Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag ansåg nemi., att då ett Stånd, på framställning af dess ordförande, lägger ett betänk, till handkna, har Ståndet genom denna utgärd, samt då inta anmärkningar blifvit gjorda, uttryckt sitt gillande af betänk.
Jag har äfven trott, alt då grundlagen icke omtalar riksdags prorogerande, borde en derom väckt motion icke kunna remitteras till något Utsk. utan hade Talmannen i det Stånd, der den väcktes, i8o Den i3 S ej» t em her. bort vägra propos. på remiss af densamma, och af samina skäl tror jag Hr Gr. o.
Landtm, af grundlagen vara förhindrad att af R. o. Ad. fordra ett bestämdare uttrvck af Ståndets tanke, än det, som redan blifvit afgifvet genom det förra betänkts läggande till handJtna.
Jag har således i Utsk. varit af den tanka, att Utsk. kunnat genast förklara, att a:ne Stånd stadnat emot a, enär atnc Stånd återremitterat betänk., och 2tne andra Stånd lagt detsamma till handbna , eller ock genast hänskjuta frågan' om remissen, på grund af 3 mom. 29 5 Riksd.Ordn., till Constit.
CJtskts afgörande.
H. Ex. Jfr Gr. o. Landtm, hemställde, örn icke, då Oecon.
Utskts memor. nu endast koniiue att läggas på bordet, R. o. Ad. skulle behaga uppskjuta ali vidare discussiop i ämnet.
Företogs val af 12 Electorer och 4 Suppleanter till utseende af R.
St:s Just.ombudsmans’ efterträdare, i fall hap innan nästa riksdag skulle med döden afgå; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ordinarie Electorer: N:o 5i Gr. Posse, Arvid 31 röster.
„ 133 v Snoilsky, Nils 3i „ „ 20 Frih.Bonde, fullm. Gr. von Fersen, Hans 31 „ „ 59 „ Rålamb, Claes 3i „ „ öio Hr Drakenhjelm, fullm.
Adolph 31 ,, „ 792 „ Lagerhjelm, Pehr 31 „
„ 1872 „ Silfverstråle, Gust. ...... 3i ,, 1979 „ Brakel, Gust.
Anton 3 ,,2161 „ af Zellen, Nils Wilh 3i „ „ 2262 „ Hegardt, Christ.
Bernh. . . . . 3i ,, „ 2287 ,, af Roleåi, Joli. Samuel..... 31 „ „ 2298 „ af Billbergh, Joh. Peter . . . . 3r ,, Suppleanter: N:o 382 Frih. Franc Sparre, Bengt Erland , . 31 röster.
,, 1470 Hr Riben, Carl Wilh.. ...... 3i „ „ 16^0 „ Braunerhjelm, Ferdinand . . . 3i ,, „ 220 Frih. Palmstjerna, Carl Otto . ... io „ sedan lottning blifvit anställd emellan pHa
Hrr, hvilka erhållit 31 röster. H. R. o.
Ad. åtskijjdes kl. f till 2 e. m.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 13 e ii j 5 September.
Måndagen den i5 September iS34- Plenum kl. in f. m.
Justerades i prot.utdr. för d. i3 dennes.
Upplästes lill justering och godkändes nedannämnda från ser lill K. M., nemi.:
N:o J2Ö. om anskaffande af en militärpost till bevakning vid Malmö lånecontor; N:o 127. i fråga om ändring i K. förordn. d. 19 Peo. 1827, ang:de grunderna och vilkoret! för hemmansklyfning samt afsöndring af jord eller andra lägenheter från hemman; N:o 128. ang:de inrättandet af en skola i staden Rorgv holm pu Öland.
Justerades pleniprot. för d. (5 sisth Aug. f. na.
Snoilsky, Fredr., hade inlemnat följande:
Hrr Eleetorer hafva täckts visa 111ig det förtroende att välja mig till ledamot i R.
St:s Bevilln.Utsk,; men dä ruin tid förut är så upptagen genom de dagliga och trägnafgöromål, mig-åligga såsom embetsman inom R.
St:s Bank; att dessa båda befattningar, ehuru med bästa vilja å min sida, icke stå att förena, nödsakas jag vördsamt afsäga mig förstnämnde uppdrag.
Skjöldebrand, Knut, hade till prot. ingifvit ett så lydande anförande:
Hindrad att kunna emottaga den plats i Allm.
Besv.- och Oecon.Utsk., hvartill H. R. o. Ad:s Hrr Eleetorer benäget behagat utvälja mig, får jag härigenom vördsammast afsäga mig densamma.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm- anmodade Hrr Eleetorer att skyndsamligen utse nya utsk:sledamöter i de sålunda afgångnas ställe.
Hr Silfverhjélms, Carl Adam,d.
11 den^ nes på bordet lagda motion, angtde anstånd med inbetalningar samt lagsökningar för discontverkens räkning för de or» ter, der cholerafarsoten härjat.
Jag hyser intet tvifvel, att ju icke BancoUtsk. kommer att afstyrka Hr Silfverhjelms motion, och jag skulle visserligen anse det vara öfverflödigt att fästa Utsk:s uppmärksamhet på den rubbning i allmänna och enskilda creditförhållanden, som motionens bifallande lomme att medföra, såvida det icke vore mig bekant, att motioner af enahanda syftning lära blifvit väckta i de öl - D c ii 15 September. riga Stånden.
Jag liar derföre, för min del, velat förklara, att jag aldrig kan komma alt med min röst biträda ifrnguvar. förslag.
Jag anser ett obrottsligt uppfyllande af ingångna förbindelser vara ett oundgängligt vilkor för ordning oeh förtroende inom vårt credityäsende.
Vi hafva en beklagansvärd erfarenhet, huru beviljade anstånd gemenligen varit förelöpare till nödvandiga afskrifuingar.
Måhända hade vi oek nu att af enahanda fnedgifvande förvänta samma resultat, oeh föreställningen derom kunde icke undgå att menligt inverka på Bankens credit, helst vid en tidpunkt, då, elter dess öppnande till silfverutvexling, man förmodat, att en ny bana för Bankens förvaltning skulle beträdas.
För öfrigt anser jag, att det ifrågastälida anståndet skulle medföra en orättvisa emot andra iånebehöfvande, hvilka i sådant fall skulle, lande, vara nödsakade stå tillbaka för redan varande låntagares beqvämlighet.
Jag kan nemi. icke finna annat, än att motionens gillande skulle leda derhän, att disconten nödgades inställa sina utlåningar; ty det lärer väl icke vara meningen, att dessa skulle fortgå, oaktadt inbetalningarna upphört, hvilket blefve detsamma sorn att påbjuda en ökad sedidemission
Disconten måste således stängas; och den oreda, som deraf isynnerhet för landsorterna skulle uppkomma, särdeles i närvar, period, tror jag icke komma att uppvägas af fördelarna att hafva undanröjt en och annan lån håfvandes förlägenhet.
Olyckorna af den härjande farsoten äro i sig sjelfva redan nog stora, utan att Representationen bör öka dem genom sina åtgärder.
Det är alltid af vigt vid inträffande oförutsedda och ovanliga omständigheter, att, så vidt möjligt är, de förut befintliga förhållandena komma att fortfara i orubbadt stick.
Under sådana åsigter afstyrker jag bifall till motionen; anhållande, att mina anmärkningar må få åtfölja remissen af densamma, Hr Gunther, Carl Gust ; Det goda ändamål, Hr Silfverhjelm åsyftat, att nemi. hindra de lidanden, hvilka härflyta från den olycka, sorn träffat vårt land, och hvilka lian befarat komma att okas genom den kias i penningerörelsen, sorn är en naturlig följd af hvarje öfvergång från ett obestämdt till ett orubbligt värde hos mvntet.
Detta ändamål önskar jag visserligen må ernås; men det föreslagna medlet anser jag hvarken verkställbar! eller af så kraftig beskaffenhet, sorn H1' Silfverhjelm tyckes hafva föreställt sig.
Det later lätt säga sig, att försigtigheten bjuder att nu använda befintliga capjtaltilIgångar endast till redan började förelag; tiren vid tillämpningen af regeln visa sig slöra olägenheter, och det allmänna bör åtminstone icke lägga sig deri, utan öfverlemna förhållandenas utveckling åt den enskilda omtanknn och industrien, Att nu utfärda jernbref eller, såsom man ock kallat dem, beskärmelsebref för Ban - Den 15 September. i83 kuns nuvar. gäldenärer i vissa orter, måste nödvändigt för mänga blifva skadligt, åtminstone icke nyttigt lör alla; och ändamålet är då förfeladt.
Pä de tider, då utaf Ständerna begångna misstag föranledde dylika jernbref, tillämpades de åtminstone allmänt; men en undantagslag för vissa orter i detta fall skulle otvifvelaktigt blifva mera skadlig än nyttig.
Alt vidare utveckla olagenheterna af motionen anser jag öfverflödigt, enär de 1111 egentligen ordet derföre, att jag anser mig icke kunna nog ofta påminna örn behofvet af verksamma åtgärders vidtagande för den blifvande och till en del redan varande förlägenheten inom ered i t väsendet; och jag begagnar detta tillfälle att uppmana Utsk. och alla deni, som nitälska för det vigtiga andamålet, att söka bidraga dertill.
Det enda medlet är att göra alla valutor mera rörliga.
Då remiss icke lärer kunna vägras, ber jag alt få beledsaga densamma med den önskan, att Utsk. må tillse, huruvida motionen icke instämmer med den, som väcktes vid 1817 års riksdag, att nemi., sedan disconlpapperen förlorat deras gångbarhet, ett anstånd med betalningarna måtte lemnäs, hvilken motion bifölls af alla Stånden.
Örn enahanda orsaker och ändamål böra frambringa samma verkningar, ser jag verkligen mindre fara uti den väckta motionen, än den siste talaren deri velat finna, då förslaget nemi. icke sträcker sig vidare, än till afseende å sådana orter, för hvilka bifall dertill verkligen kan vara af behofvet påkalladt.
Jag ber att härvid få påminna derom, att alla marknader äro inställda, och alt dessa likväl äro de vanliga betalningsterminerna och de vanliga tillfällena för afsättningen af landtmannens varor, hvilka nu emedlertid icke kunna utbytas emot penningar, hvarpå brist för sådana personer altså måste uppslå, — en tillfällig oförmåga, sorn derföre icke vittnar om något verkligt obestånd.
Jag tror, alt sådant fÖrtjenar uppmärksamhet; och dessutom har ju motionären framställt villkoret, att. någon förlust för Banken icke må uppstå.
Jag anhåller, att dessa erinringar må få åtfölja remissen.
Mina motståndare synas hafva förbisett syftningen af min motion, då de trott, att jag blött afsett medgifvande af anstånd med omsättningar.
Detta ändamål är alldeles icke det hufvudsakliga, ty troligen lärer
Discont en i alla fall icke få in sina fordringar från de ifråga var. orterna, förrän olyckan är öfverstånden och de Svåra följderna deraf hunnit något jemna sig; men min egentliga åsyftning är, att fatalierna må bibehållas, fastän omsättningarna icke i råttan tid ingå, så att lånhafvarne icke förlora deras omsättningsrätt.
Man har sagt, att lånetillgångarna för andra derigenom skulle borttagas.
Jag iS4 Den 15 S e p t e m b o r. kan ej fatta det.
Man må vara öfvertygad, alt der sjukdomen rasat, är stagnationen i alla fall sådan, att några oinsättningar icke kunna äga ruin.
Alla executionsåtgärder livi la der både för allmän
Och enskild räkning; och frågan är således icke att förminska Bankens incasseringar, utan endast derom, att genom de otvifvelaktig! uteblifvande omsättningarna inom laga tid liela eapitalet likväl icke ina anses hemfallet till inbetalning, utan möjligen vidtagande lagsöknings»tgärder icke må kunna (träcka sig till mera än omsättningsbeloppet.
Jag ber Utsk. taga detta i noga betraktande; och då motionen verkl. är af stor vigt, samt alla bref, jag erhållit från ifrågavar. orter, med hvilka jag står i närmare relationer, visa såsom högst angeläget, att en skyndsam behandling må åt saken lemnäs, hemställer jag till ordföranden i BancoTJtsk., om man icke kunde hoppas att fä Utsk:s utlät, i frågan inom denna veckas utgång, i händelse af löfte livarom jag afstår från yrkande om särskildt föreläggande för Utsk. att ofördröjligen handlägga ärendet.
Jag förutsätter, att Uaneostvrelsens hörande blir nödigt, och förväntar, att svaret derifrån icke må afgifvas på den beqväma väg, sorn vanligen lärer följas, att nemligen dermed dröja till ordinarie sammankomst, utan att Styrelsen anställer en extra session för frågans pröfning.
Jag har mig bekant, att Bancostyrelsen låtit remisser ligga obesvarade under längre tider; och för alt förebygga sådant i närvar, fall har jag gjort denna erinran.
Det förhållande, Frih.
Boye anmärkt, Var framkalladt af Ständernas egna föregående åtgärder och blef derföre nödvändigt, samt tillämpades då gcnerelt; men skulle man nu gå in på de begärda pautiella undantagen, skulle frågor af samina beskaffenhet alltför ofta uppstå och verka oreda och osäkerhet.
Bifall lil! motionen hade ovilkorligen till följd discontlånerörelsens inställande under flera månader; och huru ofta har man icke hört talas om, luiru olämpligt och vådligt det är alt åstadkomma rubbning i denna rörelse.
Hr Silfverhjelm har talat om provinser, hvarest sjukdomen rasat.
Kan väl Bancostyrelsen pröfva, om icke behofvet är lika stort i provinserna bredvid?
Jag kan omöjligen in'se, att det angelägna ändamålet vinnes på den väg, Hr Silfverhjelm föreslagit, och fortfar att på det högsta afstyrka bifall till motionen.
I anledning af Hr Silfverhjelms till mig.gjorda hemställan får jag svara, att jag icke ännu tagit detj inträde i BancoUtsk., hvartill jag nyligen blifvit kallad, och är således icke i tillfälle att upplysa, huruvida de för närvar, pågående arbetena äro af den beskaffenhet, att de böra afbrytas för det ifrågavar.
För min del skall jag visst icke lugga hinder i vägen för sakens företagan - D«» 15 S e p t« na li e r. de så fovt som möjligt, hvilket jag fullkendigt medger, är af vigt.
H* Silfverhjelm» motion remitterade* till BancoUtsk.
Vid förnyad föredragning af BancoTJtskts d. «i denne* £ m. på bordet lagda betänk.
N:o 36 i anledn. af förrättad revision af ej mindre Bancodiscontverkets räkenskaper och förvaltning, än äfven förra Riksdiscontverkets fortfarande utredning för år i833, blef samma betänk, ånyo lagdt på bordet af Gr. Frölich, Dav., samt Hr Hjärne, Harald.
Ånyo föredrogos och biföllos Qecon.Iltskis d. 11 denne* pä bordet lagda utlåtm:
N:o 114. i anledii. af väckt motion örn förklaring af stadgandet i a sect. 1 cap. 1 § af K. Skolordn. d. 16 Dec. 1830, 1 fråga ora skyldighet att bygga och underhålla skolhus i städerna; N:o 117. i anledn. af väckt motion, att den ännu be» ridna dele* af Smålands HussafregSté måtte afsitta, men, om detta ej bifölles, lindring i rustningsskyldigbeten erhållas ; N:o 118. i anledn. af väckt motion, angtde approbation af 1'ecruter vid de indelta regiterna samt beskaffenheten af boningshusen vid rotetorpet m. m.j N:o iso. i anledn. af väckta motioner, rör:de grunden för beräknande af planpenningar eiler det bidrag, stamrotarna böra affströrotarna erhålla samt flyttning af soldattorp från ett till annat hemmans ägor.
OecömTJtik:» den 11 dennes f. m. på bordet lagds utlåtm:
N:o ii6. i anledn. af gjorda anmärkningar vid Utsk:a betänk.
Ji:o g3, angfde upphäfvande af dubbla tjenstårsberäkningen vid befordringar till ecclesiastrka' embeten och tjenSter, samt K:o 1 tg. i anleda. af åtskilliga föreslagna åtgärder till lindring i rustnings- ö’ch roteringsbeSväret, blefvo ånyo lagda på bordet, det förra på begäran af Frihtna Boy e, Ludv., och von Albedyhll,Carl Gust., samt det sednare på begäran af Hrr Gunther, Carl Gust., och Bogeman, Joh. Ludv* Företogs till pröfning den sedan förlidne gårdag uppskjutna i5:de punkten af StatsTJtskrs memor.
N:o a5o i anledn. af skiljaktiga beslut i några delar af statsregleringen.
TJpplästes ett prot.utdr. från BondeSt. af d. i3 dennes, af innehåll, att ifrågavar. i5:de punkt af Ståndet blifvit återremitterad på grund af dervid gjorda anmärkningar^ j3 24 isr, Dea 15 September.
Hr Gunther, Carl Glist.:
Då denna flåsa i sista plenum begärdes ytterligare på bordet, instämde jag deruti, icke för sjelfva saken, utan emedan tiden då var upptagen nied andra göromål.
IXu anhåller jag att, innan jag vidare yttrar mig i ämnet, få veta, hvad beslut Borgareståndet fattat, i fall officiel underrättelse derom ankommit.
Underteekn. B. idd. S ec r et.:
LorgareSt. har återremitterat den ifrågavar, i5:de punkten af StatsUtskts meinor.
Jtlto 25o.
Då således 2 Stånd redan återremitterat frågan, liar det förhållande uppkommit, som jag förmodat.
Jag yttrade emedlertid i sista plenum, att R. o. Ad. för sin del ej hade skäl till återremiss. särdeles som det bär, mer än i de öfriga Stånden, är angeläget alt icke genom onödiga omgångar föranleda tidsutdrägt.
Jag vidblifver detta mitt yttrande, och om motsidan fortfar i sitt yrkande på återremiss, får jag på förband förklara, att jag kommer att begära votering, samt uppmanar molståndarne att göra detsamma, pä det vi må ju förr ju hellre fä frågan afgjord.
Då jag hyser den mening, att StatsUtsk. vid voter:spropos:ns uppställande missförstått BondeStts beslut, mäste jag tinna R. o. Ad. halva lika stort skäl för återremiss som de öfriga Stånden. R. o. Ad. har nu fått underrättelse, att BondeSt. återremitterat den ifrågavar. punkten; men Ståndet har ej fått kännedom om innehållet af de anmärkningar, sorn föranledt återremissen.
Jag anser mig derföre böra upplysa, att jag öfvervar diseussioneu härom i BondeSt. och inhemtade deraf, att anmärkningarna gingo derpå ut, att StatsUtsk. måtte uppstalla en alman voter:spropos:n.
Alla ledamöter af Ståndet, sorn yttrade sig, förklarade meningen med beslutet vara den, att de beviljade 4-5,000 rtdr för beväringens beklädnad skulle utgå af de 70,000 rtdr till armeens materiel, som blifvit begärda till uppförande på ordinarie stat, samt att de ansågo omöjligt, utan en fullkomlig förvrängning af beslutet, att BondeStts alslag å dessa 70,000 rtdr skulle leda till ett ökadt anslag derutöfver.
Jag medger likväl, att prot.utdr. om beslutet kan vara tvetydigt: men då TJtsk. nu får del af BondeStts ratta mening, tviflan jag icke, att Utsk. skall rätta sin votertspropostn derefter.
För mig är det klart, att BondeStts mening aldrig kunnat vara någon annan, än Ståndet nu s;elf förklarat; och jag anser det vara R. o. Ad. mest värdigt att besluta en återremiss för att uttrycka den opinion, att StatsUtsk. icke riktigt uppfattat BondeStts beslut.
Jag anhåller således om propos. på återremiss af den ifrågavar. iStde punkten.
Pehrt
Det är, för att nyttja en numera ofta bruklig term, en alldeles ny taclik alt, sedan Den 15 September. besluten blifvit fattade, stikå göra gällande, att raan dermed menat .något helt annat.
Jag lemnar denna taclik i sitt värde, Det kan kallas att slåss inom sista fetranchementerna; men jag hoppas, att grundlagen får förblifva gällande.
Då vi nu endast hafva alt bedöma, om Utsk. riktigt uppfattat It. o. Adis beslut, utan att Ståndet kan ingå i något slitande af tvisten mellan Utsk. och BondeSt., finnes intet skäl till åter7 remiss.
Jag hoppas således, att den ifrågavar. punkten roed deri föreslagna voter:sprppos. bifalles, utan att man efter några månader ingår i förklaring öfver livad man med besluten menat.
I sista plenum föreburo de talare, som yrkade återremiss, att BondeSt:s beslut eljest skulle undertryckas.
Jag förklarade redan då, att jag atisåg detta aldrig kunna äga rum, enär BondeSt. sjelf vållat den tydning åt beslutet, sorn blifvit gifven, och BondeSt. i allt fall kunde påräkna biträde af BorgareSt.
Detta har nu inträffat, och förhållandet blir enahanda, ehvad R. o, Åd. återremitterar frågan, eller icke.
Men för tidsutdrägten finnér jag ej skäl att ingå på återremiss, särdeles då Hr Dalman sagt, alt Utsk. förtydt BnndeStis beslut; ty detta kan jag ej fatta vara enligt med förhållandet.
Efter ordalydelsen är beslutet sådant, att de af BondeSt. beviljade 45;°°° r:^r skulle utgå oberoende af de 70,000 r:dr, sorn BondeSt. för sin del afslagit, Man förutsåg icke hvilka följder häraf skulle kunna uppstå, och BondeSt må derföre skylla sig sjelf.
Vt kunna emedlertid icke frångå, hvad som är besiuladt, och jag mäste förnya min förklaring, att jag icke kan släppa denna fråga utan votering, i händelse Utskls förslag ej derförittan bifalles.
Hr Dalman: Af Hr Lefre'n har saken blifvit framställd, som om frågan nu skulle vara att frångå ett; redan fatladt beslut; och det förundrar mig att från en talare, sorn jag i allmänhet icke funnit vara fallen för advocatUr, höra saken på ett så advocatoriskt sätt framställas.
Jag anhåller i anledning deraf att få reproducera förhållandet.
K. ål. hegärde i sin propos., alt de förut beviljade 70,000 r:dr för armeens materiel måtte uppföras på ordinarie stal, och att ett ytterligare anslag af 90,000 r:dr mätte beviljas under sainma rubrik, eller för piateriellen.
StatsUtsk., som i i8:de punkten af sitt betänk,, föride 3:dje hufvud titeln, af-, handlade frågan om ökadt anslag för materiellen, kom dervid till det resultat, att på de förut. beviljade 70,000 r:dr kunde ingen afprutning äga rum , till följd hvaraf deras uppförande pä ordinarie stat tillstyrktes; men hvad åter de 90,000 r;dr angick, fann Utsk., att de genom besparingar kund© blifva öfverfJjödiga, Någonting särskildt om beväringens beklädnad finnes ej rubricerad t i denna i8:de punkt; men val talas derom i ig:de punkten, der Utsk. likväl endast aitgtde C CD tS September. sättet för beklädnadens anskaffande framställt en åsigt, sorn blifvit af a Stånd gillad.
Ka bär BondeSt. i anledn. af i8:de punkten beslutat alslag å de 70.000 r:dr, men beviljat ett anslag af 4-3,°°o l'.'dr, under vilkor att de skulle utgå för beväringens beklädnad, sorn onekligen äfven hör till armeens materiel ; och i följd häraf, sager BondeSt. vidare, skulle frågan oni de 90,000 r:dr förfalla, Ståndet ingick såler des icke i någon pröfning af dessa 90,00,0 r:dr .eller föremålen för detta anslag, och den skillnad, man nu vill göra emellan föremålen för ifrågavar. arne anslagssummor, saknar all grund, enär den hvarken finnes i Konungens propos, eller blilvit gjord af Utsk.
Både i den K. propos. och i Utskrs tableau öfver 3;dje hufvudtiteln finnas anslagen för materiellen uppförda i rund summ?; och vid sådant förhållande måste det vara klart, att när BondeSt, afslog de 70,000 jrtdr, men beviljade 43,000 r;dr för beväringens beklädnad och förklarade, att frågan om de 90,000 rrdr skulle förfalla, bär Ståndet ej åsyftat annat, än att i stället för de begärda summorna i ett för allt bevilja 4^»00° l‘*dr?
med til— lägg, att de skulle utgå för ett visst af Ståndet bestämdt ändamål.
Så förhåller sjg saken, da den framställes utan advocatur; och jag hoppas, att Utsk., efter .erhållen upplysning om BondeSt:» mening, icke skall underlåta att uppr stälia sitt jetnnkningsförslag på det enda rätta sättet, som är, att sedan 70,000 rtdr för materielien blifvit genom 3 Stånds sammanstämmande beslut beviljade, kommer den af BondeSt. bestämda mindre summan jemte det dervid fästade vilkoret att förfall?, hvaremot, då K. o. Ad. samt PresteSt. derutöfyer beviljat ett ytterligare anslag af 54,ooo r:dr för beväringens beklädnad, frågan, huruvida detta anslag bör utgå eller icke, bör blifva föremål för förstärkt StatsUtsk. 1 afseende på hvad Hr Quuther yttrat om nödvändigheten af tidsbesparing, får jag blott fästa uppmärksamheten derpå, ®tt om It. o. Ad. skulle vidblifva den nu uppgjorda yoterrspropostn, men två af de öfriga Stånden frångå den i anledn. af den i dessa Stånd redan beslutade återremissen, skulle ett ytterligare jemnknipgsbetänk. blifva nödvändigt och leda till större tidsutdrägt.
Jag hoppas således, att R, o.
Ad. från hvilken synpunkt som helst finner en återyemiss båda billig och lämplig.
Frölich, Day.:
Om Hr Halman och Hr I.efrdn ej varit hindrade att öfvervara sista plenum, hade vi måhända sluppit att nu återfå en discussion, som jag tyiflar kan blifva mera upplysande, än den föregående; vi hade åtminstone kunnat slippa att höra talas om advocatur, hvarpå förmodligen kommer att följa ett svar, utan att man härigenom kommer målet närmare.
Det lärer icke kunna bestridas, att det sätt, hvarpå seereteraren i BondeSt. uppfattat baslntet, är sådant, att Utsk. titan all advocatur kun - Dea lS September. jiat faila på den tankan, att BondeSt., med afslag å Både de 70,000 och de 90,000 r:dr, beviljat ett särskildt anslag af 45,ooo r:dr för beväringens beklädnad; men att Utsk. sjelf icke varit visst härpå, yisar betänk., deri Utsk. yttrar, att det trott sig finna denna mening af ordalydelsen i beslutet.
I sista plenum förklarade opkså en utskrsledamot, alt Utsk. varit i villrådighet om meningen och derföre hållit sig till ordalydelsen, Men när nu tvekan uppstått om meningen, återstår ej annat, än att gå till källan för beslutet för att få veta, hyad meningen varit; och att yrka kärpå är ingalunda detsamma sorn att yrka ändring i ett fattadt beslut.
Jag vill ej heller tro, att Hr Lefre'n skall fortfara i sitt påstående, att BondeSt. ej får förklara sitt beslut, då icke alla fatta det på samma sätt.
Så långt hade också discussionen gått förra gången, och man beslöt att uppskjuta frågans afgörande, till dess man fått höra, hvad BondeSt. sjelf förklarade vara sin mening.
Det borde således, sedan vi nu fått den underrättelse, att BondeSt. återremitterat Utskrs förslag till voterrspropos,, här icke ens sättas i fråga att vägra återyeraiss, och jag kan ej annat än, dels för sjelfya saken och dels af aktning för Ä. o. Åd:s förut yttrade tanka, finna återremiss nödvändig.
Jag har för öfrigt redan förpt förklarat, att jag anser den af Hr Dalman uppställda voterrsproposrn för den rätta, Hr L e fr e'n: Sedan Gr.