Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och hwad testamente friheten i synnerhet beträffar, sä innehäller war lag flera bestämmelser, som bland annar hafwa afseende pä föräldrars pligt att upfostra och försörja dem Fjerde Bandel k? o 89- de IZZ4 Den 2l December. de gifwit liswet: och skilnaden emellan arfvejord och aflinge har marik en monvigt emot sörgätenhcten af denna pligt och emot enskildas fåfänga au inrätta de i memorial t omnämnda Fidei Commifl stiftelser.
Erfarenheten har dock wisat, akt Vefla bestämmelser och inskränkningar nu mera äro ocillräckelige, och att den frihet i testamenten, donationer och andre dylike afhsndlingar, hwilken ännu är öpcn lämnad, kan, om den sär fortfara, siuteligen nphäfwa ali nyr» tig Suceehionö-ordning, ja förstöra den dispositions frihet, som, om ägande rätten skall för Samhället bliswa gagnelig, mäste med densamma wara förenad.
Mångfaldige äro de 'tlflbrnk, hwartill i synnerhet donations-och dispositions-friheten hittills föraniedk.
Mai: har föreffrifwit en Successions - ordning för alla tider, enligt hwilken, en enda arsrvinge, ja Lfwen en oskyld, skulle pä lift.id innchaswa fastighe» ter utan afseende pä, om förre innehafware»
Eulle derigenom nödgas lämna de flesta eller alla sina barn i saknad as nödig upfostran och understöd i deras onryndiga är: och man har härigenom icke fällan lagt grund till en fattigdom, sa mycket mera skadeljg,ftom för de salunda förorättade barn och bröstarfwingar, i Deras lyckligare faders eller moderö lifstid, wande wid ett bequämare lefnadssätt, det mera, än för andre blifwit swärt eller omöjeligt, att med smärre tillgångar kunna haswa sin bärgning, äfwen som deras owana wid rviha yrken, Lller wana att anse dcm för sig min» dre rje nlige, gjort dem mera oskicklige att i deras egen flit och omtanka söka utwägar till uppehälle och för» kofran.
Dsn 21 December. iZ9§ Eli sä inffränkt ägare, som hwarken as allmänna iageuS wisa stadgande» om ars, eller af »agot sitt förordnande, kai, hoppas sikyd.d för de uteslutna barnen, utan förmser,att egendonwn ffall tillfalla an» ringen en oskyld, eller kil! äswenryrs den af barnen, som gifwer minsta hopp om medlidsamhet, eller aldraminst om faderlig omwärdnad för de lorrlösa, kaia icke annat än anse egendomen mera för en annans än för sin, och i följd häraf, bliswer hans intereste rakt stridande e^-ot all warakrig förbättring: ock/hans bemödanden skola gä derpå ur, att fördubbla och i förtid urtaga askomsterne, til! förment förmon för de frän egendomen uteslutna, men till slada för efterliadarena, någon gäng ock för sig och dem, hwilkas bästa han sökt befordra, men alltid tick mehn för jordens nyttiga odling, egendomens förbättring, och Sam» hälicis deras beroende styrka.
Man har för cwardeliga tider söreskriswit lagar för hwar och en innehafwares frihet, att egendo» men förwalla och begagna, man att tänka dcrpä, att genom tiders förändrade
Mck, slike inrättningar, om ork nägon gäng i förstone gyltige, kunde för egendomens sörmanliga häfd och Samhällets bästa blifwa hindcrlige.
Man har också för all framtid förbjudit inne» hafwarena att egendomen föryttra och -förpanta, hwarigenom händl, dcls att den wanliga utwägen genom läns »plågande emot intekning warit dem betagen, till medarfwingars utlösen, samt winnande as nödiga sörlag lill byggnad, häfd och förbättring, dclf a andra sidan, att den lysande lefnad en innehafn» re i början kunnat söra, Lifwit honom lätthet att ,Zy6
Den 21 December. halla försträckningar, hwilka fluteligen hast ben pä» följd, att han sjelf blifwit skild frän askomstens be» gagnande, utan att Borgcnärerne ändock kunnat erhäl» la hwad dem tillkommit.
Man har gjort Fidei Commister, hwilkas inne» hafwarc warit älagdt, att anwända qodselö afkastning till egendomens förökande under enahanda Fidei commist wilkor; en inrättning som om ock dest skadlighet i politiskt afseende äst^ofätteö, i alla sall är en ibland de mäst illa beräknade, helst ofelbart är, att männi, skors krafter äro inskränkta, och att en altför stor egendom i en mans hand gifwer mindre afkomst och föder wida mindre menniskor, än om den more emellan flera werkeliga ägare delad.
Icke mindre stkadelige hofwa de stiftelser warit, som, ehuru aflägse samt för odling och samhäfd obeqwäMlige, flere gods kunnat wara, likwäl föreskrifrvir, att de skulle hällas tillsammans och icke ens fä dorrtbytae.
Hwilken oenighet i Famillerne, och hwilka oke» hagliga räktegängar, hafwa icke de stiftelser förorsakat, enligt hwilka wiste egendomar skulle för alkid innehaswas af flere samägare, utan rätt för någon till skiftets wik-- »rd.
Ja man har äfwen sett förordnanden, som fö^ »eskrifwit beständig delning, utan rätt för delägare att lösa hwarandra ur, som för egendomens besittning gjort till ewärdeligt wilker, att innehafwaren skulle lef, wa ogift, ej sä bekläda nägon Statens tjenst och me» r» dylikt.
Och till hwilka andra orimligheter en oinskränkt - ven sr December.
LZ97 fkränkt frihet kan föranleda ar af betz» klempel lätt att förutse.
Huru hinderlige för jördens nyttiga häfd, egendomens förbättring och SamhällekS basin flike inrättningar mäste bliswa, inser hwar och en, som härurin, nan fördomsfritt dömer.
Och da härtill kommer, att en oinskränkt frihet för enskilde att ändra arfs och ägande rätts lagarne för tillkommande tider icke kan stä tillsammans med det as Riksens Högloft. Ständer wid denna Riksdag tagna beslut om frihet för en hwar att all ftags jord genom laga sang förwärfwa, samt att samma frihet äsyftar all göra tvär allmänna lag onyttig i detz wigrigaste delar, och, i stället för tydeliga lagar, som beständigt kunna förbättras och fullkomnas, anskaffa speciella förordnanden för särskildte gods, hwilka ehuru orimlige och otydelige, ja äfwen oläslige de ock kunna wara, likwäl göra an, sprak pä en waraktighet, svin icke en gang för wära grmrd» lagar enligt nu gällande Regerings-form, funnits nödwändig, anser Lag-Utskottet sig äga fullkomlig anled, ning föcesiä följande närmare bestämmelse och tillägg wid det för detta ämne lampeliga lagens rum, 16 Cap. i §.
Ursva Balken.
Will nägor man eller qwinna göra testamente, hafwe wälv göra det munteliga eller skrifteliga, med eller utan wiikor, och »vittne twänne goda nrän, att dek testamente dä war gjordt med sundt och fullt för» ständ och af fri wilja; stände ock hoiwm fritt, att lä» ta wittnen weta detz innehäll eller ej.
Äro ej wittnen att tillgä, och utredt warder, att Testator intill sin död warit utur stZnd satt wittnen anffaffa, ägc ock da Den 2i December. testamentet laga kraft, sä framt dek finnes med egen hand ftrifwtk och underffnswit.
Vorrtgifwer »ägor fast egendom, äge ej magt om wilkorcn for desi söcwalclii»!; sträcka förordnandet längre än förste emottagare»-! och dcfi makes lifstid, cll.r om ägande rätten widare, än till Utnämnande af tcstamcntS eller gäftvokagarens nästa efterträdare, Uti hwilken sistnämndes hand fastigheten ikläder sig cgenjkav af arf, hwarmed i alr efter allman lag fökhaUeS.
Om andra afhandlrngar och conlracter hwarigenom ägande rätt öfwerläus ware lag samma.
Men angående städja och arrende gä!'e hwad derom särkildt stadgadt är."
Slockholm den n December ILO).
Ridderffapet och Adelns Ledamöters wägnar, kustv. kvlanäersrrom.
Pä Högwördige Preste-StändelS Ledamöters wägnar, L.
Almgvist.
Pä Högtärade Vorgare-StändetS Ledamöters magnar, ?. 1^. 6rsvesinuftl.
Pä Hederwärda Bonde-Ständeks Ledamöters wägnar, kelter fernström.
Jok. ftfolmbsrgson.
Br - Dcn 21 December. -59- BegärdeS pä Bordet.
Ständers LagUtfkotts Betänkande i anledning af Herr IustitiT-Rädek och Riddaren von ^troieirLlls hos Hög» loft.
Ridderfkapct och Adelli, samt Herr Borgmästaren Östbergs hos Högtärade Borr g.:re'
'Ständct iugifne, till Ul>kottet hänwi» sade Memorial/ rörande det lagens stadgande , att Mö. as hwad älder hon wara mä, skall stända under förmynderskap.
Herr von 8iroknole yrkar, alt Konungen mä kunna i Nader tiljam undantag i berörde lagens stad gande.
Hwaremoc Hcrr Ostberg, da erfarenheten skal! wittna,att unga myndig förklarade fruntimmer, blifwik ge» nom andras list och egennytta lidande, förestår, att dispence i sräga om Mös omyndighets ftllständ, ej borde äga ruin förr än hon fyllt Trettio (Zo.) är. Lag Utskottet inser wäl ä ena stdan, att dä uti allmänna lagen ogifta qvinnor ansetts altid böra stä under förmynderskap, uran att till undantag för sam, ma regel anledning är mordén giswen, Lagstiftaren, långtisrän att förfördela detta kön, twärtom i del hela härmed befrämjat dest bästa.
Me» dä derjämte ä andra sidan i bctragrande kommit, alt tvid en mognare älder, flere af de skäl, som lill nytznämnde stadgande föranledt, kunna i Afseende pä en eller annan nphöra, eller för deras framtida lycka bliswa af mindre wigt; erfarenheten ock wisat, att de flere undantag, hwilka i sednare tider härutinnan blifwit tillätne, wäl ofta warit för de myndig förklarade förmanlige, men deremot också någon gäng inträffat, hwad Herr vilberg 1400 Den 21 December. i oswanberörde matto ansörk, kar Lag Utskottet dels med Herr blllker^ ansett en witz älder böra fastställas, inom hwilken ogift qwimta owilkorligen borde stä under förmynderskap, dels förmodat, dct pä
Domaren, som bäst är i tillfälle att pröfwa alla omständigheter, hälft torde böra ankomma, att, enär goda Ml dertill äro, under wista wilkoc förklara
Mö för myndig: och förestår således följande ändring i ig Cap. 2. H. Arfva Valten:
Mö stände owilkorligen unker förmynderMv till betz hon fyllt Trettio (32) är, ästundar hon efter denna älder bliswa myndig, wise Ml dertill inför we» derbörlig
Domstol, som sedan laga mälsman och näste inom Riket wistande ständer öfwer ansökningen blist wit hörde, samt Pastor i Församlingen, der sökanden bor, intygande i detta afseende lämnat, har alt pröfva om ansökningen bisallas ma: I hwilken händelse hon äger sig och sitt gods räda, utom hwad angar ärfd fast egendoms ashädande och borgens ingående, hwartill laga malsmanö samtycke erfordras: äfwen som med ägtenffaps förord och ingående, ester hwad i Gifter»nals-Balken derom stadgas, förhällaö bör."
Stockholm Veu ZO Nowember 1829.
Ridderffapet och Adelns Ledamöters tvägnar, Imäv. ^äanäsrsträm.
Pä Högwördige Preste-Ständeis Ledamöters »vägnar, 8. ^lmcjvist.
Pä Den 2i December. 1401 Pä Högtärade Borgare-Ståndets Ledamöters wägnar, k. bl. Orsvesmulrl.
Pä Hederwärda Bonde - Ständets Ledamöters wägnär, Lric Olaisson. ^ok. bbolknderzron.
Afstrift. 1309 den 22 September upläst i BorgareStändeks Plenum och remitterad! till Riksens Högloft.
Ständers Lag«Utjkott.
Lx ?roroeollo bl. kererson.
Ankom till Riks.
HLgloA.
Ständ.
LagMjkot» den rz Sept. -8vy. Wördsamt Memorials Enligt 19 C'p. 1 §.
Ärfd'
Balken skalk den som icke fyllt 21 ars alder, ej äga rättighet att s>els förestä sitt ärfva gods ; men ; följd af g §. uri samma Capitel sär Enka af hwilken alver som hälst, sig 06) sitt gods sjelf räda.
Nf desse lagens stadganden upstär den orimlighet att mannen alrid och ovilkorligen mäste besinna ^g i omyndighets tillstånd, intill desi han nyssnämnde alder upnätr; Men gwinncm deremot wid en älder af -5 1402 Den 21 December. aZ är och 15 dagar, sedan hon rigtigt gist och enka b i>mit, warder ifrån sadant omyndighets riljständ befciad.
Af den rättighet
Konungen äger till dispenie följer widare, att om speculativa frandcr me dg isma och en owarsam
Domare tillstyrker, del Mö mä warda myndig förklarad, kan e:i flicka aswen wid ststberörde al« der, pä sin derom gjorde underdäniga ansöka» biiswa öfwcc sig och sill gods steff mägrig.
Det är icke uran exempel huruledes unga och oerfarna fruntimmer, dels såsom Enkor och dels säsom
Mst, i kraft as sadan ffadelig lag blifwit olyckliga offer för lisi och egennytta.
Till förekommande deraf, anser jag derföre lagen salunda böra ändras, att elfwen Enka altid bör wara omyndig, inkil! desi hon fyllt åtminstone Tjugu etr är och att dispence i staga om Mös omyndighets tillstånd ej bör ägg rum förr än hon trettio är upnalt. b)!Ibsr§.
Enligheten med Originalet intygar ssoli.
ITolmbsrZson.
Utdrag af Riksens Högloft.
Ständers Lag UtffottS Protocoll hållit i Stockholm den Z2 Nowem» ber 1809. S. D. Uri kill Högrärade Vorgare-Skändet ingis» - Dcn 2i December.
I4OZ giswi» och till Utskottet hanwisadt Memorial, hade Herr Borgmästaren ^sonsr Ullbskx anmärkt, huru som af lagens stadgande i i och Z §. H. 19 Cap. Llrfda Balken, dcn orimlighet synk-s upstä, att manucn altid och owiikorligc» mäste befiiina stg
Uti omyndighets tillstånd, iutlli dest han Tjugu elk ars alder uppnatt, men gwinnan deremot tvid en alder af isär och is dagar, sedan hon gift och enka biifwit, tvär. der fran sävank omyndighets tillstånd befriad: hivar, söre och emedan erfarenheten tvinnade akt unga fruntimmer äswcn såsom Enkor blifwa genom andras list och egennytta lidande, Herr Ollberg föreslagit, att ästveu Enka altid borde wara omyndig kill dest hon upnätk tjugu ett ar.
Sedan berörde Memorial blifwit till första Beredningen rcmilkcradt hade bemälde Beredning författar det project till Betänkande, som harhos under Llk.
A. finnes bifogadt.
Och dä detta project hos UtjMtxt in Pleno nu föredrogs, ingas Riksdagsmannen Oar>5 ^ostersson ssristeligr yttrande af det »nnehäll som Bilagan L.U. B. ulwisar.
Men Herr Atzestoren von 8cbanir utlät fig enligt Bilagan Lie. C. Och som Utskottets tankar funnoS delade, gjordes af Ordföranden Herr Baron Manäerström följande munteliga proposition :
Den, som bifaller sörsta Beredningens project, skriswer:
Den det ej will, fVciswer:
Nej. Winner Nej, kommer Herr Astcfioren von 8(chgnt2'5 1404 Den 2i December. yttrande att tjena till grund för Utskottets Betänkande.
Hwarefter votering anstäldcs.
Men som twänne Skänds, nemligen Högloft.
Ridder,-kapel och Adelns samt Högwöcdjge Preste-StandecS pluralitet innehöll
Ja och de andre twämie SkänLeng LTilej; rhy skulle sä wäi Beredningens som Herr Astefiorenö tillstyrkande, tillika med Usns yttrande genom Utdrag af Protokollet Riksens Högloft.
Skändcrs pröfning rvördsämiiieligen underställas.
I7c 8upra^ Lx krotocolla ^ok. biolmbsrgscrn.
Lag-UtskottetS sörsta Berednings Project M Betänkande öfwer Herr Borgmästaren Ulldergs yrkande, att Enka altid borde wara omyndig till betz hon upnatt 21 ar.
Lag Utskottet finner med Herr Ullberg, att da i följd af z §. 19 Cap.
Hejda Balken, det kan hän» da, att en gwinna som wid iA ars alder blifwit gift vch snart derefter
Enka kommer att wid sadan alder rada fig och filt goes, detta stadgande icke kan genom någon grundsakts förenas med föreskriften i 1 ^samma Cavitel r följd hwaraf c» Pngling före 21 ars äldcr, chwad han warit gist eller ej icke äger magt sö, resta firl ors, en stridighet, som endast as den historiska grum kan förklaras, all äfwen enligt de äldre lagar, som i de Dm 21 December. 142.5 i de fleste delar grundlag! 1734 ärs lagbok, Enkor uran assende pä alder ansägos för myndige: hwilket älminstone war consequent i den rid dä äswen mankö» ners myndighet begynles wid IA är.
Och ehuru den, som någon tid under sin mans samräd och handledning ägt tillfälle till kännedom af flerahanda ärcnder, kan säsom Enka mindre äfwenty» ra, än qwinna som ej warit gist; dock som wid 21 ärs alder del ej kan förmodas mera rådighet och stadga hos ket ena könet än hos det andra kror Lag.Utskottet, as den i ofwanäberopade lagens rum stadgade princip, sig äga grundad anledning wördsammeligen förestå följande förändringar, nemligen. 1 19 Cap, g K.
Ärfda Balken.
''Enka, som fyllt 2r är, rade sig och sitt gods sjelf, men för den, som före denna alder kommer i Enkestånd, bör sörordnas
Curator med eller utan för»nyndare answar, alt som Rätten nödigt pröswar." 2 lo Cap. iZ §.
Handels Balken.
''Ej mä omyndig l borgen gä, och ej hu« flru, Utan mannens ja och samtycke.
Enka som enligt lag myndig är, hafwe magt med sitt gods gä i borgen. I 8 Cap. i §.
Giftermåls Balken.
''Göra
Man och ester lag myndig bliswen En» ka, eller Giftoman ä omyndig Enkas etter ä
Mös wäg» nar förord sig emellan v. s. w.
En» 1406 Den sr December^ Enligheten nied Riksens Högloft.
Ständers LagUtstkottS första Berednings projccr, intygar lstolmbergson Likt. B. Asssrist.
Till Prokocollet.
Det synes wäl närma sig tift billigheten dä en yngling, gift eller ouft, eller Enkling söre 21 ärs alder ej fär wara niyudig, otc Enka innan hon upnält denna alder, äfwen bör wara underkastad samma lagens innehåll; Men dertill bör icke hänföras förlusten för henne att sörwalra sin hushållning eller den ratt alt salom
Förmyndare sörja för sina barn, ty derigenom skulle en alr för stor och ofta wäclig rubbning
Uti boets tillgångar inträff,,, sä framt det icke är gifwik, att hon kill en dylik ward ar alt för oförståndig eller eljest oskickelig, och i Hwilket sall hon star under samma lag som andra.
Den enda lagfvrändring jag derföre, åtminstone för det narwarande och intill desi en noggrannare revision as Vesta och andra lagar, kan gä för sig, kror böra ske, ar den att: 19 <5ap z §.
Ärfda-Balken j st äster förorduar:
Enka som fistlk 21 är rade sig och gods sitt sjelf
Men för deni som före denna alder komma i Enkostand bör sörorduas Curator, utan hwilkenS samtycke hon ej mä köpa eller sälja fastigheter för sig eller barnen. is Dm 2i December. 12 Lap. iz §. ^attdels Balken.
Ej mä omyndig i borgen gä, 06) ej hustru n« kan mannens, ej heller Enka sou! 21 ar icke fylic, uta.l Lliraiorn ja och samtycke.
Enka som 21 ar fyllr, ha^we magc mev sirc gods ga i borgen. 8 Eap. i §. Glfrermäls-Balkm.
Göra Man och Enka, fom 21 är fr lik, eller Giftoman ä
Mös, eller minderårig Lukas »rägnar, förord sig emelian rc.
Desia äro de enda omständigheter uii hwilka jag kan mcdgifwa en allmänna lagens förändring; ty ehuru jag anser borgen för ett sädant conrroct, hwaraf Enka snarare kan hämra ffata än nytta, sa förntsäkter likwäi desi myndige är-, ägandet as sa mycket förstånd, som fordras för akt inse söljderne as en dylik förbindelse, och i saknad hwaraf aker lagen lämnar full rätt att hälla Enka och andra under personers inseende och styrelse.
Stockholm den zo Nowcmber 1829.
< ' ^ V ' l-lans ^.näersron.
Enligheten »ned det hos Riksens Höglofl.
Slätt» verö Lag Utskott upläste anförande, intygar ^ob« l-Iolmbergiou.
Af - »408 Den 2r December.
Likt. L. Wrist.
Ark inskränka
Enkas myndighet derföre att hon ej syllr eu witz älder, anser jag för min des, hwarken wara öfwerensstämmande med lagens pcincipe, ever kunna förenas med den lagstiftningsrätt Riksens Ständer tillkommer.
Genom inträde i alfre, har qwinnan redan u» tan afseende pä äldcr wunnit en myndighet art rada, ehuru hon ej annorlunda än gemensamt med mannen ulöfwar denna myndighet; men mannen kan dock i wista fall ej ulan hustruns samtycke besluta och handla.
Qwinnan har således såsom gift en magt den man will bcröfwa henne, derföre, att hyn före en witz älder blir Enka.
En sö^an ätgärd tror jag wara stridig emot den lag.princip: Alt ingen kan förlora e,r fri- och rättighet, utan art genom egit sörwällande hafwa förwärkat den.
— Genom inskränkning i Enkas myndighet kror jag ock Slt Rikets Lagstiftare skulle sträcka sin De som redan äro Enkor eller be redan gifta ^kvinnor svm kunna bliswa det, haima kommit i ät» njutande as de förmäner, som åldrige, wördade lagar beni tillagt, och hwilka annu bewifligen icke medfört trägot ondt för det allmänna.
De ätrjutne rättigheterne skulle häiwas och ett brud läggas pä ben redan erhällne friheten.
Jag anser förunna del ingen motsägelse deri att Hyglin» gen Dm 2i December 140) sien ej är myndig färe 21 är, men Enka tvid hwilken alder som hälst.
Enka ehu.u ung, har likväl som hustru, genom de husliga vmsorgcrue, manligen wuirnit mera stadga, mera wana wid akt i pakammande händelser rädfraga erfarenheten, äu ynglingen hss hwilken man oftast finner sjelsklokhcten som sällan söker råd.
Mera sällsynte exempel stnille man kanffe kunna framdraga derpå akt unga Enkor wanwärdat fin egendom, ä» att myndige »vän förstösat fitk goda; I öfrigt finner jag för min del sä myrten stridighet emellan dek» la project och andre under delta Riksmöte yttrade samt widkagne principer vin ulwidgade friheter och rättigheter, att de ej kunna förenäs, och jag asstyrker detta förslag, såsom efter mitt begrepp uran wäsenteliz nytta, blott ledande tili mihnöje.
Skulle emot min förmodan stadgas', att Enka som ej upnätt 2i är, skall wara under förmyndare, bör äfwen sörefikrifwas, att hustru före denna alder, helt och hällit är alt anse såsom omyndig.
I följd hwar» af mannen i alla de händelser, der ester nu gällande lag hustruns samtycke och underskrift fordras, ingen ting sär afhandla och besluta utan hustruns närmaste fränders wetlffap och samtycke.
Enligheten med Herr Afiefioren von 8cftantr's hos Riksens Högloft.
Ständers Lag-Utffott
Upläste Diktamen intygar sfoli. lllolmdsrgson, Begärdes pä Bordet.
Hjcr-r Bandet N:o 92.
Kongl. i4io
Den 2r December.
Majers Nådiga Proposition till Riksens Ständer angående Revisio» nen as krigS-pedogörelserna m. w.
Gif> iven Stockholms Slott den 21 December 1809.
Efter äterwunnen fred med Rikets grannar och sedan Armeen i det närmaste bliswik pä fredsfot försatt, widtager nu Kongl. Maj.k kraftiga anstalter till erhällande af fullständiga upgifter öfwer den återstående krigsffulden, och tili ett sa skyndsamt asstutande af de speciella redogörelserne för medel anordnade till krigsbehofwen, svin deras beMsfenher och widd möjligen medgifwa.
Enär besia redogörelser hunnit sä wida att en revision deras kan företagas, ärnar Kongl. Waj:t förordna nagra ersarne män, under hwilkas inseende och ledning densamma efter en bestämd plan, uiä med tillbörlig noggrannhet och drift förrättas» Kongl.
Maj:t, som wid alla tilsällett sökek ädagalägga sitt förtroende till Rikets Ständer och förekomma Deras Mliga önskningar, will i »ader erbjuda
Dem att i berörde styrelse af Revisionen öfwer den speciela förwaltningen af krigSmedlen deltaga genom en eller twänne Ledamöter af hwarje Riks-Ständ, hwilka til!
Riksens Ständer wid Deras nästa sammankomst kunna afgifwa tillförlitelig berättelse om det fundna förhällanvet:
Och öfwerlämnar Kongl. Maj:k till Riksens Ständer hurnwida desie Deras Deputerade tllika ma, med dem som Kongl. Maj:t i näder urnämner, besörja om krigsffuldens afbördande pä det sätt och af de medel, som Riksens Ständer Dertill litse.
Den 2i December. i4ri Kongs. Majit förblifwer Riksens Ständer med all Kongl.
Näo och Pnnest städse wälbewägen. vt 8upra. c ^ ui.. blane ^ärl».
Protokoll hallit inför Hans Majit Konungen pä Stockholms Slott den 21 December -809. i närwaro af Hans Exeellenee Stars-Ministern för Utrikes ärenderne Herr Friherre von Loxssrräm.
Stats,Raden Friherre Uoeenblsö.
Friherre von klaten.
Friherre ^ 61«rbsrb.j Hof«Caneelleren Friherre sk VVettersreZr.
Underteknad Stats-Secreterare.
Sedan Stats, Naders ofwannämnde Ledamöter Uti Konungens Förmak bliswit inkallade, behagade Hans Kongl. Majit, med anledning af Stats Raders underdäniga tillstyrkande i näder förklara, att Hans Majit fann för godt att proponera Riksens Ständer, att genom en eller twänne Deputerade as hwarje Sraird deltaga i styrelsen as en speciel Revision af krigs, redogörelserna; Och blef den proposition som härom till i4ir Den 2i December. till Riksens Ständer skulle afgä, och hwilken wid detta Prokocvll finnes bilagd, af Kongl. Mast i Mader gillad.
In I>'jäsm krotocolii Hans ^ärrg.
Herr Grefwe» och Landt - M a r skalken yttrade, alt i afseende pä innehållet af slutmeningen j denna Konungens Nådiga Proposition torde dcnsam, ma böra remitteras till Statg.Utstkotltt.
Herr bloräsnsrolps, Hnäern, förklarade sin önskan, att densamma mätte fa hwila pä bordet.
Friherre Kkannertisim, strrs ^uZNst.
Den sörsta delen af denna Konungens Nådiga Proposition tyckes innefatta Kongl. Masts medgifwande, att Riksens Ständer, till öfwerseende af allmänna medlens förwallning mä Utnämna en eller twänne per, söner af hwart Ständ..
Deröswcc synes mig att Riks-Sländen kunna yttra sig direkte, utan att någon remis till Utskott as denna staga kan bchöfwas.
Men den sednare delen af propositionen, torde deremot bade böra och kunna remitteras till Stats.
Ulffotlek.
FriherreLtnöl von k4ol8tsin, Lorlitr.
I^uävix. yrkade all denna Konungens Nådiga Proposition mätte fä hwila pä bordet: man kunde behöf, rva tänka pä saken.
Hans Excelsenre Herr GrefweRuukb.
Den Dm 2i December. 141 z
Den nu upläste Konungens Nådiga Proposition, är ett nytt benus pa Hrns Majus ömhet för Riket och undersåtare.
Men ingen revision af allmänna medlen är möjlig innan alla räkningar äro upgjorda.
Sjelfwa liqviden kan ej förr än ännu sednare komma i fraga.