Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende å denna fyranläggning hade år 1858 förberedande undersökningar å stället blifvit gjorda, dervid byggnadsplatsens otillgänglighet och svårigheten att dit upphemta nödiga malerialier funnits göra anläggningen nära outförbar eller åtminstone komma alt så betydligt fördyra densamma, att det af Rikets Ständer dertill beviljade extra anslag, 40,000 R:dr R:mt, kunde förutses icke blifva för ändamålet tillräckligt.
Sedermera hade uti en af åtskillige handlande, skeppsredare och skeppare i Hernösand ingifven underdånig skrift jemväl förmälts hurusom, i anseende till Hernöklubbs betydliga höjd öfver hafvet, moln och dimmor icke sällan lägrade sig omkring detta berg samt skulle hindra skenet af en der anlagd fyr att pä behörigt afstånd iakttagas, vid hvilket förhållande föreslagits, att ifrågavarande nya fyr mätte anbringas på den norr om Hernön belägna Lungöns sydöstra udde, der den komme att icke allenast medföra åsyfladt gagn för sjöfarten på Norrland i allmänhet, utan äfven tjena (ill ledlyr vid inloppet till Hernösand, hvarförutom, genom denna förändring af byggnadsplats, anläggningskostnaden skulle blifva jemförelsevis mycket billigare; och hade Förvaltningen af Sjöärendena, som öfver det sålunda framställda förslaget blifvit hörd, detsamma uti afgifvel underdånigt utlåtande förordat.
Och då E. K. Maj:t funnit de skäl, hvilka sålunda blifvit lör den ifrågavarande fyrens anläggande å Lungön i stället för Hernöklubb anförda, vara välgrundade, samt alt en sådan förändring med berörde fyranläggning följaktligen borde ega rum, men de för densammas utförande påräkneliga medel, enligt Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 18
December 1857, blifvit uttryckligen anvisade till en fyrs uppförande på Hernöklubb, har E. K. Maj:t nu i nåder äskat Rikets Ständers medgifvande att dessa medel måtte till fyranläggningens utförande på nu ifrågaställa plats få användas.
Rikets Ständer hafva så mycket mindre tvekat alt till denna nådiga framställning lemna bifall, som densamma icke alser något nytt anslag, utan ett, efter sakkunnige personers och myndigheters omdöme, ändamålseniigare användande af redan beviljade medel, och medgifva alltså, i underdånighet att det för en fyranläggning å Hernöklubb vid sednasle riksdag anvisade extra anslag, 40,000 R:dr R:mt, i stället må användas till en fyranläggning å Lungöns sydöstra udde; Hvilket, såsom svar å E. K.
Maj:ts förevarande nådiga framställning, Rikets Ständer få i underdånighet anmäla; framhärdande Rikets Ständer med etc.
Stockholm den 25 Februari 1860. 64 Exp e di tio n s- lils kol tets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 38.
Ii:o 3S.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 25 Febr. 18G0.
Preste-Slåndet den 25 — — Borgare-Ståndet den 25 — — Bonde-Ståndet den 25 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående återbäring af orätt debiterad rotefrihetsafgift för hemmanet Fahlslwg N:o 2. (Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 56.) S. A. K.
Sedan hemmanet Fahlskog N:o 2 gästgifvaregården blifvit från en detsamma vid extra roteringen år 1826 påförd och sedermera från och med är 1835 till och med år 1856 efter 3 Dalers taxation utgjord rotefrihelsafgift befriadt genom
Landshöfdingeembetets i Elfsborgs län utslag den 24 Oktober 1857, på grund deraf att den särskilda rotering, hvarför olvanberörde afgift erlagts, tillkommit genom förbiseende af Krigsoch Kammar-kollegiernas den 4 April 1805 gilna utslag, hvarmedelst hemmanet är vordet till ordinarie rotering insatt; och E. K. Maj:! under den 8 Mars 1859 i nåder faslstäldt Landshöldinge-embetets olvanberörde beslut; så har hos Rikets nu församlade Ständer framställning skett att den sålunda origtigt erlagda rolefrihetsafgiften måtte till egaren af hemmanet Fahlskog återbäras; Och hafva Rikets Ständer med anledning häraf samt då upplyst är, att ifrågavarande afgift rätteligen icke bort af nämnde hemman utgöras, vid hvilket förhållande
Statsverket ej eller varit berätligadt att densamma åtnjuta, för sin del beslutit att omförmälda afgift må med det belopp, hvartill den efter behörig granskning visar sig uppgå, till vederbörande återställas; Hvilket Rikets Ständer få hos E. K. Maj:t i underdånighet anmäla; framhärdande etc.
N.o 39.
Expeditions- Ut sk o t tels Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 39. 65 H:<> 39.
Uppläst och godkändi hos Ridd. och Adeln den 10 Mars 1860.
Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ståndet den lo — — Bonde-Ståndet den lo — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående de för fortsättningen af Statens jernväg sbyggnader erforderliga medels upplåning mot statsobligationer å utländskt mynt.
(Slals-Ulsk:s Betänkande N.o 51 och 62.) S. A. K. Uti nådig Proposition den 17 November sistlidet år har E. K. Maj:t behagat föreslå Rikets Ständer, att en summa af Tjugofem millioner R:dr R:mt måtte anvisas till jernvägsarbetenas fortsättande under åren 1860—63; — att hela denna summa måtte upplånas emot fonderade statsobligationer, nemligen 20,000,000 R:dr emot obligationer ä utländsk myntsort och 5,000,000 R:dr mot obligationer, utfärdade på Svenska språket och å Svenskt mynt; — att af sistnämnda obligationer två olika slag måtte utgifvas; — att, i händelse det påräknade beloppet icke skulle erhållas genom upplåning mot inhemska statsobligationer, Riksgälds-kontoret måtte bemyndigas fylla bristen genom tillfällig upplåning; — att utaf Rikets Sländers Banks vinstmedel ett belopp, förslagsvis beräknadt till 6,000.000
R:dr, måtte användas till bildande af en reservfond för Banken genom uppköp för sådant ändamål af Svenska statsobligationer; — att utaf de medel, som komme att upplånas genom obligationer, utfärdade å utländsk myntsort, ett, mot 9,000,000 R:dr svarande belopp, mätte användas till liqviderande af återstoden utaf det under sednaste riksdag för då angifvet ändamål upptagna ”temporära” statslån ; — att deremot, i stället för del sålunda använda beloppet, den så kallade statslånefondens behållningar och fordringar måtte komma att ingå till de för jernvägsarbetena anvisade och afsedda medel; — alt utlåningen af statsiånefonden mätte tillsvidare fortfara och indragning af dithörande medel fördelas på åren 1860—63; — att förvaltningen af dessa medel måtte fortfarande besörjas af Rikets Ständers Bank; — Bih. till B.
Prat. 1839 1860. 10 Sami. 1 Afd, 9 66 Expeditiotis-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse, N:o 39. samt all riinlevinsten å slalslånefonden måtte, sedan Statens motsvarande utländska skuld blifvit liq v iderad, tillfalla Riksgälds-kontoret; hvaremot, i öfverensstämmelse med hvad redan förut vore bestämdt och på det någon minskning i den för jernvägsarbelena från nämnde fond påräknade summa, icke måtte förorsakas, Riksgälds-kontoret borde ersätta de å denna lånerörelse möjligen uppkommande förluster.
1 fråga om sättet för anskaffande af dessa medel, har E. K.
Majit i nåder yttrat, att om en så riklig tillgång på disponibla kapitaler funnes i Sverige, att de summor, hvilka nu erfordras till jernvägsarbetenas utförande, kunde härstädes erhållas, utan att genom kapitalernas dragande från de rörelsegrenar, der de förut varit fästade, en skadlig återverkan på landets näringar och enskildas affärsförbindelser uppstode, vore det visserligen mest naturligt och önskligt, att den nu erforderliga upplåningen i främsta rummet gjorde sig dessa inhemska kapital-öfverskott till godo.
Men vid del förhållande deremot, att, i den mån kapitalbildningen forlginge, de uppkomna öfverskotten i allmänhet genast togos i anspråk af nja företag, hvadan följaktligen något öfverflöd på rörliga kapitaler icke inom landel förefunnes, utan faslhellre, lill följd af bristande förlag, åtskilliga näringar, oaktadt de betydande framsteg i nästan alla riktningar, som på sednare tider egt rum, ännu tillbakahölles i sin vidare utveckling och nya banor för arbetet och företagsamheten hittills ej sällan måst lemnäs obeträdda, syntes det obestridligen nödvändigt, att, i fråga om Statens åtgärder för alt tillegna sig landets disponibla kapitaler, man tillvägaginge med den största försigtighet.
Utan tvifvel skulle Staten, i fäll den ville uppträda såsom täflande på den inhemska penningemarknaden, genom sin öfvermakt i mångahanda hänseenden kunna vid lånevilkorens bestämmande tillbakatränga de enskilda, vare sig individer eller korporationer, och upplåna eli vida större kapital än det nu ifrågavarande.
Men så framt ej — emot hvad den starka ka Eitalefterfrågan och den höga räntefoten tycktes utvisa, — inhemska kapitaler funnes, vilka för närvarande saknade användning i nyttiga och naturliga rörelsegrenar, måste, oberäknadt den mer eller mindre olycksbringande rubbning, som i mångfaldiga enskilda kreditförhållanden skulle genom en dylik omflyttning uppstå, följden häraf blifva antingen att de inhemska näringarne, till oberäknelig skada för hela samhället, komme att sakna nödigt förlag eller ock alt dessa näringar tvingades att utomlands söka ersättning för de kapitaler, hvilka, genom Statens konkurrens, dem beröfvats; och den skuldsättning, som i löijd deraf måste af enskilde ingås i främmande länder, otvifvelaktig! blifva mera betungande än om näringarne lemnats i ostörd besittning af de inhemska kapitaler, hvilka af dem begagnades och Slaten deremot sjelf upplånat de för ifrågavarande allmänt nyttiga ändamål erforderliga medel.
Beträffande det belopp, som för jernvägsarbetenas fortsatta bedrifvande syntes nu behöfva genom utländskt lån anskaffas, har E. K.
Majit, efter uttalande al den åsigt att en mindre del af ifrågavarande medel borde, utan ringaste fara för näringarne eller penningeställningen, kunna erhållas inom landet, i nåder förklarat sig anse detta belopp böra bestämmas till 20,000,000 Ridr.
Dock skulle
Svenska kapitaler äfven till en del kunna å nedan uppgifna sätt ingå i nyssnämnde upplåningssumma, hvarigenom och med antagande att inhemska kapitalernas andel deri komme all utgöra 4,000,000 Ridr, den egentliga utländska skuldsättningen blefvc inskränkt till 16,000,000 Ridr.
Enär nu det temporära statslån, som, enligt É. K. Majits och Rikets Ständers under sistlidne riksdag fattade beslut med anledning af då inträffade utomordentliga förhållanden, upptogs till näringarnes understödjande, utgjorde 12,000,000 Ridr, och om detta lån före utgången af nästa år tillfullo återbetalades, så skulle, genom den nu föreslagna ytterligare upplåningen, totalsumman af Svenska Statens utländska skuld icke komma att ökas medfmer än 4,000,000 Ridr öfver hvad den vid slutet af sist - Expcditions-Ulskotlcts Förslug till underd.
Skrifvelse, N:o 39. 67 lidne riksdag utgjorde, utan att taga i beräkning den sedermera skedda amorteringen å det förra jernvägslånet.
Deremot skulle, genom omförmälda tillfälliga låns omflyttning från en temporär skuld till ett amorteringslån, den från riket utgående ränteutgiften för denna del af statsskulden otvifvelaktig! komma att minskas.
Då ett nytt amorteringslån å 20,000,000 R:dr nu skulle utomlands upptagas sjntes denna upplåning lämpligen kunna och böra på det sätt ställas i sammanhang med det temporära statslånets återbetalning, att af det nya lånet, hvars ändamål vore att utgöra fond för jernvägsarbetenas bedrifvande under åren 1860—63, en summa af 9,000,000 R:dr eller det ännu oinlösta beloppet af det temporära lånet, användes till liqviderande af delta lån, emot det att den så kallade statslånefondens tillgångar och fordringar, hvilka eljest måste samtidigt med ifrågavarande låns återbetalning eller under sednare hälften af innevarande år tillfullo indragas, i stället komrne att tilläggas jernvägsfonden, för att, jemte öfrige dertill anslagne medel, för dess räkning i mån af behof användas; hvarigenom följande ganska väsendtliga fördelar skulle vinnas, nemligen: 1:o, liqviden af meranämnde lån å 12,000,000 R:dr kunna med största lätthet verkställas, och sålunda hvarje farhåga för någon financiel svårighet till följd af vexelbrist eller silfverexport under loppet af innevarande år, aflägsnas.
1 stället skulle ett lill 7,000,000 R:dr uppgående öfverskott af vexeltillgång komma att uppslå och verka till förstärkning af Bankens metalliska kassa; 2:o, Statslånefondens utestående fordringar, utgörande omkring 9,000,000
R:dr icke behöfva, såsom i annat läll vore nödvändigt, tillfullo indrifvas före innevarande års utgång, utan anstånd dermed kunna beviljas samt återbetalningen af dessa medel i mån af behof och öfriga omständigheter fördelas på åren 1860—63; 3:o, jernvägsfonden eller de tillgångar, hvarmed jernvägsarbetena skola besörjas, kunna ordnas på ett lämpligare sätt än eljest, enär medlen till en del endast efter hand inflöle, då deremot vid indragningen af ett större utländskt lån för tillfället betydliga öfverskott måste uppkomma, samt till undvikande af ränteförlust, för en kort tid utsläppas i lånerörelsen och sålunda föranleda eller åtminstone bidraga till dessa hastiga omvexlingar i kapitaltillgången, hvilka på affärslifvet utöfva ett så menligt inflytande.
Då möjligheten all fullfölja Statens jernvägsanläggningar på ett sätt, som tillfredställer på en gång den allmänna önskan, att de företagna jernvägsarbetena matte, så fort omständigheterna medgifva, varda fullbordade, och hela landets rättmätiga anspråk att anläggningskostnaderna icke förhöjas genom en af förhållanderna ingalunda påkallad eller för arbetenas ändamålsenliga utförande erforderlig tidsutdrägt, enligt Rikets Ständers öfvertygelse, förutsätter såsom nödvändigt vilkor, att Staten medelst skuldsättning anskaffar de för dessa arbetens verkställande erforderliga medel; så och i betraktande af nuvarande financiela ställning samt på de skäl, hvilka i den nådiga Propositionen blifvit anförda lill stöd för den af E. K.
Majit förordade upplåning mot statsobligationer å utländskt mynt, hafva Rikets Ständer, som särskildt skola yttra sig så väl om den föreslagna skuldsättningen inom landet medelst tillvägabringande af ett inhemskt fondsystem som öfver Bankens deltagande i lånet, besluljt, att till beredande af tillgång för fortsättning af Statens jernvägsbyggnader ett fonderadt amorteringslån G8 Expeditions-Utskottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 39. må upptagas emot Svenska statsobligationer, lydande å utländskt mynt och utfärdade å utländskt språk.
1 fråga åter om den summa hvilken bör på nyssberörde sätt eller emot
Svenska å utländskt mynt utfärdade statsobligationer upplånas, sä enär, enligt de af Jernvägskommittéen till E. K.
Majit ingifna kostnadsförslag och beräkningar, återstående utgifterna för vestra och södra stambanornas fullbordande sammanlagdt något öfverstiga 35,000,000 R:dr, hafva Rikets Ständer, vid öfvervägande häraf, oell för att bereda den tillgång, som för ett ändamålsenligt fortsättande af Statens jernvägsbvggnader under innevarande och nästföljande tre år erfordras, beslutit att upplåning skall ske till ett belopp motsvarande 25,000,000 R:dr
R;mt med tillägg af de med upplåningens verkställighet förenade kostnader; i sammanhang hvarmed Rikets Ständer i öfverensstämmelse med E. K.
Maj:ts nådiga förslag jemväl beslutit, alt utaf de medel, som utom riket varda upptagne emot det nya jernvägslånet tillhörande och å utländskt mynt lydande Svenska statsobligationer, ett belopp, motsvarande den återstående ännu obetalda delen, eller 9,000,000 R:dr utaf det för ofvanberörde ändamål vid sednaste riksdagbeslutade oell derefter utrikes upptagna statslån, må användas lill denna återstående lånesummas liqviderande å de, enligt afslutadt kontrakt, derför bestämda lider, samt, i stället för de sålunda till sistnämnde statslåns återbetalning anslagna medel, ett deremot svarande belopp utaf den så kallade slatslånefondens behållningar och inbetalningarne å samma fonds fordringar, anvisas såsom tillgång för bedrifvandet af Statens jernvägsarbete!!, äfvensom att räntevinslen å slatslånefonden, sedan den utländska skuld, som motsvarar samma fond, blifvit liqviderad, skall tillfalla Riksgälds-konloret, hvaremot också möjligen härå uppkommande förluster, i öfverensstämmelse med hvad i detta hänseende redan är vordet stadgadt, böra ersättas af nämnde verk, så att någon minskning i det belopp, som derifrån för jernvägsarbetena påräknas, ej må komma att ega rum.
Till ledning och efterrättelse vid verkställigheten af nu ifrågavarande upplåning hafva Rikets Ständer meddelat följande beslut och föreskrifter: a) Med iakttagande af hvad Rikets Ständer angående lånets belopp och derför utgifna obligationer beslutit, ega Fullmägtige i Riksgälds-kontoret att upptaga detta lån på det sätt Fullmägtige finna lämpligast och ändamålsenligast för beredande af de för Svenska Staten såsom låntagare mest fördelaktiga vilkor. b) Upplåningen sker emot fonderade, till innehalvaren ställda och å dennes sida icke uppsägbara räntebärande obligationer, hvifka å Rikets Ständers vägnar af Fullmägtige utfärdas. c) Åt Full mägtige öfverlemnas alt vid lånets afslulande och efter derom med långifvaren träffad öfverenskommelse bestämma: l:o det utländska språk och mynt, hvarå obligationerna komma alt utfärdas; 2:o den ränta, som i obligationerna skall förskrifvas; och 3:o den kapitalrabatt, som, då sådan anses böra medgifvas, må antagas och fastställas. d) Till den å obligationerna upplöpande räntas liqviderande och lånets amortering kommer att af Rikets Ständer anvisas ett särskildt årligt anslag, hvars belopp skall motsvara ej allenast den för ifrågavarande lån, enligt derför utgifna obligationer årligen upplöpande ränta, utan äfven minst en procent af det i samma obligationer förskrifna kapital; kommande detta anslag alt utgå från och med det år, hvarunder obligationerna blifvit till långifvaren utlemnade samt med oförminskadi belopp fortfara till dess hela lånet blifvit i stadgad ordning betaldt; Expedilians- Utskotten- Förslug lill underd.
Skrifvelse iV.-o 39. 69 e) Omförmälda årliga ränte- och amorteringsanslag hör ingå till en särskildt redovisad liqvidations- och amortissemenls-fond, hvars behållning skall för det med dessa medel alsedda ändamål ofiförrjckt tillhandahållas och användas, så alt ränteliqviderna vid derför bestämda terminer varda ovilkorligen fullgjorda och lånets återbetalning i föreskrifven ordning verkställd.
De till liqvidations- och amorlissementsfonden influtna medel böra, så vidt ske kan och denna fond åliggande liqvider medgifva, städse på säkert och ändamålsenligt sätt göras fruktbärande; f)
Sättet och ordningen för verkställandet af lånets årliga amortering ega Fullmäglige att bestämma.
Dessa beslut och stadganden underställa Rikets Ständer härmed E. K.
Majlis nådiga fastställelse, hvarjemte Rikets Ständer underdånigst anhålla alt E. K. Maj:t läcktes ej allenast lemna Fullmägtige i Riksgälds-kontoret sin nådiga bemedling och medverkan vid ifrågavarande låns upptagande, utan äfven meddela sin garanti å det lån, som, i öfverensstämmelse med Rikets Ständers härom lättade beslut, varder upptaget.
Slutligen få Rikets Ständer i underdånighet anmäla sitt beslut, alt det må vara Fullmägtige i Riksgälds-kontoret obetaget alt, om sådant finnes lämpligt eller nödvändigt för lånetransaktionernas afslutande, inom eller utom Fullmägtige, utse ombud för att, enligt af Fullmägtige utfärdad instruktion, bedrifva eller afsluta dervid erforderliga underhandlingar och öfverenskommelse!', äfvensom att åt särskilde deputerade uppdraga bestyren med det afslulade lånets indragning samt ränte- och amorleringsliqvidernas verkställighet jemte härmed förenade åligganden.
Stockholm den 10 Mars 1860. 70 Fxp editions-Utskottet s Förslag till vriden!.
Skrifvelse IS'; o 40.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den lo Mars 1860.
Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ständet den 10 — — Bonde-Ståndet den 10 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om användande af en del af fångvårdsanslaget till mjbyggnader vid Landskrona fästnings-fängelse.
(Stats-Utskis Utlåtande N:o 9 och N:o 61.) S. A. K. Uti nådig Proposition af den 14 Oktober nästlidet år har E. K.
Majit behagat gifva Rikets Ständer tillkänna, huruledes, efter det vid fästningsfängelset i Landskrona en fabriksbyggnad blifvit nied Rikets Ständers bifall uppförd, och, enligt ett med Grosshandlaren Grefve Sten Lewenhaupt afslutadt kontrakt, tillfälle beredt, att derstädes med arbete sysselsätta 300 lifstidsfångar, hvarigenom nämnde fästningsfängelse, der vid slutet af Juli månad 1859 förvarades 302 lifstidsfångar, skulle komma alt inrymma omkring 450 sådana fångar, äfven som den stora fördel skulle vinnas, att det högst olämpliga lifstidsfängelset i Christianstad kunde indragas och kostnaden för detsammas administration Statsverket besparas, Styrelsen öfver fängelser och arbetsinrättningar i Riket — enär, för att sålunda tillöka fångarnes antal å fängelset i Landskrona samt bland dem upprätthålla ordning och disciplin, nödigt vore, alt detta fängelse försåges ej allenast med tillräckligt antal ändamålsenligt inrättade celler för verkställande af disciplinära bestraffningar och till förvarande af sådana fångar, hvilkas opålitliga förhållande gjorde deras afskiljande från öfrige fångarne under längre tid nödvändigt, utan äfven en under fängelse-direktören ställd bevakningsbefälhafvare och i förhållande till den större fångpersonalen nödig tillökning i den inre bevakningen — under åberopande af dessa förhållanden och på i öfrigt anförda skäl, till E. K.
Majit öfverlemnat upprättade ritningar och kostnadsförslag dels för inredande af 30 celler och 2:ne vaktrum, dels ock för uppförande af en nybyggnad (ill beredande af passande Expeditions-Utskottets
Skrifvelse N:0 41.
71 bostad åt fängelsets
Direktör och en del af valubetjeningen, samt i underdånighet anhållit att de för ifrågavarande byggnadsföretag erforderliga belopp, som uti de af Styrelsens byggnadskonlor uppgjorda kostnadsförslag beräknats alt uppgå för cellbyggnaden till 30,000 och för bostadsbyggnaden till 20,000 R:dr, eller tillsammans 50,000 R:dr R:mt, mätte, så snart ske kunde, varda till Styrelsens disposition anvisade, på det alt dessa högst magtpåliggande byggnadsföretag, som vore afsedda att lill största delen genom fångar utföras, måtte med det snaraste kunna taga sin början; — i anledning hvaraf E. K. Maj:t uti högstberörde nådiga Proposition föreslagit Rikets Ständer, att kostnaden för omförmälda, för fångvården nödiga, byggnadsföretag måtte med de lill fångars vård och underhåll anslagne medel få bestridas.
Till hvad E, K.
Maj:t sålunda i nåder föreslagit hafva Rikets Ständer, enär berörde anslagsmedel ej lämpligen böra till bekostande af nybyggnadsarbeten användas, icke funnit skäl alt lemna bifall.
Men då angelägenheten af den ifrågaslällde utvidgningen utaf fästningsfängelset i Landskrona är genom de i E. K. Maj:ts nådiga Proposition meddelade förhållanden tillfyllest ådagalagd samt tillgång för dertill erforderlige kostnader således bör på annat sätt beredas, hafva Rikets Ständer, till bestridande af kostnaderne för omförmälda byggnadsföretag, beviljat ett anslag af 50,000 R:dr R:mt att frän Rikets Ständers Riksgälds-kontor utgå på sätt E. K. Maj-.t kan finna lämpligt föreskrifva.
Med underdånig anmälan häraf framhärda Rikets Ständer etc.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 10 Mars 1860.
Prcste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 10 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, om uppTiäfvande af 7 Kap. Byggninga-balken.
(Lag- och Ekon.-Ulsk:s Betänkande N:o 5.) S. A. K.
Under förmälan hurusom erfarenheten visat, att humleodling numera ej voro lönande, har framställning hos Rikets Ständer blifvit gjord, det allmänna lagens stad - 72 Expeditions-Utsloltels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 42. gande i 7 kap.
Byggninga-balken, enligt hvilket hemmansegare vore vid ansvar ålagdt att hålla humlegård måtte varda upphäfdt, så alt dylik odling komme att på hvars och ens godtfinnande bero; Och enär berörde lagrum innefattar ett band på den genom Kongl.
Förordningen den 21 Februari 1789 jordegare tillerkända fria dispositionsrätt öfver jordegendomen samt tillämpningen af ifrågavarande lagstadgande jemväl i afseende på kronohemman längesedan kommit ur bruk, hafva Rikets Ständer för sin del heslulit utfärdande af en författning, hvarigenom förklaras, alt 7 kap.
Byggningabalken upphört att vara gällande; med anmälan hvarom Rikets Ständer framhärda etc.
Slockholm den 10 Mars 1860. rt:o 49.
Preste-Ståndet den 10 — — Borgare-Ståndet den 10 — — Bonde-Ståndet den 10 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Bankens deltagande i ett utländskt lån.