Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En beryktad författare har i ett af dess arbeten då han omnämner Svenska Tryckfrihetens latitude, yttrat, det han i ett samtal med en till rang och förtjenster utmärkt Svensk man, af honom blef underrättad, det den censure, som tillfälligtvis blifvit pålagd vår tryckfrihet, skulle upphöra vid snart församlade Ständers sammankomst, och att detta blef den första åtgärd Regeringen ville framställa.
Af dessa liberala yttranden från en person, som i vårt land åger en upphöjd plats, och i sådan egenskap står nära tryckfrihetens vård, böra vi hoppas lyckeliga resultater, hvilka förvissa Nationen om den välgörande tryckfrihetens orubbade verkningar, såsom den lagbundne frihetens säkraste Paladium.
Friherre Lagerbjelke :
En vård och in sigtsfull Talare, Herr Grefve von Schverin har i allmänhet funnit våra Lagar emot Tryckfrihetens möjliga missbruk, icke sakna garantier; och till en viss grad medger jag det äfven.
Talarens långliga vana att begrunda ali - £><:« 21 Maji f. ih. »latilia ären3er, synes doelc hafva fört honoift till den öfvertygelse, att då intet slag af Lagstiftning företei' så mycken svårighet i de abstracta principerrtes verkliga tillämpning, som den, rörande TidningsSkrifter, dén af mig omnämnda garantien kunde vara användbar och nyttig.
Men Herr Grefven har trott frågan såsom ny och särskild, vid detta tillfälle icke kunna leda till något resultat, utan ansett den böra af mig till ConstitutionsUtskottet directe framställas, .
Jag bekänner, att vid uppgifvande! af detta förslag, eller rättare, vid framkastandet af denna idde, jag mera besinnat sakens vigt än formens; men skulle det anses vara nödigt, vill jag äfven i detta sednare hänseende ingalunda Undandraga mig att uppfylla hvad Ordningen föreskrifver.
Likväl skulle jag högeligen önska, att Utskottet behagade granska och bedöma milia tankar i sammanhang med närvarande öfverläggnings hufvud-ämne, eller med det föreslagna upphäfvandet af Indragnings-rätten, helst min röst (möjligtvis äfven någre andras) till förmån af den ena garantiens borttagande, beror af en ny garanties tillkomst i stället.
En annan värd Ledamot, Herr Cederschjöld, har ansett den föreslagna garantien för Lagens verkställighet medelst Cautioner, komma att ofullkomligt uppfylla ändamålet, emedan han tror ingen Journalist, af hvad lynne som hälst, komme ått sakna sådana, då hittills icke varit brist på ansvariga Redacteurer, fastän de iklädt sig en vida större våda, än den, att häfta för någre 100 R:d rs böter, den nemligen, där Lagen stadgar lifsstraff eller landsflygt, Jag svarar 4o4 Den 2i Maji J. m. deruppå, att dessa senare händelser äro och niåste vara ytterst sällsynta, att man föga befarar det ovanliga, och att, då ett sådant fall inträffar, den rätta sak-ägaren merendels på ett eller annat sätt kominer i dagen.
Att böter deremot komma i fråga, är en tämmeligen vanlig händelse; den kan åtminstone ofta förefalla, och i vårt finaneiella tidehvarf, är denna omständighet för en Löftesman ingalunda likgiltig, hälst om böterna, som jag förut omnämnt, skulle komma att ytterligare graderas och förhöjas.
Erfarenheten talar afven för användbarheten af cautions-systemet.
Denna erfarenhet är rätt val hämtad utifrån, och jag erkänner vigten af den grundsats, att icke lättsinnigt afmäta våra inMinska förhållanden efter denna scala; men i vissa allmänna fall är likväl menniskolynnet temligen detsamma.
Uti ett för hög grad af upplysning och civilisation kändt land, der jag inånga år varit vistande, hafva fem eller sex olika systemer af Lagstiftningen rörande journaler, så till sägande, passerat mig under ögonen.
Det system jag nu tillstyrkt, är det enda, som haft längre bestånd, och det är ännu beståndande.
Man kan ej neka, att ju detta Lands Tidningar bära stämpel af skälig frihet i yttrande-rätten ; den har dock i sednare tider sällan urartat till någon synnerlig otillbörlighet, och då det skett, har näpsten icke uteblifvit.
Väl har under sista perioden en rådande pluralitet lagt än flere band på publicistens arbeten, men det är ej om dessa tillfällighets-lagar jag nu talar; det är ej dylika, jag vågar hoppas det, som hos oss någonsin skola behöfvas.
Den 21 Maji f m.
4o5 Grefve von Platen, Baltzar Bogislaus : Såsom Ordförande i ConstitulionsUtskottet finner ja}» mig icke föranledd att i dag mycket orda öfver saken eller grunderne för densamma , de äro uti Utskottets Memorial utvecklade och utredde.
Äfvenså litet finner jag mig befogad att försvara ConstitutionsUlskottets skrifsätt
Det är blott öfver behandlingen af saken, som jag anhåller att få yttra några ord, ehuru jag anmälte mig innan Herr Lefrén och Friherre Cederström yttrat sig och nu har föga att tillägga då jag med dem instämmer.
Jag kan ej annorlunda förstå 56 §.
RegeringsFormen, än att de sett saken rätt.
Där står tydeligen att Frågor om förändringar af Jiadganden i Grundlagarne varda på följande sätt behandlade.
Det måtte innehålla en förändring när man vill taga bort ett helt Moment.
Tillfyrker ConftitutionsUtJKottet hvad en Riksdagsman hot detsamma i sådant affeende förejlagit.
Det är Herr Dalman sorn gjort detta förslag till ConstitutionsUtskottet, hvilket tillstyrkt detsamma Vidare: varde Utfottets yttrande vid famrna Riksdag öfverlemnadt till Rikfens Stander, hvilka vid denfarnma må derom kunna öfverlägga • men icke vid denfarnma beflita.
Göras i Rikfens Ständers Plena icke några anmärkningar emot ConfiiutionsUtJkottets yttrande.
Sådane tror jag dock ganska mångå hafva blifvit gjorde; hvite detfamma Jåfom ett Rikfens Ständers Utlåtande, hvaröfver förf vid näfta Riksdag, och (la endaft med
Ja eller Nej fidi kunna b ef lutas.
Göres äler i RiksSldndens
Plena emot
Ut fottets yt - 4oS r«r/< ui Maji f. /«, t rande anmärkningar, £fc.'xi u hemställer jag huruvida anmärkningar gjördis eller ej emot Ut-r skottets yttrande.
För min del mäste jag bekänna, att jag ej annat formark t än att ganska, mångå blifvit gjorde.
Jag finner således ej, någon annan svårighet än huru de skola kunna bringas till en gemensam tanka, roen, utan att tro raig inse det rätta, torde det dock vara en möjlighet att komma till ett gemensamt yttrande.
Tendencen tyckes vara af pluraliteten, att något bör sättas i stället för det till afskaffande före-, slagne Momentet.
Under sådane förhållanden hemställer jag, om man icke lättast skulle kom-i ma till en gemensam tanka, om Ståndet uppdrog åt ConstitutionsUtskottet att inkomma med förslag till en redaction al ett Moment, sorn kunde sättas i stället för det sorn skulle afskafiäs..
Jag hemställer om icke detta blir en åtgärd, sorn, ConstitutionsUtskottet i alla fall slufeligen måste taga, om man skall vanta sig något helt u.ti en. så kinkig sak.
Under sådane förhållanden, ochi händelse Ridderskapet och Adeln finner för godt besluta en återremiss, hoppas jag, att vägar lätt skola finnas, på hvilka man Grund!agsenligt kan verkställa den.
Jag har föreslagit en, den är kanske ej den rätta, m,en jag har blott Uämnt den exempelvis.
Herr Hjerta, Qufta}:
Jag år tilt största delen förekommen af den siste värde Talaren i hvad jag hade ämnat framställa, 56 §.
RegeringsFormen gifver Ridderskap pet och Adela tydligen rätt, att med alternatif JDC/i 21 fH/ayV f. m, 4o 7 återremittera saken till ConstitutionsUtskotfet, så fort
Ståndet kan sig om ett sådant förena.
För min del vågar jag likväl att yttra betänkligheter vid antagandet af något af de alternativ hvilka här blifvit framställde.
Hvad någre af dem angår, åsyfta de blott att förekomma, hvad man behagar kalla; Tidningars fjeljsvåld.
Man tror, att detta bäst sker genom ökade penningestraff.
Jag tror, att detta sått ar i vårt land både onyttigt och öfverflödigt, och att TryckfrihetsLagen år ganska tillräcklig i afseende gå Tidningar, äfven om 8 momentet i 4:de §;n borttages; och jag beder att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet vid de då kraftågande stadganden i ofvannåmnde lag.
Tredje §;n innehåller i 13 momenter ganska tillräckligt, allt hvad som år förbjudet att trycka.
Deruti finnes allt omnåmndt, som tarfvar lagbud, för att trygga inre
Ingn och yttre säkerhet.
Jag ser ej heller, att högre ansvar kan åläggas för dess öfvertrådande, än hvad redan år stadgadt, och tror således ej, att för Tidningar något annat straff behöfves, ån de dubbla böter, som för den» åro bestämde, i fall brottet med böter kan försonas.
Tillräcklig trygghet lemnäs äfven af 5:te §:n, der RåttegångsOrdningen finnes föreskrifven.
Huruvida det, som en vård Ledamot anmärkt, år ratt, att Jury enligt denna lag användes, hör ej till denna fråga, och vill jag således blott yttra, att den nu år föreskrifven, att den ej vi<§ delta Riksmöte kan förändras, och att 4o3 Den 2!
Maji J. m. jag, för min del, anser den ganska användbar, äfven i Tryckfrihets mål.
Hvad 4
Men, då nu tillfälle år för mig, att yttra mig öfver denna del af TryckfrihetsLagen. år det med verklig glädje, som jag ser den person vara hår närvarande, hvilken haft sig uppdragen indragnings, rätten af
Dagblad och periodiska skrifter, och får jag derföre öppet tillkännagifva, att hos mig uppstått tvifvel, om HofCanzIeren verkeligen åger rått att indraga något blad, utan att genast ställa dess utgifvare under tilltal vid Domstol, Jag grundar detsamma derpå, att i' 4;de §:n 3:dje momentet står: vid alin de till]allen, då HofCanzleren anser förbrytelser emot denna Ltag sig yppa, och så ofta målet ej hör, vare sig, såsom blott ordnings-mål, under hans egen pröfning, eller vid personliga förolåinpanden, till den oförråttades enskilta beifrande, åligge det HofCan^leren, antingen han funnit qvarstad äga rum, eller endast åtal vid laga Domstol, att Skrijten ofördröjligen och omedelbart till JuJliticeCanz.- lerens laga åtgärd öfverlemna.
Då nu 4:de momentet säger, hvad ordnings, mai åro, och tidningar således icke kunna dit— föras, så tror jag, att 8;de momentet alldeles icke upphåft föreskriften om målets öfverlemnande till JustitiaeCanzleren, äfven når det angår
Dagblads brottslighet; ty eljest förstår jag / Den 21 Maji j. m. 4og icke hvarföre i q;de momentet, Blad, Häften och Torner skulle vara nämnde tillsammans vid fråga om qvarstad och confiscation i en sak, som tydligen tillkånnagifver, att Tryckfrihetslagen i 3 dje momentet med ordet Skrijt betecknar både Böcker och Tidningar.
Jag hyser enskilt denna åsigt om ifrågavarande paragraph, och det hopp, att af Herr Grefve af Wetterstedt sjelf få höra, huruvida jag misstagit mig.
Enligt hvad jag förut anfört, anser jag ingen af de gjorde framställningar till ändring i Utskottets förslag, vara af den natur, att
Ståndet bör sig derom förena till ett alternatif.
Ett sådant, som gjordt ett starkt intryck, har likväl blifvit framställt af Herr Munck af Rosensköld, hvilken först talat, för vidtagande af samma åtgärd nu, som vid förslagets antagande till 8:de momentet under 1812 års Riksdag; nemligen, att af Konungen genast begära Dess nådiga bifall.
Detta förslag har naivitetens behag, och hade kanske äfven andra fördelar, om Konungen gillade det.
Kanske vore det att Önska för Representationen, att den godtyckliga indragningsmagten Öfver Tidningar genast upphörde.'
Yi hafva nemligen under loppet af Riksdagen sett Dagblad anfalla dels RiksStåndens, dels enskilta Riksdagsmäns åtgärder, Utan åtal, och det till och med ibland på ett sått, att de säkerligen af ingen Svensk Jury skulle hafva blifvit frikände.
Örn det nu skulle
Den 2* Maji f, m, liånda, att dessa eller andra lika beskaffade efter Riksdagen dermed fortfara, men de Tidningar, som nu under begge
Ststsmagternes verksamhets-tid icke klandrat någondera, utan endast varit trogne berättare af hvad som blifvit föreslaget, beslutadt, sanctioneradt eller afslagit, då skulle våga att försvara Representationens handlingssätt, och dessa då blifva indragne, skulle möjligtvis den våda kunna uppkomma, att Representanterne icke fingo åtnjuta rättvisa.
Men oaktadt allt detta, kan jag ej instämma i Herr Munck af Rosenskjölds förslag; ty når fråga år att rubba en besvuren Grundlags former, trotsar jag för min del heldre hvarje fara, ån jag afvilcer ifrån desamma; hvarföre jag ock nu anhåller, att förslaget måtte, enligt Grundlagen, få hvila till nästa Riksdag, för att då bifallas och öfverlemnas till Konungens sanction.
Och jag hoppas, att Ridderskapet och Adeln tåckes med mig dela öfvertygelsen, att Grundlagsforrnens iakttagande år så vigtig.
Om i en framtid det skulle hända; och huru oviss år ju icke framtiden, att t. ex; denna Grundlag vore det enda samlingstecken, kring hvilket Svenska Folket hade att sig förena, det enda stöd, hvartill det kunde sluta sig; om då, mine Herrar, vi icke genom iakttagande af Dess bud, Dess ordningar, förut visat, att den år oss hejig; hvad skall den vål då, i farans stund kunna vara för oss?
Det år vål sannt, att man derigenom ofta för ögonblicket ökar de svårigheter, hvaremot man kämpar; men för den Grund - Den 21 Maji j. m. lag, för hvilken snan svurit att lefva och dö, bör man ock hafva beslulit att dö eller lefva.
Herr Grejven och LandtMarJkalken yttrade, att då, enligt 83 §. i R.egeringsFormen, någon förklaring af Grundlagarne icke finge på annat, än det i 8i §.
RegeringsForinen föreskrifne satt, till vägabringas, ansåg Herr Grefven och Landt Marjladken den af Herr Hjerta väckta fråga, om rätta förståndet af 3 och 8, Momenterne i 4 (jj.
Tryckfrihets-Förordningen, icke vara af natur, att kunna hos Ridderskapet oell Adeln upptagas, I följd hvaraf någon öfverläggning derom ej eller kunde äga rum.
Herr Rosenblad', Jag delar den af Grefve von Schverin och Herr Hjerta yttrade mening, att TryckfrihetsLagen innehåller tillräcklig© garantier mot missbruken; men jag tror att det är möjlighet af verkställighet som saknas.
Jag tror således att Riksens Ständer gerna kunna antaga detta förslag vid nästa Riksdag, så vida RättegångsOrdningen tillika blifver jemkad.
Jag anser emellertid hvarken mig eller någon annan enskildt Riksdagsman med hopp om framgång kunna framställa förslag till ändring deruti, ty saken är för vigtig att icke Utskottets egne Ledamöter skulle hafva gjort sådane i händelse de delat min öfvertygelse derom.
Herr Cederschjöld:
Jag anhåller att ännu för ett ögonblick få upptaga Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet med ett försök att ytterligare utveckla min åsigt af detta ärendes / 4X2 Den 2.1 Maji f m. behandlingssätt.
Först måste jag dervid påminna, att vid ali tillämpning af Grundlagen den princip måste följas: att ett upphäfva ett annat.
Följaktligen fean ingenting finnas, som upphäfver det stadgande, att ett af ConJtitutionsUtJkattet tilljiyrkt för/lag till Grundlags-för ändring ej får vid farnrua Riksdag Jårkafas.
Nu hemställer jag, hvad följden skulle blifva, om alla Stånden återremitterade ett sådant Betänkande, med sammanstämmande anmärkningar, som alldeles upphäfde den förändring Utskottet föreslagit ?
När man nemligen besinnar, att
ConstitutionsUtskottet i sådant fall nödvändigt måste sammanjemka Ståndens särskilta meningar, utan att ens få försvara sin egen; så skulle ju Utskottets första förslag ej allenast kunna på sådant sätt af Ständerne genast förkastas, utan äfven ett förslag af Ständerne framtvingas, som till äfvsntyrs vöre alldeles stridande mot Utskottets öfvertygelse, och hvarigenom Utskottets i Grundlagen bestämda återhållande magt, skulle alldeles gå förlorad.
Idet följer således af sig sjelft, att den anmärknings-rätt, som åt Ständerne blifvit öfverlemnad, endast kan angå Redactionen: ty skulle de få angripa sjelfva idéen, så kunde de förkasta och tillintetgöra den, hvartill de vid den Riksdagen ej äro berättigade.
Dessutom äro orden tydliga i 8i;sta § RegeringsFormen, att frågor om ändring eller itpphäfvande af Grundlagar, ej fa i Ståndens Plena vå c kas. och hvad äro väl de vid detta tillfälle gjorde anmärkningarne annat, än frågor om ändring och tillägg i Grundlagen?
Den 21 Maji f. m, Man liar åberopat 56 §.
RegeringsFormen, hvarest talas om anmärkningar vid ConstitutionsUtskottets yttrande, oell lagdt en synnerlig vigt på sjelfva ordet: ’’yttrande.”
Jag torde derföre lå erindra, att då Utskottets nu under öfverläggning varande förslag ej innehåller någon Grundlags Redaction) så utgöres dess yttrande ju endast af sjelfva resonnementet ocJi motiverne till det ifrågavarande Momentets uteslutande.
Och anmärkningar mot dessa motiver , skulle väl ej kunna föranleda till återremiss, åtminstone ej af det slag, sorn 56 §. omförmäler.
Jag kan således omöjligen tro det vara med Grundlagens föreskrifter Öfverensstämmande, att Ståndet vid detta tillfälle antager någon anmärkning såsom dess gemensamma tanke; helsi en sådan anmärkning ovilkorligen skulle utgöra ett nytt förslag till Grundlags-föråndring , hvarom likväl i Ståndens Plena ej fråga får väckas.
* Grefve von Schverin:
Det står i RegeringsFormens 56 §.: ”göres i Ståndens Plena emot Utskottets yttrande, anmärkningar, blifve de, hvilka hvarje RiksStånd särskilt förklarar vara dess gemensamma tankar, till ConstifutionsUtskottet hänvisade.”
Det gifves således hår anmärkningar af tvenne slag.
Sådane som blott höra till discussionen och som äga till föremål att bestämma andras opinion.
Dessa behöfva icke till Utskottet remitteras.
Sådane anmärkningar som åsyfta förändring i Utskottets förslag, fordra för att kunna remitteras, att Stån - 4i4 Ven 21 Maji f. m. dets pluralitet finnér dem grundade.
Genom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, kommer att utrönas, huruvida de tankar, hvilka hår af några Ledamöter blifvit uttalade, af Ridderskapets och Adelns pluralitet anses vara dess gemensamma tankar. jag Ilar haft åran framställa de skal hvarföre jag förmodar, att de icke under form a?
Ståndets gemensamma tankar kunna komma att remitteras till ConstitutionsUtskottet.
De röra icke den frågan som Utskottet framställt.
De röra de correctiver, sorn anses nödiga i händelse genom borttagandet af 4:de § ns $:de Moment* Tryckfriheten skulle erhålla en större utsträckning.
De måste sårskilt inom Utskottet motiveras.
Och Utskottet lärer icke underlåta att såsom förslag tillstyrka deras antagande, om Utskottet skulle befara att genom 8:de
Momentets borttagande dörren för sjelfsvåld skulle öppnas.
Delar Utskottet ej denna farhåga, så vet jag ej hvarföre vi nu skulle oroas öfver de förhållanden, som först fem år härefter kunna inträffa.
Vi kunna i lugn afbida hvad sinnesstämning och opinionen då kan tillåta eller icke tillåta.
Grefve Morna', Carl Stellan '■
Med anledning af hvad jag under discussionen fattat, och då hvar och en af Ridderskapet och Adeln lår vara angelägen att
Grundlagens bokstafveliga innehåll blifver följdt, samt Grefve von Platen så fullständigt upplyst , att målet enligt Grundlagen bör återförvisas till ConstitutionsUtskottet, så får jag underställa, om icke propo - Den 21 Maji f.
M. sition i följd häraf må af Herr Grefven och Land t Marskalken framställas.
Hans Excellence Herr Grefve af [Hallerstedt , Gau af:
Jag hade ej tänkt höja min röst i detta ämne, och anledningarne dertill torde lått inses, men den fråga Herr Hjerta gjordt, år orsaken hvarföre jag begärde ordet.
Efter den förklaring Herr Grefven och LandtMarskalken lemnat, ser jag att all ytterligare å min sida, år öfverflödig.
Någon ledning att bedöma mitt handlingssätt torde likväl kunna finnas , om det åberopade 8 Momentet i TryckfrihetsLagen låses till slut.
Hvad i öfrigt angår Herr Hjertås befarade farhåga i afseende på utöfningen efter Riksdagen af indragnings-magten , så öfverlemnar jag densamma till hans och hvarje annans rättsinniga pröfning, och bibehåller blott för mig sjelf samma öfvertygelse, som hittills ledt och hädanefter också skall leda mina handlingar i detta afseende.
Herr Grefven och Landt-Marshalk en förklarade , att hvad först angick Herr Cederschjölds under discussionen framställde påstående, det några anmärkningar emot CoristitutionsUtskoltets ifrågavarande förslag, hvilka kunde anga sjelfva saken, och i någor måtto föranleda till rubbning eller upphåfvande af berörde förslag, icke borde såsom Ståndets gemensamma tankar fa till ConstitutionsUtskottet hånvisas, så, enar, enligt 56 §. i RegeringsFormen, anmärkningar finge emot ett ConstitutionsUtskottets yttrande, innefattande Grundlagsändrings- förslag, 4i6 Den i5 Maji f, m. inom Rik«Stånden framställas, utan att naturen och beskaffenheten af sådane anmärkningar blifvit på något sått inskränkt eller särskilt bestämd, samt de anmärkningar, hvilka hvarje RiksStånd förklarade utgöra dess gemensamma tankar, just borde till ConsiitutionsUtskottet till den behandling 56 § RegeringsFormen omförmåler, hänvisas, ansåg Herr Grefven och LandtMctrskalken, hvars pligt det vore, icke att tyda Grundlagen, utan att ovilkorligen följa dess bokstafliga lydelse, i öfverensstämmelse med hvad vid förflutne Riksdagar äfven alltid varit brukligt, sig ingalunda kunna eller böra vägra proposition till remiss å de i dag gjorde anmärkningar, i händelse Ridderskapet och Adeln tilläfventyrs kunde finna för godt antaga dem såsom dess gemensamma tankar.
Beträffande åter Herr Munck af Rosenskjölds yrkande, att Riksens Ständer borde hos Kongl- Majit i underdånighet anhålla, att
ConstitutionsUtskottets ifrågavarande förslag till upphåfvande af 8;de momentet i 4ide §.
TryckfrihetsFörordningen, måtte af Kongl. Maj;t vid denna Riksdag i Nåder gillas, för att derefter genast kunna lånda till efterrättelse; fann Herr Grejven och Landt Markdik en berörde yrkande uppenbarligen strida mot 56, 8i och 85 paragrapherne i llegerings-Formen, i följd hvaraf någon proposition "derå icke kunde af Herr LandtMarskalken meddelas.
Vidkommande sjelfva saken; så enär åtskilliga anmärkningar emot ConstitutionsUtskottets ifrågavarande förslag blifvit inom Ridderskapet och Dea 21 Maji f. m. 417 och Adeln, ej mindre sistlidne Plenidag ån i dag framstållde, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken sig förut böra inhämta Ridderskapets och Adelns yttrande, huruvida Riddei’skapet och Adeln behagade förklara några af be» rörde anmärkningar utgöra dess gemensamma tankar.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde derefter, om Ridderskapet och Adeln behagade anse de af Friherrarne Åkerhjelm, Lagerbjelke och Björnstjerna, samt Herrarne Rosenblad och Montgommerie framstållde anmärkningar, såsom utgörande Ridderskapets och Adelns gemensamma tankar.
Ne/, jemte några Ja, Friherre Cederftrom:
Jag får underställa Ridderskapet och Adeln, huruvida det år möjeligt att collectift besvara propositionen till instämmande uti anmärkningar, som åro så stridige.
Åkerhjelm har gjort förslag till en förändrad redaction af paragraphen.
Pluraliteten af dem, som i öfrigt yttrat sig, har instämt i uteslutande af paragraphen, och endast föreslagit correctiver emot missbruk, som derigenom skulle kunna uppkomma.
Deribland har jag lika med Herr Rosenblad yrkat på jemkning af RättegångsOrdningen.
Friherre Lagerbjelke har medgifvit upphå(vande af S^de momentet, men föreslagit, att TidningsRedacteurer borda Ridd, o. Ad, Pr. IV. Baud. 27. 418 Dm 31 Maji j. tn. lemna caution för möjlige böter.
Det lår vål vara nödigt, att rörande hvarje särskilt anmärkning, inhämta Ståndets tanka, ty annars blir det omöjligt att med Ja besvara propositionen1 Herr Cederfchjöld:
Jag får anhålla, att första propositionen måtte blifva till godkännande af Utskottets,iårsIag enligt 66 §.
Bjdrnjtjerna:
Jag har tyckt mig finna, att den proposition Grefve von Platen föreslagit, skulle närmast förena alla sinnen; det var nemligen den, att ConstitutionsUtskottets Memorial skulle återremitteras, med tillkåningifvande, att pluralitetens tanka vore, att, om 8:de momentet skulle borttagas, något annat cor« rectif borde såttas i dess ställe, utan att likväl uppgifva något visst.
Herr Herta:
Jag skulle anhålla, att proposition måtte göras till bifall af Utskottets Memorial, och att, i händelse något nytt moment skall insättas, ett särskilt förslag derom till Constitutions-Utskottet måtte inlemnas, ty annars uppstår fråga om ett nytt moments redaction, sorn vållar möjligtvis, att
Stånden icke genast förena sig om det ifrågavarande momentets borttagande, hvarigenom åtminstone uppehåll förorsakas.
Grefve Posse, Carl Henric, förenade sig med Herr Hjerta.
Den Maji J> frii Friherre Åkerhjelm,s Af de anmärkningar som blivit gjordt;, synes sorn de personer, hvilka framställt dem, skulle önska något förslag i bredd med den af Utskottet föreslagne förändring.