Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag måste destoheldre bestrida den föreslagna ändringen i liden, som erfarenheten visat, att de flesta insättningarne göras under sista timman.
Dä tiden är bestämd till klockan 11, göras de flesta insättningarne mellan 10 och 11.
Förlänges tiden till klockan 12, så göras de flesta insättningarne visserligen icke heller förr än under sista timman.
Arbetet blifver då mycket mera ansträngande och nära nog omöjligt att fullborda, emedan personalen är inskränktare.
Slutligen har Utsk. föreslagit 8 kassaskrifvare.
Hvartill så - Den 14 Oktober e. m. 259 dant skall tjena, är för mig obegripligt, och då, såsom jag förut sagt, dessa föreskrifter äro med hvarandra så sammanhängande, att de icke hvar för sig kunna afgöras, hemställer jag, om icke rättast är, att återremittera dessa punkter.
När Utsk. besvarat återremissen, vet man, hvad man skall besluta om diskont-kassören; ty då är saken i ett sammanhang utredda Jag yrkar således återförvisning, anhållande, alt Hr Printzensköld måtte deruti instämma, på det att den omröstning, som möjligen förestår, må blifva enkel.
Sedan R. o. Ad. nu afslagit
Utskrs förslag, i fråga om sammanförande af depositions- och kassa-afdeln:na och nntagit Fullm:ges organisationsförslag, blir deraf den följd, att i kassa-afdeln:na icke behöfves det antal kassaskrifvare, Flsk. tillstyrkt.
Utsk. har nemi. afsett, att hvarje expedilionskassör skall hafva 2:ne kassaskrifvare, hvaremot Fullm:ge ansell, att en sådan borde finnas i hvarje kassa.
Således anhåller jag, att siffran 6 i första alternativet nedsältes till 5 och siffran 8 i det andra till äfvenledes 5, så att dessa siffror blifva öfverensstämmande med dem Ful!m:ge föreslagit.
Jag instämmer så mycket heldre i Hr von Hartmansdorffs begäran om återremiss, som just derigenom det af mig afsédda ändamålet vinnes, nemi. att saken må vinna bättre utredning, ty förevaride punkt har så nära sammanhang med frågan om en diskont-kassörs tillsättande och deraf följande behof af ett ökadt eller icke ökadt antal kassaskrifvare, att R. o. Ad. med tillräcklig sakkännedom icke kan besluta om alla dessa detaljförhållauden, förr än Ctsk;s förslag om diskontverkets organisation inkommer.
Jag vill derjemte genmäla Gr.
Gyldenstolpes anmärkn., alt halfva antalet af de attester, expeditions-kassörerne utfärda, äro för diskontens räkning.
Just denna Grins upgift synes mig bevisa, att någon diskont-kassör icke bör antagas, emedan han icke kan medhinna att, såsom sig bör, betjena allmänheten.
Ett sådant öfverflyttande af diskontgöromälen kommer otvifvelaktigt att genera denna allmänhet, då expeditionen icke så fort kan åstadkommas.
Att återremittera denna punkt, anser jag icke behöfligt, men deremot får jag fästa upmärksamheten på en felaktig afskrifning i ena alternativet af Utsk:s förslag, nemi. att det skall finnas 2:ne bokhållare, hvaremot i det andra tillstyrkes blott en.
Jag anhåller således, i likhet med Frih. Tersmeden, att antalet af bokhållare må bestämmas till 2 i sednare alternativet.- Hr Printzensköld: Gr.
Gyldenstolpes sista anmärkn. vittnar ännu mera om behofvet af återremiss.
Med sakkännedom kan man nu icke bifalla eller afslå Utsk:s framställning, och, med all aktning för Hr Gr:n, må han dock ursäkta, att jag fortfar i 17* 260 Den 14 Oktober e. mt. min anhållan om återremiss, just på grund af Grins sednaste anmärkn., så att BankoUtsk. må kunna utreda förhållandet och lill R.
Stir inkomma med förslag i ämnet, hvarigenom R.
St:r blifva i tillfälle, att afslå eller bifalla Grins anhållan.
Gyldenstolpei Jag har så mycket förtroende till Hr Printzenskölds upfattning, att, om han läser hvad Utsk. yttrat pag. 32, han skall finna, att Utsk. icke antagit Komiterades förslag, att det skall finnas en bokhållare och en kassaskrifvare, utan Utsk. har tillstyrkt 2 bokhållare i det ena alternativet och en sådan i det andra, hvilket sednare är en misskrifning och bör rättas till 2.
Då nu dessa alternativer icke pä annat sätt skiljas än i fråga om kassaskrifvarnes antal, lärer Hr Printzensköld finna, att om 2 bokhållare behöfvas för ena fallet, måtte samma behof förefinnas äfven i det andra, och att således någon vidare utredning af frågan icke erfordras.
Då Utsk. redan sagt, att det behöfves 2 bokhållare, lärer det väl sedermera icke kunna säga, att ett sådant antal icke är af nöden, enär det finnes en kassa mera.
Gyldenstolpe får jag förklara, att, i fråga om kassaskrifvarnes antal, en misskrifning förelupit.
Sista alternativet uptager en bokhållare och en kassaskrifvare och det första 2 bokhållare.
Läser man motiverne för Utskis tillstyrkande, så finner man, att Utskis mening varit sådan.
Utsk. har ansett 2 bokhållare nödige, och detta behof är lika i båda alternativerna, enär det icke har något sammanhang med kassörernes göromål, och det icke heller verkar på bokhållarnes antal, om ena kassören öfverflyltas till diskonten.
På grund af alla dessa skäl anhåller jag alt Ståndet utan återremiss måtte besluta att i sista alternativet skall införas 2 bokhållare.
Öfverläggningen ansågs härmed fulländad; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde att, i afseende på de nu förevaride punkterna, angide personalen i kassa-afdelnin, blifvit yrkadt dels af Gr.
Tersmeden bifall till Utskis förslag med den förändring, att i lista alternativet, eller under förutsättning, att serskild kassör vid Banko-diskontverket varder anställd, kassaskrifvarnes antal bestämmes till 5, samt i 2idra alternativet, eller derest icke sådan serskild kassör anställes, bokhållarnes antal utföres till 2 och kassaskrifvarnes till 6, men deremot kontorskrifvaren uteslutes; dels af Hr von Hartmansdorff och Hr Printzensköld återremiss.
Den sedermera till bifall å Utskis förslag utan förändring framställda proposin, besvarades med Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utskis förslag med de af Gr. Gyldenstolpe och Frih.
Tersmeden tillstyrkta förändringar, hvilken propos., äfvensom den derpå till återremiss framställda, besvarades med blandade Ja och Nej; men efter förnyad propos. till bifall å Utskis förslag med de af Gr.
Tersmeden föreslagna förändringar, hvarå svaren * Den 14 Oktober e. m. 261 atföllo med starka Ja, jemte många Nej, förklarade Hr Gr. o. Landtm, att han ansåg
Ja härvid hafva öfverröstat
Uplästes till justering och godkändes en så lydande votenspropos. :
Den, som bifaller BankoUtsk:s förslag, rör:de personalen i kassa-afdeln:n, med den förändring, att i l:sta alternativet kassaskrifvarnes antal bestämmes till 5, samt i 2:dra alternativet bokhållarnes antal utföres till 2 och kassaskrifvarnes-till 6, men deremot kontors-skrifvaren uteslutes, röstar Ja 5 den det ej vill, röstar Neji vinner Nej, anser R. o. Ad. de emot Utsk:s ofvanberörde förslag gjorda anmärkmr föranleda till återremiss.
Vid voteringens slut och sedan jemväl den först aflagda och förseglade volerings-sedeln blifvit öpnad, befunnos rösterne hafva utfallit som följer:
Ofverläggningen om BankoUtsk:s förevande Betänk, upskjöts lill nästa plenum; och H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 på aftonen.
Tisdagen den 17 Oktober 1854.
Justerades pleni-prot. för d. 8 sisth Juli e. m.
Hr Liljenstolpe, Axel Fredr., upläste följande: ""Ät Carl XIV Johan, Brödra-Folkens Fader, af Oscar /” ■— är inskriptionen på den bildstod, sonlig pietet, uti Rikets nu församlade Ständers åsyn, upreser till minnesvård åt en ibland Sveriges störste och ädlaste Konungar.
262 Den 17 Oktober.
Denna minnesstod är densamma, jag med min motion af d. 31 sisth Dec. åsyftade, då jag vördsamt föreslog: ”Att, till upresandet uti hufvudstaden af en minnesstod åt Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Johan, må, såsom bidrag å nationens sida, af R.
St:r anslås en summa af Ett Hundra Tusen (100,000) R:dr b:ko; Äfvensom att, vid berörde summas underdåniga öfverlemnande till H. M.
Konungens Nådiga disposition, R.
St:r uti aflåtande underd. skrifvelse torde för H. M. Konungen uttrycka Svenska folkets underd. vördnad och erkänsla för H. M.
Nådiga omtänksamhet att, genom anskaffandet af en dylik minnesstod, hafva sökt förekomma en af Svenska folket tillämnad hyllningsgärd af kärlek och tacksamhet åt stamfadren till en ny, nationen kär vorden Konunga-ätt, Högstsalig H. M. Konung Carl XIV Johan”.
Den inristade, nu citerade inskriptionen, hvarigenom H. M. Konungens Nådiga vilja i detta hänseende så tydligt gifvit sig tillkänna, — manar mig, att uti nämnde min till StatsUtsk. remitterade, MedSt:n kommunicerade, motion vördsamt anhålla få göra den förändring:
Att, med uteslutande af framställningen om det, såsom bidrag å nationens sida till ifrågavar:de minnesstod, af R.
St:r äskade anslag af 100,000 R:dr b:ko, hvilket grannlagenheten numera förbjuder, — endast sednare delen af motionen, eller ang:de tacksägelse-adressen till H. M. Konungen för minnesstodens npresande, må komma under ompröfning; och lärer motionen, uti dess sålunda förändrade skick, böra af Ekon.ötsk., om icke uteslutande, så åtminstone i förening med det Utsk., StatsUtsk., dit densamma, såsom anslagsfråga, redan blifvit remitterad, varda behandlad.
Likaledes vågar jag slutligen vördsamt föreslå:’
Att den underd. adressen må varda till H. M.
Konungen i underd:het öfverlemnad den dag, hvilken till minnesstodens at'täckande af fl. M Konungen i Nåder bestämmes; anseende jag mig böra helt och hållet åt vederbörande Utsk. öfverlemna att föreslå ordalagen till den underd. adressen, serdeles efter den förändring, motionen, äfven beträffande sednare morn., numera erhållit.
Remitterades till StatsUtsk. *) Fortsattes pröfningen af BankoUtsk:s Betänk. JM 61, med ’) Vid prot:s justering inför Riddarh.-Direkt:n d. 12 Maj 1855, anmälde ~sig Hr Liljenstolpe, Axel Fredr., och förklarade att han, »utan att vilja ingå i någon djupare analys af frågan, ansåg sig böra nedlägga sin protest emot SlatsUtsk:s sätt att behandla, eller rättare icke behandla en behörigen väckt och till vederbörligt Utsk. remitterad motion».
Den i7 Oktober.
263 förslag till en i vissa delar förändrad organisation af Bankoverket, samt reglering af tjenslemanna-personalerr och dess lönevilkor; och förekom nu 14:o Utsk:s hemställan, pag. 33, all i utfärdande
Instruktioner för så väl kassa- sorn depositions-afdeln:ne borde föreskrifvas, alt insättningar af de öfverskottsmedel, sorn skola pä diskontverkets räkning i depositions-afdeln:n inlevereras, få, der sådant erfordras, efter den bestämda expedilions-tidens utgång, men sednast kl. före 3 e. m. aflemnus.
Som den föreskrift, som här lemnäs, egentligen tillhör administrationen inom Bankoverket, så föreställer jag mig, att det är öfverflödigt, att R.
St:r fatta något beslut i denna fråga.
Jag får derföre hos R. o. Ad. anhålla om punktens läggande till handlingarne.
Tersmeden, i afseende å punktens läggande till handlingarne, ifall sådant är liktydigt med afslag.
Skulle förslaget sättas i verket: så blefve följden, alt de Bankens tjenstemän, hvilka äro anställda i depositions-afde!n:n, måste vara tillstädes å embetsrummen ända till kl. 4 på e. m., eller i 7 timmars tid, ehuru detta verks tjenstemän öfverhufvud infinna sig der kl. 9 om morgonen.
I andra länder, hvarest tjenstemännen nödgas så länge vistas pä embetsrummet, pläga de der intaga frukost.
Då jag i Paris besökte KammarR:ns President kl. 1 på dagen, fann jag honom frukosterande i sitt serskilda rum.
Men det brukas icke här.
Om diskont-kassören ej skulle aflemna sin behållning förr än kl. 3 e. m , blefve följden, att, sedan han räknat upp de penningar, hvilka sedermera skola genom deposilions-afdeln:n insättas i den mindre General-kassan, så mäste samma penningar räknas om igen i expeditinns-kassan.
Först sedan detta är gjordt, komma de in i den allmänna liqviden för dagen.
Arbetet kan då icke slutas förr än omkring kl. 4 e. ra., hvilket är för mycket hegardt.
Jag anhåller derföre, att detta förslag måtte ogillas.
Propos. till bifall å Utsk;s förevande hemställan blef nu först framställd och besvarad med Nej; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå samma hemställan, samt, sedan svaren dervid utfallit med starka Ja, jemte några Nej, förklarade, att han funnit
Ja öfvervägande. 15:o Utsh.s tillstyrkande i afseende på personalen för depositions-afdeln:n.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, att det här förekommande första alternativet i Utsk:s förslag, stod i. sammanhang med den framställning, Utsk. gjort om bifall till Komiterades förslag och numera, sedan R. o. Ad. afslagit denna framställning, torde hafva förfallit, så att nu till pröfning endast förekomme Utsk:s förslag till organisation, sådan den efter Fullmtges förslag skulle blifva.
Den 17 Oklo0er.
Jag anhåller få erinra, att på sid. 34 finnes ett förslag till beslut, hvilket blifvit, vid föredragningen, förbigånget.
Man kan visserligen nu besluta öfver punkten på sidan 35, men det torde böra ske med förbehåll, att punkten på sid.
34 må stå öppen till afgörande.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att lian redan märkt det förbiseende, hvarom Hr von Hartmansdorff erinrat, och att den förbigångna punkten skulle blifva föredragen, sedan den nu förevar:de blifvit afgjord.
Här bar Utsk. föreslagit, att ”under den lid, som det af Fullm:ge uprätlade förslag till instruktion för deposilions-afdeln:n skulle tillämpas, borde för afdeln:n följande personal afses, nemi. kommissarier, deraf den ene chef, 2; kamererare 2; bokhållare 2; kontorsskrifvare 4; varande personalen (ill nämnde antal utförd under den förutsättning, att serskild kassör varder vid Banko-diskontverket anställd; hvarförinnau ytterligare 1 kamererare och 1 kontorsskrifvare erfordras”.
Jag anhåller alt R. o. Ad. måtte bifalla detta förslag, i öfverensstämmelse med hvad Fullm:ge hemställt.
Tjenstemanna-personalen skulle, i sådan händelse, komma att bestå af 2 kommissarier, 3 kamererare, 2 bokhållare och 5 kontorsskrifvare.
Skulle en serskild kassör vid diskontverket komma att tillsättas, är det tid nog att vidtaga den ifrågavande förändringen.
Men intilldess sådant sker, bör man väl rätta sig efter det förhållande, som förefinnes, och, i öfverensstämmelse dermed, uprälta staten.
Ad. finner lämpligt att här tillvägagå pä samma sätt, sorn Ståndet gjorde vid bestämmandet af personalen i kassa-afdeln:n, d. v. s. alt besluta, det tjenstemännerne i deposilions-afdeln:n, för den händelse, ali en serskild diskont-kassör kommer att anställas, skulle blifva 2 kommissarier, 2 kamererare, 2 bokhållare och 4 kontorsskrifvare, men, i annan händelse, förökas till det antal, den siste värde talaren upgifvit.
Jag' instämmer med Frih.
Tersmeden och anhåller således, att R. o. Ad. behagade fatta beslut för beggedera fallen, nemi. så väl för den händelse, alt en serskild kassörtjenst vid diskontverket kommer att inrättas, som ock för det fall, att en sådan tjenst ej tillsättes.
Jag medgifver, att det olyckliga beslut, som af R. o. Ad. förra gången fattades, gör på sätt och vis nödvändigt, att nu gå tillväga pä samma vacklande sätt, nemi. alt fatta alternativa beslut.
Men äfven om R. o. Ad. skulle framdeles vilja tillsätta eu diskont-kassör, tror jag likväl, att den här föreslagna indragningen är för stor.
När jag talade med sakkunnige tjenstemän i Banken, om den minskning i depositions-karaererarnes göromål, som skulle upkomma genom en diskont-kassörs tillsättande: så svarades mig, att ungefär -J:del af depositiuns-kamererarnes göromål derigenom skulle försvinna.
Den 17 Oktober. 265
Men deremot öfverstiger hälften af de arbetandes antal i;del af göromålen.
Förslaget går nemi. ut på att laga bort 2 kamererare af 4.
Om man antager detsamma, gör man större inskränkning än vederbör, och olägenheterna deraf komma att drabba just den allmänhet, å hvilkens beqvämlighet Ulsk. fäster så mycket afseende.
Det är klart, att om blott 2:ne kamererare finnas och dessa skola granska alla inkommande assignationer samt tillika bokföra dem: så skall detta gå mycket långsammare, än om 4 eller 3 kamererare förrätta dessa göromål.
Emedlertid får allmänheten vänta.
Finnas 4 eller 3 kamererare och någon af dem insjuknar: så kunna de öfriga hjelpa vikarien, så att expe ditionerna någorlunda medhinnas.
Men huru skall det låta sig göra, om blott 2 kamererare finnas och endera får förfall?
Nödgas man, i en sjuk kamererares ställe, sätta en ovan person, så blifver följden, att han icke känner vederbörande assignanters underskrifter, utan måste gå till firmorna, för att se efter, om namnteckningarne äro riktiga.
Detta förorsakar tidsutdrägt, så att expeditionerna ej medhinnas.
Jo! organisationens, som genom öfverdrift i tjensters indragning vållar uppehåll för allmänheten.
Sådant vill jag förekomma och har derföre ansett det vara min pligt uplysa R. o. Ad. om verkliga förhållandet, så att Ståndet ej mätte fatta ett beslut, som länder allmänheten till förfång.
Med anledn. af Hr von Hartmansdorffs yttrande får jag fästa upmärksaraheten derå, att Hrr Banko-Fullm:ge, hvilka icke föreslagit någon serskild kassör i diskonten, likväl icke ansett flera än 3 depositions-kamererare behöfliga.
Deruti har äfven Utsk. instämt, för den händelse, att den ifrågavar:de diskontkassörs-tjensten icke skulle inrättas.
Hvad minskningen af depositions-afdelmns göromål beträffar, så redogör Utsk. för storleken af denna minskning.
Utsk. säger nemi.: ”Dä de för Usta och 2:dra klassens räkningar utfärdade depositionsaltester eller bevis, samt de för räkningarne i nämnde 2 klasser afgifna och i depositions-afdeln:n infriade assignationer, till största delen härleda sig från Banko-diskontverket samt derunder lydande Handels- och Närings-diskont, så komme, genom anställande vid diskont-verket af serskild kassör, depositions-afde!n:ns göromål att till mera än ^:del förminskas”.
På grund häraf anser jag, att, då göromålen till ^:del förminskas, kan äfven en kamereraretjenst indragas.
Derest R. o. Ad. icke skulle vilja medgifva ett sådant beslut, som det af mig tillstyrkta, anhåller jag, att
Ståndet behagade återförvisa denna punkt.
Då hinner man alt under tiden få in Utsk:s Betänk., aug:de diskontkassören, hvarefter man kan afgöra frågan med större sakkännedom, än f. n. Gr. Gyldenstolpe:
Jag för min del tror, att den personal, Utsk. här föreslagit, är tillräcklig, under förutsättning, att en kassör i Banko-diskonten kommer att anställas, eller ock att 266
Den 17 Oktober. en af expeditions-kassörerna kommer att användas endast för diskont-verkets räkning.
Fnllm:ge hafva föreslagit bibehållandet af 3 dylika expeditions-kassörer och derjemte anslällandet af 3:ne kamererare vid depositions-afdelmn, eller lika många kamererare som expeditions-kassörer.
Om nn en expeditions-kassa indrages eller användes uteslutande för diskontens räkning, blifver på samma gång en depositions-kamererare öfverflödig, så att, om en kassörtjenst indrages, kan äfven en kamererare-tjenst indragas.
Jag tror således, att den föreslagna tjenslemanna-personalen står 1 ett riktigt förhållande till göromålen.
Jag har velat vidhålla Fullm:ges förslag, just derföre, att jag anser det vara verkställbar utan olägenhet å någondera sidan.
Allmänheten har då den fördel, att blifva bättre beljenad, och Banken den, att göromålen gå sin gilla gång.
Jag önskar derföre, att K. o.
Ad. ej måtte fatta ett beslut, som förutsätter, det blott 2:ne expeditions-kassörer skola finnas, ty sådant bär sig icke, lika litet som jag tror diskontkassören kunna blifva i stånd att fullgöra sina åligganden:
Fullm:ges förslag rubbas ingalunda deraf, att R. o. Ad. nu beslutar, att, derest en kassör kommer att anställas vid diskont-verket, skall en kamererare-tjenst vid depositiohs-afdeln.-n indragas.
Kommer icke någon sådan kassör att anställas, så är Ulsk:s förslag alldeles lika med Fullm:ges.
Jag kan icke finna det vara olämpligt, att nu fatta ett beslut, som icke blifver bindande i annat fall, än att R.
St:r besluta, det en diskont-kassör skall anställas.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm, att Frih.
Tersmeden föreslagit, att depositions-afdelmns personal må bestämmas att utgöras af:
Kommissarier, deraf den ene Chef .... 2.
Kamererare .3. Bokhållare 2.
Kontors-skrifvare 5. dock att, i händelse serskild kassör varder vid Banko-diskontverket anställd, förenämnde personal minskas med en kamererare och en kontors-skrifvare; men deremot Hr von Hartmansdorff, på grund af anmärkmr, yrkat återremiss.
Propos. till bifall å U(sk:s förslag ulan förändring blef först framställd, men besvarad med Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landlm. hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga det nu af Frih.
Tersmeden framsläldta förslag, samt, efter denna propos:s besvarande med starka
Ja, blandade med Nej, förklarade, det han funnit
Tersmedens förslag synes åsyfta, att tjenstemännen inom depositions-afdeln:n skola utgöra 2 kommissarier, 3 kamererare, 2 bokhållare och 5 kontors-skrifvare, samt att minskning af detta antal skulle ske, endast i den / Den 17 Oktober 267 händelse, diskont-kassören blefve tillsatt.
Får frågan denna form, skall jag ej sälta mig emot förslaget.
Hr Gr. o. Landtm, framställde nu, såsom föremål för öfverläggningen, den af honom nyss, i följd af förbiseende, förbigångna punkten, nemi.: 16:o Ulsk:s hemställan, pag. 34, örn den jemkning i instruktionen för deposilions-afdeln:n, att äfven expeditioner, hvarå pollett öfver emottagande blifvit utfärdad, till inlemmar en utgifvas, i män som desamma vunnit slutlig handläggning och vederbörande till utbekommande deraf sig anmäla.
Fullrmges förslag, som blifvit af Utsk. godkändt, åsyftar att göra alla expeditioner, så vidt möjligt är, till snabblöpare, d. v. s. att få dem färdiga så hastigt, att iusättaren må kunna utan olägenhet vänta på deras erhållande, utan att behöfva, efter någon stunds förlopp, till Banken återvända.
Mera i Utsk:s Betänk, är icke bestämdt uttryckt, hvarföre jag skulle önska att få, måhända af Frih.
Tersmeden, uplyst, huruvida Ctsk:s mening varit, att uprop skall ske för de expeditioner, hvilka icke blifvit färdiga, förr än vid den sista tid, som för expeditionernas ulfående är bestämd.
Jag, för min del, anser nödigt, att man bibehåller icke blott polletterna, utan äfven ett slutligt uprop, ty om ett sådant icke sker: så blifver följden, att insättarne trängas vid luckan, hvarigenom oreda, hinder och måhända äfven misstag förorsakas.
Skulle deremot uprop ske, så gagnar det icke för Pål att trängas med Per; ty ingendera får sin expedition förr, än han upropas.
Jag tror således, att ' vid förslaget borde tilläggas följande: ”dock med uprops bibehållande för de expeditioner, hvilka icke före kl. \ 12 medhunnits”.
Fullimge hafva föreslagit, samt Utsk. har här tillstyrkt, att polletter öfver gjorda insättningar icke skola utlemnas annat än undantagsvis, d. v. s. åt dem, som icke vilja vänta på expeditionerna, utan föredraga att komma igen och hemta dem.
Hvad upropet beträffar, så är det en annan sak, hvaröfver, enl. min tanke, det icke är nödvändigt, att Ständerna besluta.
Denna sak utgör föremål för Bankoverkets instruktion, och jag tror icke, att R.
St:r i allmänhet befatta sig med dylika detaljbestämmelser.
Hr von Hartmansdorff: Utsk:s Betänk, omnämner icke, hvilka §§ i Banko-reglementet blifvit genom förslaget ändrade.
Om man icke kan della reglemente utantill: så är det svårt att veta, hvad som föreslagits till ändring eller bibehållande.
Jag skulle tro, att det i Banko-reglementet står utsatt, att uprop skall ega rum.
Om så är, önskar jag, att stadgandet derom mätte bibehållas.
Derest någon ledamot af BankoUtsk. behagade upgifva, hvilken § i reglementet svarar mot förslaget, så skall jag sjelf upläsa reglementets innehåll.
Emedlertid önskar jag upro - 208 Den 17 Oktober. pets bibehållande, eller ock, att R. o. Ad. ville updraga åt BankoFullm:ge att derom förordna.
Jag har visserligen icke något Bankoreglemente till hands och kan således icke efterse, huru det härmed sig förhåller, men jag är öfvertygad, att Banko-reglementet icke innehåller något om nprop, utan att stadgande härom finnes uti tjenstgörings-ordningen, hvilken hittils icke varit föremål för R.
St:rs beslut, utan blifvit af BankoFullm:ge utfärdad.
Då nu Utsk. updragit åt Pullunge att utfärda Instruktioner för de särskilda afdelningarne af Bankoverket, hvilka skola vid nästa riksdag öfverlemnas åt BankoUtsk. till slutlig fastställelse, så synes det mig sorn skulle vi icke behöfva befatta oss med frågan om uprops bibehållande eller borttagande.
Full-, m:ge komma säkerligen underfund med hvad i detta hänseende är lämpligast.