Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men gemenligen gär sä till, att innan M meddellös sökande till Upbörds - Sytzla ernär be» fordran, ädrager han sig en ffuld , som när försallotiden inträffar, ef sä lätt kari betalas., Behofwet nödgar honom att tänka pä hwad utwägar som hälst, och hwad lättare, än akt tillgripa detz om händer haf, wande Den 6 September. 2ZZ svande Upbörd, om dct kan aflöpa utan cn prompt beifran, hwartill nödwändigt fordras, att g^ra de contrvllerande sig förbundne, som ej utan en ny omkostnad aflöper. vese äter täta sig äfwen lätt öfwertala, att härmed se genom finger, i förlitan pä den säkerhet, som finnes hos hans Löftesmän, hwilka, enligt deras ingängne owilkorliga borgen, skola betala hwad Upbördsman tvid redogörelsen ej förmär äterbära.
Änskönt strängeligen sbrbudit, börjar man plästra och betäcka förflutna ärets brist med följande ärcts Upbördsmedel och fortfar dermed: men wid fortsättningen af denne emellan Upbördsman och hans Controllcurer ingängne obehörige conriivcm^s, händer gemenligen Upbördsmannen antingen af en mindre agtsam hushållning eller tillställte händelser, att ingen förminskning i skulden winncs, utan snarare är efter annat ökas och förswäras; hwartill äfwen bidrager den ytterligare ärkänsta han ärligen är nödgad wisa sina Controlleurer, och enär dermed omsider sä widt kommit, att utgängcn börjar wisa sig wädelig, äro de Contrvllerande redan sä längk inledde i äfwentyret, att de, af fruktan alt röja sm egen medbrottslighet, icke wäga för Befallningshafwandcn, som är deras förman , yppa tillständet, utan uppehälle» saken genom nägra swaga ätgärdcr, medelst ä« talan af cn och annan Upbördsmanncus uteblefne skyldighet och redogörelse, för att, när sä omtränger» kunna hämta nägot skäl till deras urskuldande frän mcdwetande, hwarpä answar kunde följa, och att genom de ätgärdcr Bcfallningshafwanden pä slike anledningar widtagit, winna hans gemensamma bearbetande till eget och deras förswar.
Upbördsmannen äter, som fruktar att af dctze de Controllerandcs rörelser omsider warda uptäckt och angripen, blifwer äfwen omtänkt om sin räddning; och, säsom yttersta utwä gen - LZ4 Den 6 September. gen för sin personliga säkerhet och framtida bärgning , widtager dcn utwägen, att försälja sin Egenbom och flnteligcn tillgripa alt hivad han af Upbördcrnc kan äkkomma samt sig pä flykten begikwer; ^lroensom hända kan, att en Upbördsman efter en pi lika sätt sbrdswad mängärig trolös Upbördsförwaltning, genom döden afgär, utan att efter sig lemna nägre odisponcrade tillgängar af wärdc.
De vlyckeligc Cautionistrrne, som ingen drl äga i fbrbrptelscn, skola dä med sin Egendom ärsätta Balancen, sä längt de förmä, och oaktadt de endast trädt i borgen för Uobbrdsmanncns förgörelse, se sig twungna att äfwen betala dcn förlust Control» seurernc genom försummade och uragtlätne ätgärdek wällat; hwilkct dock strider emot Lagens stadgande i allmänhet: att hwar bör sin sak ensam böta och ef annars lott förwerka.
Ocksä händer ef sällan, att ben tillgäng man hoS Eautionistcrne sä säkert päräknat, genom tiden försw-nner.
Men till och med minnet af besse oredor skulle kunna utplänaS, och gansta fä tillfälligheter gifivas för Balanccrs timande, om för en hufwud-rcgcl antagcS, att den eller de Tjenstemän, pä hwilka Controllen ankommer och sin pligt äsidosatt, näst Upbbrdsmanncn ställa» i answar för MedkenS säkra förwaltning, och i fölgd deraf stadgat blefwe, att de tvid minsta afwikclse frän sine skyldigheters iagttagande skulle anses förwundne att icke allenast med sia egendom, sä längt den räcker, ersätta hwad hos ben brottsliga Upbördsman i tillgäng bruste, utan ock förklaras sine tjenster för alltid förlustigc och det utan hopp att tjenste» äterfä eller att widare brukas i nägon sädan syssla , som vpbördSanswar ätföljer: 3 följd deraf borde Den 6 September.
2ZZ dorde ock UpbördS-Cautionisterne för deras borgen icke beswäras af annat eller mera, än hwad af Balancen ätcrstär, sedan bade UpbbrdsmanncnS och Conkrollcu» rernaS tillgängar, sä långt de fbrslä, i mät gätt, och hwad däraf möjeligen indrlfwas kunnat blifwit af» räknat: de fä händelser endast undantagne, om genom Eldswädvr eller andre kimande olyckor, Kronans och Allmänna medel förloras, som af de Controlle» rande e) kunnat förutses och fdrekommas och dem förthy icke till answar binda, i hwilka fall endast Eau» tionisterne träda i betalning näst Uobördsman.
Men innan derom ransaka» och dömt blifwit, bör lika som tvid alla andra tillfällen, sä snart Balance yppas, bäde de Eontrollerandcs och Eautionisterncs Egendom med semester beläggas och ej lisgifwas, innan i hus» wudmälct flutekigen dömt blifwit och Utflaget laga kraft vunnit.
Med wördsam hemställan till Högloft.
Ridder» skåpets och AdelnS samt öfrige Rcspcctive Med-StändenS uplyste godtfinnande, hwad i detta granlaga och Rikswärdande ämne widtagas mäz torde Högwälborne Herr Grefven och Landt-Marskalken samt Högloft.
Riddcrskapct och Adeln gunstigt tillstädja , att Högloft.
Lag - Utskottet mä fä tillfälle sig häröfwer yttra.
Stock» holm den 6 September 1809. k. O. ksknebgelm.
Remitterades till Lag»Utskottet.
Herr Grefven vrh Landt,Mar» skakken tillkännagaf, att Herr kemerLöifi, Larl, hade 2g6 Den 6 September. hade afsagt sig att wara Ledamot i Riddarehus-Utskoktet, hwarföre han anmodade Herrar Elcetorcrne af andra Classen, att innan nästa Isienum upfylla det, ta lediga rum.
Herr d^oräenstvlpe, ^enöars, erindrade, att cn §. i Regerings-Formen förcffrcfwe en wiss tid för Riksdagens längd, och att denna tid skulle räknas ifrän den dag Kongl. Maj:t till Riksens Ständer drwerlcmnar sin Proposition rörande Stats-» Wcrket.
Under denna Riksdag hade flera uplysningar öfwer detta ämne pä olika tider blifwit till Riksens Ständer aflcmnade.
Som Wi ej frän Statsutskottet derom fäkt nägon uplysning, wore det Herr d§or<Zen8toIpe8 önskan, att man hos Hans Kongl. Maj:t skulle i underdänighet anhälla om uplysning, jfrän hwilkcn dag man egcntcligen skall räkna Riksdagens början, dels pä det man derefter mä kunna indela RiksdagSgdromälm, dels pä det icke ätskilliga af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, som tro Riksdagen räcka längre än ben wcrkckigcn torde göra, altför tidigt mätte resa dcrifrän.
Grefwe volina, /euZuli, confsrmrrade flg med Herr I^oräMliolpL.
Herr Kilverstolpe, kreZric.
Den Kongl. Majus proposition rörande Stats - Merkel, ifrän hwars aflcmnande Riksdagens början enligt Re-» gerings-Formcn beräknas , ankom till Stats - Utskottet ben utte Julsi.
Om Riksdagen antagcs till z mäuader räcker dm sälcdes till m början till dm litte October. ^ Hans Den 6 September.
LZ7 Hans Excellence Herr Grefwe Anut!, instämde i denna Herr Ljlversiolxe» upgift.
Herr Grefwcn och Landt-Marsk alken.
När förhållandet sälunda af Stake - Utskottets Herrar Ledamöter upgifwcS, lärer ej nägon widare fbrfrägan hos Kongl. M.ij:t bchöfwas.
Det är ock ben allmänna lankan, att Riksdagens begynnelse jfrän den ii Julli bör räknas och säledcS betz ordinaira termin wara slutad ben ii Octobcr.
Herr ksioräenktolpe, ^nöor8.
E» kryckt handling är likwäl utkommen och ibland Riksens Ständer utdelad, daterad den y Junii.
Jag befarar att deraf nägon oreda kunde upkomma och Riksdagstiden oförmärkt förflyta.
Herr ? r i n t 2 k k ö 1 Z, knul, yttrade sig kika med Herr Isiordanltoips.
Grefwe körner, (läran.
Oek är ganska rätt, att en handling kallad Konungens proposition rörande Stats - werkct, daterad ben yrde Junii utkommit: men den innchäiler intet annat äa en berättelse om Stats - wcrkets tilständ.
Den egenkeliga Konungens proposilion, hwarj han upger Statens behof och föresiär hwad Ständcrne dertill böra bewilja, ankom deremot ej förr än den ii Julli; och dct är ifrän denna sednares. aflcmnande till Riksens Ständer eller deras Stats-Utskott, som Regeringsformen fbrestrifwcr, att Riksdagens början skall beräknas.
Härefter ätskiljdes
Riddcrskapet och Adeln kl, 8 om aftonen.
In sisiem ?rotoco!1i 6.
Lillvsrstolps. 2Z3 Den ii September.
Mändagen den l i September. plenum klockan 12 förmiddagen.
Föredrogs följande Kongl. Majits Näbiga Proposition till Riksens Stander, angäende afgifterna för frankeringen af Utrikes ärende bref. Giswen Stockholms Slott ben 6 September rzvy.
Hos Kongl. Majit har de§ öfwer-Post.
Oires Nott i underdänighet anmält, akt sedan i följd af en ConventioN, som General-Adjutanten, ökwerstcn och Commendeurcn af Svärds - Orden von Ln^elbrecklen den 20 sistledne Julli afsintat med Fransia Bes fälhaswaren i Stralsund General-Majoren Oan6r-»s, Swcnsia Utrikes Posten tills widare komme att öfwer Stralsund till Hamburg fortställas, hade för dt med samma Post hittils afgängnc bref postporto blifwit be» räknad och wid Sorensia Post - Conkoiren upburen ens ligt här gällande författningar, sä att jemte den tvan» liga porton till Hamburg äfwcn derutöfwer blifwit ers lagt hwad till brefvens ytterligare franquerande fordrats, enligt den Taxa, som Kongl. Majit den 20 Maji I7gl i näder fastställa, öfwer - Post »vircttios nen hade likwäl anscdt sig böra i underdänighct ann>ärka, att denna Taxa hwilkcN wor grundad pä dt Författningar, som ä utrikes orter wörö gällande pä ben tid, dä bett Utgafs, kunde nu mera icke
Utan förlust för Swcnsia Post-werkct tillämpas, emedan efter de underrättelser öfversten von iu,Zei kreckler, meddelat öfwrr-PoftsDirettiomn, hafva under den tid post gäno - Den 11 September.
L59 gängm emellan Swerige och Hamburg warit afbruten sä wäl frankeringS - orterric blifwik förändrade, som Utrikes postporton till betz belopp och progressiva beräknande förhöjd wida bswcr 1791 ärs Taxa, pä sätt en af Afwcrsten insänd och härhos i afskrift bifogad Tariff utwisar; i anledning af hwilkct förhällandc och för att freda Post - werkct ifrän widare förluster, iöf» wer-Post-Vireclionen funnit sig böra underdänigst hemställa, det mätte icke allenast fiankeringen fbr de frän Swensta Post-Contoiren Utrikes gäcnde bref hädanefter fä upbäras till det belopp, som bcrbrde Tariff uptager, utan äfwcn att samma belopp, som ä nämnde Tariff utfbres i Pommcrst mynt, mätte i stället fä upbäraS i Swenstt Banco, hwarigenom ej mindre Kronan kunde winna nägon ersättning fdr en i närmawarande tid updrifwcn wäpelr cours» än mera stynds samhet och redighet ivid upbdrden hos Post-Zörwaltarnr winna-.
Majit har funnit, att de 1 fräga warandt frankcrings - afgifternc wäl icke Utgjorde nägon Inkomst för Swensta Postwerket, utan endast en ersättning för de utgifter till brefwens fortstaffande L Utrike- orter, om hwar- betalning det besörjer; men dä en förhöjning i dessa afgiftcr stulle kunna fä anseendet af en förhöjning i Postmedlen, hwarom Riksens Ständer enligt 60 § i Regerings-Formen af den 6 ststledne Juni! äga att förordna, bar Kongl. Majit anscdt tjcnligt, att öfwer den utaf Effwer-Post-Direktionen i underdånighet gjorde anmälan, innan Kongl. Maj:» sttt höga beslut derom fattade, i näder höra Riksens Ständer, hwilka lära genom ett styndsamt fwar pä benna Kongl. Maj:tS nädiga Proposition, sätta Kongl. Maj:t i tillfälle, att nu widtaga den författning till förekommande af framtida förluster fdr Post 249 Den ri September.
Post - Merkel, som öfwer - Post - Direktionen I unberdänigyet föreslagit, och att äfwcn framdeles, i fall nägon förändring i Utländska Post - Författningarna gjorde det nödigt, derefter bestämma de afgifter, som för bress frankenng ä Utrikes orter borde till Swensta Postwerkcls ersättning betalas. Kongl. Maj:k förblifwcr Riksens Ständer med all Kongl. Nöd och Gunst wälbewägcn. vt luxrs.
O ^ k L.. k^ans ^rirsn.
Basis efter hwilken frankeringen fär Utrikes bref inrättas i hamburg, och Medes ocksä här. ports är räknad frän Stralsund i pommerskt Mynt.
Lill Brchmen och deromkring liggande Orter, franco Erchmcn - - - » , HertigdLmet Oldenburg och Ost FieSland, fra-nco Wildcshauscn - - , - Stor-Hertigdömct Berg, franco Hamburg » eller franco Mönster - Pvrko För ekt fi-npelt Bref, 8 k. <) 5 12 Hela Den n September.
Hela Frankrike, franco Hamburg - - s Konunga - Riket Holland, franco NicnhnuS n Spanien och Portugall, franco Dysseldorf i-; Westphalen, franco Hildesheim - - - bl8.
Men Bref lill 2>ser Ocparlcmcntet af detta Konunga - Rike franqueras till Minder - - , - -12 Sachsen, franco Hildesheim - » - 10 Deyern, franco Frankfurt - - - 14 WLrtenberg, Baden » Schweiz , Wk^jburg, Frankfurt a. m. och de Nassaniska och Primatiska Stater, franco Gicssen » - iz Alla österrikiska Stäter, franco till Gränsen 19 Alla Furstendöme» i Sachsen, Erfurt, Gotha , Hildburgshaulen, Eisenach och sä widare, franco Hildesheim - - - Alla Hanovcrska Stater, franco Hamburg s eller franco is Dannemark, franco Hamburg - - , ^ Italien, franco Fässen - - - - 21 Rphland, franco Memel - - - 20 Pohlen, franco till Polska gränsen » » iZ !dl8. porto för Bref till Roland och pohlen är beräknad efter preusiffa Tax .n. Brek till Preustska Stater och MeklcnbMg gär utan franco.
Tredje Band, N:o Zi, 32.
L42 Den ii September.
Efter den wid Hawburgsta Post,Amtet fast, ställde princip uphbjcS Porto sä snäre brelwsnS wigt Lfwerstiger 4 lod, sä att bara ett bref af 4 lod paS« scrar för simple» om det wäger H lod bctalaS 14 gäng simple porto. i lod betalas 2 gänger simple porto. i4 Z Den ri September. 243 15 lod betalas 19 sänger simple porto. 154 194 16 20 164 2o4 17 21 i?4 21L 18 22 >184 224 ly 2Z 194 2Z4 20 24 Om wigken bfwerstiger 20 lod, sä betalaS för hivarje lod dcröfwer en gäng simple porto.
Ma):ts Nädkga Proposition till Riksens Ständer, angäende dispositionen af den till Riksens Ständers Banks säkerhet fbreskrifna hälft af Tull - Inkomsten. GIfwen Stockholms Slott den 7rdc September 1809.
Dä Kongl. Majit ben 5 sistledne Julii genom en särskild Nädig Proposition underrättade Riksens Ständers Stats - Utskott om Stats» Derkcts tillständ och behof, anmärkte Kongl. Maj:t i Räder , akt StatsWcrkets tillgängar under loppet af betta är blifwit till Krigsomkostnader sä mrdtagne, att dek icke utan 244 Den 11 September.
a<t crhälla ersättning derföre kunde bestrida Lönkrgsvch andre oumbärlige utgifter fbr äret.
Hos Kongl. Maj:t har ock nu bliiwit i underbänighct anmäldt, att de ännu obetalda förskott till Fyrahundrade Tusende Riksdalers belopp, som ur Landt - Räntcrierne tagits till Krigsutgifter, sä minskat Stats - Werkcts tillgängar, att dä äfwen GeneralTull - Arrende Societetens Fullmägtige innehölle hälften af Tull - Inkomsten till följe af deras, pä Nödig befallning den 22 nästlcdne Marti! till Riksens Ständers Bank utfärdade förbindelse, Stats - Contoirct icke kunde ästadkomma medel hwarkcn till större delen af tredje Ldnings - Qvartalet, eller de flere än obetalte summor, som efter detta ärs Riks-Stat borde ulgä.
Detta ej mindre för Stats - Werkets, än ätjkilliga andra penningc-förwaltande Werks Credit ssabcliga förhällande, blifwcr i synnerhet kännbart fbr Penninge - Löntagare, hwilkas otillräckeliga Löner wid närwarande dyrhet pä de flästa nödtorftswahror, äro för dem oumbärliga, särdeles i en ärstid, dä de för den tillstundandc wintrcn mäste förse stg med flerahanda förnödenheter.
För att afhjelpa Stats-Werkcts nu warande pennsnge-bchof, har Kongl Ma):t welat i näder proponera Riksens Ständer, säsom den efter Kongl. Majtts tanka lämpeligaste utwägcn, att läta hela Tull - upbörbcn detta är lika som förut af Stats-Contoirct fä disponeras.
Dek war för att uprätthälla Riket i dcfl wäbliga belägenhet som Kongl.
Maj:k, i saknad af all annan tillgäng till erforderliga medel, nödgades anl». »a Den 11 September. 24Z ka Banken om biträde, till desi Rikets dä redan sammankallade Ständer hunne samlas, och kunde utse me» del till älcrbctalande af de summor Banken skulle förskjuta.
Hwarkcn kunde Kongl.
Maj:t dcrwld i väder äska af Banken, eller Banken meddela detta biträde, utan sädan säkerhet som Banco - Fullmäktige kunde godkänna; och ehuru Kongl. Ma):t förutsäg och i näder förklarade, att Stats-Verket omöjeligen kunde bestrida desi cnskilta utgifter, om den ät Banken säsom säkerhet erbudnc halfwa Tull-inkomsten StatSWcrket fränginge, upstod bock hos Kongl. Maj:t sä mycket mindre nägon twckan att lemna denna säkerhet, som Riket i annat fall icke kunnat frälsas, eller Rik, sens Ständer ivid deras sammankomst bereda betz rädd, ning.
Detta ändamäl är minnet, och Riksens
Stän» der hafwa ägt rädrum, att taga den kännedom om Rikets werkcliga tillständ, som sä snart en önskad fred äterwinves och alla ditintills nödiga Läne - biträden kun, na uphöra, sätter dem i tilfälle, att med säkerhet bestämma hivad till Rikets framtida sjelfbeständ erfor, dräs och hwilka utwägar dertill blifwa de tjenlrgaste.
Ibland föremälen derwid mäste hivad till StatsWerkets uprätthällande tarfwas, komma att utgöra en hufwudsakelig del.
Dock som de författningar Riksens
Ständer härom widtaga egenteligen lära beräknas för den tilkommanbe tiden och sannolikt icke förr, än nästa är gä i »verkställighet, men Stats - Verket nu är och för äterstoden af detta är skulle förblifwa i stor förlägenhet samt eftertänkeliga följder bereda-, derest inkomstcrne, sädana som be uti innewarande ärs RiksStat päräknas, icke finge odelade till Stats - Verketbehof anwändaS, sä gör Kongl. Maj:t sig fbrwMd, atk 246 Den 11 September. att Riksens Ständer finna angelägit, att tell hwad Kongl. Maj:t nu angående Stats ' Conkoirrts disposition af hela Tull - upbörden i näder proponerat, lemna rtt skyndsamt bifall.
Kongl Maj:t förblifwer Riksens Ständer med all Kongl, näd och ynnest wälbewägcn.
Ht supra. e /e k l..
Istgns ^ärtg.
/ Remitterades till Banco - och Stats - Utskottm med anmodan att skyndesamt med sine utlätandcn inkomma.
Ma):ts Näbiga Proposition till Riksens Ständer angäende ätskilliga af Allmänna Magazins-Directionen upgifne behof och omständigheter m. m. Gifwen Stockholms Slott dm 7 September 1809.
Uti en till Riksens Ständers Stats - Utskott ken 5 sistlednc Julli afgifwcn nädig proposition har Kongl. Ma):t förklarat sig anse det wara af mycken wigt, att Allmänna Magajins, Inrättningen, om hwars tilständ Kongl.
Maj:t wille meddela Utskottet fullständig kännedom, sedan Oircctionen öfwer denna inrättning med undrrdänig berättelse derom inkommit, äterfinge af betz till Lrigsbehof medtagne fond hwad till äter-utöfning af betz angelägna befattning erfordrades - Den il September.
L47 drabes-
En sädan berättelse ätföljd af uplysande tt« ^uidationer, fbrtekningar och calcula, har Oirectivnerr nu till Kongl. Maj:t i underdånighet ingifwit, och läter Kongl.
Ma):t densamma till Stats-Utskottet i näder aflemna.
Derigenom lärer Stats - Utskottet komma k tillfälle att prbfwa, och för Riksens Ständer utreda, de fbrhällandcn pä hwilka de kunna grunda beräkningen af en fortfarande allmän Magajins - inrättnings gagnelighet.
Majit finner fia emedlertid bbra underrätta Riksens Ständer om ätskillig
Utaf allmänna M gajins - Oirectionen i underdånighet anmälda tillfälliga omständighcte', hwilka fordra skpndesamma anstalter, dem Oirectionen likwäl i underdänighct fbrmälk stg icke kunna widtaga och behörigen utföra sä framt den icke blifwer med bertill nödige medel försedd, genom afbetalningar ä dest till KrigSbehofwen gjorda fbrsträckningar, hwilka wid ststledne Junii Mänads utgäng efter
Direktionens upgift stege till en million etk hundrade scxliottusende Riksdaler Banco Specie.
Den 5 Juli f. m. 301 larne beträffar, att hvad som till och med knappast kan praesleras inom den ena delen af provinsen, det utgör mången gång en hufvudpersedel inom den andra.
När man icke upgifvit hvilka dessa småpersedlar åro, och icke på dem upställt någon definition, hvilket icke heller kan ske förr, än speciella undersökningar egt rum inom samma provins, och man från Landshrne erhållit upgifter på alla inom deras respektive län, befintlige serskilda förhållanden, så strider det, enl. min tanka, emot både klokhet och god ordning vid ärendens behandling att nu afgöra, det de s. k. småpersedlarne skola indragas.
Det har i fordna tider städse varit brukligt, och önskligt vore att man icke allt för ofta frånginge detta bruk, att först med sorgfällighet utreda en sak och sedan ingå i speciel pröfning af densamma.
Så handlar domaren när han fattar ett beslut, och så böra väl också statsmakterna gå tillväga.
Är det då icke en dem åliggande helig pligt att låta först utreda alla förhållanden, i afseende på den sak, hvarom nu är fråga så att represenlantcrne inom de serskilda Stånden'må blifva i tillfälle att se huru bon kommer, att, bringad till verkställighet, sig gestalta, och icke nödsakas att gå tillväga på höft, för alt slutligen stranda mot svårigheter som befinnas oöfvervinneliga, såsom händelsen varit med Ständernas, vid sisth riksdag, i följd af K. M:s nåd. propos., fattade beslut, ang:de inlösen af kalkveden på Gottland, hvilken fråga numera förfallit, sedan om den mycket varit tvistadt, och binga tal blifvit hällne om den stora nyttan och angelägenheten af att en sådan inlösen tillvägabringa.
Vi silla icke här, Mine Hrr, såsom represenlanter, för alt a priori och efter allmänna grundsatser besluta i nägou fråga, utan det är vår plikt alt, efter erhållen utredning af hvarje fråga, med sakkännedom fälla de omdömen, sorn just denna utredning kan föranleda, och så länge icke en sådan utredning finnes i hvarje sak, sä är det också representationens både rättighet och plikt att säga:
Saken är icke så utredd, att vi kunna om densamma fälla omdöme; vi begära att den måtte försättas i sådant skick, att den med fullständighet må kunna behandlas.
Så har också representationen icke blott under denna, ulan äfven under föreg:de riksdagar gått tillväga.
Hvarföre är man så angelägen att tillvägabringa ett beslut, som innefattar bestämmandet af en grundsats, innan man annik vet om en sådan grundsats låter i verkligheten sig tillämpa?
Om jag äfven antager att Baken kan genomföras, alt flen är af eli så stor vigt som man föregifver och alt *det år så nödvändigt att nu fatta ett beslut i densamma, så återstår ändå alltid den frågan: är det klokt att förvandla dessa småpersedlar till fri peiiningeränla, äfven om, såsom StatsOtisk.-tillstyrkt, beslutet derom kommer att innefatta, det penningarne skola utgå éfter 1830 års myntfot.
Jag har i det föregide anmärkt, alt om äfven denna myntfot kommer att för all framtid blifva gällande, så katt varans värde det oaktadt undergå betydlig förändring.
Hvarföre skall man då, när likväl dessa småpersedlar, efter upgjord kalkyl, upgå till icke mindre än 144,000 r:dr, ovillkorligen binda sig vid en penninge-skatt, som för alltid är bestämd.
Är det omöjligt att utfinna ett annat medel för att, på ett, för Staten så väl som för ränte - 302 Den 5 Juli f. m. gifvaren tillfredsställande sätt, lösa denna fråga?
Jag hemställer till de värde
Hrr ledamöter af StatsUtsk., som äro tillstädes, om det icke vore lika ändamålsenligt, men tillika ledande till den af mig åsyftade säkerheten, så att hvarken Staten eller den enskilde må komma att förnärmas, om t. ex., med afseende å den af just dessa
Hrr åberopade omständigheten, att markegångsvärdet å småpersedlarne sällan variera, förklarade, att någon förändrad bestämmelse af detta värde icke skulle ega rum oftare än hvart 20:de år.
Då blefve ett och samma pris gällande under 2:ne decennier, och det stora besvär, som kontrollerandet af Häradsskrifvarens skatteuträkning påstås medföra för den enskilde skulle då ej heller oftare än hvart 20:de år ifrågakomma, hvilket besvär väl icke kan sägas vara af betydenhet.
Den fördelen vunnes härigenom, att, i händelse under 2: ne decennier sådana omständigheter skulle inträffa, hvarigenom priset på småpersedlarne höjdes, Staten då kunde komma i åtnjutande af denna förhöjning under andra påföljande 20 år, likasom den enskilde egde en laglig rättighet att, i händelse prisen sänktes, under de påföljande 20 åren, få tillgodonjuta denna prisnedsättning.
Något giltigt hinder för vidtagandet af en sådan åtgärd torde svårligen kunna upgifvas.
Men fördelen vore den, hvilken jag anser vara af största vigt, att man icke inträtt på den äfventyrliga banan att till visst penningebelopp förvandla större eller mindre del af persedelräntan, enär det endast är det första steget som kostar.
Har man väl tagit det, så blir svårigheten mindre att gå vidare ända lills det mål uphunnils, dit man önskar komma.