Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men det händer ofta, att ett tydligt lagbud blir olika tolkadt, och jag ville derföre, att det mätte bestämdt uttryckas, att den, som kallat i ett mål, icke får deri döma.
Jag är likväl icke emot afslag å betänk., fastän jag icke, lika med Frih. Ehrenborgh, anser förhållandet här vara af samma beskaffenhet, som med civilmål; ty i dem lilldömes ersättning för kallelser i alla händelser, då deremot här är föreslaget, att ersättningen endast borde äga rum, när den tilltalade åt saken fälles.
Jag anser altså nödigt, att det uttryckligen stadgas, ali den, som kallat i ett mål, ej får sitta i nämnden, då del ; i (göres.
Er von Hohenhausen, Mich.
Jag anser det för en olycka, att ingen ersättning gifves för kallelser 21$ D e 11 7 Juli c. m. i brottmål.
Följden är, att största omkostningar, hvilka aro förenade nied upptäckande af mord oell andra svåra brott, blifva till stor del oersatta; vittnen blifva motvilliga att infinn;, sig &c, För i| år sedan, då ett betydligare brottmål skulle utspanas, måste kronobetjeningen af extra medel gäldas för den mängd kostnader, de derför fin— go vidkännas.
Det är visst principen, att alla böra varainteresserade för brotts upptäckande, men denna princip möter binder i tillämpningen; och såsom ett ytterligare motskäl mot afslag till betänk, får jag erinra, att nämndemännen i alla fall hafva ganska litet för sitt besvär.
Jag har sålunda ingenting emot Utskms betänk,; men jag vill icke bestrida återremiss deraf.
Det händer, att då man inlåter sig på bivägar, vet man icke, hvart man kommer.
Den biväg, jag valde för vinnande af afslag å betänk., föranledde Dr v, Troils objection ; och jag återgår nu till hufvudprincipen, att kallelser i brottmål icke böra betalas, samt yrkar på grund deraf afslag å betänk.
JFag förenar mig så mycket hellre i yrkandet om afslag å betänk., som redactionen deraf är ofullständig.
Der står nemi., att ersättning för kallelsen skall äga rum, då den tilltalade fälies lill annat än urbota straff.
JNfu händer det ofta, att en sakfäld ej äger att böta med, hvem skall då betala kallelsen? och möjligen skulle tillgång fin— pas till böterna, men icke till kallelsepenningarna.
Skall den tilltalade då slita spö för dessa?
Lyr fortfar att yrka afslag.
™ Lag- och Oecon.Utskms betänk.
W:o 3 afslogs.
Föredrogos ånyo och biföllos Lag- och Oecon.Utskms d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda betänkm:
N:o, 4- 1 anledn. af väckta motioner om upphäfvande af förbud mot svedjande på sandmo samt bergaktig och Stenbunden mark; N:o 5. i anledn. af väckt fråga om reclamation af förrymda gäldenärer.
Lag- och Oecon.Utskms d. 3o sisth Juni e. m, på bordet lagda betänk. iV:o 6 i anledn. af föreslagna förändringar och tillägg till K.
M:s nåd. legostadga för husbönder och tjenstehjon, d. a3 Nov. i8,33.
Jag kan icke biträda det förslag till ändring af 6 §.
i Art.
Legostadgan , som de sammansatta Utskm i det föredragna betänk, tillstyrkt.
Jag anser det befintliga stadgandet i denna del vara ganska väl betänkt, hvaremot den föreslagna ändringen synes kunna åstadkomma både orättvisa och obillighet.
Jag skulle säle - Sen 7 Juli e. ra. des icke tveka att afslå betänk., såvida detta icke vore oformligt, enär Utsk:n i åtskilliga punkter af samma betänk, tillstyrkt afslag å väckta motioner, dem jag anser rätteligen hafva blifvit sålunda bemötta, såsom en af Kils Månsson, af Prosten Hasselroth m. fl. Jag bekänner, att jag icke är fullkomligt säker, om det går an att afslå betänk, i den punkt, det tillstyrker den ofvannämnda förändringen, oaktadt man önskar, alt det skall förblifva vid hvad Utsktn i öfriga punkter tillstyrkt.
Uti den punkt af ifrågavar. betänk., deremot Frih. Ehrenborgh anmärkt, hafva de sammansatta Utskm föreslagit det tillägg tili nuvar. stadganden i 6 J. 2 art.
Tjenstehjousstadgan, att husbonde må äga rättighet tillgodoberäkna sig afdrag å tjenstehjons lön för den tid, det af sjukdom varit urståndsatt alt förrätta sina sysslor.
Nuvar. stadgande inskränker detta afdrag till kostnaderna för läkare och läkemedel, och äfven detta var icke bestämdt i förra Tjenstehjonsstadgan annorlunda, än för de händelser, då tjenstehjon icke i och för tjensten och utan eget förvållande skada tagit; hvadan i den nya stadgan föreskriften blifvit i öfverensstämmelse med allmänna lagen i i4 Cap. g §.
Hand.brn i så måtto skärpt till husbondens förmån.
Vid denna stadgas utfärdande kom visserligen i öfvervägande, huruvida afdrag å tjenstehjons lön borde för sjukdomstiden äga rum; men då hvarken allm. lagen eller förra Tjenstehjonsstadgan sådant innehållit , deremot icke heller någon anmärkning veterligen blifvit under förflutna tider gjord, ansåg man sig icke kunna sådant förändra.
Det förekommer också nog liårdt för ett oftast fattigt tjenstehjon att af sådant skäl utan sitt förvållande vidkännas afdrag å lönen, det enda det oftast har att använda för att kläda sig med.
Då en husbonde vill försäkra sig om ett sådant afdrag, kan sådant ske genom öfverenskommelse vid städjandet och dess intagande i städjebeviset, hvilken utväg äfven synes vara tillräcklig.
Nu hafva Utsktn likväl ansett ett så beskaffadt afdrag böra äga rum, dock så, alt detta afdrag jemte det för läkare och läkemedel icke i något fall finge öfverstiga, hvad tjenstehjonet enligt beting ägt uppbära i lön för den tid, sjukdomen fortfarit.
Härigenom hafva Utsktn, ehuru afsigten varit att bereda husbonden en fördel, tvärtom gifvit anledning till en möjlig förlust för honom; ty kostnaden för läkare och läkemedel, hvilken enligt nuvar. föreskrift ovilkorligt måste å lönen afdragas, om husbonde så vill, kan ofta öfverstiga ett tjenstehjons, särdeles en pigas lön för sjukdomstiden, men husbonden finge likväl, efter Utsk:ns förslag, icke för en sådan skillnad sig godtgöra.
Jag förenar mig altså i Frih. Ehrenborghs tanka, att anse det ifrågavar. lagstadgandet böra förblifva sådant, som det, på goda grunder, i vår gamla lag finnes och äfven i nya lag - a3o Den 7 Juli e. ra. förslaget samt i nya tjenstelijonsstadgan är bibehållet; och om det formeniigen går an, önskar jag, lika med honom, att betänk, derföre afslås.
Jag tror icke, att Utsk:n hafva sträckt deras tillstyrkande uti ifrågavar. afseende längre, än att man kan och bör bifalla det.
Likväl är Hr Danckwardts anmärkning emot sista perioden i Utskrns förslag riktig.
Om tjenstehjonet, till följd af utvecklad förlegad sjukdomsorsak, ligger sjukt hela året, så bör hela lönen försvinna.
Ligger det deremot endast sjukt några dagar, bör afdraget endast rättas efter den förspilda tiden; och 0111 husbonden skulle komma att betala litet mer för läkemedel &c., betyder det ingenting.
Att afslå betänk, går icke an, ty det skulle innefatta bifall till de motioner, Utsk:n i samma betänk, afstyrkt.
Återremiss eller bifall är det enda, som kan åtgöras.
För min del yrkar jag det sednare.
Jag framställde samma betänklighet emot afslag å betänk., som Frih.
Cederström nu närmare utvecklat.
Jag finner, att han har rätt, och anhåller altså endast, att återremiss må beviljas på grund af de utaf
Hr Danckwardt och mig gjorda anmärkningar.
Bifölls, vid förnyad föredragning, Lag- och Oecon.- TJtskms d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 7, i anledn. af väckt fråga om utarbetande af förslag till allmän communal- och municipal-författning.
Ånyo föredrogos och biföllos Oecon.Ulsk:s d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda betänk, och utlåt:n: N:o 76. i anledn. af väckt fråga om rättighet till enkel tjensteårs-beräkning för prestman, som till lärare vid Lancaster-skola antages; Pi:o 78, i anledn. af väckt motion, ang:de afskaffande af den i 2 Art. 9 §. af K. reglementet för skeppsmätning d. 9 Maj 1822 föreskrifna controllmätning af fartyg; N:o 79. i anledn. af väckta motioner om nedsättning af de afgifter, som Svenska och Norrska consulerna äga att af Svenska fartyg uppbära.
Till pröfning företogs Oecon.Utsk:s d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 77 i anledn. af väckta motioner om ändring af 2 §.
1 Art. och 16 §. 2 Art. uti K. förorda. d. 16
Maj 1827, aug:de Lots- och Båkinrättningen i B.ikei t?rih. Cederström, Jac.:
Utsk. bar i 1 mom. tillstyrkt:
"Alt B. St., genom underd. skrifvelse hos K. M. hemställa, all 2 §. i x Art. af K. förordn. om Lots- och Bak - Dea j Juli e. m. a3i ”inrättningen i Riket d. 16
Maj 1827 måtte så förklaras, att ”stadgandet om skyldigheten att (aga lots om bord icke bar ”afseende å öppna Svenska båtar under 5 lästers drägtighet, hvarmed handelsvaror icke transporteras”; men Utsk. har icke uppgifvit, huru det skall utrönas, om handelsvaror verkligen icke med båten transporteras, enär lots väl icke får komma om bord, då båten är derifrån genom författning befriad.
Sedan lots om bord utrönt, att inga varor der finnas, medger jag, att han icke behöfver följa med längre; men mig synes det nödvändigt, att han skall emottagas, då han anmäler sig i öppna sjön.
Den sjöfarande behöfver derföre endast erlägga inlotsningspenningar för % eller § mil samt återsläppa lotsen vid bevaknings-lotsplatsen.
Utskrs förslag i afseende på vinddrifvare, har jag äfven deremot några anmärkningar att anföra.
För närvar, gäller det stadgande, att vinddrifvet fartyg icke behöfver erlägga någon afgift, då det kommer åter till hamnen inom dygnet.
Att deremot, på sätt Utsk. föreslagit, befria från erläggande af lots- och båkafgift mer än en gång under en hel resa, vore ett medgifvande, som skulle leda till mycket underslef och göra controllen öfver fartygens resor ytterst opålitlig.
Jag kan således icke bifalla förslaget, utan yrkar återremiss på betänk.
Ändamålet med stadgandet, att ett fartyg skall taga lots, är tvåfaldigt: för det lörsta att bereda säkerhet åt sjöfarten, och för det andra att förekomma Jurendrejeri.
Hvad första omständigheten angår, lärer väl icke något äfventyr förefinnas, enär båtar af det ifrågavar. lästetalet endast begagnas af kustboer, hvilka likaväl känna farvattnet, som lotsarna sjelfva; och ett sådant stadgande, som det Utsk. föreslagit, linnes dessutom redan, ehuru det är obestämdt uttryckt.
Det står nemi. i författningen, att båtar under 5 läster ej behöfva taga lots, då de föra tegel frän Höganäs; men meningen är säkerligen mera generel än orden.
Hvad det andra af ofvanberörde ändamål vidkommer, skall jag icke ingå i något vidlyftigt yttrande derom, utan endast förklara, att jag för min del finner lotsarna i detta afseende icke tjena till någonting.
Hvad härefter beträffar
Hr Wijks motion, ger lagen för det första ingen anledning till den förklaring deraf, som Frih.
Cederström gifvit; ty den innefattar ovilkorligen, att vinddrifvare skola betala afgift.
Det syntes till och med billigt, om de helt och hållet befriades derifrån; men att, såsom nu finnes stadgadt, ett fartyg, om det 20 gånger vinddrifves under en resa, skall 20 gånger betala viuddrifvareafgift, är både obilligt och skadligt, ty det förorsakar, att fartygen hellre löpa in i Norrska hamnar än i våra, och det är alltid en förlust för en hamn att genom obilliga afgifter
Den 7 Juli e. m. leda fartyg ifrån sig och till främmande hamnar.
Jag yrkar således bifall å betänk, i båda dess punkter.
Jag forenar mig fullkomligt med Gr. Posse.
Man äger flera exempel på, alt strandningar skett derföre, att fartyg, af fruktan för de höga afgifterna, afhållit sig från att ingå i närbelägna hamnar.
N:o 77 bifölls.
Till slutligt afgörande företogs Oecon.Utskrs d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda ytterligare betänk.
N:o 80 i anledn. af väckt fråga om upphörande af IL R. o. Ad:s rättighet att å frälse ägor aidägga krogar.
Jag anser visserligen, att det ifrågavar. R. o. Ad:s privilegium bör försvinna; men jag kan likväl icke tillstädja, att äganderätten derigenom må förnärmas, sålunda nemi., att föreskriften kan tillämpas på dem, som redan hafva beviljade kroganläggningar.
Jag skulle altså önska följande tillägg i Utsk:s förslag:
Dock så, att rättigheten för de redan anlagda likväl bibehålies.
I det anförande, den siste talaren afgifvit, kan jag icke instämma.
Jag önskar, att det må öfverlemnas till Konungens Bef':h:de att pröfva och besluta hvilka krogar böra få finnas, och tror, att det vore mycket nyttigt, om eu inskränkning i det nuvar. antalet kom/ne att äga rum.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, fi-amstäflde propos. till bifall å Oecon.Utsk:s utlåt.
N:o 80 med det af Frih. Palmstjerna föreslagna tillägg, att nemi. rättigheten för redan antagna krogar likväl mätte bibehållas.
Ropades ja och nej. Gr. Posse, Arv.:
Jag önskar, att den ifrågavar. rättigheten må existera såsom grundad på R. o. Ad:s privilegier.
Jag tillstyrker således ovilkorligt bifall till betänk., helst det är hvar och en öppet att söka och erhålla tillstånd att få anlägga krog, och hvilket icke lärer förvägras honom, om giltiga skäl förefinnas.
Jag instämmer deruti, att bifall till betänk, bör äga rum, såvida man verkligen tror, alt något så beskaffadt privilegium, som det ifrågavar., ännu existerar.
För min del är jag öfvertygad, att det är upphafvet genom 9 §. i 1810 års Riksdagsbeslut.
Men då en annan opinion funnits äfven i Utsk., tillstyrker jag bifall till betänk, utan någon restriction.
Palmstjernas betänklighet är fullkomligt öfverflödig, ty de, sorn innehafva krog - Ben j Juli e. aS. *33 krogiägenheter, Mäste! dervid bibehållas, såvida de icke förverka rättigheten.
Jag instämmer för min del i bifall å betänk., utan det af Frih. Palmstjerna föreslagna tillägg.
Det skulle i min tanka icke vara lämpligt stadga, att de, som nu innehafva krogrättigheter, skola i evärdelig» tider njuta dessa rättigheter till godo.
Det ligger i sakeus natur, att K. M:s Bef:h:dé icke upphäfva de krogar, soin ledan finnas, der deras bibehållande är lämpligt.
M:s J3ef:h:des rättighet att pröfvaj hvarest krogar böra, efter de allmänna grunderna derför, få finnas, måste vara oinskränkt.
Redan då detta betänk, första gången förevar, gjorde jag deremot åtskilliga anmärkningar, syftande derhän, att den ifrågavar. rättigheten icke borde betraktas såsom åtföljande person, utan jorden.
I samma stund R, o. Ad. medgaf rättigheten för ofrälse att besitta säterijord, blef äfven rättigheter!, att å säterier anlägga krogar, öfverflyttad på hvarje en sådan egendoms innehafvare.
Jag kan således icke annat än yrka Ovilkorlig? bifall å Utskts^betänk.
Jag tror fortfarande, att man genom bifall till detta betänk, ovilkorligen kommer att träda äganderätten för nära; och den är heligare och vigtigaré, än om en eller annan krog ener eller mindre finnes eller icke finnes, Jag känner, att t. ex. här nära staden finnas kroganläggningar på säteriägor, hvilka hafva ett verkligt värde, som lemna en betydlig årlig arrendeafkastning samt öro inberäknade
M egendomsvärdet vid köp, arfskiften och idylikt.
Skulle nu dessa nödgas upphöra för att gifva rurrt för andra krogar i granskapet, skulle en betydlig
Förlust för jordägaren derigenom uppstå.
Jag kan icke finna något skäl dertill, och man skulle gifva vederbörande, som förlusten träffade, en högst billig anledning till klagan.
Jag kan altså icke tillstyrka bifall till betänk., utan att det af mig föreslagna tillägg jemväl varder antaget.
Ehrenborgh?
Jag är lika artgelägeö sool Frih:
Palmstjerna derom, att äganderätten hålles i helgd; och om jag icke vore öfvertygad, att äganderätten genom det föreslagna stadgandet aldrig någonsin kan kränkas, skulle jag visst icke biträda det.
Men just derföre, att det ifrågavar, privilegiet' följt och följer jorden, ehvad denna befinnes i frälse eller ofrälse hand, kan det icke fråntagas någon, sorn ej förverkat det, Det är samma förhållande dermed, Som med rättigheten att anlägga husbehofsqvarn.
Förverkar mari den ej, så äger ruan den.
Jag anser det fullkomligt likgiltigt, om rättigheten qvarstår såsom privilegium för R. o. Ad.; 9 H. 3o a34 Den 7 Juli e. m. <* ty den qvarstår i alla fall såsom privilegium för den frälstä jorden.
Jag fortfar att yrka bifall lill betänk.
Uppå derefter framställd propos. blef Oecon.Utsk:s utlåt.
N:o 80 af II. o. Ad. bifallet.
Jag reserverar mig emot R. o.
Ad:s nu fattade beslut.
Jag förutser, att det skall leda till äganderättens kränkning på flera ställen; och jag vet bestämdt exempel, hvarest sådant lätteligen kan inträffa. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 på aftonen.
In fidem prölocolli, F. O. Silfverstolpe.
Tisdagen den 8 Juli 1834- Plenum kl. 9 f. m.
Justerades 11 prot.-utdr. för d. 7 dennes e. m.
Jag anhåller vördsamt att få i denna dagens prot. införd min reservation emot det beslut, som R. o. Ad. i går på eftermiddagen, då jag icke hade tillfälle att här vara närvar., fattade i anledn. af Lag- och Oecon.-Utsk:ns betänk.
N:o 7, hvarigenom R. o. Ad. för sin del, såvida jag rätt uppfattat saken, öfverlemnat åt den andra Statsmagten all den magt i frågan, som skulle tillhöra denna.
Min reservation afser icke resultatet i detta fall; långt ifrån att dermed vara missnöjd, är jag öfvertygad, att den författning, som kommer att utgå från K. M., eller de åtgärder, som K. M. i detta ämne vidtager, blifva vida förståndigare, än om de blifvit uppgjorda af Lag- och Oecon.- TJtskin.
Jag är säker derpå, sä myckel mer, som jag med full förtröstan på Konungens personlighet kan förutsätta, att K.
Mis beslut mera otvifvelaktig!, än de, som fattas af Ständerna sjelfva, skola stå i full öfverensstämmelse med den af honom besvurna Reg.-formen.
Men jag anser stridande, icke allenast mot vår grundlag, utan äfven mot principen af en conslitulionel monarki, att den ena Statsmagten uppdrager sin magt åt den andra, och jag kan ej underlåta att derjemte fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, huru det tillgår, så snart en sak förekommer, som står inom nomenclaluren af de liberala ideerna.
Då skall allt gå fram, och man ser ei på, hvad man gör, endast de förträffliga liberala ide'erna kunna vinna insteg, hvilket ännu utgör ett problem, hvad Sverige angår.
Jag anhåller, att detta yttrande må få inflyta i protocollet. * Den 8 Juli. a35 Ånyo föredrogos och biföllos Oecon.-Utsk:s d. 3o sistl.
Juni e. in. på bordet lagda utlåtanden: N:o 81. i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, rör:de ett, på R.
St:s begäran, utarbetadt förslag till en låneinrättning, till understöd för bergsmanshandteringen i Riket; N:o 86. i anledn. af väckta motioner om inskränkning af den s. k. landtmannaseglationen; N:o go. i anledn. af vackt fråga om anställande af en undersökning, till utrönande af det mest lämpliga sätt för allm. landsvägarnas förbättrande; Wto gi. i anledn. af väckt motion, angtde vissa förändringar i K.
Förordn. d. 28 April 181g om privilegia exclusiva; N:o g2. i anledn. af väckt fråga om rättighet för adjuncter och docenter inom juridiska och medicinska faculteterna att beräkna academisk tjenstgöring vid fråga om befordringar utom academien.
Då nu ånyo föredrogos Oecon.-Utsk:s d. 3o sistl.
Juni c. m. på bordet lagda utlåtanden: ]NT:o 82. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk.
JV:o 41 , angtde väckt motion om åtskilliga förändringar i Judereglementet; samt 8g i anledn. af gjorda anmärkningar vid betänk.
N:o 34> ang:de väckt motion derom, att de 124 t:r spannmål, som under benämning af domkyrkotunnor nu årligen gå från Hernösands Stift till Upsala domkyrka, hädanefter måtte tillfalla kyrkan i Hernösand; beslöt R. o. Ad. att vid de 3:ne öfriga RiksStts i dessa ämnen fattade beslut låta bero.
Vid förnyad föredragning af Oecon.-Utskts d. 3o sistl.
N:o 83 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk.
N:o 37, rörtde väckt fråga, ej mindre om bestämda föreskrifter för befordringar inom Postverket, än ock om beliofvet af ny postordning och instruction för postinspectorer och postförvaltare samt af nytt löningssätt för dessa tjenstemän, fann R. o. Ad. för godt att förblifva vid sitt genom afslag å Oecon.-Utsk:s betänk.
N:o 37. l edan fattade beslut.
Föredrogos ånyo och lades till handlingarna Oecon.- Utskts d. 3o sistl.
Juni e. m. på bordet lagda utlåtanden:
JN:o 84. rör:de anmärkningar vid betänk.
N:o 58 i anledn. af vackt motion om en författnings utfärdande, hvarigenom lönen för pastorernas ndjuncter eller vicarier bestämmes att alltid vara en i denna författning fastställd del af pastoratets kända inkomst; N:o 85. i anledn. af' gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk.
N:o 3o, rör:de vackt motion, att Förvalta, al Sjöa ren - a3fi Den S “ 11! i,' derna nia t fe upplösas ocii cje-ss göromål till K.
KrigsCdlhm öfverflyttas; N:o 88. i anlgdn. af anmärkningar vid utlåt.
N:o 62, röy:de väckt fråga om befrielse för allmogen pä Gottland från skyldigheten att bygga och underhålla boställshus åt tul|betjeningen vid landtbamnarna derstädes. Ånyo föredrogs Oecon.-Utsk:s d. 3o sisth Juni e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 87 i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:s betänk.
N:o 44? angtde utsättande af en be-?
Jöning för författandet af en lärobok i Christendomen föy menige man.
Det förundrar mig yerkh, att Utsk. kunnat säga, att jag icke velat, att dep lärobok, jag å$lpndat, uteslutande eller ens väsendtligen skulle innehålla religionens positiva sanningar, Jag vil[ visserligen, att den skall innehålla religionens positiva sanningar; men jag vill äfven, att den skall innehålla något derutöfver, nemi. något, som ger styrka åt dessa sanningar, Jag vill för öfrigt icke ytterligare strida härom; men då Utsk, nu synes hafva i sin motvillighet gått ännu längre, än i dess första betänk,, nemi, ända derhän, att utarbetandet af catechesen bör uppskjutas, till dess den nya bibelöfversättningen blifvit antagen, får jag vördsamt anhålla 0111 afslag på detta betänk, och bifall lill det första, N:p 44?
Oecon.-Utsk,’s utlåt.
N:o 87 bifölls, Upplästes Hr Cederschjölds, Pehr Gust,, den 3o sisth Juni på bordet lagda motion, angående meddelande till It. o, Ad. af de angtde Statsråds-protocpllens granskning i Constit.-a Utsk. förda protocoll, hvilken motion sedermera blifvit tilf prof. inlemngd, så lydande:
.Sorn allt onödigt förhemligande af en auctorilets förhandlingar lätt föranleder till missbruk , får jag vördsammast hemställa, om ej H. R. o. Ad. skulle finna skäl att till H, Constit.-Utsk. yttra den önskan, att Utsk, ville till R, o. Ad. utlemna dess protocoll, rpr:de Statsrådsprotocollens granskning, så vidt de äro af beskaffenhet att icke genom kungörandet äfventyra Rikets väl.
Endast derigenom synes den offentlighet kunna skänkas åt r egpri n gs äre n d e r n a s behandling och granskning, som 1809 års Cons!ii.-?
Utsk, t dess, Reg.formen åtföljande, memorial ansåg såsom ett medel till utbildningen af en sann medborgerlig anda.
Hr von Hohenhausen, M ich, Si 1 vius:
Då min öfvertygelse är, att derest R, o, Ad, till Constit.Utsk. afgifver ifrågavar. begäran, Gonstit.-?Utsk, borde densamma afsjå, kan jag icke annat än afstyrka ingåendet med en sådan fordran till Constit.Utsk.
Man förbiser ofta här hos oss yär Den 8 Juli. 23j constitutions anda och de verkliga samt stora controllerande rättigheter, Svenska Representationen har framför andra länders.
Man vill här ofta inympa de methoder och bruk, dessa länder begagna, för att i någon mån ersätta de stora o,ch verkliga företräden, som här finnas i en nogräknad och speciel controll i alla delar, I andra constitutionella stater måste man åtnöja sig med några dagars oratorisk granskning vid budgetens bestämmande eller någon gång i svaret på tlirontalet, de enda tillfällen, då man söker uttrycka sin opinion i det ena och det andra, hvilken icke kan vara grundad på så fullständig sakkännedom, som man här har tillfälle att vinna.
Det finnes icke något annat constitulionelt land, det finnes icke ens någon republik, der regeringens förhandlingar och de protocoll, sorn dervid blifvit förda, öfverlemnas till representationens granskning.
Vi Röra stadna vid den granskning, som redan hos oss är stadgad och icke jemna grundlagen ur sigte.
Fordrar man nu protocollen öfver de anmärkningar, som vid granskningen af Statsrådets protocoll blifvit gjorda, så är ganska möjligt, glt denna gång de icke innehålla något helt utdrag ur de sednare; men blifver det bruket en häfdvunnen vana kunde såväl i de Constit.-Utsk:s prof., som framdeles inkomma, sorn i reservationer, derest Constit.-Utsk. skulle låta deni medfölja, fullständiga utdrag af Statsrådsprot. meddelas allmänheten, hvilket är tvärtemot grundlagens anda.
S.er således icke något skäl att här frånträda hvad brukligt yarit oell infordra en sak, som icke bör komma längre än till Constit,-Utsk, På Constit.-Utsk. allena ankommer, huruvida dpss protocoll skola till trycket befordras.