Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Denna tillgång är nu icke så obetydlig, ehuru icke tillräcklig, och antagas kan, hvad det pensionerade reservbefälet angår, att det genom kommitterades förslag rörande pensioneringen, snarare kommer att ökas än minskas.
Svårt är emellertid att beräkna huru månge deraf i verkligheten äro tjenstbare.
Om, af i arméen qvarstående officerare, endast de upptagas, som äro inom den ålder hvilken för hvarje grad skulle medföra tjenstgöringsskyldighet, ifall de innehade fyllnadspension, och äfven de uteslutas, som veterligen bestrida befattningar, hinderliga för deras användande till annan tjenstgöring, så skulle, enligt arméens rullor för 1864, följande reservbefäl finnas, nemligen:
Regementsofficerare. öfverstar i arméen 1 pensionerade 3 4 öfverstelöjtnanter i arméen 11 pensionerade 11 22 majorer i arméen 28 pensionerade 22 50 7g Kompaniofficerare.
Kaptener i arméen 31 pensionerade 35 66 löjtnanter i arméen 25 underlöjtnanter i arméen 32 57 ^23 Underofficerare pensionerade 66.
Som dessa depöter endast äro afsedda för att ersätta afgången vid arméen, böra de kunna uppfylla detta ändamål, utan att ständigt underhålla en större styrka än omkring en sjettedel till en femtedel af den, hvartill infanteriet i fält uppgår eller 10,000 till 12,000 man.
För enkelhets skull kan denna styrka antagas organiserad på 50 kompanier af 200 till 240 man, eller ett kompani för hvarje stambataljon.
Om för ersättningsmanskapet öfver hufvud beräknas en rekrytskola af 90 dagar, hvilket under ett pågående krig väl kan vara önskligt, men icke alltid möjligt, skulle exercisdepoterne kunna under sex månader vapenöfva och afsända till arméen, af manskap som förut saknat all öfning: 20 till 24,000 man och af manskap, som förut gjort 30 dagars beväringsmöten, 30 till 36,000 man.
Äfven i Preussen bildas för hvarje intanteribrigad af sex bataljoner endast en ersättningsbataljon.
Antagas depotkompanierna blifva sammandragna i bataljoner af 2, 3 till 4 kompanier allt efter omständigheterna, visar den härofvan lemnade uppgiften på arméens reservbefäl, att deribland finnes ett mer än tillräckligt antal regementsofficerare, såväl till bataljonschefer, som till befälhafvare för flere på ett ställe förlagde depötbataljoner.
Icke så med kompaniofficerare och underofficerare.
Om deraf omkring en femtedel afdrages, i anseende till den temligen långt framskridna ålder, inom hvilken beräkningen skett, återstår det endast 100 kompaniofficerare och 50 underofficerare, eller 2 officerare och en underofficer för hvarje depotkompani, hvilket uppenbarligen är för litet, synnerligast på så stora kompanier.
Biträde till exercisdepöterna måste således lemnäs från trupperne.
Om hvarje stambataljon lemnar 1 officer, 2 underofficerare och dessutom 18 korpraler, vice korpraler eller till undervisare skicklige soldater, biir tillgången för depotkompanierna följande: 1 97 officerare, i arméen qvarstående och pensionerade .
100 underofficerare, pensionerade 50 officerare från regementena 50 underofficerare från regementena 100 stamsoldater 900 eller officerare 150, underofficerare 150, soldater 900 som gör 3 officerare, 3 underofficerare och 18 stamsoldater på kompani.
Den minskning i befäl, som bataljonerna härigenom få vidkännas, är visserligen kännbar, men ändamålet eller depöternes förseende med någorlunda tillräckligt befäl, är ock af yttersta vigt.
Vid desse depoter skall icke allenast manskap öfvas, utan äfven nytt befäl danas och utbildas för arméen.
En tillgång härtill bör kunna påräknas i de beväringseliter, som redan under fredstid, i enlighet med kommitterades underdåniga förslag, i sammanhang med beväringspligtens ordnande, genomgått underbefälsskolorna, i stället för att vapenöfvas, såsom beväringssoldater.
Nya befälsskolor böra äfven bildas och ställas i sammanhang med depöterne.
Om dessa anstalter företagas samtidig! med de första krigsrustningarna, och då, vid utbrottet af ett krig, som allvarligen hotar landets ära och sjelfbestånd, det bör kunna antagas, att brist icke skall uppstå på män med bildning, som vilja ingå bland arméens befäl, och hvaraf mången redan i frivilliga skarpskytteföreningar torde hafva fått sin första daning för krigsyrket, bör det blifva möjligt att, åtminstone i underbefäl, gifva de utryckande bataljonerna ersättning för det befäl, de vid depöterna qvarlemna; det bör ock härigenom blifva möjligt att efter hand ersätta timade befälsförluster vid arméen.
Vid de uppgifter, som blifvit lemnade öfver beväringssoldaternes antal, bör anmärkas, att beräkningarna grunda sig på styrkan af en klass exerceradt beväringsmanskap under åren 18G1 -1863 och att med befolkningens tillväxt äfven beväringssoldaternes antal ökas till fördel för organisationens styrka.
De olika sätt för infanteriets öfvergång på krigsfot, som nu blifvit af handlade, hvaraf det ena afser att med en del stridsfärdig^ trupper hastigt kunna möta en oväntad fiende och det andra att med samlad styrka mottaga en väntad, öfverensstämma deruti, att de taga fredsorganisationens hela kraft i anspråk och fordra någon tid för att fullt utveckla den.
En tillgång uttömma de dock icke.
Det är den tillgång på folk, som beväringsorganisationen lemnar.
Om derföre rikets försvar skulle kräfva, att en större styrka sättes på benen, måste fältbataljonerna ökas, och de kunna det, i nödfall, ända till 1,000 man, utan att blifva större än i flere andra arméer.
Väl nedgår dervid förhållandet mellan befälets och truppens antal lägre, och blir bataljonernas rörlighet mindre, än önskvärdt vore, men derigenom kunna dock 75,000 soldater inrymmas i ordnade bataljonscadrer, och äfven med så stora bataljoner uppgår styrkan i ledet icke till mer än omkring 850 man.
(Bil. X).
Äfven för depöterne, såvida de icke inskränkas till en sjettedel af styrkan i fält, eller omkring 12,000 man, blir befälet mera otillräckligt än förut.
Men under den tid, som fordras för att utrusta, och, äfven om vapen, utredning och beklädnad finnes i förråden, med artilleri och trosshästar samt lifsförnödenheter förse en armé, motsvarande denna infanteristyrka och med den spänning af försvarskrafterna, det vädjande till fosterlandskärleken och till stora uppoffringar af alla slag, så omfattande försvarsanstalter förutsätta, bör ock kunna motses att alla tillfällen, som af staten bjudas för daning af befäl, skola med begärlighet omfattas och rikta tillgången på nytt befäl, som med det gamlas föredöme och i krigets skola snart skall fullända sin bildning.
Infanteriet i fält skulle då utgöras af stam- och beväringssoldater 45,739 beväringsmanskap eller rekryter och beväringsmanskap (Bil.
Å) ..... 29,261 75,000 man eller till något mer än tre femtedelar af de förre och något mindre än två femtedelar af det senare.
Landförsvarskomniit.
13 98 Äfven kunde, med begagnande af det större antalet beväringssoldater, som i vissa orter finnes, såsom i Skåne, Småland, Östergötland och Vermland, exercisdepöterne under rustningarnas eller krigets fortgång förvandlas till reservbataljoner, deraf 2 från Skåne och 1 från de öfriga nämnde landskapen och hvilka, om än egentligen afsedda till fästningsbesättningar och bevakningar i mindre blottställda delar af landet samt tillika uppfyllande ändamålet af exercisdepöter, dock kunde öka den ordnade infanteristyrkan till 80 bataljoner eller 80,000 man.
Det bör dock icke lemnäs oanmärkt, att den krigsfot, som endast sätter en del af bataljonerna i fält, om än icke till nummertalet den starkaste, dock i det afseende är fördelaktigast, att fältbataljonerna kunna fullständigare utrustas med fullt öfvadt manskap och rikligare förses med befäl, hvaremot en större krigsfot i dessa fall har mindre kraft, ehuru den lemnar tillfälle att uppträda med en större manskapsstyrka.
Till infanteriet hör äfven extra roterinqen.
Extra rothåll, ålagd jord som är befriad från ordinarie rotering, är under fred vakant, utan afgift, men skall i krig uppsätta och utrusta fullt beklädt manskap för alla hela nummer och erlägga vakans-afgift för rotedelar, som icke kunnat till hela nummer sammansättas.
Som detta, vid ett krigs utbrott nyuppsatta och oöfvade manskap blifvit genom beväringsinrättningen af föga vigt, hafva extra rotehållarne erbjudits att, vid inträffande krig, få tillhandahålla arméen cn mönstergild draghäst för hvarje rote, i stället för karl, och kontrakt härom äro afslutade med 2,451 extra rotehållare af 3,118.
(Bil. Ä).
Då det icke är möjligt för staten att i fredstid underhålla det stora antal draghästar, som fordras för artilleriet, trossen och parkerna, men det å andra sidan är af yttersta vigt för organisationens användbarhet, att åtminstone en del af styrkan hastigt kan göras rörlig, så utgöra de genast tillgänglige extraroteringshästarne en dyrbar tillgång, som minskar den tid och kostnad, omfattande hästuppköp fordra.
Det vore derföre önskligt att kontrakt om tillhandahållande af hästar kunde afslutas äfven med de extra rotehållare, som derpå ännu icke ingått.
Denna hästtillgång, spridd öfver hela landet, synes just derigenom i främsta rummet lämpa sig för infanteriets och kavalleriets bataljons-, skvadrons- och stabs-tross, samt äfven för annan fortskaffningstross i orterna, men endast i mindre mon för artilleriet i allmänhet, som för fältbatteriers och parkers utrustning måste samla ett stort antal hästar till sina depötorter.
Visserligen äro äfven de extra rothål]snumrens antal särdeles olika i olika landskap, och stå i ganska ojemnt förhållande till de inom landskapen förlagde trupper.
I några orter finnes öfverflöd, i andra brist på hästar, men det oaktadt skulle en fördelning af denna hästtillgång underlätta möjligheten att hastigt sätta i fält en del af arméen.
Kommitterade få derföre föreslå: att en fördelning af extraroteringshästarne måtte uppgöras mellan de särskilda regementena och corpserne af arméen, lämpad efter behofvet att förse arméens stridsfär diga del eller dess första uppbud, deraf 50 bataljoner infanteri, med trosshästar, samt att denna fördelning måtte delgifvas såväl E. K.
M:s vederbörande befallningshafvande som chefsembeten, så att, när behofvet deraf inträder, extra-rotehållarne kunna utan tidsutdrägt kallas att på truppernes samlingsplatser aflemna sina hästar samt en hvar befälhafvare och embetsmyndighet på förhand veta hvad han i sådant fall har att påräkna för trossens förskaffande och hvad derutöfver på annat sätt för tillfället måste anskaffas.
Vid den redogörelse för infanteriets krigsfot, som här ofvan blifvit lemnad, har endast det stridande manskapets antal under olika förhållanden blifvit omnämnd.
Dertill kommer dock ytterligare befäl och spel samt icke stridande af såväl civilpersonalen, som manskapet, äfvensom brigadstaberna och depöterne.
Med tillägg häraf skulle (Bil.
Å) infanteriets styrka på krigsfot under olika förhållanden utgöra: med 50 bataljoner i fält, eller den styrka, sorn hastigt kunde ställas på krigsfot, 50 fältbataljoner . . 42,000 icke stridande ....
3,800 brigadstaber . . . 150 487 25 depötbataljoner . 21,000 1,900 63,150 6,187 ^69,337.
Med 75 bataljoner i fält efter någon tids förberedelser: 75 fältbataljoner . . 63,000 icke stridande . . . . 5,700 brigadstaber . . . 150 487 50 depötkompanier . 11,200 icke stridande . . . . 250 74.350 6,437 80/787?"^
Vid utomordentliga fall och då bataljonerna ökas till 1,000 man: 75 fältbataljoner.
. 78,000 icke stridande ....
5,700 brigadstaber . . . 150 487 50 depötkompanier . 13,200 icke stridande .... 250 91.350 6,437 100 Bil. A.
Vesternorrlands bcrärings-bataljons förändring till en infanteri* eller jägarecorps med indeld stamtrupp.
Nuvarande ordinarie båtsmansrotar af första Norrlands 2:dra kompaniroteringen i Medelpad 109. » andra Norrlands l:sta kompani i Ångermanland 173. » andra Norrlands 2:dra kompani i » 162.
(13 till detta kompani börande rotar i Vesterbotten förenas med Vesterbottens corps, (se Bil. D) . . 444.
Ny ordinarie bätsmansrotering i Ångermanland och Medelpad 47. 491.
Corpsen indelas i 4 kompanier af 122 nummer.
Får 3 anslagne n:r och 18 n:r på värfvad stat eller tillsammans 21 n:r för gevärshandverkare och spel.
Corpsen skulle således utgöras af: indelda nummer 491 värfvade för en del spel ... 18 509 n:r.
Bil. B.
Hallands bataljon förses med indeld stamtrupp.
Norra Hallands båtsmanskompani 229.
Sodra 8 » 135. 264 Från de närgränsande socknarne Landvetter, Höryda, Råda, Kolleröd, Askim och Frölunda inom vestgöta-delen af Göteborgs län; rotar, nu tillhörande dels Göteborgs stadsvakt, dels ock 2:dra Bohusläns båtsmanskompani 35.
Från Elfsborgs regemente, inom Landvetter 400.
Bataljonerna delas i 4 kompanier af 100 soldatnummer samt får 20 spelnummer och 1 n:r för gevärshandverkare på värfvad stat.
Elfsborgs regemente får ersättning för sin förlorade rote inom Landvetter, genom en ny rote i Partilleds socken af samma kompani, och förorsakas således härigenom nästan ingen rubbning i regementet.
Möter emot detta utbyte lokala svårigheter, behåller regementet sin rote i Landvetter, och Hallands bataljon får ytterligare en rote från stadsvaktskompaniet eller Bohusläns 2:dra båtsmanskompani.
Om Göteborgs stad fortfarande skall hafva indeld trupp sig anslagen, kan ersättning lemnäs från 2:dra Bohusläns båtsmanskompani, som sålunda skulle på det hela förlora 35 eller 36 rotar, hvilken förlust icke för sjöförsvaret torde vara af betydenhet, sedan Göteborg helt och hållet upphört att vara förläggningsort för någon del af flottan.
Skulle, emot förmodan, af lokala skäl det befinnas ändamålsenligare att lemna Hallands bataljon behöfliga 36 rotar från Lif- och Marks kompanier af Elfsborgs regemente, kan detta regemente få sin ersättning af Göte borgs stadsvakt.
Hallands båtsmän äro icke begärde af sjöförsvarskomitén; men i anseende till upphörande af Göteborgs depot, torde deras afträdande kunna ifrågasättas.
Corpserne skulle således komma att utgöras af indelda nummer 400 värfvade » 21 Summa 421 n:r. 101 Bil. C. Uppgift i enlighet med de af Kongl.
Majit fastställde längder öfver nya ordinarie roteringen inom soldathållet.
Hela rotar. 23 62 59 58 15 1 2 75 Summa | 299 Tcke sammanlaggde rotedelar. 3* H 3 6,774 14 37 m TB lOtf 101 ii 10 w 778,649,735 ^'■1,396,762,688 a n. Upsala Stockholms . . . Nyköpings ....
Ostergötlands . . . Wermlands . . .
Orebro Westmanlands . . Göteborgs och Bohus Kalmar Jönköpings....
Kronobergs . . .
Christianstads . . . Skaraborgs . . .
Elfsborgs ....
Gefleborgs ....
Anmärkningar: 1.
Uti öfriga länen har ny ordinarie rotering antingen icke ifrågakomma inom soldathållet, såsom Slöra Kopparbergs län, hvarest all rotering enligt Kongl, brefvet den 21 September 1826 är tillsvidare uppskjuten:
Malmöhus län, hvarest någon jord icke funnits att rotera, samt Jemtlands, Vesterbottens och Norrbottens län, hvarest, vid omrotering af gamla soldathållet, till understöd eller jemkning deruti all ny jord användts; eller ock egt rum endast inom båtsmanshället, såsom i Gotlands, Hallands, Blekinge och Vesternorrlands län. 2.
I afseende å uppkomsten och beskaffenheten af »nya ordinarie roteringen» är förhållandet som följer:
Sedan, med anledning af Rikets Ständers beslut vid 1809—1810 årens riksdag att all förut oroterad jord borde indelas till extra rotering under krig, dylik roteindelning blifvit satt i verkställighet, men, under fortgången deraf, befunnits påkalla åtskilliga jemkningar, så utgjorde denna fråga föremål för Rikets Ständers behandling vid 1823 års riksdag, då ständerne i underdånig skrifvelse den 17
December 1823 bland annat förklarade såsom sin mening, att, emedan den extra roteringen endast varit afsedd att träffa s. k. privilegierad jord, derifrån borde afskiljas alla hemman och lägenheter af krono-, skatte- och frälse- natur, som enligt författningarna vore underkastade ständig rotering. [ öfverensstämmelse härmed blef af Kongl. Majit, i sammanhang med utfärdad nådig instruktion den 20
December 1825 för länsvis tillsatta extra roteringskominissioner, förordnadt genom cirkulär af samma dag, att, bland annat, nämnde kommissioner skulle till ordinarie rotar indela, efter enahanda grunder, som vid det gamla roteringsverkets uppgörande blifvit följda, all jord af sist omförmälda beskaffenhet.
Sedan dessa förrättningar omsider hunnit afslutas öfver hela riket, utom i några bland de nordliga landskapen, blefvo de upprättade roteringslängderne, efter granskning af krigs- och kammarkollegierne, af Kongl. Majit, med gillande för Dess del, till Rikets Ständer vid 1850 1851 årens riksdag öfverlemnade.
Rikets Ständer för klarade sig, i underdånig skrifvelse den 22 Augusti 1851, godkänna berörde längder, hvarefter de af Kongl. Majit den 8 Oktober 1851 stadfästades såsom grund för de roteringsverk, som, särskildt för ordinarie och särskildt för extra roteringen, borde i orterne uppgöras och till nyssnämnde embetsverk insändas.
Af de ännu då oroterade länen skulle Stora Kopparbergs län först efter der afslutade egodelslörrättningar underkastas rotejemkning.
I Jemtlands län företogs ny särskild rotering, dervid åtskilliga arbetshemman, som varit underkastade Gustafs och Carlbergs kopparverk mot eftergift i skatteskyldigheter till staten, frånträddes af dessa verk för kontant vederlag och, i följd deraf, indelades till ordinarie rotering. 102 Beträffande »sjelfva sältet för de genom den nya roteringen tillkomna rotars framtida användande», förklarade Kongl. Maj:t vid roteringslängdernes fastställande den 8 Oktober 1851 sig »framdeles vilja taga denna fråga i närmare öfvervägande, men tillika i nåder medgifva, att emedlertid, på sätt Rikets Ständer ansett lämpligast, berörde rotar må fullgöra sin roferm^sskyldighet medelst erläggande af en deremot svarande vakansafgift på enahanda sätt och efter de grunder, som i detta afseende under den förflutna tiden varit gillade och tillämpats.»
Enligt dessa grunder, som vid 1834 och 1840 årens riksdagar blifvit af Rikets Ständer godkända, skulle »de, den ordinarie roteringen underkastade hemman, som undslippa öfvertagandet in natura af samma besvär, betala vakansafgift, fullt motsvarande roteringsbesvärel», med de i markegångstaxorna derför bestämda belopp.
Detta stadgande innebär, hvad äfven följer af sakens beskaffenhet, att Kongl. Majit kan närsomhelst ålägga ny ordinarie rote, att effectiv rotering fullgöra.
Bil. D.
Norr- och Vesterbottens (fältjägare) corpser.
Af Norrbottens fältjägarecorps äro 115 rotar, eller 90 inom Torneå fögderi och 25 inom Ofvercalix socken af Råneå fögderi, vakanta på 50 år, från år 1847.
Af dessa 115 rotar äro 99 anslagne till den s. k.
Norrbottens hästjägaresqvadronsfond, hvaraf batteriet i Hernösand till en del underhålles, och 16 rotar ingå till Norrbottens fältjägarecorps lönefond.
De till hästjägarefonden anslagna rotarne återgå till Norrbottens corps.
Fonden åter och dess afkomst användes för att underlätta corpsens rekrytering och fullständiga uppsättning före vakanstidens slut.
Norrbottens (fältjägare) corps.
Nuvarande effektive soldatnummer, inberäknadt volontärnummer 325.
Under vanliga villkor anslagne och indragne nummer, som i mon af kontraktens utgång rekrytera 43. ggg
Till lönefonden anslagne vakanta rotar till 1897 16.
Återkomne från hästjägarefonden 1897 99. ng 483!
Corpsen rekryterar, så fort ske kan, alla på vanliga vilkor indragne och anslaga nummer och består intill 1897 af 368 effektiva soldatrotar.
Efter 1897 delas corpsen i 4 kompanier af 119 man
Dessa 14 n:r och de 7 anslagne afses för 21 spel och handverkare.
Corpsen skulle således bestå af rothållsnummer ....
483 värfvade » ....
14 497 nummer.
Kanske vore lämpligt, om man undveke att rekrytera de sämst belägne rotarne af Pajala och Ofver-Torneå socknar.
Under afvaktan, att det 50-åra kontraktet utlöper, användas vakansafgifterne af de 115 rotarne att värfva ett lika antal soldater.
Deras beklädnad, beväring och utredning besörjes liksom för det öfriga manskapet, möjligen med den skillnad, att persedlarne förvaras i trossbodarne.
Der öfverenskommelse kan träffas, att rekrytera af de vakanta numren före kontraktstidens slut, bör det ske, äfven om så fordras med uppoffring af någon tids vakansafgift och med biträde från den samlade fondens.
Vesterbottens (fältjägare) corps.
Nuvarande effektive soldatnummer, inberäknadt volontärnummer 401 Nu anslagne och indragne nummer 59 ^gg Af 2:dra Norrlands 2:dra båtsmanskompani inom Vesterbottens län ; i Nordmalings socken 12 och i Bjurholms socken 1 13.
Ny ordinarie rotering af bätsmanshållet i Nordmaling 4 17 477 nummer. 103 Corpsen indelas i kompanier af 119 man
Corpsen skulle då bestå af. rothållsnummer 477 Värfvade nummer 20 497 nummer.
En omdelning af kompanierna vid både Norr- och Vesterbottens corpser synes dessutom påkallas af kompaniernes nuvarande särdeles olika nummerstyrka.
Bil. E. Sammandrag af vakansafgiftcrne för nya ordinarie roteringeu efter 1856—1860 årens ntnrkcgångstaxor.
Upsala Stockholms Kronobergs Jönköpings Skaraborgs Vestmanlands Östergötlands Södermanlands Elfsborgs Kalmare lön » » » » Jönköp, regne Kalmar regne Stora Kopparbergs » Örebro » Öland Wermlands Gefleborgs Vesternorrlands Vesterbottens Gottlands Malmö Christianstads Blekinge Nerike . .
Bergslagen .
Gestrikland .
Helsingland .
Hallands Göteb, och Bohus » . . Jemtland och Herjeådalen Norrbottens » . . l:a distriktet Sta » 3:e » indelning rotering Soldathållet. 1836 1857. 1858. 1859. 1860.
Medel- tal. 1856. 1857. 1858. 1859. 1860.
Medel- tal. 09 135 48 * 112i81 125 02 121 12 644 52 128 80 96 61 89 94 82 46 94 67 84 77 448 45 89 69 196 61 189 31 t75 01 191 13 172 28 924 34 184 87 101 45 10.3 80 97 06 104 18 98 85 505 34 101 07 198 50 131 — 125 — 120 — 125 — 62.9 50 125 90 — — — — — — — — — — — — — — 73 04 99 77 79 77 78 66 80 17 411 41 82 25 74 81 101 48 79 90 78 78 80 Ii. 415 07 83 01 87 _ lil — 98 87 lil 35 I06 02 514 24 102 85 146 36 125 72 108 63 130 65 113 35 624 71 124 94 — — — — — — — — — — — — — — 98 25 90 34 71 14 72 94 77 43 410 07 82 41 107 78 105 73 85 16 92 96 87 21 478 84 95 77 84 70 77 39 62 17 88 67 66 17 379 10 75 82 83 23 77 42 69 45 84 98 73 98 389 06 77 81 57 _ 13.3 — 103 26 123 — 104 50 520 76 104 15 122 86 123 86 99 36 118 89 100 91 574 88 114 98 106 87 109 99 89 97 87 23 87 27 482 33 96 47 96 16 101 28 85 23 88 31 86 31 457 29 91 46 108 01 117 26 96 98 101 31 95 81 519 37 10.3 87 t09 12 102 4) 81 41 100 — 107 78 500 72 100 14 — — _ — — — — — — — — — — — 92 53 86 12 64 80 72 92 70 64 387 01 77 40 94 49 92 06 68 70 73 92 78 — 407 17 81 45 67 36 74 18 66 95 89 — 94 80 392 29 78 46 — — — — — — — — — — — — — 70 87 65 54 58 19 59 86 62 29 316 75 6.3 35 83 41 77 95 72 04 73 95 75 72 383 07 76 62 70 92 65 04 56 79 59 91 61 74 314 40 62 88 84 58 79 33 72 31 75 85 76 86 388 93 77 79 119 71 118 80 110 24 123 22 125 54 597 51 119 50 56 17 69 36 68 18 67 08 60 71 321 50 64 30 82 22 73 57 63 79 67 97 69 11 356 66 71 3.3 107 93 110 94 106 79 110 57 102 30 538 53 107 71 110 99 114 60 101 92 95 98 100 75 524 24 104 85 97 36 93 68 78 —
79 25 89 25 437 54 87 51 97 36 93 68 76 75 76 75 88 — 4.32 54 8 G 51 91 11 84 93 73 — 70 50 81 75 401 29 80 26 — — — — — — — — _ — — — — — — — — — — — — — — — — — — — 104 73 124 15 109 31 113 50 104 61 556 30 lil 26 102 08 123 33 106 50 112 58 105 72 550 21 110 04 — — — — — — — — — — — — — — 115 84 140 55 115 46 125 41 120 4 1 617 67 123 53 124 73 127 68 97 49 148 75 108 87 607 52 121 50 114 37 119 94 92 54 148 52 106 54 581 91 116 38 62 36 67 43 55 16 54 22 52 32 291 49 58 30 — — __ — — — — — — — — — 107 56 96|62 88 88 80 40 66 — 439 46 87 89 116 17 105 48 103 — 94 28 80 12 499 05 99 81 Summa 11,729J97[ 2,346|35 Summa 8,44.3107 1.688j62 Medeltal 1 93 85 Båtsma nsh ållet.
Medeltal | 99 33 104 Bil. F.
Bohuslän regemente.
Regementet erhåller: a) sin nuvarande ordinarie rotering 904.
Vestgöta båtsmanskompani 87. ggj b) från t:a och 2:a Bohusläns båtsmanskompanier och från Göteborgs stadsvakt, efter lokala förhållanden 209.
1,200 nummer.
Se vidare Bil. I, K, L.
Bohusläns båda båtsmanskompanier utgöra 469 man.
Derifrån skulle afgå: för Hallands corps, antingen till denna eorps omedelbart eller i utbyte till Göteborgs stadsvaktskompani 36 u Bohusläns regemente, antingen till regementet omedelbart, eller i utbyte till Göteborgs kompani ... 209 245 skulle återstå båtsmän 224.
Bil. G. Första och andra Lifgreiiadicrregemeutcna. A) l:a Alternativet (under förutsättning att båtsmanshåll^ inom Östergötland fmge användas för landförsvarets behof).
Förslå Lifgrenadierregementet erhåller: a) Regementets nu egande ordinarie rotering 1,200.