Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då emedlertid den af Riksens Ständer, beslutne nedläggning af Löfås Silfver-Verk och in. dragning af dess erhållna friheter och förläningar ännu icke följt, och ytterligare uppehåll häruti synes vara att befara , om Nådigt bifall lemnäs till förslaget om en undersökning, hvilken, efter hvad de omnämnde Utlåtanden föranleda, jemväl skulle hafva för afsigt att utröna möjligheten af e,h mera utvidgad frruf-drift och däraf uppkommande större malmtillgång samt således äfven starre inkomst och fördel för Staten och det allmänna, finna Riksens Ständer sig föranlåtne att nu hqs låder Kongl. Maj:ts i underd. anhålla, det Eder Kongl. Maj:t, utan att medgif. va vidare undersökningar såsom endast medförande tidsutdrägt och ländande till Stats-Verkets förlust, i Nåder täcke^ anbefalla skyndsam verkställighet af Riksens Ständers vid 1815 års Riksdag härutinnan vidtagna beslut; Och ämna Riksens Ständer i Stats-förslaget från och med år 1819 upptaga såsom en Stats-Verkets inkomst 78 Underdåniga Skrif veiner. värdet af de friheter och förläningar, som såmedelst komma att indragas.
Riksens Ständer framhärda SCc - N:r 52.
Uppläst och godkänd hos Ridd., och Ad. d. 24 Febr. 1818. — Preste-Ståndet d, 24 — BorgareStåndet d. 24 -- Bonde-Ståndet d. 2 Mars 1— Riksens Ständers tinderd.
Skrifvelse äng. sökt Gratifikation och Lönförhöjning för Kamreraren Mullern.
Till Riksens Ständers Stats-1'tskotts åtgärd har Kongl. Maj:t, enligt Nådig Remiss den i4:de sistlidne Januari , täckts öfverlemna den underd. ansökning, hvaruti Stats-Kommisarien och Riddaren af Eder Kongl. Maj.ts Nordstjerne Orden Em.
Widegren , med förnyad erinran om de inträffade hindren och den därigenom ökade mödan vid det honom uppdragna Rikshufvudboksluts-arbetet, funnit sig böra anmäla Kamreraren vid Boksluts Kontoret J. F. Mullern, hvilken under detta arbete gått
Stats kommissarien tillhanda, att för ett sådant biträde, utom hvilket arbetet ej kunnat medhinnas, erhålla en gratifikation af 1500 R:d Banko samt dessutom , och då Riksbokslutet hufvudsakligen af Mhllerns åtgärd skall bero, en årlig |pntillökning af 335 R:d 16 sk Då Riksens Ständer genom Stats-Utskottet inhemtat, att Kamreraren Mullern, såsom förordnad att i denna egenskap biträda SiatSKoianijgsarien Widegren uti dess Riks Bokssluts - Unde.rda.niga 79 arbete , derunder åtnjuter ett emot Kamrerare - lön på Stat svarande arfvode , som förlidet år bestigit sig till 94B R.d 6 sk.; anse Riksens Ständer Mullern skäligen icke böra tilläggas någon serskild belöning edler större årlig lön ari Ordinairie Kamreraren uti Kongl. Stats Kontoret, och kunna altså icke bevilja den Gratifikation och lönförhöjning, som för honom blifvit sökt.
Hvilket Riksens Ständer å den Nådiga Remissfen få lemna till underdånigt svar.
Riksens Ständer framhärda SCc. N:r 53.
Uppläst och godkänd Lös Ridd.fich Ad, d. 24 Febr, 1818. -- Preste-StSndct d. 24 — — — Borgare-Ståndetd. 24 — — Bonde-Stinde d. 2 Mars Riksens Ständers underd.
Lagmannen $ G- Norlins underd. ansökning om lön-ersättning.
Maj:t har, enligt Nådig Remiss den I4:de sistlidne Januari, till Riksens Ständers Stats.Utskott öfverlemnat Lagmannen J. G.
Norlins underu. ansökning, att, sedan Kongl. Majit uti Resolution den 12 April i 815 förklarat Dess Nådiga vilja vara att framdeles, deräst omständigheterna medgåivo, tillse huruledes någon lamp-' lig ersättning måtte kunna Lagmannen tilläggas för det honom genom indragning å dess lön öfvergängna lidande, men verkställighet till den-f na ersättning icke under de sedermera förflutna 3:ne åren följt, sannolikt för det tillgång af Statsmedlen dertill icke funnits, Kongl. Majit måtte Underdåniga Skrif velsera täckas' om enahanda förhållande ännu fortfore, häröfver höra Riksens Ständer, som förmodades icke underlåta att vid Sfatä-regleringerl lemnat ämnet sin uppmärksamhet; hvarjetnte vid ansökningen funnits fogade åtskilliga handlingar oell däribland en uträkning öfver Lagmannes lönförlust till belopp af 21,536 Riksdaler.
Sedan Stats Utskottet i detta ämne inkommit med utlåtande, få Riksens Ständer nu meddela Eder .Kongl. Måj:t sitt underd. svar.
Lagmannen Norlin finnes yära den 9 .Talman 176 3 förordnad till Polismästare i Stockholm mpn den 9 December samma år befordrad till Lagman med rättighet att, jemte den detta Embete åtföljande lön, uppbära 800 lLd årligen af de löneförmåner, han i förra egenskapen innehaft, om hvilka lian ock blifvit ytterligare försäkrad då han den 15 September 1795 till annan Lagsaga transporterades.
Den 4 April 1797 har likväl Kongl. Maj:t genom Nådigt liref till Dess och Rikets Svea Hofrätt förklarat berörde
Extra lön af 800 Ral böra indragas , på den grund att Stats-Verkets bekymmersamma belägenhet fordrade all tillständig minskning i dess utbetalningar och äfven besparing af sadane lönings-ntgifter, hvilka kunde umbäras eller öfverstiga den proportion af löner och understöd, som Rikets Stat i allmänhet utstakade och bestod , samt att Lagmannen Norlin , som da innehaft Lagmans lön 200 R:d, egt i de 800 Rdtnes lönförhöjning fyra gånger så mycket, sora den i Staten för Lagmän uppförde lön.
Vid detta förhållande, osli enär indragningen O - Underdånigs Skrifve!ser. gen af den Extra Lönförmånen, lika så väl som dess beviljande, berott på Konungens Kådiga pröfning oell förordnande samt afven blifvit verkställd lång .tid förr, än genom 1809 års Regements-förändring Riksens Ständer fått befattning med Stats-Verkets reglering, finna Riksens Ständer sig icke kunna ined förevarande fråga vidtaga någon åtgärd.
Riksens Ständer framhärda SCc. N:r 34.
- Uppl. oell godkänd hos Ridd. och Ad. d. 24 Febr. 181 8.
Prest- Ståndét d, 24 — -- Borgare.Ståndet d. 24 — Bonde- Ståndet d. a Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse i anledning af deras ffustitie-0mbudeni a n s-Em b e t s-B er atte Ise r.
Under granskning af Riksens Ständers Jus ti t ie-Ombuds mans den 31 December 1816 och. den 19 November förlidet år 1817 gifne Berättelser angående förvaltningen af det honom anförtrodda Embete så val den del af år 1815, hvilken forflut-it sedan sista Riksdagens slut, som åren 1816 och 1817 intill sistnämnde dag, hafva Riksens Ständer tagit kännedom om följand e i dessa Berättelser anmälda .Förklaringar öfver
Dagens ratta mening och förstånd, som Kongl. Maj.-t emellan 1815 och 1S17 årens Riksdagar i Nåder meddelt och utfärdat: 1.
Den 10 Maj 1815 Kungörelse^ att, i öfverensstämmelse med 1 1 §. uti Kongl. ForBih. ing till Riki-St.
Fröt. 1SI7-i£i8- IC'.de Sami. N:r U, 12, Underilaniga Skrifv el ser. ordningen angående Fylleri och Dryckenskap den 24 Mars 1813, Konungens .Befallningshafvande uti alla öfriga Politi-mål, hvilka, enligt 1'örfattningarne, af dem böra upptagas och afgöras, må höra vittnen eller låta höra dem hos Häradshöfdingen i orten med tillkalladt biträde af 2tne Nämdeman; 2.
Den 13 Mars 1816 Förklaring, att legd Beväringskarl, som tager ytterligare lega till tjenst bland Beväringsmanskapet, hvilket brott lämpligast kan hänföras till hvad Lagen i 14.
Kap. 3 jjj. Handels-Balken stadgar om Tjenstehjon, sorn later städja sig till 2:ne Husbönder, skall, utom ersättning och skyldighet att återgälda den sist uppburna Tegan, eller, i händelse han låtit lega sig af flere , hvad han af dessa emottagit, jemväl böta så mycket som svarar emot den utfäste Tegan och öfriga förmåner för ett års tid, hvilka böter fördelas till treskiftes emellan Kongl. Maj:t och Kronan , Häradet eller Staden och Måls egaren, samt, i brist af tillgång, förvandlas till fängelse vid vatten ecb bröd enligt 5 Kap. Straff-Balken ; 3.
Den 22 Maj 181b Skrifvelse, till Rikets Hof- och Öfver-Rätter, att den Under-Domare, som, när fortsättningen af Ransakning öfver häktad person forvises till annan Domstol , underlåter att till Kongl. Majus Befallningshafvande, eller denne sednare
Domstolen, aflemna handlingarne inom den uti Kongl. Brefven den 18 November 1762 och 15 April 1774 utsatte tid, skall anses förfallen till enahanda ansvar, som för dröjsmål med Ransak - Undértläniga Skrifvelser. 83 ningars insändande till Öfver-Rätt i understäldta Brottmål ar stadgadt ; 4.
Den 26 Februari 1817 Bref till HofBätterne, att stralF för fickstöld ej bör tillämpas dä den, från hvilken stöld ur ficka skett, derunder varit sofvande; 5.
Den 2.7 Mars 1817 Förklaring, att under det i Kongl. Kungörelsen den 2 Aijgusti 179? stadgade förbud emot tryckta Assignationer, och ansvar om de utfärdas, böra äfven graverade Assignationer eller Fr.visningar frän enskilde på enskilde personer anses inbegripne, dock att atal icke eger rum emot de enskilde, som dittills graverade Assignationer utgifvit; inen alla dylika i omlopp borde inlösas inom åtta månader efter Förklaringens kungörande i hvarje Ort ; 6.
Den 8 Maj 1 8 17Förklaring öfver Försäkringsoch Hafveri-stadgan den 2 Oktober 1750 3 Art. 3:dje Afdeln. 7 §., att, när Skepp blifvit af våda läck eller stött på grund eller mot klippor, så att resan icke kan fortsättas innan det är åter iståndsatt, böra de omkostningar, som användas till Skeppets bringande af grund och till Skepps-varf samt lastens lossande och åter intagande, jemte de så kallade Nödhamns-omkostningarne efter öfligt bruk , räknas till gemensamt Hafveri, men botande af sjelfva skadan till Skeppet enskildt, genom hvilken förklaring de i 2 Alt. 2 §. i Mot», om enskildt Hafveri förekommande orden ’’utan att laddningen tarfvar lossas” skola såsom uteslutne anses; samt 7.
Den 8 Oktober 1817 Skrifvelse till 84 Underdåniga Skri [veiner.
Hof-Rätteme, att, i öfverensstämmelse med 13 Kap. 4 §.
Gift er mål s-Bal ken, lysning efter för rymd Maka ej bör af Domaren beviljas utan att han förut genom Presterskapets och andra vederbörandes hörande, som kunna meddela nödiga upplysningar, erhållit säkerhet, att den tilltalade verkligen förlupit sin Maka, samt Domaren, så vidt möjligt är, känner hans vistelse-ort, orsakerne till hans frånvaro och begge Makarnas förra sammanlefnad.
Nu, emedan Riksens Ständer funnit alla dessa af Kongl. Maj:t i Nåder gjorda Stadganden och meddelta Förklaringar, vara dels iöranledda af utrönta olika begrepp om Lagens och Föifattningarnes tydning vid omförmälda händelser, dels ock erforderliga att bestämma hvad till fullkomnande af Lagens föreskrifter bör iakttagas, samt följaktligen både i ena och andra afseendet nödvändiga, hafva Riksens Stander velat gilla och godkänna dernsamma såsom ständig
Lag, och fä härmedelst sådant hos £• K. M. i underdånighet anmäla.
Ständer framhärda fcc. N:r 55; Uppl, oeii godkänd hos Ridd. och Ad. d, 24 Febr l§i8, — Fräste-Ståndet d. 24 — — I orgareStåndet d. 24 — —- — Bonde-S åodet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Dom fört antal Ledamöter i Kämner. y- och Rädstufvu-Rätter, Underdåniga Shrtfvelser'. 85 Till E. K.
M- få Riksens Ständer Nåden framföra ett beslutet Förslag till ändring i 23 Kip- 1 §.
Rättegångs-Balken i hvad den rörer Domfört antal Ledamöter uti Kämner*' och Rådslufvu-Rätt.
Nyssnämnde §. har stadgatratt i de Städer, der Kämners
Rätt eger afgöra brottmål, som å ära och lif gå, måge ej färre än fem i thy mål döma: att Rådstufvu-Rätt ej är domför, der ej fem i Ratten sitta: och att i Hof-Rätl böra i vigtiga saker sju vara uti Rätten:
Men vid 1815 års Riksdag är, genom Kongl. Majit och Riksens Ständers sammanstämmande Beslut, på sätt Kongl. Förordningen den 19 Juli »815 utvisar, den sista delen ändrad på det sätt, ”att. i Hof-Ratt måge ej färre än Fem Le”damöter döma i inål, som å lif och ära gå, men ’’i andra mål
Fyra utgöra domfurt antal, derest ”alla om slutet ense äro”.
Enär nu de Beslut, som uti mål å lif och ära fattas af K arn ners-Rätte me i Stockholm och Råds tu fvu-Rät terne i öfrige Städcrne, der Kärnners-Räiten endast ransakar, alltid skola under-' ställas Hof-Rättens pröfning och, hvad lifssaker angår, FIof-Rättens Domar än vidare till Kongl. MajUs Nådigste skärskådande öfverlemnas, an-, se Riksens Ständer de skäl , sorn föranledt förändringen i domföra antalet uti Hof-Rätlerne, vara ännu mera gällande att i enahanda man förminska antalet af de Ledamöter, hvilka i Kämners- eller Rådstufvu-Rätterne böra öfvervara dylika måls afgörande; och härtill kan, äfven läggas den jemförelse, att mål af denna art å landet afdömas vid Härads-Rätt, hvaruti 86 Underdåniga Skrivelser.
Ordföranden eller Häradshöfdingen endast biträ, des af sju Nämndemän, hvilka icke annorledes än samfäldt kunna verka till ett emot Ordförandens mening stridande beslut.
Vidare, och hvad beträffar andra mai, som hos Radstufvu-Rätt förekomma, synes det Riksens Ständer innefatta en stridighet i Lagstiftningen, att, då i Öfver-Rätt alla mål, utom dem, hvilka benämnas vigtiga och hvarmed, enligt Kongl. Brefvet ilen 10 November 1772, förstås mål å ära och lif, kunna afge ras af fylla Ledamöter, så vida de äro ense om slutet, likväl uti Radstufvu-Rätt, ehuru Under-Domstol, fem Ledamöter alltid böra utgöra Domfört antal; och Riksens Ständer finna desto mindre hågra vådliga följder för en behörig Lagskipning Jeunna uppstå om ringare mål uti Rådst ufvuRatterne endast af frenne Ledamöter handteras och afgöras, som, enär en del af de i desse Rätter biträdande Rådmännen utses och väljas bland Stadens Borgare, det svårligen, åtminstone i de mindre Städer, kan väntas tillgång på sådane personer, hvilka förut egnat sin tid att inhemta den kännedom om Lagens innehåll och tillämpning, rom för en rättskaffens Domare erfordras.
På sådana skäl hafva Riksens Ständer för sin del beslutit den förändring uti 23.
Kap. r. §. Rättegångs-Balken, att Kämnärs-Rätterne i Stockholm uti de brottmål, sorn å ära och lif gå, samt Rådstufvu-Rätterne i allmänhet uti dessa och alla andra mål må anses Domföre då Trenne Ledamöter deruti såsom Domare deltaga; i följd af hvilket Beslut Riksens Ständer i under - Underdåniga Skrifv elser. 87 fånighet föreslå, att samma §. hädanefter må blifva af följande lydelse: ”A Härads- och Lagmans-Ting, så ock vid ”laga syn i jorda-tvist, må ej dömas, ther ej sju i ”Nämnden äro.
I Kämners-Rätt måge tre dö”ma, äfven i the Städer, ther Kämners-Rätt e”ger brottmål afgöra , som å ära och lif gå. ”Rådstufvu-Rätt vare ock
Domför, ther tre i ”Rätten sitta.
I Hof Rätt måge ej färre än fem ”.Ledamöter döma i mål, som å ära och lif gå: ”1 andre mål måge fyra Ledamöter utgöra Dorn”fört antal, ther alla om slutet ense äro”.
N:r 36.
Uppl. och godk. hos Ridd', och Ad. d. 24 Febr. 181S.
— Präste-Ståndet d. 24 — — — BorgareStåndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om antalet af Nämndemän vid Militice-Boställs-Syner.
Sedan Kongl. Maj:t, i anledning af BondeStåndets vid 1809 och 1810 årens Riksdag gjorda underdåniga hemställan, genom Nådig Skrifvelse den 28 Februari 1815 förordnat, att, i stället för det uti 3:dje Afdelningen a. §.
Boställs-Ordningen den 15 September 1752 bestämda antal af half Nämnd till
Domhafvandens biträde vid Militiae-BoStälls-Syne-förrättningar, 88 Underdåniga Skrifvelse.r. Två Nämndemän dädanefter skulle utgöra tillräckligt antal, har Riksens Ständers uppmärksamhet vid innevarande
Riksdag blifvit väckt på den olägenhet och det uppehåll uti Syne-förrättningarnes snara afslutande, som dymedelst uppkommer enär Tvänne Nämndemän icke på flera dagar medhinna besigtning å ängsmarken, eftersyn hvad röjning och förbättring der ford as samt uppmätning och beskrifning afhägnaden, under hvilken tid något vid Syne förrättningen på Åkermarken och Husen i Mangården icke kan tillgöras.
Och, emedan Riksens Ständer funnit, att, vid Syner å M ilitia;-Boställen, locala förhållanden ostridigt ofta skola föranleda
Domhaf■vandens behof af ett större antal Nämnd örn Förrättningen skall kunna med skyndsamhet afslutas, hafva Riksens Ständer ansett förberörda stadgande böra sålunda förändras: att Domhaf•vanden alltid eger till ifrågavarande
Syner kalla half Nämnd, på sätt Bostälisordningen föreskri fver: men att, örn han antingen känner eller har tillfälle erfara, det Synen utan biträde af sådant antal kan oafbrutet fortsättas och fulländas, honom är tillätet med ett mindre af till och med Tvenne Nämndemän densamma företaga och afsluta.
Ständer öfverlemna detta Förslag till Fuler Kongl.
Majus Nådiga pröfning och framhärda etc.
N.r 37- Uppl. och godk. hos Ridd. och Åd. d. 24 Fehr. lRig. — Prästc-SLåiidct d, a4 Underilaniga Skrif reiser. 89 — BorgareStSndet d. 24 — — Bonde-Ståndet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse angående Kansli-afgiften vid Ansöknings- och Be svär s-Skrifter i enskilda mål.
Hos Riksens Ständer har fråga blifvit väckt oin en sådan Förklaring öfver Kongl. Förordningen den 3 December 1812 rörande förhöjning i visse delar af den då gällande Expeditions-Taxan, att deri genom samma Kongl. För»rdning stadgade Kansli-afgift rfi sk.
Banko, som i enskilda mål bör erläggas och åtfölja Ansöknings- och Besvärs-skrifter, hvilka uti samtlige Rikets Collegier, Statskontoret undantaget, ingifvas: eller från Kongl. Majas Befallningshafvande insändas, icke må vidare än för första Skriften i hvarje mål ega rutil.
Och, ehuru Riksens Ständer anse det vara med behörig tydning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Förordning instämmande, att ifrågavarande Kansli-afgift endast bör erläggas vid forsta Ansöknings- och Besvärs-skriften i de mål, som hos Kongl.
Collegierne göras anhangiga, och att sådan afgift icke kan fordras för de öfriga skrifter, sorn i samma mål derefter komma att irilemnas, hvilket äfven är förenligt med hvad Kongl. Majit forordnat orri den Lands-Sekrete>arne för Ifonnimnikatioiis-Resolutioner beviljade Lösen, samt Riksens Ständer således förmoda, att detta förfarande iakitagés "af dem, sorn uti Kongl. Colleglerue uppbära afgiften, l^fva likväl Riksens Ständer, 90
Un d e ritav i g a Skrif velser. till förekommande af möjligen fattade olika begrepp huru vidt rättigheten till afgiftens fordrande må sträcka sig, velat hos E. K. M. i underdånighet. anhålla, att vederbörande må i Nåder varda förständigade om hvad dem i detta afseende åligger.
N:r 38.
Uppl. och godk. hos Ridd. och Ad. d. 24 Febr. 1818- — Pras te-Stå ml ct d. 24 — — BorgareStåndet d. 24 — — Boude-Ståndet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om betalningen till Inqvarterings-gifvare för underhåll till tågande Trupper.
Då Kongl. Maj:t genom Nådig Kungörelse den 27 Augusti 1816 bifallit Riksens Ständers vid 1815 års Riksdag framstälda underdåniga önskan, att Inqvarteringsgifvare för det underhåll , de lemna tågande Trupper, må tilläggas full betalning efter ett visst vid de årliga MarItegåftgs-säftn Ingarne bestämdt pris, har Kongl. Maj:t dermed åsyftat en billig lindring i den tunga, sorn drabbar Inqvarteringsgifvarne vid Tåg- och Durch-Marchér.
Stander hafva likväl kommit i erfarenhet. att det i Nåder åsyftade andam alet vid flera tilltullen föifelats genom det E. K. M:s och Underdåniga SJtrifveiser. 9t Bikels Kammar Collegium, vid granskningen af den Markegång, som af Eänens Deputerade utstakas , allt f<ir mycket och understundom ända till hälften nedsatt det deruti för dag portioner och rationer fasställda pris:
Och, emedan såmedelst eif kanhall lidande blifver Iriqvarteringsglfvaren tillskyndad', foranlåtas Riksens Ständer hos E. K. M. i underdånighet anhålla, att den honom för dag-portioner och rationer tillkommande ersättning hädanefter må bestämmas enligt de pris, Deputerade lill
Markegårigs-sältningen uti hvarje
Rån utsatt och hvilka i sådant fall oförändrade och utan något slags jemkning böra tjena lill grund och rältelse; dock att denna ersättning ej må öfverstiga de belopp, som E. K.
M■ och Kronan genom Passevolans-inrättningen och till Reväringens underhåll derför erlagger.
N:r 39.
Uppl. och gotik, hos Ridd- och Ad. d. 24 Febr. 1818.
Präste-StSndct d. 24 — — BorgareStåndet <1. 24 ;— Bonde-Ståndet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om skyldigheten att for t sk afa Bref och Order inom Regimenterue.
I anledning af väckt fråga om Roiehållares befrielse från fortskaffande af Bref och Order inom Regimenterne, hafva Riksens
Ständer granskat de i detta ämne tid efter annan utfärdade 92 Underdåniga Skrif velser.
Författningar och, med kännedom att en sådan Botarr.e ålagd skyldighet ofta är i icke ringa mån betungande, sökt uppfinna de grunder lill fördelning af denna skyldighet, som böra i möjligaste måtto uppfylla rattvisans och billighetens fordringar.
Med hänsigt till ett sådant ändamål få Riksens Ständer i underdånighet föreslå: t.
Att, när ett helt Regimente är kommenderadt och uppbrutit från hemorten, Roteliållarne för samma Regimente ej må kunna förpiigtas att fortskaffa Bref elier Order, enär de hvarken äro härtill genom något stadgande förbundne eller under Soldatena bortovaro åtnjuta någon forman, sorn kan tala för billigheten af detta ökade besvär, utan böra deremot i nämnda fall E. K. M:s Befallningshafvande om Brefvens och Ordernas affärdande besörja; 2:
Att, då större^ eller mindre del af Regimentet qvarlernnas,’deribland må af RegimentsCheferne utses inom hvarje Kompani så många Soldater pa tjenligt belägna Torp, som erfordras för en ordentlig Brefföring, samt alla Bref och Order åt denna trakt och ej någon annan afsändas; 3:
Att alla KronoVakanser , då Rotarne betala Vakans-afgift till Kronan, eller äro an. slagne till andre tiilåtne Vakanser, böra från ifrågavarande skyldighet befrias , enär de erlagt af giften i ändamål att undgå alla Roteringsskyldigheten åtföljande kostnader och besvär; härunder likväl ej inbegripne tillfälligtvis VakanteRotar, sorn disponera Torpet och njuta lönen i behåll; samt Underdåniga Skrifvelser. 93 4:
Alt ej Soldnt-hustrurne må, under elen tid männen äro kommenderade, åläggas någon brefioririg, såsom, enligt de här förut gjorda förslag, öfverflödigt och ofia ej medförande den säkerhet och skyndsamhet, sorn erfordras.
Öfverlemnande dessa underdåniga förslag till E. K. M:s Nådiga ompröfning , framhärda Riksens Ständer etc. N:r. 40.
Uppl. och godk. hos Ridd. och Ad. d, 24 Febr, lgiS.
— Fl äste-Ståndet d. s4 •— — — Borgan St3ndet d. a4 —- — , Bonde-Ståndet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om upphäfvande af förbudet emot bruk och nyttjande af öfverflödigt Silfver. E. K.
M. värdes i Nåder tillåta Riksens Ständer att fästa E. K. M:s Nådiga uppmärksamhet på en hos Riksens Ständer framställd fraga om upphäfvande af Kongl. Förbudet den 2 Augusti 1800 emot bruk och nyttjande af öfverflödigt Silfver.
Högstberörda Nådiga Förbud har haft för ändamål att vid den förmögenhets-afgift, sorn Riksens Ständer under 1800 års
Riksdag åtagit ■sig till k redit-sedlarnes inlösen och realiserande, bereda tillgång för Riksens Ständers Bank på. behöfligt
Silfver för den tlllstundande realisationen.
Detta hufvudändamål har nu mera upphört.
— Riksens Ständer anse
Förbudets fortfarand® så mycket mindre lämpligt, som, i deras tankas 96 Underdåniga Skrifvelser. ett större förråd af Silfver, som tillika innehar en redbar förmögenhet, merendels alltid, åtminstone i de lägre Samhällsklasserne, ger tillkänna en omtänksam och sparsam hushållning, vid hvilken ej bör dem förmenas den tillfredsställelsen, att, till ett uppmuntrande efterdöme, offentligen framställa frukten af sina mödor och sin sparsamhet.
Skulle åter ett större förråd af Silfver anses såsom öfverflöd, så vore detta öfverflöd det enda, som Riksens Ständer högeligen önska spridt kring alla Rikets Landsändar.
Dä for öfrigt sådana Förordningar, hvilka, lika med den ifrågavarande, uppenbart och opåtaldt öfverträdas, leda till förakt för både Lagstiftande och Verkställande Maktens åtgärder och således äro högst skadliga för Samhället, ega Ri ksens Ständer deruti, utöfver förut anförda skäl, en ökad anledning till den underdåniga önskan, de nu hus E. K. M. anmäla, att Kongl. Förbudet emot bruk och nyttjande af öfverflödigt
Silfver af den a Augusti 1800 må till all kraft och verkan upphäfvas.
Ständer framhärda SCc. N:r 41.
Uppl. och godk, hos Ridd. och Ad. d. 24 Febr. 1818.
— Präste-Ståndet d. 24 — — BorgareStåndet d. 24 — — -- Bonde-Ståndet d. 2 Mars — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om Pass-Kontors inrättande i alla Rikets Län.
Sorn Riksens Ständer fått anledning att fä - IJnderdartiga Skrifvelser. 95
Sta sin uppmärksamhet på de hinder, tidspillan och kostnader, hvilka tillskyndas Länens innevånare då de nödgas från Landshöfdinge-Residensen förskaffa sig Pass till förefallande resor och ofta äro aflägse derifrån boende, hafva Riksens
Ständer varit betänkte på medel till dylika olägenheters afhjelpande.