Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är högst nödigt att jemte det genom presterskapets och andra för sedlighet och dygd nitälskande personers allvarliga bemödanden att med lära och lefverne bibringa ett aktningsvärd! förhållande i denna punkt, osedligheten stäfjas, man likväl ej smickrar sig med den föreställning att kunna så kraftigt kämpa mot detta tidens öfverhandtagande onda, att ju ej förmedelst Statsmakternas mellankomst, det likafullt ur moralisk synpunkt blifver en helig pligt att för de oskyldiga barnen bereda den omvårdnad och hjelp, som deras första, värnlösa tillstånd af medmenniskor, med förmåga alt stödja och hjelpa, högt påkallar.
En och annan af de föregtde talarne hafva fört oss in på ett gebiet som icke borde blifva föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, det nemi., huruvida Ständerna böra eller icke böra göra något i sjelfva hufvudsaken.
Här är endast formfrågan som skall afgöras, d. v. s. huruvida den ifrågavaride motionen bör på grund af 56 § i Riksd.Ordn. remitteras eller icke.
Såsom skäl för remiss har hufvudsakligen åberopats, all komitéens betänk, så nyligen blifvit afgifvit, att man icke vid riksdagens början hade reda på huru med frågan sig förhöll.
Jag ber då att få lemna den uplysning jag erhållit, af en person som deltagit i komiléens förhandlingar, nemi. ali komileen i Juni månad 1850 hade slutat sina förhandlingar och att dess betänk, kort derefter blifvit till K. M. och Ecklesiastik-Depart:tet afgifvit.
Ytterligare ber jag att få anföra ett skäl, såsom bevis uppå att saken vid början af riksdagen icke varit okänd, och det är, att StatsCtsk:s Inkomstafdelning, då den genast i början af riksdagen till granskning föreliade revisorernas berättelse, beslöt att, på grund af R.
St:s Revisorers anmärkn-.r mot Barnhusdirekt., hos K.
M. framställa en und. anhållan derom, att undersökning måtte ske och att, derest anledmr förefunnos, att Direkt, i ett eller annat hänseende låtit komma sig felaktigheter till last, den derföre skulle ställas till ansvar.
Men då saken förekom i StatsUtsk:s plenum, uplystes, att K.
M. under någon dag i December månad hade i Statsrådet beslutat, att handlingarne i målet skulle till Jutitie-Kansleren öfverlemnas och endast på denna grund förföll i Utsk:s plenum den 4* G2 Den 30 Juli. anmälan i delta hänseende som
Inkomst-afdelmn hade ansett sig pligtig att föreslå Ständerna.
Allt detta synes tydligen utvisa att saken vid början af riksdagen varit fullkomligen känd och att den som då velat väcka motion i frågan, hade ganska lätt kunnat skaffa sig alla de uplysningar som föreftnnas.
Men nu sedan Stockholms stad har förklarat, alt staden intet vill göra, sedan den väl kastat allt från sig, då tycker man tiden vara inne att begära det Sländerna åter skola öpna Siatens pung, lika som icke andra behof förefunnos sorn kunde taga dess tillgångar i anspråk.
För min del tror jag att, förr än Stockholms stad visat att den vill i hufvudsaklig mån bidraga till målets vinnande, bör icke Staten dertill lemna något bidrag.
Men delta rörer saken; hvad formen beträffar har jag redan yttrat mig, och får endast vördsamt förnya min anhållan om vägrande af remiss utaf denna motion.
Hr von Troil bar gifvit ett lysande efterdöme huru man kan sammanblanda saker som icke höra tillsammans.
Det är icke komilerades berättelse som lemnat uplysningarne om huru det verkligen stod till och hvilka behofven voro för Barnhusets understödjande m. m.
Komiterade voro tillsatte med anledn. af R.
Sus Revisorers gjorda anmärkn:r mot förvaltningen, och hafva utredt och uplyst de misstag, de försummelser, eller hvad namn man vill gifva det, som den gamla Direkt, gjort sig skyldig till, men ingalunda hafva de upgifvit hurudan verkets ställning var.
Jag trotsar både Hr von Troil och Hr Fåhraeus att kunna framvisa ett enda dokument, äldre än det af nuvar:de Direkt.
, som tillsattes af K. M., sedan komiterades berättelse ang:de misshushållningen och den dåliga förvaltningen varit inför K.
M. föredragen, och K.
M. afsatt elen gamla och tillsatt försl en provisorisk och sedan denna styrelse.
Jag trotsar, säger jag, hvilken som helst att kunna framlägga ett enda dokument, som framställde huru verkliga förhållandet med debet och credit var, innan detta dokument i April eller Maj detta år afgafs.
Att man ryktesvis kunde sluta sig till att det hushållats illa, vill jag gerna medgifva, men bestämda upgifler om verkliga förhållandet egde man icke före Maj månad delta år.
I den händelse man icke skulle bry sig om delta förhållande nu och icke ville remittera motionen samt sålunda, genom en ensidig och oriktig tolkning af grundlagens föreskrift i 56 § af Riksd.Ordn., afskära frågans behandling af Utsk. och Ständer i sak, så får jag nämna, att jag anser mycket sannolikt, alt Stockholms kommun icke åtager sig hela kostnaden.
Det högsta jag tror att man kan åstadkomma, och hvartill jag skall söka medverka, är att af Stockholms stad söka tillvägabringa inköpsafgifter för alla de barn, tillhörande Stockholms kommun, som äro i behof att blifva inköpta på Barnhuset, och hvilkas föräldrar sakna tillgångar dertill.
Men till underhåll af den gamla inrättningen, hvartill en brist af 39,000 r:dr är upgifven, tviflar jag på att man af Stockholms stad kan erhålla något bidrag.
Jo den, att i händelse den höga inköpsafgiften måste bibehållas endast rikare personer kunna Den 30 Juli. 33 begagna sig af denna inrättning, men alt den fattige derifrån blir utesluten.
När åter i annat fall tillgångarne icke räcka till, huru skall det då gå till?
Jo man får vräka ut barnen; — hvart taga de då vägen? —det vet man icke.
Vår Herre är kanhända litet barmhertigare än de talare som yttrat sig mot remiss af motionen, och genom Dess godhet skulle väl möjligen de arma värnlösa finna räddning; men skulle en sådan, hvarje hjerta krossande, händelse inträffa, så vill jag åtminstone förklara, att jag icke haft någon del deruti.
Äran deraf lemnar jag åt de Hrr som äran tillkommer.
Jag skulle visserligen icke ännu en gång upträda i denna fråga, om icke den siste värde talaren med så mycken lietta förklarat, att af Komiterades år 1850 till K. M. afgifna betänk.
, ingen uplysning kunde vinnas i afseende på Barnhusets financiella ställning.
Jag ber då alt få tillkännagifva, att jag af en här närvarande person, som häst torde vara i tillfälle att bedöma saken, efter han deltagit i komitéens öfverläggningar och beslutets upsättande, erfarit, att komiterade, icke blott fullständigt utrett Barnhusets hela tillstånd, såväl till inkomster som utgifter och dess deficit, utan äfven hos K.
M. föreslagit alla de åtgärder som sedermera blifvit vidtagna, äfvensom upgjort förslag lill det reglemente som K. M. sedan sanktionerat.
Jag har endast velat lemna dessa uplysningar, på det alt Hr Rosenblad må finna, att mina upgifter torde i della fall mera öfverensstämma med verkliga förhållandet, än den värde talarens.
För öfrigt hyser jag kanske lika stora sympathier för Barnhuset sorn Hr Rosenblad, men tror likväl, att grundlagens stadgande bör blifva en sanning, och anser icke Riksd.Ordnrs 56 § vara en §, som efter hvars och ens enskilda tycke kan utdragas eller hopsnörpas, d. v. s. som vid vissa tillfällen kan gifva anledn. lill remiss, och som man vid andra tillfällen kan begagna för att vägra en sådan, utan alt man måste tillämpa denna § lika vid alla tillfällen.
Derföre anser jag R. o. Ad. handla orätt, om remiss nu medgifves, då R. o. Ad. på grund af samma § vid så många föregående tillfällen har vägrat remiss, der skälen kunde hafva varit lika talande och giltiga som nu.
Hr F åhrscus:
Jag är icke i tillfälle nu att framdraga den officiella handling som rörer det förhållande jag nyss omförmält, men då Hr Rosenblad trotsat sina vedersakare att kunna upgifva något förhållande som uplysle den ifrågavar:de nedsatta ekonomiska ställningen inom Barnhuset, vidare än genom den tryckta handling han åberopat, så vill jag, såsom tillägg till hvad Hr von Troil anfört, tjena Hr Rosenblad med den uplysning, att Barnhusets förvaltning har, likasom all annan offentlig förvaltning, varit förenad med räkenskap, och att denna årligen varit underkastad offentlig revision.
Derutaf har tillräcklig uplysning kunnat fås för att inhemta hurudan ställningen varit.
Jag uprepar hvad jag redan tillförene yttrat, att jag ingalunda förnekar frågans vigt, och gör full rättvisa åt motionärens 54 Den 30 Juli. goda afsigt, men jag är förvissad alt om verkligen ställningen vore så hjertskakande som man velat skildra den, så kan man väl icke draga i tvifvelsmål, att ju icke Hr Ofverstålh., hvars nit och omtanka för stadens båsta icke af någon lärer betviflas, skulle hafva i god tid, antingen genom Styrelsen, eller såsom ledamot af delta Stånd, gjort framställning i ärendet lill vinnande af det ändamål som motionären åsyftat.
I hvad fall som helst, och då jag förnummit att samma motion som här är i fråga, lärer vara väckt i llere andra Stånd, och jag, på grund af äldre exempel, tager för gifvet att den i något Stånd torde blifva remitterad, så lägger jag icke så mycken vigt på hurudan utgången här månde blifva, men har icke kunnat undgå alt
Därmare fästa mig vid den framställning hvarmed Hr Rosenblad slutade sitt sednaste anförande.
Jag vill i anledn. deraf blott förklara, att jag söker ingen ära med mina offentliga handlingar, och den ära som kan anses ligga deruti att mot bättre öfvertygelse handla mot grundlagens föreskrift, försakar jag i hvarje fall gerna.
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, om R. o. Ad. ansåge remiss af Hr Thams ifrågavar:de motion böra medgifvas, och ropades dervid starka nej, blandade med ja, hvarefter H. Ex. förklarade det han trott sig finna att nej varit öfvervägande.
Cederström och Hr Rosenblad begärd votering, uplästes lill justering och godkändes följande votertspropos.:
Den, som bifaller att Hr Thams motion, angtde Statsbidrag till Allmänna Barnhuset i Stockholm, remitteras till Ulsk., voterar Ja ; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, vägrar R. o. Ad. remiss af förenämnde motion.
Vid voteringens slut befanns att rösterne utfallit som följer:
I anledn. häraf hemställde H. Ex. Hr Frih. o.
Landtm, om R. o. Ad. bifölle att den nu bifallne remissen linge ske till Statsoch Bevilln.Utskm, hvilket bifölls.
Föredrogs Ilederv.
BondeShs i gårdagens plenum på bordet lagda prot.uidr.
N:o 315, innefattande inbjudning till Medstånden att instämma i BondeSt:s, vid pröfning af Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:s utlåt.
N:o 121, i anledn. af väckte motioner rör:de skjutsningsbesvär fattade beslut.
Palmstjerna, Carl Otto: R. o. Ad. har, efter en icke så obetydlig diskussion fattat sitt beslut i detta ämne, och BondeSt-.s nu uplästa prot.uidr. innehåller icke några skäl som ytterligare hafva tillkommit eller som enl. mitt förmenande kun - Den 30 Juli. 55 na föranleda R. o.
Ad. alt frångå silt förut fattade beslut.
Det vore visserligen för R. o. Ad. serdeles angenämt alt kunna instämma i BondeSt:s önskningar, men här är icke fråga om att göra hvad angenämt år, utan att göra hvad som är rätt, och sålunda torde R. o. Ad. erinra sig, alt under föredragningen af Utsk:s förra förslag, sådana skäl anfördes, som föranledde R. o. Ad. att fatta ett beslut, motsatt det som BondeSt. fattat.
Jag anser derföre för min del att R. o. Ad. icke bör hafva funnit några skäl för frångående af sitt förut fattade beslut, utan att således BondeSbs inbjudning endast må läggas till handlingarne.
H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade antaga förevar:de inbjudning.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomne mern., ullåtin och betänkm nemi. från Constilulions-Utskoltet: N:o 18, med förslag till ändring i 3 mom. 14 § Riksd.- Ordn. rör:de grunderna för röstberäkningen vid riksdagsmannaval i städerne; N:o 19, med förslag till ändring i 1 mom. 14 § Riksd.Ordn., rör:de represenlalionsrättighelen för Slockholm; N:o 20, i anledn. af ålerremisserne af de uti mern.
N:o 9 afgifne förslag till ändringar och tillägg i 28 § R.F. Stats-Utskottel: N:o 269, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse ang:de utbetalning af det vid 1847 och 1848 årens riksdag beviljade bidrag till en pensionsfond för Borgmästare i städerne utom Stockholm, samt Kommissions-landlmåtare jemte deras enkor och barn; N:o 270, i anledn. af väckt motion om gratifikation eller pension åt Akademi-adjunkten Ramström; N:o 271, i anledn. af dels K. M:s nåd. propos., i fråga om grunden för beräkningen af reservräntorne vid båtsmanshållet i Blekinge, dels enskilde i ämnet väckte motioner; N:o 272, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse i fråga om förändrad beräkningsgrund för båtsmansvakans-afgiften af nyroterad jord inom Blekinge län m. m.; N:o 273, i anledn. af väckt motion om Ruslhållarnes inom Kungsöhrs fögderi befrielse från erläggande af nu utgående lösen för dagsverken, hvilka af deras stamhemman utgöras, och rättighet att tillgodonjuta de dagsverken, som af deras Augments hemman utgå; N:o 282, i anledn. af K. M:s nåd. skrifvelse lill R.
St:s 56
StatsUlsk., ang:de eftergift af flen en del skattskyldige inom Götheborgs fögderi af Götheborgs oclt Bohus län ådömde ersättningsskyldighet, i följd af förre Kronofogden Chr.
Öhboms balans; La g-Utskottet: N:o 39, i anledn. af K.
AI:s nåd. propos., om antagande af ny vexel-lag; Alllmänna Besvärs- och Ekonom i-Utskottet: N:o 126, i anledn. af väckt motion, att rasering af någon rikets fästning icke måtte vidtagas, innan R.
St. kommit i tillfälle alt sig deröfver yttra; samt N:o 127, i anledn. af väckte motioner om inrättande af Sockenbibliothek.
Slutligen anmäldes och lades till haudlingarne ankomne prol.- uldr. från de öfriga RiksSbn nemi. från PresleSt. af d. 21, 23, 25 och 26 dennes samt från Borgare- och BondeSbn af samma dagar samt jemväl d. 19 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 2 e. ni.
In fidem protocolli, Albert Munck. 0- Lördagen den 2 Augusti 1851.
Justerades 10 prot. uldr. för d. 30 sisth Juli samt nedannämnde från Exped.Utsk. inkorane förslag tilt R.
Sl:s underd. skrifvelse lill K. AI.
N:o 126, ang:de ersättning för omkostnader, i ani. af DD. KK. HH.
Kronprinsens och Kronprinsessans förmälning; N:o 127, ang:de låne-understöd för återuppbyggandet af den nedbrunna delen utaf staden Lidköping, samt verkställandet af ny tomtreglering derstädes; N:o 128, ang:de sökt anstånd med inbetalningen af de för hamnbyggnadsarbetena i Cimbritshamn beviljade lån; N:o 129, ang:de jemförelse emellan nuvarande Statsinkom - Den 2 Augusti. 57 sier och utgifter med enahanda inkomsters och utgifters belopp åren 1809 och 1810; N:o 130, ang:de restitution till Reg:ts-skrifvaren J. C. Kant af oriktigt debiterad lönebevillning vid Uplands Reg:te; N:o 131, ang:de restitution lill Reg:ts-skrifvaren P. G. Hanngren af oriktigt debiterad och derefter erlagd lönebevillning vid Da)-Reg:let; N:o 132, i fråga om verkställigheten al beviljade restitutioner utaf Riksg:skonl.; N:o 133, ang:de Sala Silfververks ränte-ersättningsfond för redogörelsetiden från och med d. 1 November 1846, lill samma dag 1849; N:o 134, ang:de förändring i 1827 års Rese-reglemente; N:o 135, ifråga om KroDOskjutsens utgörande af reservhemman; samt N:o 136, ang:de granskning af de i Statsrådet förda prot.
Äfvenledes justerades ett från Exped.Utsk. under N:o 8 afgifvet förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de granskning afSlatsrådsprot:ne.
Företog R. o. Ad. val af en Direktör och en Suppleant vid det blifvande Lånekontoret i Wisby, och befunnos vid valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Direktör Öfverste-Löjlnanten och Riddaren Kuut Bildt; med 29 röster, samt tilj Suppleant Häradshöfdingen Adolf Ludvig Strussenfelt, med 29 röster.
Anmäldes till bordläggning ett från Const.Utsk. inkommet mern.
N:o 21, med förslag till voler:spropos:r, i anledn. af RiksSt:ns olika beslut ruride de uti mem:n N:o 7 och 10 afgifne förslag till åtskilliga ändringar i grundlagarne.
Då ett snart afgörande af detta mål kan vara af inflytande på riksdagens slut, vågar jag vördsamt hemställa, att det måtte upföras främst på föredragmslistan för nästa plenum.
Uppå af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, i anledn. häraf framställd propos. beslöts att Coust.Utsk:s nu bordlagda mern.
N:o 21 skulle upföras främst å föredragmslistan för nästa plenum. 58 Den 2 Augusti.
Vidare anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne ullåt:n, raein, oell betanien, nemi. från Stals-Utskottet: N:o 274, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de bildande af en fond till understöd för afskedade Folkskolelärare; N:o 275, i anledn. af K.
St. aflåtna nåd. skrifvelse, ang:de inqvartcringsskyldigheten i Stockholm; N:o 276, i anledn. af K.
M:s nåd. remiss till StatsUlsk. af underd. ansökan om nedsättning uti eller befrielse från det för indragne Korporalsboställe!
Astorp bestämda arrende; N:o 277, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de försäljning och utbyte af Christianstads f. d. fästuing tillhörande mark; N:o 278, i anledn. af väckt motion om de s. k.
Hvitfeldtska slipendii-hemmanens försäljning till skatte; N:o 279,__i anledn. af väckt motion att det vid Arvika köping belägna Ofverjägmästarebostället Gäte må vid nuvarande innehafvarens afgång öfverlåtas till nämnde köping; N:o 280, i anledn. af väckt motion om nedsättning af räntan å Laneforss qvarn i Kinda härad af Östergöthlands län ; N:o 289, ang:de verkställd omröstning i ani. af RiksStms skiljaktiga beslut, rör:de dels extra Statsanslag till föremål, tillhörande lista, 4:de, 5:te, 6:te och 7:de hufvudtitlarne, dels ang:de utsockne frälsehemmanens i Halland skyldighet att erlägga rotevakans-medel; N:o 290, i anledn. af väckt fråga om afskrifning utaf en upbördsbrist hos numera afl.
Kronofogden J.
M. Huss; Stats- och Banko-Utskotten:
N:o 35, med förslag till vissa förändrade föreskrifter i fråga om godtgörande af kostnaden för Kopparmyntningen m. ra.; N:o 36, i fråga om återbetalningen af Myntverkets äldre skuld till R.
S(:s Bank; . Bevillnings-Utskottet: N:o 18, i anledn. af R.
Sits olika beslut, angtde grunderne för den blifvande allmänna bevillningen och föreskrifterne förderas tillämpning; N;o 19, i anledn. af RiksStrns olika beslut, ronde stämplade pappers-afgiften; N:o 20, med rättelse af det i mern.
N:o 14, afgifna förslag till voterispropos.
N;o 112; N:o 21, i anledn. af väckt motion om uphörande af sjölullarne vid Stockholm; Den 2 Augusti. 59 N:o 22, i anledn. af väckt motion, att förbrulel gods, i st. f. att tillfalla Staten, lior återställas afsändaren; Banko-Utskottet:
N:o 68, ang:de förrättad revision af BankoDiskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1850; N:o 69, med hemställan att en gratifikation måtte få utanordnas lili Vaktmästarne vid BankoDiskont-verket; N:o 70, i anledn. af väckte motioner, ang:de decimal-systemets införande i afseende på mått, mål, vigt och mynt.
Banko- och Lag-Utskotten:
N:o 1, i anledn. af väckte motioner, ang:de förändringar i lagstiftningen för Prival-banker; Allm.
N:o 123, i anledn. af väckt motion om åtgärders vidtagande för verkställighet i Sverige af Norska och i Norige af Svenska embetsmyndigheters beslut; N:o 124, i anledn. af väckt motion om undersökning af förhållandet med Klockarejordarne på Gottland; N:0 125, i väckt fråga om optionsrätt för Arrendator af annex- och mensalhemman, eller för hans enka eller barn, vid nytt arrendes afslutande; samt N:o 128, i anledn. af väekt motion om grundräntornes fördelning och nedsättning.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 29 och 30 sisll.
Juli på bordet lagda utlåt.
N:o 265, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 44, ang:de utbetalning af stadgad ersättning till vittnen i brottmål, då den tilltalade saknar tillgång, eller ersättningsskyldighet icke kan honom åläggas.
Hr Printzensköld, Carl: Det Höglofl.
StalsUtsk. har, såvidt jag kunnat inhemta af detta betänk., icke i ringaste måtto vederlagt de skål, som föranledt R. o. Ad. äfvensom, efter hvad jag tror, andra RiksStånd, att återremittera detta betänk.
Jag minnes att det förnämsta skälet, hvarföre man ansåg förslaget icke kunna bifallas, var det att vederbör:de Kronofogdar eller Magistrater icke egde om händer sådane medel, som till de i fråga var:de ersättningarne finge användas.
Man invände då hvad som ännu icke blifvit vederlagdt, nemi. alt genom dessa förskotter ifrån Landtränlerierna, skulle till Kronnfogdarne öfverlemnas vida större kontanta belopp, ån som borde finnas i deras händer.
Om upbörden går ordentligt, så har Kronofogden icke under längre lid större penningesummor om händer.
Det är hans skyldighet, att aflefverera lill Landtränteriel allt hvad han upbär, och endast under krig och dylika tillfällen får undantag derifrån 60 Den 2 Augusti. ega rum, då det är absolut nödvändigt alt förse
Kronofogden med förskolter till nödiga kostnaders betäckande för transporter och dylikt.
Dessa kostnader kunna dock på förhand någorlunda bestämdt beräknas, så att Kronofogden icke får om händer annat eller mera, än det, som han är skyldig, att inom kort lid redovisa.
Nu återigen, om han blir skyldig att utbetala ifrågavar:de ersättningar lill vittnen i brottmål och således måste förses med medel dertill, så skulle derigenom en utväg beredas hooom, alt med hvad han sålunda förskottsvis får om händer, betacka sin balans på kronoutskylderna.
Den lätthet, som skulle upstå för parterna, i händelse Utsk:s förslag antages, att utfå denna ersättning är sannerligen icke af något värde, jemförelsevis med den våda för Statens medel, som skulle upstå, om desamma öfverlemnas åt en mängd fogdar i landet, hvilka kunna på sätt jag nyss anmärkt, medlen förskingra.
Jag anser saken ingalunda vara af den vigt och betydenhet, att man skulle underkasta Staten eli sådant äfventyr.
Jag har på den plats jag i 17 år förvaltat, haft tillfälle att se, huru vådligt det är att lemna ål Ordinarie
Upbördsmän flere särskildte medel om händer, hvilka icke skola samtidigt redovisas.
Del har ofta varit eli medel för dem att år efter annat dölja sitt obestånd och att derigenom allt mer och iner skada del allmänna; hvadan jag för min del afstyrker bifall å Utskis förslag.
Palmstjerna, Carl Ollo: Det kan icke nekas, att Statens risk för de hos Kronofogdarne innestående medlen ökas genom bifall till detta förslag, likväl på ett temligen inskränkt sätt, ty hela den tillökning, i de förskott eller den redovisningsskyldighet, som Kronofogdarne genom detta förslag, skulle erhålla, kan aldrig upgå till högre belopp än 20 a 50 r:dr, med undantag af serdeles utomordentliga händelser, hvilkas inträffande man svårligen kan föreställa sig.
Då torde R. o. Ad. väl finna, att
Kronofogdens balans icke gerna kan beredas genom så obetydliga förskottsmedel, som dessa summor möjligen kunna utgöra.
Dessutom är det notoriskt och måste af hvar och en, som känner förhållandet inom länen medgifvas, att en Kronofogde aldrig kan vara utan förskottsmedel, om äfven till ringa belopp, för att bestrida de utgifter, som kunna upkomma i afseende på kronotransporter och andra så beskaffade föremål, som icke kunna upskjutas, så vidt man icke vill fordra, att Kronofogden skall af egna medel sådana utgifter bestrida.
Det enda tillfälle, då Kronofogden mäste vara utan någon skilling oredovist, är under tiden ifrån upbördens aflefvererande intill början af den nästföljande upbördsstäraman.
Då mäste alla förskotter, som varit erhållna, vara redovisade, men för öfrigt •— den siste talaren må, såsom i besittning af stor erfarenhet, säga hvad han behagar — så kan Kronofogden, åtminstone i det län, der jag tjenstgör, aldrig vara utan förskottsmedel, men mäste alltid redovisa dem före slutet af hvarje år eller början af dét nästkommande, innan upbördsstämmorna börjas, och jag förmodar att förhållandet äfven är sådant in - Den 2 Augusti. 61 om alla de län, der transporter och kommenderingar understundom gå igenom, hvilka icke kunna uppehållas af sådan orsak, alt Kronofogden måste skrifva till K:s Bef:h:de för att få 20 r:dr till betäckande af utgifterna för de skjutspenningar, som erfordras.
Härigenom tror jag mig hafva ådagalagt, att det äfventyr, som Staten Aan komma att utsättas för, om detta Utsk:s förslag bifallen, är intet eller åtminstone så ringa, att det icke kan lagas i betraktande, såsom något medel att öfverskyla en balans, enär beloppet icke kan öfverskjuta 20 ä 30 r:dr.