Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man hade icke funnit sig illa deraf, men theorien ville hafva bort detsamma, hvarutaf man deremot har funnit sig illa, så att man nu måste återgå till det gamla.
Jag tillstyrker således bifall lill Utskms Betänk.
Propos. till bifall å förevaride Betänk, blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit
Föredrogs ånyo Lag- samt Allra.
Ekon.Utskms d. 2 och 11 dennes pä hordet lagde Betänk.
JVs 15, i anledn. af väckte motioner om ändringar i K. Stadgan d. 13 April 1808, om jagt och djurfång.
Då mitt yttrande kommer att vända sig endast omkring den sista punkten, så får jag anhålla, alt Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. på sådant sätt, att den sista punkten kommer alt blifva föremål för serskildt beslut.
Jag anser nemi. den af Utskm föreslagna förändringen uti K.
J.igt-stadgau icke vara af behofvet påkallad.
Att förbjuda rapphöns-jagt under Aug. månad, anser jag vara alldeles öfverflödigt, dels emedan sädes-åkrarne nästan alltid före slutet af denna månad äro skördade, och dels emedan denna jagt, under det säden ännu står pä marken, högst sällan förekommer; åtminstone brukades icke sådant den tid jag idkade jagt, derföre att rapphönsen kunna uti den stående säden så väl undangömma sig, att man der icke får reda på dem.
Den 18 Augusti.
Atl åter utsträcka rättigheten till denna jagt äfven till Nov. månad, anser jag vara skadligt, derföre att rapphönsen då lätteligen kunna utödas.
I Nov. månad faller nemi. ofta snö på en eller två dagar, och då äro dessa fåglar så lätt åtkomlige, att fara är^ att de inom kort skulle blifva ulödade, om jagt å dem då vore tillåten.
Motionären har åberopat Englands exempel, men der äro klimatförhållandena helt olika.
Saken är i sig sjelf så obetydlig, att jag icke dervid vill fästa någon vigt, men då det är fråga om alt vidtaga en förändring, som är onyttig, och icke upfyller det dermed afsedda ändamål, så har jag ansett mig böra yttra min deremot stridande mening.
Jag erkänner, att jag icke är så mycket jägare, att jag med någon serdeles sak-kännedom kan yttra mig i denna fråga, men såsom landtbrukare kan jag dock säga, att tillåtelsen lill idkande af denna jagt ifrån d. 1 Aug. icke synes mig lämplig, enär det skydd, rapphönsen kunna finna uti sädes-åkrarne, lätteligen kan leda lill dessas nedtrampande af jägarne, och således till skada för landtmannen.
Dessutom har äfven det skäl för bifall till tidens framflyttande lill d. 1 Sept. blifvit af motionären anfördt, att de unga rapphönsen under Aug. månad ännu äro så små, att det icke vore af någon serdeles nytta för jägaren att då fälla dem.
Detta har varit orsaken till lidens framflyttande till d. 1 Sept., och då sådant skett, har Utskrn ansett sig, på det att icke någon inskränkning uti den nu medgifna jagl-rättigheten under 3 månader skulle åstadkommas, böra jemväl framflytta liden till den 1 Dec.
Man förmodade jemväl, alt, då rapphönsen ofta ihjälfrysa under de frostnätter, som ofta inträffa, innan snö faller, hvilket Utskm ansett först i Dec. månad vanligen ega rum, så skulle det icke kunna vara någon serdeles nytta med att förbjuda denna jagt under Nov. månad.
Ligger häruti något oriktigt, så vill jag visst icke tvista derom, utan jag har blott velat omnämna de moliver, som föranledt Utsk.-n alt fatta sitt beslut.
Att utan verkligt behof till Konungen frambära önskningar om förändring uti gällande författmr, anser jag hvarken vara klokt eller Representationen värdigt.
Palmstjerna, anser jag den lid, som nu är stadgad för ifrågavar:de jagts bedrifvande, vara ganska lämplig.
Sparre här på andras upgifvanden anfört, torde icke vid närmare betraktande kunna anses ega den giltighet, att på grund deraf Betänk, borde bifallas.
Först och främst är det en känd sak, atl rapphöns-kycklingarne d. 1 Aug. visserligen icke ännu äro fullvuxne, men likväl äro så stora, att de äro hvad man kallar matnyltige, och för del andra är det jemväl kändt, att de hufvudsakligen uppehålla sig uti sädes-åkrarne, så alt der säd står på marken är det fruktlöst alt söka drifva dera derifrån, samt för det tredje torde det vara klart, alt icke, genom tillåtelse atl ifrån d. 1 Aug. bedrifva denna jagt, någon skada kan sädes-åkrarne tillskyndas, ty uti de aldra flesta fall äro åkrarne, så väl som all annan mark, skyddade genom vites-förbud, så alt den, som under idkande af denna jagt nedtrampar andras sädesbärande fält. är redan genom vitesförbudet to Den 18 Augusti. till ansvar förfallen, ulan ali behöfva genom böter för oloflig jagt derifrån afskräckas.
Jag tror således detta förslag icke vara af beskaffenhet att böra antagas, och anhåller derföre vördsamt om afslag å detsamma.
Frih. Cederström, Rud-:
Obekant med denna jagt, kan jag icke med sakkännedom yttra mig om hvad för densamma i delta hänseende vore tjenligast; men jag anser, att då en underd. skrifvelse skall till K. M. atlåtas, bör den vara så affattad, alt uti tydliga ordalag nltryckes hvad man dermed åsyftar.
Sådant är här icke förhållandet.
Uiskm hafva nemi. föreslagit, att R.
St. skulle hos K. M. i underdihet anhålla, det K.
M. täcktes förordna, att jagt å rapphöns må vara tillåten ”under liden från och med d. 1 Sept. lill d. 1 Dec.”; men det finnes icke med något ord omnämndt, att den tid, som nu är lofgifven emellan d. 1 Äng. och d. 1 Sept. skulle förbjudas.
Om således en i detta ordalag affattad underd.
Skrifvelse blefve till K.
M. afiålen och vunne nådigt bifall, så skulle deraf följa, att förfatlnm hädanefter skulle kunna så tillämpas, att man egde rättighet att jaga rapphöns ifrån d. 1 Aug. till d. 1 Dec.
Det borde således uti den underd. skrifvelsen vara uttryckt, alt denna jagt skulle vara tillåten endast från d. 1.
Sept. lill d. 1 Dec.
Att för öfrigt åberopandet af Englands exempel icke innefattar något bevis å erforderligheten deraf, att rälta vår lagstiftning i ämnet efter Englands mönster, utan afseende å klimatiska och andra skiljaktigheter, det har Frih.
Palmstjerna redan antydt och utvecklat, hvadan jag med honom mig förenar; och då förslaget dessutom icke tydligen uttrycker hvad dermed åsyftas, så måste jag för min del afstyrka omedelbart bifall derå.
Om man betraktar saken ur synpunkten af alt förse bordet med läckerheter, så anser jag, alt sådana frågor icke böra komma under R.
St:rs pröfning, utan bör den enskildte sjelf dermed få befatta sig, men det är med jagtens fredande något annat förenadt, hvilket jag för ruin del anser vara af stor vigt, nemi. bondens färdighet alt skjuta.
Vi veta alla, all denna konst numera till den grad sjunkit, att på slätt-bygderne knappast livar 20:de bonde vet huru ett gevär aflossas, och ännu mindre kan -deraf rätt begagna sig.
Att det icke för vår beväring är möjligt att, med så ringa kännedom af denna konst och med så kort öfningstid, under en tidpunkt af fara kunna vara ens ett någorlunda pålitligt värn för fosterlandet, torde vara lätt alt inse.
Då man således gjört så litet för att öfva landets befolkning i att skjuta, och då för öfrigt intet steg ännu blifvit i något afseende taget, för att genom färdighet i vapenöfning söka göra det Svenska folkel kraftigt i sitt sjelfförsvar, så återstår det nu blott ett medel dertill, nemi. att trygga jagten, och derigenom söka bibehålla vår ungdom härdad och djerf, och är det ur denna synpunkt som jag yrkar, att Betänk, målte återremitteras, samt att förhöjda vilen mätte stadgas, hvarigenom man kunde hoppas, alt åtminstone något i denna sak uträttades.
Den 18 Augusti. II Frih. af Ugglas, Curt Gust.:
Det är endast i afseende på sista punkten som jag anhåller att få yttra några ord.
Ulsk:n hafva här föreslagit att jagten å rapphöns icke skulle få börja förr än den 1 Sept., och jag tror Utsk:n dertill hafva haft ganska goda skäl, icke så mycket derföre, alt landtmännens åkerfält derigenom skulle vara i någon fara alt nedtrampas och förstöras, emedan det ligger utom möjlighetens gräns, alt jaga rapphöns innan gärdena äro afmejade, utan derföre, all rapphöns-kycklingarne innan den 1 September icke ännu äro så vuxne, att man af dem kan hafva någon egentlig nylla.
Jag tror derföre, all Utskm hafva haft rätt i detta afseende, men jag får deremot förena mig med Frih.
Palmstjerna om olämplighelen af att utsträcka tiden till den 1 Dec., såvida man icke vill slifta en lag, sora skulle helt och hållet utrota rapphönsen, emedan det under den sednare hösten, sedan snö fallit, är så läll att skjuta rapphöns, att man på en liten stund kan skjuta hela kullar deraf.
Jag får derföre till R. o.
Ad. hemställa, huru vida icke R. o. Ad. skulle vilja bifalla, all man inginge lill K.
M. med en underd. anhållan, alt jagt af rapphöns må vara tillåten emellan den 1'
Sept. och den 1 Nov.
Jag tror icke att någon otydlighet i en sådan skrifvelse skulle (örefinnas, ty när det slår, att jaglen är tillåten från den 1 Sept. till den 1 Nov., så följer tydligen af sjelfva detta stadgande, att icke någon annan tid är tillåten.
Deremot tror jag, att motiverna uti Utsk:ns skrifvelse borde undergå någon jemkning, hvilken jag anser lämpligen kunna till Exped:sUtsk. öfverlemnas.
Då denna mindre vigtiga fråga har framkallat en discussion, under hvilken flere olika förslag blifvit framstälde, så anser jag mig äfven kunna yttra några ord i detta ämne, emedan jag under en längre lids vistande på landet sysselsatt mig med jagt i allmänhet och äfven med denna.
Jag är af samma tanke som den siste värde talaren, och jag anser det icke vara nödvändigt att uprepa de skäl, som han nyss i korthet framstälde, på grund af hvilka tiden emellan d. 1 Sept. och d. 1 Nov. borde vara den, under hvilken jagt af rapphöns borde vara tillåten.
Jag vill blott tillägga, att hvarje jägare, som längtar efter denna jagt om hösten, likväl sällan börjar att drifva den förrän den 1 Sept., och kallar derföre denna jagt för sin höst jagt.
Jag tillstyrker derföre, att den sista punkten af Betänk, måtte förändras så, att jagten är tillåten emellan den 1 Sept. och den 1 Nov.
Cederströms mästerskap uti all redaktion vill jag ingalunda förneka, men för mig har det likväl synts vara alldeles tillräckligt tydligt, att, då närvande stadgande innehåller att ”jagt å rapphöns är tillåten från d. 1 Aug. lill d. 1 Nov.”, Utskm hafva tillstyrkt alt ”denna jagt roa vara tillåten från d. 1 Sept. till d. 1 Dec.”
Jag anser detta innebära fullkomligt tillräcklig tydlighet, men vill ät Exped:sUtsk. gerna öfverlemna, alt förslaget vidare utveckla.
Hvad nemi. motiverna angår, sä hafva Utskm, såsom R. o. Ad. torde finna, icke anfört några sådana, utan hafva blott hänfört sig till dem, som af motionären blifvit upgifue.
Då emellertid ledamöter af delta Stånd, hvilka i detta afseende ega mera erfarenhet än jag, hafva ansett det vara lämpligt, att inskränka liden till 12 Den IS Augusti. d.
1 Nov., så vill jag för min del instämma i denna åsigt, så vida icke R. o. Ad. dervid finner Dågon betänklighet, och underställer således det Höglofl.
Ståndets bepröfvande, huruvida denna inskränkning kan befinnas lämplig.
Det är visserligen ganska artigt, att till Exped:sUlsk. öfverlåta, alt efter bästa förstånd och egel bepröfvande grassera med ett af R.
St. faltadt beslut, men jag tror dock, att sådant aldrig förut förekommit, då fråga varit om ett Utsk:s slutliga tillstyrkande, om man ock tillåtit, alt några förändringar i afseende på motivernes upställning understundom blifvit af Exped:sUtsk. förslagsvis vidtagne.
I den nu gällande K. Stadgan af d. 13 April 1808 om jagt och djurfång i Riket, utlryckes mycket tydligt, att jagt å rapphöns icke är tillåten annat än under den tid, som der finnes bestämd, då deremot det af de sammansatte Utskm begagnade uttryck, att jaglen skulle vara tillåten under liden från och med d. 1 Sept. till d. 1 Dec., icke eger samma fullständighet, så till vida, att der icke säges, att jagteu endast under denna lid skall vara tillåten.
Det är visserligen sant, alt K. M., derest denna underd. hemställan i nåder bifalles, kan vid den förändrade Stadgans utfärdande deruti använda de, äfven under iakttagande af den önskade modifikationen i sak, med den nu gällande stadgan mest öfverensstämmande ordalag; men dä ett som jag tror i öfrigt tillfredsställande redaklions-förslag i ämnet här blifvit af Frih.
Ugglas frarasläldt, så vågar jag hemställa, att delta förslag måtte bifallas, blott med det tillägg, alt emellan orden: ”tillåten” och ”under” inkilas ordet: ”endastOm så sker, torde Exped:sUtsk. sedermera i afseende på moliverna läll nog kunna komma till rätta med det uuderd. skrifvelseförslaget, och ibland annat derifrån utesluta t. ex. åberopandet af Englands exempel, hvilket skäl torde i flere hänseenden icke befinnas antagligt.
Jag har ingalunda ämnat, alt åt Frih.
Ceder ström updraga, att inom Exped:sUtsk. hvarken grassera med eller inkila något uti det af Utskm framställda skrifvelseförslag, utan det var blott i afseende på motiverna, sorn jag ville till Frihm och Exped:sUtsk. öfverlemna denna frihet.
Om R. o. Ad., på sätt Frih. af Ugglas föreslagit, vill inskränka tiden för idkande af jagt å rapphöns, så torde det af Frih.
Cederström föreslagna tillägg kunna i beslutet derom inflyta, men att inom Exped:sUlsk. företaga ändringar uti godkäuda Utskms Betänkm, anser jag icke vara rikligt.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, först om R. o. Ad., i fråga om de 3 första puukterne, som anginge Gr. af Ugglas’ motion, och i afseende hvarpå icke något annat yttrande blifvit afgifvet, än Hr Adelborg yrkande om äterreraiss å Betänk, i dess helhet, behagade bifalla Utskms Betänk.
Den 18 Augusti. 13 Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, framställ de i afseende på sista punkten gjorde yrkanden, yttrade Frih.
Då jag redan anfört, att jaglen å rapphöns i Aug. månad är så godt sorn'ingen, så vill jag äfven öfvergå lill den af flere talare förordade åsigten, alt liden för början af denna jagt mätte framflyttas från d. 1 Aug. till d. 1 Sept.
Den härpå lill bifall å 4:de punkten framslälda propos. besvarades med Nej, och då efter med blandade Ja och Nej besvarade propos:r till bifall å Frih.
Cederströms förslag och till afslag å denna punkt, propos. gjordes till antagande af Frih. af Ugglas’ förslag, att bifalla denna punkt, med den förändring, alt deri infördes ”Nov.” i st. f. ”Dec.” månad, ropades starka Ja, jemte åtskilliga Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtsk:s d. 5 och 11 dennes på bordet lagda Utlåt.
JVs 212, i anledn. dels af K. M:s Nåd.
Propos. om anslag till hospitalernes förbättrande, dels af väckte motioner, ang:de inrättande af ett hospital för hufvudstaden.
Ånyo föredrogs Serskildta Utsk:s d. 8 och 11 dennes på bordet lagda Betänk.
JV1 15, i anledn. af motion om förklaring af K. M:s Nåd.
Kungörelse d. 1 sisth Juni, ronde ansvar för bränvinslillverk ning på Söndagarne under den tid af näslk. höst, då bränvinsliränning är tillåten.
På de af Hr von Hartmansdorff och Fiih.
Stjernstedt uti deras reservationer upgifne skäl, anhåller jag, att dessa motioner icke måtte till någon åtgärd föranleda.
Jag instämmer med Frih. af Ugglas uti hans anhållan, att desse motioner icke måtte till någon åtgärd föranleda, och får jag tillika gifva tillkänna, att jag icke varit i Utsk. uärvar:de, dä denna fråga der behandlades.
Efter försl lill bifall å Utsk:s Betänk, framstäld, men med Nej besvarad propos., hlef detsamma af R. o.
Föredrogs ånyo StatsUlsk. d. 9 och 11 dennes på bordet lagda Utlåt.
M 224, i anledn. af väckt motion om tillägg i de ang:de markegångs-sättningen antagne bestämmelser.
Sedan, uppå förfrågan af Hr von Hartmansdorff, Aug., underl. Riddarh.-Sekret. uplyst, att Borgare- och BondeStm bifallit detta Betänk., men att underrättelse om PresteSt:s i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, yttrade Hr von Hartmansdorff:
Då 2 Stånd redan bifallit della Betänk., så liar saken dermed fallit.
Jag anhåller derföre endast, alt för min del få förklara, det jag icke finnér det sätt, att förrätta markegångs-såltningar, hvilket f. n. är gällande, vara tillfredsställande, och att det hade varit väl behöflig!, alt någon rättelse derutinnan blifvit vidtagen.
Genom det af Konungen och R.
St. vid förlidne Riksdag gemensamt fattade beslut, hvilket sistlidet år af Konungen blifvit promulgeradt, kommer markegångs-sällningen hädanefter att på nytt sätt förrättas.
Den kommer nemi. att 2:ne gånger om året verkställas, dels utaf dertill serskildt valde deputerade, och dels utaf dertill af Landshöfd:n utsedde räntetagare, hvilka, på grund af de npgifter om hittills gällande priser, som skola inhändigas, dels ifrån Kronofogdarne och dels ifrån inom distriktet belägna släder, ega att utsätta noggranna värden å de varor, som utgöra föremålet för markegångs-sällningen, hvarefter dessa priskuranter af Deputerade kunna vid granskningen frångås, då likväl skälen dertill skola upgifvas.
Det är på grund häraf (Jtsk. afstyrkt den af Prosten Arosenius väckta fråga, att de förändringar i årspris eller medel-markegångspris, hvilka af Kongl. Kamraar-Kolhm pröfvades rättvisa, skulle blifva gällande för hela det markegångs-disirikt, hvars föreslagna pris sålunda blifvit rältadt, och tjena till efterrättelse vid alla de liqvider, som der lagligen och på grund af markegång borde upgöras emellan räntegifvare och räntetagare.
Ulsk. häruti hafva haft rätt, och får derföre för min del anhålla om bifall till Betänk.
StalsU(sk:s förevar:de Utlåt, blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet.
Vid förnyad föredragning af Bevillo:sUtsk:s d. 9 och 11 dennes på bordel lagda Mern.
JV2 22, rör:de några vid regleringen af Tulltaxan af RiksStm ännu icke afgjorde frågor, fann R. o. Ad. för godt, att, med antagande af Utskis inbjudning till instämmande i BorgareSbs beslut rör:de införsels-tullen å ”Metaller sammansatta, alla andra slag, oarbelade”, godkänna de voter:s-propos:r, som blifvit föreslagna i detta Mern., hvilket i öfrigt ansågs icke föranleda annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Vid förnyad föredragning af Bevil!n:sUlsk:s d. 9 och 11 dennes på bordet lagda Mern.
JYi 23, i anledn. af RiksStms olika beslut, rör:de stämplade pappersafgifteo, fann R. o. Ad. för godt, att, med vidblifvande af sitt förut, rör:de karteringen af sådane köpe-, bytes- och gåfvo-bref, sorn, förrän upbud skett, å annor man transporteras eller öfverlåles, fattade beslut, samt med bifall till Utsk:s hemställan, i fråga om slämpel-afgiften för andra periodiska skrifter än tidningar, godkänna de voter:s-propos:r, som blifvit föreslagne i Den 18 Augusti. 15 detta Mern., hvilket i öfrigt icke ansågs föranleda till annan ålgård, ån att läggas till haDdlingarne.
Vid behandlingen af det Ser skildta Utsk:s förslag, ang:de ordcings-stadga vid större brännerier, tog jag mig friheten, alt sedan Utsk:s förslag blifvit afslaget, göra det förslag, att R.
St. matte besluta, att till K.
M. ingå roed en underd. anhållan, att K. M. behagade, derest behofvel så påkallade, utfärda en sådan stadga.
Som denna stadga är beroende af det beslut, som R.
St. i afseende på bräuvinslillverkningeu komma att fatta, anhåller jag, att milt förut omnämnda förslag, hvilket förra gången biet bordlagdt, måtte få hvila till dess R.
St. fattat sitt beslut ang:de bränvins-tillverkningen.
Uppå Rr Gr. o.
Landtm:s i anledn. häraf framställda propos. beslöts, att med föredragningen af Gr.
Lagerbjelkes på bordet hvilande hemställan, om en underd. anhållan hos K. M., ronde utfärdande af orduings-stadga för större brännerier, må austå lill R.
St. i afseende på bränvins-tillverkningen fullständigt fattat deras beslut.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäraD af flere ledamöter, Bevilln:sUtsk:s d. 11 dennes på bordet lagda Utlåt.
JV2 21, i anledn. af gjorde anraärkmr emot Betänk.
JM 4, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillnrn, samt föreskrifterne för deras tillämpning.
Br Rosenblads, Bernh., d. 12 dennes e. m. på bordet lagda motion, ang:de en underd. hemställan (ill K.
M. om beviljande tills vidare af tullfri införsel landvågen från Finland af bjelkar, bräder, plankor, sparrar, master, spiror och tjära.
Då Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. bifölle remiss af denna motion till BevillntsUtsk., anmälde sig och yttrade Gr. Gyldenstolpe, Ant.
Denna motion torde, ifall remiss skall ske, böra till Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk. remitteras, enär den innebär en förändring uti nu gällande tull-taxa, och icke något, som har afseende på tull-taxan i en framlid.
Det är ett undantag, som här är i fråga, och dylika hafva alltid plägat lill Ekon.Utsk. remitteras.
Antingen denna förän dring afser tull-förfatlmn för en framtid eller för det närvaride, sä är det väl skäl, att frågan behandlas af det Utsk., som har mesta sakkännedom i frågan, hvilket väl icke kan vara något annat än BevillmsUlsk.
Jag hemställer derföre, alt R. o. Ad. mätte bifalla Hr Gr. o. Landtm:! framställda propos. 16
Den 18 Augusti. Gr. Lagerbjelke.
Gast.:
Då nu fråga upstått om eller hvart motionen remitteras bör, anhåller jag alt frågan derom måtte få hvila på bordet.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att, sedan frågan om motionens remitterande blifvit begärd på bordet, den först i nästa plenum kunde blifva föremål för beslut.
Föredrogs och lades till handlingarne StalsUlsk:s d. 16 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt.
JYs 238, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk.
JV2 151, ang:de extra Stats-anslag lill föremål, tillhörande Landtförsvars-Deparktets handläggning.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, SlatsUtsk:s d. 16 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt.
J\s 239, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk.
JV2 158, ang:de extra Stats-anslag till föremål, tillhörande Civil-Deparktels handläggning.
Föredrogs och lades till handlingarne SlatsUtsk:s d. 16 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt.
Jtä 240, i anledn. af erhållen ålerremiss å Betänk.
J\3 159, ang:de extra Stats-anslag lill föremål, tillhörande Finans-Deparktets handläggning.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, StatsUtsk:s d. 16 dennes f. m. på bordet lagda Utlåt.
JU 241, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk. 160, ang:de extra Stats-anslag till föremål, tillhörande Ecklesiaslik-Deparktets handläggning.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 16 dennes f. m. på bordet lagda Mern.
J\s 244, med förslag till sammanjemkning eller voter:s-propos:r, i anledn. af RiksSks skiljaktiga beslut, ronde åtskilliga till Stals-regleringen hörande frågor.
Utsk. yttrar följande på sidan 2: ”Detta Utsk:s förändrade förslag är bifallet af B. o. Ad. och PresteSt., hvarvid dock, beträffande motiveringen för Utsk:s hemställan, nämnda RiksSt. ogillat, R. o. Ad. följande strof: ”och en ”sådan utredning måste i allt fall blifva utan ändamål, då för lönebeloppens bestämmande egentligen erfordras, att känna sportlernas ”reglering för framtiden, hvilken det åter tillkommer K. M. att afföra.
I fråga om en sådan reglering, delar dock Utsk. den åsigt, "som Den 18 Augusti. IT ”sorn af manga RiksSt:ns ledamöter yttrats, att efter den nya organisationens trädande i verksamhet, all expeditions-lösen bör ode”lad tillfalla vederborde expeditions-hafvaride”; samt PresteSt. den sednare meningen, ronde Utsk:s uttryckta åsigt om expedilions-lösens fördelning.
BorgareSt. har åter afslagit det af Utsk. tillstyrkta reservations-anslaget, 7,000 R:dr, men i öfrigt bifallit Utsk:syttrande; och är hvad Utsk. hemställt i sitt först afgifna Utlåt, af BondeSt. bifallet.” Utsk. har ansett, att hvad R. o. Ad. samt PresteSt. beslutit, ang:de en del af motiveringen för Utsk:s förslag, borde förfalla.
Enl. min tanke, förfaller jemväl Utsk:s motivering i denna del, ty det finnes blott 2 Stånds bifall till Utsk:s mening, emot 2 Stånds godkännande af den, som R. o. Ad. yttrat.
St:rs beslut finnes sålunda på ingendera sidan, hvaraf följden blifver, att båda förfalla, och att denna del af Utsk:s Betänk, utgår.
Jag har velat göra denna anmärkn. till erinran för ExpedisUtsk., på det alt i den underd. skrifvelsen ej måtte intagas annan motivering, än den de flesta af RiksStm gillat.
Hr Bildt, Didrik Gillis; Då Hr von Hartmansdorff inskränkt sig till att upmana Exped.Ulsk., att vid motiveringen utesluta de stropher, som icke vunnit 3 Stånds sammanstämmande beslut, så har jag dervid ingenting att erinra.