Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det var blott den hemställan, sorn af Hr Frih. o. Landtm, nu blifvit besvarad, jag ville gora, 0111 icke saken redan var afgjord, och huruvida någon discussion i detta ämne numera vore tillåten eller lämplig.
Vid den sista uppläsningen, som Frih. Thure Cederström gjorde, förmärkte jag, att ett ord fattades i redactionen, nemi. ordet Konungens framföre ordet Befallningshafvande.
Det malte ej hafva varit meningen att godkänna ett obestämdt uttryck.
Frih. Cederström, Jacob: Någon förändring i redactionen lär nu ej kunna ske, då målet är första gången inne från Utskottet.
Efter den förklaiing
Hr Landtm, gifvit, får jag reservera mig emot beslutet, som jag anser vara grundlagsstridig!.
Jag för min del tager för gifvet, att det af Hr von Hartmansdorff anmärkta fel är ett tryckfel, och alt det väl ej finnes i det handskrifna exemplaret från LagUtsk
Då Exped.Utsk. förmodligen kommer att rätta sig efter nämnda exemplar, kan tryckfelet undvikas i sjelfva expeditionen.
Hr S a n de 1 h jel m , P a u I:
Sorn jag förstått
Utskts förslag lill redaclion af denna §, menas med Befallningshafvande icke så egentligen hvad man menar med Konungens Befallningshafvande, utan den, som i orten äger alt utöfva myndigheten, hvilket i detta fall kronofogdar och länsmän äga att göra.
Jag anhåller blott att få förena mig i den reservation Frih. Jac.
Cederström afgifvit.
I öfverensstämmelse med hvad en annan ledamot synes önska, hemställer jag, om det icke kan anses vara jordägarens egne befallningshafvande, som må anlitas.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 7 dennes e. m. på bordet lagda betänk.
N:o 18, i anledn. af väckt motion om Svenska undersåters skyldigheter, när de 7 H- 7 5o Dc u iG Ma j c. m. vilja bosalia sig eller resa utrikes, samt utländningars rätt att inkomma och bosätta sig i Riket.
Jag liar väckt motion i detta ämne, men bekänner, att jag icke hade väntat, att R. o. Ad. skulle i dag hinna ända till delta mål på bordslistan, hvarföre jag också ej hunnit taga kännedom af betänkandet.
Jag anhåller derföre, att det ytterligare malte få hvila på bordet.
Frill, Cederström, Thure, förenade sig med Hr Hjerin.
Föredrogos ånyo1 och biföllos Allm.
Besvärs-_och Ekon.- XJtskts den 7 dennes e. m. på bordet lagda utlåttn: N:o 19, i anledn. af väckt fråga om medel och utvägar till Svenska jernhandelns befrämjande i Amerika; JNT:o 20, i anledn. af väckt motion, angrde beviljande af vissa slapelstads-rättigheter för staden Laholm; N:o 21, i anledn. af vackt motion om Askim och Frölunda församlingars skiljande från Fässbergs pastorat.
Remitterades till LagUlsk. R.
St:s Just.ombudsmans den 7 dennes e. m. på bordet lagda mern. med anmälan, alt tvähne mål, hvilka, enligt hans förut afgifna embetsberättelse, blifvit hos K. M. i Dess Högsta Domstol omedelbarligen anhängiga, nu äro slutligen afgjorda.
Ånyo föredrogs StalsUtsk:s den 9 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
]\:o 81, i anledn. af S. F.
Lannges ansökning om prolongation af arrendet ä Lunda kronohemman, eller skatteköp derå.
Cederström, Jacob: Det sätt StatsUtsk. här företagit sig alt utdela nådebevisningar åt arrendatorer, på sidau om den författning, som Ständerne sjelfve beslutat, och blifvit af Konungen genom kungörelse år 1810 promulgerad, lär väl ej få sä alldeles vinna burskap, emedan det icke allenast är oformligt utan också ett ingrepp i kommande Ständers rätt, innan den rätta epoken är inne, som i detta fall icke inträffar, förrän iS/jA.
Hvad åter det beträffar, att ett betänk, förut blifvit bifallet, rör:de fortfarande arrenderätt för Hr Wener å Svartsjö kungsgård, som Utsk. tillstyrkt från 1847, så är beslutet derom formvidrig!; likväl äger dervid den skilnad rum, alt Wener innan nyssnämnda tid skulle hafva fullgjort en canal-gräfning, genom hvilken egendomen vinner i värde.
Men här, der fråga ej är om annat än ett vanligt hemmansbruk, är det rent af alt skänka en arrendator förmånen af ett fortfarande arrende;, och detta står i strid med R.
St:s beslut rör:de Kronans lägenheter j att de nemi. skola på 3o år vid öppen auction Deli i6 Maj e. m. oi boftnrrenderas.
Jag kan således ej anual än tillstyrka afslag ä betänkandet.
StalsTJtsk. liar tagit såsom princip, att då trovärdiga aueforiteter bestyrka en Kronans arrendators vederhäftighet, jemte dess skicklighet och drift, sorn jordbrukare, samt ådagalagda goda häfd af egendomen, det borde anses vara med Statens fördel mest enligt, att för längre tid bibehålla denna arrendator, då lian erlägger i arrende hvad en local-auctoritet anser vara billigt; emedan det synes påtagligt, att den, som arrenderar en egendom och derå har en längre besittningsrätt, äfven bemödar sig att på allt vis behandla egendomen såsom den vore hans egen, hvaremot, i annat fall, följden blir ett annat brukningssätt, som kan vara utsugande för jorden och således förderfva sjelfva lägenheten.
Det är ur denna princip, som StatsUtsk. behandlat alla sådana frågor.
Jag befarar, att då vi biföllo förlängning i arrendet å Svartsjö kungsgård, vi redan begingo ett misstag.
Då vi nu se, huru hela Färentuna härads arrendatorer, åtminstone så många som hunnit komma in med sina ansökningar, oro upptagne här på föredrag!!. listan , så tyckes det vara likasom en öfverenskommelse att begagna tillfället för att få enahanda fördelar.
Det är klart, att om de vid en krono-auetion kunde bereda sig enahanda fördelar, skulle de icke komma hit.
Nu begagna de riksdagen för att åtkomma fördelar på Kronans bekostnad.
Jag kan således ej annat än instämma med Frih.
Cederström; men för säkerhets skull, och emedan förhållandet är med mig, som med Hr Hjerta, att jag ännu ej hunnit taga fullständig kännedom af detta mål, anhåller jag, att det ytterligare mätte få hvila på bordet.
Hrr Kåfelt, Anton, samt Sandelhjelm, Paul, förenade sig med Hr von Hartmansdorff i begäran, att detta utlåt, ytterligare måtte få hvila på bordet.
Uppå begäran af Hrr von Hartmansdorff, Aug., samt Kåfelt, Anton, blefvo likaledes ånyo lagda på bordet StatsUtsk:s den q dennes e. m. första gången på bordet lagda utlåttn: N:o 82, i anledn. af arrendatorns of Edeby hemman på Lofön, A.
Odelbergs ansökning om prolongation af arrendet; N:o 83, i anledn. af arrendatorns af Hogsta, Lombarudd och Norrby hemman på Löfön, C. A.
Karlbergs ansökning om förlängning af arrendet; N:o 84, i anledn. af arrendatorns af kronohemmanet!
Dc n 16 M a j e. m.
Söderby i Lofö socken, M.
Runstedt* ansökning 0111 prolongation af arrendet; N:o 85, i anledn. af Kronofogden, Assessoren G. J.
Lagercrantz^ ansökning om förlängdt arrende å Barkarby kronohemman eller skatteköp derå.
Af samma ledamöter begärdes äfven ånyo på bordet BancoUtskts den q dennes e. ro. första gången bordlagda utJåt.
N:o 21 öfver en väckt motion, alt Bankens sedlar å 16, 12 och 8 skillings-valören fortfarande måtte få förfärdigas och utgifvas.
Föredrogos ånyo och bi fö 1 lös BancoUtskts den 9 dennes e. m. på bordet lagda betänktni
Nto 17, angtde afskrifning för en, vid. hållen inventering, yppad brist i lumpförrådet vid Tumba pappersbruk; JNT:o i fråga om löneförhöjning och pensionsrult för bruksskrifvaren vid Tumba, A.
Sätherberg; N:o i5, med hemställan örn ersättning åt de arbetare vid Tumba, sorn å brukets ouppodlade mark sjelfve upptagit täppor.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskts den g dennes e. m. på bordet lagda betänk.
JNT:o 24, i anledn. af väckt fråga om pension för Pappersmästaren J. E.
Ullander, samt bestämmandet för framtiden af pappersmästarens vid Tumba lönevillkor, blef nämnda betänk, ånyo lagdt på bordet af Hrr Ribing, Arvid, och Palmcrantz, Joh. Mauritz.
Lades på bordet StatsUtskts utlåt.
St:s åren i835, 1837 och 183g församlade revisorers berättelser, angtde granskningen af de under K.
Mts och Rikets Commerce-collegii förvaltning ställda fonder.
II. R. o. Ad. utskiljdes kl. \ till 1 t om aftonen. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe.
Justerades 10 prot.utdr. för den iö dennes e. m.
Den 20 M a-j f. m. 53 Öppnades lin- Eleclorcrs lista till val af en ledamot uti Exped.Utsk. efter N:o 3gi.
Hr Lagergren, Auders; oell hefanus dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2i5i.
Hr Reutersvärd, Pehr Adam, uppläste följande 2:ne anföranden: 1.
Vid föredragning af StatsUtskrs utlåt.
Nio 63, angrde reglering af allin, indi agn.staten oell deri förekommande 3:dje punkten, i fråga om anslag åt en ritare, sorn biträder K.
Vettenskaps-academien vid utgifvandet af plänche-vei ket Svensk Botanik, förbehöll jag mig ätt vid ett kommande plenum dervid få afgifva några onmärkntr; och det är derför, som jag nu får anhålla alt för några ögonblick få upptaga R. o. Ad:s uppmärksamhet.
Ehuru så väl det inför K.
M. hållna prot. öfver ecclesiastik-ärendena för den i3 sistI.
Januari, bifogadt K.
M:$ nåd propos. om statsverkets tillstånd och behof, som den af K.
Vettenskaps-academien i delta ämne afgifna särskilda und. skrifvelse, hvilken (innes tryckt, upptaga, att det för en ritare äskade anslag, icke blott vore för sjelfva afritandet of vexterna , utan ock för bekostande af de resor, hvilka i och för dessa vexlers insamlande hlefve nödvändiga; så har dock StiitsUtsk. uraktlåtit att i nämnda betänk, detsamma omnämna; och synes derigenom kostnaden för de årligen utkommande Irenne häften af tillhopa 18 planche!' ingalunda blifva så öfverdrifven , som den skulle vara , om blotta afritningen utaf hvarje vext komma alt be talas med nära 444 rtdr b:co.
Detta kunde lätt hafva gifvit anledn. till afslag för beviljandet af de föreslagna 8oo r:dr. Men Vettenskaps-academiens berörde skrifvelse omnämner derjemte, att fråga vore om verkets ånyo lifgifvande efter en förändrad plan.
På enskild väg har del lyckats mig att erhålla den underrättelse, det aendemien skulle vara sinnad att afbryta samt afduka det nu utgifna, redan 1802 af Palmstruch och Qvensel började, planche-verket, Svensk Botanik, med 12:tc bandet, och att för lättnad vid vexternas uppsökande bifoga ett allmänt register öfver de deri afbildade och beskrifna vexter.
Derefter vore planen att utgifva Svensk Botanik i qvartformat, hvari äfven skulle upptagas de vexter, som uti octav-upplagan förut finnas beskrifna och aftecknade, men med iakttagande af den naturliga ordningen, så att hvarje vextart sammanfördes och således komrae att liksom bilda ett särskildt helt.
Botanik i octav är hittills utgifven efter samma plan och i samma format, som English Bolany, hvilket sednare verk börjades 1790, och som lärer vara fulländadt med 36 oelavband, deraf 11 finnas i K.
Yeltenskaps-academiens bibliotliek här i Stock - 54 Den ao Maj f. m. holm.
Någon ordning bland vexterna finnes der cj iakttagen , ulan alltsom vackrare exemplar kunnat erhållas, så infördes de, utan afseende på till hvilken dass de hörde.
Utaf Svensk Botanik äro utkomna i?.g häften, hvaraf de sista 1838, utgörande snart n band, och innefatta 774 planche!-; således fattas ännu i5 häften i det bestämda antalet af 12 band, och komme det afslutade arbetet då att omfatta 864 plancher.
Alt afsluta ett verk, som sålunda omfattar iner än hälften af Sveriges phanerogamer, synes vaia mindre välbetänkt och lill skada för dem, sorn köpt de utkomna häftena, under förhoppning om en oafbruten fortsättning af verket efter samma plan.
Meningen med botanikens lifgifvande i octavformat var säkerligen, så väl att den skulle kunna erhållas för ett billigt pris, som ock att den skulle kunna medföras af dem, som vid vexternas igenkännande behöfde rådfråga densamma, hvilket qvartforinalel återigen icke tillåter, ulan förutsätter, att arbetet skall blifva ett praktverk, sorn ej kan blifva tillgängligt för den obemedlade.
Och då detta nödvändigt måste anlagas vara meningen med den förändrade planen, så synes folioformatet vara det lämpligaste och mest tjenliga.
Inga vexter eller vextdelar behöfva der afbildas i förminskad scala såsom hittills skett; allt kan der bibehålla den naturliga storleken.
Plancherna i Svensk Botanik hafva hittills varit graverade i koppar, och således kostsamma.
För den nya folio-upplagan kunde stentryck användas med fördel , som säkert bör medföra besparing i koslnaderna; ty färgläggningen blifver i alla fall alltid densamma, och papperets i våra dagar fallna pris skall säkert ej fördyra arbetet.
De af Tohl i Wien år 1827 ulgifna Planta; Brasi Ii enses utvisa detta, och ehuru plancherna äro ritade på sten och sedan färglagda, så torde detla verk vara det praktfullaste och i färgläggningen det noggrannaste botaniska arbete, som hittills utkommit.
(Det finnes äfven i Veltenskaps-academiens bibiiotlrek.)
Skall nu Svenska folket bidraga till utgifvande af en Svensk Botanik, så må den då äfven blifva Svenska namnet värdig!
Jag skulle derföre finna nödigt, att det villkor fästades vid beviljandet af ifrågavar. anslag, att, derest utgifvandet af octavuppiagan af Svensk Botanik anses böra upphöra; så borde den nya upplagan ovillkorligen utgifvas i folioformat, så att man åtminstone kunde slippa att i en framtid få se ett påbörjadt arbete i qvartformat återigen såsom lialfgjordt upphöra, för alt då lemna rum för folioformatet.
Jag anhåller, att detta anförande måtte få åtfölja återremissen af betänk, till StatsUtskottet. 2.
Uti hvad jag i all korthet anförde på detta rum i II. o. Ad:s plenum den i5 dennes på c. m., vid föredragningen Den as M aj f. ra. 55 ♦ af StatsTJtsk:s betänk. lV:o 63, ang:de reglering af allm. indragn. slaten 23:dje punkten, anliåller jag alt nu få göra följande tillägg och närmare utveckla samma ämne.
För det första finner jag mig föranlåten alt anmärka, det författaren till detta betänk, icke rätt uppfattat mina ord i min motion, uti hvilken jag yrkar och framställer till R.
St:s behjertande, att den go-årige högt förtjenle Secreteraren i Musikaliska academien, Pehl- Frigel, senior bland civilstatens embets- och tjenstemän i Sverige, som med skäl kan sagas hafva t jon t både länge och väl, må erhålla en lifs— tidspension af 5oo r:dr årligen.
I betänk, deremot benämnes han f. d. Secreterare i K.
Musik, academien.
Han ar icke för detta secreterare i nämnda academi, utan så länge han hvarken begärt eiler fått afsked, oaktadt sin ovanligt höga ålder, och nu mera oförmögen att tjernsten i sin helhet förrätta, är lian verklig secreterare; och, utom det att jag till stöd härför hänvisar tili årets calender, får jag, såsom ett bevis på den gamle mannens ovanliga själsförmögenheter, äran anföra, alt han för några veckor sedan, i egenskap af Musik, acadts secreterare, diclerade en läng skrifvelse på Franska språket till Engelska Componisten Horsley i London, hvilken skrifvelse ock i hans namn afgick.
Vidare har jag icke, eller såsom betänkts författare uttrycker, ’’väckt motion om ett årligt understöd af 5oo ”rtdr för bemälde secreterare,” ulan yrkat pension för honom.
Jag m. fl. anse, att han har fullkomlig rättighet att komma i åtnjutande af hela sin ännu innehafvande lön i Musik, acadtn; ty om han härtill icke har de jure rätt, så har han det de facto, och bör komma i åtnjutande af samma förmåner med sina vederlikar i andra Statens embetsverk.
Ilan har tjent Slaten, liksom desse, och åtnjuter lön af Statens medel liksom de.
Skilnaden är endast den, att de förres löner utgå till ett bestämdt belopp, för hvar och en af dem, hvilket från Stats-contoret utassigneras; för Musik. academien åter utassignerar Stats-contoret årligen en rund anslagssumma, som sedan fördelas på alla academiens tjenstemän och till andra dess behofver.
Detta m. fl. hithörande ämnen har jag i min motion utvecklat, som dock icke i betänk, finnes vidrördt.
Såsom skäl för minskandet af den pension, 5oo rtdr, som jag föreslagit, till endast ”200 r:dr såsom årligt understöd, ” anföres, att Secreleraren Frigel ”redan förut å allm. ”indragn.staten åtnjuter 333 r:dr årligen, utgörande lön vid ”en annan förut innehafd tjenstebefattning.’''
Detta är icke ’’något gilltigt skäl.
Här finnes en stor mängd embetsoch tjenstemän, som åtnjuta lön i 2 till 3 Statens embetsverk; och om en sådan tjensteman, vid uppnående af den ålder förfaltningarne föreskrifva, och som tjent Staten oförvitligen, begär afsked, lärer honom icke förvägras att erhålla pension eller bibehålla sina löner i flera embetsverk^ 56
Den 20 Maj f. m.
På grund af livad jag nu haft äran anföra, får jag, efter erhållna närmare upplysningar om rätta förhållandet, vördsamligen yrka och såsom en ny motion föreslå, att Secreteraren i Musik, academien Pehr Frigel må på allm. indraga staten uppföras till erhållande af sin i academien innehafvande lön, nemi., såsom f. d. professor eller lärare i harmonien 4°° >:elr, och såsom secreterare 200 r:dr eller tillsammas 600 rtdr h:co.
Måhända kommer lian aldrig i åtnjutande af denna förmån, om den beviljas; men det skulle vara en stor tillfredsställelse för den gande vördnadsvärde mannen, alt i sin ålders skymning se sig af R.
St. iliågk om men.
Dessutom är det i ett annat afseende så mycket billigare, att Secreferaren Frigel öfverflytt tas på fndragn.slaten , sorn hans efterträdare i lärarebefattningen härigenom kunde erhålla lön, hvilken för närvar, endast uppbär eli högst ringa arfvode för sin trägna och ansvarsfulla befattning, hvilket utgår af Musik, academiens enskildta medel.
Jag anhåller, alt detta mitt vördsamma anförande får åtfölja de öfriga vid ofvanbeiörde betänk, gjorda anmärkntr till StatsUtsk., hos hvars ord för. jag särskildt anhåller, att detsamma, vid slutliga föredragningen af 23:dje punkten, i Utsk:s plenum må blifva uppläst för dess 36 ledamöter.
Jag anhåller att på det varmaste få förorda Hr Frigel.
Hr Reutersvärd har så fullständigt anfört de skäl, som tala för denna musikens veteran i Sverige; denne veteran, så högt förtjent af musikaliska bildningen i vårt land, att för mig endast återstår läggandet i vågskålen af den vigt, som Ståndet behagar fästa vid ett vitsord af mig, som länge ifra t för musik-konsten i Sverige och noga känner Hr Fiigels förtjertster.
Han har nu hunnit go års ålder oell är i verkligt behof af hvad R.
St. läcktes för honom göra.
Remitterades lill StatsUtsk., i sammanhang med ålerremissen af Utsk:s utlåt.
N:o 6>.
Hr Reutersvärd, Pehr Adam, följande :
Jag anhåller äfven alt vid detta tillfälle få fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på StatsUlsk:s betänk.
N:o 56, angtdc väckt fråga örn understöd för lifgifvande af Tunelds geographi.
För snart ett århundrade sedan utgaf Erik Tuneld sin geographi öfver Sverige, den första fullständiga beskrifning öfver fäderneslandet, som på Svenska utkommit.
Denna geographi var ett mästerstycke för sin tid, och den förtjenstfulle författaren uraktlät sedan icke alt andersin långa lifstid förbättra och rälta densamma, så att sex upplagor sågo daSs"
D c ii 20 SI a j f. m. dagsljuset genom hans åtgärd.
Efter hans
Sr 1788 timade frånfälle, hesörjde K.
Bibliothekarierne Gjörvell och Björkegren utgifvandet af sjunde upplagan år 1798.
Genom utgallring af det underbara och af diktade såsom sannolika anförda berättelser, hade arbetet vunnit vid hvarje förnyad upplaga; och äfven i hvad det yttre vidkommer, voro de sista båda upplagorna utmärkta för deras typographiska < le— gance och för den noggrannhet, hvarmed correcturen var besörjd, så att de ännu kunna försvara sin plats derutinnan.
Länge hade 7tde upplagan varit i bokhandeln utgången, och när ett exemplar på bokauctioner förekom, betaltes det ganska högt, ända till 607 r:dr b;co, då fråga på 1820-talet uppstod om en ny upplaga af den berömde författarens arbete.
Hvar och en hoppades då, alt denna nya upplaga skulle lika mycket i fullständighet och tillförlitlighet öfvergå sjunde upplagan, som denna hade gjort ined de föregående.
Men huru gäckadt blef ej detta hopp, när första delen deraf syntesår 1827.
Något annat häraf tillhörde ej Tuneld, än hans namn, hvarmed man prydt titelbladet, och någon likhet dermed fanns ej, om icke deruti, att båda beskrefvo samma land.
Något så eländigt och så litet motsvarande hvad man haft skäl att vänta, har sällan lemnat Svenska pressen.
De följande delarna, hvaraf den sista utkom 1833, fastän något bättre, hafva dock ingalunda gifvit anleda, till förbättrad tanke härom.
Äfven det yttre och sjelfva trycket är så vanvårdadt, alt man skulle vara frestad tro, det arbetet vore kommet från samma fabrik, som de snillefoster, hvilka vid landt marknaderna utbjudas för några skillingar ut den råa obildade hopen.
Tillförlitligheten i uppgifterna är märkvärdig.
Hvad på ena sidan af bladet snges vara skedt ett visst år, är på andra sidan af samma blad på annat vis uppgifvet.
Alla underrättelser stödja sig på tryckta localbeskrifningar, hvaribland förnämligast de s. k. femårsberättelserna, dock så, att man ej får tro det anförda, utan att jemföra med sjelfva localbeskrifningen; och hvad efter dessa beskrifningars lifgifvande händt, det söker man här förgäfves.
Gerna önskar man äfven i dessa localbeskrifningar att finna nuvar. ägare lill de beskrifna egendomarna uppgifne, men detta finnes högst sällan, då deremot de ägare uppgifvas, som lefvat för ett eller annat århundrade sedan.
Alt här anföra bevis pä det sagda, skulle vara att afskrifva en stor del af boken.
Det understöd
Staten redan lemnat åt omstöparen häraf är alldeles förspildt.
Skulle nu äfven
Staten ersätta förläggaren för det misslyckade företaget, så är det i sanning långt kommet; ty om arbejet hade lemnat vinst, så hade förläggaren säkerligen ej har således på ganska grundad slutledning afstyrkt bifall tillden väckta motionen, hvadan jag vågar hoppas, attUtsk, 7 H 8 98 Den ao Maj f. ra - vn.] besvarandet af ålerremissen, ej matte frångå sitt förra utlåtande.
I anledn. af hvad jag nu haft äran anföra, nödgas jag slutligen tillkännagifva, att det i sanning högeligen förvånat mig, alt i plenum sist 1 idne Fredags e. m. den i5 dennes höra tvänne af Riddarhusets utmark tåste talare *) några bänkar bakom mig, hvilka jag högaktar för deras kunskaper, yttra sig till fördel för det ifrågavar. arbetet, och begära återremiss af betänk, för att dymedelst vinna ändring.
Och kan jag dertill ej Gnna annan orsak, än, antingen någon slags commiseration med delta arbetes omstöpare och förläggare, eller ock, att desse herrar icke läst någon hel afhandling i boken; ty jag har för god tanke om deras omdömesförmåga, att de annars kunnat yttra sig lill fördel för en sådan uselhet.
Jag anhåller att detta anförande mätte få åtfölja den redan beviljade ålerremissen af betänk., samt får såsom en ny motion vördsamligen föreslå, att R.
St. mätte anslå en rund summa till K.
Vettenskaps-academiens disposition, sorn upplåtes att utse en med erforderliga egenskaper qvalificerad person för utarbetande af en fullständig och tillförlitlig geographi öfver Sverige, hvilken sedan för ett lågt pris borde hållas allmänheten tillhanda.
Hr af Forsells förtjenslfulla statistiska arbete, som uppnått 3:ne upplagor, bevisar, att ett sådant kan utgifvas med fördel.
Remitterades lill StatsUtsk. i sammanhang med StatsUtsk:s utlåt.
Hr af Dalström, Gustaf Jacob, hade inlemna! ett så lydande anförande:
Som jag af opasslighet varit hindrad att vara tillstädes vid föredragningen af StatsUtskts betänk.
N:o 70, anhåller jag vördsamt, att dervid få afgifva följande anförande: > Såsom boende i orten, kan jag på det sannfärdigaste intyga, icke allenast
Förås stads innevånares årligen tilltagande fattigdom, utan äfven deras nuvar. oförmåga att uppfylla de villkor, hvarmed beviljandet af Statens låneunderstöd är förenadt.
— Allt sedan de tvänne olyckliga eldsvådorna, som på en mellantid af fern år ödeläde staden, har borgerskapet, både till antal och förmögenhet, undergått stora och för stadens framtida bestånd högst betänkliga förändringar.
Med undantag af några förmögna borgare, hvilka icke, eller åtminstone obetydligt begagnat låneunderstödet, äro de öfrige, som nu skola återgälda det , på sätt frireskrifvit är, med hög ränta och icke obetydlig albetalningsproe.
, allmänt försatte i torftiga omständigheter.
Husen, hvilka för det mesta äro af lånemedlen uppbyggda, äro högt ’) Hrr von Hartmansdorff och Rosen hlad.