Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Horn t. ex. gått så långt i detaljer, att han talat om ”att vara klädd eller oklädd,” och vid slikt förhållande lärer man icke kunna genom en votering tvinga ett sådant factum tillbaka, så att det blir ogjordt.
Jag har icke begärt råd af den siste värde talaren; jag tager icke råd af någon annan, än af mig sjelf.
Jag har begärt votering och jag vidblifver denna min begäran.
Spens: Jag har icke begärt votering, och jag borde således icke befatta mig med att föreslå contrapropos.; men om jag skulle taga mig friheten dertill, så skulle jag vördsamt vilja hemställa, huruvida icke såsom contrapropos. kunde uppställas det uppskof, hvarom jag anhållit.
H. Ex. Hr Gr. o. La nd tm., som härvid tillkännagaf, att han, enär Gr.
Spens varit den enda, som under discussionen ifrågasatt uppskof med pröfningen af detta mern., icke derå framställt propos. , hemställde om Gr.
Spens nu yrkade propos. på uppskof.
Jag yrkar det visserligen icke; jag blott hemställer, huruvida icke den af mig föreslagna contrapropos. möjligen kunde förena de skiljaktiga meningarne.
Sedan discussionen fortgått så länge och votering blifvit begärd, tror jag icke, att propos. på Gr.
Spens framställning om uppskof kan äga rum.
Den som vill att till Const.Utsk. såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke hänvisas den anmärkn. att det af Utsk. i mern.
N:o 30 afgifna förslag till ändring af 26 § Riksd.Ordn. hvarken är nödigt eller nyttigt, voterar ja; den det ej vill, voterar neji Vinner nej kommer berörde anmärkn. icke att såsom R. o. Ad;s gemensamma tanke till Utsk. hänvisas.
Sedan härefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att derest icke de på föredragningslistan upptagna mål hunno genomgås - Den 5 Mars. 457 gås på förmiddagen, plenum komme att fortsättas kl. 6 e. m., företogs voteringen, vid hvars slut rösterne befunnos hafva utfallit, sorn följer:
Cederström, Jacob: lleg.F:s 56 § 2 mom. gifver visserligen RiksSlm rättighet, att vid den riksdag, då Const.Utsk. inkommer med förslag till ändringar i grundlagen, dervid göra de anmärkn-.r, hvilka Stånden såsom deras gemensamma tankar förklarat skola med förslaget till Ulsk. återremitteras; men denna rättighet och dessa anmärkmr måste vara inskränkta inom förslaget; och grundlagen gifver icke den ringaste anledn. i någon enda af dess §§, att RiksSlm skola lemna några opinionsyttringar vid första riksdagen öfver nyttan och nödvändigheten af grundlagsförändringsförslager, hvilka till intet leda kunna.
Jag reserverar mig således till prolocollet emot den propos. till en sådan opinionsyttring, hvilken nu af R. o. Ad. blifvit genom majoriteten beslutad.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 205, i anledn. af väckt motion om löneförbättring för professorerne vid Lunds universitet.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 1 dennes f. ra. på bordet lagda utlåt.
N:o 206, i anledn. af väckt motion om anslag till nykterhetsskrifters ingifvande.
Biskop Hedrens vid detta utlåt, fogade reservation upplästes, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., som derefter yttrade:
Det är 2:ne sätt, hvarpå nykterhetssaken väsendtligen befrämjas: det ena, att nykterhetsskrifter tryckas och spridas bland folket; det andra att tal hållas ang:de nykterheten.
För begge dessa ändamål hafva hittills blott enskilda bidrag blifvit lemnade.
Staten har ingenting tillgjort.
Nykterhetsvännerne äro icke så talrika och framför allt icke så förmögna, att de kunna med vederbörligt eftertryck befrämja saken å båda vägarna.
Ständerna skulle alldeles frånsäga sig att lemna något understöd i detta hänseende; så måste nykterhetsvänuernes verksamhet blifva till stor del förlamad.
Jag hoppas att detta H.
Stånd icke är af sådan mening, utan alt det för sin del vill befrämja den goda saken.
Om R. o. Ad. således skulle täckas återremittera detta betänk., så förmodar jag att StatsUtsk. ännu lärer finna möjligheten att föreslå medel till detta ändamål.
Om man anser 8:de hufvudtitelns afslutande för ett hinder, så behöfva R.
St. endast anvisa på Riksg.cont. 5 eller 6000 r:dr att af Konungen för ändamålet disponeras, när sådant af honom lämpligt befinnes.
I sådant fall hade man icke gjort någon rubbning uti 8:de titelns re 7 H. 58 458 Den 5 Mars. glering och medel funnes likväl.
Nykterhetsvännerne kunde då äfvenledes genom deras verksamhet och bidrag möjligen förskaffa de medel, som behöfvas för skickliga personers utsändande att hålla nykterhetstal.
Jag anhåller, att R. o. Ad. måtte återremittera betänk., och det så mycket hellre, som våra grannar, Norrmännen, i detta fall redan gifvit oss vackra efterdömen att följa.
Efter de underrättelser jag erhållit, har redan en summa af 500 specie d. v. s. 2,000 r:dr r:gs blifvit anslagen, att begagnas både för nykterhetstals hållande och för nykterhetsskrifters spridande.
Hos oss har saken, tidigare än i Norrige, varit af enskilde med nit omfattad; hvarför skulle icke Staten hos oss, likaväl som i Norrige, dertill använda några medel?
Jag instämmer till alla delar i den siste värde talarens åsigt, och på de skäl han anfört, anhåller äfven jag om återremiss.
Här är fråga om medels anslående till upplysningens befrämjande.
Att upplysa allmänheten om skadligheten af denna dryck, torde vara ett bland de vackrare föremålen för R.
St:s bemödanden.
Jag vill icke tillägga något mera, saken talar för sig sjelf; förderfvet är öfverhängande.
Jag vill icke bestrida, att ju icke ett anslag för nykterhetsskrifters spridande kan vara nyttigt, om det väl och med urskiljning användes, och jag vill således icke motsätta mig en återremiss af ifrågavar. utlåt.; men ett anslag för att användas till personers utsändande att hålla tal i nykterhetsfrågan, det anser jag icke lämpligt.
Dessa tal hafva icke gagnat lill andat, än att fylla tidningarne och göra uppseende i landsorterna.
Jag vill icke vidare inlåta mig i någon tvist derom, utan blott fästa uppmärksamheten derå, att den ena delen af frågan är nyttig och den andra deremot i min tanka onyttig.
Då jag sjelf emottagit såsom skänk af nykterhetsföreningen i Stockholm skrifter att utdelas i den landsort, der jag bor, och då jag funnit nyttan af dem, så kan jag icke annat än understödja motionen.
Jag förenar mig således med dem som yrka återremiss, utan att derföre vilja, genom något närmare beslut om medlens användande, gå StatsUtsk. i förväg.
Jag vill icke bestrida en återremiss; men jag instämmer med Frih.
Palmstjerna deruti, att ehuru skrifter kunna blifva nyttiga såväl för nykterheten, som för befrämjandet af hvilket annat godt ändamål sorn helst, såvida de nemi. äro så författade, att de icke leda till missförstånd och till svärmeri, så anser jag likväl, hvad nykterhetstalen beträffar, att vi, för värt åtgörande i denna del, hafva erfarenheten icke sä långväga, dä vi blott behöfva påminna oss, att methodisternas thema för folkens fanalisering är grundad! på nykterheten, och att det är genom den, som de vilja leda sig in till ett välde öfver folket, hvilket icke tillhör läraren.
Läraren må försöka att öfvertyga geuom förstånd, men icke försöka att tillvälla sig rättigheten att, genom sin vilja och sina låtsade vanor, styra andra.
Jag öfver - Den 5 Mars. lemnar i öfrigt till Utsk. alt pröfva huruvida motionen kan anses föranledd af de beslut, som R.
St. fattat ang:de brån vinsbränningen.
Det synes mig vara en väl långt hårddragen bäntyduing, att af under riksdagen inträffade händelser, väcka motioner, i hvilken syftning man behagar, för alt till och med annihilera möjligheten af den tillverkning, som genom H. St. blifvit medgifven af denna vara.
Om StalsUlsk. ansett motionen icke kunna upptagas, så hade StatsUtsk. på denna grund allena bort afstyrka allt afseende å densamma.
Detta har likväl icke skett.
Hvad äter medlens användande beträffar, så hoppas jag att Frih.
Cederslröms farhågor kunna undanrödjas, då det endast vore efter Regeringens ompröfning, som medlen finge användas.
I alla fall, om man erhåller medel till skrifter allena, så kunna de enskilda sammanskotten användas för det andra ändamålet.
Klart synes mig vara, alt lika väl som man kan verka genom det tryckta ordet, lika väl och måhända bättre kan man verka genom det muntliga.
Men allt nog, jag säger såsom han sade, hvilken dref fram hästen med sporren: ”kommer den ena sidan fram, så kommer också den andra.” Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge de emot StatsUtsk:s utlåt.
N:o 206 gjorde anmärkmr föranleda till ålerremiss.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå H. Ex. tillkännagaf, att han funnit ja hafva öfverrösta! nej.
Föredrogs och bifölls StatsUlsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda meni.
N:o 207, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de ifrägastäldt inlevererande lill Riksg.cont. af alla bevillningsmedel samt öfriga statsmedel.
Företogs till pröfning StalsUtskis d. 1 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 20S, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de nedsättning utaf afgiften till Handels- och Sjöfartsfonden, Convoycommissariatets upplösning samt nämnde fonds ingående lill Riksg.cont.
Då delta utlåt, innehåller 3:ne punkter af ganska skiljaktig beskaffenhet, anhåller jag, att det måtte punktvis föredragas.
Härefter föredrogs och bifölls lista punkten, tida reglering utaf afgifterne till Handels- ock Sjöfartsfonden.
Vid föredragning af 2:dra punkten, ang:de Convoycommissariatcts indragning och dess befattnings öfnerflyttande pä K. Camin.coll., äfvensom de i sammanhang dermed af Utsk. föreslagna bestämmelser i afseende u detta Collegii framtida för - 460 Den 5 Mars. vältning af Handels- och Sjöfartsfonden, uppkom följande discussion:
Pal ms tjerna:
Jag kan icke inse, att denna fråga, som af StalsUtsk. ansetts böra vara underkastad votering i förstärkt Utsk., verkligen är af beskaffenhet, att sådan votering deröfver kail äga lura.
Frågan är egentligen endast, huruvida en befallning skall öfverflyttas från ett embetsverk till ett annat, hvilken fråga, såsom en R.
St:s lind. anhållan, nu skulle till K. M. framställas.
Jag kan icke finna annat, än att detta är en fråga, som endast angår en administrativ form, och som således enligt 75 § Riksd.- Ordn. bör förfalla.
Jag anhåller på denna grund om fl. Ex. Hr Gr. o. Laud tuns propos. pä afslag lill Utsk:s framställning i 2 punkten.
Frih. Cederström, Jacob: Lika med Frih.
Palmstjerna afstyrker jag bifall till Ulsk:s förslag.
Det har förundrat mig, att Utsk. i 1 punkten, deruti två Ständ stannat emot två, rörtde Hand. o. Sjöf.fondens ingående till Riksg.cont., funnit alt frågan borde enligt 75 § Riksd.Ordn. förfalla, men i 2 punkten deremot, deruti fråga är om Convoycommissariatets indragning och dess befattnings öfverflyttande på K. Comm.coll., ansett sig kunna komma fram med förslag till votens-propos.
Det följer alldeles af sakens natur, alt frågan måste förfalla och ej kan få upplagas till någon votering i förstärkt StalsUtsk.
Skulle annorlunda förhållas, sä vore det bifall R. o. Ad. nyss lemnal till 1 punkten alldeles oriktigt, ty i sådant fall hade jemväl deröfver bort beslutas i förstärkt StalsUtsk.
Ämnet i Ulsk:s mern. synes mig vara af administrativ art, och således böra enligt 75 § Riksd.- Ordn. behandlas; hvaraf följer, att då tvä
Stånd stannat emot två frågan mäste förfalla.
Då nu öfverläggningen ansågs slutad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. afsloge den nu förevarande 2 punkten, på den grund, att R. o. Ad. ansåge de deri upptagne frågor vara förfallue, sedan i dessa ämnen tvä Ständ stannat emot tvä.
Sedermera föredrogs och bifölls 3:dje punkten, ang-.de frågan om inleverering lill Riksg.cont. af Hand. o. Sjöf.fondens nuvarande och blifvunde tillgångar.
Föredrogs och ladcs till handlingarne SlalsUtsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 209, i anledn. af erhällne återremisser å betänk.
N-.o 88, ang:de väckt fråga om f. d. Deparlements-chefernes vid General-tullstyrelsen, Presidenten af Billberghs och Cancellirådet Valeri i, äfvensom förre Kamererarens Kammarrådet Wiuroths och förre Conlrolleuren Middendorffs befriande Den 5 Mars. 461 från ådömdt ansvar i målet, rör:de den efter aflidne Uppbörds(ullförvaltaren Finér yppade balance.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o21I, ang:de beredandet af en ny local för Riksg.cont., i st. f. det härtill nu begagnade lius.
Gr. Lagerbjelke, Gustaf, begärde, att detta utlåt, måtte fä hvila på bordet till nästa plenum, och deruti instämde Frih. Palmstjerna, Nils Fredr.
Då det betänk., sorn nu blifvit af 2:ne ledamöter begärdt på bordet, är af vigt att fä snart afgjordt, anhåller jag, att R. o. Ad. behagade besluta, alt det får sättas främst på föredragningslistan i nästkommande plenum.
Uppå härefter framställd propos., biföll R. o. Ad., att SlatsUtsk:s nu ånyo bordlagda utlåt.
N:o 211, finge uppföras främst å föredragningslistan till nästa plenum.
Föredrogs Bevilln.Utsbs d. 1 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 27, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut, ronde betänk.
N:o 17, ang:de curhusafgiftens fortfarande. R. o. Ad. beslöt, att, med vidblifvande af sitt i afseende på ifrågavar. afgifls minimibelopp förut fattade beslut, godkänna den af Utsk. föreslagna voterrs-propos., samt ali Utsk:s mern. i öfrigt skulle läggas till handlingarne.
Föredrogs och lades till handlingarne Bevilln.Utsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 28, i anledn. af Högv. PresteSt-. s beslut, rör:de utlåt.
N:o 21, med förslag till sammanjemkning af RiksSl:ns olika beslut, i afseende pä grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för tillämpningen deraf.
Föredrogs Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskms d. 1 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 7, i anledn. af gjorda anmärkmr vid betänk.
N:o 3, ang:de tullförfattningarne.
Då den fråga, som ånyo afbandlas i Utsk:ns nu föredragna betänk., sista gången var föremål för R. o. Ad:s öfverläggningar, log jag mig friheten att fästa H.
Ståndets uppmärksamhet pä det ofullständiga och, efter min tanka, mindre ändamålsenliga innehållet af den § i K.
M:s förordning till förekommande af oloflig in- eller utförsel af varor, hvilken angår kroppsvisitation.
Då flere rädt mig, i afsigt att tillvägabringa en förbättrad redaclion af denna §, att sjelf försöka den, så vågade jag detta försök, och bade då den dristigheten alt förelägga detsamma till R. o. Ad:s pröfning.
Jag vågar ännu vidblifva den tanka, att, genom antagande afen sådan redaction af 35 § i merberörda förordning, Utsk:n skulle hafva gjort del all - 462 Den 5 Mars. manna en tjenst.
Likväl har Utskrn, i dess nu föredragna betänk., icke trott sig kunna fästa afseende vid denna redaction.
Enligt mitt sätt att förstå Riksd.Ordn., hade Utsk:n icke deraf, att förslaget angick llere delar af §, än just den, hvaruti förändring blifvit motionerad och af Utsk. tillstyrkt, varit förhindradt att icke desto mindre upptaga hela förslaget till granskning och, i fall Utsk. funnit det ändamålsenligt, detsamma till RiksSims ompröfning ånyo framlägga.
Då nu della icke skett, skulle jag vördsamt anhålla om H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm:s propos. till R. o. Ad. derå, att Ståndet malte, med förkastande af Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms betänk.
N:o7, antaga den i samma betänk, ordagrant införda redaction af 35 § uti ifrägavar. förordning, som af mig blifvit föreslagen.
Med anledn. af den siste värde talarens anmärkn. vid detta betänk, anhåller jag få fästa R. o, Ad:s uppmärksamhet derå, att
Utskrn ansågo sig förhindrade att till pröfning upplaga det förslag till förändrad redaction, som åtföljde återremissen från R. o. Ad., på den grund, att Preste-och BondeStm hade bifallit Utskms förslag och BorgareSt. den gamla författningen, sorn icke äger annan olikhet med den af Ulsk:n föreslagna, än hvad angår bötesbeloppen, i händelse af misslyckade kroppsvisitalioner.
Då sålunda sjelfva §, med undantag af hvad som angar bötesbeloppen, var afgjord af 3:ne RiksSt., så ansågo de sammansatta Utsk:n sig icke kunna lill sammanjemkning framställa annat, än den del af §, som rörde samma bötesbelopp.
Då en § blifvit återremitterad af några RiksSt. i afsigt alt vinna ändring i bötesbeloppen, af andra för samma ändamåls vinnande i afseende pä redactionen, sä finnes ingen § i grundlagen, som hindrar ett Utsk. att upptaga det hela till ny bearbetning, samt att, i händelse en annan redaction befinnes riktigare och ändamålsenligare, densamma då antaga.
Jag kan således icke annat än instämma i hvad Frih.
Palmstjerna i denna del yttrat.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., förklarade, att vid det af Utsk:n upplyste förhållande, att två Stånd bifallit Utskms förslag och ett Ständ bibehållit det nu gällande stadgandet, hvilket var alldeles öfverensstämmande med hvad Utskm föreslagit, utom i afseende på bötesbeloppen, det vore klart, att 3 Stånd beslutit, att den gamla författningen borde förblifva oförändrad i allt, som icke rörer böternes belopp.
Således vore frågan i denna del afgjord, men detta kunde, likväl icke hindra R. o. Ad. att för sin del fatta ett annat beslut, oaktadt detsamma icke i saken medförde någon verkan.
Fhih.
Jag anser ännu icke alldeles afgjordt, att icke frågan inom Väilofl.
BorgareSt. skall kunna fä en annan vändning.
Det förra betänk, har äfven frän sistnämnde Stånd blifvit äterremitteradt, och jag anser icke alldeles afgjordt, att
Ståndet skall af sitt förra beslut anse sig sä bundet, att det icke Den 5 Mars. 463 ännu skulle kunna förena sig med det beslut, som R. o. Ad. skulle fatta, i fall den propos. blifver af H.
Ståndet antagen, om hvilken jag bos H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anhåller.
Instämmande i den förklaring, som II.
Hr Gr. o. Landtm, afgifvil öfver orsaken hvarföre Ulsk:n icke kunnat behandla denna fråga annorlunda, än de gjort, tager jag mig friheten fästa uppmärksamheten derå, att det skulle till intet tjena, om R. o.
Ad. nu fattade ett beslut, som vore alldeles skiljaktigt från de öfriga Ståndens.
Tvenne Ständ hafva redan godkänt Utskms förra betänk., som innehåller lägre bötesbelopp, hvaremot ett Ständ afslagit detsamma samt förklarat sig vilja vidblifva den gamla förordningen i denna del.
Det beror således nu pä R. o. Ad., om denna fråga skall komma under omröstning i förstärkt StatsUtsk. eller icke.
För min del skulle jag vilja tillstyrka R. o. Ad. att instämma med Vällofl.
IlorgareSt. samt vidblifva hvad den gamla förordningen i delta afseende stadgar; ty oaktadt bötesbeloppen enligt min tanka der äro för höga, ser jag dock hellre att de varda af R. o. Ad. antagna, än jag riskerar att, genom votering i förstärkt StatsUtsk., de låga bötesbelopp, som Utsk:n i sitt förra betänk, föreslog, blifva R.
Jag anhåller således om afslag å förevar, betänk.
Palmstjerna väckta förslag utgår, såsom af ingressen i Utskms betänk, synes, egentligen derpå, att minskning i ansvaret för tulltjenstemännen vid misslyckade kroppsvisitationer i vissa trakter, der smygvägar finnas, och der sålunda lurendrejeri i större scala kan förmodas inträffa, skäligen borde medgifvas, men att det icke vore klokt att, mot ett så ringa ansvar, som Utsk:n föreslagit, tillåta nämnde tjenstemän att anställa kroppsvisitation äfven å resande.
Jag kan visst icke bestrida de goda grunderne för detta förslag, och hade detsamma blifvit väckt i behörig ordning såsom motion, så betviflar jag icke att ötsk:n hade derå fästat afseende; men då någon motion å en sådan distinclion icke var väckt, saknade Utskm, inom hvilka icke eller någon ledamot föll på den tanka att göra ett sådant särskiljande, anledn. att frångå den förra redactionen, deri icke något sådant särskiljande fans i afseende på bölesbeslämmelserne.
Nu har den del af Utsk:ns förslag, hvarigenom intet särskiljande föreslås, blifvit af 3:ne
Stånd godkändt, och jag anser således, alt om Utskm skulle hafva tillstyrkt hvad som vid äterremissen från ett Stånd hade inkommit, sä skulle Utskm i och med detsamma tillstyrkt upphäfvandet eller upprifvandet af ett beslut, som redan var R. St:s. Jag anser således, alt någon annan förändring i beslutet icke kan äga rum, än i afseende på bötesbestämmelserne, och får i detta fall förena mig med hvad Frih.
Tersmeden har i sitt anförande yttrat, det han ansåg un gällande hötes-, belopp vara för höga, och jag förmodar att detta äfven är Gr. 464 Den 5 Mars.
Cronhjelms (anka, alldenstund Hr Grefven förklarat sig vilja instämma i Frih:ns yttrande.
Afven jag anser dessa bötesbelopp vara för höga, oell att de icke uppfylla det ändamål, hvartill de blifvit bestämda.
Nu hafva deremot de sammansatta Utsk:n i dess sednast afgifna betänk., enligt min tanka, gått en ganska lämplig medelväg emellan de hittills gällande allt för höga och de i Bevilln.- Utsk:s förra betänk, allt för lågt upptagna bötesbeloppen, i det de föreslagit desamma för undersökningsman, då vid anställd kroppsvisitation beslag underkasladt gods ej upptäckes, från 10 till 100 r:dr, och för underbetjent, då behörig undersökningsman finnér sig ej hafva skäl att å af den förre anhållen person undersökning anställa, från 5 till 20 r:dr.
Man måste ihågkomma, att de personer, hvilka verkställa dessa undersökningar, äro tjenstemän, hvilka alla äro afsättliga och subordinera under högre tjenstemän, hvilkas sträfvande måste gå ut derpå, alt icke någon kittslighet vid visilalionernes verkställande äger rum.
Det måste således ovillkorligt ligga i undersökningsmännens intresse att icke genom ett slikt förfarande ådraga sig deras förmäns misshag, och dymedelst måhända blifva från deras innehafvande befattningar skilde.
När så sig förhåller, tror jag, att de af de sammansatte Ulskin i dess nu förevarande betänk, föreslagne bötesbelopp äro alldeles tiliräcklige för att förekomma allt ofog i denna väg, och får jag på denna grund tillstyrka It. o. Ad. att bifalla Utsk:ns förslag.
Det är att märka, att detta förslag utgår från en personal, som är talrikare, än hela det Norrska storlhinget, äfvensom torde kunna tilläggas såsom ett ytterligare skäl för samma förslags antagande, att ingen enda reservation finnes deremot anförd.
Hvad den första frågan beträffar, nemi. om de särskilda stadgandena, så är jag af deras mening, som anse 3:ne Stånds beslut redan finnas, och att saken följaktligen är afgjord; K. o.
Ad. naturligtvis förbehållet att besluta hvad Ståndet särskildt för godt finnér.
Ståndet vet dock redan på förhand, att en afvikelse från de öfriga är utan ändamål.
Jag vill icke motsätta mig ett sådant beslut, ty det förändrar icke saken; men hvad bötesbeloppen beträffar, sä instämmer jag med Hr von Hohenhausen.
Dessa belopp öfverensstämma med livad R. o. Ad. yttrade vid återremissen, nemi. att ”desse stadganden borde antingen förblifva vid hvad de nu äro, eller åtminstone höjas utöfver hvad Utsk:n tillstyrkt.”
Nu har man höjt desse af Utsk. i dess förra betänk, föreslagne belopp, och har raan sålunda i min tanka kommit till en billig medelväg.
Tersmeden har yrkal, alt man skulle vidblifva de gamla, höga beloppen.
Om det skulle ske, och Ståndet således instämma med V. BorgareSt., så enär två Stånd då hade stannat emot två, af hvilka de förra bibehållit de gamla höga beloppen och 2 antagit de af Ctsk:n försl föreslagna lägre beloppen, blefve följden den, alt man måste rösta i förstärkt StatsUtsk., emedan saken icke kan förfalla.
Då skulle det möjligen kunna hända, hvilket Frih.
Ter sme - Den 5 Mars. 405 smeden förmodligen icke åsyftar, att de lägsta bloppen blefve fastställda, emedan desse äro antagna af BondeSt., som vanligen röstar med större enbet, än något annat Stånd.
För min del skulle jag önska, att de ringaste beloppen antoges, derföre att jag icke vill se dem, som skola eftersöka försnilladt gods, bestraffade för deras nit.
Men, hellre än att äfventyra de högsta beloppens antagande, vill jag gilla det medelbelopp, som är föreslaget, och tillstyrker 11. o. Ad. att godkänna detsamma.
Om 3.ne Ständ antaga det, så blifver följden, att man slipper rösta i förstärkt Utsk.; ty det är ingen bevillnings- utan blott en bötesfråga.
Icke såsom en värd talare yttrat, anser jag vara utan ändamål om R. o. Ad. fattar ett beslut i denna fråga, öfverensstämmande med mitt förslag, fastän det sker utan hopp, att deraf kan följa någon praktisk fördel vid denna riksdag.
Jag anser nemi. icke alldeles utan vigt, tvertom, jag anser angeläget, att genom ett sådant beslut af R. o. Ad.
Regeringens uppmärksamhet fästes vid nödvändigheten deraf, att denna del af tull-lagstiftningen sorgfälligare behandlas, än som skett, när ifrågavar. förordning utfärdades.