Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 3o December e. m. 395 blifva nödsakade taga vägen förbi Stralsund till Greifswald, än de för lSgt vatten blefvo tvungne taga vägen kring Rugen.
Jag torde böra nämna, att, vid min öfverresa till Pommern, voro vi för elakt väder 4o timmar på vägen emellan Ystad och Greifswald, i stället att vi efter 24 timmars segling hade kunnat vara i Stralsund, om vi der fått inlöpa.
Säd ane läll hafva flere gångor inträffat.
Under den tid af 2:ne månader jag vistades i Pommern, måste Ångfartygen två eller tre gångor passera lätt förbi Stralsund till Greifswald.
Den mera skyndsamhet med Posten, sorn. genom denna förändrade postgång skulle hafva vunnits, kan jag icke heller inse; ty det måtte väl medgifvas, att man ifrån Stralsund lärer kunna expediera Posten fortare, än ifrån Greifswald, hälst det bör åtgå mindre tid att upphämta brefväskan ifrån Strålsunds brygga till Posthuset, än ifrån Wyks by till Greifswalds Stad.
Den längre landväg af 4 Tyska mil, som är emellan båda dessa Städer torde lätt kunna tillrygga läggas på den längre tid, som åtgår för så väl sjöresan till sistnämde ställe, som för Postens expedierande derifrån.
Slutligen torde böra nämnas, det Greifswalds innevånare lära vara ganska nöjde att slippa denna nya Postcominunication, emedan, om den skall fortfara, Staden blefve nödsakad till en dyr brobyggnad vid 3g6
Den 3o December e. m. Wyk, i kostnad vida öfverstigande den obetydliga vinst de fått erfara genom denna nya Postfart.
Härefter tilläde Herr von Vegesach mundtligen:
Till svar på hvad Herr af Lundblad nu yttrat, anhåller jag att ytterligare få tillägga några ord.
Herr af Lundblad har sagt, att Preussiska Regeringen först framställde den önskan, att Postfarten skulle flyttas från Stralsund till Greifswald; men jag tror, att en sådan framställning, om ock indirect, först gjordes af Svenska Regeringen.
Att Preussiska Regeringen icke skulle vilja, att Poststationen återflyttades till Stralsund, betviflar jag så mycket mera, som den anslagit en betydlig summa åt uppmuddringen af Strålsunds farvatten.
Och Preussiska Regeringen plägar icke anslå stora summor, utan motsvarande fördelar.
Angående byggnaderne och verkstäderne till Ångfartygets reparation, kunna de gärna qvarstå i Greifswald, och Fartyget likväl anlöpa Stralsund.
Orsaken till att PostÅngfartygen ej nu få anlöpa Stralsund, ligger icke i något hinder af grundt vatten; ty jag påminner mig ganska väl, att jag öfvergått på seglande Postjakt till Stralsund, då kölen gick i mudder, utan att det betydde något.
Den största vattenminskning inträffade för 3 år sedan under den ovanligt stränga torkan; men sådant händer gan - Den 3o December e. ni. 397 ska sällan.
Då Ångfartygen icke äro mera djupgående, än de seglande Postfartygen, inträffar så mycket mindre svårighet för de förra att anlöpa Stralsund, Herr von Schulzenheim, David:
Förekommen af Herr af Lundblad, som så fullständigt utvecklat ämnet, får jag endast äran tillägga, att, då den emellan Sverige och Preussen under den 11 Sept. 1826 afliandlade öfverenskommelse hade till motiv farvattnets uppgrundning vid Stralsund, och detta motiv ännu fortfar, det torde vara alldeles öfverflödigt, att här discutera, huruvida Preussiska Regeringen skulle vilja eller icke vilja ingå på något förslag om poststationens flyttning.
Med den kännedom af ämnet, jag tror mig hafva varit i tillfälle att förvärfva, vågar jag dock yttra den öfvertygelse, att Preussiska Regeringen ej skulle derpå ingå.
Om de nuvarande hindren, genom en tilltänkt uppmuddring, häfvas, tror jag deremot, att, genom en ny öfverenskommelse, Ångbåtsfarten kunde återföras till Stralsund, utan att i detta afseende någon serskild väckelse behöfver gifvas.
Jag afstyrker motionen till alla delar, såsom obehöflig för det allmänna ändamål den åsyftar, och alldeles overkställbar under närvarande förhållanden.
Herr af Lundblad:
Till besvarande af Herr von Vegesachs yttrande, att de re - 3g8 Den 3o December e. m. sande, intill vagnarnes ankomst, måste qvardröja under bar himmel, får jag äran anföra , att då Ångbåtarne lägga an vid bålverket, ingen ting hindrar de resande att qvardröja på den väl inrättade Ångbåten till vagnarnes ankomst.
Då Ångbåtarne signaleras, afskickas strax hästar, som afhämta posten, och det dröjsmål, som äger rum , innan forverken hinna ankomma, är högst i å timme.
Vägen, som öfverklagas, är ej värre än den bästa svenska väg, och den, hvarpå de resande ofta, under det ångbåtarne voro i Stralsund, nödsakades att färdas vid resan till och från Bahr höft.
Om i gamla tider det fördröjande, som med Postjagternas vanliga gång ägde rum, ej betydde något, så var nu förhållandet annorlunda.
Nu afsåg man mindre de resandes antal, Jin brefvexlingens fortkomst.
Då voro postjagterne ett osäkert communications-medel emellan Sverige och Pommern: nu voro ångbåtarne i verksamhet för bela Rikets brefvexling.
Då var intet stort Stats-ändamål: nu hade man ett sådant för ögonen.
Om äfven nu ångbåtarne någon gång passerade Stralsund, så bevisade detta ej, att Stralsund var rätta stället för Communicationen med fäderneslandet.
Då nordliga vindarne blåsa, är det eljest låga vattnet högt i Bahrhöfts farvatten, och då hafva Ångbåtarnes Chefer order att taga denna väg.
Om Herr von Vegesach haft olyckan att, under en svår storm vara 3o å 4o Den 3o December e. m. 399 timmar på vägen, så är det att beklaga: bade han deremot vid lågt vatten gått från Stralsund, så hade han kunnat vara det 5o ä 60 timmar.
Hvad slutligen Herr von Vegesach sagt om Greifswalds invånares missnöje att der se ångbåtsfarten etablerad; så tror jag motsatsen, helst mig är uppdragen beställningen af en Ångmachine till farvattnets uppmuddrande ända till Greifswald, hvarigenom Ångbåtarne efter 1 å 2 år kunna uppgå till Staden.
Herr Anckar swärd, August: Sedan Herr af Lundblad numera upplyst, att ån, som leder till Greifswald, uppmuddras, tror jag alt, då sådant hunnit verkställas, men ej förr, Postjagterne böra gå på Greifsvald.
Intilldess önskade jag antagande af Herr von Vegesachs motion, den jag alltså understöder.
Äfven jag har erfarit olägenheter af att Postjagten går på Greifswald, der man befinner sig utan skjul, blottställd för en obehaglig väderleks verkningar, om man ej vill stanna qvar på fartyget, och der TullBetjeningens visitation af de medförde effecterne sker på bara backen.
Men månne det är rätt, att Postjakten går till någotdera stället, hvarken Greifswald eller Stralsund?
Våra Commerciella förhållanden äro hufvudsakligen riglade på Hamburg, men den communication, som befordras genom Ångfartygen, är endast ställd på Berlin, och der kan 4oo Den 3o December e. ra. »nan ej, oaktadt relation med de största Handelshus, få en växel inlöst, utan att dra på Hamburg.
Jag skulle derföre tro, att cotnmunication borde öppnas med Lubeck, såsom närmare Hamburg, hvarigenom en stor, måhända oberäknelig, fördel skulle vinnas.
För att nu komma dit, måsteman begagna Danska Ångbåtar.
Med Svenska Ångbåtarne gå vanligen endast 3 å 4 passagerare hvarje gång, då deremot till Lubeck passagerarnes antal oftast är emellan 5o å 60, Herr von Vegesach:
Jag får börja med att i så måtto förena mig med Herr Anekarswärd, som jag äfven tror, att en Postcommunication med Lubeck vore vida fördelaktigare, än med Pommern, ifall denna postgång kunde förändras.
Herr von Schulzenheim har fästat sig vid dell Ministeriela behandlingen af frågan, och deruti hvarken kan eller vill jag ingå, utan får endast för att besvara Herr af Lundblads ytterligare anmärkningar förklara, att jag aldrig erfarit eller hört andra resande omtala den af Herr af Lundblad omnämnde Vattenminskning ända till 3 å 4 f°ts vattenhöjd.
Vid den af mig åberopade öfverfart förleden sommar, voro vi, efter 20 timmars segling, nära Bahrhöft, och hade troligen icke behöft mera än 4 timmar för tillryggaläggande af den öfriga vägen till Stralsund.
Hvad uppmuddringen af
Ån vid Den 3o December e. m. Greifswald angår, så tror jag ej, att den sker derföre, att Greifswalds Innevånare önska bibehålla Poststationen der, utan snarare för det de tro sig icke kunna blifva af nied densamma.
Herr af Lundblad: Herr Anckarswärd bar beklagat sig deröfver, att visitationer af dess effecter skedt på bara marken; men bade den egt rum i Stralsund, hade den skett på bara bryggan, Den förläggning af Ångbåtsfarten, som den värde Talaren föreslår, eller till Lubeck, anser jagså mycket mindre lämplig, sorn, då vi här kunna med Åligbålarne underhålla Commtinicationen 7 å 8 månader, detsamma svårligen låter sig göra på Liibeck i anseende till det svårare och farligare farvattnet; hvarföre de på denna Stad gående Ångbåtar vanligtvis efter 4 månaders fart upphöra.
För öfrigt är denna communicalionen grundad på tractater med främmande makt, genom hvars väl inrättade poster brefvexlingen skyndsammast fortgår: med en makt, som står på höjdén af bildning, med hvilken stat förbindelsen är förmånlig, och vinsten gifven; då deremot förmånerna af en ny förbindelse kunde blifva högst problematiske.
Så väl Herr von Vegesachs ifrågavarande motion, som de af åtskillige Ledamöter i anledning deraf afgifne yttranden, 4oa Den >o December e. m. remitterades till Allmänna Besvärs- och'
Ånyo föredrogs Herr Peressvetoff
Mo» raths, Carl Axel, den i5 dennes e. m. anmäldte, och den 17 derpåföljde f. m. på bordet lagde Memorial, angående Judarne.
Herr Tham} Wollrath:
Jag anhåller få bifoga några anmärkningar vid förevarande motion, som åsyftar att utrota Judarne derföre, att de skola vara Procentare.
Visserligen förhåller det sig så med flera af dem, men de äro så ökända, att de äro mindre farliga, än de Evangeliska Lutherska Judarna, som dölja sig bakom coulisserne.
Vi hafva deremot flera aktningsvärda Judar, som drifva Köpmansskap, och äfven sådane, som äga våra största Fabriker.
Jag tror derföre, att det vore bättre, genomgoda reglementen, söka förvandla de Judar vi äga här i Landet, till goda medborgare, än att genom deras fördrifvande lemna öppet spelrum åt våra Christna Procentare.
Herr Hjertaj LarSj förenade sig med Herr Tham.
Hvarefter Herr Peressvetoff Moralhs ofvannämnde Memorial, jemte Herrarne Thams och Hjertås i anledning deraf nu af - Den 3o December e. m. 4°3 \ afgifne yttranden, till Allmänna Besvärsoch Ekonomiutskottet remitterades.
Föredrogs ånyo och Bifölls BancoUlskottets den 18 dennes under N:o 5 afgifne, och den 32 derpåföljde e. m. på Bordet lagde, Memorial, innefattande tillstyrkan, att 600 Exemplar af Grefve von ScBwerins, Fredrik Bogislans, arBete:
Författa ningar rörande BancoVerket &c. må, efter det af Författaren erBjudne nedsatte pris, inlösas, till utdelning Bland BiksStåndens Ledamöter.
Föredrogos ånyo och gillades följande StatsUtskottets den 16 och 18 dennes afgifne, samt den ij derpåföljde e. m. och den 23 dennes på bordet lagde, Utlåtanden: N.o 5.
I anledning af väckt motion , att Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes sednast afgifne så kallade Femårs-Berättelser måtte skyndsammeligen på Statens bekostnad varda till trycket Befordrade.
Rörande tryckningen af Kongl. Maj:ts Befallningshafvandes så kallade Femårs-Berättelser, hvilka efter innevarande Riksdag varda afgifne, samt deras utdelning.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om fortfarande af det 8 II. 26 4°4 Den 3o December e. m. vid scdnaste Riksdag beviljade anslag, till anläggande af en vattenledning till Carlskrona.
StatsUtskottets den 16 dennes under N:o 7 aflåtne, och (len 17 derpåföljde e. m. på bordet lagde, Memorial, angående nödvändigheten att till tjenstebiträde antaga ytterligare fyra personer.
Jag får blott fråga StatsUtskottets här närvarande Herrar Ledamöter, hvartill de ytterligare till biträde i Utskottets Canzli begärde 4 Skrifvare skola användas.
Om de skola blifva Sekreterare, Notarier eller Canzlister, och om ej sådant bör till Ständerne uppgifvas?
I anledning af Herr Hjertås förfrågan, får jag äran svara, att StatsUtskottet begagnar sina Tjenstemäns biträde, utan afseende på tittlar, efter sig företeende behof och omständigheter.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord Proposition, blef StatsUtskottets ifrågavarande Memorial af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den 18 dennes under N:o 8 afgifne, och Den 3o December e. m. 4°5 den 23 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse angående inköp för Statens räkning af Landsorts och Korsö Fyrbåkar.
Grefve af Ugglas_, Gustaf: StatsUtskottet har afstyrkt Kongl. Majrts Nådiga Proposition om inlösen af ifrågavarande 2:ne Fyrbåkar af det skäl, att den äskade nedsättningen i priset ej kunnat vinnas; men Utskottet har icke vederlagt, hvad äfven Rikets Ständer vid sista Riksdag medgåfvo, att nemligen det vore mera ändamålsenligt, och nyttigt, att Staten agde alla Fyrbåkar, än att någre sådane voro i enskildtes händer.
Om denna sats står fast, måste några Tusende R:dr till vinnande af ändamålet, ej vara af särdeles vigt; och då ägarne så envist vidhålla sitt pris, är troligt, att af kastningen i det närmaste skulle bålla Staten skadeslös.
Härtill kommer, att i händelse Rikets Ständer bifalla, hvad StatsUtskottet föreslagit i afseende på Lotsoch Båk-medlens användande till nästa Riksdag, Fyrbåkarne i allmänhet skulle komma i det förbättrade skick, som af nödvändigheten är påkallad t; och då synes mig så mycket angelägnare, att äfven dessa bägge Fyrbåkar komma att tillhöra Staten.
Min mening är icke, att StatsUtskottet nu skulle hafva tillstyrkt bifall härtill; men då Statens tillgångar ännu ej kunna vara 4o6 Den 3o December e. m. kända, synes mig, att StatsUtskottet kunnat uppskjuta denna fråga, till dess det visat sig, huruvida tillgångarne, utan förnärmande af angelägnare föremål, kunde medgifva nu ifrågavarande utgift.
I följd häraf föreslår jag vördsamt återremiss af Betänkandet, hvarigenom saken tills vidare kunde hållas öppen till framdeles begrundande.
Uti StatsUtskottet förevar öfverläggning ej allenast om beloppet af löseskillingen, utan äfven om det vore bättre, att Staten häldre än enskilde, besörjde om Fyrbåks-inrättningen.
Dervid ansågs nödigt att infordra upplåtelse-Contracten på desse Fyrar.
Blott ett Contract kunde företes , det andra fick man ej reda på; och jag minnes, att svårt ansvar efter MissgerningsBalken i det förra utsattes för öfverträdelse mot stadgade skyldigheter i afseende på Inrättningens underhållande, fastän jag ej nu kan åberopa §:n.
Jag fann ej skäl, att i StatsUtskottet tillstyrka bifall å Kongl. Maj:ts ifrågavarande Nådiga Skrifvelse, hälst betydliga inkomster af Fyrbåkarne dragas nu, då de äro i enskiltes händer, men osäkert vore, om de, af Staten öfvertagna, icke skulle blifva ganska kostsamma.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, 0111 Ridderska - Den 3o December e. in. ^07 pet och Adeln ansåg StalsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af den dervid gjorde anmärkning, lill Utskottet återremitteras.
Herr Cederschjöldj Pehr Custaf:
Jag föreställer mig, att sjöskador säkrast skola genom goda Fyrbåkar kunna förekommas.
Då nu Dykeri-Inrättningen är i enskildtas händer, anser jag för min del Staten höra vara innehafvare af Fyrbåkarne, och får på denna grund tillstyrka återremiss af Betänkandet.
Sist jag yttrade mig i ämnet, glömde jag anföra ett skäl, sorn jag nu anhåller få tillägga, det nemligen, att, då Fyrbåks-inrättningen är förenad med en sträng ansvars- och ersättningsskyldighet, del är troligt, att uppmärksamheten å dess handhafvande är skarpare, då den uppdrages åt enskilde, än om den skall hesörjas af Staten, som äfven genom försummelse af dess dervid anställde
Tjenstemän skulle kunna komma att lida stora förluster genom utgifvande af ersättningar för lidne sjöskador, hvarföre regress hos Tjenslemannen troligen sällan skulle finnas.
Herr Hjerta, Gustaf :
Om jag ej missminner mig, är historien 0111 ifrågavarande Fyrbåkar den, att en af dem är i ganska bristfälligt skick.
Då nu de öfrige Fyrbå - 4o8 Den 3o December e. m. karne äro under Statens vård, vill jag fästa uppmärksamheten på, om ej alla borde vara det; och om ej det är bättre, att betala äfven den bristfällige, till vinnande af framtida säkerhet för en bättre ordning med alla Fyrarne.
Visserligen låter det tänka sig, att Fyrars vanvård skulle kunna gagna Dykeriet; men möjligheten af en sådan misstankas grund för det närvarande befarar jag ej.
I hufyudsaken anser jag, att så betydlige medel genom Lots- och Båk-afgifterne tillfallit Staten, alltifrån år 1812, då man drog dessa medel från deras bestämmelse, som var att, medelst öfverskotten, bilda en fond, hvaraf handeln och sjöfarten, genom bättre Båk- och Lots-inrättningar, skulle få gagn; att jag tror Staten bör vårda sig om Båkarnes behöriga iordningställande, hvilket jag befarar torde fordra att nogare betragta ämnet.
Jag förenar mig derföre i anhållan om återremiss, med begäran om, nödige medels anslående till begge Fyrarnes inköp.
Grefve von Schwerin ^ Fredrik Bogislaus:
Sedan StatsUtskottet afgifvit ifrågavarande Utlåtande, hafva flera motioner i samma ämne blifvit dit remitterade.
Jag tror derföre, att det skulle ske både Utskottet och saken en tjenst, om Utlåtandet återremitterades.
Den 3o December e. m. 4o9 Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskaIken förnyad proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittera.
Föredrogs ånyo Friherre Klingspors, Fredrik, den i5 dennes e. m. på bordet lagde Motion, om anslag lill inköp af 3:ne Taflor för ett blifvande National-Musei räknipg.
Herr A nekar sivär cl „ Allgust:
Jag anser Friherre Klingspors
Motion framkallad af en sann känsla för konsten, och kan, ehuru höjd alt spara med Statens medel, enär det föreslagne anslaget är så måttligt tilltaget, ej annat än tillstyrka, att Motionen måtte bifallas.
Det är ej alltid fäderneslandet kan yfvas afsa utmärkta Artister, som en Fahlcrantz, Westin och Sandberg; man bör derföre begagna tillfället.
Jag önskade blott det tillägg, att, om Motionen bifalles, utförandet af hvad deri föreslås måtte uppdragas åt Motionären sjelf, denne aktade Veteran i Musernes tjenst.
Så väl Friherre Klingspors ifrågavarande Motion, som Herr Anckarswärds i anledning derafafgifne yttrande, remitterades till StatsUtskottet.
Den 3o December e. m.
Föredrogs till remitterande Friherre Anckarswärds, Carl Henrik, den i5 dennes f. ra, på hordet lagde Motion, angående Tullverkets organisation.
Friherre Anckcirswärd hade inlemnat följande, som upplästes:
Tullverkets organisation har, vid flere Riksdagar, och särdeles vid den sista, utgjort ett ämne för Rikets Ständers omsorger.
Grefve Carl Hindrik Posse utvecklade vid i8a3 års
Riksdag med mycken fullständighet detta ämne, hvadan jag tager mig friheten hänvisa till dess Memorial uti Ridderskapets och Adelns Protocoller för nämde Riksdag, i anseende till åtskillige märkvärdiga uppgifter rörande organisationen af andra Länders Tullstyrelser.
Man finner derutaf, huru Länder, som hafva mera än hundrade betydlige Tullkammare, icke hafva någon särskild GeneralTulIstyrelse för dem.
Man finner äfven utaf Herrar Commiterades för Tullstyrelsens organisation afgifne underdånige utlåtande, att kostnaderne för Tulladministrationen hos oss af Tulluppbörden medtager ett vida större procentbelopp, än å andra ställen; och ehuruväl detta förhållande förklaras genom den inskränktare handelns behof af en likaså kostsam bevakningspersonal, som den lifligare handeln, så tror jag likväl, att den böjelse för en må hända utöfver
Den 3o December e. m. hehofvet sträcktEmbetsmanna-personal, som lios oss visar sig snart sagdt vid all organisation, äfven i sin mån, torde, åtminstone till någon del, inverka på ett sådant förhållande.
Då Rikets Ständers vid sista Riksdag ådagalagde åsigter i afseende å Tullstyrelsens organisation i många delar icke tillvunnit sig något afseende, har jag trott mig höra återupplifva denna fråga, medelst afgifvande af några tankar i ämnet.
Ibland hufvudsakliga anmärkningar ejnot nuvarande förhållanden i anseende till Tullverket, anser jag mig i första rummet höra göra den, att Tullverkets stat icke är uppförd i RiksStaten.
Jag har ännu icke blifvit öfvertygad om riktigheten af, att denna vigtiga förvaltningsgren är satt utom de förhållanden, uti hvilka öfrige förvaltande
Verk sig i sådant afseende befinna.
Jag kan ej inse, hvarföre
Tullbevillningen skall dragas under ett mera direct förhållande till Regeringen, än Lagstiftarens mening i anseende till bevillningsmed]en synes hafva varit.
Den åsigt Rikets Ständer under sist förfiutne Riksdag, rörande Tullverkets organisation, ådagalagt, synes uti verkställig - 4i2 Den 3o December e. m. heten icke hafva åstadkommit någon önskad besparing utaf administrationskostnad.
Jag tycker mig nu finna, att Rikets Ständer misstagit sig uti sjelfva ide'en af en GeneralTullstyrelse, såsom i min tanka icke af behofvet påkallad, då jag föreställer mig, att ÖfverTullstyrelsen hos oss, likasom i andra Teander, lätteligen kunnat förenas under FinanceDepartementet, eller åtminstone under Kongl. CommerceColiegiurn, som derföre troligen icke behöft någon förstärkning af Embetsmanna-personal.
Hvad som legat till grund för den höga lönebestämningen i och för GeneralTullDirecteurs-platsen, äfvensom för de vid GeneralTullstyrelsen anställde
Departementschefer, har jag mycket svårt att förslå, då GeneralTullDirecteurens lön är nära dubbelt så hög, som StatsRådernes, Presidenternes, JustitieRådernes, och StalsSecreterarnes, och då förhållandet med
DepartementsChefernes lönevilkor icke kunna jämföras med deras vederlikar inom HofRätter och andra Collegier.
Då Tullinkomsterne utgöra ett betydligt belopp af de påräknade utvägarne till Statsbehofvens fyllande, så är det ingalunda likgiltigt, om dessa medel godtyckligt disponeras till öfverdrifna lönebelopp, hvarigenom den behållna inkomsten af tullen alltid minskas, och i följe hvaraf den all - Den 3o December e. m. 4*3 manna bevillningen i samma moa mäste ökas.
Jag utbeder mig i anledning härutaf att ytterligare få fästa Rikets Ständers uppmärksamhet å nödvändigheten, alt Tullverket uppföres på RiksStaten, och att Rikets Ständer sjelfve bestämma lönebeloppen för Tulltjenstemännen i allmänhet.
Vid jämförelse med andra större Stater emot vår, finnér man alt göromålen måtte, uti dessa Stater, som gemenligen äfven besväras af Accisinrättningar, för en GeneralTullstyrelse vara ojämförligt större, än hos oss; hvadan man också, uti andra Länder, nödgas utesluta allt det onödiga, småaktiga, och blott för trafiquen hinderliga skrifveri, hvilket man, vid en noga undersökning, hos oss torde komma att finna hufvudsakligast grunda sig uppå nödvändigheten, att åtminstone kunna förebära en betydlig nummerföljd af årliga expeditioner, såsom bevis för behofvet af en invecklad och kostsam administration.
Mig synes, att de i3 HufvudDistrictTullkamrarne i Stockholm, Götheborg, Gefle, Norrköping, Carlshamn, Carlskrona, Calmar, Wisby, Malmö, Ystad.
Helsingborg, Landskrona och Uddewalla, borde, i egenskap af HufvudTulldistrictsorler, ställas directe under Kongl. CommerceCollegii Öfverstyrelse; ochdc öfrige 16 Tullkamrarne 4i4 Den 3o
December e. in. borde kunna ställas under någon af de ofvannämde HufvudTullkammare i molm af deras närbelägenhet till någon utaf dem.
De nuvarande så kallade TullDistrictCheferne med deras Secreterare synes mig helt och hållit obehöflige, hvadan jag anser dessa platser böra indragas, då deras innehafvare, såsom aldrig uppförde å någon af Rikets Ständer godkänd Stat, säkerligen icke kunna äga några grundade anspråk alt bibehållas vid sådane tjenster, hvilka synas blott varit införde som försök.
Att controllen öfver de särskilde Tullkammar-förvaltningarne ojämförligt bättre skulle åstadkommas, genomför tillfället förordnade skicklige personers inspectionsresor och oförväntade ankomst, än genom sådane, inom hvarje ort bosatte, högre Tullcontrolleurer, är hvad jag vågar föreställa mig.
Om med främmande