Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Derjemte vill jag äfven tillägga, det man har alldeles förbisett, alt det finnes en annan formation i riksrätten, hvilken, ehuru icke afsättlig genom Konungens makt, likväl är amovibel på ett annat håll.
Domstolens medlemmar kunna nemi. genom en för vårt land egen ostraebm olaf representationen beröfvas sina platser; de innehafva således förti oende-embeten och äio följaktligen 372 Den a4 April e. m. fullt ut om icke meia beroende af impressioner utifrån än de andra.
Jag vill visst icke bestrida, att icke riksrätten kunde önskas vara bättre sammansatt än den är, och i den händelse alt ett förslag varit i fråga, som hade stått oafhängig! från andra förslag, så skulle jag hafva tillstyrkt
Ståndet att såsom sin gemensamma tanke förklara, att den rättelse uti nuvar. stadganden angtde riksrätt borde äga rum, alt då den äldste ledamoten i ett colkm eller i Svea Hofrätt har förfall, så skulle den närmaste i ordningen i hans ställe inträda i riksrätten; men då nu detta förslag är satt i sammanhang med andra förslag, och vi icke lära kunna här improvisera en ändamålsenlig organisation af riksrätten, så tror jag att det är bäst att låta de smärre förbättringarne, som kunna komma i fråga, hvila till en annan gång.
Efter upptagande af de olika förslag tili gemensamma tankar och anmärknrr emot Utsk:s framställning, som blifvit gjorda, hemställde Hr Frih. o.
Landtm, nu, om R. o. Act. behagade bifalla det först framställda, af Gr.
Frölich gjorda förslaget, att R. o. Ad. skulle såsom sin gemensamma tanke antaga det af Gr.
Spens framställda förslag.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja.
Uppå derefter framställd propos. förklarade R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke, alt Utskts förslag, i följd af R. o.
Ad:s öfver Utskis mern.
N:o 85 fattade beslut, icke nu kunde föranleda lill någon åtgärd å Ståndets sida.
Jag anhåller att mot den första af Hr Frih. o. Landtm, framställda propostn, i anledn. af den fråga Gr.
Frölich väckt 0111 antagande såsom Ståndets gemensamma tanke af Gr.
Spens’ förslag, få till prot. min reservation anmäla, emedan en sådan propos. enligt min öfvertygelse varit grundlagsvidrig.
Till pröfning företogs Const.Utsk:s den 24 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
N:o 88, med förslag till ändring af Riksd.Ordnts i5 § 1 mom.
Det är visserligen glädjande att vid denna riksdag förslag lill ändring blifvit gjordt uti den vid förra riksdagen uppgjorda och vid början af den innevar. af alla fyra RiksStln godkända redaction af i5 §:n Riksd Ordn ; men äfven den af Ulsk. föreslagna redaclionen alhjelper icke denna §:s otydlighet.
I början af §:n står ordet allmoge.
Delta ord är alltför obestämdt.
Otvifvelaktig! liar det varit Utsk:s mening att derunder inbegripa äfven ståndspersoner, så att dessa hädanefter skulle få välja fullmäktige till BoudeStåndct.
! gamla tider vårordet all - Den a/j April e. m. 3j3 nioge så fullkomligen synonymt med hvad man kallar bonde, att någon förklaring af detta ords betydelse icke behöfdes; men så är det icke nu, och då jag, i likhet med Utsk., önskar att ståndspersoner skulle kunna få deltaga i valen, så får jag tillstyrka R. o. Ad., att Ståndet ville såsom sin gemensamma tanke förklara, att det antoge förslaget med det I il lägg: ”dock må icke någon i dessa val deltaga, som icke är valbar.”
Der är förklaringen gjord.
Frih. Cederström, Jacob: Detta betänk.
N:o 88 innehåller en ytterligare bekräftelse på den inom Utsk. rådande anomali, att förakta 84 §:n Iteg.F:ns bestämda föreskrift, att frågor om förändringar af grundlagen icke få i Ståndens plena väckas; ly Utsk. äger icke någon rätt att till Stånden insända förslag af enskild riksdagsman, sorn icke Utsk. godkänt.
Utsk. har likväl här lemnat till
Ståndens bedömmande 2:ne särskildta förslag af riksdagsmannen Johannes Andersson, af hvilka förslag
Utsk. antagit det ena med någon jemkning, men förkastat det andra.
Utsk. har icke haft rätt att göra annat än förklara, att, med anledning af en af Johannes Andersson väckt fråga om ändring i i5 §:n Riksd.- Ordn., Utsk. finge föreslå följande förändring etc.
Då bade Utsk. handlat grundlagsenlig!, nu deremot grundlagsvidrigt.
Må detta vara sagdt till upplysning af den föregående discussionen öfver betänk.
N:o 87 med dess tillbehör.
I afseende på det förslag, som nu är i fråga, så, med erkännande af en del utaf de anmärkn:r, som Hr Rosenblad framställt, tror jag likväl att det vore bättre, om man i stället för ordet ”allmoge” ville införa orden: valbar medlem af BondeStåndet.
Jag anhåller alltså, alt Ståndet, medförklarande att en sådan redaction utgjorde dess gemensamma tanke, ville återremittera betänkandet.
I afseende på det af Frih.
Cederström anmärkta förhållande, får jag blott påminna, alt det var i sjelfva reciten af frågan som Utsk. meddelade, alt Riksdagsmannen Johannes Andersson inkommit med ett förslag i detta ämne, hvilket förslag
Utsk. ordagrannt har intagit i stället för alt beskrifva hurudant det var, men Utsk. har icke framställt denna ordalydelse såsom ett förslag; och alt inskränka Utsk:s rätt alt recitera, dertill tror jag icke att 84 §tn Reg.Fm gifver anledning.
Hr Rosenblads forsla S> så skulle visserligen äfven jag önska, att en sådan förändring vore möjlig; men jag bekänner, alt jag anser den höra till dem, som icke äro möjliga att verkställa; ty det är just olyckan i alla Ståndsrepresentationer, att när de hafva begynt att öfverlefva sig sjelfva, finnes det vissa kinkiga frågor, som icke med något hopp om framgång kunna vidröras, och dertill måste ovillkorligen räknas hvarje ytterligare definition på hvad med ett
Stånd rätteligen bör förslås.
Vår slåndsför - 3/4 Den 24 April e. m. fattning hade ännu icke öfverlefva! sig sjelf, så länge en definition på hvad med allmoge menades icke hehöfdes, utan sådant förstods af sig sjelft.
Men just denna erfarenhet, alt en sådan definition nu saknas i grundlag, är det, sorn efter min tanke skull för framtiden aldra säkrast påpeka nödvändigheten att frångå sjelfva ståndsförfattningen.
Det är för öfrigt en alldeles särskild del af den i5 §:n, som Hr Rosenblads förslag vidrör.
Jag vill icke på detta rum bestrida, att Hr Rosenblads tillägg må af R. o. Ad. upptagas; men jag förbehåller mig att, 0111 så sker, få inom Const.Utsk. tilt mina medbroder hemställa, huruvida icke denna fråga snarare än alla andra, hvilka man så velat rubricera, kan anses såsom ett inom Stånden väckt förslag till ändring i grundlagarna.
Jag har den lyckan att i formfrågan denna gång fullkomligen dela åsigt med Frih. Gederström.
Det synes mig, att grundlagens föreskrifter, huru enskilde riksdagsmäns motioner om ändring i grundlagsfrågor böra behandlas, uro så bestämda, att något misstag derom icke borde kunna äga rum.
Gr. Spens har sagt, att man icke borde inskränka Utsk:s rätt att recitera de särskilda motioner, som inkommit; men Utsk. blottställer sig genom ett sådant förfarande för nödvändigheten att recitera alla de förslag, som af enskilda riksdagsmän kunna afgifvas till Ulsk., såvida icke Utsk. skall synas partiskt derigenom att det åt några vissa ledamöter utdelar sina gracer och låter dem få sina motioner framställda till Stånden samt på sätt och vis underställda deras pröfning.
Det skulle blifva ganska genant för ett Const.Utsk. vid en kommande riksdag att urskilja hvilka motioner som borde sålunda framställas till Stånden och hvilka som borde undertryckas.
Jag anser derföre att det varit ett formfel af Utsk. att upptaga Johannes Anderssons motion i betänkandet.
Hvad sjelfva saken vidkommer, så instämmer jag i allo med Hr Rosenblad och tror icke, i likhet med Gr.
Spens, att den af Hr Rosenblad åsyftade förändring kan anses såsom ett nytt inom RiksStånd väckt förslag.
Icke heller kan jag inse någon den ringaste fara uppstå genom ett sådant tillägg, som Hr Rosenblad föreslagit; del innefattar blott ett förtydligande af ett ord i §:n, sorn är något obestämdt; och det lär icke kunna nekas, ali ordet allmoge är mindre tydligt 1111, än det var då grundlagen skrefs.
Jag tillstyrker att R. o. Ad. ville antaga Hr Rosenblads förslag såsom sin gemensamma tanke.
I frågan om hvad som egentligen mindre hör till saken, eller om Utsk:s rätt alt recitera, så får jag tillkännagifva, att jag anser, 0111 icke på sätt oell vis obehörigt, likväl mycket oskyldigt, att
Utsk. har omtalat den anledning med ulla dess biomständigheter, som bragt Ben 24 April e. m.
TJtsk. på den tanken alt föreslå den nu ifrågavar. förändringen, och jag tror att Ulsk. gjort det fullkomligen oöfverlagdt.
I afseende på livad Gr.
Spens sednast anfört, så mäste jag otvifvelaktigt hafva misshört mig eller orätt uppfattat hvad jag tyckte mig höra honom yttra, eller att man icke borde betrakta denna fråga i och för sig sjelf utan i sammanhang med andra §§, samt att Hr Grefven just önskade att bibehålla den ofullständighet i §:n som förefinnes, för att derigenom framtvinga de förändringar, som han önskade uti repreoeutationsformen.
Så tyckte jag mig hört honom säga; men jag hoppas att jag irrat mig, emedan jag icke kari tro att Utsk. skulle vilja begagna så indirecta medel för att komma till sitt mål, som att med flit föreslå ett sådant beslut, som skulle kunna medföra de följder, hvilka jag tyckte mig höra att Gr.
Spens önskade.
I sådant fall är det både en rättighet och en pligt för oss inom detta Stånd, som icke önska samma resultat, att, om Utsk. tillvägabragt ett sådant ofullständigt beslut, återsända detsamma dit för att få otydligheterna afhjelpta, och jag vidblifver derföre mitt förslag.
Gederström har äfven afgifvit ett förslag till R. o. Ad:s gemensamma tanke, hvilket i början föreföll mig vara alldeles detsamma som mitt eget; men när jag närmare tänker derpå, så tror jag att hans förslag är mindre lämpligt.
Cederström yrkar, att ordet allmoge ur §:n borde borttagas, och i stället insättas orden valbar ledamot af BondeSt.; men ordet ”allmoge” är så gammalt och respectabelt, att jag icke tror att man hör borttaga detsamma.
Jag får derföre tillstyrka att R. o. Ad. ville såsom sin gemensamma tanke förklara, att näst efter orden ”hemmanet innehafver,” måtte tillsättas orden: ”ej må den i sådant val deltaga, som icke sjelf är valbar.” Gr.
Cederström har yttrat att Const.Utsk. skulle olagligt tillvägagått i så måtto, att det i reciten af sitt mern. omnämnt, hvilka de motioner varit, som lemnat anledning till denna fråga forn jag icke misshört mig),.
Det skulle vaia på grund af 84 §:n Reg.F:n som sådant icke vore tillåtet.
Nu lyder denna § på följande sätt: ”Då Const.Utsk. icke funnit skäl alt gilla och lill R.
St:s pröfning öfverlemna något förslag lill förändring eller förklaring af grundlagarna, som Utsk. af en riksdagsman emottagit, vare Utsk. skyldigt, om förslagets författare det yrkar, att meddela honom sitt yttrande deröfver, med lillslånd alt detsamma jemte förslaget genom tryck allmänt göra, då han för det sistnämndas innehåll sjelf i egenskap af förfaltare må lagligen ansvara.”
Jag kan omöjligen i denna § upptäcka något stadgande, sorn, när Const.Utsk. funnit skal alt gilla en riksdagsmans 3;ö Den 24 April e. m. nflemnade förslag till grunglagsförändring, skulle hindi a Utsk. från att uppgifva källan, hvarifrån det hemlat anledningen till ett sådant förslag; och hvad dessutom ett förbud i detta afseende skulle tjena lill, kan jag icke på minsta vis inse.
Att något positivt förbud i grundlagen icke finnes är emedlertid klart, och derutaf torde äfven vara tydligt att Const.Utsk. icke har handlat emot grundlagen.
Hvad det af Hr Rosenblad föreslagna tillägg till i5 §:n Riksd.Ordn. beträffar, får jag derom tillfälle att yttra mig inom Const.- Utsk., ifall det blifver R. o. Ad:s gemensamma tanke, att ett sådant tillägg är hehöfl ig t, och Const.Utsk. kan finna sig befogadt att derom ingå i någon pröfning.
Om jag riktigt hörde Hr Rosenblads framställning, så har jag af honom blifvit missförstådd.
Min mening var visserligen icke att yttra någonting om riktigheten af alt söka framtvinga en representationsförändring genom att låta den närvarande representationens alla brister qvarstå, på det den så mycket förr måtte ramla.
En sådan tanke är vida skiljd från mig.
Jag yttrade tvertom, att om jag icke ansåg att en sådan förändring som den ifråga var. skulle möta oöfverstigliga lunder genom omöjligheten att få den tillvägabragdl genom de fyra Ståndens sammanstämmande beslut — ja (jag vågar säga det) denna omöjlighet vore större än alt åstadkomma en likstämmighet i afseende på sjelfva representationsförändringen — så skulle jag ingenting hafva emot alt biträda ett sådant steg.
I detta afseende kan jag hafva ganska orätt, det vet jag; men det utgör dock min fullkomliga öfvertygelse.
Jag tog mig äfven friheten uttrycka den mening, alt i den mån en institution, af sådan art som en representation, blifver för gammal, visa sig brister i definitioner på de ställen, der definitioner förut icke behöfts, derföre att hvar oell en förstått hvad med de enkla uttrycken menades.
Att afhjelpa sådana brister på alla ställen, der de i vår nu gällande grundlag förekomma, vore ett arbete, som efter min tanke öfverstiger mensklig förmåga och skulle vara vida svårare än att åstadkomma en total representationsförändring.
För öfrigt har jag ingenting emot, om Hr Rosenblad kan lyckas alt få sitt eller Frih.
Cederströms förslag antaget såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke.
Vi få då se, huruvida de öfriga Stånden ingå derpå, eller om milt förutseende sannas, att detta blifver en orsak för BondeSt. alt afslå hela frågan, och då skulle i5§:n 1 mom.
Riksd.Ordn. qvarstå i dess närvar, skick, hvars uppställning är sådan, att en ordagrann tolkning deraf skulle kunna medföra den orimligheten, att kronoskatlebönderne blefvo uteslutne från Bondeståndet.
Jag ser intet lunder för Coust.- D e n 24 A p r i I e. m. 377 Const.Utsk. att i reciten upptaga den anledn. dét haft att framkomma med ett förslag till förändring af grundlagen.
Naturligtvis kan sådant icke vara an förd t för att lägga grund för sjelfva framställningen; ty den måste hvila på andra grunder.
Jag tror för min del blott att en sådan recit är öfverflödig; men hvad sjelfva hufvudsaken -beträffar, så ser jag icke något fel i Utskts förslag.
Man har yttrat, alt Utsk-. bort gifva en definition på ordet allmoge, hvilket borde få en vidsträcktare betydelse än man hittills velat gifva deråt, för att derigenom bereda tillfälle för ofrälse ståndspersoner på landet alt vinna inträde uti BondeSt.
Meningen kan väl vara ganska god; men jag tror likväl att ett sådant ändamål bör vinnas på annat sätt, än att genom en definition på ordet allmoge intvinga dessa personer i BondeSt.
Jag tillstyrker derföre att R. o. Ad. ville antaga Utskrs förslag såsom hvilande lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Jag är uppkallad att svara nå gra ord i anledn af Gr.
Anckarsvärds yttrande.
Det är långt ifrån att jag yrkat, det Const.Utsk., vid framställandet af sina förslag till ändringar i grundlagen, icke skulle få nämna hvilka motioner som gifvit anledn. till ett sådant föislag: visst icke; sådant skulle vara alt tillegna sig annans egendom.
Utsk. är pligtigt uppgifva, alt med anledn. af förslag från den och den, får Utsk. tillstyrka följande förändring; men annat är denna Utsk:s skyldighet, och annat är att upptaga alternativa förslag af en enskild riksdagsman, af hvilka Utsk., såsom fallet är i det nu föredragna betänk.
N:o 88, icke tillstyrker mera än det ena.
Dessa förslag slå visserligen blott i sjelfva reciten; men det kan i alla fall hända, alt Stånden fästa sig vid dem och alt de antaga, icke det sorn Utsk. tillstyrkt, utan det andra alternativa förslaget, och då frågar jag, om icke en oformlighet derigenom skulle uppstå, och huruvida icke 81 §:n Reg.F:n, som föreskrifver alt Utsk. må framkomma med de förslag lill ändringar i grundlagarna, som del anser högst nödiga och nyttiga och möjliga att verkställa, vore trädd för nära.
Utsk. har icke rätt att till Stånden framlemna något förslag till grundlagsförändring, sorn del icke sjelft gillar; ty 84 §:n Reg.F:n och 29 §:n Riksd Ordn. föreskrifva tydligen huru Utsk. med sådana förslag bör förfara. 84 §:n Reg.- F:n och sednare delen af 29 §:n Riksd.Ordn., hvilka äro af samma ordalydelse, innehålla nemi.
: ”Då Const.Utsk. icke funnit skäl alt gilla och till R.
St:s pröfning öfverlemna något förslag till förändring eller förklaring af grundlagarna, som Utsk. af en riksdagsman mottagit, vare Utsk. skyldigt, om förslagets författare det yikar, att meddela honom sitt yttrande deröfver, med till 24 II. 48 Don a4 April «. m. stånd att detsamma jemte förslaget genom tryck allmänt gora, då han för det sistnämndas innehåll sjelf i egenskap af författare må lagligen ansvara."
Det är således klart att Johannes Anderssons förslag aldrig bort af Utsk. framgifvas, då Utsk. ogillade detsamma, och att det enda lagliga sättet alt göra det bekant hade varit, om Johannes Andersson begärt att genom trycket få allmängöra detsamma.
I afseende åter på den gemensamma tanke, som R. o. Ad. här bör uttrycka, så finner jag mig, efter Hr Lagerlijelms framställning, föranlåten att frångå mitt förslag och öfverlemna!' till R. o. Ad:s eget bepröfvande, huruvida det vill antaga Hr Rosenblads förslag, eller låta Utskts betänk, hvila oförändradt till nästa riksdag.
Uppå derefter fiamställd propos. förklarade R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke, att å första raden i förslaget borde utgå orden inom sig, och att efter ordet innehaft, på 5:e raden, borde införas följande mening:
Ej må någon i sådant val deltaga, som icke sjelf är valbar.
Vid förnyad föredragning af Const.Utskts den 27 sisth Mars oell den 3 dennes på bordet lagda mein.
Wto 89, med förslag om ändring i Rikd.Ordms 17 §, antog R. o. Ad. nämnda förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Då nu ånyo föredrogs Const.Utskts den 27 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
Wto 90 lill BondeSt.
, i anledn. af dess yttrande rör:de Const.Utskts mern.
Wto 63, fann R. o Ad. detsamma icke erfordra någon åtgärd af R. o. Ad., hvarföre det lades till handlingarna.
Ånyo föredrogs Const.Utsk:s den 27 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
Wto 91, i anledn. af återremiss på mern. Wto 73.
Frih. Gederström, Jacob:
Jag bestrider lagligheten af den alternativa voterts-propos , som Utsk. föreslagit till förkastande af Utskts förslag.
Jag tror att endast en votering bör äga rum, nemi. emellan den af R. o. Ad. samt BorgareSt. antagna redaction och Utsk:s förslag; och jag anhåller om propos. derpå, att sådant måtte blifva Utsk. till— kännagifvet såsom Ståndets gemensamma tanke.
Den föreslagna voter:s-propos:n blef af R. o. Ad. godkänd.
Vidare föredrogs Const.Utskts den 27 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
Wto 92, i anledn. af tre Stånds äterremisser på mern.
JNto 75.
Voterts-proposm godkändes.
Dan 34 April e. m. 3jg Frih. Cederström, Jacob:
Jag får till prot. an mäla min protest emot ifrågavar. volerts-propos.
Föredrogs ånyo Const.Utskts den 37 sistl.
Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
N:o 93, i följd af återremisser på mern.
N:o 78. R. o. Ad. godkände den föreslagna voter:s-propos:n. Frih. Cederström, Jacob:
Jag ber att få anmäla min protest mot den i detta mern. föreslagna voterrs-propos. äfvensom mot den som förekommer i det nästföljande mern.
Ånyo föredrogs Const.Utskts den 27 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
Nio g4, i anledn. af återremisser på mern.
N:o 7g.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade antaga den af Utsk. till R. o. Ad. gjorda inbjudning till frånträdande af sitt i ämnet fattade beslut.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt nej öfverröstat ja.
Uppå derefter framställd propos. blef den föreslagna voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkänd.
Föredrogs ånyo Const.Utskts den 27 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
Nio 96, 1 anladn. af tre Stånds emot Const.Utskts mern.
N:o 61 gjorda och till Utsk. hänvisade anmärkningar.
Den föreslagna voter:s-propos!n godkändes.
Frih. Cederström, Jacob: Jag anhåller att till prot. få anmäla min protest mot denna volern-proposition.
Föredrogs till pröfning Const.Utskis den 27 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda mern.
N:o 97, med förslag till upphäfvande eller ändring af Tryckfrihetsförordningens 5 § i3 mora.
På begäran af Hr von Hohenhausen, Michael.
Silvius, blefvo äfven reservationerne uppläste.
Hr von Hohenhausent Jag instämmer fullkomligen i den tanke, som Prosten Hallström och Biskopen Nibelius i sina reservationer mot detta mern. anfört, och anhåller att R. o. Ad. ville återremittera mern. med uttryck såsom Ståndets gemensamma tanke af hvad desse herrar anfört.
På begäran af Hr Lefre'n, Joh. Pehr, upplyste undert.
Ridd.Secret., att BondeSt. antagit förslaget till 38o Den 24 April t. tu. grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag; att PresteSt. ogillat att 5 §:n i3 mom.
Tryckfr.förordn. må upphäfvas och med detsamma den föreslagna förändringen i nummerföljden på de 3 följande mom:n af samma §, samt återreremitterat den för nyssnämnda fall uppgifna förändrade lydelsen af 5 §:n i3 morn., med förklarande, såsom Ståndets gemensamma tanke, att de deri föreslagna förändringar icke vore bland dem, som 81 §:n Reg.Ftn benämner högst nödiga och nyttiga; och att BorgareSt. återremitterat mern. i hvad angår upphäfvandet af 5 §:n i3 moni., med förklarande af Ståndets gemensamma tanke, att Ståndet icke ansett sig kunna godkänna berörde förslag att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, och antagit till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag det alternativt framställda förslaget till förändrad lydelse af samma moment.
Hr Lefre/n:
Jag underställer vördsamt, att R. o. Åd. måtte såsom sin gemensamma tanke antaga PresteStts nyss upplästa be>lut.
Jag är bland dem som talat för indragningsmaktens upphäfvande; jag tror derföre också, lika med reservanterne, att det icke är klokt, att vid denna riksdag föreslå borttagandet af hela det moni., hvarpå indragningsmaktens upphäfvande (innes i ett föregtde mein. till en del motiveradt.
Jag tror att man derigenom blottställer sig för att få se hela förslaget förfalla vid nästa riksdag.
[Jr Hjerta, Lars:
Jag anhåller om Hr Frih. o. Landtnäs propos. till instämmande i BorgareSt:s beslut.
Det lägger intet hinder i vägen för eller strider icke emot den framställning
Hr Lefren nyss gjort.
Detta beslut medför åtminstone den fördel, alt det medgifver ersättning åt författare eller boktryckare, hvars skrift blifvit åtalad, men genom domstol förklarad vara af obrottslig egenskap.
Då ersättningsfrågan kommer att af K. M. i Statsrådet afgöras, så Synes verkligen detta nya stadgande vara af så menlös beskaffenhet, att jag icke tror att R. o. Ad. skulle äfventyra något genom att låta det förslag, som BorgareSt. antagit, hvila lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Hvarken skulle statscassan genom detta stadgande blifva särdeles betungad, eller skulle någon alltför stor utsträckning af tryckfriheten derigenom befrämjas.
Hi' Rosenblad, Bernh.:
Då 81 §:n Reg.Ftn stad gar som villkor för grundlagsförändringar att de böra vara högst, nödiga och nyttiga, så anser jag mig böra instämma med 11.
PresteSl. i fråga om den nu ifrågavarande.
I vår speculalionsrika tid skulle det kunna hända, att det blefve en ail speculalion, alt föranstalta en tillverkning af skrifter utaf den beskaffenhet, alt man kunde förutse alt de skulle blifva åtalade, men förklarade obrottsliga, för att derigenom komma i åtnjutande af den ersättning, som det af BorgareSt. antagna mom. i sådant fall medgifver.
För att förekom - Den 24 April e. m. ma dylika försök, och då man icke hort öfverklagas några misshrnk af den förra författningen, får jag tillstyrka att R. o. Ad. ville förklara såsom sin gemensamma tanke hvad PresteSt. i denna del beslutat.
Jag (örenar mig med Hr Hjerta och anhåller atl R. o. Ad. ville instämma i BorgareSt:s beslut.
Då Hr Frih. o. Landtm., efter upptagande af de olika anmärka:)' och förslag till gemensamma tankar, som emot Ulsk:s förslag blifvit gjorda, började framställa propos. om antagande af samma beslut, som PresteSt. fattat till R. o.
Ad:s gemensamma tanke, anmälte sig Hr Hjerta och yttrade:
Måhända Hr Frih. o.
Landtm, täckes framställa propos. på hvartdera af Utsk:s förslag särskildt, eller på det första alternativet först och på det andra sedan.
Det förra är af håde Preste- och BorgareSt:n underkändt, och förmodligen kummer R. o. Ad. alt derom (atta enahanda beslut.