Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att bestämdare gränslinie!- bör uppdragas emellan BondeSt. och den class af 5:te St., som utgöres af fastighetsägare på landet, och att qvarnägare af BondeSt. erhålla valrätt; att således § 21 får följande lydelse: ”Valrätt inom BondeSt. äger, efter hemmantalet, hvarje besuten hemmansägare eller kronohemmans-åbo, hvilken icke hört eller hörer till nugot af de 3:ne förstnämnde RiksSt:n, eller ordinarie beställning i Kronans tjenst eller Ii.
St:s verk innehaft eller innehafver.
Qvarnägare af BondeSt. röste med hemmansägare såsom vid prestval 2:o
Alt konungamakten bör göras starkare än kamrarne i frågor, som röra riksdags fortfarande; att således § 106 får i 1 mom. följande lydelse: ”Riksens Ständer må — behof.
Vid — — — åtskiljas, såvida icke Konungen minst if dagar förut förlängt riksdagen, hvars fortfarande derefter af Konungen beror.'’ 3:o
Att äldre kammaren icke må så organiseras, att den fortfarande längre tid kan förlama Styrelsen; att således § 106 må erhålla ett 3:dje mom. af följande lydelse:
Finner Konungen för godt att upplösa kamrarne, dä böra 4nya val för äldre kammaren ske innan nästa riksdag. 4:o
Att redactionen bör ställas mera i öfverensstämmelse, samt närmare tillses; således: «) uti § 69 synes som båda kamrarne skulle gemensamt besluta om ordningen för ärendenas föredragning. b) classerne i § 7 numereras med l:sta och 2:dra, såsom skett i § k. c) sista mom. uti § 25 förflyttas lill § 26 och der blifva det första lill likhet med uppställningen af §§ 17 och 20. d) uli alla de §§, der det säges i Kronans eller R.
St:s tjenst, bör uttrycket ändras till: i Kronans tjenst eller R.
St:s verk; och således §§23 och 26 derefter rällas.
Ställande mig till efterrättelse den önskan Hr (ir. o. Landtm, vid pleni början yttrat, att man till en början blott skulle hålla sig till de allmänna anmärkmr man hade alt göra, uppskjuter jag lill längre fram det försvar jag har alt anföra för Utsk:s förslag, och instämmande i de anmärkmr Frih.
Palmstjerna nyss anfört, anhåller jag att få tillägga en.
Jag önskar nemi., att för den händelse R. o. Ad. återremitterar betänk.
, R. o.
Ad. ville såsom sin gemensamma tanke förklara:
Att de i 5 § nämnde ägare af hus och jord i städer eller köpingar, hvilka ej i annat Stånd åro valberättigade, icke må komma att tillhöra BorgareSt., utan intagas uti 7 § litt. b), såsom rätteligen tillhörande 5:te Ståndet. 04 Den 10 Mars e. m.
Under den discussion, som ägt rum öfver denna fråga, har jag hört åtskilliga förslag göras till uttryckande af Ståndets gemensamma tanka.
Jag anhåller äfven att få framställa ett sådant förslag och kan icke underlåta att dervid nämna, det jag äger något hopp, alt detta förslag skall vinna 11. o. Ad:s bifall, då jag vid afhörande af det yttrande en af Konungens rådgifvare, Hr Silfverstolpe, afgifvit, med särdeles nöje funnit, att de fordringar, som han ansåg sig böra göra af ett nytt representationsförslag hufvudsakligen öfverensstämmer med det förslag, som jag nu har den äran att framställa.
Förslag till gemensam tanka i representationsfrågan. l:o
Svenska nationalrepresentationen förenas på 2:ne kamrar, en öfre och en nedre. 2:o
Antalet ledamöter i begge hamrarne må sammanlagdt icke öfverstiga 300. 3:o Kamrarne böra, genom sättet för deras bildande, göras af hvarandra oberoende.
I afseende å deras ömsesides förhandlingar bör ock så ordnas, att en hvar af dem äger veto i alla frågor som möjligen kunna förefalla. 4:o Nedre kammaren, egentligen ärnad, ej blott att inrymma en rättvis andel åt de i samhället existerande mera materiella intressen, utan äfven att innefatta dess mera rörliga, framåtskridande elementer, bör ock med riktning åt detta mål sammansättas.
Deruti böra således icke ovillkorligen återfinnas de särskilda stånds- eller medborgareclasser, som utgöra den nuvar. representationen, utan böra valcollegier, valrätt och valsätt så inrättas och bestämmas, att alla de medborgare, som äga, eller, efter hvad numera allmänt blifvit erkändt, böra äga rösträtt, sättas i tillfälle att utöfva densamma sålunda, att de röstägande i ett valcollegium eller valkrets icke i deras val bindas inom någon bestämd medborgareclass, det vare sig till benämning eller yrke; men att härvid dock tillses, att icke blott förmögenheten i den mån densamma för samhället i dess helhet är af vigt, utan äfven bildningen må kunna tillfredsställas i deras billiga anspråk. 5:o Öfre kammaren, hvilken vården om det bestående i främsta rummet tillkommer, bör sammansättas med riktning att kunna moderera eller återhålla den nedre kammarens möjliga benägenhet för ett, antingen förtidigt, eller alltför brådskande framåtgäende.
För vinnande af detta ändamål, böra valcollegier, valrätt och valsätt så inrättas och bestämmas, att den högre bildningen, den större förmögenheten samt den under deltagande i allmänna värf samlade större erfarenheten, må företrädesvis i denna kammare äga sina representanter; och bör jemväl vid bildande af denna kammare, ej allenast tagas i betraktande den rätt Konungen nu äger att åt medborgare bereda inträde i representationen, än äfven tillses att ersättning lemnäs för den personliga sjelfskrifvenhet, som inom tvenne RiksSt. äger rum, så att den härefter må kunna upphöra. 6:o Den 10 Mars e. m. 05 6:0
Till ordförande, så i öfre som nedre kammaren äger Konungen utse någon ibland vederbörande kammares ledamöter. 7:o För valbarhet till öfre kammaren erfordras högre ålders qvalificationer, än som för valbarhet till nedre kammaren varder stadgadt. 8;o Val till nedre kammaren förrättas hvart 3:dje år, och galle valet ej blott för den lagtima riksdag, före hvilken valet förrättas, utan äfven för urtima riksdag, om sådan inträffar innan tid för ny valförrättning är inne.
Ledamöter i öfre kammaren utses för en längre tidrymd. 9:o Valrätt bör omedelbart utöfvas, der icke annorlunda för särskilda fall stadgas; men äfven vid detta sednare förhållande bör, så vidt ske kan, tillses, alt valberättigad, som sådant åslundar, må kunna sin valrätt sjelf utöfva. 10:o
Vid början af hvarje riksdag utse kamrarne, till hälften hvardera, ledamöter i de Utsk., sorn erfordras för behandling af sådane ärenden, hvilka ovillkorligen skola vid hvarje riksdag förekomma.
För handläggning af tillfälligtvis förekommande ärende, i följd antingen af Konungens propos. eller af enskild riksdagsmans motion, tillsättes särskildt Utsk. af den kammare, der propos:n blifvit allemnad eller motionen väckt.
Utsk:s Ordförande idses af ocb ibland Ulsk:s ledamöter genom val.
Hr Akerman tilläde sedermera:
Jag anhåller vördsamt att detta förslag må blifva föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, och vågar i sammanhang dermed fram-' ställa ett ytterligare förslag, nemi., alt då, efter hvad kändt är, riksdagens allmänna förhandlingar skrida till sitt slut, R. o.
Ad. måtte uppdraga åt Consl.Utsk. att, i händelse Ulsk:s tid icke skulle medgifva utarbetande af ett förslag i öfverensstämmelse med de grunder, som R. o.
Ad. kan komma att bestämma, Utsk. måtte föreslå R.
St. aflåtande till K.
M. af en und. skrifvelse, med anhållan, att K.
M. behagade förordna en comité för att utarbeta ett förslag till ombildning af nationalrepresentationen tidigt [öre nästkommande riksdag, så att förslaget måtte blifva kändt fördem, som komma att deröfver besluta, och att K.
M. täcktes vid kommande riksdag öfverlemna detta förslag till Ständernas pröfning.
Då jag på förmiddagen hade ordet, anhöll jag, att under discussionens lopp, närmare få utveckla hvad jag ansåg att R. o. Ad. borde antaga såsom sin gemensamman tanka i fråga om nationalrepresentationens ombildning.
Den siste värde talaren har nu framställt el t förslag till en sådan gemensam tanke, hvaruti jag instämmer.
Samme ledamot har derjemte framlagt ett förslag, att Consl.Utsk. skulle föreslå R.
M. anhålla om tillsättande af en comité' för ett representationsförslags utarbetande, och äfven i detta afseende instämmer jag med honom, samt anhåller att Hr Gr. o.
Landtm, derå täcktes göra propos. 8 II. 9 66 Den 10 Mars e. m. Gr. Lagerbjelke, Gustaf: Då Hr Gr. o. Landtm, ansett såsom den lämpligaste form för föredragningen, alt alla förslag till gemensamma tankar först aflemnas, för att sedermera hvar för sig discuteras, vågar jag vördsamt föreslå R. o. Ad. att såsom sin gemensamma tanka förklara, alt de äldres kammare icke bör byggas på val af samma valcollegier, som utnämna ledamöterne i den yngre; förbehållande mig, att, då de olika förslagen förekomma, få ytterligare ang:de dem utveckla mina tankar.
Jag anhåller, att den af Hr Åkerman nu väckta motion måtte få hvila på bordet, till dess att det nu föredragna ämnet är afgjordt.
Om min hörsel icke bedragit mig, så innehöll den något, som icke var öfverensstämmande med grundlagen; men jag vill icke vidare yttra mig derom, förr än jag får se förslaget skriftligen affattadt.
Hr von Hartmansdorff, Aug, som härefter erhöll ordet, tillkännagaf, att han anmält sig endast för att anhålla om den bordläggning Frih.
Palmstjerna redan begärt. o Hr Lagerhjelm, Pehr:
Hr Åkermans förslag föreföll mig så inveckladt, att jag icke var i stånd att uppfatta alla -punkterna, hvarföre jag ber att på något sätt deraf erhålla del och att sedan få yttra mig.
H.oEx. Hr Gr. o. Landtm, yttrade i anledning häraf, att då Hr Åkermans förslag till gemensam tanke i sin ordning komme att föredragas såsom föremål för R. o. Ad:s beslut, blefve också tillfälle alt derom yttra sig, samt att det dessförinnan vore Hr Lagerhjelm öppet att taga kännedom om förslaget, emedan det redan blifvit till prot. aflemnadt.
o Hr Lagerhjelm:
Hr Åkermans förslag innehöll äfven en hemställan, att Ståndet skulle anmoda Const.Utsk. att föreslå en und. skrifvelse, med anhållan, det K.
M. ville tillsätta en comité' för utarbetande af ett representationsförslag; men då detta förslag är hegardt pä bordet, vill jag icke nu derom yttra mig.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr Åkermans förslag, att Const.Utsk. måtte tillstyrka R.
M. ingå med en und. skrifvelse i afseende på nationalrepresentationens ombildning, om H. Ex. rätt uppfattat detsamma, utgjorde icke ett förslag till gemensam tanke, utan en särskild motion, hvilken således särskildt borde föredragas såsom föremål för remiss; hvarjemte H. Ex. upplyste, att denna motion af flere ledamöter blifvit begärd på bordet.
Dä jag på förmiddagen hade ordet, tog jag mig friheten för R. o.
Äd. föreslå åsigter, dem jag önskade alt R. o. Ad. skulle kunna upptaga såsom sin gemensamma tanke; men som jag finner Hr Åkermans förslag omfatta samma tankar, ehuru mera utförda, anser jag mig böra förena mig med honom och återtaga mitt förslag, för att icke öka antalet af de många, som redan äro afgifna.
Den 10 Mars e. m. 67 Hr Cederschjöld: Pehr Gustaf:
Då jag under hela denna öfverläggning icke har hört någon enda försvara Utsk:s förslag, så får jag för min del förena mig i Hr Lagerhjclms yrkande, att nemi.
Ståndets gemensamma tanka bör blifva att detta förslag icke kan antagas.
Jag föreställer mig, att detta är enda sättet att fä cn gemensam tanka, då jag hört de mångfaldiga olika förslag, sorn blifvit framställda och hvilka omöjligen kunna sammanjemkas med hvarandra.
I denna öfvertygelse styrkes jag så mycket mera deraf, att en af Statsrådets ledamöter, som började denna discussion, jemväl yttrade, att han ansåg ändamålet icke kunna vinnas på hen väg, som Const.Utsk. föreslagit; men han tycktes antyda, att han, och förmodligen då äfven Regeringens öfriga ledamöter hade in petto ide'erna lill en annan förändring.
Genom ett förklarande, att detta Utsk:s förslag icke kan antagas, vinner således Regeringen så mycket friare händer alt kunna lill nästa riksdag uppgöra ett förslag, då nemi. byggnadsplatsen blir röjd och fri.
Jag får derföre hemställa, att Ståndets gemensamma tanke måtte blifva, att betänk, icke kan antagas, utan måtte förfalla.
Hr Munck, Bror G usta f Reinh.:
För mia del anser jag det vara en pligt att icke upptaga R. o.
Ad:s tid med en fortsättning af den kritiska behandling af Const.Utsk:s betänk., som redan af så många talare blifvit kraftigt och väl genomförd, under det att ännu ingen talare uppstått för att försvara det i sin helhet.
Jag vill likväl ingalunda afstå från den rättighet jag nu äger att yttra mig i hufvudsaken.
Jag gör det kortast, då jag instämmer i det förslag till gemensam tanka, som Ilr Akerman nyss här framställt.
Jag gör detta derföre, att jag känner och gillar de motiver, som ligga till grund för detta förslag.
Jag kan icke eller afhålla mig från att förklara min innerliga glädje deröfver, att denna gemensamma tanka ingalunda står i strid, utan snarare öfverensstämmer med det yttrande, som en af Konungens rådgifvare här afgifvit, ty ehuru detta var ett enskildt yttrande af Hr Silfverstolpe, så måste man likväl kunna antaga, att det afspeglar Regeringens opinion i ämnet.
Frih. Cederström, Anders, uppläste följande anförande:
Euru allmänt behofvet af en ny och ändamålsenlig representation erkännes, och oaktadt oefterrättligheten och snart sagdt omöiligheten af den närvarande ligger i dagen, sä finnes likväl ingen föreningspunkt, hvarest de spridda önskningarna för ett bättre kunna concentrera sig till ett för det hela helsosamt resultat.
Förevar, mern. med alla dess reservationer innefattar största beviset huru fåfängt man stretar alt kunna tillvägabringa ett antagligt representationsförslag; likasom detsamma tydligen ådagalägger den närvarande representationens oduglighet.
Något orimligare och oformligare än att ett Utsk., sammansatt af 24 ledamöter, framkomma med ett förslag, emot hvilket 26 reservanter i större och mindre mån anfört klander, torde knappast i häfderna kunna uppletas.
Hvadan denna slapphet i ett samhälle, som under ea.
Den 10 Härs e m. 30 årig fred bort ej allenast framskrida i industrielt, merkantilt och ekonomiskt välstånd, utan äfven i politisk och moralisk upplysning?
Harn förklara, att vi under dessa 30 åren likt snäckan långsamt framsläpat oss under tyngden af föråldrade institutioner, corporationer och ståndsprivilegier m. m., under det främmande nationer med jättesteg framila på civilisationens, industriens och reformernes bana.
Hvadan denna disharmoni emellan olika Ståndsclasser, hvadan denna splittring vid riksdagarne, hvadan denna allmänna obelåtenhet inom samhället, oaktadt vi hafva en älskad Konung, som med rätt och sanning utlåfvat sig skola befrämja landets väl.
Svaret och förklaringen står endast att söka och finna hos vår olika ståndsfördelning, våra skrän, våra många monopoliserade corporationer och den bureaucratiskt aristocratiska makt, som under en lång följd af år varit snart sagdt enväldigt herrskande.
Endast häraf låter förklara sig huru annars erfarne, redlige och fosterländske män likväl på fullt allvar kunna vilja bibehålla denna ståndsfördelning, dessa skrän oell detta bureaueratiens öfvervälde.
Häraf kan förklaras hvarföre de 2:ne förnämsta Stånden i de fleste fall motarbeta reformer, då deremot de 2:ne andra Stånden med nog mycken ifver yrka på desamma.
Ty allt detta är en gifven följd af kast- och korporationsintressenas förmåga att alltid och under alla former göra sig gällande på de allmänna intressenas bekostnad.
Korporationer, hvilkas enskilda intressen i ringaste mån afvika från staten, äro så mycket farligare, sorn de ej äro bundna af samma moraliska och juridiska band, hvarmed individerne äro fästade inom moralitetens och lagarnes områden, ty corporationer hafva, såsom en Engelsk parlamentsledamot måhända strängt, men likväl sant uttryckt sig, ”hvarken kroppar, som kunna genompiskas, eller själar, som kunna fördömmas.
” Hvad de enskilda medlemmarne i egenskap af corporationsledamöter göra och verka, skyddas af hela corporationen, hvilken åter blir oåtkomlig just derföre att hundradetals dela såväl det moraliska sorn juridiska ansvaret, der detta sednare annars kunde komma i fråga.
Hvarje representationsförslag, bygdt på corporations- eller classval, måste alltid hafva det felet att splittra de allmänna intressena, i st. f. att concentrera desamma; alt söndra samhället i st. f. att förena detsamma, att inveckla och förlama ärendena i st. f. att förenkla och påskynda desamma, och slutligen alt göra riksdagarna till stridsfält, hvarest de olika classerne söka göra deras, oftast emot hvarandra stridande intressen gällande, i st. f. alt desamma borde vara en föreningspunkt, hvarest allas gemensamma intressen, med andra ord Statens, blefve föremål för representationens verksamhet.
Vårt nuvarande statsskick har alla dessa fel i hög grad.
Adeln och presterskapet hafva till följd af deras privilegier och deraf beroende ställning i samhället i de flesta fall stridande intressen med de andra Stånden, och Borgare samt Bönder hafva, ehuru deras intressen för närvarande äro förenade alt motverka de båda första Stånden, likväl sins emellan i många fall stridiga intressen.
Vid riksdagarna bryter deras strider ut, och bidraga alt på ett för landel betungande vis förlänga desamma långt utöfver den tid, Den 10 Mars e. m. 09 sorn annars fordrades till afslutande af ärendena.
I de stora oell för det allmänna vigtiga reformfrågorne äro aristocratien och hierarkien allierade emot Borgare och Bönder, och detta helt naturligt, derföre att Adel och Prester hafva, till följd af deras privilegier, i dessa frågor ett motsatt intresse med de öfriga Stånden, hvars representanter föra talan för den stora majoriteten inom nationen.
Det är sålunda lätt förklarligt, hvarföre Adeln och presterskapet göra ett så starkt motstånd emot de liesta reformfrågor, då deremot de öfrige Stånden så ifrigt arbeta på framgång åt desamma.
Adeln och Presterskapet föra talan i dessa frågor i egenskap af privilegierade corporationer, emot hvilkas intressen desamma strida, då deremot Borgare- och BondeShn i desamma föra talan såsom Svenska folkets representanter, emedan deras och nationens intressen i dessa frågor äro enahanda.
Historien lemnar få exempel på att privilegierade corporationer frivilligt offrat esna fördelar på fäderneslandets altare.
— Sveriges
Adel har likväl lemnat ett dylikt exempel genom dess stora och sant fosterländska medgifvanden 1809, hvilka, hemburne åt tidsandan, voro sä mycket förtjenstfullare som de voro frivillige, och historien skall bevara dem såsom vackra drag af patriotisk uppoffring.
— Skada blott att denna Adelns patriotism så snart syntes afsvalna, och att dessa drag komma alt beskuggas af sednare riksdagars historia, synnerligen under åren 1840 och 1844.
Emedlertid bör ingen förundra sig häröfver, eller för Adelns nuvarande reactionära ställning klandra de spridda ståndsindividerne, bland hvilka jag är öfvertydad att få finnas, som ej för egna personer skulle villigt uppoffra allt för fäderneslandets bästa; ty densamma är en följd af corporationsintressets förmåga alt concentrera sig och fl yta ofvanpå, samt existerar öfver allt i hela verlden, der privilegierade kaster och corporationer linnas.
Enligt min åsigt kan derför ingen representation, byggd på stånds-, dass- eller cörporationsval vara för det allmänna gagnelig, ty under en sådan skall alltid de enskilda classernes intressen utgöra hufvudsak och de allmänna blifva undertryckte.
Vår egen representation är härpå det ovedersägligaste exemplet, och ehuru det är beklagligt, så är det likväl en sanning, att vår ståndsfördelning och den aristocraliskt bureaucratiska öfvermakt, som bemäktigat sig ledningen af våra förhandlingar inom de privilegierade Stånden, äro de återhållande krafter, som hola att ännu i långliga tider fördröja om ej tillintetgöra såväl flere af Styrelse och folk erkändt beliöflige reformer i allmänhet, som synnerligen och framförallt behöflig, en representationsförändring.
Jag beklagar derföre att Const.Utsk. nedlagt arbete på ett representationsförslag, hvilket aldrig kan komma att röna nationens bifall och hvars födelse äfven blir dess dödsdag, likasom jag beklagar att representationsreformens vänner i och med detsamma blifvit svikne i deras rättmätiga förhoppningar om snart införande af ett bättre statsskick.
Ofvertygad sålunda om omöjligheten att under nuvarande representativa förhållanden genom B.
St. eller deras ConstUtsk., med den sammansättning det för närvarande äger, erhålla ettan - 70 Den 10 Mars e. m. tagligt än mindre för landet välgörande representationsförlag, och inseende omöjligheten att hos R. o. Ad. genomdrifva något förslag, bygdt på andra principer än stånds- och classval, hvilka jag, på grond af det nyss anförda, anser vara lika så olämpliga som skadliga, återstår för närvarande för mig intet annat, än att hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos., att R. o. Ad. som dess gemensamma tanka må förklara Const.Utsk:s nu framställde förslag till representationsförändring onyttigt och skadligt, så mycket mer som jag, med anledn. af de yttranden 2:ne Styrelsens ledamöter här haft, är förvissad, att vid en kommande riksdag
Regeringen i detta ämne skall på ett kraftigt vis göra framställning om, och befrämja de reformer, som för representationens ombildning i enlighet med landets behof och sanna nytta äro förenlige och nödvändiga.
Då jag i förmiddags hade ordet, vågade jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att rättigheten skulle stå mig öppen att för Ståndet få framlägga äfven mitt förslag till gemensam tanka i detta afseende.
Jag är nu genom Hr Åkermans förslag förekommen och förenar mig så mycket hellre med honom, som detta förslag till alla delar öfverensstämmer med mina åsigter.
Jag erkänner öppet, att jag icke är utan den förhoppning, att detta förslag skall lyckas tillvinna sig majoritetens bifall, då detsamma tyckes gå en rättvis medelväg emellan de båda ytterliga fordringarne så väl af den högra som af den venstra sidan; och jag gör det så mycket mera, som, efter hvad jag erfarit, den af en Regeringens ledamot här gjorda framställning, helt och hållet öfverensstämmer med Hr Åkermans förslag.
Afstående således från min rätt att framställa en egen tanka, anhåller Jag endast få förklara, att jag till alla delar instämmer med Hr Akerman.
Såsom jag uppfattade det yttrande, Hr Gr. o. Landtm, vid pleni början på förmiddagen afgaf, så innefattade detsamma den önskan, att Ståndets ledamöter borde inskränka sig, att hvar för sig afgifva sina anmärkmr emot Const.Ulsk:s betänk., äfvensom de postiva förslag, de kunde hafva att framställa såsom materialier till Ståndets gemensamma tanka.
Af aktning för denna Hr Gr. o. Landtm:s önskan, och ehuru jag tilldelades ordet näst efter Gr.
Björnstjerna, afhöll jag mig då från att ingå i någon controvers i afseende å de anmärkn:r, dem Grefven under en skarp kritik tilldelade äfven det af Hr Akerman afgifna förslag, i hvars upprättande jag varit medarbetare.
Men då discusionen nu synes hafva öfvergått mera på detaljerna, anhåller jag att få yttra några ord i afseende ä denna kritik.
— För så vidt densamma legat inom satirens område, tror jag, att R. o. Ad. skall hålla mig räkning derföre, att jag icke ingår i besvarande deraf, emedan det åtminstone är min öfvertygelse, att vinnandet af ett godt ändamål i detta fall hufvudsakligen beror af det lugn och den sans, hvarmed öfverläggningen fores.
Jag anhåller derföre att endast få yttra några ord i Den 10 Mars c. m. 71 afseende å sjelfva saken.
Björnstjerna liar anfört, att förslaget velat insätta en phalang af obildade medborgare, enär dess mening skulle vara att stadga en census af ett hemmansägo, utöfver hvilken ingen i den lägre jordbruksclassen fick rösta.
Jag torde få instämma uti en annan ledamots yttrande, att om Hr Gr. åt detta förslag egnat åtminstone en flygtig genomläsning, så skulle Hr Grefven icke gjort sig skyldig lill denna anmärkn., som saknar allt fog.
Förslaget innehåller icke allenast, att den lägre jordbruksclassen väljer till och med för en förmögenhet af två hemman, utan äfven att valet är fritt utom classen, således att hvilken medborgare som helst, åt hvilken denna dass skänker sitt förtroende, kan blifva vald.
I den mån de mera bildade classerna söka tillvinna sig de mindre bemedlades förtroende, är jag derföre öfvertygad om att bildningen inom de af denna dass valde skall stiga.
Men uti förslaget upptagas dessutom flera andra classer, dels för det större jordbruket och dels för bildningen; hvadan jag skulle tro, att den comité', som uppgjort förslaget, borde befrias från den förebråelsen att hafva velat i representationen insätta en phalang af råa och okunniga personer.