Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwar och en känner de öfriga olyckliga följderne af wart Producl-Piacat. Wid manga Riksdagar halma k<agvmäi deröfmer bliswit anförde; och akt denna Fvrfatttning ända är fä länge bi» behällen, tjenar till ytterligare demis att de fa, four deråt störda förmän werkeiigen förmält mera an Allmanheters röst.
Om en Nation skulle med trygghet wäga att säta hela bestyret med desi export och import ankomma pä nägre fä egne Stapel-Städers Handlande ; sä borde den ätmii-dstone äga den supposition att Veste Handlande haswa om Utländske Handels» orters behof och rörelse ilka saker kännedom, som inmänarne sjeljwa i besia orter; men äiwen detta är omöjligt.
Ocklä har man, ty wärr mänga exempel huru genom misstag och felaktig spekulation, Swenste expork-waror bliswit möswer al! proportion pä nägon wist plals sä hopade, att de mäst säljaS lil! underpris, eller till jämt del samma, som Ucländningen betali dä han sjelf hitkommit för att hämta dem; och har säledeS hela den kostsamma Skeppsutredningen för den expedition orsakat
Riket en ren förlust.
Enahanda förhållande milar sig osta med importerne.
Aldrig har salt här erhällits för sä lindrigt pris, som dä det fick hitföraö af Utiändningen.
Till sörlwarande as Producr, Placatct har man Den i z JanrrarlL. ^45 man äberopat csterdömmet af Engelsta NawigationsActen.
Denne Act är icke tillkommen ester Engelska Natwnens önffan, elier lill dest sördel- Ett witzk Parlie, Chefer för Handels ocl) penninge-inkereHek i England, har utweMt NawigarioisS-Acten, och med ali kraft akbetadt pä dest bibehällande säsom sörmänllg för dem. Swensta Product- Placatet mssämde icke eller med Allmänna ö werkygelsen.
Till och med Bvrgare-Sländet wid 172^ ärs Riksdag, yilrade betänklighet mot d-ch utfärdande.
Bwtk nägra lä önskade d t; och deras önskan blek uppfyld.
I lä mätto hatwa defie twenns Actee lira och gemensamt urtprung, men , allt annat wida skilde.
Alla Englands Sjöstäder halmStapelfiihet.
England samm beiägit 1 grgnstcp
Med de störste handlande Nationer, besökes gerna, och utan hinder af Navigations-Acten, af Utländste Fartyg, hwilkas Laddningar om de och b-'stobo as blott en enda sort waror, finna säker debet i ekk Land, der stor Folkmängd och »vidsträckt rörelse öppnar ett utrymme, som »näste saknas i Swerige, d>'t dctzutom under en jior del af äret, Sjöfart i allt sall är omöjlig.
Engelska Köpmannen kan Medes icke pä iängk nar genom Navigotions-Acken jägas winna det Mvnopolium, som den Swensta werkligen sär genom Prol ucl-P!acalel; och dä Englands industris säledes föga tider pä den sörre, !ä kan iikwä'Gw^ rtges förlora allt pä det jkd-mre.
Man läoer att Prodnct-Placatet med dest förklaring äsvitar Skepps-Rederiernss UNderhjelpande; men det är lwärt att i delta stal finna nä Ridd. och Ad. pror. z B. gsn 746 Den iz Januarii. §on wigt.
Ide Stader som sakna Stapelfrihet, och säledes afPrvduct-Placatelhsfwa föga fördel, serman Skepps utredningar werkstallas, !ä förswarliga att de skulle kunna anwändastill Utländjk fart, vm sädant wille dem tillätaö- Redan innan nägot Prvduct-Placat U'kom, idkades Skepps byggeri, sä alt ehuru hela wär HandelS-fiotta under Konung Osri XII:s krigifka lid- alldeles förstördes, man likwäl innan 172;, och säledes utan ProductPlacat, hade ett dekydUgt antal Handels fartyg i rörelse.
Det more ock besynnerligt att Sweriges Skepps,byggnad, som ätmindftone as Furu har mera för sig än , wänga andra Länder, skulle dehöswa särssiidt uppmuntran.
Endast i den händelse att denne byggnad genom »naturlige medel driswes utöfwer beholwet, kan stöd af Staten fordraö att hälla Speculankerne ffadesiöse.
Man lemrar derhän hwad absolut inkomst,ma tillssyndas Riket as wär sä kallade Limma Handel med Utlänningen- Denna inkomst bör wara ansenligt stor, vm den stall swora emot de för lädan handel vundwiklige kostnader.
Dl! Fredswerket, som för wär Utländska fart mäste med Mricansse Gtaterne underhållas, utgä utur Riket otroliga Summor- Stora förmster genom Caperier och uppbringningor ärooundwiklige under en fiagga, som ei kan genom tillräcklig Cvnvoy göras nog rcspecierod.
Kännbar är alwen mistning af iooO:detuis Sjömän, hwilka just för sin duglighet as Utlänningen eftersökte, lemna Fäderneslandet ät obotelig saknad al ett nyttigare arbets biträde, jemte mycket annat, som allt tillsaivmanlagdt utgör ett lika sä stort som säkert wärde, hwars ersättning likwäl genom den med Sivsarten besparade frygt och winst, synes Hanssa osäker; men i allt sal) dä säsom redan äe sagt, Den iz Januari»'. 747 sagt, Skeppsredning här i Riket alltid warit och mäste wara möjlig utan ett Product-Pmcal, hwiiket längt isrän att främja nägot nyligt ändamål, fast mera länder till ett skadligt Monvpolium, med alla deraf tor Nation äfwentyrnga följder, nemligen Industriens qwälwande, wanpris pä egna Produkter, stegring af importer, mitzledmng af Rikets penninge-tillgängar m. m.
Alliä och enär mera liberala grundiatser wid Stapel frihetens medgliwande redan begynt följas, och troligen stola dädanefter närmare tillämpas, samt en derigenom päräkuad nytta icke bör finnas morarbetad och dindrad af del Monvpoltsta twäng, som fran Product.Placatet af är 1724, samr Förklaringen deröfwer ai 1726 är oskiljaktigt, får jag ai werkligt nit för Fäderneslandets sanna bätnad, ödmjukast hemställa att hos Kongl. Majtt i underdånighet mä anmälas den önstan att detze nyhnämnde twenne Författningar mätte för alltid upphäfwas och kraftlösa förklaras.
Remitterades till Allmänna Beswärs- och Oeconvmie-Ulstotket.
Uplpastes följande:
Urdrarr af prorocollec hältir t Riksens Högloft.
Sränders Banco-Utftorr des L Januarii 1810.
S- D. Genom Utdrag af Protokollet un» der den 18 sistledne December, har Hederwärda BondeStändet till BancoUtstottet förwist Riksdagömannerne ^on isrän Blekingen, äsrs ^48 Dett iz I^uuarik. ljLrtz Långströms ifrån Jönköpings Län, ?estr 0« xe>bt?sL8 ifrän Carlskoga/ vcl) longs kst-.!(3iiLl0N8 jfrän Calmars Län, till Ställets Protccol! ingisne ytkr-mdcn, i anledning al BariCoUlfkoltetS under den 6 t samma män^d gjorde hemställan, emot private penningars insättning för Ränta » RiksDiscont Werket, samt om Ranrcheräkningen ä Bankens lill bervie Wcrks uliäningar n-eddelte Bliläbes-SumNa.
Uti berörde yttranden yrkas buswud^kligen, Indragning med ol! styndsamhet af Bon^-nö biträde lili Discont rörelsen, hwilken Summa deremot Senast dvroe anwändgs till Landtbrukeis understöd, genom Lä"S u:gi wande pä Fastigheter; wwen stm, att tiden dä en sadan ustäning oftlbart bör t ga stn början, mätte nu af BancoUlffe-ttet blifwa bestämd.
Förra delen afBancoUlskottets tillsty-kan, att Private p niiingars insärtnirg för Rama i RiksDlscour. Werket, ej mä fä aga rum, har af Hederwärda BondeSrändet blifwit bnalstn; Räntebcräkningrn ä B »tenö Discont.biträden, deremot, jemte Discont Länens förwandling till FostighetsLän, har Ständet lill BancoUlffottets ytterligare Mläkande äterlörwist.
Öfwer sistnämd- Förflag, har förut någon anledning till BciucMstolltts särstildte yttrande, sig icke företedc.
Derwid fö^ekom^er em dlertid, hwad Utskottet före detta ej underlätst ott lill de Respective Sständens esterstnnande hemställa, huruledes, uti Bankens nätwarandc nog allmänt kända belägenhet, Den iz Iamrarik.
749 het, nägsn betydlig utläning cf d-tz Sedlar pä m täng äterbetalninoskid, ssulst före Re-!>sa'loneli medföra äimentyr. M>'d
Länen vä kori dttnmi,erad tid är svrhäU.mdet olika; de ku na och böra wld förstMo-dagen lngä; samt derefter, i fall 'ädant oumgängljgen fordrades, till större eller mindre dcl tills widare lnnMllas eller ioffräickas BancoIstffottet ager ett n älgruodadt hopp, atk sist lämde för Näringarnes bestånd äs:enkyc>-g^ ut;vng» under deras, jemte Handelns ännu sort arande smara de'agenl>et, icke stall för Banken btlfwa nödwä,- dig; men inneka rar tock alltid, ett, ehrin g nfka kännbart, dock kraftigt medel för Realisationer s oosbrutna underhållande, som rmd en u-' aning pä Fastigheter omåttligen stär att iörenos.
Sistuä ridt
Län äro af Riksens ständer brstutne att Uttzif, was, widdén tid fädant utan fara törBocrketkan äga rum: de till de:
Älla ö-nos räddning och vppältdal' lande redan u ta än an och ull äjmen.yrs än ivldare oumbärllga Fönkotler, göra witzerllg-n tö: del l ärwarand-, ekl uppstof derutinnan oumaäiigligt; men igenom den betydande afbetalning , tom a bci v d?
Föcffotter redan är faststäld, och osttdart ytterligare b^lrm.r
Utsed^, jemte en förwäntad fö^mänstgare Lvnjunc-ur för Rikets Handel, bor förm dis, ctt möj,ghet n för nve FastighetsLäns lliglfmande, icke ät pä nägon längre framtid, aflägsnad: art nu lo-ut bestämma en sadan Tidepunct, är för BancoUlstottet icke möicligt Beträffande d°rnäst Vanco-Utskoitets ojorde hemställan om billighel-n deraf, att ärliga Räntan för högst en tredjedel af Bankens biträde till RstsDiscont-Wkrket, mätte fä beräknas ester z Procent; hor hos BoncoUtstvttet förekommit, att sedan Discont Wikers Private Tttlägare, för En tredjedel af Primitiva Fonden, lvm > der hela utgör - 750 Den iz Januari!. gör 600,ooo R:dr, insatt Werksilfwer, esker ett warde, längk inunder Sllsrets härvarande pris, under säker förmodan, are till utläningar som öfwerstego berörde primitiwa Fond, sä i likhet med de Private DiöconttInrättningarne, amingen af Ban» ken, eller af Private personer, biträdas med nödig Fond för z VrocenkS Ränta; och samma Delägare semwäi nu körbehällit sig, M för en sädan Ränta fä infatta penningar; men sistnämde anbud, som BankoUtskoltet sann skäl att afstyrka, jemlikt de Respeckivr Ständens enhälliga Bcsiut, icke sär antagas; synes en sadan jemkning wara med rättwifa och billighet ölwerensstämmande, att, da Banken tillägnar sig rättigheten, att ensam fournera extra BurädesFonden till utlaningarne, någon del deraf, icke mätte beräknas efter högre Ränta än hwartill de, till en tredjedel, uti primitiva Fonden, uii WerkelS styrelse, och uti answarigher för utlaningarne, deltagande private Intressenter erbjuda nödig Fond: och bor därwid t öfrigt ef lemnäs obemäidt, att os den winst, som sistnämde lindrtgare Räntederäkning tlllstondar Discont-Werket, blott en tredjedel tillfaller de private Deiägarne, twä tredjedelar deremot, godtgvrcs Banken. Hwatz Banko-Utskottet öfwer den ankomne Remissen ' sä mätto funnit anledning anföra, öfwerlemnas till Hederwärda Bonde-Ständets benägna ompröfniag:
Och önffar BancoUtssottet, i afseende pä Reglementets författande för Banko-Förwaltningen, som fordrar skyndsamhet, att öfwer Ränteb räkningen ä Bankens biträde till RiksDiscontWerket, hwarutinnan de öfrige Respeclive Eländens Bestut, före detta till BankoUlskotlet inkommit, med görligaste sörsta fä mförwäuta det He, der - Den i z Januari!. 75 r derwärda BondeStändets utlätande-
Efter befallning blell!w!;ius.
Detta mäl fans, salom redan hos Ridderskapet och Adeln afgjordr, icke carswa öfwerläggning.
Föredrogs ä ryo och bifölls ConstitutionsUlskottctS ben Ll sistlcdne
December pä bordet lagda Memorial, innefattande utlärande öfwer Herr klllnneriigms, ^oksn, motion om särskild föreskrift eller Jnstructivn för TryckfrchetsCvnmcen.
Företogs ä nyo Stacs-Utffottets den 21 December pä bordet lagda Prorvcolls,Utdrag brvaruki Elatk-Ulffottet sig yttradt öfwer Kongl.
Majtts Nädiga Preposition angående huruwwa Instruktion mä wara af nöden för Riksens Ständers Fullmägtige eller »vederbörande Emdetömän, hwilka i srägor om eftergift as ädömda ersättningar som tillböra Riksens Ständers Penninge-werk, St^tsWerkel, eller de under Eollegiernas och sarskildle Directioners Styrelse waronde EaHor, böra warda hörde.
Herr sk klinteberg, 'lvillbelm, yttrade skrifteligen till Protocollet följande:
Den af Konungen framstälda Nädiga Propositionen rörer blott den fräga, om näaon Jnstructton anses nödig för Riksens Ständers FullmäMe och Em - 752 Den i z Januam.
Embetsmän, hwcnpä deras utlåtande skall grundas, dä as särdeles ömmande och dewekande skal och omständigheter, eftergift skulle komma as nägra alt sökas ! adömv ersäitnlng för Allmänna medel.
Att delina fräga dec-sift bör beswaras med Ja eller Nej, anser jag för min del wara lika angeläait och möjeligl, som att det obestämda yttrande, Stats-Utskottet härötwer m ddeit, dels öswerskridcr gransel, al Propositionen, dels föranleder till en swarare föl jd, an Utskottet pä grund as desi anförde ömma tänkesätt äsyftadk.
Den. förra omständigheten uppendagor sig sjelf, da det afgifne swarel jemnsöres med propositionen.
Berörde iwor är alldeles tillräckligt, dä det inskränlkes till den enda delen of yttrandet, art någon Jnsfruction ej kan lämpeligen meddelas; ty i saknad at en sädan, följer as sig fielf, akt Fullmägtig»!, ej äga rätt att tillstyrka en ettergift, den Lagen ej owrllkorligen dicterar
Alden sednare omständigheten, nemligen af det tillika för,flagna uppfkofwet l slika frågor till nästiöljande Riksdag, pä det Ri'sen6 Ständer fjellms matile'komma'i tillfälle, alt deröiwer sig ukläta, följe de märke iga olägenheter, dels r anseende till Parten, ott derest hans hopp onl eftergift skulle genom Riksens Ständtrs yktr nde göras om im:et,sä hor hon genom e-, faläng wänton, kändt ett fördubblat lidande, och om än h ns önskan winner afseende, har han likwäl genom osäkerheten af utgängen, warit utestängd frän alla andra utwäaar ull sin förkofran, hwilka annars kunnat sörfalla honom i en bättre belägenhet, ätt som genom den i fråga stäldle eftergiften kunnat win - Den iz Ianuarll. 75; winnås: dels l anseende till Tredje Man, elles Priwata fordrings-ägaren, hwilka genom det af Sratö-Ucffotket tillstyrkta uppskof,'skulle blltwa uppehällna t deras hos en sadan gäldenär ägande rart och fordran, dels ock i anseende lill redowisningen för Stålens medel, hwilkas ballancerande i Rä» kenskoperne osiridigt medförde oreda, hwariörmari ben tillgäng bäde för Allmänna och enskildla Me» del, hwilka, möjeligen kunde flnnos, wore genom tidens werkan, samt tillfäll,ge händelser, underkastad försämring och minskning, äswen som genom gäl» denärens under uppskofs-Nden inträffande död, hans Enkas, Barns och Arfwingars sorgeliga belä» genhet skulle mellan frugkan 06) hopp under fleräng tidslängd ytterligare förswäras.
Jag wägar alltsä af beha skäl ödmjukast hemställa, om icke det af StatS-Utskotret, i förde» rörde matto föreslagna uppskof mä anses mindre lämpeligt, och om icke demäldte Utskott dör an» modas, att i enlighet med Konungens Nädiga provvsltion, antinaen författa den t fräaa stäldtL Jnstructionen, eller ock i motsatt fall inskränka Letz iwar endast till det yttrande, att nägon sädakt ej kan meddelas.
Jag medgifwer wisterligen den af Stats» Utskottet anförda swärighetcn för en Instruktion, i allo lampelig till de omständigheter af särskild beskaffenhet, som i hwarje fall, kunna af mer och mindre werkan sig förete; men dä, för en lädan, wista grundreglar warda antagne.
Dä Embeteoch Tfenste» eller Uppbördsmäns fel 06) förfum» melfer, Mestuta all möielighet lill ringaste eftergift, Ridd. och Ad.
Proe. 5 B, öch 67 » 754 Den i z Januari». och dä endast olyckor, eller andro tillfälliga omständigheter, hwilka ej kunnat örulses eiler lörrkommas, synas wara af den art, att Mom bewekande skäl kunna betraktas; dä i Konungens Egen Nädiga Proposition denna gränö synes wara betecknad, dä wid walet af Riksens Sländers Fullmäktige, ett fullt förtroende till deras rsd.'rgh«r och noagranna Uppmärksamhet, mäste förutsättas, dä, enligt RegeringvFormen, i sä bestaft de frägor erfordris ej mindre Hogsta Domstolens yttrande än älwen SratsRadels till- eller asstyrkande, dä dche Embeismäns mogna urstiljning och oranlaaenhet destomindre kan detwifias, som Statens nytta eiler stada rörer dem lika med alla andra SamhailciS medlemmar, samt dä a, Konungens Nädlga omtanka för Rikets wäl och basta, hwilket sä mycket beror pä d.H ttllgängars bchönga indrifnirg och rätta anwandande, med en tillförsigt k»,n wänkcs, det ej någor, eftergift ster, hwari omstäl-dighetern r c, finnas af den bewekonde kraft, att omför, mölle Fullmägtige ecb Embetsmä», i likhet med -Riksens
Ständers egna tankesätt kunna dertill styrka, och hwilken ätgard är af wida mindre betydenhet, än den widsträckca befattning, samma Fuilmägtige och Emdctömän, i långt wigtigare detaljer, sätt stg uppdragit; sä infer jeg, för min del, ej någon absolut omöjlighet, och cj eller någon wälda, alt genom allmänna principer, en lämpelig Jnstruclion bestämma, sä wida algörandet af slike frågor ända icke mä warda Konungen öppet lemnadr, efter sig företeende bewekande stäl och omständigheter, hwilket dock kill Högloft.
Ridderstavet och Adelns mera upplysta granskning h-mställas.
Lisei von k^oMein:
Jemte dek jäg för Dön iz Januarkk.. ^55 sär förena mig med hwad den warde Ledamoten, som nytz talat, an'örl, sä-om vck dec grundade anförande af Herr B--rgsRädet Korbo»», hwllket ätfö >r Ulssottets Betänkande, sär jaa je-nwäl, enligt Let förbehåll jag i sista Plena gjorde, dä frägali vm eftergift för Arboga Magistrats Ledamöter förewar, framställa en händesie som wisar det billiga af att lill Hans Maitt K^nunaen öfweriäta att i wifla fäll, dä särdeles bevekande ffä! sig förete, lära Näden gä för rätt.
Dä en Uppbörds nan eller den ä honom uppsigten äger, rcke genom egennytta, uppe-bär warostösher eller gro? försummelse af sin pligt fe» l, more wäl härdt,akc icke göra afseende pä Mi!dr.»de omstäudigyeker.
Ständer hafwa sj lswa under dettaRlksmöte flera prof i-fstonsamhet: säiom pcmpel pä nödwändigheten häraf, ömunds wikas stall
Sit ej högsta ratt blifwer högsta orätt, fär >ag anföra att i Christianstad har Commendantens Egendom och Lön blifvit med qvarstad belagd dsnöre ott Räkenskaperna söv Tygtörrädet ef l k-d bli wtt iniä-do; genom det att en To^waktare räkade i Sjukdom och stuleljgen dog, hafwa Räkenskap- --a löt hans lid dllsivit förmmmade; någon billa, ce war es kand, men intill de§ RäkNin. uwne bllfwa gjorde, som dä de vi andra stola författas gär länasamt, är denna Man beröftvad sina nödwändigaste behof, och dä orsten härtill härleder sig frän commitzeration med en sjuk Ems betsnwn, som utön, sjukdomen, äfmen med ökwer, hopade göromål under Kriget ingen tid hade ö ng till widlvftiga Räkenstapers författande, fä bewtsar detta hwad anfört blifwit, akt omständigheter ibland kunna inträffa, som göra det till högsta orättwisa, Mt yrka Lagens strä;ghek.
Hans 556 Den iz Januarki.
Hans Excellence Herr Grefwe ^Vgcbtmel. ster^, 6ILL8, conformerade sig med Friherre Lme.'.
Herr Grefwen och LandkkNarstalken proponerade att Betänkandet ffulle ättrremrtteras, och A»märkningarne Betänkandet till StatsUtskottet medfölja.
Befölls.
Justerades följande twenne istän Erpcditionssltffotket inkomna underdäntga fftisweifer lil!
Kvagl. Maj:r.
Stormägligste AOernädigste Konung!
Dä den Allmänna löreffrift, svin 10 Z. uti Kongl.
Sladgon, vm wärfnrng och Manfkape legonde till Krlgvkjenst af dea 7 April 1802, mnehäller:
Arr ^,andtwcrksGesäll, som r frebllg lid bliiwer anwärfd eber elsst tlll Lunstjenst förfallen rcke kan rwlngas arr betala sin stålhös Husbonden till högre belopp än Fem B:dr, rm mera synes mmdre afpntzad för ändamölet, enäc prisen ä hwarjehand: sörnödc, hete-woror blist
Mt ansenligen stegrade sedan är 1802, dä Wärst riingsStadgan utgafs, och i följd deraf del i ro §. bestän.da belopp, hwaröfwer anwärfd eller eljest ntl Krigstjenst förfallen Gesäll ej kui-nst twingo.s att betala ffulb, dos Husbonden nu äger et- minstat warde relarivt till waror, haima Riksens E tänder, i betraktande häraf, trodk sig bora hos Eders Kongl. Majit j underdänighet anhälla om den ändring uki ro Z. af förr berörde Kongl. Stadga, att det derstädes 1v, Dm rZ Januarii. 757 söreffrisne belopp af Fem R:dr mätte höjaS till T>o R:dr Banco.
Ständer framhärda rc. Stsrmägtigste Allernadigste Konung!
Sedan tili Riksens Ständers kunskap kommik att Allmanachor för inmwarande Lr uti hwilka det fordna KonunguHujet bliswlt infördt, ffvta fin» nas bland Allmänheten utspridde, tzaswa Riksens Ständer ansett sig böra hos Eder Kongl. Masik l u^derdäntghet andäLa, der täckleö Eder Kong!.
Majtt i NLder läka harwid foga den anstalt, hw rigenom lädane Allmanachor kunde indragas och till widare försäljning förbjudas.
Ständer framhärda re.
Föredrogs ä nyo och bifölls Statsutskottets sedan d. iy Dec. pä bordet hanlande Memorial, hwaruti Urffottel yttrar sig ej under StateWerkees närwarande utblottade nriständ kunno tillstyrka bifall 8 den af RiksdagsFullmägtigen BmksPatron I^glmberZ gjorda Motion om Tuffel-prnningars anstäende ät HokCanziern och StatsGecreterarena, lika med hwttd JustltteRäden blifwit tillagdt.
Likaledes föredrogs ä nyo och bifölls Statsutskottets den 2l
December pä border lagda M lätsnde öfwer Friherre 6'^lbea^ls Memorial ongäende tillökning t Pensionerna a raxpellerade MiinsterSraten.
Äfwenwäl föredrogs 8 nvo och bifölls SkatsUtstsrkkts sedan den 19 December hwilande Menlös - 758 .
Dm iz Iattuarii. morial, innefattande yttrande öfwer Riksdagsman, nen ^rxters ^31,Lion »vck >"5 Memonai, a-,c>äen« Ve de äiffilljqa utwägars widlagande till Lchjeipalide af det Allmänna behofwtt. ^nhsrre Lmel von I^olillk-in:
Som RiksLaysOrdnlngen siadgar, alt elter T'mä ma-od.r af Riksdagens topp, nägra rya »raavr icke fär mac» kas, och RiksdagsOrdningen inom lä dag w »gxer bltjwa kill efterlefnad gällande, sä anyäller jag ort nu fä anmäla en sräga, hwarrili anledningen är hämtad of Herr InLus och Herr keuUlLnlns yttranden om Saltpeter, hwilka längesedan b!if« wir kill OeconvmleUrstottec aflemnade.
Der jag önsta stulle att ftamjtälla, rörer sjelrwa SaltpctcerJi>rätt:i agen samt Krut-lillwerknmgen, hwarö-wer jag önsta stulle sa inkomma med stnfteligk onsö, rande om Herr Grefwe» och LandtM mstalken och Högwch Ridderstam och Adeln täckas linäka att jag, I inseende pa mm l!U ! lid gjorde anmälan, a. de min räirlghet oppen kill detz tnlemnande och remjltecande, oaktadt RiksdagsOkdnmgen innan Letz dlefwe scmctionerad.
Uppä gjord proposition blef denna begäran bifallen.
Herr Grefwen och LandrMarffalken till< kännogaf akt Herr ^cljtwlwuii, ^aeob, genom sin Priclpals, CmizlftRäOet ^Ielnn<i<7ikj> im8 jränfälle, hwtiksn ^sin Ätt siets bestukot, upphört att för denna Ätt äaa säre pä Riddarhuset; 06) i följe deraf att wara en af Tredje ClatzenS Electorer, ehuru han strax Lerpä äler för en annan Famille er - Den I Z Janna rit. 759 erhWt anteckning; likaledes att Herr krZbel, Oulläs ^n!«n, som äfwen warit bland detze Elcctorers antal, o malte sig dlifwa os en angelägen rela hmdrod alt » denna bchuttning sorkfara; i anledning hwaras Herr Grefwe:! och LsndlMorffalken anmodade Ridde>sk pet och Adelns Tredje C'atz -Ut !
Eftermiddag wäch, twenne Liectorer i bemaldte Herrars stalie.
Uppå gjorda Propositioner, remitterades till Allmänna Bejwärö- och Orconomie-U-stottet, Grefwe sg-imiltons, /^xoi, den z dennes uppläste Memorial rörande Större Siifwer-Pstcers akerförande i brur, samt kill Lorstikuttons-Utstottet ett annat lamma dag as hemäldte Herr Grefwe uppläst, rörande Riksens Sländers återinförande i Kyrkodönerne - Upplästes följande; Urdraq af f)rsrocollet bällit hos BondeStänder den n:re Januaril i8to S- D- Wid öfwerläggning angäende StaksUtstottets Betänkande om Arfwoden för de Re« speciiwe Rlks-Srändens Canzli-Betjrnliig, förekommo hos Bonde-Ständet hulwudsakeligm de anmärkningar uti hwilka Ständek enbälligt instämde, att bestämmandet af Bonde-Skändels Secreterares arfwode, borde bero af Kongl. Majus Eget Höga godtfinnande: att ett lika arfwoves belopp 800 R dr Banco borde tillkomma hasardera af Skändttö Vier Secreterare, samt att för 76o Den i z
Iattnarik. för twenne afStändekS Wakt-Beljente nägon lämpelig förhöjning borde meddelas, tzwarfvre summa Betänkande blef i defla delar till Stats-Utskottet älerföcwist till den ytterligare äkgärd hwarult dche anmärkningar kunna föranleda.
Beträffande ater den af Stats-Utskottet till Riksens Sränders omedelbara afgörande öswerlemncide fräga om arfwode för de hos Bunde-Srändet ontagne Eftra Ordinarie Concelllster; sä b stöt Siandet för dch del, att dr bv'de till und'äende deraf anses berättigade; men att tili Stats-Uttkotlet skuUe öfwerlemnas, att med Förflig angående beloppet deraf lill Riksens Ständers Plena inkomma
Ett under ökwerläggningen i detta ämne af Riksdagsmannen bttic t^iclon trän N°nk, mottwrt anförande, beflöt Sländet att deh Ref . ec ive MedStänd kommunicera, under saker sött)'pomiig att de Refpecklve
Ständen a de i detta an mande yttrade, och af Bonde-Sländet enhälirgk understödde önskningar täckas göra det benägna achendr som med rättwjsa och billighet kan wara chwereuSstämmande.