Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid pröfning af Bolagsreglorne, bestämmer Kongl. Majit det högsta belopp, hvarutöfver teckningssumman ej får gå. 3 §.
Enskild Bank får endast i stad inrättas.
Bank-afdelningar eller Vexlings-Contoir, de der icke ega rätt att utgifva andra egne förbindelser, än invisningar å Hufvud-Contoiret till viss man, kunna icke eller på annan ort, an i stad, förläggas, 4 §- Delegarne i Bolaget böra inom sig utse en ansvarig och efter Bolagets godtfinnande, afsättlig Direction, för att, enligt utfärdad
Instruction och under sådan controll af offentlig myndighet, sorn i denna lag stadgas, Banken förvalta samt i alla mål för Bolaget lagligen tala och svara. 5 §.
Bolags-reglorne, genom hvilka delegarne skola sig inbördes förbinda, böra dessutom innefatta uppgifter och stadganden i följande ämnen: a) om Expeditions-Utskottels Förslag till und.
Skrifvelse, JY.o 358. a) örn beloppet af tecknings-summan eller grund-fonden, deraf minst 25 procent skola utgöras af Rikets gällande mynt; b) om antalet af Directionens Ledamöter, som icke få vara färre än fem; c) om tiden och sättet för den årliga revisionen och revisions-berättel sens kungörande i tidningarna; d) om tiden för den årliga ordinarie Bolagsstämman, vilkoren för sammankallande af extra Bolagsstämma och om rösträttigheten; e) om sättet för Bolags-reglornas möjliga förändring; och f) om sättet för utlåningen. 6 §•
Såsom säkerhet för den del af grundfonden, hvilken ej ovilkorligen skall beslå af contanta medel, må begagnas ej allenast
Rikets gällande mynt samt controlleradt guld och silfver, utan äfven sådane fastighets-inteckningar, actier eller allmänna Verks och Inrättningars räntebärande obligationer, som för sådant ändamål af Bolaget godkännas, efter pröfning, uti hvilken Konungens Befallningshafvande i Länet skall deltaga, med skyldighet att öfver säkerheten sig utlåta; börande de nedsatte medlen, jemte de sålunda godkände säkerhetshandlingarne, i Landl-Ränteriet, eller annat allmänt förvaringsrum, nedläggas uti Cassa-kista, med serskilde lås, dertill Directionen samt ett af Konungens Befallningshafvande utsedt allmänt ombud hafva hvar sin nyckel.
Bankens egne och andre enskilde Bankers Actie-bref få aldrig ibland hypothek för grundfond antagas.
Ej må insatt grundfond, genom utdelning, minskas, så länge Bankens rörelse fortfar. 7 §- Förr än Banken får öppnas och träda i verksamhet, skall iagttagas: a) att inför Rådhus-Rätten i den stad, der Bankens Hufvud-Contoir är beläget, i hufvudskrift förevisas, så väl den af Kongl. Maj:t utfärdade tillstånds-resolution, som ock Bolagsreglorna, för att i Intecknings-protocollet ordagrannt intagas; hvarefter Rätten ofördröjligen låter, på Bolagets bekostnad, i allmänna Tidningarne införa kungörelse om det ingångna Bolaget. b) att uppgift på bolagets delegare ej allenast aflemnas till samma Rätt, för att i dess Intecknings-protocoll intagas, utan ock i allmänna Tidningarne kungöres; börande en sådan uppgift hos Rätten förnyas och i tidningarne införas efter hvarje Bolagsstämma, så vida någon förändring med delegarne då inträlfat; Bih. till R.
Prot. 1841■ 10 Sami. 1 A/d. gg 786 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse t N.o 358, c) alt uppgift å de personer, som komma att underskrifva Bankens tryckte eller graverade förbindelser, tillställes Konungens Befallningshafvande i Länet, och äfven i allmänna tidningarne kungöres, hvilket åliggande förnyas, så snart någon förändring inträffar; d.) att till Banken skola vara inbetaide minst 10 procent af grundfonden, eller *:delar af det i 5 §.
A. bestämda tillskott i Rikets gällande mynt, äfvensom handlingar, hvilka Bolaget efter pröfning godkänt, aflemnade till säkerhet derföre, att återstoden af samma tillskott varder inom ett år i Banken insatt; é) att de handlingar, som utgöra säkerheter för den öfriga delen af grundfonden, skola jemväl vara till Banken inlemnade och af Bolaget, i redan föreskrifven ordning, godkände. 8 §- Utom invisningar på Rikets Ständers Bank, i enlighet med derom gällande föreskrifter, må ej af enskild Bank utfärdas andre tryckte eller graverade förbindelser, än Credit-sedlar, ställde till innehafvareu, att vid anfordran, utan ränta, inlösas, och hvilka ej må lyda å mindre belopp, än 6 R:dr 32 sk.
Banco, motsvarande Två R:dr 24 sk. silfver specie. 9 §•
Ej må enskild
Bank utgifva Credit-sedlar och invisningar å Rikets Ständers Bank till större sammantaget belopp, än som motsvaras af: l:o behållningen i dess egna cassör af Rikets gångbara mynt i silfver eller sedlar; 2:o återstoden af depositionen i Rikets Ständers Bank; och 3:o sådane Bolagets odisponerade tillgångar i guld och silfver samt hypothek, som i G §. nämnas; Bankens egne lånehandlingar sålunda härvid icke inberäknade.
Derest, genom vexling eller annan orsak, det sålunda bestämda förbållandet emellan Bankens tillgångar samt beloppet af dess Credit-sedlar och invisningar skulle komma att rubbas, åligge det Banken att inskränka sin utlånings-rörelse och inom En månad hafva återstäldt det rubbade forhållandet. 10 §.
Upplåning, vare sig på Creditiv eller genom försträckning och deposition, må ej eller af Banken göras till högre belopp, än att det icke öfverstiger hälften af hvad å tecknad grundfond finnes i Banken insatt.
Alla för dylik upplåning utgifvande fordrings-bevis, äfvensom depositionsbevis, skola ställas till viss person eller visst verk, samt uttryckligen inne - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 358. 78? hålla, att öfverlåtelse deraf ej må ske, utan till viss man och efter föregången anmälan i Banken. 11 §- Vid utlåning eger Banken, då ränta ej är utfäst högre än efter
Fem för hundrade om året, och utlåning ej ställd på längre tid än Sex månader, att afdraga räntan för hela lånetiden, och vare jemväl, derest låntagaren ej betalar å förfallodagen, berättigad, att från nämnde dag beräkna 6 procents ränta.
Vid fordringars indrifvande, njute enskild Bank samma handräckning, som för Rikets Ständers
Discont-verk nu eller framdeles varder beviljad. 12 §.
Enskilde Bankers Actier eller lott-bref må icke i någon sådan belånas.
Då varor i Banken belånas och icke inlösas vid förfallotiden, kunna de genast derefter, utan föregånget uppbud eller hembjudning, föryttras genom offentlig auction, hvarvid förhålles i enlighet med Författningar om försäljning af utmätt lös egendom. 13 §.
Banken ege ej att drifva handel med annat än guld och silfver; men vare oförhindrad att inropa pantsatt eller utmätt egendom, som på Auction utbjudes, dervid Bankens rätt och säkerhet kan vara i fråga; dock med iakttagande deraf, att sådan egendom åter varder försåld, så snart det utan förlust för Banken ske kan. 14 §.
Delegare i enskild
Bank svaren en för alla och alla för en, för uppfyllandet af Bankens alla förbindelser, på sätt och i den ordning bär nedan stadgas.
Derest ej Banken med Rikets metalliska mynt, eller med sådane sedlar, som lika med mynt i Riket gälla, vid anfordran inlöser sina tryckta eller graverade credit-sedlar, äfvensom, derest af densamma utfärdad invisning å Rikets Ständers Bank, vid uppvisandet derstädes, ej inlöses, åtnjute borgenären ränta af den enskilde Banken efter sex för hundrade om året, ifrån den dag, då credit-sedels- eller invisuings-betalning vägrad blifvit, intilldess inlösningen i Banken åter vidtager. 788 Expeditions-Ulskottels Förslag till tind.
Skrifvelse, N;o 358.
Vare det ock, när Banken sålunda brustit i betalning, hvar och en af Bankens borgenärer obetaget, att väcka fråga om Bankens försättande i concurs-tillstånd, derom anmälan bör ske bos Konungens Befallningshafvande, som genast undersöker Bankens ställning; gitter Directionen då ej visa, att dea inträffade oförmågan härrört af en skyndsamt öfvergående tillfällighet, och att Banken alla sina borgenärer förnöja kan, åligge det Konungens Befallningshafvande att låta inställa Bank-rörelsen, och öfverlemna målet till domstol, som beslutar, att Banken i concurstillstånd försättes.
När concurs inträdt, har ock Bolaget förverkat rättigheten att vidare begagna sig af det erhållna tillståndet till Bank-rörelses bedrifvande. 15 §.
Innehafvare af oinlöst credit-sedel eller invisning ege jemväl, oberoende af den rätt, som i nästföregående §.
Bankens borgenärer tillägges, att lagsöka en eller flere Directionens ledamöter, med samma rätt att använda utmätningst vång, som Lag och gällande Författningar i allmänhet medgifva, mot gäldenär för skulder af den mest executiva beskaffenhet.
I alla de fall, då ledamot af
Directionen ej träffas hemma med lagsökning eller å Bankens Contoir, äfvensom då flere
Directionens ledamöter skola på en gång samfäldt sökas, kunna de, som med Konungens Befallningshafvandes eller Rättens bud gå, å Bankens Contoir bevisligen aflemna, eller, om det finnes stängdt, å dess dörr fästa skriftlig resolution eller kallelse; och galle då sådan åtgärd såsom laga delgifvande. 16 5.
Hafva Directionens samtliga ledamöter först undergått utmätning, men full tillgång saknats i deras lösa egendom, kan bristen genom ny lagsökning utkräfvas, under enahanda tvång, hos den eller de lottegare, mot hvilka fordringsegaren finnér för godt sin talan rigta. 17 §.
Åf Bankens delegare, eller deras arfvingar eller sterbhus-delegare, vare ej någon berättigad att, under bolagstiden, träda från Bolaget eller sin lott å annan person öfverlåta, med mindre Bolaget dertill samtycker, och det i 2 §. stadgade minsta antal af delegare derigenom icke understiges.
Äro den i afgången bolagsmans ställe inträdde nya delegarens grundfondshandlingar i ofvan föreskrifven ordning pröfvade och å holags-stämma godkände, då är, efter dess slut, och sedan sex månader föiflutit efter det un - Expeditioiis-Utskotlels Förslag lill und.
Skrifvelse, Njo 358.
7% derättelsen om den timade förändringen blifvit hos Rätten anmäld och i allmänna tidningarne kungjord, den afgångne delegaren ej ansvarig för annan Bankens skuld, än den, hvarföre lian dessförinnan blifvit lagsökt. 18 §.
Den, genom Kong!.
Förordningen den 13 Juni 1800, för skuldfordring i allmänhet bestämda prasscriptionstid af tio år, ege ej rum, i afseende på enskilde Bankers tryckte eller graverade credit-sedlar och invisningar; ej eller skall bevakning deraf, enligt Coneurs-lageu, erfordras i Bankens concurs, eller i anledning af årsstämning, som vid Bolagets upphörande må utfärdas å dess bo rgenärer: hvaremot, när Bolaget upplöses, hvilket Konungens Befallningshafvande bör, utan dröjsmål, till Kongl. Maj:t inberätta, Kongl. Maj:t låter utgå Nådig Kungörelse derom, med föreläggande för en hvar, som någon så beskaffad förbindelse af Banken innehafver, att, vid förlust af all betalningsrätt, förbindelsen till inlösen uppvisa i Banken, inom två år ifrån dea dag, hvarunder Kungörelsen första gången utfärdas; börande densamma en gång under h va lidera af dessa t vänne år från predikstolarne uppläsas. 19 §.
Directionen vare skyldig, så väl att, elter hvarje q vartals slut, till Kongl. Maj:t insända en öfversigt af Bankens ställning, som ock att hålla Bankens räkenskaper och handlingar tillgängliga för den undersökning, som Kongl.
Majit möjligen kan finna för godt låta anställa, likväl utan att enskildes förhållanden till Banken dervid få för allmänheten yppas. 20 §.
Har Banken, i ett eller annat afseende, afvikit från de föreskrifter, sorn uti denna lag äro gifne, ankomme på Kongl. Majit att, uppå derom skeende anmälan, genom föreläggande af vite i penningar, eller, uti svårare fall, vid förlust af det till Bank-rörelses bedrifvande erhållue tillstånd, tillhålla BankStyrelsen att det felagtrga rätta.
Stockholm den 2 Juni 184L Expeditions-Utskoltets Förslag till und.
Skrifvelse, N.o 35g.
N:o 359.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Juni 1841.
Preste-Slåndet den i — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående anslag till bestridande af restitutioner åt rotehållarne vid Uplands Regemente, för orätt erlagda klädpenningar.
(Stals-Ulsk.
N:o 538.) S. Å. K.
Uti skrifvelse till Rikets Ständers Siats-Utskott af den 16 November sistlidet år, har E. K. M. i Nåder tillkännagifva, att, vid pröfning af en i underdånighet gjord ansökning om befrielse för rotehållarne vid Uplands Regemente från utgörandet af s. k. klädpenningar, E. K. M., enär bemälde rotehållare, efter 1818 års Riksdag, åtagit sig att, i stället för de, i och för soldatens beklädnad, dittills lemnade bidrag, framdeles erlägga en viss andel af soldat-munderingens värde, funnit uttagandet derutöfver af det uti 4:de punkten af 1725 års knekte-contract omförmälda serskilda beklädnads-bidrag vara stridande emot den, af E. K. M. och Rikets Ständer, rotehållarne år 1818 gifna försäkran, hvadan E. K.
M. pröfvat rättvist att, med bifall till berörde ansökning, från och med år 1840 och allt framgent, så länge nuvarande heklädnadssätt och dermed förenade vilkor fortforo att vara gällande, frikalla rotehållarne vid Uplands Regemente från utgörandet af ifrågavarande, med Fem
Daler kopparmynt, eller 26 sk. 8 rst. för hvarje röle, erlanda afgift.
Med anledning af i detta ämne gjorde åtskilliga framställningar, och till undvikande af den flere serskilde embets-myndigheter eljest åliggande tidsödande granskning och pröfning, i och för restitution af den under de 3:ne sista åren af förrbemälte rotehållare erlagde ifrågavarande afgift, hvilken dessa, på grund af E. K. M:s och Rikets Kammar-Collegii kungörelse den 14 Mars 1793, äro berättigade att återbekomma, hafva Rikets Ständer anvisat å Riksgälds-Contoiret en, samtlige rotehållarnes bidrag för 3 år motsvarande, summa af Två Tusen R:dr 35 sk., för att till E. K. M:s Befallningshafvan - Expeditions-Utskottets Förslug till und.
Skrifvelse, N.o 36o. rle i Upsala och Stockholms Län utbetalas samt, med iagttagande af den prtescriptionstid nyssberörde författning föreskrifver, tillhandahållas rotehållarne vid Uplands Regemente; kommande det derefter möjliga återstående outtagna belopp att tili Regementets beklädnads-fond ingå.
Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. M. i underdånighet anmäla, med anhållan, att vederbörande måtte varda derom underrättade. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1841.
N:o 360.
Upp/äst och godkändt lios Ridd. och Adeln den i Juni 1841.
Preste-Ståndet den 1 — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — Rikets Ständers underdåniga.
Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga tillkännagifvanden, angående verkställd jemkning i Provinsen Skånes ordinarie rotering.
Uti aflåten Nådig Skrifvelse den 17 October sistlidet år, har E. K.
M. behagat gifva Rikets Ständer tillkänna: att E. K. M., vid förehafd pröfning af frågan angående jemkning af ordinarie roteringen i Skåne, under den 2 Juni 1837 gifvit Nådig befallning om rotehållarnes sammankallande till omröstning på sätt och i den ordning Rikets Ständer vid 1828, 1829 och 1830 årens Riksdag begärt; att efter det vid denna omröstning, som egt rum den 16 November 1837, och hvaruti inom Malmöhus
Län 921 och inom Christianstads Län 449 behörigen representerade rotar deltagit, blifvit genom en betydlig pluralitet afgjordt, alt vid den redan verkställde och stadfästade indelningen af ordinarie knektehåll i Skåne framgent borde förblifva, blott 79- Expedilions- Utskottets Förslag till tind.
Skrif velse j N.o 3 60. med den förändring, att de nuvarande öfverloppsrotarne skulle, från och med år 1838, anslås till understöd för de rotehållare inom hegge Länen, hvilka, vid skeende undersökning, kunde befinnas vara i mesta behof af lindring i ålagd rolerings-skyldigbet, E. K. M. i Nåder förordnat en Comité och för densamma utfärdat Nådig Instruction, till verkställande af den ifrågavarande rotejemkningen, hvilken ock under loppet af år 1838 blifvit fulländad; att, sedan Comitéens Ordförande den 17 April 1839 till Krigs- och KammarCollegierne insändt Commissionens samma dag afgifna uuderdåniga Berättelse, jemte alla dertill hörande Protocoll, Rotejemknings-längd och öfriga handlingar, samt bemälde Collegier den 15 Juni sistlidne år, med underdånigt Utlåtande deröfver till E. K, M. inkommit, E. K. M., efter pröfning och afgörande af sa väl de under Comitéens öfverläggningar väckte och E. K. M:s Nådiga granskning underställda serskilda frågor, som af åtskillige rotehållares öfver Comitéens beslut i underdånighet anförde besvär, under den 29 derpåföljde Augusti, för Dess del, i Nåder gillat och fastställt den upprättade Rote-jemknings-Iängden, sådan densamma, i öfverensstämmelse med de af E. K. M. anbefallda jemkningar och förändringar, blifvit af Collegierne behörigen rättad och af dem till E. K.
M. ånyo insänd; att rote-jemkningen sålunda utfallit, att i anledning af 95 inkomne och af Corn missionen till pröfning upptagne ansökningar, understöd blifvit af Commissionen medgifvet åt 195 rotar; att detta beviljade understöd komme att utgå för tillsammans 53-y5U:dels bristande rote-mantai, med 344 tunnor 19 kappar spanmål, deraf inom Södra Skånska Infanteri-Regementet för llTf-:dels mantal, med 66 tunnor 4 kappar och inom Norra Skånska Infanteri-Regementet för dö^TRidels mantal med 278 tunnor 15 kappar; alt af detta bidrag, fördeladt pä Länen, 97 tunnor 23 kappar till Malmöhus Län och 246 tunnor 28 kappar lill Christianstads
Län komme att utgå; att sedan af den för ifrågavarande rote-jemkning anslagna vacance-spanmål af 78 öfverlopps-rotar, a 6 tunnor hvardera, utgörande 468 tunnor spanmål, alla till lindrings erhållande i laga ordning berättigade rotar sitt tillbörliga understöd erhållit, en behållning uppstått af 123 tunnor 13 kappar säd; samt att E. K. M., af anförde skäl, i Nåder förordnat, att denna behållning skulle från 1838 års början, och allt framgent, få af samtlige rotehållarnes i Skåne ordinarie knektehåll, på sätt de genom utsedde
Deputerade derom beslutade, till deras eller provinsens nytta användas; hvarjemte E. K. M. till Rikets Siänder, för att af dem, för deras del, fastställas, behagat ifrågavarande Rote-jemknings-längd i Nåder öfverlemna, och sorn Rikets Ständer, efter tagen kännedom om så väl Rote-jemknings, läng - Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, W.-o 36x. längden, sorn ock de Rikets Ständer tillhandakorr,ne, saken rörande, handlingar, lika med E. K. M., funnit rotejemkningen hafva blifvit, med våidande af allmän och enskild rätt och i enlighet med de af Rikets^ Ständer dervid bestämde och af E. K. M. i Nåder gillade grunder, fullbordad, hafva Rikets Ständer, med godkännande af de uti ifrågavarande ämne vidtagne åtgärder, jemväl för deras del, till vederbörandes efterrättelse faststält oniförmälde Rote-jemknings-längd.
M;s Högslberörde Nådiga Skrifvelse, härigenom få i underdånighet meddela; framhärdande &c. Stockholm den 2 Juni 1841.
TJppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Juni i84r.
Preste-Ståndet den i — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förhöjning af de för missbruk af fribref s-rättighet stadgade böter.
(Bevilln.- och Lag-Utsk.
Bet, N:o 13.) S. A. K.
Då erfarenheten visat, att de penninge-böter, som uti Kongl.
Förordningen den 27 April 1756 finnas stadgade, icke varit tillräcklige, för att helt och hållet förekomma missbruk, vid fribrefs-rättighetens utöfvande, få Rikets Ständer i underdånighet föreslå, att de penninge-böter, som uti Högstberörde Kongl.
Förordning äro utsatte för embetsman, den der fribrefs-rätligheten missbrukar, må förhöjas till Trettiotre R:dr 16 sk. första gången, och Sextiosex R:dr 32 sk. andra gången och oftare, då embetsman med sådan förseelse beträdes, hvilka böter böra fördelas sålunda, att åklagaren erhåller |:delar samt Bih. till R•
Fröt. i84*> to Sami. 1 A/d. 100 7^4 Expeditions-Utskottets Färsing till und.
Skrifvelse, N:0 362.
Maj:t och Kronan J.del; och få Rikets Ständer, i sammanhang härmed, i underdånighet anhålla, det täcktes E. K. M., med upplifvande af ifrågavarande Kongl.
Förordning den 27 April 1756, med de ändringar, sorn i senare tider deruti egt rum, i Nåder låta förständiga vederbörande, att öfver efterlefnaden af samma Författning hålla noggrann hand, och att tillika uti de fribrefsböcker, som ärligen till vederbörande embetsverk och tjenstemän utdelas, införas de uti nämnde Förordning befintlige hufvudsakliga föreskrifter, jemte ofvan föreslagne förhöjda bötesbelopp. Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 2 Juni 1841.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den i Juni i84r.
Preste-Ståndet den x — — Borgare-Ståndet den 2 — — Bonde-Ståndet den 2 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående förändring i före skrifterne rörande fång forsling.
Ull. N:o 183.) S. A. K. Hos, Rikets Ständer bar framställning blifvit gjord, om förändring uti det genom Kongl. Brefvet den 8 Juni 1819 meddeldte stadgande, alt vid fångforsling tvenne personer, utom den skjutsande, må åka efter en häst, samt fem personer, den skjutsande äfvenledes oberäknad, efter tvenne hästar, så att 3:ne personer alltid påräknas efter hvarje häst; och ehuru Rikets Ständer ingalunda förbisett, alt fångar icke medföra några egna saker eller varor, som öka tyngden, hafva Rikets Ständer likväl icke kunnat undgå att finna den klagan grundad, som yppats öfver besvärligheten af fång-skjutsen.
Frenne åkande personer utgöra redan mer än tillräcklig tyngd för en häst, och, då Expeditions-Utskollets Förslag till and.
Skrifvelsej N. o 363.
795 derlill kommer tyngden af de fjeltrar, hvarmed Tångarne vanligen äro beJagde under forslingen, så är det onekligt, att fång-transporten i hög grad betungar de skjutsande, serdeles då vägen är backig eller väglaget är svårt.
Dessutom äro de vid skjuts i allmänhet bruklige åkdonen sällan af den beskaffenhet, att den skjutsande lämpligen derå kan erhålla plats, sedan det antal fångar å åkdonen blifvit inrymdt, som Högstberörde Kongl. Bref bestämmei.
Med fästadt afseende härå, få Rikets Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att ofvanberörde föreskrifter, angående det antal hästar, som vid forsling af fångar bör användas, må fötändras på det sätt, att vid sådan skjutsning ej mer än en person må få åka efter en häst och ej mer än fyra personer efter tvänne hästar, den skjutsande dock oberäknad.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 3 Juni 184r.
1’reste-Ståndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 4 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse om iagttaganden, dd del-egare i Tackjerns-hytta äskar att få idka Stångjernssmide, (Lag- samt Allm.
Besv. och Ekon, Utsk.
IST:o 77.) S. A. K. Sedan Rikets Ständer, uti underdånig skrifvelse den 12 dennes, hos E. K. M. anhållit, att en utvidgad frihet att tillverka stångjern må medgifva* inom Bergslagen samt åt innehafvare af Tackjerns-hyttor, med vilkor, att delegarne i del hyttelag, som ville begagna en sådan förmon, skola afstå från Expeditions-Utskotlets Forslas, till und.
Skrifvelse, N;0 363. dea i och för tackjerns-blåsningen beviljade befrielsen från rotering och vissa andra besvär, hafva Rikets Ständer tagit i öfvervägande de stadganden, som kunna finnas nödige, till rättelse för det fall, då en eller flere delegare i ett hyttelag yrkar att på förenämnde viikor af smides-friheten få sig begagna, men andre delegare vägra att derpå ingå, och hafva Rikets Ständer, dervid å ena sidan ansett det utgöra en kränkning af egande-rätten, om en delegare i ett hyttelag skulle, genom de öfrige delegarnes beslut, kunna tvingas att utan full godtgörelse afstå från dermed förenade förmoner, då han af hvarjehanda orsaker icke för sin del kunde finna motsvarande fördel af smides-frihetens begagnande, hvaremot, å andra sidan, angeläget är, att en utväg må finnas, att undanrödja det hinder, som en sålunda tillkommen vägran skulle innebära för tillgodonjutande af en smides-frihet, hvilken måste anses i allmänhet vara fördelaglig och af vigt, då de flesta delegarne den påkalla.
Af sådan anledning hafva Rikets Ständer för deras del antagit och få till E. K. M:s Nådiga pröfning i underdånighet öfverlemna följande stadgande :
Uppstår inom tackjerns-hyttelag fråga alt, emot åtnjutande al utsträckt rättighet att drifva stångjerns-smide, afstå från den i och för tackjerns-blåsningen beviljade befrielse för rotering och andra hemmans-besvär, och kunna delegarne sig derom icke förena, men yrkas förändringen af egare till trefjerdedelar i hyttan; vare öfrige delegare, som vägra förändringen, pligtige att till de förstnämnde afstå deras andel eller andelar, emot lösen efter hvarje andels värde och hälften derutöfver.