Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Della är det hufvudsakliga ändamål, som jag med mill förslag åsyftat.
Jag öfvergifver helt och hållet hoppet att få denna § vid innevarande riksdag så redigerad, som den bör vara, men min förhoppning fäster sig vid Regeringens omtanka, och tviflar jag icke, att innan kort denna lag torde blifva underkastad en nödig granskning.
Jag anser icke likgiltigt, att åtminstone ett RiksSt. deröfver yttrar sina tankar, och skulle jag derför hemställa, om icke propos. kunde blifva den jag tagit mig friheten begära.
Skulle likväl någon väsendtlig olägenhet anses följa af dess antagande, sä vill jag förena mig med Hr von Hartmansdorff.
Det torde icke synas underligt, att en del ledamöter anse bötesbeloppen för höga och en annan del för låga, dä man börjat se frågan skild i två cathegorier; ty ganska säkert är del, att de nuvar. bötesbeloppen äro för höga, då fråga är om misslyckade visitationer i vissa trakter, der smygvägar finnas och der säleds lurendrejeri i större scala kan förmodas inträffa, hvaremot jag icke kan anse dem såsom varande för höga, då fråga är om kroppsvisitationer å vanliga resande.
När desse två cathegorier icke finnas i nu gällande författningar åtskilde, utan äro sammanslagne i en enda, och då, pä sätt i R. o. Ad:s äterremiss uttryckt blifvit, den enda af Utsk:n föreslagna ändring icke vore den lämpligaste, torde säkrast vara att låta förblifva vid hvad nu är stadgadt.
Beträffande åter den fördel, som genom R. o. Ad:s olika beslut i detta fall skulle vinnas, att Styrelsens uppmärksamhet skulle derpå blifva väckt, så betvifla!’ jag att en sådan fördel kan vinnas, enär, såvidt jag känner, den vanliga gången af R.
St:s skrifvelser är den, att de endast komma att dicteras af 3:ne Stånds beslut, som utgöra R.
St:s; och då R. o. Ad:s beslut icke kommer att ingå hvarken i riksdagsbeslutet eller i nå7 H. 59 466
Den 5 Mars. gon skrifvelse till K.. M. i ämnet, så betviflar jag att K.
M. får någon anledning att dera fästa sin uppmärksamhet.
För öfrigt kan jag icke tro, att frågan är af beskaffenhet, att icke kunna förfalla.
Jag skulle tvertom tro, att då tvä Stånd beslutat att samma bötesbelopp skola qvarstå som hittills, och 2 Stånd beslutat andra, de nuvarande förhållandena komma att fortfarande äga rum.
Det är med en viss förundran, som jag hört en ledamot af Const.Utsk. yrka, att en fråga af sådan beskaffenhet, som den nu ifrägavar., icke skulle, när två Ständ stannat emot två, förfalla, utan att deröfver skulle i förstärkt Utsk. voteras.
Riksd.Ordms 75 § är tydlig i delta hänseende.
Det är just för att undvika en votering i förstärkt StatsUtsk., som jag tillstyrkt R. o. Ad. att icke antaga det jemkningsförslag, som de sammansatta Utsk:n här framställt; ty om R. o. Ad. det gjorde, och de 3:ne öfrige
Stånden vidblefvo sine redan fattade beslut, så skulle, då 3:ne olika beslut blifvit i frågan fattade, votering i förstärkt Utsk. anställas, hvarvid möjligen de lägsta bötesbeloppen skulle komma att blifva af R.
St. antagna, hvilket är desto mera troligt, som två Stånd om dem äro ense, dä deremot hvart och ett af de öfriga Stånden antagit olika bestämmelser.
Då denna fråga sista gången förevar, yrkade jag bibehållandet af nu gällande bötesbelopp, och jag kan icke nu frångå denna min öfvertygelse.
Då man å ena sidan utsträckt ifrägavar. tjenslemäns rättigheter, har man ä andra sidan velat inskränka deras ansvarsbestämmelser, hvilket jag linner i högsta grad olämpligt.
Om en tulltjensteman i undersökningsväg går tillväga med större eller mindre oförsigtighet, så är det domaren, som skall pröfva sådant, och honom bör man icke gå i förväg.
Jag hemställer sålunda, att R. o.
Ad. ville förena sig i det beslut, som BorgareSt. i denna fråga fattat.
Hr von Hohenhausen: Sedan Vällofl. BorgareSt. beslutat att vidblifva de bötesbelopp, som nu linnas, och fråga icke är om annat, än dessa belopp, sä lärer väl, om Adeln skulle antaga dem, frågan komma att förfalla.
Hvad åter arigär det af Frih.
Palmstjerna åsyftade ändamål, nemi. att Regeringens uppmärksamhet skulle för framtiden fästas ä det förslag han afgifvit, i händelse R. o.
Ad. detsamma nu anloge, så har redan blifvit nämndt, alt R. o. Ad:s enskilda beslut, icke kommer till K. M:s kännedom.
Deremot äger jag anledn. förmoda af de yttranden, som afgåfvos under discussionen, dä denna fråga förra gängen hos R. o. Ad. till öfverläggning förevar, vid hvilket tillfälle, om jag rätt påminner mig, äfven General-tull-directeuren var närvarande, att vederbörande icke skola underlåta att fästa sin uppmärksamhet på denna sak samt framställa de anmärkmr, som kunna leda till de förbättringar, som kunna anses nödige.
Hvad beträffar det undantag, som i afseende på ansvarsbestämmelserne skulle äga rum i vissa trakter, der smygvägar gå fram, så får jag förklara, det jag icke kan inse något skäl, hvarföre lurendrejare skulle åtnjuta me - Den 5 Mars. 467 ra skydd, då de behaga gå stora landsvägen, än då de välja mindre besökta vägar.
Jag fortfar i milt förra yrkande.
Jag erkänner riktigheten af den anmärkn., som en f. d. ledamot af Const.Utsk. nyss gjort emot en riksdagsman, som för närvarande är ledamot af samma Disk.
Denna anmärknings riktighet torde bland annat också bevisa riktigheten af Consl.Utskts förslag, att till en äldre kammare skola höra ledamöter, som förut haft riksdagsmannabefattning.
Men, för alt hälla oss närmare vid saken, sä tror jag, efter den upplysning som blifvit mig lemnad, det vara så mycket riktigare och nödvändigare att R. o. Ad. antager Utskms förslag, som i händelse detta Ständ förenade sig med BorgareSt., det skulle blifva ett slags benådning, gjord ät lurendrejare, pä de inhemska näringarues bekostnad.
Innan de andra Ståndens beslut i denna fråga äro kände, torde det vara nog tidigt att vilja draga conclusioner deraf.
Jag tror derföre, att det enda motiv, hvarå afseende bör fästas, är hvilket bötesbelopp, som är det rättaste och lämpligaste i dessa stadganden, ty det skulle kunna möjligen hända, att de andra Stånden frångingo sine förut fattade beslut och antoge Utskms nu framställda förslag.
Som de af litslen nu sednast föreslagna bötesbeloppen i min tanka äro både de lämpligaste och de bästa, så anhåller jag om II.
Ex. Hr Gr. o. Landlnr.s propos. till bifall å Utskms förslag.
Då nu öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att det blifvit vrkadt, dels bifall till Utskms utlåt., dels att R. o. Ad. måtte antaga Frih.
Palmstjernas förslag till redaction af 35 § af ifrågavar. författning, dels ock att R. o. Ad. mätte afslä Utskms utlåt, samt besluta att nämnde § må oförändrad bibehållas; å hvilka yrkanden H. Ex. ansäge sig böra framställa propos. i den ordning de nu blifvit omnämnde.
Härefter hemställde II.
Ex. om R. o. Ad. behagade bifalla Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o.
N:o 7. Ropades ja och nej.
Jag anhåller, att H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, måtte uppgifva, huru rösterne efter hans omdöme utfallit. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf i anledn. häraf, att svaren afgifvits med så blandade ja och nej, att han icke kunnat bedömma hvilketdera svaret varit öfvervägande.
Då det torde tillåtas mig alt begära votering, så fä vi se, huru dermed sig förhåller.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan nu votering blifvit begärd, 2:ne förslag kunde komma i fråga att intagas i contrapropos.
, nemi. det af Frih.
Palmstjerna framställda och det förslag, som åsyftade 35 §:s bibehållande ulan för ändring; hvadan H.
Ex. finge hemställa om R. o. Ad. bifölle, att Frih.
Palmstjernas förslag blefve contrapropos.
Ropades nej. 46S Den 5 Mars.
Uppå sedermera framställd propos. antogs (ill contrapropos., att den ifrågavar. § skulle bibehållas oförändrad.
Den som bifaller Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-
N:o 3, ang:de tullförfattningarne, voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, beslutar B. o. Ad. att 35 § af K. M:s d. 21 Dec. 1841 utfärdade förordning till förekommande af oloflig införsel och utförsel af varor, må oförändrad bibehållas.
Lagerbjelke, Gustaf och Frih. Cederström, Jacob, ånyo pä bordet Betulin. -, Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utskms d. 1 dennes bordlagda betänk.
N:o 8, i anledn. af väckt motion om framställande af und. anhållan om nådig propos. vid nästa riksdag, med förslag lill nödiga ändringar i afseende å såväl tullbevakningen, som de i tulltaxan stadgade förbud och tullafgifter.
Föredrogs och bifölls Ridd.Utsk:s d. 1 dennes f. m. på bordet lagde mern.
N:o 21, ang:de upprättad förteckning å åtskilliga förseglade, men numera uppbrutna handlingar.
St. ännu icke fattat något beslut i afseende pä kostnaderne för protocollernes tryckning och häftning, och då icke eller något beslut i afseende på desse protocollers utdelning lill riksdagsmännen och till embetsverken, eller med afseende på deras försäljning och tillhandahållande för allmänheten blifvit af R.
St. fattadt, så vågar jag vördsamt föreslå, att vid denna riksdag enahanda beslut mätte af R.
St. fattas, som vid den förra.
Jag anhåller om remiss af denna min motion till H.
Denna motion remitterades lill StatsUtsk.
Lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomne utlåUn, betänkm och mern., nemi. från S ta ts-Utsk o t te t: N:o 213, i anledn. af väckt motion om ett lån för till vägabringandet af en pensionsförening inom Jönköpings län; N:o 214, i anledn. af väckt motion om ett räutefritt lån för beredande af en nöd- och frihamn vid Höganäs; Den 5 Mars. 469 N:o 215, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de ett lån för uppförandet af en gymnastikbyggnad i Malmö; N:o 216, i anledn. af gjorde framställningar om ett lån för uppbyggandet af en ny kyrka i Christinehamn ; N:o 217, ang:de ett föreslaget lån för reparerandet af Catharina kyrka i Stockholm; N:o 218, ang:de ett låneunderstöd för fullbordandet af den nya stiflskyrkan i Hernösand; N:o 219, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 82, ang:de ifrågaställd öfverlåtelse till Haparanda stad af capitainsbostället vid Norrbottens Fältjägare-corps Hapaniemi, N:o 1; N:o 224, i anledn. af väckt motion, ang:de tillstånd för åboerna å åtskilliga till Kongl, och Hvitfeldtska stipendii-inrättningen hörande hemman, att förvärfva sig äganderätt till samma hemman; N:o 225, i anledn. af väckt motion, ang:de ändring af stadgandet i K. br. d. 14 Juni 1825, ronde åbolediga kronohemmans ä Oland anslående till boställen åt skollärare; N:o 226, i anledn af väckt motion ang:de tillstånd för Norrforss byamän i Westerbottens län alt begagna laxfiske i Umeå eif.
N:o 227, ang:de ett låneunderstöd för återuppbyggande af Conradsforss bruk i Wermland; Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskotten: N:o 52, i anledn. af åtskillige motioner om förändringar i tiden för krououppbördsslämmorna; N:o 53, i anledn. af väckta motioner, ang:de restitution af skatt för bränvin, som till utrikes ort exporteras; Lag-Utskottet; N:o 73, i anledn. af väckta motioner om förändring af i lag och författningar meddelade bestämmelser ang:de utmätning; N:o 74, i anledn. af väckt motion om ersättning för lagsökningskoslnad; N:o 75, i anledn. af väckta motioner om bestämmande af viss tid, hvarinom saker böra vara afgjorda hos hofrätterna och Högsta Domstolen, och utslag i lagsökningsmål meddelade af Konungens Bef:h:de; N:o 76, i anledn. af väckta molioner om en förändrad ordning för lagsökningsmåls behandling i vissa fall; samt N:o 77, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk.
N:o 42, öfver väckt motion om bestämmelse att fjerdeparter i Stora Kopparbergs grufva må anses såsom fast egendom å landet.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att då alla de mål, som varit uppförde på föredragningslistan för denna dag, redan blifvit föredragne, det till plenum på eftermiddagen utfärdade anslag blifvit borttaget. H. R. o. Ad. åtskildes kl. £ till 3 e. m.
In fidem protocolli, Albert Munck. 470 Den 7 Mars.
Fredagen den 7 Mars 1845.
Justerades 11 prot.utdr. för d. 5 dennes.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i BancoUtsk. under den ledamoten i detta Utsk. N:o 1055, Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinhold, medgifna 3:ne veckors ledighet, frän den 10 dennes beräknad; och befans dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1378.
Företogs till pröfning StatsUtsk:s d. 1 och 5 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 211, ang:de beredandet af en ny local för Riksg.cont., i st. f. det härtill nu begagnade hus.
Då härvid först föredrogs Utsk:s hemställan, att frågan om iståndsättandet och inredandet till local för Riksg.cont. af det hus, K.
Suudhetscoll. tillförene begagnat, må förfalla, samt att deremot samma hus må, genom Fullmäktiges försorg, af Riksg.cont. försäljas på det sätt Fullmäktige pröfva för det allmänna mest fördelaktigt och ändamålsenligt, anmälde sig och yttrade Gr.
För min del skulle jag anse den föreslagna försäljningen mindre ändamålsenlig.
I trakten af Sundhetscollegii hus befinna sig nemi. högst vigliga hus, inneslutande Statens archiver.
I st. f. att sälja några hus i denna trakt borde Staten i min tanka snarare förskaffa sig äganderätt till alla der belägna hus, ifrån hvilka eldfara kan vara att frukta.
Icke eller kan någon synnerlig ekonomisk vinst af en sådan försäljning tillflyta Staten; ty skulle huset vara så uselt att det icke lönar någon reparation, så lärer föga någon enskild vilja sig dermed befatta eller för huset betala mer än materialierna kunna vara värda.
Lönar sig åter någon reparation af huset, så torde detsamma visserligen kunna med någon fördel för Slaten försäljas, men i båda fallen, eller äfven om någon vinst kunde vara att skörda, så återstår dock den anmärkningen jag nyss gjorde ang:de en ökad eldfara för Statens archiver, hvarföre jag anhåller om afslag på sednare delen af Utsk:s tillstyrkande eller hemställan om husets försäljning.
Då äfven jag har anmärkmr att göra mot en del af detta betänk., så anhåller jag att det finge uppläsas, äfven i afseende på de öfriga punkterna.
De återstående delarne af Utsk:s utlåt, blefvo i anledn. häraf uppläste, hvarefter Hr von Hartmansdorff anförde:
Emot den andra punkten, der det föreslås, att Riksarchivet skulle komma i besittning af erforderliga rum den 15 Mars 1846, Den 7 Mars. 471 har jag så mycket mindre något alt erinra, som man förut under denna riksdag yttrat missnöje deröfver, att
Riksarchivet icke redan erhållit det hus, det borde få.
Men jag har en annan hemställan att göra, nemi, den, att, då fråga är om Riksg.cont:s undanflyttning för Riksarchivet, det vore lämpligare att för sistnämnde verk inköpa en tjenligare byggnad än den, som nu begagnas af Riksg.- cont.
Detta hus är, i min tanka, håde för litet och för svagt för Riksarchivets inrymmande.
Om det skulle erhålla ifrågavar. byggnad, så skulle ett nytt hus för Riksg.cont:s räkning anskaffas, hvartill nya kostnader blefve nödvändiga.
Om deremot den redan befintliga byggnaden bibehölles af Riksg.cont., så torde föga förändringar deruti behöfvas.
Ville då R.
St. ät Riksarchivet inköpa det s. k.
Bergstrahlska huset, beläget midt emellan K.
Slottet och cmbetsverken på Riddarholmen, pä tvenne sidor omgifvet af öppna platser, samt af temmeligen breda gator på de tvenne öfriga; så erhölles ett hus, hvilket vore för Riksarchivet tillräckligt och i alla afseenden tjenlig!. Riksg.cont., hvars tillvaro är af grundlagen försäkrad, behöfde icke då rubbas eller hyra sig rum, likasom enskilde personer.
Jag anser det tillfälle, som nu yppas till erhållande af tjenligt hus för Riksarchivet, icke böra försummas, utan anhåller att R. o. Ad. ville benäget årerremittera delta betänk. till StatsUtsk., på det att saken derstädes snart må kunna tagas under ny pröfning, och inköp af Bergstrahlska huset möjligen föreslås.
Vid denna frågas behandling i StatsUtsk. hafva ganska noggranna beräkningar blifvit gjorda innan detta förslag blifvet till R.
St. afgifvet.
Här har redan för en längre lid sedan gifvits tillkänna, att de som hade några hus med det läge och den beskaffenhet, som kunde fordras antingen för Riksg.cont:s eller Riksarchivets behof, skulle anmäla sig hos Fullmäktige i Riksg.cont.
Flera anbud hafva äfven till Riksg.conUs Fullmäktige inkommit.
Deribland är äfven det lius, som Hr von Hartmansdorff nämnt.
StatsUtsk. ansåg likväl, att den köpesumma, som var ifrågasatt för det huset, var för hög.
Derför är begärdt 200,000 r:dr.
Det stora huset är visserligen i godt skick, men deremot den andra delen, som lärer stå på en mindre säker grund, uti eli mindre godt skick.
För ändamålet torde äfven ett något mindre hus kunna begagnas.
Flera andra hus äro anmälda och hafva blifvit af flera ibland StatsUtsk:s ledamöter besigtigade, och efter en verkligen noggrann undersökning, kom StatsUtsk. till det beslut att tillstyrka R.
St. att låta Riksg.cont. tills vidare hyra local.
Dervid har kommit i betraktande, att i Stockholm finnas en mängd Statens hus, hvaribland somliga för närvarande begagnas lill ändamål, som måhända icke äro så vigtiga, alt ej uti en mindre aflägsen framtid någon local i något af Statens hus skulle kunna beredas åt Riksg.cont., utan att Staten belastades med en dryg köpesumma till inköp af ett nytt hus.
Hvad beträffar att Riksg.cont:s nuvarande hus icke skulle vara tillräckligt för Riksarchivet, så får jag fästa uppmärksamhe - 472 Den 7 Mars. ten på, att då R.
St. sist beslöto att detta hus skulle öfverlemnas lill Richsarchivet, så var det icke för Riksarchivet ensamt, utan äfven för Wetenskaps-, Hist.- och Antiqvit.-Academiens samlingar.
Om nu, såsom jag hoppas, K. M:s nåd. propos. om anslag till Riksmuseum vinner R.
St:s bifall, så är det meningen att äfven de samlingar skola der inrymmas, som nu tillhöra nyssnämnda Academi, liela huset blir således tillgängligt för Riksarchivet.
Jag bar här hört yttras, alt delta hus icke skulle vara tillräckligt för ändamålet, men jag har likväl fått en motsatt uppgift ifrån personer, som jag tror äga full sakkännedom i ämnet.
Om äfven så skulle vara, att en del af Riksarchivels äldre handlingar icke skulle kunna der inrymmas, så finnes ibland de localer, som Riksarchivet för närvarande begagnar, åtminstone en, som är ganska rymlig och torr, icke såsom de öfriga, hvilka äro fuktiga och otjenliga för handlingarnas förvarande.
Uti denna local kunde allt för väl qvarstanna de handlingar, hvilka möjligen icke kunde inrymmas i det nya huset.
SlatsUtsk. har ansett af vigt, att R.
St:s beslut vid förra riksdagen blifver satt i verket.
Skulle nu den åsigt göra sig gällande, som Hr von Hartmansdorff framställt, nemi. alt Bergslrahlska huset skulle köpas in, och återremiss beslutas, så är man alldeles icke förvissad alt de andra Stånden skulle fatta enahanda beslut.
De kunde vilja hafva ett annat hus, och resultatet kunde då blifva, isynnerhet då riksdagen är så långt framskriden, ätt ingenting blefve afgjordt i denna vigtiga fråga, och då fick Riksarchivet icke någon ny local, utan Riksg.- cont. blefve troligen qvar i oqvald besittning af dess nuvarande hus.
Jag anser hufvudsakeu vara att nu ställa så till, att Riksarchivet får den local, som det för fyra år sedan fick R.
St:s löfte att få, och alt således biträda det förslag, som StatsUtsk. nu afgifvil.
Dessutom är förhållandet med den local, som SlatsUtsk. ansett böra för Riksg.conlis räkning hyras och hvilken är belägen vid Jerntorget bredvid Raukeu, alt, om icke R.
St:s beslut fattas så tidigt, alt R.
St:s Fullmäktige kunna contrahera om den localen före d. 1 April, så kan det huset icke blifva ledigt till d. 1 Oelober.
Således är en återremiss af detta betänk, snart sagdt detsamma som ett afslag, åtminstone bestämdt ett uppskof af ytterligare sex månader.
Till följd häraf kan jag icke annat ån på det högsta förorda, att R. o.
Ad. täcktes bifalla Utsk:s förslag.
Hr Printzenskjöld, Carl: Gr.
Lagerbjelke har anmärkt olämpligheten af det förslag, som af StatsUtsk. blifvit framsläldt, om försäljningen af den local, som förut af Sundhetscoll. varit använd.
Jag kan icke annat än dela Grefvens åsigt i detta fall, och anser lika med honom vara af högsta vigt, att man icke till enskild person upplåter ett hus, som är beläget så nära till Statens öfriga embetsverk, och hvarigenom eldfara i sanning lätteligen kan för dessa sednare komma att inträffa.
Det värde, som detta hus uti sitt nuvar. skick äger, kan i min tanka icke vara sä Den 7 Mars. 473 så högt, att ju Staten kan finna någon fördel i att detsamma föryttra.
Tvertom skulle jag tro, att fördelen ligger i husets bibehållande.
Jag känner med full visshet, att den local, sorn begagnas för Kammarcollegii archiv, redan är lill den grad uppfylld med handlingar, att
Kamereraren derstädes är villrådig hvarest han skall göra af de handlingar, som nu dit inkomma.
Det skulle måhända erbjuda sig ett tillfälle att nu i delta hus inrymma de handlingar, som för närvar, icke der finna plats.
Det skulle äfven vara lämpligt att ditflytta en mängd handlingar, som för närvar, finnas uti Kammarrättens Rcvisionscontor, och hvarigenom de rum, som nu för dessa ändamål begagnas skulle kunna för nyttigare ändamål användas.
Jag måste således, lika med Gr.
Lagerbjelke, afstyrka bifall lill StatsUtsk:s förslag i denna del och anhåller, alt nuvar.
Sundhetscollegii hus måtte förblifva Statens tillhörighet.
Ilvad beträffar inköp af det lius, som Ur von Hartmandorff omförmält, så kan jag icke annat än med honom dela den öfvertygelsen, att den ifrågavar. localen skulle vara alldeles förträfflig för det afsedda ändamålet, men huruvida de skäl, som Frih.
Tersmeden deremot anfört, kunna vara af den beskaffenhet, alt Hr von Hartmansdorffs anmärkmr böra leda till återremiss eller icke, det öfverlemnar jag till R. o. Adis upplysta bedömmande.
Jag har ingalunda ifrågasatt, alt SlatsUtsk. i detta fall ju icke gått tillväga med all möjlig noggrannhet; men jag har befarat, att SiatsUtsk. måhända varit allt för hush ali sak tigt, och låtit sig af den höga köpesumman afskräckas.
Jag vill försöka att visa, det denna köpesumma vore väl använd, om hon för ifrågavar. ändamål utbetaltes.
Mun har funnit det ifrågasatta huset vara dyrt.
Det må vara sant; men det är Ständernas eget fel, emedan huset vid förra riksdagen hade kunnat fås för en mycket ringare summa.
Hvad man försummade den gången, kan blifva skadligare nu om man gör pä samma sätt, emedan huset torde vid en ,3:dje riksdag blifva ännu dyrare.
Ju längre R.
St. dröja med inköpet, ju mera få de utan tvifvel betala för sin oförsigtighet att icke i tid begagna tillfället till en så väl belägen egendoms erhållande.
Den etta delen af huset är mindre god än den andra; men delta bör icke hindra inköpet, ty om den mindre goda delen framdeles måste ombyggas, för ökadt behof af utrymme, så är dertill godt tillfälle genom flygelbyggnadernas uppförande lill samma höjd med det stora huset.
Man har sagt, att Staten äger en mängd hus, af hvilka somliga borde vara öfverflödiga för deras nuvar. bruk, och att man under sådana omständigheter icke gjorde rätt alt belasta Staten med flera sådana.
Min tanka är, att det svårligen lärer finnas något hus i hufvudstaden, som är bättre beläget för allmänt begagnande än det ifrågavar., och att vissa andra Kronans hus snarare borde säljas för att skaffa medel till dettas inköp.
Det har också blifvit sagdt, alt Riksg.contis nuvar. hus icke vore ämnadt till Riksarchiv allena, utan äfven till inrymmande af 7 H. (50 474 Den 7 Mars. samlingar, sorn skulle ditflyttas, ifall anslaget lill Riksmuseum ej beviljas.
Jag svarar derpå, att om man uli Riksg.conlts hus vill inrymma andra samlingar, än af Rikets handlingar; så blir della hus sä myckel olillräckligare för hegge ändamålen, som del är sä för Riksarchivet allena.
I egenskap af tjenstförrättande Hofcanceller har jag gått igenom denna sak, oell sett hvilken slör mängd af gamla handlingar, sorn förvaras uli Slot tels hvalf, hvarest de lill en del förmultna.
Tersmeden har ulan tvifvel velat antyda, alt man finge skalla sig lycklig 0111 ätminsione det hasla af Rikets handlingar blefve räddadt undan förstörelsen, derigenom att de förflyttades till Riksg.conlts hus.
Men derigenom alt man får något räddadt, varder icke allt så väl bchandladt som det borde vara.
Dertill kommer, mina Hrr, att man nästan i hvari enda af Rikets collegier, är besvärad af handlingar, som man icke vet hvar man skall förvara.
Sådant är förhållandet i Kammarrätten, i Kammarcoll. och äfven i Statsconl.
Handlingarne ligga derföre spridda dels i hvalf, dels pä vindar och dels i sjelfva embelsrummcii, men på elt sätt, sorn gör dem dels oåtkomliga, dels blottställer dem alt förfaras.