Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var denna på Regeringens bekostnad anlagda väg i föx-ening med de artesiska brunnarne, hvarigenom det blifvit möjligt att i denna sandöken anskaffa vatten, sorn så mäktigt verkat denna trakts förvandling.
Törhända skall man invända, att detta exempel icke passar på Småland, ty der finnas redan goda och ypperliga vägar; jag erkänner det, men tror likväl att det af mig nyss anförda exemplet utgör ett bevis på hvad lättade kommunikationer förmå uträtta; och om man icke vill godkänna detta exempel, ber jag att få anföra ett annat, nemi.
Götha kanal.
En hvar vet hvilken skilnad eger rum emellan Westergöthlands tillstånd förr och ‘nu; orsakerna dertill kunna vara mångahanda, men ingen lärer val förneka, att den mest verkande bland dessa varit Götha kanal, då genom möjligheten att på denna väg utföra landets produkter, deras värde så betydligt stigit.
Erfarenheten visar oss, Mine Hrr! att öfverallt, der
Statsmakterne vidtagit åtgärder för kommunikationernes lättnad, har äfven nytt lif och nya näringsgrenar upstått, och jag tror derföre att detta är ämne, hvarpå man icke kan lägga nog mycken vigt, då det af R.
Då jag nu är inne på att besvara de anmärkn:r, som för 8 16
Den 4 Januari f. m. dagar sedan gjordes, kan jag icke underlåta att Ujitäga ett yttrande, sorn då fälldes af en värd talare, hvilken eljest understödde motionen, Hr Bibbing.
Han sade nemi. att Skåne låtit anställa sina undersökningar utan all kommunikation med den inom Småland för samma ändamål tillsatta komité, äfvensom att Jönköpings län väntat sig att de Skånska länen skulle hafva velat hålla till godo med de inom Småland insamlade medlen.
Dessa yttranden visa mig tydligen, att den värde talaren icke haft tillfälle att taga kännedom om den vidlyftiga skriftvexling, som jag å Skånska jernvägsdirektionens vägnar underhållit icke blott med Jönköpings läns jernvägs-komité, utan äfven med ledamöter af jernvägs-direkl:ne inom de öfriga iäuen.
Hr Ribbing hade i sådant fall bordt inse, att under loppet af denna skriftvexling både mitt enskildta och hela Direkt:s bemödande gick derpå ut, att visa vigten af medels insamlande till verkställande af undersökningar på det att vi skulle kunna vid denna Riksdag för R.
St:r framlägga en fullständig plan med åtföljande undersökningar ända till Jönköping, och jag tror mig härigenom hafva i någon mån bidragit till dé subskriptionslistor, som Hr Ribbing omtalat, genom hvilka inom Jönköpings län en summa af 6,000 R:dr sammanskjöts.
Jag beklagar, att då härigenom således både inom Jönköpings och andra län det första steget redan var taget, man icke förde saken lill slut och genom dessa medels ändamålsenliga användande satte sig i stånd att nu för R.
St:r framlägga fullständiga undersökningar ända till Jönköping.
Gr. von Rosen har i sina anmärkmr egentligen hållit sig till den del af min motion, som omfattar den blifvande jernvägens byggande af Staten, men jag ber att få fästa upmärksamheten derpå, alt jag ingenstädes i min motion yttrat att jernvägen borde ovilkorligen byggas genom Statens omedelbara försorg, utan blott att Staten, så framt vi skola röna den fördel, som med jernvägen sökes, måste upträda sorn förläggare.
Jag har i min motion antagit, att verkställigheten kunde ombesörjas antingen af Staten direkte genom dess byggnads-corps, vare sig ensam eller under ledning' utaf någon bland Europas utmärktaste jernvägs - byggare, eller ock anförtros ät enskilte bolag eller entreprenörer.
Dock har jag sökt ådagalägga, att orsaken hvarföre Statens företag i allmänhet blifva dyrare än enskildes, icke ligger deruti att de verkställas af Statens organer, utan deruti, att dessa organer åro underkastade en mängd onödiga och förlamande kontroller, som ulan skada kunde borttagas.
Jag ber att såsom bevis för hvad jäg n-u sagt få åberopa ett exempel, som ligger oss nära under ögonen; vi veta nemi. alla, att den nya slussbyggnatlen i Stockholm blifvit verkstäld på kortare tid och för billigare pris än kostnadsförslaget uptog; — nå väl! icke inträffade detta förhållande derföre, att den högre ledningen af detta arbetet var anförtrodd åt några få af Stockholms stads delegerade — DrätselCommissionen — utan derföre att desse
Hrr vände sig till en man, som utan tvifvel icke blott inom vårt fädernesland utan äfven Den 4 Januari f. m. 17 äfven inom Europa är erkänd för en af vår verldsdel utmärktaste vattenbyggare, och det var derföre att han hade fria händer vid utförandet, som arbetet gick så fort och så väl.
Ilade väl någon förändring kunnat upstå om, i st. f. att staden byggde denna sluss, den hade blifvit byggd af Statsverket, men arbetet för öfrigt på samma sätt verkställts?
Hade väl byggnaden derföre blifvit kostsammare eller fordrat längre lid?
— Kunde jernvägarne helt och hållet utföras af enskilde utan att Staten behöfde träda emellan med sin hjelp, skulle äfven jag icke påyrka Statens rätt att ega eller bestämma taxan på dessa vägar; de voro dä att betrakta såsom andra enskilda industriföretag, utförda utan Statens mellankomst.
Men då det i alla fall icke lärer kunna bestridas, att Svenska Statsverket på ett eller annat sätt måste träda emellan för att detta ändamåf skall kunna upnås, så torde det äfven vara nödigt att Staten icke blott gifver medel, utan äfven bibehåller rättigheten att i en framtid bestämma taxan för den rörelse, som på jernvägarne skulle komma att ega rum.
Jag ber att med några ord fä fästa upmärksamheten på förhållandet med vära kanaler, och jag har sökt att i detta afseende, så vidt möjligt varit, skaffa mig noggranna uplysningar icke blott om de bidrag, som Staten måst tillsläppa, utan äfven om beloppet af de summor, som för ändamålet blifvit af enskilde tillskjutne.
Såsom en anmärkning anhåller jag dock att få på förhand tillkännagifva, att hvad Trollhätte kanal beträffar, så är, såsom man vet, allt hvad som rörer densamma, en frimurarehemlighet; inga officiella upgifter finnas att stödja sig vid, men jag tror mig ändock hafva kommit de summor pä spåren, som af enskilde blifvit för denna kanal utgifne.
Det visar sig då, att det Svenska Statsverkets kontanta bvggnadstillskott, förutom skogar, stenbrott, jord m. m. för Götha kanal upgått till 6,379,000 Hulr, för Trollhätte nya kanal 1,500,000 R:dr, Strömsholms nya 900,000 R:dr såsom anslag, och såsom län 300,000, tillsammans ungefärligen motsvarande ett anslagsbelopp af 1,050,000
R:dr; Hjelmare nya kanal 780,000 och Södertelje kanal 368,000 R:dr, eller en sammanräknad summa af 10,077,000 R:dr.
Tillse vi nu åter hvad enskildte utbetalat, så utgör det för Götha kanal 3,141,000 R:dr Trollhätte, nya 225,000 — Strömsholms, nya 216,000 — Hjelmare, nya 74,000 — och Södertelje 251,500 Summa 3,907,500 — Härtill kommer att aktieegarne åtagit sig inlösen af de gamla aktierna till mer eller mindre betydliga belopp (Trollhätte kanal 5 ä 600,000; Strömsholms 1 å 200,000) men denna inlösen är verkställd dels med de erhållna Statsmedlen, dels med den ärliga alkastningen, dels möjligen lill en del obetald.
Med elt ord, de kontant tillskjutne medlen upgå, enl hvad jag tror mig med 3 H. 2 18 Den 4 Januari f. m. visshet känna, endast till ofvan anförde belopp.
Se vi åter på den nuvande brutloafkastningen, så upgår den vid Hade
Staten nu äfven betalat de 4 milkr, som nu af enskilde blifvit samraanskjutne, så hade Svenska Statsverket varit egare af kanalerne, och om man äfven beräknar alt nettoinkomsten upgår endast till 159,000
R:dr eller halfva bruttobeloppet, så utgör likväl detta 4 proc. på dessa 4 milkr, som
Staten skulle hafva tillskjutit för att sjelf vara egare af kanalerne.
Jag hemställer till Eder, Mine Hrr! om det icke skulle mäktigt bidraga till näringarnes förkofran om det stöde i Statens makt att nedsätta taxan på kanalerne så, som rörelsen verkligen klöfver.
Jag har framlagt detta exempel för att visa, att då Staten i alla fall vid så vigtiga byggnadsarbeten, som här äro i fråga, måste tillsläppa broderparten, det vore bättre om
Staten åtoge sig att bygga det hela emot vilkor att sedermera sjelf blifva egare derutaf.
Jag vill ogerna längre uptaga R. och Ad:s tid, men anser mig dock böra fästa upmärksamheten derpå, att jag endast har sökt att visa den stora vigten utaf den af mig föreslagna vägsträckningen, hvilken jag anser utgöra den sista länken af ett redan befintligt kommunikations-syslem i vårt land.
Kasta vi ögat pä Sveriges karta, så finna vi der de stora sjöarne Mälaren, Wenern, Wettern och Iljelmaren, alla sinsemellan förbundne.
Mälaren och Hjelmaren äro redan genom Hjelmare kanal förenade och blifva snart genom Köping-Hult-banan ytterligare sammanbundne med Wenern; Wenern står genom Trollhätte kanal i beröring med Nordsjön och genom Götha kanal med Wettern och från sistnämnde sjö kan man på samma kanal komma till både Östersjön och Nordsjön.
Alla det mellersta Sveriges stora vattenbassiner äro således förenade sinsemellan och med hafvet; det återstår blott en länk i kedjan, nemi.
Wetterns förening med den södra Östersjön.
Det är denna länk jag velat ditfoga och jag tror derföre att det är af vigt att en jernväg emellan Jönköping och Skäne snart anlägges.
För min del hör jag visserligen icke till deras antal, som tro att en redan uprättad kommunikationslinie såsom Götha kanal, serdeles lider af en ny linie, såsom jernvägen emellan Stockholm och Götheborg, tvertom tror jag att dessa båda kommunikationer kunna väl förlikas och att de lika mycket gagna som skada hvarandra; men dem, som hysa tvifvel i detta hänseende ber jag att få göra upmärksamme derpå, att den föreslagiia jernvägen emellan Skåne och Wettern ingalunda kan komma i någon strid med Götha kanal eller andra redan bestående kommunikationslinier, utan att den tvertom måste bidraga att på dessa linier öka den redan förut varande rö - Hjelmare, nya och Södertelje.
Götha kanal till Trollhätte, nya Strömsholms, nya 90.000
R:dr 160,000 — 28.000 — 16,000 — 15,000 — Summa 309,000 — Den 4 Januari I. ni. 19 reisen.
Denna linie är, såsom jag redan sagt, i både kommerciel! och militäriskt hänseende en af de vigtigaste i landet.
Det har visserligen blifvit yttradt, att densamma skulle genomgå en fattig provins, men jag ber att få fästa upmärksamheten derpå, att en stor del af banan sträcker sig inom ett landskap, som är, om icke det rikaste, åtminstone ett af de rikaste i vårt land.
Jag har redan omnämnt den rörelse, som emellan Skåne och Småland eger rum, och jag tror att man ingenstädes i Sverige kan säkrare draga den slutsatsen, att en jernväg skulle icke allenast bära sig, utan äfven gifva rik afkastning.
Jag slutar nu dessa anmärkmr med att ännu en gång uprepa den glädje jag känner deröfver, att ingen stämma här blifvit höjd emot jernvägar i allmänhet, och anhåller att dessa mina anmärkmr måtte få medfölja remissen till StatsUtsk.
Hr Bergenstråhle, Claes:
Jag hade icke ämnat att uptaga tiden med att orda något i denna fråga och skall icke eller nu göra det, utom med afseende på det yttrande den siste värde talaren tillagt mig, att på ömse sidor om den smala skogssträcka, sorn går från Jönköping till Wernamo, skulle linnas bördiga och välbefolkade trakter.
Detta har jag icke sagt, emedan förhållandet icke är sådant; jag sade att man mötes af odlade fält och betesmarker.
Odlade fält kunna vara ganska glest befolkade och likasom betesmarker magra och steniga.
Jag anhåller att med några få ord få framställa en och annan anmärkn. vid Frih.
Klinkowströms och Ilr von Troils yttranden.
Klinkowström har ganska riktigt upfattat hvad jag nyss sade om Carlsborg, att det icke var något klander emot Ingeniör-Corpsen, och jag har allt för ofta varit i tillfälle att dela hans förmäns och kamraters bekymmer i den vägen, för att jag skulle kunna yttra något, som innebär en anmärkn. emot dem.
Jag öfverensstämmer således med den ädle Frilen i detta afseende, men utbeder mig att få göra några anmärkmr emot hans öfriga framställning.
Frih. Klinkowström har sagt, att arbeten skulle blifva bättre utförda, om de gjordes af Staten, och att de af entreprenörerne ofta förfuskades; härvid tyckes mig ett misstag å båda hällen vara begånget.
Vi hafva sett många arbeten i Europa utförde genom Statens omedelbara försorg, hvilka varit oduglige, och vi hafva i ett främmande land sett en hel fästningsbyggnad utförd af Ingeniör-Officerare, hvarvid underslef blifvit begångna, hvarso motbild man icke vid någon entreprenad torde kunna upvisa.
A andra sidan åter ser man ofta vid entreprenader, att underslef eger rum, och jag förstår ganska väl, att en entreprenör, då han gör något arbete för K. M. och Kronan, bjuder till att göra det för så godt pris som möjligt, hvarföre det tillhör de tjenstemän, åt hvilka kontrollen är anförtrodd, att efterse, det arbetet blir riktigt utfördt.
För min del del tror jag det bästa sättet för jernvägarnes anläggande vara, att icke Staten immediate öfvertager detta arbete, utan JO Den 4 Januari f. m. öfverlemnar dess utförande åt privata bolag, som ställas under ledning och kontroll utaf embetsman, dem Regeringen tillsätter för att noga tillse, att arbetet behörigen utföres; och på detta sätt tror jag, att farhågan för underslef bör vara undanröjd.
Frih. Klinkowström har sagt, att arbetet borde utföras under ledning af Väg- och Vattenbyggnads-Corpsen; jag har redan förklarat, att denna Corps f. n. är aldeles otillräcklig till att kunna bestrida de arbeten, som redan nu äro af nöden i Sverige, och jag vill dertill lägga den anmärkn., att skulle vi vänta pä jern vägar, till dess vi hunnit bilda ingeniörer, är det påtagligt, att arbetena icke på flera år kunna börjas.
För min del kan jag icke inse, att det vore någon vinst för oss, om vi finge vänta några år, kanske ett decennium, innan vi finge börja att bygga, hvilket bestämdt blefve händelsen, om arbetet skulle af egna ingeniörer utföras, ty sådane äro i allmänhet svåra att bilda, då blott i skolan åtgår minst 3 å 4 år, och de vid utgåendet derifrån äro i saknad af all praktisk erfarenhet, till förvärfvande hvaraf ytterligare erfordras några år.
Frih. Klinkowström bar äfven sagt, att arbetet skulle blifva betydligt lättare, om soldaterne vid den indelta arméen fingo dertill begagnas.
I denna hans mening instämmer jag fullkomligt, och vill blott tillägga, alt jag icke känner anledningen, hvarföre icke det nuvande jernvägsbolaget erhöll denna tillåtelse, men att jag, då den indelta arméens trupp förut vid en mängd tillfällen fått till allmänna arbeten begagnas, ingalunda kan inse, hvarföre undantag skulle göras för jernvägarne.
Redan en gång förut har jag yttrat mig ang:de den frågan, huruvida det vore att befara, att en utarmad population skulle genom jernvägsbyggnaderna upkomma, och jag tror, att dessa arbeten skola tvertom i ofantlig mån förhindra, att våra fängelser och korrektions-inrättningar upfyllas af brottslingar, ty jag är öfvertygad om, att många af dem, som nu tillgripa annan mans egendom, icke skulle göra det, om de bade tillfälle att på ärligt sätt vinna sitt uppehälle.
Vid Hr von Troils yttrande får jag anmärka, att hvad taxan för trafiken å jernbanarna beträffar, så är det redan af K. M. afgjordt, att, för den händelse, att jernvägarne komma att af enskildt bolag utföras, denna taxa skall af Regeringen gemensamt med bolaget bestämmas.
För öfrigt kan jag icke dela Hr von Troils åsigt, att det skulle vara en vinst, om Staten egde kanalerna; jag tror, alt i de länder, der dessa frågor äro bäst utredda, är det en grundsats, att alla kommunikalions-anstallernas begagnande skall vara belagd med afgifter, och jag har nyss läst en brochyre, som afhandlar åtskilliga vid denna Riksdag förekommande frågor, der det står, att det skulle vara serdeles ändamålsenligt, om icke blott för kanalers och jernvägars begagnande skulle af de tralikerande betalas afgifter, utan äfven för landsvägarne.
Afven jag anser det vara orättvist, att landsvägarne skola ligga landtmannen ensam till last, och att de resande deremot betala intet.
Hvad Hr von Troil sagt om de summor, Staten anslagit för Den 4 Januari f. m. 21 kanalerna, har äfven jag haft den äran att för R. o. Ad. framlägga i min motion vid 1848 års Riksdag, och detta förhållande, att Staten gjort så mycket för kanalerna, har varit en af anledn:ne, hvarföre jag tagit mig fiiheten att begära en ränte-garanti af Staten för jernvägarne; men jag tror likväl icke derföre, att det skulle vara rätt, att
Staten öfvertoge kanalerne lika litet som jernvägarne.
Jag tror, att Staten icke bör befatta sig med sådana företag, utan den bör endast så mycket som möjligt söka undanrödja hinder derför och eljest underlätta sådane anläggningar, och då skola nog handel och näringar sjelfve sköta sig och upblomstra.
Till bekräftelse af hvad Hr von Troil framställt om nyttan af den ifrågavar:de jernvägen, vill jag endast lägga tvenne uplysningar, nemi. först den, att vid sednaste Landtbruksmöte! i Malmö di Iförts flere åkerbruksredskap, synnerligen plogar, från landtbruksskolan i Jönköpings län, hvilka icke allenast funno strykande afsättning, utan äfven beställningar gjordes.
När dessa redskap nu kunde bära den drygare transportkostnaden på hjulåkdon och landsvägar, så skall afsättningen väl blifva så mycket lättare, om de få gå på jernväg.
Hvad Jönköping angår, vill jag blott nämna, att denna stads styresman och representant vid Riksdagen, nyligen inom det Stånd, der han eger talan, har väckt en motion af aldeles enahanda syftning med Hr von Troils, hvarigenom torde ådagaläggas, att betänksamheten i fråga om denna jernväg icke är så stor hos alla Jönköpings läns innebyggare, som man eljest skulle kunna af vissa yttrande inom detta rum förmoda Inom BondeSt. lärer ock en motion i ämnet vara gjord.
Hvad Hr von Troil serskildt till mig ställt, vill jag helt kort uptaga.
Hans nit att genast med de rika tillgångar han inom länet fått sammanskjutne, verkställa undersökningar utan allt annat bidrag, hoppas jag mätte bära de goda frukter för Skåne, som han åsyftat.
Den betänksamhet, som inom Jönköpings län visat sig, att icke så hastigt eller utan samrådande skrida till handling, skulle måhända med afseende på sakens slutliga framgång också varit ett sätt att gå tillväga och en orörd summa af 30,000 R:dr b:ko med sina ålöpande räntor att disponera för undersökningar m. m., icke eller saknat sin betydelse Frih.
Afven jag kan icke undgå att vid detta tillfälle yttra några ord ronde Skåne, der jag användt större delen af min verksamma tid att med all den förmåga mig vflrit förlänad söka bidraga till de genom Gr. von Rosens fader grundlagda ypperliga inrättningar, hvaribland jag vill nämna jordens enskiftande.
Skåne står härföre i stor förbindelse hos fadern, och nu har sonen ökat denna förbindelse genom sina bemödanden att fortplanta nyttan af hvad fadren verkat.
Jag kan icke underlåta att uttrycka min stora tacksamhet mot Regeringen i främsta rummet, och mot alla dem, som taga initiativ för delta lands verkliga fortkomst och förbättring.
Länge har Skåne, under inflytelsen af ett isolerings-system, stått afskildt från det öf - 22 Den 4 Januari f. m. riga landets stora och vigtiga angelägenheter, men det har likväl under denna tid gjort stora framsteg i kultur, odling och förbättringar.
Der jag i mina unga år såg stora ödemarker, finnas nu bördiga fält, och jag ber att få uplysa derom, att i de inre trakterna af provinsen framalstras talrika produkter, hvilka icke kunna utföras på annat sätt än på smärre vagnar med 2 hästar, till hvilka långa transporter till sjöstäderne vanligen 3 ä 4 dagar åtgå, i anseende till väglaget.
Man kan med siffror beräkna de stora, enorma skjutskostnader dessa transporter medföra, och jag tackar derföre Hr von Troil och Gr. von Rosen för det nit, hvarmed de åtagit sig Skånes sak.
I några detaljer vill jag icke ingå, utan instämmer till alla delar i Hr von Troils motion.
I afseende på Hr von Troils yttrande om väganläggningars förmåga att åstadkomma odling och fruktbarhet i magra landskap, anhåller jag att få lemna en uplysning.
Den ifrågavar:de Liineburger-heden har jag flere, jag tror sju gånger, öfverfarit, och dessutom vandrat vissa stycken deraf till fots, för längesedan, under kriget.
Behofvet af ordentlig väg derstädes erkänner jag så mycket heldre, som jag under yrväder en vinternatt höll pä att sätta lifvet till, sedan rätta vägen var förlorad.
När jag sednast år 1851 for öfver heden, fann jag henne i sanning, oaktadt både chaussé och jernväg deröfver blifvit anlagda, ännu icke vara för vacker, ehuru skillnaden till hennes fördel visserligen var betydlig.
Hvad traktens upodling beträffar, hade jag sistnämnde år tillfälle att under flere veckors umgänge med en af landets betydligare godsegare höra, att orsaken till denna förbättring härrörde från den öfvervattning man begagnat.
Medan jag har ordet, bör jag fästa Ståndets upmärksamhet på ett uttryck af Hr von Troil.
Han önskade alt Staten måtte med broderparten deltaga i kostnaden för jernvägarnes anläggning.
Han har förmodligen tänkt sig tillbaka i den gamla goda tiden före 1845, och trott att med broderpart menades en större andel.
Jag deremot önskar och anhåller, att StatsUtsk. måtte förstå och tillämpa hans ord efter nu gällande arfs-lag, och att Staten således mätte slippa med hälften åtminstone, om hon icke kan få slippa med mindre.
Hr Silfv er stolpes, Fredr.
Otto, d. 28 sisth Dec. f. m. på bordet lagda motion, ang:de bidrag af allmänna medel för anläggande af en jernväg emellan Westerås, Fahlun och den i gemenskap med sjön Siljan varande s. k.
Insjön.
Hr Ehrenborgs, Richard, d. 28 sisth Dec. e. m. på bordet lagda motion om beviljande af ett låneanslag af 250,000
R:dr b:ko, för att under - Den 4 Januari f. m. 23 lätta anläggningen af en jernväg för lättare locomotiver emellan Köping-Hults-banan och Lindesbergs bergslag.
Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 28 oell 29 sistl.
Dec. på bordet lagda Mern. med återlemnande af en utaf Riksdagsmannen E. J. Rudberg väckt motion.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att, enl. från Hederv.
BondeSt. ankommet Prot.Utdrag, motionären åtagit sig att låta omskrifva den ifrågavande motionen, och Ståndet beslutat, att den del deraf, som rörer Landthandlandes böckers vitsord, skulle remitteras till LagUtsk., samt den andra delen, eller hvad som rörer bränvinsminuteringen, skulle till det för behandling af bränvinsfrågan tillsatta serskildta Utskott öfverlemnas; hvarefter R. o. Ad., uppå derom framstäld propos., fann ifrågavande Mern. icke vid sådant förhållande erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Föredrogs och remitterades till LagUtsk. H. Ex. Hr Gr. Löwenlijelms, Carl Axel, d. 29 sistl.
Dec. på bordet lagda motion om inrättande af Förmyndare-kammare inom hvarje län, härad eller distrikt.
Besv. o. Ekon.Utsk. II.
Ex. Hr Gr. Löwenlijelms, Carl Axel, d. 29 sistl.
Dec. på bordet lagda motion, ang:de uphörande af Correetions-inrättningen å Långholmen och dervarande personals fördelande på Krono-Arbets-Kompanier.
Föredrogs H. Ex. Hr Gr. Löwen hjelms, Carl Axel, d. 29 sistl.
Dec. på bordet lagda motion, att R.
M:s disposition ställa tillräckliga medel för att anvärfva och på Gottland underhålla 1,000 man Jägare, efter snarlika principer med dem, som i afseende på Wermlands Fältjägar äro antagne.
Då jag upträder vid denna motions remitterande till Utskott, är det för att på det lifligaste önska dess framgång, enär jag i motionen, om den lyckas tillvinna sig R.
St:s bifall, ser ett medel att för framtiden ytterligare förstärka Gottlands försvar.
Det är onekligt, att den ej obetydliga styrka af beväring, som der finnes, behöfver en stam att sluta sig till uti farans stund, och hvilken stam redan på förhand har den bildning i krigareyrket, att den kan lemna ett för national-beväringen tillräckligt under-befäl.
Jag igenkänner i denna motion Generalens skarpa blick, upfattande hela vigten af Gottland, såsom en hufvudpunkt i Skandinaviens försvarssystem ; jag igenfinner äfven deri Regenients-Chcfens omtanka, att förskaffa beväringen en stam af krigare, utbildade efter den nyare tidens fordringar i militäriskt hänseende.
För detta sannt fosterländska förslag hembär jag motionären min djupaste tacksamhetsgärd, och vill nu i korthet vidröra förslagets 24 Den 4 Januari f. m, innehåll och redogöra för några anmärkn.T, ehuru af underordnad vigt, sorn deremot kunde göras.
Motionären har föreslagit, alt å Gottland skulle upsättas en värfvad trupp, bestående af 1,000 man och bildad i hufvudsaklig öfverensstämmelse^med nuvande organisation för Wermlands Fält-Jägare-Reg:te.