Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i a A11 gusti f. ro. förbjudna att i vårt Fädernesland brukas pcb nyttjas, så tror jag icke att Sveriges innebyggare i allmänhet och dess fabrikanter i synnerhet skulle derpå förlora; och jag betviflar äfven, att den af Utskotten förmodade retelsen till synd och brott, och förakt för straffet, skulle märkeligt aftaga m. om straffet med fullt allvar och icke med lamhet eller anseende till personen tillämpades.
Jag anhåller alltså vördsamt om återremiss af Betänkandet, men i händelse det skulle vägras, att detta mitt yttrande må, såsom min framtida reservation mot bifall till Utskottens Betänkande i Protocollet intagas.
Uppå derefter af Hans Excellence Ilerr Grefven och Landt Mar skalken framställd proposistion, blef Bevillnings- och EkonomiUtskottens förevarande Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarshalken tillkännagaf, att Plenum bomme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas, Å nyo föredrogs Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens d. j4 sistlidne Julii under bi:o 12 afgifne, Den 1a Augasi i f. m. och d. 27 i sarama månad e. m. på bordet ]agde Betänkande, angående dels inrättande af PortoFranco på Gottland, och dels väckt fråga om Nederlagsrältighet för Staden Wisby.
Jag har bifogat min reservation vid Betänkandet, och får endast fästa uppmärksamheten derpå, att Utskotten i min öfvertygelse icke vederlagt de motif för inrättandet af en frihamn på Gottland, som framlades af framlidne Hans Excellence Grefve Liljecranz, ledan på 1770-talel.
Jag öfverlemnar för öfrigt åt Ridderskapel och Adeln, att efter pröfning af Utskottens yttrande besluta öfver ämnet.
Jag får nu likasom vid förra Riksdageu yttra, att jag icke anser någon våda för
Riket af den ifrågavarande frihamnen kunna uppstå, men tvertom en verklig fördel för Ön Gottland, hvarföre jag vördsamt yrkar återj emiss.
Jag skall helt korrt svara på Friherre Cederströms anmärkning.
I fordna dagar, då man lefde fullkomligt initierad i prohibitif-systemet, och landet var underkastadt förbudslagar, kunde det vara nyttigt, ali hafva ett ställe, der dessa förbud voro borttagna.
Men i samma mån man närmar sig eli klokare
Den ra Augusti f. ni.
Handelssystem, tror jag det vara skadligt, att lemna större frihet åt ett ställe i Riket, än åt de öfriga.
Öfvertygad, väl om vådan, men icke om nyttan af ifrågavarande förslag, anhåller jag om bifall till Betänkandet, Friherre
Då det blifvit yttradt, att det friare Handelssystem, hvarmed sistlidne Riksdag började, och som man än ytterligare ämnar införa, icke skall kunna stå tillsammans med Porto-Francoinrättning för någon serskild ort inom Riket, synes mig , alt ettsådant yttrande bevisar, att man icke gjort sig reda för afsigten med och följderna af en Porto-Francoinrätlning, och en sådan inaättnings fullkomliga oafhängighet af det Handelssystem, vare sig fritt eller prohibitift, som för öfrigt i landet kan vora gällande.
Ett fritt
Handels-system verkar nyttigt för allmänna välståndet, i det afsättningstillfälle derigenom beredes för produeter af alla slag, som möjligen kunna frambringas.
En PortoFranco-inrättning lemnar vinst, i den moa den befordrar främmande JNalioners ömsesidiga Handelsförhållanden, samt bereder arbets- och fraktförtjenster på den ort den blifvit inrättad.
Om det nu tydligen kan bevisas, att verldshandel på Ryssland skulle i betydlig nion underlättas, i händelse en Porlo-Franco inrättades för Slitehamn på Gottland, derigenom fartyg långt in på Den 12 Augusti f. in. vintern kunde dit afgå, der upplägga de till Ryssland destinerade varorne, samt genast återföra sådana Ryska produeter, till liviikas ålerbemtning de voro destinerade, synes tydligen deraf följa, att från aila de större Handelsplatser eller Handlande, som på Ryssland drifva handel, Factorer skulle blifva på Slite anställde, hvilka direct för egen räkning besörjde varornas emottagning och expedierande så val till, som ifrån destinationsorterna.
De obetydliga recognitionsafgifter, som för varornes uppläggning borde erläggas, skulle genom varuqvantileternes mängd snart komma att blifva en ganska betydlig Statsinkomst.
Att Gottland utaf en sådan inrättning skulle draga en ganska betydlig fördel genom vunnen arbetsförtjenst för den arbetande klassen, och liflig varuafsättning för Öns produeter, samt att möjligen snart nog nya näringsgrenar skulle bildas, genom aptering af de flere slags Marmor och Stenarter, som på Gottland finnas t jeni ige till Byggnadsmaterialier oell ornarnenter, synes mig påtagligt, och den nya exportartikel, som derigenom vunnes, kunde naturligtvis icke annat än direct verka fördelaktigt för Provinsen oc b bela Landet.
Dessa förhållanden synas mig icke kunna bestridas af någon, som icke hänföres af ensidiga begrepp, eller saknar förmåga alt sträcka sina speculationer utom den gräns han för dem sjelf utstakat.
Då fördelar för hvarje ser - Den 11 Augusti f. m. skild ort inom ett Samhälle, så framt de icke erhållas på andras bekostnad, nödvändigt måste vara nyttiga för det hela, och det redan är visadt, att Porto
Francoinrättningen icke har någon gemenskap med Landets Handelssystem, så kan ej eller någon annan ort inom Riket lida genom en sådan inrättning vid Slite på Gottland.
Ställets geografiska läge och hamnens beskaffenhet bestämma denna punkt, såsom den enda tjenliga för ändamålet.
Beträffande den yttrade farhågan för lurendrägeri från Gottland på Sverige, behöfves, för att finna den vara en skuggbild, endast att kasta ögonen på chartan öfver Östersjön, beräkna det större afstånd denna Ö har från Sveriges fasta land än Seland och Åland, samt lättheten af lurendrejeri öfver den långa obebyggda gränsen mot Norrige, och besinna att Gottland, såsom en Svensk besittning, på stället icke saknar nödiga bevakningsunstalter, då deremot en sådan bevakning icke kan finnas på de andra orterne.
Lurendrejerier måste i öfrigt upphöra, i den mon Handelssystemet blifver liberalare, så att TullFörfattningarne medgifva införsel mot tull af alla slags varor.
Den vinst Sverige genom en Porto Francoinrättning vid Slite på Gottland kan erhålla, stadnar för närvarande till en del i Köpenhamn, men denna hamns afstånd ifrån de Ryska hatnnarne gör den otjenlig till annat än , som nu sker, att nemligen öf - Deri 12 Augusti f. m. ver vintern emottaga sådane fartyg, hvilka, destinerade till Ryssland, sent om hösten ankomma till Sundet.
Dessa fartyg skulle, om Slite vore frihamn, fortsätta resan dit, och i de flesta fallen slippa den olägenhet att qvarstadna öfver vintern, i det ny last af Ryska varor der genast kunde intagas, och Sverige således erhålla den förtjenst af denna rörelse som Dannemark nu har.
Jag trodde icke att denna fråga nu skulle komma å hane, enär den vid sista Riksdag afslogs af alla fyra Stånden, och de anföranden, som då afgåfvos, så tillräckligt öfvertygade om oformligheten, att stadga en sådan frihet för vissa orter, att en dylik begäran nu snart sagdt kan anses alldeles obehörig.
Då prohibitif-systemet ännu blomstrade, fann man nödvändigheten att göra ett unundantag för vissa ställen; men fann tillika omöjligheten alt öfverlemna en sådan frihet åt andra orter, än öar.
Sedan nu ett friare Handelssystem blifvit antaget, så, om Sverige skall befordra några upplag, måtte det åtminstone vara oformligt, att tillställa dem inom Östersjön, då Sundska Tullen redan blifvit erlagd.
En annan fråga är dessutom, om Porto-Franco-frihet bör på någon ort tillåtas.
Den innebär naturligtvis antingen en förmån eller icke.
I förra fallet vet jag icke, hvarföre just den orten skall åtnjuta en förmån på de öfriges be - 236 D e n - 12 Augusti f. m. kostnad.
Hvad hindrar väl Wisby eller Slite, att söka nederlagsrätt på lagligt sätt.
Hvad billighet fins väl, att denna ort skall fritagas från de afgifter och den beskattning, sorn alla öfrige måste vidkännas.
Äfven finner jag det ur en politisk åsigt vara vådligt, alt gifva Gottland ett större värde, än det af naturen eger.
Det är ändå den punkt, som är svårast af alla att försvara, och lättast för fienden att intaga.
Jag kan häri icke finna annat, än en serskild localfördel för Gottland, äfven om den kunde tillvägabringas utan landets lidande, som jag icke kan föreställa mig, i synnerhet livad de östra kusterna beträffar.
Jag vet väl, att ur- och ilastningen icke är af den obetydlighet, att man precist skickade till Gottland, hvad man sedan behöfde i Sverige; men också kunde der lätt bilda sig ett lurendrejerinäste.
Så länge vi för vår inre ordning behöfva hålla oss till ett Tullsystem, för att befordra Statsinkomst och Näringsskydd, skulle det otvifvelaktigt leda till allmän skada, om man tillvägabringade en Corporation, som ganska väl kunde uträkna, huru mycket Tullen kostade mer, än ur- och ilastningen för det olofliga införandet.
Ihufvudsaken förekommen af Herr Hjerta, skall jag blott tillägga några ord i anledning af Friherre Cederströms sednare anförande.
Han tror det Den i'J
Au gusti f. ni. vara nyttigt för landet, att Gottland erhåller denna förmån.
Det medger jag äfven, men kan icke vara så inskränkt i mina åsigter, att jag icke finner det äfven kunna blifva skadeligt.
Den andra anmärkningen var, att Ryssland skulle upplägga varor derstädes, i synnerhet om hösten.
Detta skulle måhända inträffa en gång hvartannat år.
Östersjön är nu mera icke så obekant, hvarken för Ryssar eller Engelsmän, att jag tror de skulle stanna vid Slite, emedan det torde vara isfritt vid Köpenhamn på samma gång som på Gottland, Följderna af en handel emellan Gottland och Ryssland, tror jag mig icke hafva svårt att begripa, då man under Riksdagen fått nästan officiella underrättelser om förbudssystem i Ryssland, hvilket är så beskaffad!., att sidenvaror införas i Finska Släderne för så godt pris, att det skulle gifva vinst, att för andra gången inpractisera dem i Sverige.
En lurendrejerirörelse från Gottland på Ryssland, tror jag vore den enda handel, som i stort kunde verkställas, och hvilken jag visserligen icke skulle motverka, om den ej säkert åtföljdes af ett lurendrejeri äfven på Sverige.
Men då jag ställer det ena i sammanhang med det andra, kan jag icke annat än yrka bifall till Betänkandet.
Jag förenar mig med Friherre Cederström, Denia Augusti f. m. och finner med honom orätt, alt anse frågan här vara om upplag af varor för Sveriges räkning; det är i synnerhet för de närgränsande östersjöländernas.
Man har befarat bildandet af ett lurendrejerinäste; men troligen skulle detta då bildas snarare för andra Stater, än för Sverige, som synes hafva tillräckligt af Finland, Dannemark och Norrige, hvilkas nära belägenhet gÖr, att inga författningar nog hjelpa.
Till Sverige lurendrejades i allt fall ej in mer, än der kunde afsätta®, och det vore för Sverige ej mer skadligt, om det kom från Gottland, än från främmande länder, utan tvärtom i det afseende mer fördelaktigt, att lurendrejerivinsten kom mera landsmän till godo än utlänningen.
Men lurendrejeriet från Gottland till Sverige blefve dock svårare, än från främmande länder, emedan controll deremot finnes både på Gottland och i Sverige.
Den vinst, som skulle tillskyndas Sverige och Gottland, genom eu Porto Franco, erhölls således i synnerhet på bekostnad af utlänningen; och skulle
Staten än förlora något i tullafgifter, ersattes det tillräckligt i ökade skatter genom ökadt välstånd på Gottland.
Jag yrkar derföre återremiss af Betänkandet.
Herr Rosengvist j Fredrik Leonhard:
Äfven under 1823 års Riksdag, då denna fråga handlades af Ekonomiutskottet, utan beröring med något annat Utskott, och Eko - Den 11 Augusti f. rn. nomiUtskottet först tillstyrkt, men sedermera, i anledning af gjorde grundelig» anmärkningar afstyrkt Porto-franco-inrällning, samt åtföljande nederlagsrältigheler för ön Gottland, gjorde Friherre Cederström sig stor möda alt ådagalägga den stora nytta, som skulle indirect tillskyndas
Staten, om de begärdte vidsträckta handelsfrihelerne directe beviljades Gottland.
Rikets Ständer bade lik väl alltför nacken både skarpsinnighet och känsla för det allmänna bästa, för att fästa något afseende på den ädle Friherrens motsatte bemödanden i ett så alfvarsamt och vigligt ämne; och det väcker således alldeles icke min förundran, att den ädle
Friherren jemväl nu med ifver höjer sin röst lill fördel för en Porto-franco på Gottland, hvilken, jemte det den blefve den enda i Sverige, tillika skulle blifva en hräfta på Rikets alla öfriga handelsstäders välmåga och trefnad.
Med nederlagsfrihet för staden Wisby skulle det blifvande resultatet icke eller slå synnerligen bättre ut.
Hvad är Gottland?
En ö midt i Östersjön, o ti I Igängel ig flere månader om året, och oförmögen alt försvara sig, om ön blefve af fiendtlig magt med alfvar och någorlunda styrka angripen.
— Alt på en så öppen och lätt angriplig ort uppstapla och hopsamla handelns rikedomar, vore väl det förnuftigt och med Den 12 Augusti f. m. moderlandets satina väl förenligt?
Skulle det icke lika lätt, sorn säkert föranleda till den följd, atton, i händelse Sverige blef inveckladt i krig, linge en påhälsning äffiendtliga landstigningstroppar, och eröfrades, innan Sverige ens finge veta, att en expedition till öns eröfrande vore utgången, och hurudant skulle väl försvaret och motståndet blifva, om Gottland på den tiden händelsevis hade en Landshöfding eller MilitaireBefälhafvare, som icke ägde någon fasthet i caracteren; icke någon verklig fosterlandskänsla; icke någre militaire-talanger; icke någon beslutsamhet; icke någre penningar; icke något förtroende hos innevånarne; och som icke eller af sine öfrige landsmän gjort sig synnerligen väl känd för patriotisme eller kärlek till KonungaHuset?
Jag öfverlemnar åt tänkaren, att besinna detta.
Dessutom, huru omöjligt skulle det icke vara, att förekomma det oförsyntaste lurendrejeris utöfvande på en ort, der så många öppna platser erbjuda tillfälle dertill, och huru lätt skulle icke lurendrejeriet sedermera förflyttas från Gottland till det landfasta moderlandet.
Det har blifvit yttradt af Herr Hjerta, att inrättandet af PortoFranco för närvarande, då handeln genom Tull - Den [2 Augusti f. in. Tullförfattningarne blifvit mera fri, skulle innebära en oformlighet och icke kunna lyckas.
Jag får i anledning deraf fästa uppmärksamheten’ derpå, att erfarenheten visat, det sådaiie inrättningar, då stället varit väl valdt, i alla och jemväl i närvarande tider lyckats; att orter derigenom inom korrt tid städse bildats till stora folkrika städer.
Samma värde Talare har yttrat, att om sådane stora varu-upplag skulle samlas, borde det ske utanför Sundet, för att undvika Sundska Tullen; detta vore visserligen rätt, i fall frågan vore om upplag af varor, som skulle stadna inom Sverige, men då fråga nu är om varor, sorn skola förflyttas synnerligen till vår granne i Öster, måste depoten blifva i Östersjön, helst Sundska Tullen i allt fall icke kan undvikas; så framt man ej vill tänka sig, att hela denna handel skulle uteslutande ledas genom Götha Canal, sedan den blifvit färdig’, eller genom Bälten.
Men om, på sätt jag redan yttrat, man måste betrakta inrättningen af en Porto Franco, såsom till lättnad för transactioner främmande Nationer emellan, och hvaraf vinsten stadnar, der inrättningen är etablerad, synas alla tidepunkter dertill lämplige, då tillfället medgifver, att få en uppläggningsort i grannskapet af stora afsättningsplatser, till hvilka under olika årstider det icke är möjligt att directe transportera varor.
Mellan Gottland och 37 H. 16
Den 12 Augusti f. ra. liamnarne i Finska viken transporteras varor Lämpligast på mindre fartyg; till Gottland åter kunna de föras på så stora fartyg som lielst, ty Slite hamn är så beskaffad, att den kan emottaga de största handelsfartyg.
Samma Ledamot har äfven ansett vådligt, att på Gottland hafva stora varu-upplag, i anseende till svårigheten att försvara ön.
Jag tror för min del, attoni stora varulager der kunna samlas, tillhörande främmande Magter, äger Sverige just i dessa varulager en icke obetydlig borgen, för att blifva fredad från anfall, eiler ock erhålla tillräckligt bistånd för att afslå det.
Dessutom skulle Sverige, i samma mån det drog fördel af Gottland, genom den der öfvergående handeln, jemväl blifva i tillfälle att bringa denna ö i fullkomligt försvarsstånd, hvilket icke är så svårt, sorn man synes föreställa sig.
Herr Tham har förmodat, att, oaktadt inrättningen af PortoFranco vid Slite, varunpplagen skola ske i Köpenhamn; men Köpenhamns aflägsenhet från Ryska liamnarne gÖr, att sådant der icke med samma fördel kan äga rum, sorn på Gottland, hvarifrån man, då vinden är god, på 24> högst 36 timmar seglar till liamnarne i Finska viken.
Skulle varuupplag för närvarande någon gång, med hänsigt till debouche på Ryssland, ske i Köpenhamn, är tydliga orsaken dertill, attingen närmare och bättre belägen ort kan för samma ändamål användas.
Men i händelse
Den ta Augusti f. ra. man icke skall synas äga större omsorg, att bibehålla en handelsförtjenst åt Köpenhamn än att bereda den åt Gottland, så torde detta Talarens skäl snarare vara till fördel för förslaget, än deremot.
Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob: Ridde rsk a pel, och Adeln har vid så många tillfällen beviljat återremiss, då frågan varit om mindre vigliga saker, alt jag vågar hoppas, det en återremiss äfven nu bifalles.
Herr Hjerta har anmärkt faran deraf, alt Gottland, såsom aflägset, snart kunde intagas af en fiende.
Jag finner häruti ett skäl mera att bifalla Motionen, för att genom tacksamhetens band ännu närmare förbinda oss Gottlands innevånare, så att de i farans stund måtte finnas beredde och benägne.
O ' alt i främsta rummet sjelfve besörja försvaret.
Jag förenar mig med de Herrar, som begärt återremiss af Betänkandet.
Då den nederlagsrätt, som Utskotten föreslagit för Wisby, liksom för åtskillige andre städer, synes mig uppfylla ändamålet, har jag svårt att fatta nyttan af den yrkade Porto Franco; men deremot anhåller jag, att få fästa uppmärksamheten på en omständighet, som tyckes tala emot förslaget.
Om en Porto-Franco beviljades på Gottland, är det klart, att Gottland i handélsförhållan37 H. 16* 344 Den 12 Augusti f. m. den skulle blifva främmande för Sverige och komma att stå till Sverige i samma förhållande, som andra länder; och jag hemställer om ej detta skulle lossa d^ händ af tillgifvenhet, som nu finnas, och följaktligen göra Gottlands innevånare mera till verldsborgare, än till Svenskar, samt derigenom bidraga till försvårandet af öns försvar.
Jag attili en del förekommen af Friherre Cederström.
Det är naturligt, alt elter införandet af Porto Franco på Gottland, skulle utländska handlande och följaktligen äfven utländska magter intressera sig mera för Gottlands bibehållande åt Sverige, och. det är af en så mycket större vigt, att väcka detta intresse, som Gottlands läge försvårar dess försvar.
De band emellan Sverige och Gottland Herr Cederschjöld trott lossas, skulle jag tro på detta sätt blifva mera tillknutne, enär Gottland, i samma mån vi genom vidtagne Författningar bidraga till dess välstånd, har större skäl att önska föreningens fortfarande.
För öfrigt må det tillåtas mig att citera en mans auetoritet, hvilken såsom financier och statsekonom, ehuru icke såsom financier för egen cassa, ännu icke hos oss blifvit öfverträffad, nemligen framlidne RiksRådet Lilljencrantz, hvilken såsom Minister för Financerna föreslog en sådan Porto Franco-frihet, som nu är Den 12 Augusti f. m. a45 i fråga, och det på en tid, då hvarken linn eller någon annan kunde beskyllas, att för mycket vara intagen af det fria handelssystemet.
Jag begär således ålerremiss af Betänkandet och bestrider afslag derå, emedan ett afslag, då Betänkandet första gången är före, skulle leda till samma resultat som bifall å Betänkandet, nemligen alt ingen Porto Franco skulle äga rum.
En värd Ledamot liar uppräknat de ställen bland närgränsande Stater, från hvilka Sverige besväras genom lu rend re jerier; och jag medgifver, att sådane ställen finnas, men jag hemställer, om de skola ökas, genom ett lurendrejerinäste inom eget land.
Jag tror, att den ordentliga och oskadliga friheten i handeln beredes genom nederlagsfrihet, och jag förmodar att den beviljas af Regeringen, der det pröfvas nyttigt, ty detta är Regeringens ensak, hvaröfver Ständernas hörande ej erfordras, och Utskotten hafva dessutom antydt, att de för sin del anse en sådan nederlagsfrihet i Wisby nyttig.
Att Porto Franco på Gottland skulle gifva anledning till ett lättare försvar af ön, kan jag ej förstå.
Man måste då föreställa sig, att utländska millioner der nedläggas; men om ock dessa skulle väcka den ena Magtens intresse för öns försvar, skola de reta den andra Magtens vinningslystnad, serdeles om han derifrån ser sig blottställd för lurendrejerier.
Den 13 Augusti f. in.
Det kan för öfrigt vara likgiltigt, om Belänkandet återremitteras, sedan 2 Stånd redan bifallit detsamma, men för min del yrkar jag bifall derå.
Jag bär endast begärt ordet, för att besvara tvenne Ledamöters yttranden, hvilka trott, att genom nederlagsfrihet för Wisby, samma ändamål skulle vinnas, sorn genom Porto-Franco för Slite hamn på Gottland.
Detta bevisar, att de värde
Ledamöterna ej hafva kännedom om localföt hållanderna; ty i Wisby hamn kunna ej mer än 10 fots fartyg inlöpa oell det till ett ganska ringa antal; hvaremot Slitehamn kan emottaga handelsfartyg af hvilken storlek som helst, samt till ett antal af flere tusende.
Som nederlagsort skall derföre Wisby blifva af ringa eller ingen nytta; men om Porto-Franco meddelas Slite, såsom den enda beqväma hamnen, skall den snart blifva en betydlig upplagsort.
Man bar för öfrigt yttrat, att sedan Iva Stånd bifallit Betänkandet, en återremiss skulle tjena till intet; men jag får erindra, att om de två öfrige Stånden återremittera Betänkandet, åligger det Utskotten, att upptaga anmärkningarna till pröfning, och de första tvenne Stånden äro ej hindrade från att ändra sitt beslut, i anledning af Utskottens nya Betänkande.
Hans ExceJlence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderska - Den 12 Augusti f. m.
Mi pet och Adeln ansåg de vid Bevillningsoclt EkonomiUlskottens
I anledning hvaraf Hans Excellence gjorde proposition till bifall å samma Betänkande.
Ropades äfven Ja och Nej. Friherre Cederström begärde votering.
Herr von Qvantenj Carl:
Då Friherre Cederström icke vill afstå från sitt påslående, utan votering, hemställer jag, om det icke vore bättre att bevilja en. återremiss, än att borttaga tiden med votering.
Af samma anledning, som Herr von Qvanten nyss omnämnt, anhåller jag att Herr Grefven och LandtMarskalken läcktes framställa förnyad proposition till återremiss af Betänkandet; ty jag förmodar, alt Ridderskapet och Adeln hellre beviljar densamma, än tillåter, att tiden skulle borttagas genom votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss framställde proposition till återremiss af Betänkandet.
Ropades starka Ja och Nej.
Den ia Augusti f. m.
Herr Hjerta’.
Då vi, i händelse ålerremiss nu beviljas, hafva att förvänta ännu en öfverläggning i ämnet, hvilken säkerligen ej lärer slutas utan votering, synes det mig, för att undvika tvenne voteringar, bäst att nu genast afgöra frågan, och jag instämmer således i begäran om votering.
I händelse, genom den votering Herr Hjerta nu be gärt, återremiss skulle beviljas, kan det hända, att vi få tvenne voteringar, om Betänkandet återkommer af annat innehåll.
Det är således just för att förekomma de tvenne voteringarna, som jag nu‘anhåller om återremiss utan votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslog derefter följande voterings-proposition:
Den, sorn bifaller Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens Betänkande, angående dels inrättande af Porto Franco på Gottland, och dels väckt fråga om nederlagsrättighet för staden Wisby, voterar Ja; Den det ej vill, voterar
Nej; Vinner Nej, anses berörde Betänkande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras. Den 12 Augusti f. m. a4g Hvilken voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Sedan 41» 42> 43 och 44 §§• i Rid darhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan half till 2 e. m. och befunnas vid voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 23.