Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är numera tillåtet att köpa och sälja innan utlysningen skett.
Vid marknadens slut skall friden avlysas.
6 § Sker buller, slagsmål eller oväsen, sedan marknadsfrid offentligen är utlyst pliktar den som det gör efter lag och bötar 10 riksdaler för fredsbrott Stockholms slott den 13 juli 1818.
Conkurslag Given Stockholms slott å rikssalen den 13 juli 1818.
I avseende på angelägenheten av allmänt förtroende medborgare emellan har Vi inte kunnat undgå att lämna särskild uppmärksamhet åt författningar gällande konkurser.
Det har visat sig att lagarna i detta avseende saknat nödvändig fullständighet och tydlighet samt inte varit kraftiga nog att förekomma gäckande å gäldenärernas sida.
Så har Vi med ständerna funnit gott att upphäva förordningen om avträdes- förmåns- boskillnads- och urarva mål av den 28 juni 1798 samt stadga och förordna till rättelse och efterföljd på sätt som följer.
I Kap.
Hur gäldenärs egendom till borgenärer avträdas må, och om början av konkurs.
1 § Vill gäldenär avträda all sin egendom ger han dubbel ansökan därom till rådstugan eller häradsrätten, där han är mantalsskriven.
Frälseman inger ansökan till hovrätten.
Det gör också bolag där frälseman äger del.
2 § Mellan de tider, då ting hålles lämnas ansökan till domhavaren.
3 § Gäldenär skall vid ansökan uppteckna allt han äger, löst och fast, fordringar, böcker, handlingar och skrifter som rör boet.
Bouppteckningen skall vara med edsförpliktelse underskriven.
4 § Om bouppteckning inte finns vid ansökan och är underskriven avslås densamma.
5 § Har gäldenär idkat handel eller rörelse var över bok skall hållas, skall rätten eller kronobetjänt genast uppteckna och försegla gäldenärens böcker och andra handlingar som angå rörelsen.
6 § Är utmätning av gäldenärs egendom sökt av en eller flera borgenärer och de befara att efter försäljning av egendomen inte finns täckning för deras fordran, står det dem fritt att söka att gäldenärs egendom avträdes.
Är gäldenärens hela egendom under utmätning eller har han varit bysatt i 2 månader gäller samma.
Gitter gäldenären inte svara att han kan förnöja borgenärerna eller ställa borgen för deras fordringar beslutar rätten att hans egendom skall avträdas.
7 § Rymmer gäldenär eller håller sig undan i 2 månader skall hans egendom avträdas om någon borgenär söker hos rätten.
8 § Konkurs skall anses börjad när gäldenärs avträdesansökan är upptagen eller om borgenär sökt.
9 § Sedan konkursen är börjad må ej utsökningsmål mot gäldenär upptagas.
II Kap Om avträdd egendoms förvaltning.
Borgenärer som kommit tillsammans efter rättens kallelse, skall utse två eller flera gode män helst bofasta och själva sakägare, att förvalta den avträdda egendomen.
Borgenärerna har rätt att ge gode männen föreskrift om förvaltningen.
2 § Är borgenärerna få eller är deras fordringar ringa eller kan boets förvaltning inte med säkerhet betros dem, åligger det rätten att utse skicklig och vederhäftig man att med de närvarande borgenärerna delta i förvaltningen.
3 § Gode män skall genast taga gäldenärs egendom om hand, göra sig underrättade om boets tillstånd, uppteckna vad som inte tidigare är gjort, bevaka boets rättegångar och angelägenheter, indriva fordringar och dra försorg om försäljning av varor och andra lösören som inte för fastighetens bruk är nödvändiga.
Visar gode män motvilja eller försummelse och vägrar meddela upplysningar om boet till borgenär, äger rätten att genom viten tillhålla honom att fullgöra sitt åtagande.
Låter de sig inte rätta avskiljs de.
4 § Finns i gäldenärs bo gods som tillhör någon annan, sätter gode män det i förvar och giver det till ägaren.
Vägra de stämmer ägaren till laga domstol.
5 § Har någon till gäldenären sålt varor och inte fått betalt och är inte varorna levererade före konkursens början, är säljaren inte skyldig att lämna dem.
Tvistas det om varorna är levererade eller ej skall borgenärerna inom 2 månader taga stämning på säljaren.
6 § Under anslagstiden låter gode män värdera fast egendom Sådan egendom får inte säljas förrän efter inställelsedagen och försäljningen kungjorts genom offentligt utrop.
7 § Pengar som inflyter i boet och inte är nödvändiga för förvaltningen skall insättas i Rikets ständers bank eller lantränteriet.
8 § Anser gode män att de behöver samråda med borgenärerna om boets förvaltning kungörs det 3 gånger i allmänna tidningar om tid och ort.
9 § Sedan borgenärerna på inställelsedagen bevakat sina fordringar väljer de sins emellan sysslomän, som rätten sedan förordnar.
10 § Den som blir vald till god man eller syssloman må ej undandra sig befattningen utan laga förfall.
11 § Borgenärerna ger sysslomannen föreskrift vad som gäller förvaltningen och det står dem fritt att välja en eller flera att var tredje månad granska sysslomannens arbete.
12 § Så snart syssloman är vald och förordnad skall han begära av gode män redovisning för boets tillstånd och förvaltning, taga egendomen i sin vård och besörja alla ärenden som rör borgenärernas rätt och bästa.
Tredskas gode män att lämna ut uppgifter skall rätten genom vite tillhålla dem.
13 § Sysslomän skall så fort kan ske sammankalla borgenärerna och redogöra för boets tillstånd.
Detta kan de göra så snart någon angelägenhet kräver.
14 § Om borgenär önskar se böcker och handlingar skall sysslomannen visa honom.
Begär han få träffa alla borgenärerna sammankallar sysslomannen.
15 § Motvilliga eller försumliga sysslomän behandlas som är stadgat för Gode Män.
16 § De som har största sammanräknade fordringarna väljer syssloman.
17 § Där borgenärerna besluta om en borgenärs betalningsrätt så att han missgynnas och alla inte deltagit i beslutet ansvarar de som beslutat om återbetalning.
18 § Egendom får inte säljas annat än genom offentligt utrop om inte borgenärerna och gäldenären bifalla.
Den som äger inteckning i fast egendom, men inte vill sälja kan inte uppskjuta det längre än tiden för kungörelse är nödvändig.
19 § Pengar som tillhör boet får inte utlämnas av sysslomannen vare sig till förvar eller försträckning, utan att borgen ställs.
Lider någon skada skall de borgenärer som deltagit i beslutet fylla skadan.
20 § Under anslagstiden skall betalning lyftas för fordringar som enligt handelsbalken bör utgå med förmånsrätt och gäldenärens kronoutskylder för sista året.
22 § Borgenär som har pant eller lös egendom och vill sälja genom offentligt utrop, får det om sysslomännen inte vill lösa.
De skall dock alltid meddelas.
23 § Då inställelsedagen är förbi, äger borgenärerna som har förmånsrätt möjlighet att lyfta sin betalning innan dom i konkurssaken har fallit.
De skall dock ställa borgen.
25 § Äskar sysslomännen belöning skall borgenärerna utsätta arvode för dem.
Det beräknas på visst belopp efter konkursens storlek och inte efter tid.
Inget arvode förrän de visat slutredovisning.
26 § Vid borgenärernas sammankomster skall minnesbok hållas och underskrivas av några av dem.
Den förvaras hos sysslomannen.
27 § Gäldenär skall ge borgenärer och sysslomän de uppgifter om boet som de önskar.
Tredskas han förelägger rätten honom vite på fängelse från 8 dagar till 2 månader.
28 § Är någon missnöjd med rättens utslag i de mål, som talas om i detta kapitel kan han anföra besvär.
Dock går utslaget i verkställighet.
III Kap Om gäldenärs avträdesförmån eller ansvar.
1 § Visar gäldenär att han utan egen förskyllan kommit på obestånd, genom sjö- och brandskada, fienders härjningar eller annat olycksfall, får han njuta avträdesförmån för värdet av skadan.
Har han efter skadan fortsatt sin verksamhet och då åsamkat sig ny gäld, får han inte räkna olydnaden tillgodo.
2 § Avträdesförmån är gäldenärens frihet till sin person.
Det han i framtiden ärver eller förvärvar får han behålla.
3 § Äger gäldenär förläning ingår den i gäldens betalning.
Vissa pensioner eller benådningar som är givna som privilegier kan inte angripas av borgenärer.
4 § Har gäldenärens oförmögenhet uppkommit genom hans slarv, vårdslöshet eller annan uppenbar vanvård, straffas han med fängelse från 6 månader till 2 år.
Finns något för honom tjänligt arbete att tillgå skall han därtill hållas.
5 § Den gäldenär som på något vis uppträtt bedrägligt skall såsom bedragare dömas och ställas vid påle i halsjärn på torg eller ting, att skämmas i 2 timmar och därtill straffas med arbete vid kronans fästning i 2 till 5 år.
6 § Om gäldenären som är dömd för bedrägeri rymmer skall hans namn, brott och straff utsättas på en tavla vid en påle.
Kommer han tillbaka skall domen verkställas.
7 § Den gäldenär som varit vårdslös eller bedräglig mister sin rätt till avträdesförmån för den olycka han råkat ut för.
Han får sedan inte tjänst i det allmänna eller ta del i val eller visa sig på börsen.
Kan han styrka att han gottgjort sina borgenärer är han fri från ansvar.
Efter fängelsestraffet är hans medborgerliga anseende återställd.
8 § Är någon övertygad att han i hemlighet hjälpt gäldenären att dölja fast eller lös egendom eller svurit falskt, straffas han som en bedräglig gäldenär och skall återbära vad han sökt undansnilla eller gälda fulla värdet.
IV Kap Om säkerhet å gäldenärs person, och om hans underhåll, medan rättegången varar: 1 § Då gäldenär hos rätten sökt att sin egendom avträda, skall han hålla sig i sitt hus.
Han har rätt att på helgdagen bevista gudstjänsten eller att uppträda i rätten.
2 § Begär någon borgenär större säkerhet på gäldenärens person förordnar rätten bevakning i hans hus på dens bekostnad som framfört önskan.
3 § Visar sig gäldenär utanför sitt hus vid andra tillfällen än han har rätt till, blir han genast bysatt.
4 § Sitter gäldenären vid konkursens början i bysättningshäktet stannar han där om inte den som bysatt honom bifaller att han släpps lös.
6 § I de fall där gäldenärens egendom genom laga tvång avträdes, skall han så snart han fått rättens beslut ställa sig till efterrättelse.
8 § Har gäldenär som rymt blivit häktad och återhämtad eller kommit självmant tillbaka skall han i allmänt häkte förvaras till sakens slut.
9 § Gäldenär njuter för sig, hustru och oförsörjda barn underhåll ur boet.
10 § Har gäldenär tjänst i riket må han innan dom fallit inte uppehålla sin tjänst.
Den som ersätter honom får halva lönen.
Den andra hälften går till gäldenärens underhåll med tillägg efter behov.
Övrigt tar borgenärerna.
11 § Besvär över de mål som är nämnda i detta kapitel kan anföras till rätten men utslaget verkställs ändå.
V Kap Om rättegång i konkursmål.
1 § Då gäldenärens ansökning är upptagen, kallas han tillsammans med sin hustru och alla i orten vistande eller de närmast boende borgenärerna till förhör inför allmän åklagare.
2 § Har avträdesansökan kommit så sent till tinget att borgenärerna inte där kan höras, utsätter domhavanden urtima ting.
3 § Om borgenär själv sökt att gäldenärens egendom skall avträdas skall gäldenären, hans hustru, borgenärerna och allmänna åklagaren kallas till förhör.
4 § Borgenärerna skall uppgiva beloppet eller beskaffenheten av sina fordringar och så vitt ske kan förete handlingar som styrker fordringarna.
Allt antecknas i rättens protokoll.
5 § Görs invändning mot rättens behörighet eller finner de att saken inte hör till deras upptagande ger de genast utslag om detta och den missnöjde har rätt att söka ändringen enligt Rättegångsbalken.
Sedan kan inte sådana invändningar göras.
6 § Skulle saken höra till annan rätt prövar överrätten och ger genast den rätten tillkänna som saken upptagit.
8 § Har gäldenären inte genast kunnat upprätta förteckning talar han om vad mera boet kan innehålla.
Är han förhindrad av sjukdom fäster han med ed bouppteckningens riktighet och försäkrar att han inte vidtagit någon åtgärd som kan bli till förfång för borgenärerna.
Gäldenärens hustru avlägger samma ed om borgenärerna det önskar 9 § Sedan borgenärerna är hörda utfärdar rådstugan och hovrätten offentlig stämning.
Anslag på dörren kallar alla borgenärer att före klockan 12 dagen efter 6 månader infinna sig och bevaka sina fordringar.
Anslaget skall kungöras i Allmänna tidningar 3 gånger.
11 § Kronans ombudsman i orten och samtliga borgenärer skall särskilt underrättas om stämningen.
15 § På inställelsedagen skall gäldenären personligen infinna sig och om han menar sig ha avträdesförmån skriftligen uppge skälen.
Handlingarna är offentliga.
16 § Allmoge som inte kan skriva har rätt att muntligen anmäla sina fordringar.
17 § Den borgenär som inte inställer sig i tid har förverkat sin rätt.
Skulle han förmå visa att han inte känt till konkursen eller varit hindrad av något hastigt ofall har han rätt att begära resning inom 1 månad.
18 § När alla inlagor är ingivna skall borgenärerna med hand på bok svära eden som är föreskriven.
19 § Dör borgenär innan hans fordran är med ed besannad, skall den som hans rätt företräder svära eden.
20 § Vill borgenär inte svära eden på inställelsedagen får han göra det inför den rätt som har konkursen om hand eller inför annan domstol.
Bevis på edsavläggelsen sänds då till rätten.
22 § Den borgenär som inte avlägger eden är kvitt sin fordran.
23 § Har borgenären en annan lära, att han inte gitter avlägga eden på föreskrivet sätt, förfar rätten på sätt som stadgat är.
24 § 3 veckor efter inställelsedagen skall andra uppropet ske.
25 § 14 dagar efter andra uppropet sker nytt upprop.
27 § När tredje uppropet skett är skriftväxlingen avslutad.
Inte heller muntliga förhör tillåts om inte nya bevis tillkommer.
29 § Vid häradsrätten skall borgernärerna vid tinget anföra allt vad de emot gäldenären och mot varandra kan ha att anmärka, så att saken kan avslutas.
Kan detta inte ske uppskjuts målet till nästa laga ting, om inte borgenärerna äskar annat, då sammankallas till urtima ting.
30 § Allt vad skriftligen inkommit vid en konkurs skall sammanbindas och finnas i 2 exemplar att vid rätten läsas.
33 § Angives gäldenären för brott, som inte har med konkursen att göra, skall det genast till laga domstol förvisas.
37 § Kostnaden för urtima ting betalas av det gäldbundna boet, när frivillig avträdesansökan hålls.
Har borgenär sökt betalar han.
38 § Dom i konkursmål skall skyndsamt utgivas och i Allmänna tidningar kungöras.
43 § Prövning av Rikets Ständers Bank eller andra Allmänna Verks fordringar i konkurser liksom de borgenärer i Sverige som äga fordringar på Ön St. Barthelemy skall ske efter särskilt stadgande.
VI Kap Om sysslomäns redovisning och om utdelning.
Sedan dom i konkursmål fallit, skall sysslomän genast kalla borgenärer och gäldenär till sammankomst och skriftligt redogöra för egendomens förvaltning.
Vill borgenär klandra redovisningen gör han det inom 6 månader hos rätten.
Detsamma gäller för gäldenären.
Kan han bevisa att boet genom olaglig förvaltning tagit skada, skall han gottgöras.
2 § Sysslomännen skall efter att deras redovisning blivit godkänd, genast utdela behållningen till borgenärerna.
5 § Pantägare och inteckningsägare njuter rätt att få ränta intill utredningsdagen.
För barnagods njuts full ränta till det utgives.
VII Kap Om boskillnad 1 § Vill endera makan skifta enskild egendom eller sin giftorätt i boet för gäld skall boskillnad inlämnas till den rätt under vilken mannen lytt.
Vill död makas arvingar skifta deras enskilda egendom gäller samma lag.
2 § Har mannen sin egendom frivilligt avstått eller är den genom tvång avträdd, förordnar rätten god man för hustrun, som biträder henne att söka boskillnad.
3 § Söker endera makan boskillnad, när den andra makans egendom ej är avträdd förordnas sökande och den andra makan att boets tillgångar och skulder upptecknas.
Sedan skall bouppteckningen inför rätten med ed försäkra riktigheten.
Visar det sig att skulden inte kan täckas skall offentlig stämning utfärdas.
Mannen är inte fri om han inte avträder sin egendom till borgenärerna.
4 § Vill efterlevande maka eller arvingar undanskifta både giftorätt och enskild egendom där sådan finnes sökes boskillnad en månad efter bouppteckningen hållits.
Rätten kallar alla berörda att höras över ansökningen.
Har sterbhusägare och andra ej avträtt egendom är de inte fria för lagsökning.
8 § I boskillnadsmål är den egendom som sökande påstår sig ha, avskild från boet och satt under kvarstad, till det är dömt.
10 § Äger hustru fordran för pengar eller lösöre, som hon enskilt ägt men är förvandlade bevakar och fäster fordran under ed i konkurs, som annan borgenär, dock utan förmånsrätt.
11 § Emot borgenär njuter inte endera makan vederlag för såld odaljord.
12 § I boskillnadsmål skall hustruns enskilda egendom eller giftorätt förvaltas av hennes gode man.
Vill hon inte sedan dom fallit låta sin man förvalta, fortfar Gode man med förvaltningen.
VIII Kap Om urarvagörelse och avträde av makas egendom i bo.
1 § Vill arvingar göra sig urarva för att vinna befrielse från gäld, skall de skriftligen anmäla att de avträder den dödes egendom.
5 § Arvingen som sig rätteligen gjort urarva, är fri från allt ansvar för den dödes gäld.
6 § Efterlevande maka, som rätteligen avträtt egendom är fri från gäld som den andra maken ensam, svarar för.
8 § Arvingar som försummat att i tid göra sig urarva svara en för alla och alla för en till skulden som fanns.
9 § Försummar förmyndare att bevaka omyndigas rätt till befrielse från boets gäld, svarar han själv för den som inte täcks av vad den omyndige äger i boet.
10 § Har arvingar eller maka försummat laga tid för bouppteckning svarar de för all gäld.
11 § Arvingen eller efterlevande maka som förskingrar boets egendom svarar för all skuld som förut var.
12 § Arvinge, som tagit emot egendom, då annan arvinge gjort sig urarva, var inte pliktig att redovisa det för andra arvingar.
Yppas efter urarvagörelsen någon förut känd tillgång, njuter alla sin rätt.
IX Kap Om årsstämning på borgenärer.
1 § De efterlevande, som vill vara säkra på att boet inte har dolda skulder och att boets tillgångar inte täcker hela skulden, har då rätt att hos rätten begära att borgenärerna kallas.
Förteckning underskriven under ed visas.
2 § Denna kallelse anslås på rättens dörr och i Allmänna tidningar 3 gånger.
3 § Gäller det skilda makar och upplösta bolag eller myndig person ställd under förmyndare, sökes borgenärerna på samma sätt.
4 § Den borgenär som inte söker sin fordran på utsatt dag förlorar sin rätt.
6 § Visar det sig på inställelsedagen att det finns en förut okänd skuld, som är större än vad tillgångarna gälda kan, äger efterlevande maka eller arvingar att avträda egendomen eller sig urarva göra.
Denna lag kommer efter kungörelse att gälla omedelbart och alla dom det berör skall rätta sig därefter.
Med egen hand underskrivet och med Vårt Sigill bekräftat.
Kungörelse angående de grevliga, friherrliga och adliga ätternas åliggande, att komplettera sina i Riddarhusarkivet förvarade genealogier.
Stockholm den 14 juli 1818.
Kungörelse av den 10 augusti 1813 förordnar att den ätt som inte sänt in sina genalogier på 2 år mister rätten att ha säte och stämma på riddarhuset vid nästa riksdag.
Adelns erfarenhet är att åtskilliga ätter inte fullgjort denna skyldighet.
Då mer än 2 år tilländalupit sedan kungörelsen 1813 trädde i kraft har Vi funnit för gott, att till hela dess kraft uppliva den.
Detta åliggande gäller inte bara huvudman för en ätt, utan för var och en som är ansvarig av de grenar, som nedgår i rät linje.
Därav följer att den adelsman som för annan adlig ätt anmäler säte och stämma vid riksdagen utan att stamtavlan är korrekt mister sin riksdagsplats.
Stockholms slott den 14 juli 1818.
Kungörelse angående beviljad tillåtelse för utländska fartyg att mot erläggande av helfri tull få till och med detta års slut utföra bjälkar och bräder.
Stockholm den 15 juli 1818.
Särskilda skäl och omständigheter har lett till, att Vi tillåter främmande fartyg tullfritt får utföra bjälkar och bräder under detta år.
Kungörelse angående förklaring av Kongl Förordningarna den 6 september och 20 december 1815, rörande husbehovs brännvins bränningen.
Förklaring till stadgan om brännvinsbränning av den 6 september och 20 december 1815.
1: o Avdraget för kokrummet i pannan, vilket brukar vara 2 á 3 kannor, skall borträknas innan avgiften beräknas.
Det har hänt att man i stället lagt till detta mått och den skattskyldige fått betala för mycket.
2: o Enligt cirkulärbrev från Våra befallningshavare är det tillåtet att anställa en magistratsperson som justerare av redskapens mätning och stämpling i städer, där ingen lantmätare finns i grannskapet.
Tryckfrihetsförordning.
Örebro den 16 juli 1812, med antagna förändringar.
Ständerna har beslutat att i vissa avseenden förändra den hittills gällande tryckfrihetsförordningen av den 9 mars 1810, vilket blivit gillat, antaget och bekräftat av Oss.
Svea rikets ständer har nu vid Örebro urtima riksdag den 6 juni 1809 antaget den tryckfrihet, som blivit av svenska folket tillerkänd och som står i grundlagen § 86: Att med tryckfrihet bör förstås, att varje svensk man har rättighet, att utan några av den offentliga makten i förväg lagda av tryckfrihets lagen ej föreskrivna, hinder, utgiva skrifter; att sedermera inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll och att icke i annat fall därför straffas än om detta innehåll strider mot tydlig lag, given att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning.
Vi har velat förklara att det står var och en fritt utrycka sina tankar, om inte tryckfriheten missbrukas så att statens invärtes lugn och säkerhet hotas, att Högsta Väsendet, överheten och den enskilde medborgaren inte stör sedernas helgd, skadar riket eller främmande länder eller nu levande eller avlidna personer.
§ 1 1: o Alla tidigare lagar i avseende på tryckfrihet och bokhandel är upphävda.
Med skrift skall förstås allt som genom tryck läggs för allmänhetens ögon.
Med periodisk skrift förstås en sådan som ges ut i nummerföljd eller på bestämda tider.
2: o Någon föregående granskning av skrifter får inte göras, med undantag av läroverkens tidigare rättighet att överse och gilla de skrifter som skall finnas i deras lärosalar.
3: o Inga nya privilegier för att utge skrifter får ges.
Alla har utgivningsrätt.
Finns gamla privilegier gäller de, dock inte längre än 20 år.
De privilegier som finns på obestämd tid gäller endast för dens livstid som erhållit privilegierna.
4: o Utgivare av dagblad eller periodiska skrifter skall anmäla sig jämte titel och utgivningsort till Hovkanslern.
Han lämnar tillstånd, om utgivaren inte är dömd för nesligt brott eller förklarad ovärdig att föra andras talan.
5: o Det är fritt att anlägga tryckerier utan någon skråordning i stad eller inom högst ½ mil därifrån.
Då boktryckeri anläggs utom stad gäller för alla anställda stadens rätt.
Den som anlägger ett tryckeri är skyldig att inom 30 dagar innan någon bok utgives, skriftligen tillkännagiva detta hos stadens magistrat och befallningshavaren i det län där boktryckeriet anläggs.
Försummar han detta blir böterna 100 riksdaler och förbrytelsen tillkännages i tidningarna.
Utges någon brottslig skrift från ett sådant oanmält tryckeri straffas både författaren och utgivaren, som förverkat sin rätt att driva boktryckeri.
6: o Författare är inte skyldig att sätta ut sitt namn på tryckt skrift.
Vill han vara okänd lämnar han en förseglad sedel med sitt namn till boktryckaren.
Sedeln skall vara påskriven av 2 i orten väl kända svenska medborgare.
Röjer boktryckaren författarens namn, bötar han 200 riksdaler och hans brott kungörs i tidningarna.
8: o Boktryckaren är skyldig att vid rättegångens början ingiva författarens förseglade namnsedel.
Domaren skall så fort han läst namnsedeln inkalla den rätta parten.
9: o Varje skrift är författarens egendom.
Den som trycker en skrift utan författarens tillstånd mister upplagan eller bötar för dess fulla värde.
Detsamma gäller översatta arbeten, dock kan ingen hindra att en annan översätter samma skrift.
Dagblad har rätt att trycka insända anonyma skrifter eller skrifter med diktat namn om författarens namnsedel är inlämnad.
10: o På varje skrift skall finnas boktryckarens namn, tryckningsort och årtal utsatta.
Försummas det blir böterna 300 riksdaler för första gången, 600 riksdaler för andra gången och tredje gången blir boktryckaren av med sitt tryckeri.
Är uppgifterna falska straffas efter Missgärningsbalken.
Undantag gäller för notifikationer, sorgbrev, formulär och betingningssedlar.
11: o Av allt som trycks skall boktryckaren undanta så många exemplar att hovkanslern kan lämna ett till varje Universitet, Kongl Biblioteket, Riksarkivet och Vetenskapsakademierna.
Verk med dyrbara planscher behöver bara lämnas till Kongl Biblioteket.