s mern. blef nu af II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd, och besvarades med starka ja, blandade med nej; hvarpå H. Ex. förklarade, det han trott sig linna att ja öfverröslat nej.
Gr. Wrangel begärde votering.
Upplästes till justering och godkändes följande förslag till votens-propos.: 3 H. 19 146 Den 17 Octo ber 1. m.
Den som bifaller Ridd.Utsk:s meni.
N:o 9, med svar på återremissen i frågan om val af suppleanter lill R.
St:s Utsk., voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, blifver förenämnde mern. af R. o. Ad. afslaget.
Sedan härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, bortgått och öfverlemnat klubban åt främste närvar, ledamoten, H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Carl Axel, blef voteringen verkställd, och vid dess slut befunnos rösterne hafva utfallit, som följer:
Nej — 35.
I anledn. häraf behagade II.
Ex. Hr Gr. o. Ordf. anmoda Hrr Electorer, att i deras nästa sammanträde utse de suppleanter i R.
Sl:s Ulsk., som lill följd af R. o. Ad:s nu fattade beslut borde väljas. H. R. o.
Ad. åtskildes kl. 9 på aftonen.
Tiiorsclagcn den 17 October 1844.
Justerades 4 prot.utdr. för d. 9 dennes.
Upplästes till justering och godkändes pleniprot:n för d. 5 och 7 dennes.
Med anledn. af Hr Landtm:s, i det sednast uppläste prot. intagne yttrande, ronde sättet att behandla frågor i och för rättigheten att gifva BancoUtsk. föreskrifter ronde Bancoful!m:s förständiganden i frågor om Bancoverkets förvaltning, får jag till prot.. för denna dag anmäla min vördsamma reservation. 32 § Riksd.Ordn. lyder sålunda: ”BancoUtsk., som utgöres af 3G ledamöter, skall öfverse Bankens styrelse och tillstånd, samt gifva föreskrifter om dess förvaltning, enligt den. särskilda instruetion, som af R.
St. vid hvarje riksdag kommer för Utsk. att utfärdas; börande detta Utsk. med sin berättelse om de afgående Bancofullm:s förvaltning så tidigt under riksdagen inkomma, att R.
St. må äga rådrum till nytt vals anställande, jemlikt nedanstående 66 §.”
Häraf är klart, att R.
St. äga rätt, att vid hvarje riksdag besluta om instruetioner för BancoUtsk., Den 17 October f nr.
147 oell således jemväl deri om B;incofiillm:s förständigande ronde åtgärder i verkets förvaltning.
Det är alltså klart, att sådant kan ske innan ännu något Utsk. är organiserad!, emedan sådane frågor kunna förekomma, som R.
St. önska skola redan i Utslcs första sammanträde afhandlas.
Det är af vigt, att skilja frågor rör:de behandling af Bancoärenden och sådane, hvilka eljest ock tillhöra alla fyra Ståndens beslutande lätt; detta är så mycket angelägnare, som det finnes ett annat R.
St:s verk, nemi. Riksg.cont., som äfven står under R.
Sl:s förvaltning, och hvarom 66 § Reg.F. innehåller, att frågor ronde detsamma skola först i SlalsUtsk. förekomma.
Föredrogs Exp.Utsk-.s mern.
N:o 6, angide ett tillägg lill skrifvelseförslaget N:o 1).
Den rättelse, som nu af Exp.- Utsk. blifvit föreslagen, är i alla afseendeu nödvändig, och jag instämmer deruti; meli dä nu redan en löpare lill de andra Stånden circulerat, innehållande rättelser uti samma Exp.Utskts förslag till und. skrifvelse, hvilka rättelser vid justeringen i Ståndets plenum af Hr von Hartmansdorff gjordes, så enär denna löpare skall förvaras såsom slutlig handling och verification på den expedition, som skall till K.
M. afgå; sä hemställer jag, huruvida det ej är nödigt alt densamma blifver rättad, på sätt som Coust.Utskrs nu afgifua mern. innehåller, på det att samtlige RiksStm må komma i tillfälle alt i denna rättelse instämma.
Jag reserverade mig för framtiden mot det sätt, hvarpå R. o. Ad. företog ofvannämnde ändringar i Exp.Utskts förslag til! und. skrifvelse, emedan jag dä anförde, att oaktadt den noggrannhet, hvarmed Hr von Hartmansdorff gått tillväga, del likväl vore möjligt, att oriktigheter deruti kunde förefinnas, som han förbisett.
Nu har detta visat sig vara förhållandet, då hela 2 perioden af 56 § blifvit förbigången, och jag har svårt att göra för mig klart, huru denna rättelse skall i löparen kunna tillvägabringas, utan att omskrifva och rälta densamma, pä säll Const.Utsk. nu föreslagit, i hvilket fall den andra löparen kunde helt och hållet annihileras.
Cederström ville vara god rätta sitt uttryck, då han 2;ne gånger tulat om Const.Utsk.; ty troligen har detta Utsk. i förevar, fall ej begått något misstag.
Jag tror, att hvad Hr Frih.
Cederström yttrat angalo löparens completlering, är rikligt, emedan den kommer alt blifva ett hufvuddocument för de personer, som skola besörja tryckningen af grundlagen, efter riksdagens slut; men jag tror dock ej, att löparen derföre behöfver omskrifvas; ty om R. o. Ad. befaller sin secret. att, efter beslutets fattande, ytterligare på löparen sätta den påskrift, att sednare delen af 56 § äfven skall anses upptagen i den skrifvelse, som ingår till K. M., och om sedermera samma påskrift lemnäs af de öfriga Ståndens secret., så är saken på ett ganska enkelt sätt fullgjord.
US Den 17 Oclober f. m.
Jag har blifvit missförstådd af Gr.
Gyldenstolpe, såsom skulle jag hafva tillvilat Const.Utsk. någon oriktighet.
Det är icke Const.Utsk:s utan Exp.-Utsk:s und. skrifvelse, som nu är i fråga.
Om det later sig göra, utan att få ett allt för besynnerligt utseende, alt, såsom Hr Silfverstolpe föreslagit, sätta en påskrift på löparen och låta den sedan circulera liff de öfriga Stånden, så har jag ingenting deremot, alldenstund den då blefve fullständig, ehuru formen för densamma ej vore alldeles sä riktig; men om utrymme dertill å papperet saknas, och man således skulle vara nödsakad att vidhäfta ett annat papper, så, med afseende derå att löparen är att betrakta såsom ett hufvaddocument, skulle jag önska att densamme omskrifves.
Hr Silfverstolpe: I anledn. af Frih.
Cederströms nu afgifna yttrande, anser jag mig höra förklara, att min mening ingalunda varit, att sednare mom. af 56 § skutte i löparen inskrifvas medelst den påskrift, som secret. skulle lemna, ty då detta mom. är alldeles oförändradi såsom del finnes i den tryckta grundlagen, så behöfves ingen afskrift af bemälde §, utan vore det tillräckligt om påskriften innehölle R. o. Ad:s beslut, att uti Exp.- Utsk:s ifrågavar. und. skrifvelse, som till K. M. afgår, äfven sednare mom. af 56 § ordagrant skulle införas, såsom det står i nu gällande grundlag.