Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Finnes det oriktigheter i denna motion, — såsom flera talare påstått — så synes det mig, sora skulle, genom tryckningen dessa förmenta oriktigheter lättast och säkrast komma i dagsljuset, samt dymedelst rättelse af dem kunna vinnas.
Man har äfven bestridt tryckningen på den grund, att ett sä beskaffadt beslut af R. o. Ad. skulle kunna anses såsom en opinionsyttring.
Men dä skulle ju hvarje Utsk:sbetänk., hvarje K. propos. kunna betraktas såsom innefattande Ståndets opinion, enär de jemväl lill trycket befordras.
För min del tror jag ej all saken så bör betraktas.
FYågan är af den stora vigt att den med det snaraste bör komma till allmänhetens kännedom genom motionens särskilda tryckning; och det är på denna grund som jag utan att afse någon slags opinionsyttring från Ståndets sida, linderstedt Frih. Falkenbergs förslag.
Om också, såsom Hr Hjerta uppgifvit, Stan - 2Gti Den 18 December f. m. det icke under de sednare riksdme lålit trycka någon enskild motionärs anförande, så innefattar delta icke något bevis att Ståndet i det afseende! frångått en coutume, som förut varit begagnad.
Orsaken ligger utan tvifvel deruti, att under de sednare riksdme något anförande ej förekommit af den stora vigt, sorn det hvarom nu är fråga; och då synes mig som eli äldre bruk, hvilket medför gagn för det allmänna, med allt skäl åter kunde vid detta tillfälle upplifvas.
Det må vara Hr Hjerta förbehållet att tala om politiska kapitaler.
Han vet måhända hällre än någon annan, huru af dem skola dragas de rikaste frukler.ne.
För min del har jag ej annat syfte, än fäderneslandets gagn och nytta, utan alla slags hiafsigter, dem jag hoppas aldrig skola förmå, att inom detta rum göra sig gällande.
Jag fortfar att yrka anförandets tryckning och tror alt kostnaden blir jemförelsevis så ringa, att den gerna kan af Ridd.- kassan vidkännas.
Raahs förslag att jag skulle åtaga mig all såsom förläggare till trycket befordra Hr Rääfs motion, återförvisar jag till Frilen sjelf, emedan jag har någon anledu. att förmoda det han af erfarenheten känner huru dylika affärer skola behandlas och således vida bättre än jag är i tillfälle att bedöma hvad på företaget kan vara att vinna eller förlora.
Jag har städse gjort mig lill regel, att aldrig befalla mig med hvad jag icke förstår, och denna regel ämnar jag ej heller att vid detta tillfälle frånträda.
Falkenberg:
Då jag framställde mitt förslag alt
Ståndet skulle låta trycka Hr Rääfs ifrågav. anförande, så var det för att verka derhän att en opinion må kunna stadga sig öfver det ämne han afhandla!.
Jag tror i motsats af hvad Frih.
Raab yttrat, alt opinionen just bäst utbildas derigenom, att anförandet blir genom trycket för allmänheten kändt.
Hr Rääf: Afven jag får den äran förena mig med de
Hrr som afstyrka tryckning af mitt mern. på Ridd.kassans bekostnad och vågar utbedja af de Hrr, som visat mig den uppmäksamhelen alt föreslå en sådan åtgärd, det de måtte afstå från sitt förslag; hvarom jag anhåller alt Hr Gr. o.
Landtm, behagade till dem göra hemställan.
Då jag understödde Frih.
Falkenbergs önskan att Hr Rääfs nu upplästa anförande måtte på trycket utgifvas, var det ingalunda min mening att det skulle ske på Ridd.kassans bekostnad; utan blott att framställning skulle till
Ståndet göras huruvida det ansåge anförandet vara af den vigt, att det för t jente alt tryckas, på del Ståndet sålunda kunde visa huru mycken uppmärksamhet det fästade vid detsamma.
Jag vill visst icke tillstyrka att Ridd.kassan dertill skulle förskjuta kostnaden, isynnerhet då, såsom Hr Hjerta upplyst, sådant icke på länge varit brukligt.
Sedan nu Hr Rääf undanbedt sig denna, får jag också tillstyrka att denna fråga mätte nedläggas, isynnerhet då så många talare och särdeles Hr Hjerta talat deremot.
Det skulle se ut som fruktade vi, hvilka gilla andan och syftningen i Hr Rääfs motion, att de aumärkmr den innehåller icke ägde nog vigt i och Deli 18 December f. m. 267 för sig sjelfva och behöfde visa sig i tryck för att göra sig gällande.
Jag är öfvertygad att det rätta, om än sent, likväl en gång skall göra sig gällande oell att en opinion i fråga om det nya lag-förslaget snart nog skall utbilda sig, äfven utan tryckning af
Hr ltääfs merauämnde anförande.
Jag är dessutom viss att den uppmärksamhet, som delsamma redan fästat på delta rum, och den motsägelse, som dess vedersakare deremot låtit höra, skall göra det ännu mera efterfrågadt.
Om, på sätt de 2:ne sista talarne lillstyrkt, yrkandet af det ifrågakomne anförandets tryckning nedlägges äfven af den person, som först väckt fråga derom, har jag visserligen icke något vidare derom att anföra; men i annat fall anhåller jag alt fä förena mig med de Hrr, som nu har önskat att R. o. Ad. icke mätte fatta ett sådant beslut, sorn det föreslagna.
Jag hyser lika mycken aktning som någon för den talare, som afgifvit anförandet och anser detsamma i stilistiskt afseende vara eli af de ulmärktare som på detta rum hållits.
Men oaktadt del har förefallit en värd talare oväntadt att någon velat fästa vid tryckningen af delta anförande större vigt än vid tryckning af hvilket annat papper som helst, måste han likväl förlåta mig alt jag fortfarande anser att den föreslagna tryckningen icke kan jemföras med en vanlig tryckning af Utsk:s-betänk:n o. s. v. Oella sednare bör enligt lag alltid ske; hvaremot i förra fallet beslut derom skall särskildt för tillfället fattas.
Men eli sådant beslut skulle antingen innefatta ett nonsens, såsom den värde talaren vid ett annat tillfälle uttryckte sig om ett i dag afgifvit anförande, eller också innefattar det ett godkännande af anförandets innehåll.
I nu ifrågavar. fall skulle ett sådant godkännande icke afse Hr Rääfs stilistiska förmåga, den behöfver alldeles icke ett sådant godkännande; utan det skulle afse de satser, som anförandet innefattar.
Jag frågar Eder då, mine Hrr! huruvida någon af Eder kunnat, vid det hastiga uppläsandet af anförandet, så noga medfölja och öfvertänka hvarje deri framställd sats, att han vore färdig att åt detsamma i sin helhet lemna sitt godkännande, isynnerhet då det vidrörer ett af de vigtigaste ämnen af dera, som vi för närvar, hafva att behandla.
Den siste talaren har haft den ärligheten att medgifva att hans mening varit att få tillkännagifvet huru högt värde Ståndet satte på anförandet.
' Jag hoppas att man icke måtte förhasta sig dermed, utan vänta lill dess man hunnit nogare begrunda frågan, då kriminal-lagförslaget från LagUtsk. återkommit.
Det är säkert att den värde ledamotens utmärkta anförande nog ändå blir kändt af allmänheten.
Sedan nu Hr
Rääf sjelf begärt frågans nedläggande och deruti blifvit understödd af Hr von Hartmansdorff samt den således troligen kommer att förfalla, borde jag icke upptaga R. o. Ad:s lid med något vidare yttrande.
Jag anhåller också endast alt få fästa uppmärksamheten derå alt Frih.
Falkenberg, som först väckt förslaget om tryckning, sjelf erkänt att meningen dermed varit att få en opinionsyttring från Ståndets sida för det 268 Den 18 December f. m. ifrågavar. anförandet.
Flere talare hafva redan visat olämpligheten af en sådan opinionsyttring; jag anser den så mycket olämpligare, som den skulle vara högst ensidig, då ingen af de Hrr, sora yrkat tryckning af Hr Rääfs anförande, har ifrågasatt alt jemväl låta trycka de talares anförande, som emot Hr Rääf sig yttrat.
Hade man det gjort, så hade sådant åtminstone utmärkt opartiskhet.
Jag får fortfarande motsätta mig det ifrågaställa heslutet om tryckning af oflauämnde anförande.
° Ilr Akerman:
Då nu Hr Raaf afslyrkt bifall till den ifragaställda åtgärden och jag förmodar att Hr Landtm., på sätt Hr Rääf begärt, behagar lill förslagets upphofsman och de med honom instämmande ledamölerne, hemställa huruvida de icke vid sådant förhållande skulle vilja från sitt yrkade derutinnan afstå, vill jag för det närvar, undvika att vidale förlänga denna diskussion.
Jag skulle tro att hvar och en här inom detta Ständ får följa sin öfvertygelse i fråga om hvad han anser böra för Ståndet framställas eller icke.
Om Hr Rääf af blygsamhet undanbedjer sig den ifrågastälda tryckningen af hans anförande, torde sådant icke böra inverka på andras åsigter i saken.
Jag för min del fortfar alt anhålla det Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall eller afslag å det af mig väckta förslag.
Då motionären icke velat efterkomma Ilr Rääfs önskan, utan fortfarande yrkar att denne sednares anförande skall på Ståndets bekostnad tryckas, sä får, i anledn. af hans erkännande att meningen med förslagets väckande varit att uppkalla en opinionsyttring, jag äran till Ståndet hemställa , huruvida det verkligen må anses vara detsamma värdigt att en sådan opinionsyttring nu afgifva.
P f O t O C O 1 ] , hallna hos H ö g S o fJ i g e Riclderskapet oell Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, Åren 1840 och 1841. »©< T ju gon cleförs t a Häftet.
Hörbergska Boktryckeriet, 1841.
Måndagen den i Mars i84i.
Jag anhåller att Hr Ridd.Secret:n må upplysa, huruvida icke, lill följe af Gr.
Hamiltons hemställan, i sista plenum, R. o. Ad. beslöt, alt Bevilln.TJtsk:s betänk.
N:o 4o, som innehåller svar på återremissen å betänk.
N:o 35, ang:de stämplade pappersafgiften, skulle ställas främst på löredragn.listan för detta plenum.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att det verkligen förhölle sig så, att R. o. Ad. i sista plenum bestämt, det Bevilln.Utsk:s utlåt.
N:o 4° borde sättas främst på föredrago.- listan , och hade också i anledn. deraf nämnda utlåt, erhållit sin plats näst efter Exped.Utskrs förslag till underd. skrifvelser, hvilka R. o. Ad. redan för en längre tid tillbaka bestämt alltid skola hafva sin plats på listan framför öf riga mål.
Hr Munck a f R o se n s c hö Id:
Då måtte detta betänk.
N:o 40 vara upptaget på 2tne ställen å listan, ty jag har sett att det står ett långt stycke tillbaka.
Ridd.Secret. anmälte, att han, sedan lian nu å den i Riddarhussalen uppspikade fördragn.lista eftersett förhållandet, funnit, det utlåt.
N:o 4° verkligen å densamma funnes upptaget på tvänne ställen, i följe deraf att man vid nämnda måls uppflyttning förgätit att utstryka det å den plats det förut innehaft.
Justerades 2:na prot.utdr. för den 27 sisth Febr., det ena för förmiddagen och det andra för eftermiddagen.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga RiksSlm, nemi. från PresteSt. af den 3, 6, 10, 13, 17, 18, 20 och 24 sisth Febr.; från BorgareSt. af den 3, 6, 10, 17, 18, 20 och 24 sisth Fehr., samt från BondeSt. af den i4Nov., 27 och 3o Januari, samt 3, 10, 13, 17, 18, 20 och 24 sisth Fehr.
Ånyo föredrogos Exped.Utskis den 27 sisth Febr. på bordet lagda, ej mindre förslag N:o 253 till R.
St:s lind. skrifvelse till K. M., i anledn. af R.
St:s revisorers åren 4 Den i Ma rs. i835, 1837 och i83g afgifna berätt elser om samma år verlsstulld granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren i832, i833, 1834» '855, 18 56 och 1837, än ock mein.
N:o 37> ang:de en med ofvannämnda skrifvelse sammanhang ägande fråga.
Den ig:de punkten är af följande innehåll: ”Jemte förmälan , det E. K. M., genom nåd. bref af den 22 Juli 1S 35, förklarat den af Rikets sednast församlade Ständer underd. begärda inventering af alla ek vii keslörråder vid flottans station i Carlskrona icke kunna bifallas, hufvudsakligen i anseende till bristande anslag för bestridande af de för berörde ändamål erforderliga kostnader, hafva levi •4 . sorerne yttrat den öfvei tvgelse, alt en fullständig inventering af omförmälda ekvirkeslörråd vore af behofvet högligen påkallad, så väl för nödig controll å vedel hörandes redovisningsskyldighet, som för undersökning deraf, om icke större eller mindre del af förrådet kan af ålder eller tillfälligheter befinnas hafva blifvit för flottans behof odugligt, äfvensom på det att upplysning om användbara behållningen af hvarje slag ekvirke till de särskildta byggnadsbehofven må erhållas; oell få R.
St., på dessa af revisoierne anförda skäl, hos E. K.
M. förnya deri vid sisth riksdag gjorda und. anhållan 0111 fullständig inventering af ekvirkesföi råden i Carlskrona, samt tillika förklara, alt de medel, som för detta ändamåls vinnande äro af nöden, må, i likhet med kostnaderna vid andra inventeringar, utgå af riksstatens 4;de hufvudtitels anslag för flottans behof.,J
Jag anmärker ingen oriktighet vid uppställningen af denna punkt hos Exped.Utsk., men jag torde få erinra R. o.
Ad. att, såvida mitt minne icke feiar, framställdes, då detta beslut fattades, det några medel för ifrågavar. ändamål icke funnos på de ordinarie tillgångarna för flottan.
Med anledn. af denna anmärkn., har också StatsUtsk. , i dess betänk.
JV:o 354, ang:de anslag å extra-statsreglerm, upptagit en summa af 8000 r:dr b:co, som för denna inventering af ekvirkesförråden skulle kunna användas.
När nu beslut öfver della sednare betänk, ännu icke är af RiksStm fattadt, så lärer det vara orsaken hvarföre Exped.Utsk. icke kunnat hafva officiel kunskap om förhållandet.
Men sorn sistnämnda förslag är R. o. Ad. bekant, så får jag vördsamt anhålla, att förevar, förslag till underd. skrifvelse måtte återremitteras, på det att hela denna punkt måhända kunde uteslutas och saken sedermera genom en särskild framställning från R.
St. förekomma.
Under tiden kunde Utsk. i särskildt memorial, på vanligt sätt, underrätta RiksStm om skälet hvarföre denna punkt uteslöles.
Efter den upplysning, som Den i Mars. 5
Hr von Hartmansdorff meddelat, får jag förena mig med lionom i begäran om återremiss.
Dock får jag'anhålla med detsamma, att R. b.
Adis beslut härom måtte meddelas de öfriga Slånden, på drt att Exped.Ctsk. må äfven från dem kunna erhålla auloiisation att företaga den uteslutning, som llr von Hartmansdorff begärt.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att den gjorda anmärknm borde föranleda till förslagets återremitterande, på det sätt att den genom särskildt prot.- utdr. meddelades de öfriga Ständen.
Ropades sta i ka ja, blandade med några nej.
Hr Fril).-o.
Landtm, förklarade, det lian trott sig finna alt ja öfverrösta! nej.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. i öfrigt behagade gilla Ulskts förslag.
Föredrogos till justering och godkändes Exped.Ulskts den 27 sisll.
Febr. på bordet lagda förslag till R.
Sl:s und. skrifvclser lill K. M.:
N:o 254, angtde förändring i consulad-afgiflers beräkning, m. 111.; N.-o ?.55, ang:de stämpling af spelkort samt afgiften derför; N:o 256, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. anglde anslag till understöd för de i hufvudstaden förlagda gamisonsregitens malinrältningar.
Likaledes föredrogs till justering och godkändes Exped.- XJtsk:s den 27 sisth Febr. på bordet lagda förslag N:o 10 till § i riksd.beslutet , artgtde arfvoden åt rådhusrätterna för behandlingen af tullmåh Ånyo föredrogs Bevilln.Utskls den 27 sisth Febr. på bordet lagda utlåt.
N:o 4° i ' anledn. af gjorda anmärkntr vid betänk.
N:o 35, ang:de stämplade pappeisafgiften.
Jag anhåller vördsamt alt detta mål må få hvila till nästa föredragning, men då stallas främst på listan.
Salomon, förenade sig med Hr von Hartmansdorff.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade i anledn. häraf, att Revilln.Utskts utlåt, N:o 4o komme att nu blifva hvilande på bordet , och hemställde, om R. o. Ad. behagade bestämma att det borde ställas främst på föredragn listan till nästa plenum.
6 Den i Murs.
BancoUtskrs den 3 och 6 sisth Febr. på bordet lagda betänk.
N:o i43, med förslag lill de grunder, som böra tjena till efterrätlelse vid pensionering af bankens embels- och tjenstemän, vaklbetjente och konstidkare.
Jag har hufvudsakligen i aine delar icke kunnat biträda hvad IJancoUlsk. här föreslagit.
Först får jag erinra, rör:de pensioneringen för första graden, det Utsk. bar tillstyrkt alt den tjensteman af första graden, som uppnått 65 lefnadsår och tjenat 4° år, men genom sjukdom är förhindrad att längre göra sin tjenst, och sådant behörigen styrker , äger att i pension erhålla •p^delar of sin lön, då Utsk. för alla öfriga t jenstegrader under samma förhållanden tillstyrkt, att de skola erhålla hela lönen.
Inom alla öfriga civila verk är en embetsman, som fyllt 65 Ar, men som genom sjukdom är förhindrad att längre göra tjenst, i samma catbegori, som om han hade fyllt 70 år, nemi. berättigad att i pension åtnjuta hela sin lön; och då nu äfven samma rättighet blifvit föreslagen för öfriga tjenstemän inom banken, tror jag det hvarken vara med billighet eller rättvisa öfverensstämmande, att göra ett undantag för första graden.
På samma sätt är det äfven med den beräkning, som är föreslagen att gälla för pensioneringen af de tjenstemän, som fyllt 60 är och tjenat 4o år.
De få beräkna |gdels lön i alla öfriga grader utom den första, hvilken endast erhåller -§:dels lön i pension.
Det är samma princip för denna bestämmelse , som för den föreg:de , men jag anser af samma skäl, att den icke är riktig.
Deremot har Utsk. tillstyrkt, att ’’den bancofullmäktige förut medgifna rättighet att, i händelse af ohjelpligt sjukdomstillstånd och afgjord oförmögenhet att vidare gagna verket, kunna förflytta en tjensteman på pensionsstat, oaktadt han sig ej om afsked anmält, samt i sådant fall anordna hela lönen såsom pension, fastän föreskrifna lefnads- och tjensteår ej äro uppnådda, må fortfarande intill nästa riksdag begagnas, då sådant för göroroålens säkra och skyndsamma gång finnes oundgängligen nödigt.”
Här tror jag deremot alt Utsk. utsträckt pensionsrätten alltför långt.
Jag tror icke, att det är billigt och skäl uti, att en tjensteman, som i följd af sjuklighet eller oduglighet icke längre kan gagna verket, skall erhålla hela sin lön.
Utan alt hvarken taga i betraktande den penningeuppolfring, sorn är förenad med en så frikostig pensionering eller det påtagliga missförhållandet emellan detta stadgande och de föregrde, tror jag det äfven vara i andra fall skadligt.
Det kan ej vara nyttigt, att genom en så utsträckt pensionsrutt göra underlydande alltför oafhängiga af sina förmän och egenmäktige vid bedömmandet af vidden af sina pligter; och jag tror alt man bör lika mycket , om ej mera, befara menliga följder deraf, än man bör misstänka att någon orättvisa skulle af fullmäktige begås, 0111 dem Den i Mars. 7 lemnades rättighet att med mindre förmåner hunna under förenämnda omständigheter afskeda en för verket onyttig tjensteman.
Fullmäktige hafva för ett tl y I i k t_ fri 11 föreslagit följande: ”Den bancofullmäktige förut medgifna rättighet, atl, i händelse af ohjelpligt sjukdomstillstånd eller afgjord oförmögenhet alt vidare gagna verket, kunna förflytta en tjensteman på pensionsstat, oaktadt han sig ej om afsked anmält, må fortfarande intill nästa riksdag begagnas, och kommer, för den sålunda på pensionsstat öfverflyttade, pensionen alt beräknas på sä sätt, att för hvarje ålders år utöfver 25 år, eller för hvarje tjensteår, hvilket som för pensionstagaren är fördelaktigast, beräknas T]5:del af lönen, dock sålunda att den icke får understiga halfva eller öfverstiga hela lönen.
” Jag tror alt denna grund är mera med billighet och rättvisa öfverensstämmande, och hade önskat att den blifvit antagen.
För öfrigt får jag åberopa deri reservation, som jag i denna del afgifvit, äfvensom den af Ilr Stuart afgifna, ronde första gradens pensionering.
Jag anhåller om propos. på återremiss af detta betänkande.
Stjernstedt har så väl i sin reservation, som nu i sitt yttrande, uttryckt ungefärligen hvad jag velat anföra.
Min amnärkn. åsyftar hufvudsakligen att visa olämplighelen deraf att bevilja större pensionsfördelar åt den som tjent mindre tid, än åt den som tjent längre.
Detta måste blifva följden, när man ger de ringaste pensionsfördelarna åt dem, som befinna sig i de högsta tjenstegraderna, och större pensionsfördelar åt dem, som befinna sig i de lägre; ty inom ett verk, sådant som banken, är det ännu mera än i andra det vanliga förhållandet, att man uppstiger till högre grad efter tjensteåren.
Jag vill icke uppehålla R. o. Ad. med en närmare utveckling af frågan, ty jag tror att sjelfva denna hufvudgrund icke kan befinnas antaglig.
Jag instämmer således med Frih. Stjernstedt i anhållan om återremiss.
Jag vill blott nämna, att i afseende på hvad Frih.
Stjernstedt sagt ronde den första punkten, skulle jag hafva mycket att deremot erinra; men som jag får tillfälle dertill, då betänk, återkommit lill Utsk., hvilket jag önskar måtte ske, emedan jag med Frih:n instämmer i afseende på andra punkten ; så skall jag till dess vänta att söka vederlägga honom, för att icke onödigtvis här föranleda en discussion; men jag har blott velat nämna detta, på det att, när betänk, ankommer till Utsk., det icke må synas, som hade betänk, blifvit återremitteradt endast på grund af de anmärkn:r Frih.
Stjernstedt gjort.
Jag får anhålla om upplysning genom Ridd.Secretm, huru detta mern. har blifvit afgjordt i de öfriga Stånden, ifall underrättelse derom till 11. o. Ad. ankommit.
8 Den i Mars.
R i dd .S ec r e t. tillkännngaf, alt BancoUtsk.s mein.
N:o :43 blifvit återreniitteradt af Preste- och Bondesen, men bifallet af BorgareStåndet.
Sedan detta betänk, af ett annat Stånd är återreniitteradt, får jag förena mig med de ledamöter af 11. o. Ad., som yrkat återremiss ufven härifrån.
Nio 14^3 blef af R. o.
Ad. ..återremitterad!.
' Lades till handlingarna, vid förnyad föredragning, SlalsUtsk:s den 6 sisth Febr. på bordet lagda meinorir: N:o 42°; i anleda, af återremiss å utlåt.
Nio 384; N:o 422> ' anledn. af återremiss å utlåt Nio 4°8- Föredrogs ånyo StatsUtskis den 6 sisth Febr. på bordet lagda mein.
N:o 423, med förslag till saminanjemkning och voter:s-propos:r, i anledn. af skiljaktiga beslut öfver utlåtandena Niis ga och 221.
I det första förslaget befinnes en hemställan till PresteStåndet.
' Jag anhåller att Ridd.Secret:n måtte upplysa, huruvida något prot.utdr. från detsamma ankommit rörande dess beslut i frågan.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt ännu ingen underrättelse ankommit röride PresteStis beslut i ämnet.
Som dernäst är gjord en villkorlig hemställan till R. o. Ad. för den händelse att hvad till PresteSt. blifvit hemstäldt icke varder bifallet, så torde pröfningen af detta memorial lämpligast böra uppskjutas intilldess prot.utdr. i målet ankommit från PresteStåndet.
Men som StatsUtsk., i stället att utföra i fullständiga redaclioner hvad voteris-propositionerna skola innehålla , hänvisat till särskilda punkter i vissa betänkande:!, och icke blott dit, utan äfven till vissa punkter, hemlade från Ståndens olika beslut; så fordras det en särskild omsorg för alt kunna utleta hvad voteris-propositionerne verkligen skola innehålla.
Detta är, efter min förmening, alldeles oriktigt, hvadan jag nödgas underställa R. o. Ad., om icke man borde i alla fall återremittera betänk., på det att Ulsk. mätte omskrifva propositionerna så fullständigt, alt man bestämdt såge hvad de innefatta.
Då, i närvar, ögonblick., PresteSt. ej heller beslutat i frågan, så är det först när detta svarat samt R. o. Ad. återremitterat betänk., som Utsk. kommer i tillfälle att gifva en fullständig redaclion åt den blifvande voteringen.
Jag anhåller således örn återremiss.
StatsUtskis mein.
N:o 4^3 blef af R. o. Ad. återremitterad!.
Ånyo Don i Maro.
9 Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 6 sistI.
Febr. pS bordet lagda utlåt.
N:o 4 '24 > • anlcdn. af K.
Mis nåd. skrifvelse angide ett extra-anslag till befrämjande af göromålens gång inom K.
Mis och Rikets Kammar-collim.
, hegärde få veta huru delta mål blifvit afgjordt hos de öfriga Stånden.
Ridd.Secret. tillkiinnagaf, att endast från BorgareSt. underrättelse ännu ankommit ang:de detta måls afgörande, och att nämnda Stånd bifallit utlåt.
N:o 4^4- Hr von Hartmansdorff:
Utsk. anmärker att den som icke är annat än vicarierande bör icke kunna göra anspråk på full löns erhållande.
Det är väl så länge önskan att göra Kronans tjenst är så stor att man tjenar för mindre aflöning än den bestämda; men om denna önskan småningom aftager af skäl, som för något hvar äro kända, så lärer väl icke återstå något annat, än att betala den vicarierande lika så mycket som den ordinarie tjenstemannen; ty om det händer alt den vicarierande förklarar sig icke vilja göra någon annan tjenst än den han innehar, — hvad skall verkets chef, eller någon annan, vidtaga för åtgärd, då det är förbjudet att förflytta någon, mot sin vilja, från den tjenst han innehar och hvilken han är berättigad att göra, så länge han dertill äger nödig skicklighet?