Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men en del talare hafva yttrat den tankan, att då vi hafva ett af en Komité ularbetadt katekes-förslag, som ännu icke blifvit af PresteStits pastoral-afdelning granskudt, så vore något behof af ännu ytterligare ett nytt förslag icke för handen.
Månne då det nya katekes-förslaget verkligen innebär, hvad man önskar?
Jag vill derpå blott svara: att detta förslag, i likhet med den gamla katekesen, är upstäldt i frågor och svar.
Detta torde vara tillräckligt uplysande; ty så länge denna upställning qvarstår, befinner man sig på samma punkt som förut.
Vissa egna svagheter, som 572 I)on 18 Februari e. m. vidlåda menniakonaturen, skola alltid verka derhän, att lärarens till en början lifvade krafter så småningom slappas, om ej undervisningssättet tager hans fulla sjelfverksamhet i anspråk.
Då lärarens fråga och lärjungens svar aro bestämdt gifna, inträffar också ett sådant förhållande säkrast.
Så har äfven gått med katekesundervisningen i vårt land.
Det är således just det framställningssätt, katekesen har, som man klandrar, och deruti ligger hufvudoisaken för våra bemödanden att få ett annat förslag.
Om man kunde påräkna skickliga lärare öfverallt, hvilka besutto sitt kalls erforderliga förmåga och andliga lyftning, då skulle knappast ens någon lärobok behöfvas; ty sådana lärare kunna, oberoende deraf, med full kraft upfylla sitt kalls fordringar.
fjpo
Den ii Juli J. m. bränvinsconsumtion, kommer, enligt Utskottets pluralitet, att i stället betala 5 sk. på hvar R;d. som i Bevillning utgår:
Om nu en sadan ä^er 100 R: 1.
Bevillning, blir dess ... . afgift för Bränvinsconsumlionen 10 R:d.
SO sk. och således g R:d. 20 sk. iner än som förra consumtionsafgiftens belopp: Skulle nu Tullersättningen, såsom Hedervärda BondeStåndet i fråga ställt, äfven utgöras efter enahanda grund, och en tillökning derigenom uppkomma med 4 sk. å hvar Bevilljiings-R:d. , så okas derigenom en utgift af 8 R:d. 16 sk., hvilken likaledes blifver ♦ida mer tryckande än det sätt hvarefter Tullersättningen förut utgått: och detta visar ögonskenligen, att om den på personalen ålagda Tullersättningen kommer att undergå ändring, måste äfven, i relatift förhållande, afgiften för Bränvinsconsumtioaien förändras , på ett sådant sätt att den faller på consumenten och icke , genom sättet *tt den utgöra, blir att anse för en afgift af förmögenhet.
Herr Ber glimån, Ambrosius Magnus., anhöll att följande anförande skulle, i fall af återremiss , få åtfölja de öfriga Herrar Ledamöters : Ödmjukt Anförande:
För att ej upprepa hvad flere värda ledamöter anmärkt vid Be villningstJt&kot* Den 11 Juli f. nt, tets Betänkande, om Allmänna Beviilningen, vill jag, för min del, endast väcka uppmärksamhet å hvad i tryckta exemplaret, anföres: att med anledning af förd klagan öfver DebetSedlarnes multiplicerande utöfver verkliga behof vet>, Utskottet inskränkt deras antal inom hvad det samma brafver, har, så väl för att ersätta den härigenom mindskade inkomst för Häradsskrifvare, m. m.
Den åberopade klagan har visserligen ej haft afseende på de igenom 1812 års BevillningsFörordning tillkomna DebetSedlar, utan blifvit föranledd åf dessas mångdubblande, hvarigenom vinningslystne Häradsskrifvare i inånga Län prejat skattdragarne.
Att nu af Statens medel gifva ersättning för en olaglig inkomst
(Jag vill ej benämna den som den förtjenar), är helt säkert icke Utskottets tanka; utan lärer afseendec vara å de år 1812 utsatta flera men nu förrnindskade DebetSedlar
— Synes ej någon ersättning böra äga rum, så vida man icke vill antaga, hvad som ej är länkbart, att antalet af DebetSedlarne ökades år 1812, för att öka HäradsSkrifvarhes inkomster.
En Häradsskrifvare har visst icke stor lön; men den är vanligen indelat, och lika med en SubalternOfncers eller StabsCapitaines: och om desse ej hafva så träget arbete med Räknande och Skrifvande som HäradsSkrifvarne, hafva de dock foaånga flera utgifter i Tjensten: och enär IV?i ii Juli fni, ingen fråga blifvit väckt om löntillökning för dessa Officerare, vet ja" «j hvarför HäradsSkrifvarne skulle få en sådan.
För deni som hafva coritanta löner blir nu en tillökning anslagen, likasom för andrå penninglöntagare.
Jag får alltså, för min del, protestera emot den föreslagna inhållningen a£ en procent af Länens Bevillningssumma, tili ersättning för HäradsSkrifvarne och FröfningsCommitteernas Ledamöters underhåll, tunnandes detta sednare bestridas af da medel som dertill förut blifvit anordnade.
Herr Mannerstrwi, Johan:
Då Bevillningsutskottets förslag blifvit återremitteradt, utber jag mig att få nämna de erinringar, hvilka, vid en hastig öfversigt af några få momenter uti samma förslag , synts mig förtjena att framställas:
Utskottet har nedsatt Bevillningen för Embetsman i procent, men bibehållit den grogression eller skiljaktighet uti procenten imellan större och mindre löner, hvilken förut ägt ruin.
— Jag bör härvid fästa Höglofl.
Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå att i allmänhet penninglöntagare, hvilka hafva öfver 600 och 1,200 R:d, i anseende till sin ställning ofta kunna anses sämre lönade än de som hafva under 6oo R:d.; och att detta äfven gäller om högre Embetsman i Staten, hvilka hafva de stör - Den II Juli. f. TO. 60g sta penninglöner.
Otvifvelaktigt är det esa orättvisa att någön Bevillning afdrages pä löner, hvilkas otillräcklighet eller knapphet är allmänt erkänd, men om någon Bevillning skall erläggas, medgifver jag att l procent är det rnindsta belopp som bör komma i fråga.
På ofvannämnda grund bör likväl icke mer ani procent erläggas af alla löner.
Af Bevillningsutskottets förslag till afgifter på synbar- förmögenhet eller inkomst, hvilken är beräknad till lika praxin för alla både större och mindre £- "endomar, hämtar jag äfven skäl till den« na tanka, heldst
Utskottet afskafFat den progressiva afgiften sorn år 1812 fastställdes.
Dessutom är det nu så mycket mindre skäl att ålägga de penninglöntagare, hvilka hafva öfver 600 R:d. lön, högre Bevillning än 1 procent, sorn de vid den lönförhöjning som StatsUtskottet föreslagit fått en ganska ringa tillökning, för de större lönerna endast 20, 15 och 10 procent sig tillagda.
Jag yrkar på dessa skäl, enliga med de grunder sorn Utskottets pluralitet antagit, att Bevillning på alla penninglöner må till 1 procent nedsättas.
Den summa som härigenom afgår är i förhållande till det hela obetydlig och kan så mycket heldre afgå, som Bevillningssumman tål nundskuing; likväl finnas uti Förslaget Artiklar som kunde till ersättning höjas, och ibland dem den utsatta Micitniafgiften för Grosshandlare.
— Den Déit 11 Juli f. m. är t. ex. i Stockholm och Götheborg bestämd endast till 30 R:d.
Den som har så liten rörelse och ett så obetydligt Capital, att han icke kan erlägga högre Bevillning, än nämnda summa, hör icke blifva Grosshandlare i dessa städer.
Han kan dä heldre qvarblifva på Contoir, hvilket också bäst instämmer med den hos Näringsidkande klasserna i städerna rådande tanka, att man icke för tidigt bör på egen hand börja rörelse, innan både kunskaper, Capital och credit dertill berättiga.
Detta skäl är, må bända, mest gällande i fråga om Grosshandel; således'; tillstyrker jag att Minimiafgiften för Grosshandlare i Stockholm och Götheborg må till 100 R:d. och deröfver utsättas, och i förhållande derefter i de andra Städerna der sådana Handlande finnas.
För att styrka denna tanka, och för att visa huru ringa förenämnda Bevillning är i förhållande till den för åtskilliga andra föreslagna, vill jag endast nämna att en Acteur, Danseur eller Musikant är i lägsta graden taxerad till 25 R:d.
Dessa personer kunna uti vårt land sällan erhålla högre lön och inkomster än som nödvändigt fordras för att anskaffa dem som äro öfver medelmåttan , och afdraget på dessa inkomster är derföre känbart.
För Artister är lägsta afgiften utsatt till 50 R:d.
Stora Artister äro sällsynta i vårt likasom uti al* Den 11 Juli /, w. la länder, och Staten gör en ringa ujfpoff. ring då den för dem mindskar afgiften eller alldeles befriar dem derifrån.
Likamycket som jag derföre linner skäl att afgiftema höjas lör en klass af Näringsidkare hvilka af författningar och conjuncturer Varit och ännu äro gynnade, lika mycket anser jag billigheten fordra att Konstsnillet icke högt beskattas uti ett land sorn endast medelmåttigt kan uppmuntra det.
En mera hufvudsaklig anmärkning torde jag sluteligeu få underställa Ridderskapet och Adeln, den nämligen om Sammansättningen af TaxeringsCommittéerna i Städerna.
I Stockholm t. ex. skulle den , enligt förslaget, bestå af 6 Ledamöter af Adeln, 6 af PrestStåndet, 12 ofrälse Ståndspersoner och 48 Borgare; Således skulle de sistnämnde utgöra ett dubbelt antal emot de 3:ne förutnämnda klasserna.
Jag behöfver endast nämna detta förhållande för att visa orimligheten deraf att dessa Taxeringscommitteer sålunda varit sammansatta.
Så länge Ledamöter Ståndsvis ditväljas, bör lika litet denna skilnad i antal vara i städerna som på landet:
Uti Hera Taxeringsdistricter på landet linnas blott några få Adelsmän och ofrälse ståndspersoner, likasom endast få Prester uti alla districts äro :
Bönder äga således större delen af Hemman och förmögenheten inom 6oS Ben n Juli /. ni. dessa orter, och efter sammn grundsats, som är anta gen för städerna , skulle d<- således ha ett vida större antal af Ledamöter i Taxeringscommitteen än de öfriga Stånden, hvil* ket de likväl lika litet torde yrka , sora det skulle medgifvas.
Uti Stockholm utgör dessutom Adeln och ofrälse Ståndspersoner ett så stort antal, att de visserligen böra i étt större förhållande emot Borgare, än fö* reslagetär, der taxeras.
Jag tillstyrker derför att Borgerskapets Ledamöter i Taxe* ringsCommitteén i Stockholm må mindsE nedsätta» till hälften, eller ock de andra Ståndens Ledamöter ökas i samma förhål* lande.
Denna anmärkning gäller äfven, fast med skiljaktighet i antal, för de öfriga Städerna.
Grefve Mörner,'Carl Stellan:
Det har ej varit oväntadt att anmärkningar skulle göras mot det Bevillningsproject Bevillningsutskottet till Riksens Höglofl.
Ständers pröfning haft äran inlemna.
Sådant ligger i sakens natur: synnerligast då flera förslag i denna fråga inkommit, och hvilka väckt någon uppmärksamhet.
Troligen skulle under hvilken period som heldst ett Bevillningsförslag, uppgjordt af de mest erfarna och upplysta män, undergå ett lika öde.
BevillningsUtskottet har iinellertid endast varit lifvadt af den känslan , till att samvetsgrant följa öfvertygeisen, att uppfylla Den il Juli /. ttt.
607 sina pligter mot Fäderneslandet, och söka till att kunna svara emot det förtroende, som Riksens Ständer behagat lemna åt dess Ledamöter.
BevillningsUtskottet har derjemte sökt noga följa 2 grundsatser, nämligen: först att uppgöra förslaget på sådana grunder att Staten kan påräkna en säker inkomst; sedermera att, i det möjligaste, på rättvisa och billighet dela Beskattningssumman medborgare imellan.
Och jag tror att, så vida Riksens Ständers Majoritet gillar förslaget, skall en kommande tid rättvisa Utskottets åtgärder.
För min enskilda del har jag till det mesta varit ense med de af Utskottet tagna beslut; det vore, kanske, således med min skyldighet förenadt att upptaga och besvara hvarje anmärkning; men, då jag icke tror att min vederläggning kan verka på andras och upplystares öfvertygelse, skulle en lång disscussion icke leda tili något synnerligt ändamål, utan blott mindre nödigt upptaga Ridderskapets och Adelns dyrbara tid.
Jag hemställer fördenskull ödmjukeligen om ej anmärkningarne nu böra återremitteras till Utskottet, för att der ytterligare undergå den handläggning Riksdagsordningen föreskrifver.
Hufvudandamålet till återremissen af Bevillningsutskottets Betänkande torde vara erhållande af en Sann värdering å Landtegendomar J 6«8 Den ii Juli f. m. hvarföre jag får anhålla att Ridderskapet och Adeln måtte anmoda Utskottet göra afseende på mitt värderingssätt i de d* lar det kan leda till ändamålet: hvaröfver jag hos Herr Grefven' och LandtMarskalken anhåller om proposition.
Herr Munck af Rosenschöld förklarade sig instämma med Friherre Cederström.
Herr Hammarhjelm, Carl, uppläste följande:
Vid Brukens Bevillning utbedpr mig vördsammast få göra följande anmärkning:
Som Utskottet statuerat den grund att BruksBevillningen bör erläggas efter årliga tillåtna Smidet, så torde vara nödigt stadga huru afgiften bör beräknas för sådana Bruk, der Smidesrättigheten är oinskränkt; Det torde derför vara nödigt att vid sådana Bruk stadga det årliga tillverkningen, sorn af Bruksägaren skall uppgifvas och styrkas, derstädes skall tjena till grund för Bevillningen.
I anledning af hvad öfver detta ärende blifvit anfördt, gjorde Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken proposition till åtetremiss af Betänkandet, och att de gjorda anmärkningarne måtte detsamma åtfölja.
Din 11 Juli f. m.
Herr Trafvenfelt, Carl, hade inlemnat följande
Dictamen, som upplästes, så lydande:
Ibland nyttigare Inrättningar torde man med skäl kunna räkna den ibland hufvudstadens och flere Läkare i Landsorterna ingångna förening, under namn af Svenska Läkaresällskapet, hvilket nu pä 7:de året fortfar att uppfylla sin bestämmelse, till'förmon för mensklighetea och läkare vetenskapen.
Nyttan af en sådan Förening lärer icks behöfva, inför så upplysta män, vidlyftigt ådagaläggas.
Hvar och en inser värdet af en Inrättning, som har till föremål:
Läkarevetenskapens fullkomnande, genom inbördes meddelande af kunskaper och samlad erfarenhet, samt det vänskapliga förtroendet Läkarne imellan.
Maj:t har, jemte betygande af Dess Nådiga välbehag för Sällskapets bemödanden, i nåder bevilljat Postfrihet för Sällskapets brefvexling.
För Öfrigt har Sällskapet utan något publikt understöd, hittils, endast genom Ledamöternas sammanskott, på ett sätt som visar Svenska Läknrecorpsens oegennytta och nit fur Vetenskapens befordran, hestridt d« icke obetydliga utgifterna vid Handlingars och Årsberättelsers digifvande, samlandet Ridd. o. Ad.
Prot. 77. 71». filo Den ii Juli /. m. af ett Bibliothek, utländska Journalers införeiuifvande, m. m.
Öfvertygad att Eders Excellence och Höglofi.
Ridderskapet och Adeln med välbehag anser allt som i någon mån gagnar det Allmänna, har j.ig, i egenskap af LakareSällskapets Secreterare, ansett mig pligtig göra denna anmälan, då jag nu, på Sällskapets vägnar, har den äran öfverlemna ett antal Exemplar af Berättelsen om Sällskapets Ai beten det förflutna året. / * Herr Grefven och LcindtMarskalken proponerade Ridderskapet och Adeln att, genom ProtocollsUtdrag, betyga LäkareSällskapet sin aktning öfver dess nit för Vetenskapens framsteg, och sin erkänsla för det nu gifna vedermälet af dess uppmärksamhet.
Föredrogos å nyo och biföllos följande, den ^ Juli på Bordet lagda, Betänkanden och Memorial: 1:0 Från Lagutskottet angående tillägg vid 9:de Cap. 6:te §.
Handelsbaden, i afseende på vitén vid förskrifningar. 2:0 Från StatsUtskottet angående Recognitionsskogarne.
Den 11 Juli f. m. 3:0 Från Lagutskottet, i anledning af återremissen af Utskottets Memorial om forum för mål som röra försummelse vid skjuts, väglagning och snöskottning. 4:0 Fran Lag- samt OeconomieUlskottet, angående rättelser och tillägg i Kongl. Förordningen om Stängselskyldigheten. 5:0 Från OeconomieUtskottet, angående vissa öfverklagade olägenheter för BåtsmansRothållare. 6:0 Från StatsUtskottet rörande medel till Casernbyggnad för 2:ne i Ystad förlagda Esquadroner af Mörnerska HusarRegementet.
I anledning af detta sistnämnda anförd» Herr Klinteberg, Wilhelmi I anledning a£ den i Utskottets Betänkande projecterade föreskrift för Konungens Befallningshafvande i Malmö att afgifva underrättelse om Casernbyggnadens företagande och fulländande, anser jag mig böra gifva tillkänna, att sjelfva Casernen redan är färdig och begagnas, så att endast Stallen felas; men, som kostnaden blifvit bestridd af förskjutna och lanta medel, så är ock, till gäldande deraf, det föreslagna understödet högst beli olli g t. 6iz Den ii' Juli j.jn.
Upptogs å xiyo StatsUtskottets elen n Joli på Bordet lagda Utlåtande i anledning af anmärkningar vid des«
Betänkande örn Lön för bättring för Penninglönlagande Embets- och Tjenstemän.
Herr Munck af Rosenchöld, Eherhard:
StatsUiskottet har, i sitt mi upplästa Utlåtande, upptagit {lera vid dess Betänkande gior la anmärkningar, men icke den, i min tanka, vigtigaste, som angick Lönförbättringen för den delen af Militairstaten, som har sin Ion i penningar.
Jag bär förut flera gånger yttrat mig anse oss böra vara åtmindstonc lika så angelägna om att förbättra lönernt för Militaira, som för de Civila Embetsmänneu.
Jag bar trott, att Riksens Ständer böra sj Ifve best,amma denna Lönförbättring, samt göra det på e!t xegleradt och varaktigt sätt, i sammanhang med Lönforbättringen för Civilstaten: och jag har opponerat mig emot alla osäkra och obestämda grunder för den.
Fäderneslandets, ja Riksens Ständers eget intresse fordrar, att Riksens Ständer sjelfve åtaga sig att bestämma denna vigtiga säfe, och icke låta dan bljtt komma an på Styrelsens välbehag och åt dess disposition lemnade tillfälliga besparingsmedel.
Utskottet har ej kunnat bifalla mitt förslag, att lönförhöjningen skulle utgöras för alla med 50 procent, och att härifrån endast skulle undantagas de
Den 11 Juli. f. nt.
613 löner som 1809 blifvit,med afseende på varuprisernas stegring och sedelmyntets mindskade värde funderade, samt att lönerne böra helt och hållet beräknas i Spannmål.
Som jag omöjligen kan vara i stånd att 'så val som
Utskottet bedöma beloppet af de för detta stora ändamål nödiga tillgångar, sä får jag blott erinra, att jag föreslog, att den af Utskottet föreslagna tillökning, tfif ända till 75 procent, och de 1809 funderade löner, tills vidare ej erhålla någon betydlig- tillökning, hvarigenom den af mig föreslagna genei'ela tillökning af 50 procent, ej fordrat betydligen större tillgångar, än den som Utskottet föreslagit.
Jag vill nu blott anmärka, hvad sensation det skall göra hos Militairen, om Riksens Ständer blott emot de Civila, och icke emot de Militaira, Embetsmännen, vid detta tillfälle ådagalägga sin vålvillja — eller, rättare sagdt, rättvisa.
Jag föreslår derföre, att StatrUtskottets
Utlåtande får hvila, tills det inkommit xned sitt Betänkande om löneföibättringen för de Militaira Embetsmännen.
Herr Danckwardt, Carl Magnus:
Da frågan om Löntillökningarna sist förehades inför Ridderskapet och Adeln, vågade jag vördsamt, 1 grund af StatsUtskottets eget tillstyrkande om anslag för åtskillig ny betjening inom Svea HofRätt, Föreslå, att 2:ne nya ProtocollsSecreterare-löner mått» på 6i4 Den »i Juli f. m.
Stat uppföras vid JustitieRevisionen; men Utskottet har icke ansett sig böra upptaga denna fråga, såsom en ny motion, väckt efter den i Riksdagsordningen föreskriFna tid, och det är i anledning af detta Yttrande som jig Föranlåtes vördsamt anhålla att inför Högloft, Ridderskapet och Adeln få framställa de skäl som jag anser hafva berättigat mig till min framställning: 56 §. i Riksdagsordningen stadgar tydligen att efter Motionstiden frågor kunna väckas, som af redan fattade beslut eller redan upptagna ärenden kunna föranledas; och då min framställning icke blott har oskiljaktigt sammanhang med den förut väckta tillökningsfrågan, utan tillika är helt och hållet förar. l dd af Utskottets eget tillstyrkande rörande de nya anslagen för betjening inom Svea HofRätt, med hvilket Verk JustitieRevisionen fullkomligt delar lika behof, och med hvilket den således bör, af rättvisa Ständer, lillejkännas lika förrnoner; så torde Höglo*], Ridderskapet och Adeln benäget finna, att jag icke blott ägt fog till min motion, utan att Statsverket saknat skälig anledning att densamma afslå.
Jag nämner detta såsom" en anmärkning mot Höglofl.
StatsUttkottets åtgärd, och en förklaring å min sida, utan att våga hoppas att det leder till det önskade ändamålet, heldst 2:ne
Stånd redan lära afgjort sjelfva hufvudfrågan och det 3".dje icke är i tillfälle att, lika med Hög - Deu 11 Juli. f. m. 6i5 loll.
Ridderskapet och Adeln pröfva hvad jag emot Höglofl.
StatsUiskottets Utlåtande nu anfört.
Frihere Stael von Hollstein, Corfitz Ludvig:
Med Professorn Rosenschöld conformerar jag mig så mycket heldre, i det som rörer Lönförhöjningen för Militairen, som det löfte de derom hafva, grundar sig på besparingarna inom hufvudtitlarne och öfverskotten å Statsinkomsterna: detta allt är för mycket o bestämdt: heldst jag anser nödvändigt, att Riksens Ständer nu sjeifve böra komma i disposition af nämnda tillgångar, som blifvit af förra Riksens Ständer öfverlåtne till Konungens disposition att användas till då varande behof, hvilka nu mera upphört, och det uttryckligen blott till nästa Riksdag.
Det obehagliga intryck, hvilket hos Militairen skulle uppsta, att se de Civila Embetsmännens bästa varit Riksens Ständer mera om hjertat att befordra, an deras, inser en hvar, och det äfventyrliga af ett sådant beslut, i ett ögonblick då deras tjenst torde påkallas; Det är således nödigt att på enahanda sätt, som för de Civila Em* betsmännen, uppgöra ett bestämdt prcject till Lönförbättring, hvartill fond icke kati saknas, da alla Statsinkomsterna användas till de nödvändiga behofven.
Intill dess ett sådant förslag från StatsUtskottet inkom - Den ir Juli J. m. mit, anser j.ig att afgörande af Betänkan., dtt bör hvila.
Herr nr Munch nf Rosenschöld, Eherhard, Lagerheim, Lars Magnus, oell Grefve von Schwerin, Fredrih Bogislaus, hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln skulle ! f.nga upskUita med afgörandet af detta Betänkande, till dess StatsUtskottets yttran» de, rörande de mili t."vira penningelöntagarne, hunnit inkomma, dä utrönas kunde, huruvida enhet i principerna blifvit iakttagen, och <lå besluten kunde fattas i sammanhang lii^-d hvarandra.
I andtMnrshalken gjorde harpa proposition , hvilken bifölls.
Vid förn vad föredragning bifölls följande den 7 Juli på Bordet lagda Betänkauden och Memorial; i;o Från Lag- ecb OeconomieUtskottet angående ändring i Kongl, Förordningen om Stängselskyldigheten. 2:0 Från OeconomieUtskottet, i anledning af anmärkningar vid Utskottets Memorial rörande Strandridareboställens på Gothland underhållande, m. m.
Den 11 Juli f. m 1 6i? 5:0 Från Lag- och OeconomieUtskottet, rörande rättelser uti Enskiftesförordiiingen af den 2 Februari 1807. 5:0 Från StatsUtskottet, i anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande om ersättning för inqvartering^ m. m.
' Upptogs till afgörande Lagutskottet», 3en 7 Juli på Bordet lagda Memorial, angående skärpning i straffet för Skogsåverkan, Herr af Klinteberg, Wilhelm, yttrade sig cj hafva väntat, att detta ämne skulle särskildt behandlas, 'utan i sammanhang med yttrande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om åverkan å Skogsplantering.
Ej heller hade han, förr än vid denna uplasning af Utskottets Betänkande, vetat att Utskottet stadnat i 2:ne alternativer.
Då likväl ämnet nu ar särskildt behandladt, dä skogarne löpa fara att genom vanvardan för. lo ras, och det första af Utskottets alternativer innefattar en skärpning i straffet för Skogsåverkan, ansåg han på det högsta nödigt, att detta alternativ blefve af Ridder* skåpet och Adeln godkändt. 6*8 Fett ir Juli f. m.
Uppå gjord proposition, fattade Ridderskapet och Adeln sitt beslut i enlighet med Herr af Klintebergs yttrade tanka.
Till afgörande företogs LagUtskottets, sedan den 7 Juli på Bordet hvilande, Memorial i anledning af återremissen af Utskottets Betänkande rörande ändringar i Concursförfattningar.
Herr von Schantz, Ifvar Fredrih Gabriel:
Då de förändringar uti Concursstadgan, hvilka Lagutskottet föreslagit, stå i närmaste samband med Lagstiftningen i allmänhet, och dessa förändringar ej äro af den särdeles vigtiga egenskapen, att de, mera än den öfriga Lagstiftningen eller Lagförbättringen, brådska, tror jag mig böra, för att undgå obehagligheten af att upprepa förut gjorda anmärkningar, dem jag ej Tinner vara af Utskottet vederlagda, till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln hemställa, om det icke vore lämpligt att afslå Utskottets Betänkande, samt öfverlemna hela ärendet till LagCommittéen, att i sammanhang med de öfriga Lagförslagen behandlas, pä det att dessa ämnen kunde få det samband med allmänna Lagstiftningen, hvilket genom LagUtskottets förslag kommer att saknas.
Den 11 Juli f. m.
Ilerr Manner stam, Johan: Genom det i 1 nu upplästa Yttrandet har Lagutskottet sökt utreda och undanrödja de anmärkningar, sorn Herr von Schantz, m. il. emot Utskottets förra Betänkande framställt.
Jag tror., att