Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På denna Tafla förekommer blott frenne Figurer, och angående jemnförelsen mellan den Talent, som röjer sig i denna och i Professor von Bredas nu omtalade Tafla, önskade jag det vöre mig tillständig! att provocera omdömet af de flere härvarande Herrar och Män, hvilka sett denna Tafla eller åt densamma lånat sina anletsdrag.
Ännu ett sednare exempel!
År 1800 bestämdes af f. d. Konungen, för den KröningsTafla, som då var i fråga, ett Pris af 10,000 R:dr Banco, med försäkran dessutom om en årlig Pension af 333 R:dr 16 sk.
Taflan skulle blifva Pendant till itonung Gustaf III:s KröningsTafla, målad af Pilo, 10 fot hög och 33 Den i5 Januarii. 12 fot bred.
Jag bekänner upprigligt, att det måste falla mig båldt att tänka, det Riksens Ständer skulle visa sig mindre frikostiga emot Konsten, och dess Idkare, än denna all intellectuel verksamhet inskränkande Konung, den Ständerna sluteligen, för Fosterlandets räddning, måste uppsäga ali lydnad, framför allt då frågan gäller ett TacksamhetsofTcr åt den, som i farans stund icke misströstade om Resourcerne, emedan han ägde deni i sitt
Mod och i sin FosterlandsKärlek, Måtte aldrig den tid inträffa i Sverige, då Snillet icke helst under Constilutionen söker sitt skydd eller icke i Nationens Representanter såg sina Liberalaste Gynnare, Mitt svaga bemödande, att leda Höglofl.
Ridderskapets och Adelns välvilja mot ett Mästerstycke, hvilket dess förutan, lill skam för vår samtid, hotades med förstöring innan det blifvit fuUäudadt, har af en vördnadsvärd Ledamot af delta Stånd underslödls, på det honom egna värdiga sätt.
Måtte jag vara i stånd, att framkalla ännu flera Talare för detta Ämne, så att jag åter kan återträda i den tysta obetydlighet, hvilken, i alla afseenden, mig bäst tillkommer och uLur hvilken ingenting annat framkallat mig än vördnadsfull känsla af tacksamhet för min Konung, åhåga för mitt Fäderneslands heder och nit för Konsternas uppmuntran och förkofran inom, våra gränsor.
Friherre Skjöldebrand , Anders Fredric:
Jag är långt ifrån, alt vilja föreslå några nya Den i5 Januarii.
Utgifter, helst jag noga hannig bekant de många stora och vigtiga behof Staten ännu har ouppfyllde.
Jag vill endast tillkännagifva, att jag har haft tillfälle att beskåda ifrågavarande Tafla, som enligt min tanka är värdig sitt Ämne, och vore en vacker Gåfva åt vår vördade Konung, som i farans stund satte sig i spetsen för Fäderneslandets räddning.
Herr Nauckhoff, Carl Ulric, anförde skrifteligen; Jag vill ej försöka understödja eller bestrida de tankar en del värde Talare i detta ämne redan framställt, ehuru jag med Herr Schulzenheim ej kan dela lika öfvertygelse, att det bör anses vara bristande Egare emot Konungen, om en Riddersman, om Ridderskapet och Adeln eller Rikets samtelige Ständer oponera sig i ett ämne, som endast tyckes hafva till föremål att låta Herr Professor von Breda oskäligt beskatta oss — Jag vill ej heller undersöka, om Konungen i en Skänk, af den föreslagna KröningsTaflan, skulle mera betrakta Riksens Ständers Beslut i sådant fall, Konungen förnärmande, då Hans Maj:t sjelf Konststycket bestäldt, än som en ofullkomlig
Gärd af den underdåniga vördnad och erkänsla Svenska Folket är Konungen för DessLandsFaderliga omsorg skyldig; och jag vill ej heller undersöka om Riksens Ständer med Statens Medel, som, efter hvad jag ofta hör ropas, äro högst otillräckelige och troligen fordra i annat fall mycken underh jelp af nu församlade Ständer, böra ingå 40
Den 15 Januarii. uti den utgift, som lill erhållande af ifrågavarande Konststycke erfordras; men jag anser vä— sendteligt och vill derpå fiista Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet, att, om nödvändigt detta Konststycke skall såsom Riksgagneligt och till vedermäle af var underdåniga vördnad för Konungen inköpas eller af Konstnären beställas, dervid fordras noggrann försigtighet, att; 1:0
Utröna af hvilken hland lika skicklige Artister, Taflan kan för hästa pnis erhållas. 2:0 Bestämma lid för Arbetets fullkomnande, så att man ej allt för länge dåras af blotta hoppet om ett sådant Konstslyckes erhållande ; och 3:o Framför allt föreskrifva att de för Taflan betingade medel ej förskottsvis Artisten godtgöras, åtminstone ej till större belopp än som till utgifter för Arbetets fortgång nödvändigt erfordras; ty jag har hört omtalas, alt mången Artist, som vid slika förelag gerna kunnat sättas i bredd med andra Speculanter, ja! till och med att Herr Professor von Breda, ej så alldeles hör fritagas från misstänka att kunna underlåta uppfylla gima förbindelser:—- Grunden härtill i synnerhet hämtar jag från ett rykte, som förljuder att år 1801, efter förut uppgifvit Förslag och en af Professor von Breda i ngifven underdånig Promemoria, den sistnämnde uppdrogs förfärdigande af en KröningsTafla, som emot en Summa af 10,000 R:dr Banco, jemte Den 15 Januarii. 41 andra Professorn betingade fördelar, skulle inom slutet af år 1806 vara fullkomnad.
Huruvida nämnde Summa är till fullo Professor von Breda godtgjord, känner jag icke, och ej eller vill jag gerna tro elaka tungor, som påslå att åtminstone 6000 R:dr Banco äro betalte och kanske ändå andra fördelar för det förväntade Konststycket af Artisten åtnjutne; men det vet jag, att den beställde KröningsTaflan intill år 1809 icke erhållits, och att efter den tiden ej eller Artisten med ett Konststycke af föga värde för INation och allsicke cfterlängtadt, troligen sig befattadt; äfvensom i händelse det är sanning, att Professor von Breda förskottsvis fått Summor, som sedermera ej äro återbetalle då arbetet ej följt, det synes mig anmärkningsvärdt, att Staten bortslösar dess medel till Män, som deraf äro mindre förtjente.
Utom bvad jag nu anför, torde det tillåtas mig nämna, att om Herr Hammarskölds Förslag vinner bifall, är det en möjlighet, alt den Artist, till hvilken Arbetet anförtros, utom betingade kostnaden, af Riksens Ständer fordrar nödige rum för Arbetets verkställande. •—.
Skall ett nytt hus dertill uppbyggas eller huru skola rum dertill erhållas?
Så vidt mig är bekant linnes till slikt ändamål ej annat tjenligt ställe än f. d. Sergells Attelier; men detta rum kan af Professor von Breda aldrig erhållas, ty jag känner att Kongl. Maj:t med dess Höga Resolution försäkrat Professor Byström örn enskildt disposition deraf, utan allt intrång af 42 Den i5 Januarii. andra Personer, än dem lian önskar der se eljer lemnar inträde.
Jag slutar att vidare i detta ämne trötta Ridderskapet och Adeln, men utber mig och vågar hoppas Ridderskapets och Adelns öfverseende, om jag misstagit mig i det omdöme jag fästat vid ämnet, under förklarande tillika, att jag smickrar mig dermed att ej kunna af livad jag anfört så misskännas, som sknlle jag, mindre än hvarje Svensk man, som älskade sin Konung, anse den ifrågavarande Utgiften eller livad uppoffring som helst, för stor då den fordras för att Levisa Folkets underdåniga vördnad och varmaste erkänsla.
Hans Exgellence Herr Friherre Flemingj Claés:
Om det vore fråga att Staten genast skulle inköpa denna Tafla för 23,000 R:dr Banco, på en gång erlagde, så skulle jag för min del afstyrka en sådan Utgift.
Men om den samma kunde inlösas genom successive Afbetalningar, så utbeder jag mig att såsom skäl dertill få anföra :
Taflans ypperliga värde såsom konststycke; ty Herr von Bredas värde som Artist är onekligt.
Då denna Tafla framställer en Epoque, sorn för Sverige varit högst vigtig och märkvärdig igenom ådagaläggandet af en Stor Individuel Medborgerlighet, förenad med en hög Samfundsande och Menniskokärlek; så anser jag för min del samma Tafla såsom ett för framtiden värdigt NationalMonument böra till Hans Maj:t Konungen öfverlemnas, och får i anledning deraf tillstyrka, att densamma i detta Den j5 Januarii.
43 ändamål inköpes, så vida det utan Statens för stora betungande må kunna verkställas.
I anledning af hvad Herr Friherre Fleming nyss anfört, anser jag mig blott skyldig förklara, att jag, långt ifrån att anse det Projecterade Konststycket onyttigt, icke på något sätt vill bestrida dess fullkomnande, så snart det ej sker på Statens bekostnad eller Statens Medel till Konstnärens kanske förtjena ta, kanske ock oförtjenta belöning användas.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemstälde, att så väl Herr Hammarskölds förstnämnde Memorial, som de i anledning deraf både den io dennes förmiddagen och i dag afgifne Yttranden mätte till StalsUtskottet remitteras, Bifölls, Föredrogs å nyo Friherre Cederströms, Jacob, deu C) dennes på bordet lagde Motion, innefattande yrkande, att BancoUtskottet icke ägt rättighet att från Götha CanalBolag begära upplysning, huruvida Bolaget vore i tillfälle vidtaga sådana Medel och Utvägar, hvarmedelst de å Discont Verkets sida ingångne förbindelser, genom Bolagets försorg må varda behörigen uppfyllda, och såsom en följd deraf
Discontrörelsen återbringas uti sitt förra skick, till begagnande för Bolagets räkning, under den octrojerade tiden, enligt de till grund derföre utfärdade Reglementen. 44 Den i5 JanuariL Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus, anhöll att pröfningen af denna Motion mätte uppskjutas intill dess PleniProtocollet för den q dennes komme att Justeras.
Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, det han icke vore sinnad att nu framställa ifrågavarande Motion till någon öfverläggning, utan ville Herr Grefven och LandtMarskalken endast hemställa, om icke, då BancoUtskottet vid Handläggningen af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om allmänna Penningerörelsen m. m. trodt sig äga anledning till ifrågavarande upplysningars infordrande, Friherre Cederström behagade tillåta att hans Motion finge förfalla.
Jag har inför Ridderskapet och Adeln anmält BancoUtskottets åtgärd, emedan jag trodt att densamma icke öfverensslämde med de i Grundlagen stadgade Former.
— Jag öfverlemnar för öfrigt lill Ridderskapets och Adelns egen pröfning, om den af mig framställda anmärkning bör remitteras eller icke.
Herr Grefven och LandtMarskalkens i följd häraf gjorde hemställan, att Friherre Cederströms ifrågavarande Motion måtte förfalla; bifölls.
Herr Grefven och LandtMar skalken hem - Veu i5 Januarii.
45 ställde, att sedan Herr Berghman, Ambrosius Magnus, enligt Ridderskapets och Adelns den io dennes förmiddagen fattade beslut, rättad t sitt sistnämnde dag till Stats- och Lagutskottet remitterade Memorial, angående utfärdande af Förbud att proponera någon Allmänhet Utgifter, utan föregånget Riksens Ständers beslut, samma Remiss nu mera finge expedieras.
Då Herr Berghman härvid yttrade, det han ingalunda rättadt utan endast ändradt Memorialet, förklarade Herr Grefven och LandtMarskalken sig anse en ändring utgöra en rättelse och således vara af enahanda eller lika beskaffenhet.
Det af Herr Berghman inlemnade Memorial upplästes derefter, så lydande: Efter Regements-förändringen år 1772 har man infört ett nytt, och, efter mångas öfvertygelse, med Grundlagarne oförenligt Beskattningssätt, det, att sammankalla Menigheter, Läns-, Härads- eller Sockne-vis, för att proponera antingen alldeles nya Utgifter, eller tillökning i förra Lagliga.
All utgift till allmänna Behof är en Skatt, fast den ej ingår i Statens Gassa och derifrån användes.
Man kan ej sägas lida orätt, när man betalar hvad man sjelf beviljat; men då vid slika Sammankomster en del bifalla och en del afslå det proponerade nya Bidrag, uppkommer en olikhet i tyngder, som ej bör äga rum emellan Innehafvare af lika portion Jord. 46
Vnnligeil hafva Kungörelserna lill sådana Samlingar det tillägg, att de'frånvarande få åtnöjas med hvad de närvarande besluta.
Sådant är likväl håde emot Lag och billighet.
Det måtte väl stå i hvars och ens fria vilja, att der infinna sig eller icke.
Igenom uteblifvande gifver man tydeligen tillkänna, att mait ogillar de tillgörande Propositionerne, och det gifves ingen Lag, sorn berättigar de närvarande att decidera om de frånvarandes rätt; utan att af dem vara ordentligen befullmägtigade.
Den ena Medborgaren kan ej beskatta den andra.
De hvilka bejakat Propositionen kunna, efter ali rätts grund, endast för deras besittnings-tid å Jorden, åtaga sig det begärda bidrag, men alldeles icke onerera den derefter, öfver hvad densamma efter allmänna Författningar bör utgöra.
Till att förekomma detta Beskaltningssätt, medförande oredor och Skattdragandes bettingande, öfver deras skyldigheter, och olikheter i deras Onera; så får jag Ödmjukeligen föreslå, att Riksens Högloflige Ständer besluta: i:oAtt inga Kungörelser om Sammankomster, i afsigt att proponera en allmänhet Utgifter, under hvad Namn som helst, må hädanefter utfärdas af någon Auctoritet, högre eller lägre, så vida ej något Riksens Ständers Beslut dertill föranledt. 2:0
Att alla de nya Onera eller tillökning i vanliga Utgifter, hvilka på sådant sätt tillkommit och af Riksens Ständer icke blifvit gillade, måtte upphöra och en hvar frikallas från deras utgörande, och 3:o Att Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, ali detta Den i5 Januarii. 47 deras Beslut, grundat på 5^ §. i RegeringsFormen, måtte blifva Vederbörande i Nåder förständigadt till efterlefnad.
Det torde derjemte böra i RiksdagsBeslutet införas.
— Att detta Memorial måtte blifva remitterarlt till Ilögloflige StatsUlskottet, derom får jag ödmjukeligen anhålla.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition ansåg Ridderskapet och Adeln nu mera icke något binder möta för verkställighet af den till Statsoch LagUtskotten redan beslutade Remiss af Herr Berghmans ifrågavarande Motion.
Upplästes och lades på Bordet följande från nedannämnde Utskott inkomna Utlåtande, nemligen, från: 1:0
Lagutskottet af den 16 sistledne December, innehållande, att sedan samtelige RiksStånden till Lagutskottet remitterat den af Riksens Ständers JustitiasOmbudsman, Herr Friherre L. A.
Mannerheim, genom tryck utgifne Berättelse, rörande Förvaltningen af det honom anförtrodde Embete, så väl för den delaf år i8i5, hvilken förflutit sedan sista Riksdagens slut, som för år 1816, tillika med bemälte Herr Friheri’es och JustitiaeOmbudsmans till Riksens Ständer vid innevarande Riksdag den 1 g sistledne November afgifne enahanda Berättelse för den del af år 1817, sorn ditintili 48 Den i5 Januarii. var förfluten, jemte de Handlingar, hvilka vid dessa Berättelser blifvit fogade; så har, efter anställt urskiljande, hvilka af de ämnen, Berättelserne innefattade, icke kunde anses tillhöra LagUtskottets pröfning och handläggning, Utskottet icke ansett något annat återstå för dess pröfning än de af JustitiasOmlmdsmannen omförmäldte Lagförklaringar, dem Kongl. Maj:t, sedan sistledne Riksdag, täcktes i Wäder meddela, bland hvilka Utskottet funnit åtskillige af Kongl. Maj:t i Nåder vidtagne Stadganden och meddelte Förklaringar, dels hafva varit föranledda af utrönte olika fattade begrepp om Lagens och Författningarnes behöriga tydning vid omförmäldte händelser, dels ock erfordrats för att bestämma hvad, till fullkomnande af Lagens Föreskrifter, borde iakttagas och således blifvit nödvändige; hvadan Utskottet ansett sig böra till Riksens Ständer hemställa att de såsom ständig
Lag må antagas; och vidkommande åtskillige andra af Utskottet åberopade Kongl. Majlis Nådiga Bref och Stadganden, hvilka blifvit gifne i specielle Händelser och utfärdade till vissa Publicjue Verk och Embetsman samt icke till allmän kännedom lemnade, har Utskottet, i afseende å dem, ansett något annat sig icke tillkomna, än att tillkännagifva, det Utskottet funnit sig icke hafva något dervid att tillgöra. 2:0 Från LagUtskottet af den 17 sistledne December, i anledning af Herr frosten Jacob Hagbergs väckte och till Utskottet remitterade - Ben r5 Januarii. 49 terade Motion, angående elt närmare bestämmande af beskaffenheten utaf Afvittrings-betyg, deruti Utskottet ansett Lagens kraf och ändamål vara fullkomnad t och vunnit, när Enkling eller Enka för Presten , sorn skall viga med behöriga Handlingar, visar att
Qvarlåtenskapen efter bans eller bennes aflidna Maka blifvit upptecknad, och att derefter delning af Boet emellan den efterlefvande och den dödes Arfvingar skedt, samt alt Presten dervid icke behöfver ingå i forskning, hvarken om Lagligheten af uppteckningen och Delningen eller huruvida, på grund af den sistnämnde, hvarje Arfvinge utfått hvad honom dervid blifvit tillagdt; äfvensom Utskottet jemväl ansett, att, i händelse tvist om berörde
Delning uppstått, som genom förening ej kunnat biläggas, Giftermålet och Vigseln icke borde derföre uppehållas och hindras, enär Enklingen eller Enkan, som vill gå i nytt Gifte, hos Domaren eller Kongl. Maj:ts Befallningshafvande ställde godkänd Borgen för hvad som omtvistades; på hvilken grund och då Utskottet funnit att Lagen icke så fullkomligen bestämde hvad af Prest vid Vigsel af en uti annat Gifte ingående Enkling eller Enka,, borde uti förberörde afseende iakttagas, att ju ovisshet hos honom kunde uppstå, huru vidt bans pligt dervid skall sig sträcka, Utskottet ansett en så beskaffad Förklaring af 12 Gap. 1 §.
GiftermålsBalken, som, med hvad nyss förut är omnämndt, instämde, vara af nöden och hvilken förklaring
Utskottet således tillstyrkt mätte meddelas.
Prot. II. B. 2 Afd- 7, 8. 50 Den 15 Januarii. 3:o Från Lag-Utskottet af den 17 sisllcdne December, i anledning af Professoren, Doctor C. P. Hagbergs till Utskottet remitterade Memorial, angående Författningars och Kungörelsers uppläsande från Predikstolen efter Gudstjenstens slut, deruti Utskottet af anförde skäl tillstyrkt, att den ändring uti Kyrko-Ordningcns 2 Cap. 5 §. må meddelas, alt, med undantag af sådana Kungörandén, som hafva en bestämd Beligieuse syftning, med hvilkas uppläsande på lika sätt, som hittills borde förfaras, alla öfriga Författningar, Beslut och Underrättelser kommo att, enär Gudstjensten vore fulländad, af Prosten från Predikstolen kungöras; dock att, efter Predikan och sedan Bönerne blifvit läste, Menigheten borde af Presten underrättas, alt den, till Kungörelsernes åhörande borde, i Kyrkan, sedan Gudstjensten blifvit slutad, qvarstadna. 4:o Från Lag-Utskottet af den 17 sisth December, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen från Elfsborgs Län, Anders Danielsons till Utskottet remitterade Memorial, angående förbud för Kongl Maj:ts Befallningshafvande att stadga Vitén i Oeconomie- och Politie-mål, deruti Utskottet, af anförde skäl ansett det icke vara lämpligt, att genom någon serskild Författning erinra Kongl. Maj:ts Befallningshafvande om deras skyldighet, att ställa sig redan stadgade Föreskrifter till efterrättelse; hvadan Utskottet funnit sig icke kunna tillstyrka bifall å hvad Anders Danielsson, härom föreslagit.
Den i5 Januarii. 51 5:o Från Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet af elen ^:de dennes, i anledning af åtskillige hos Höglofl.
Borgare-Ståndet gjorde Anmärkningar vid Utskottets den 20 sislledne December afgifne Betänkande uti den från samtelige Riks-Stånden, till Utskottets Handläggning öfverlemnade fråga, om fortfarande eller inställning af den fria Husbehofs-Brännvins-bränningen; lili hvilket Utlåtande Utskottet, af anförde skäl, tillstyrkt fortfarande deraf:
Hvarifrån, enligt bifogadt Protocolls-Utdrag af samma dag, Fyra Ledamöter i Utskottet varit af skiljaktig mening derutinnan; att Herr Bergencreutz, Lars Alger, af anförde skäl, hemställt att förevarande fråga måtte belt och hållet nu och framdeles öfverlemnas till Öfverhetens Faderliga omvårdnad, samt Herrar Ebel, Hök och Eneroth anmält deras Reservation, såsom icke instämmande uti Utskottets Beslut om afstyrkande af fria Husbeliofs-bränningens inställande. 6:0 Från Stats-Utskottet af den 12 dennes i anledning af Vällofl. Borgare-Ståndets Anmärkning vid Utskottets den 19 sistledne December afgifne Memorial, i fråga om den, till Riksdags-Utgifterne, föreslagne Summa, innehållande att Utskottets sistnämnde Memorial, blifvit af de öfrige trenne Riks-Stånden bifallit, i följd hvaraf och likmätigt 69 §. i RegeringsFormen, Utskottet ansett frågan vara afgjord. 7:0 Från Siats-Utskottet af den 12 den - Den i5 Januarii. nes, i anledning af Riksdags-Fullmägtigen, Olof Olssons från Wermeland Memorial, om kostnadens bestridande vid undersökning, rörande uppränsning af Clara Älf:
Deruti och enär det framställde Ämnet, såsom varande ett Hush ållningsmål, tillhörer Kongl. Maj:ts Nådiga Pröfning; Utskottet funnit det böra på Vederbörande ankomma, att härom göra underdånig ansökning hos Kongl. Majit, som, efter Landshöfdingens i Orten hörande och nödige Upplysningars infordrande, torde täckas i Nåder förordna, huruvida och på hvad sätt berörde Undersökning må verkställas, samt, i händelse kostnaden dertill skulle finnas böra utgå af allmänna Medel, låta densamma bestridas af den för Jordbrukets med flera Näringars befordran till Kongl. Majrts Nådiga Disposition, under Riks-Statens 9 Hufvud-titul, anslagne Summa. 8:0 Från Stats-Utskottet af den 12 dennes, deruti, i anledning af Herr Lagmannen Jon Ullbergs till Utskottet remitterade Motion, an- . gående tryckning af Allmänna Indragnings-Staten samt Specielle Staterne, Utskottet af anförde skäl ansett någon åtgärd af Riksens Ständer i förra afseendet nu icke vara nödig; men deremot i sednare afseendet hemstält, om icke ändamålet hufvudsakeligen skulle vinnas derigenom, att, såsom vid 1809 och 181 o Årens Riksdag, skedde, ett Utdrag af Riks-Staten för förledit år, som Summariskt utvisade hvad för hvarje Stat, Embetsverk eller Corps finnes anslaget eller under vissa Tittlar bestått, upprät - Den i5 Januarii. , \ ' 53 tas och till trycket befordras, genom Utskottets föranstaltande samt derefter till Riks-Slåndens Ledamöter utdelas; hvilket Utdrag icke skulle upptaga mer än ett tryckt ark i Tabellform, så att hela kostnaden inskränkte sig till omkring 33 R:dr 16 sk. för en Upplaga af 100 Exemplar; och borde, om Riksens Ständer skulle detta bifalla, hos Kongl. -Maj:t i underdånighet anhållas om utbetalning af Trycknings-kostnaden härtill utaf Riksdagsutgiftsmedlen. pro Från Stats-Utskottet af den 12 dennes öfver Kongl. Majrts Nådiga Remiss, i fråga om fortfarande af Stats-anslaget för Fattigvårdsinrättningen i Carlskrona, af innehåll att StatsUtskottet af anförde skäl hemställt, om icke den vid sista Riksdag, för berörde ändamål, heviljade Summa af 3ooo R:dr må, fortfarande å Staten, utgå till nästa Riksdag.
Upplästes trenne från de öfrige Riks-Stånden ankomne Protocolls-Utdrag af den 2:dra, 5:te och p:de dennes, innehållande dels Högvördige Preste-Ståndets Remiss till Banco-Utskottet af Herr Biskoppen, Doctor W.
Faxes väckte Motion, om präglande af en Skådepenning tili Åminnelse af den 4 J«lii 1817, då Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsen.
Hertigen af Södermanland, uppnådde Myndige År, dels ock att samma Remiss blifvit af Vällofl.
Borgare-Ståndet och Hedervärda Bondc-Ståndet 54 Den i5 Januarii - bifallen; Och fann Ridderskapet och Adeln för godt alt uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, jemväl för sin del uti berörde Remiss instämma.
Upplästes Hedervärda Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af den 2:dra dennes, innefattande Remiss till Stats-Utskottet af förre ViceTalmannen, Jon Jonssons Motion, om årlig Pension af iooo R:dr B:co åt hvardera af Hans Kongl. Höghet Arf-Prinsens fordna Informatorer, Herr Regerings-Rådet och Riddaren le Moine, samt Herr Cancellie-Rådet och Riddaren Tannström, Grefve Stackelberg, Reinhold j anförde §krifteligen; Jag instämmer för min del fullkomligt med f. cl, Vice-Talrnannen Jon Jonsson, att Hans Kongl. Höghet Hertigens båda Lärare, Herr Regerings-Rådet le Moine och Herr CancellieRådet Tannström, gjort sig förtjente af Riksens Ständers uppmärksamhet, genom den oafbrutna Nit och Omsorg de använclt vid utvecklingen af de mäst lyckliga Natursgåfvor, hos den unga Furste, som redan tillvunnit sig Nationens kärlek och förtroende, på samma gång, "'Sorn han stadgat Scandinaviens framtida hopp.
Men jag har vid samma tillfälle ej kunnat undgå, fasta min uppmärksamhet vid den fö - Dea i5 Januarii. 55 reslagna Summan, och dervid erinra mig, alt redan för 20 år sedan, då dylikt förhållande senast inträffade, erhöll Landshöfdingen von Rosenstein, oaktadt mycket förmånligare Penningetider, 2000 R:dr Banco årlig Pension, hvaraf han alltsedan jemnt varit uti åtnjutande.
Jag underställer således vördsamt Höglofl.
Ridderskapets och Adelns upplystare bepröfvande, huruvida det är skäl minska Summan vid ett tillfälle, sådant som delta, då Riksens Ständer går att visa sin erkänsla mot ifrågavarande Herrar.