Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Knappast har Riksens Ständer nägonfin funnit Rikets Financer uti uflare och brydsam, mare ställning, liknande en iallmälcheten känd o. -n för - Den 21 Augusts. 1121 förnuftig flöfares belägenhet, hwilken genom hwarjchanda ursinniga företag, ej allenast förstört sista fyrken af sin ärfva förmögenhet, ritan ock öfwerhopat sig med grufweliga ffulder, samt genom flere förutgifne fkenfagra löften förwärkat all, sä nästan sista lemningen af sin Credit; Huru nära denne är pä branten af total undergäng, säger bäde förnuftet och dageliga erfarenheten ofl! säsom ock at enda utlvägen för honom at rädda sig, är nemligen at skyndsammast omändra sit lefnadssätt, samt genom förnuftiga omtänksamma indragningar af flerahanda onödiga dcpenser och onyttig betjening, äterwinna förtroendet, samt dymedelst äterfä en för handen warande förlorad Credit.
Pä enahanda sätt tror jag at Rikets nu warande delabrerade affairer bör och kan ännu hjelpas, och har jag all anledning hoppas, at bäde wär nädige Konung och Riksens Ständer göra all effort uti alt hwad härtil fullständigt kan bidraga.
Ty annars är Statens undergänq och uplösning bedröfligen at befara.
Stats-Utffottets Ledamöter hafwa genom sit betänkande wisa! bäde nit och rädighet at uphjelpa Rikets i sä mänga fall högst förfallna affairer; och, äfwen har sökt föresiä de klokaste sätt at fä härtil behöfliga tilgängar utan at öka Sedelstocken genom crhällande af län för 5 a 7 procent hwilken sistnämde Ränta, önffeligt wore kunde nedsättas, emedan ? procent synes wäl dryg, men dä de utländska länen sägeö hafwa kostadt io a n procent, är 1122 Den 21 Augusti. dock winsten för Riket synbar.
Mig torde fcrlätas at jag icke godkänner Stats - Ulsioltels Forsing af Lcvcranteurernas betalning.
Eniedan ehuru omöjligheten förbjder at kunna nu dcm contant förnöja är det säkert deras osiri, diga och lagliga rätt at ätminstone utfå den t Lagen utstakade Ränta a 6 procent; Häremot inwändes at deste wid Leverering af Waror hafwa fädt dem öfwerdrifne beta't , och kunna säledcs täla den ena procentsfär ust; men uto.n at detta ej kan tilräknas andre, än dem, so.n befalt eller haft bestyr om upbandling af en eller annan förnödenhet, bör dä ej L veranteur». n derföre lida; sä lätom ost ej för äta den moraliska principen at sätta ost i deras cas; samt tillika säsom Ständer ärbtnora ost det wara wär första pligt, at sstlfwa följa lagliga Författningar, och dymedelst lata hwarje »nan njuta sine laglige rättigheter lil goda.
Jag har äfwen hört pastas at Riket ej kan anses annorlunda än i Concours- tUständ til och med den iz
Mars men om och detta antages sä böra förmnämde Lcverantcurer antingen fran nämde dag, eller den i Maji dä Riksdagen börjades eller ätminstone frän den 6 Junit da Regeringsformen antogs, och Riket äterkom til en fullkomlig laglig och stadgad Regering, deste fä frän samma tid njuta sin Lagliga Ränta beräknad; Härigenom winges och en betydande fördel nemligen at den ost nu sä oumbärliga förtroendet säsom och Crediten får sit första och förnämsta stöd.
Men detta Den 21 Augusti. 1123 detta oagtadt fruktar jag dock härtil än mer behöfwes om de af Utskottet päräknade Länen stall bekomm s,, D ck tror jag detta säkrast kunde och stE winnås om jemte den af Ulstottet projecterade Lonuageris och Riks - Stäadeus Garantie, D ste nu genast stadgade såsom en Grundlag at ingen Eho det wara mä utan at ar-ses säsom Rrks-sö?rädare stall nägonsin wrd Riksdagär eller annars fä gora nägöt försök än mindrö Proposition, som i ringaste mätto kunde förändra eller förringa den Garantie som Konung och K tänder nu gifwer ej allenast för det nu gängbara Banco och Riksgälds Myntets fulla inlösning efter den Valeur eller Wärde och numeraire det nu innebafwer i jemförelse med L anquens nu warande flinthärda Riksdalrar, utan och et lika förhällande med alla de Län som til Rikets högst trängande behofwer skulle nu kunna erhallas
Ty utan at denna säkerhet med oomkulsiöteliga Lagar stadgas, bäve för Rikets Sedelmynt sorn ock de nu föresiagne Länen uppä Stats-ContoiretS Reverser, sä fruktar jag at knappt nägon och wisit icke tilräckeliga Länesummor kan obtineras- Och hwad billigare än at den som bäfwer Pennrnge-förmögenbet, njuter lika säkerhet i Lagen för sin ägande rätt, som den som bar fastighet.
Om Högloft Ridderstapet och Adeln godkänner besia mina anföranden, torde icke allenast detta i underdånighet Kongl. Mast andragas, utan ock de öfriga Respective Ständen härom genast underrättas eller ock hela detta Ärendet til Stats-Utskottet ätersörwisas Friherre bl g NN er kielm, iHrs ^UAUSt, up läste til Protocollet följande:
Näp - 1124 Den 21 Augusti.
Näppeligen lär inom detta uplysta Samfund nägon finnas hwilken ej med listigaste deltagande inser den hekymmerfulla förlägenhet hwaruti Stats Utskottet sig befunnit ivid föreslående af utwägar til anskaffande af nödige medel at bestrida de i desi Protocolls Utdrag af den 14 dennes upgifna betydeliga behof.
Likaledes lär ej sättas i frä.ga fastheten af den grundsats dä det i samma Protocolls- Utdrag heter at Stats Utskottet framför alt fästat upmärksamheten derä, at sädane utwägar mätte sä widt möjeligt är undwikas, som kunna hafna et ssadeligt inflytande pä Lrediten och den Allmänna Opinionen; Och ibland besia har med skäl räknats utgifwande af et nytt Credit Sedelmynt.
Erfarenheten kommer snart den twekande lil hjelp och följderna af Riksens ständers Riksg.
Contoirs
Credibsedlar äro ännu i friskt minne.
Statsutskottet nogsamt öfwertygadt, at Bevillning har en gräns, hwilken wid frägan om upfyllandet af Statens bekof ej kan öfwerskridas, och stängt frän de tilgängar densamma och andra utwägar kunde öpna, har derföre fö eslagit den sista resourcen, den at uptaga Län til de närmast för handen warande utgifters bestridande, och at betala Leveranteurer med sädane Inwisningar, om hwilkas wilker ProtocollsUtdraget utförligen förmäler.
Nödwändigheten af Contante medel til besörjande af de mäst trängande behof och möjeligheten at förnöja fordrings-ägare med Obligationer, uptäcker genast en fif sakens natur upkommande Utgifternas Classification, uti mer eller mindre för handen warande.
Til de förra lär utan motsägelse tunna räknas innestäends aflöning för Armeer ne - Den 21 Augusti. 1128 ne »c. ända ti! och med oumgängelige utgifter fodrande ej mindre än en Summa af nära 4 Mlttioner Riksd.
Men i den händelfe Spannmåls Magasins-Inrättningens fordran af träget öfwer goo,ooo Riksd. är uti besia 4 Millioner innebcgripen spnes mig den samma säsom mrndre nödwandig at genast afbörda, ifrän denna första Clasi af behof kunna uteslutas.
Däremot torde wara ffäl at i denna första Clasi upfiptta säoane wärdige Medborgare, hwilka uppå anmaning af dä warande Hans Kongl. Höghet Riks-FLreständaren at bispringa et nödstält och utblottadt Fädernesland, efter Revolutionen af den -3 Mars af nit för den goda saken undsatt det Allmänna och uti tilförsigt til et liberalt vä) rättwist tankesätt hos Riksens Ständer, trott sig äga erforderlig trygghet.
Uti den andra Clafien, hwilkens förnöjande synes mindre urgerande, wägar jag sätta sädane Leveranteurer, hwilkas försträckningar datera sig för den i3 Mars.
Jag bestrider wisierligen ej deras ratt til betalning, sedan deras fordringar genom wederbörliga och noga granskning blifwit behörigen constaterade, Men dä tiden för Rikets Krigs-tilständ är obestämd, dä deraf synes följa nödwändigheten at i och för detsamma och för oförsedde händelser, oförryckte hälla Riket tilhanda alla ännu möjeliga resourcer, torde det Allmännas wäl och försigtighet fordra at Riksens Ständer först wid wunnen fred gä i författning med utwägars widtagande til sädane Leveranteurers förnöjande.
Jag wägar derföre tilstyrka
Läns »plågande til bestridande af de mest trängande behof, nemligen: i:mo. 1126 Den 21 Augusti. 1 mo.
Innestäende aflöning för ArniLerne och Flottorne. 2:do. Ersättning för i Landt Ranterierne af Arin erne och Krigs Lemm char iaterne uttagne andre Werk och Personer tiihörige medel. 5:tio.
Ersättning til Stats Lontoiret för desi fordran 515,000 Riksdaler. 4 to. Nödige medel til besörjande af de efter
Stat utgäende aflöningar til Militair och Civile Stater, samt andre lika oumgängelige utgifter. 6:0.
Förnöjande af sedan Revolutionens början den i3 Mars tilkomne Statens fordringsägare. Wid frägan om Läns uptagande förekommer genast den reflexion, huruwida och dä Battquen ar för Rikets, och Riket icke för Ben-, guens skull, densamma skulle kunna än ytterligare tillitas.
Med en lindrig
Ränta af högst 2 Procent, och en amortiflements fond af 400/D0 Riksd. ärligen skulle et Danquens förskott af 4 Millioner pä Etlofwa ar wara betalt med en Eumnia af Capital och Ranta tilsammans 4; Millioner, hwaremot Län uptagne under natur af ^nnuitsrei, med lika stor' amortiflementsfond, ej kunna infrias med mindre än 7 Millioner pä en tid af 13 är.
Men dä en sä tilgängelig tilflyckt som Lanquens möjeliga förmäga ej torde böra förr än i det yttersta tillitas, tilstyrker jag i sä mätto bifall till hwad StatsUtskottets Protocolls - Utdrag af den 14 dennes innehäller, at Län mä uptagas sä wäl pä nui.
Den 21 Augusti. 1127 nrntetx wilker, som emot Ränta a 5 eller 6 procent, med löfte af Capitalcts äterbetalande til ,7.del om äret efter 6 ärs förlopp, til best! i ande af de> utgifter hwilka jag i 5 förr omrörde Artiklar anfer af mäst trängande bestaffcnhct.
Herr von 8cb ultLonliejm, Nsvicl, yttrade sig : Jag will bjuda til at efter förmåga explicera stälen til det af Högloft. Stats-Utstotckt upgifna Fölftag ti! publique läns erhällande, och med lotsan ma i möjeligaste matto beswara dd deremot af sera wärda Ledamöter anförda betänkligleter.
Nagra förmoda at StatsUtstvttet erbjudit ät Längifware för hög Ränta, som skulle medföra den olägenheten, at LänCapitalet nog allmänt hos Närings-Jdkare och Fastighets - ägare blefwo upsagde; och at således blott 4 procent i Ränta för Obligationer bestäs borde, samt at ingen frikallelse för Bewillning a fädane Läne-Capital utlofwas ffulle.
Efter min förmodan kunde icke län för en mindre Ränta erhällas; hälst Stats-Werket munnit et högst ringa biträde emot erbuden 6 procents Ränta.
Hwad frikallelsen för Bcwillning ä länen beträffar, sä har man förnummit at wänge befarat en sädan extraordinaire beskattning som betoge winsten.
Gansta fä penningeägare, som icke haft intecknade fordringar, hafwa wid sista krigs-gärden upgifwit nägre LänCapital, men som nu kunde framlockas til et nyttigt ändamäl, om de icke afskrämma^ genom en befarad dryg Bewillning.
Det 1128 Den 21 Augusts.
Det blefwe icke förmonligare, at efter nägras tanke, betala en högre Ränta, än at ä densamma afdraga en Bevillning; som dock densamma ännu ej är bestämd, sä kan deröfver ingen precis calcul göras.
En Capuals upsägning hos Läntagare bör och mindre besa. ras, dä sä korrt termin är Utsatt til lärens presterande.
Icke heller kunde den ifrägawarande Länsumman af 4 millioner betydligen werka pä hela rörclse-Capitalet, tom nu med wisihet i Banco och Riksgälds-Sedlar öfwerstigcr 20 millioner Rd. Specie.
Dä ock län emottagas tik 50 och 100 Rd. sä behöfwer man icke wara capitalist för at deltaga i Länings-fonden, utan kan det wara äfwen en arbetares- eller drängs hofwa.
Andre hafwa twärtom funnit at Räntan ä Obligationer borde höjas til 6 procent eller Leverantör förses med contante penningar, hwarom de gjordt sig hopp.
Man har trott at 5 procent med Bewillnings - frihet ä sädane fordringar skulle första, dä Obligationer afgäfwos a 50 Nd.
Specie som dä säsom penningar kunde nyttjas i handel och wandel, och framför Banco och Riksgälds-Sedlar hade den förmänen , at de förbättrade sig under hwilotiden i Burauen eller som penningemän bruka säga, at de wärpte dageligen.
At sädane Obligationer skulle fä nyttjas säsom Hypotheque i Niks-Disconten anses för betänkeligt, som dymedelst ök1e den förut nog store Banco.
Sedelstocken.
At betala alting Contant kunde för Leveranter wara - Den 2 k Augusts. 1129 ra behagligast, men man mäste hälla sig inom gransen af möjelighct.
De brutne Summor för levcreringar fordra redbara penningar, och de siste utlofwade
Sme millioner af Banguen ätgä snart til krigö- folkets aflöning; wid Deputerades sam, mantrade frän Stats-och Banco-Mikotten för, klarades ock at för Banguens beständ icke yttcrligare biträden lofwas kunde.
Det funderade Län-systemet med pei-m.-rnsn. ta --lnnuiketer eller bokförda
Län, förutan nägre afgifne försirifningar, tycktes winna mera bifall.
Hade detta redan af mig gifwa Forsing wid l?8v blifwit dä antaget, sä hade wi sluppit Riksgälds-Sedlar, förmögenhets-afgift realisation samt äswentyrliga tillit til Banquen.
Detta län-systeme medförer den förmonen, at detsamma aldeles icke ändrar penninge-werkets förhällande, och blott af skattdragaren affordrar Räntan, men ej Capitalet uti Krigs-gärd; hwarmcdelst ock England blifwit satt i tilsiänd, at utan förstörelse utföra sä dyrbara krig, och at bära en National-skuld utöfwer soo millioner Pund Sterling.
Nägre hafwa dock tyckt, at den crbudna Räntan af 7 procent för bokför, da län more för dryg.'
Jag har sjelf blott föreslagit 6 procent; men har funnit stäk uti andras räd, at häldre bjuda i procent mera för et okändt men af alla det fördelagtigaste länings-sätt.
I England betaltes och i början 8 procent, men desie dyra län äterbetaltes snart, dä andre biträdde til ringare Ränta, som efterhand Ändra Band. 142, i4§. lisö Den 21 Augusti. hand nedfallit Lil z a 4 procent såsom Landets wanliga Ränta, och hwartil en förnuftigt anstäld amortistements- eller Sinking-Fond, uti 1e!!>3n>8 och tib, ej litet bidragit; ehuru andra gänger stelfwa denna afbctalningsfond blrswit angripen.
Någre hafwa flutelicen funnit at Bränwins-stätten ej borde lemnäs i underpant, cch at Riksens Höglofi, Ständers garantie borde wara tilräckelig.
Man har föreslagit Bränwins-afgiften, säsom i Stats-förstagen uptagen til zso,ooo Rd.
Banco och som wid en ulwidgad Brännings-frihet kunde stiga ännu högre, men til län intrehen fordrades högst 880,600 Rd.
Om en annan tilräckelig
Skatt eller Bewillning erbjudes, sä mä det wara lika; men underpant är oumgängelig om förtroende stall winnås.
Med all Respect för Riksens Ständer, sä äro de individeullement swära at krafwa, och til en stor del oiubytelige; Förra tiders händelser hafwa och minstatfortroendet.
Man ar skyldig at staffa Lanta, gare all möjlig säkerhet.
Jag är ej af penninge-mans antal, men de utgöra ock en högst nyttig ClaH af Medborgare, som forse cultiva. teuren, Bruks - ägaren och Slöjdemanncn med förlag, hwarförutan all rörelse aftynade.
Om de ock nu biträda allmänheten med län, sä b-ifwa dehe penningar genast äter utspridde Lil Industriens ytterligare befordran.
Grefwe körner, ^clolyh 6örsn; upläste et Dictamen sä lydande:
Det Den 21 Augusts. 11Z1 Det har icke kunnat wara owäntadt, at det föreslagna Län-systemet stulle wäcka mänga twifwelsmäl och wara underkastadt mänga inwändningar.
Det ar i sakens natur at hwad som är en nödhjelp stall medföra swärigheter, och det är onekeligt at det wore förmonligare flippa betunga Staten med Jntresie-betalningar om en bättre utwäg gäfwes.
Men dä, ehuru jag öfwerwarit det upgjorda Förflaget, jag icke kan tillägga mig annan del deruti än at hafwa afhört kunnigare mäns upgifter och efter jemförelse deraf med Theorien för Stats-hushällning i allmänhet, hafwa derefter jemkat mitt omdöme, torde det tillätas mig at i anledning deraf fä för Högloft.
Ridderstapet och Adeln utwcckla hwad som i min tanka utgör anledningarne til den förefiagna Planen, hwad den ty» kes böra hafwa för werkan pä enstilta och Samhället.
Hitintils bär wid inträffande behof, man tyckts i wärt Fädernesland hafwa haft för afsigt, at blott tänka pä at afhjelpa ögonblickets trängsmäl och när med Mynt-teckn eller Creditsedlar man förwandlat sina stulder til löpande
Mynt representativer, har man sedermera, dä dessa räkade i förfall, med mer eller mindre rabatt efter beqvämlighet inlöst dem.
Säledes har man lätit tiden bereda den Banqueroute som man ej wägade at genast kungöra.
Det är möjeligt at omständigheterne gjort et sädant steg oumgängcligt; Men det är ätminstone säkert at det ej är igenom et sädant förhällande man för sig ber» der framtida tilgängar.
Onekeligen upstär deraf de förnämsta swärigheterne för werkställigheten af det nu föreftagne Lane systemet.
Men 1132 Den 21 August! i ct ögnablick dä Statens behof fordrade fä sk ynde sam åtgärd, dä med et mera bestämdt Regerings-sätt, med en större publicus och en närmare tilsyn '.vid Allmänna medlens fcrwaltning, man kunde hoppas mera afmätta och fastare Styrelse'grunder, dä war det kan hända en gärd bade ät klokheten och rättwlsan at försöka en utwäg som pä en gäng kunde swärn emot
Statens förbindelser och bereda för framtiden nya tilgängar.
Dä det war allmänt bekant at jemte den redan utelöpande Sedel stocken en betydlig
Summa destutom blifwit satt i allmänna rörelsen, dä Näringarne ej tycktes kunna fordra et Rörelse Capital som de ej tilskapat, är det en kan hända felaktig tanka at päkalla allmänna förtroendet, et genom dest biträde til Statens nutta söka anwända den Sedel-stock som redan för dest skuld blifwit utgifwen.
Om sädane wero anlcdningarne til det föreflagne Län-systemet, wörö dest naturliga fördelar at ännu större skäl et försöka möjligheten deraf.
Utan twifwel, stall nyheten af et stadigrvarande Län hwars Capital man ej kan upsäga wäcka twäkan hos mänga och det är denna förutsedda swärighet som föranledt Stats Utstottet, at derjemte förestä en annan Länings method.
Walet är säledes lemnat ät den enstilta omtankan och i bäda fallen gäller den anmärkningen at et Samhälle wisterligen har mera tilgängar än en Enskilt för at upfylla sina förbindelser, at dä en wist af Samhällets ärliga inkomster derföre förpantas, kan intet twifwelsmäl annat än i anseende til dest wilja ägg rum och dä den är Den 21.
Augusts. iiZz med betz Jnteresie sa nära förenad bör den icke kunna anses twifwelaktig.
Om således den enffilta i anseende til säkerheten äger en Lilräcklig borgen, har han wid de bokförda
Länen i möjligheten at öfwcrfora sin fordran en utwäg a t disponera den och i Länets oföränderliga beständ samt Jnteresiet utfallande pä wist dag, en säkerhet i inkomst och en lättnad i beswär, som öfwer alt där detta Systeme wunnit stöd af erfarenheten försäkrat det om företrädet.
För sjelfum
Samhället äter medför det ej blott oeconomiska men äfwen politiffa fördelar.
Den lärer icke behöfwa bewisas den fördel Staten har deraf at finna tilgängar til de behof ögonblicket gör oumgängeliga, och genom blotta Jntresiets betalande kunna fördela bördan pä en längd af är.
Dä en amortisiements fond dermed är förenad ger detta ät Samhället en lätthet ivid förekommande utgifter och en säkerhet för framtiden som genom ingen annan utwäg til lika grad kan erhällas.
Det är i synnerhet om de bokförda stäende Länen som detta kan sägas och det är derföre man trott sig böra i synnerhet upmuntra dem.
Det förhöjda Jntretzet bör endast anses som et i detta afseende utsatt
Prämium för det förtroende den enffilte wid denna Inrättnings början wisat til Statens löften.
Om den en gäng winner Burskap blir det lätt ot genom
Län pä fördelaktigare wilkor göra äterbetalningar och sämedelst nersätta Räntan.
Samhällets^gjorda Förffottcr behälla altid sitt wärde i Statens Fonder, men Samhället känner blott tyngden af Ränte-betalningarne och igenom bäda bcredes möjligheten af nya tilgängar.
Men 11-34 Den 21 Augusts.
Men om säledes denna rnethod är för de allmänna utgift,rne af den högsta nytta, har den äfwen andra indrrecta fördelar, som för Samhället ej äro af mindre wigt.
Dä wärdet af Statens förbindelser beror pä desi wilja och förmäga at upfylla dem blir wärdet af de allmänna Fonderne snart nog den säkraste Thermometer at domina om Regerin gens anseende hos Allmänheten.
Ingen ting är waksammare än det enstilta Jnteresiet, och dä desi öden äro sä nära förenade med Statens stall följa deraf nyttige päminnelser och altid gifwas deltagande och upmarksamme ästädare af Regeringens företag
Det är dä som den wcrkande och kraftiga National-anda upkommer som wet at desi förmögenhet hwilar uppä Statens, och det är säledes som det warma nit för bibehällandet af sakernes warande ordning danas hwilket mer än alt annat i sednare tider utgjordt Engelffa Regeringens styrka.
Kan handa är denna sanning för moralisten föga tilfredsställande, men i en tid dä Egoismen nästan blifwit en oundwikeiig följd af tingens ställning, är det ätminstone en lycka at kunna pä det närmaste förena desi fördelar med det allmännas.
Det är säledes som Naturen welat at wära passioner, om de ibland bliswa anledningar til brott, stola altid wara det til werksamhet och ofta til odling.
Det är således som Staten, hwilken, för at framdeles sinna tilgängar, är nödsakad at wara redlig i stna förbindelsers upfyllande, sinner sig belönad för denna redlighet igenom det stöd och det deltagande han finner hos mängden af enstilta.
Den 21 Augusti. li^Z Hwad jag i detta afseende haft den äran anföra gäller i synnerhet om de bokförda stående Länen.
Det är endast derigenom som et
Länsystem kan sägas wara bragt til fullkomlighet och om man warit mera witz örn möjligheten af detz införande hade det warit dkt enda jag skulle onffat blifwit förestagit.
Betänkandet remitteras til Utffottet tilbaka, skulle jag ännu i dag wilja föresiä följande tilläggningar eller förändringar:
At en skilnad gjordes emellan de Leveranteurer som uppä Auction gjort sina anbud och dem sorn detzförutan contraherat; At de förras fordringar skulle betalas med 6 Procent och de äga rättighet at insätta sina ärhällne Obligationer uti den bokförda Läne-fonden; At änteligen hwad 5 Procents Obligationerne angar de ej mätte utgifwas pä mindre Summa än ioo Rikö.aler Banco.
Jag nämner detta säsom min enskifta mening.
— Blir Betänkandet ej äler remitteradt afstär jag gerna ifrän detza anmärkningar och tror at tidens winnande är det angelägnaste, at wid försöket af det nu gjorda Förslaget ätminstone ingenting kan wara förloradt.
Herr von kcllult^enii^im:
Herr Grefwe körner kar til en del yttrat bwad jag andra gängen ärrmde anföra.
Dä behofwcn nu äro sä pretzante, sä lärer et biträde af Jord-ägare, om det ock i utförandet wore möjligt, ej afwaktas kunna.
Af den nuwarande Penninge stocken, som nu är större än den nägonsin i Swea Rike warit, lofwar man sig en snarare och säkrare / und - 1136 Den 21 Augusti. undsättning.
Wid den wälda och sist talande Ledamotens erindran, at Riksgälds - Contoirets Obligationer bordt häldre ställas 5 100 Riksd. sär jag anföra, at Summor L go Riksd. oftare blefwo anwänbare och kunde utom desi >.o, ioc> ja Nummer pä samma sedel sammanläggas, och deraf en eller annan Nummer succesivement utlottas til betalning.
Wid de bokförda Länen blifwer natt intet belopp af Summor utfäst.
Hwad äter wisa leberantcrs billiga prioritet beträffar, sä erkännes, at stilnadffunde wara uppä leverings^tid, inrop pä Auction och wilkors förbehäll; men hwar man torde kunna ffe rätt, utan at derföre förwisa hela förstaget til Stats-Utffottet tilbaka.
Wid de mänga betankeligheter, som blifwit äfwen emot bokförda Länsystemet anförda, hade jag förwäntadt en inwändning, som mig sjelf infallit, och som ej heller för Riksens Högloft Ständer bör döljas, som äga at känna alla förmäner och oläqen. heter; bestäcnde deruti, at en Krigs-lysten Regent, wid förmocket eftergifwande Ständer, kan genom detta Länings-sätt, dä det hunnit winna bifall, undfä en för lätt tilgänq til krigs'utförande och til efterkommandes skuldsättning för Internet; men man will hoppas mera förständ, stadga och ömhet om Stats-Werket, bos tilkommande Ständer, dä Statens öfwerseende och reglering dem anförtros.
Det nu erbudna boga Inlereftet af 7 Procent, stall och wid nästföljande Riksdag kunna nedsättas til 6 ä .g Procent, dä förmodeligen andra erbjuda sistnämde Län wilker, sä snart fördelarne af Systemet blifwit kandc.
Den 21 Augusti 11Z7 Friherre Ickljencrant?:, joban nubelin., Jag har sjelf warit af den tanka, at stillnad i betalnings-termin kunde göras, emellan de Levexanteurer som efter ftutade Accorder gjordt sina leverantser, och andre, som ä öppen Auction bertil fätt Priserna bestämda; men jag har blifwit öfwertpgad, at Auctions-priserne ofta öfwerstiga dem, som efter betingadt Accord tilkommit, och förenar mig dermed, at utan stor orättvisa, ingen stillnad kan göras wid Leveranteurernas förnöjande.