Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan Utskottet jemväl för egen del granskat och anställt jemförelse emellan de i Riddarhusarkivet förvarade Stamtaflor öfver adliga ätterna Liljehöök N:o t och N:o 66 samt de af Herr Anrep från trycket öfver nämnde ätter utgifna Attartaflor, och tillika erhållit kännedom af Direktionens bär ofvan omförmälda protokoll af den 14 sisth Juni och den 12 dennes, har Utskottet tagit detta ärende under noggrannt öfvervägande, dervid Utskottet till en början erfarit, att.
Hr Arireps upgifter, det Direktionen dels beslutit ålägga honom omtryckning af Attartaflorne öfver Liljehöökska slägterna, dels förordnat att han, endast tvänne timmar hvarje söknedag, skulle ega tillgång till Riddarh.-arkivet äro mot sanningen stridande; och har Utsk:t i öfrigt, hvad sjelfva saken angår, i likhet med hvad Direktionen utredt, funnit Herr Anrep vid lifgifvande i »Svenska Adelns Attartaflor» af de i Riddarhusarkivet förvarade stamtaflor öfver adliga ätterna Liljehöök, hafva i flera hänseenden egenmyndig! förlärit, samt tillåtit sig ganska väsendtliga afvikelser från de i genealogierna befintliga anteckningar, i hvilket hänseende Utskottet för en lättare öfversigt bifogat ett extrakt af nämnde genealogier (Bil.
Litt. A.); äfvensom Utskottet, lika med Direktionen, anser frågan, huruvida adliga ätten Liljehöök af Fårdala eger utöfva representationsrätt å Riddarhuset, ur ingen synpunkt utgöra föremål för afgörande af de ifrågavarande Attartaflornas utgifvare, åt hvilken ensamt stamtaflornas kopiering och befordrande till trycket blifvit anförtrodt, utan enligt RiddarhusOrdmu är hänskjuten under RiddarhnsDirektm, RiddarhusUtskottet och i sista instansen Högloft. Ridd. o.
Adeln.
Utskottet finner således
Direktionen hafva haft fullt skäl att vid de anmärkta omständigheterna fästa en ogillande uppmärksamhet samt att, på sätt som skett, tills vidare inhibera utbetalningen af det med bestämdt vilkor, hvilket blifvit af Herr Anrep brutet, åt honom af Ridd. o.
Adeln, för fortsatt lifgifvande af ofvanberörde genenlogiska arbete, anslagna arfvode; men som, för att bringa nämnde arbete till slut, det beviljade understödet lärer vara för utgifvaren oundvikligen behöfligt, anser Utskottet af denna anledning och då det torde öfverensstämma med Ridd. o. Adelns önskan att något afbrott i samma arbete icke sker, sig i allt fall böra tillstyrka: Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 20. 7 att, utan afseende på de mot Herr Anreps förfarande med rätta gjorda anmärkningar, det honom beviljade arfvode likväl må fortfarande till honom utbetalas; dock emot förbindelse att, sedan den af RiddarhusDirektionen redan beslutade undersökning angående förhållandet med de resp. medlemmarnes af ätterna Liljehöök representationsrätt under N:o 1 eller N:o 06 bland Ridders- och Adelsmän försiggått, samt Direktionen derefter pröfvat och afgjort, om och hvilka förändringar som, efter resultatet af en slik undersökning, möjligen må blifva nödiga vid anordningen af de i Riddarhusarkivet förvarade genealogier olver de Liljehöökska ätterna, ställa sig till noggrann efterrättelse det beslut, Direktionen kommer att fatta rörande omtryckning af eller rättelser i de Liljehöökska »Attartaflorna», så att de sednare blifva i full öfverensstämmelse med de förra; hvarförutan, i analogi med det af Ridd. o. Adeln vid det beviljade understödet fästade vilkor, Direktionen må ega rätt att, derest Herr Anrep icke efterkommer
Direktionens beslut rörande rättelser af de nu ifrågavarande afvikelserna, eller framdeles några väsendtliga afvikelser från de i Riddarhusarkivet förvarade stamtaflor, utan
Direktionens medgifvande, befinnas i de tryckta Attartaflorna hafva egt rum, inställa utbetalningen af det gjorda anslaget.
Vidkommande sednare delen af Herr Anreps motion, eller att honom alla timmar på dagen må lemnäs tillgång till Riddarhusarkivet och dess genealogier, finner Utskottet, med godkännande af RiddarhusDirektionens yttrande, ett sådant anspråk icke kunna godkännas, utan lära bestämmelserna i detta hänseende hädanefter såsom hitintills, så vidt tillträde till arkivet äskas, å andra eller flera timmar om dagen än detsamma enligt
Direktionens beslut skall vara för allmänheten tillgängligt, böra bilf va beroende af öfverenskommelse emellan Herr Anrep och den Riddarhusets ansvarige tjensteman som har genealogierna under sin tillsyn och vård.
»Sjö ckhojm,^Typografiska Föreningens Bottf^T^LU «m, mn«m„res ,M, ,., ^ ^ ^ Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 21. t A:o 21.
Utlåtande, i anledning af Herr Grefve af Ugglas's, Garl Ludvig, memorial, angående bemyndigande för Riddarhus-Direktionen att tilldela nuvarande Riddarhus-Sekreteraren pension vid af skedstagandet.
Hörsamt Memoria!.
Med erinran, att alltsedan de lörsta dagarne af nu pågående Riksdag, ordinarie Riddarhussekreterare^ till följd af sjuklighet, varit förhindrad att sin tjenst utöfva, samt att denna sjuklighet ännu synes fortfara, enär RiddarhusSekretesaren, oaktadt han för omkring sex veckor sedan återkommit från utlandet till hufvudstaden, likväl ännu icke till tjenstgöring sig anmält, har Herr Gr. af Ugglas, Carl Ludvig, uti ett till Ridd. o. Adeln den 24 dennes ingifvet och samma dag till RiddarhusUtskottet reiriitteradt memorial vidare anfört, att då, under ofvan omförmälde förhållanden, det kunde vara att befara, att Riddarh.usSekreteraren allt framgent af samma sjuklighet kunde se sig urståndsatt att, åtminstone regelmftssigt, sin befattning bestrida, i hvilket fall det hos honom vpre en ganska naturlig önskan att RiddarhusSekreterare-sysslan frånträda; men detta kunde möta hinder i den omständigheten att, emot stadgandet i IB § af RiddarhusDirektionens instruktion, han ännu icke vore till någon pension berättigad, Herr Grefven ansåg sig böra föreslå, att om under mellantiden till nästkommande Riksdag, Riddarhussekreterare!!, till följd af fortfarande sjuklighet, skulle finna sig föranlåten begära afsked, RiddarhusDirektionen må bemyndigas att vid afskedets beviljande tilldela honom en årlig pension å 1,5 0 0 rdr rint.
Herr Grefven föreställde sig att, under den förutsättning sorn läge till grund för della förslag, detsamma motsvarade såväl Ridd. o. Adelns fördel, som dess värdighet, enär med den sednare icke torde vara förenligt att utan anslående af pension afskeda en Ståndets tjensteman, hvilken under 5 Riksdagar fört dess protokoll och sedan icke till följd af oduglighet, utan i anseende till sjuklighet, godvilligt och med sjelfuppoffrande afseende på tjenstens fromma densamma under Riksdagen frånträda
För besvarande af denna framställning har RiddarhusUtskottet i främsta rummet ansett nödigt att af RiddarhusKontoret inhemta, Bil. till Högloft. B. o. Ad:s Prat. vid 1859—1860 års Riksdag.
2 R i d d a r h us-U t s k o tte t s Utlåtande N:o 21. huruvida Riddarhus-kassan, jemte bestridande af de på samma kassa förut vid innevarande
Riksdag anvista ej obetydliga utgifter, kunde ega tillgång att af inflytande inkomster utbetala den ifrågaställda pensionen.
Utskottet har dervid erhållit den upplysning, dels att Riddarhuskassans ränteinkomster af utlånte kapitaler under år 1859 uppgått till följande belopp, nemligen:
Kapital 34,550 a 6 % 1,969: 35. » 1 18,250 å 5 % 5,912: 50.
» 43,500 k i'/2 % 1,957: 50. samt i hyror för Riddarhusets källrar samt lägenhe terne å lliddarhusgården 5,731: 50. 15,570: 85.
Hvaremot utgifterna, med de under Riksdagen beviljade löneförhöjningar jemte en lifstidsränta för en ,af RiddarhusDirektionens ledamöter, från och med nästa år 1861, komma att uppgå till följande belopp:
Honorarier till
Direktionens ledamöter 1,800: — Aflöningar 6,301: 24.
Pensioner 425 Lifstids ränta till Major Munck 720 Extra utgifter 1,500 Ränta å den s. k.
Thamiska fonden till K.
Veten skaps-Akademieu 365: 91. 11,1 127Y.5.
Riddarhuskassan vid sisth års slut egt en i R.
St:rs Bank innestående behållning af 9,000 rdr rmt, hvilka kunna beräknas blifva tillräckliga, för att bestrida ej mindre kostnaderna lör illuminationen vid Wasafesten här i hufvudstaden af Konung Gustaf Ls byst, än den Hr Gabriel Anrep för utgifvande af Svenska Adelns Attartaflor beviljade gratifikation, äfvensom för den beslutade medaljen öfver Laudtmarskalken, H.
Exc. Hr Gr. Gustaf Adolf Sparre, samt för förfärdigande i bronz af en bröstbild öfver Konung Gustaf II Adolf att uppställas i Riddarhussalen
Med denna beräkning lärer således Riddarhuskassan under den till nästa Riksdag förflytande tid kunna anses lemna ett årligt öfverskott af allra minst 4,000 rdr rmt.
Vid sådant förhållande finner Utskottet den nu föreslagna tillökta utgiften kunna utan olägenhet från Riddarhuskassan utgå; och anser Utskottet, på de af Hr Grefve af Ugglas anförda skäl, jemväl både Ridd. o. Adelns fördel och billigheten fordra, att, derest RiddarhusSekreteraren skulle finna sig föranlåten att före nästa Riksdag, i auseende till sjuklighet, begära samt af
Direktionen erhålla afsked, oaktadt han icke efter RiddarhusDirektionens instruktion är till pension vid afskedstagande! berättigad, någon sådan likväl bör honom tilläggas.
Beträffande beloppet af samma pension, så och med afseende derå att RiddarhusSekreteraren vid uppnådda 57 års ålder uti mer R idd ar h us-Utsk o 11 ets Utlåtande N:o 21. 3 än 16 år varit på Riddarhusets ordinarie stat uppförd och under 5 Riksdagar bestridt den både mödosamma och ansvarsfulla RiddarhusSekreterare-sysslan tillstyrker Utskottet, på sätt Hr Grefve af Ugglas hemställt: det må Riddarhus-Direktionen bemyndigas att åt Riddarhus-Sekreteraren vid afskedstagande! före nästa Riksdag bevilja pension från Riddarhuskassan att qvartaliter utgå med ett belopp af 375 rdr, eller 1,500 rdr rmt årligen, hvilket icke med mer än 300 rdr understiger den lön, bemälde tjensteman på Riddarhusets stat åtnjuter.
Stockholm den 27 Okt. 1860.
Stockholm, Typografiska Föreningens Boktryckeri, 18ö0 RIDMRHIJS-MEKTIOMS RIKSDAGS-BERÄTTELSE I8S9.
Bilaga till Ridd, och Adelns Protokoll vid 1859 års Riksdag.
1 Hörs amst c Memorial.
Den berättelse, som, enligt 15 § af den för Riddarhus-Direktionen utfärdade Instruktion, hör, vid början af hvarje Jtiksdag, till Högloft, ltidd. och Adeln afgifvas öfver hvad vid Riddarhus- oell Stift-ärendeuas förvaltning, sedan sista Riksdag, sig tilldragit, får Riddarhus-Direktionen härmed äran öfverlemna, jemte det
Direktionen, i afseende på de förhållanden, som icke äro af den allmännare beskaffenhet, att de ansetts böra i denna berättelse upptagas, vördsamt åberopar sina protokoller, handlingar och räkenskaper, hvilka skola öfverlemnas till Riddarhus-Utskottets granskning. § 1.
I afseende på de i lista § af Direktionens sednaste
Riksdagsberättelse omnämnda kassors och fonders tillgångar oell fordringar, hafva, enligt bifogade sammandrag af Räkenskaperne för åren 1856, 1857 och 1858, de förändringar egt rum, som följande jemförelse utvisar:
Behållning enligt Behållning enligt 1855 års bokslut. 1858 års bokslut.
Itidr öre.
Riddarhus-Kassan 301,969 18 319,124 47 Adliga Kadettskole-fonden 116,620 35 137,761 36 En Onämnd Välgörares fond 12,478 91 12,690 31 Dungeucronska fonden 21,658 48 22.060 55 Stjerncreutziska fonden ....
40,820 31 41,096 86 Wulfcronska fonden • 13,628 61 13,717 18 von Biockiska fonden . 1 1.916 84 1 1.904 28 Bergenstjernska fonden ....
68,997 5 2 69,944 65 Tersmedenska fonden 16,118 72 16,223 82 StjernCronska fonden 25,227 36 25,322 42 Fröken U. C. von Hauswolffs fond , 20,326 45 20,859 78 de Silentzska fonden 6,4 32 64 6,409 34 Stråleska fonden 30,783 1 31,051 17 von Liewenskä fonden . i . . . 51,97 5 67 52,8 81 69 Berghmanska fonden 1 1,843 18 12,257 4 Fru B.
M. von Hauswolffs fond 18,982 69 19,167 46 Wadstena Adliga Jungfru-Stifts kassa 263,812 80 267,270 3 Grefliga Schefferska Stiftningens fond 39,963 20 40,200 63 Gvllenbåtska fonden 3,075 — 3,130 Queckfeldtska fonden 45,236 21 47,082 24 Sillverbergska fonden 23,081 43 23,599 81 4 Härvid anmärkes att, likasom förut egt rum, uti Stråleska tondén inberäknas 3,300 R:dr, som icke egentligen tillböra denna fond, men, enligt testators föreskrift, skola jemte densamma tillsvidare förvaltas, samt deremot Berghmanska fonden, utom dess ofvan upptagna behållning, eger en mot ett årligt arrende af 171 Tunnor Ilag uttarrenderad egendom i Wermlands lån, jemte frälseräntan af ett helt hemman i Calmar län; hvarjemte
Direktionen får upplysa, att den betydliga förökningen i Adliga Kadett-skolans fond till större delen härrör deraf, att med densamma, enligt Högloft.
Ridd. oell Adelns vid sista Riksdag fattade beslut, år 1857 blifvit förenad Wennerstjernska fonden, hvars behållning då utgjorde 16,628 R:dr 50 öre.
Löfvenskjöldska testamentsfonden, hvaraf före sista Riksdag hade influtit 75,000 R:dr Runt, utgjorde vid sistlidne års slut 114,638 R:dr 12 öre, hvilken tillväxt hufvudsakligen uppkommit derigenom, att efter afslutandet af sterbhusets utredning, oell då dervid qvarlåtenskapen, sedan testaments-anslagen utgått, lemnat ett ytterligare öfverskott, detta öfverskott, enligt testatorernas förordnande, blifvit till Riddarhus-Direktionen öfverlemnadt med 33,040 R:dr 53 öre, samt jemväl en fordran, stor 5,524 R:dr 77 öre, uti f. d.
Ryttmästaren C. W. Hammarskjölds konkurs, kommit ifrågavarande fond till godo, samt derå sedermera influtit 1,905 R:dr 56 öre.
Genom inbördes testamente af den 14 December 185 6, hafva numera framlidne Herr Presidenten och Kommendören August von Hartmansdorff och hans Fru Beata Maria von Hartmansdorff, född Ehrencrona, för den händelse, att, såsom nu inträffat, Presidenten von Hartmansdorff, skulle före sin hustru aflida, testamenterat all deras samfällda och enskilda egendom, med vissn specificerade undantag, till stipendier uuder Riddarhus-Direktionens vård åt adliga ynglingar, som studera vid rikets universitet; hvarjemte blifvit förordnadt, att boets behållning skall, under namn af August von Hartmansdorffs stipendii-fond, skarskildt bokföras och förräntas; att Riddarhusets Kamrer och Fiskal, för deras besvär med denna fond, skola i årliga arfvoden erhålla, den förre 50 och den sednare 20 R:tkr Banko; att hela fondens ränte-afkastning, sedan dessa arfvoden och förefallande extra utgifter blifvit bestridde, skall, så länge Enkefru von Hartmansdorff icke inträdt i annat äktenskap, til! henne qvartaliter och förskottsvis utbetalas; att, om hon träder i annat äktenskap, räntebetalningen till henne skall upphöra med det qvartal, inom. hvilket äktenskapet skett; att, om hon dör, utan att vara omgift, ett halft års ränta, oberäknadt det qvartal, inom hvilket hon aflidit, skall tillfalla hennes sterbhus såsom begrafningshjelp; att. om vid hennes frånfälle en eller flere söner efter Borgmästaren August Edvard von Hartmansdorff finnas, hela stipendiifondens afkastning under 10 års tid skall tillfalla dem, samt att ifrån och med det qvartal då räntebetalningen till Enkefru von Hartmansdorff eller begrafnirigshjelpen till henne, eller utbetalnirigarne till Borgmästaren von Hartmansdorffs son eller söner upphöra, stipendiifoudens afkastning skall användas till sitt egentliga syftemål: stipendier åt fattiga adliga ynglingar, som vid rikets Universitet bilda sig att blifva civile tjenstemän; hvarförutan testamentet innehåller åtskilliga föreskrifter i afseende på stipendiernas belopp och tillsättning af Riddarhus-Direktionen samt tiden och vilkoret) för deras åtnjutande.
I följd af detta testamente har år 1857, efter boets utredning och persedlarnes förvandling i penningar, Direktionen fått emottaga dels kontant, dels i intecknade skuldebref eller räntebärande obligationer, tillsammans 63,000 R:dr R:mt, jemte fyra stycken af utredningsmännen såsom osäkra fordringar upptagna skuldebref å tillsammans 1,417
R:dr 2 öre, med derå upplupne räntor.
Af dessa fordringar grundade sig en, uppgående till 367 R.dr 2 öre, på ett år 1821 af sedermera aflidne Kaptenen C. Westerling utgifvet skuldebref, hvarföre ock
Direktionen, enär den lagliga tiden till skuldens indrifvande redan längesedan hade blifvit försuten, låtit densamma i räkenskaperna afskrifvas; och utgjordes de öfriga af 3:ne utaf framlidne vice Notarien E. C. Zander utgifne skuldebref å tillsammans 1,050 R:dr R:mt, deraf 2:ne lydande å tillsammans 750 R:dr med räntor, numera af gäldenäreus broder, Civil Ingeniören O. Zander, som för desamma iklädt sig borgen, blifvit inlöste med 836 R:dr 87 öre.
Beträffande åter den 3:dje af Zanders skuldsedlar, som lyder å 450 R:dr, deraf dock 150 R:dr, enligt anteckning å reversen, blifvit afbetalade, så återstår, enär derå saknas åtecknad borgen samt någon tillgång till skuldens gäldande uti vice
Notarien Zanders till hans borgenärers förnöjande för omkring 5 år tillbaka afträdda bo icke finnes, endast en utväg, som möjligen kan leda till skuldebrefvets inlösande.
Direktionen har nämligen erhållit upplysning derom, att Gäldenärens moder, Enkefru Margaretha Wilhelmina Zander, född Beckstedt, såsom säkerhet för de af Presidenten von Hartmansdorff hennes söner lemnade försträckningar, åt honom öfverlåtit en af hennes man, framlidne Rådmannen J. G. Zander, och Borgmästaren N.
Sandblad den 6 Oktober 1840 upprättad afhandling, hvarigenom Zander till Sandblad försålt lösören till ett värde af 1,000
R:dr, hvilka med köparens begifvande fått i säljarens vård qvarblifva.
Som emedlertid, jemlikt af RiddarhusFiskalen inhemtade underrättelser, Enkan Zander skall vara mycket fattig samt enligt hvad anteckningar å förenämnde köpeafhandling skola gifva vid handen, troligt är, att en stor del af de försålde lösörena numera icke finnes qvar i Enkans ego, har Direktionen ansett sig icke böra förordna om ifrågavarande skuldtbelopps iudrifning från Enkan Zander, utan hemställer, om icke Ridderskapet och Adeln behagade medgifva att detsamma måtte få i räkenskaperne afskrifvas.
Genom ett den 1 Mars 1845 upprättadt förordnande, har numera aflidna Hoffröken Carolina von Schultzén till RiddarhusDirektionen öfverlemnat en till henne eller ordres af hennes svägerska Majorskan Märtha von Schultzén utgifven skuldsedel å 3,000 R:dr R:mt, förfallen till betalning vid Majorskan von Schultzens död, som inträffade den 7 Januari 1858, och löpande med 6 procents årlig ränta från samma tid, för bildande af en efter gifvarinnans namn kallad fond, hvaraf räntan, fördelad i tvänne lika delar, 6 borde utbetalas årligen till 2:ne medellösa adliga fruntimmer, ogifta eller enkor, så länge de så lefva.
Dessa donationsmedel hafva också redan blifvit inbetalade, så att pensions utbetalning deraf innevarande år kunnat taga sin början.
Vidare hafva, genom inbördes testamente af den 30 Januari 1858, numera aflidne Hof-Marskalken och Kommendören Johan Predrik Aminoff och hans elterlefvande hustru Fru Anna Charlotta Aminoff, född Aminoff, förordnat att, sedan endera af dem med döden afgått, skall ur deras gemensamma bo utbetalas till Riddarhus-kassan en summa af 10,1100 R:dr R:mt, deraf likväl räntan, beräknad till fem procent, skall årligen och oafkortad tillfalla den efterlefvande makan i dess lifstid, samt att, efter bådas död, skall af räntan å det donerade beloppet, hvilket då gifves namn »HofMarskalken J. F.
Aminoffs och dess Fru A. C. Aminoffs donationsfond», först till Riddarhus-kassan årligen afgå 5 0 R:dr R:mt samt återstoden fördelas i 3 lika stora pensioner, hvilka RiddarhusDirektionen årligen tilldelar 3 behöfvande flickor af adlig börd och bland dessa åtminstone eg af Testatorernes familjnamn, såvida någon med detta namn och till pensions erhållande eljest qvalificerad dertill anmäler sig som sökande.
I anseende till boets ännu icke afslutade utredning hafva dessa donations-medel 1 i k v lil icke ännu kommit Riddarhus-Direktionen tillhanda.
Slutligen har aflidna Enke-Friherrinnnn Wilhelmina Wrangel von Brehmer, född Beck-Friis, i lifstiden, genom testamente af den 10 Februari 1858, förordnat, att utaf den hälft af hennes qvarlåtenskap, hvaröfver hon eldigt gällande lag egde att förfoga, skall en summa stor »16,666 Hulr 32 sk.
Riksmynt» afsättas och under namn af Beck-FYiisiska Donationen, till förvaltning af Riddarhuset emottagas; att, om hennes slägtinge Fröken Eva Marie Sofie Eleonora Gustafva Horn öfverlefver testamentsgifverskan, skall hon ega att årligen i sin lifstid uppbära räntan af dessn medel; att, i motsatt händelse, äfvensom efter bemälda Frökens död, skola 2 fattiga enkor efter Svenska adelsmän, hvilka enkor RiddarhusDirektionen egde att utnämna, till hälften hvardera i sin lifstid uppbära räntan, samt att efter enderas eller begges död RiddarhusDirektionen bör utnämna en eller tvänne sådana räntetagare och så framgent i evärdliga tider.
Elter att hafva anbelallt bevakning af detta testamente, har
Direktionen ännu icke erhållit någon säker underrättelse, huruvida inbetalning af de sålunda testamenterade medlen kan vara att påräkna, § 2.
Den kapitations afgift, som egentligen endast till bestridande af kostnaderne för reparationer å Riddarhuset, varit bestämd att under de 3:ne sistförflutne åren erläggas med 1 R:dr R:ko årligen af hvarje mantalsskrifven adlig mansperson, som för lön eller förmögenhet betalar bevillning, har under samma tid, enligt kassnräkningarne, influtit med tillsammans 10,996 R:dr 71 öre Runt, men den genom denna afgift bildade Ueparations-fondens fordringar och tillgångar, hvilka vid 185 5 års slut utgjorde 52,072 R:dr T 78 öre, uppgingo vid sistlidne års slut, efter afdrag af fonden9 skulder, till endast 2,236 R:dr 44 öre, hvilken förminskning härrört dels af den, enligt Ridd. o. Adelns beslut vid sista riksdag, af Reparations-fonden bekostade ersättningen, uppgående till 3,859 R:dr 7 5 öre, till Wadstena Jungfrustifts-kassan för genom stöld förlorade medel, och dels af de sednaste årens högst betydliga reparation9-kostnader.
Härtill kommer, att de utgifter, som under loppet af innevarande år måst påföras denna fond, uppgått till så stort belopp, att, jemte det fondens behållning är inskränkt till ett kapital-belopp af 900 Rull- R:mt, fondens skuldsättning nu uppgår till 54,900
R:dr, samt att återstående utgifterne för nu pågående reparationer eller andra i denna berättelse längre fram omnämnde arbeten, om hvilkas utförande beslut redan blifvit fattadt, kunnat beräknas till omkring 62,000 R:dr, allt R:mt.
Sedan likväl Höglofl.
Ridd. och Adeln vid sednaste riksdag, då redan knnde förutses, att ifrågavande fonds tillgångar ej kunde blifva tillräckliga för bekostandet af de förestående reparationerna, beslutat att från och med år 1858 och tillsvidare öka den årliga kapitations-afgiften från 1 Rulr B;ko till 5 R:dr R:mt, om hvilken förhöjda afgifts uppbärande ock, i anledning af Ridd. och Adelns underdåniga anhållan, Nåd.
Kungörelse blifvit af Kongl. Maj:t under den 5 Februari 1858 utfärdad, hoppas Riddarhus-Direktionen, att, om vid detta stadgande får förblifva, samt Ridd. och Adeln, som vid sednaste riksdag beslöt, att hvad utöfver reparations-fondens tillgångar intill nästa riksdag funnes för reparationen af grnndmurarne under Riddarhus-byggnaden behöfligt, finge af Riddarhus-kassan eller någon annan under
Direktionens förvaltning stående fond, förskjutas till reparations-fonden, att tills vidare särskildt bokföras, intilldess framdeles beslut kunde fattas om anslående af medel till ersättning för förskotten, behagade medgifva, att dylika låne-transaktioner äfven vid framdeles förefallande behof få uppgöras, Reparations-fondens skulder, jemte de framtida reparations-kostnaderne skola småningom kunna med de inflytande förhöjda kapitations-afgifterne betäckas. § 3.
Stamtaflorna öfver de n Riddarhuset introducerade ätter hafva blifvit i möjligaste måtto kompletterade, medelst begagnande af alla de tillförlitliga upplysningar, som genom Presterskapets årligen afgifna uppgifter, officiela tidningar och meddelanden af slägternes egne medlemmar kunnat erhållas; men som derigenom likväl ej kunnat vinnas all den fullständighet, som vore önskvärd, föraulåtes Direktionen vördsamt hemställa, det Höglofl.
Ridd. och Adeln behagade, liksom vid många föregående riksdagar skett, besluta och i Riddarhus salen låta anslå en uppmaning till Ståndets medlemmar, att i Riddarhus-kansliet taga en noggrann kännedom om beskaffenheten af sina ätters stamtafior, samt derefter meddela alla de för kompletterandet deraf erforderliga upplysningar, som möjligen kunna anskaffas. 8 s ',' Introduktion å Riddarhuset har efter sednaste riksdags-berättelses afgifvande blifvit meddelad följande ätter: N:o 400.
Friherre Bergenstråhle.
N:o 2324.
Herr Ericson.
N:o 2325.
Herr Fåhraeus N:o 2326.
Herr Waern. N:o 2327.
Herr Huss.
N:o 2328.