Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen ansett sig böra vidtaga för testamentsmedlens utbekommande hafva således ej ledt till det dermed åsyftade ändamål, och i denna sak återstår det endast för Direktionen att tillkännagifva, det Grefve Horn förmält sig framdeles skola meddela upplysning, huruvida efter den slutliga utredningen af Friherrinnan Wrangels bo någon behållning deri möjligen kunde förebringas.
Då emedlertid vid det här ofvan omnämnda förhållande, att enligt bouppteckningen skulderne i någon mån öfverstigit tillgångarne, den efter boutredningen möj - 6 ligen befintliga behållning icke kan antagas uppgå till något betydligare belopp, anser Direktionen sig ega skalig anledning att, utan afvaktan på några vidare meddelanden uti ifrågavarande hänseende, vördsamt hemställa, det 15. o. Ad. måtte förklara, att Ståndet, för den händelse att den på II. o. Ad. belöpande andel af möjligen befintlig behållning i Friherrinnan Wrangels bo skulle understiga 1,000 K:dr R:mt, ville til! förmån lör ofvanbemälda Fröken Horn afstå från denna andel.
Uti ett deri 26 December 1C60, upprättarit testamente hade framlidne Stats-Sekreteraren Magnus Georg Danckwardt lörurdnat, bland annat, att utaf hans qvarlåtenskap ett kapital af Tretusen Riksdaler Riksmynt skulle ölverlemnas till Kiddarhus-Rirektionens förvaltning samt att räntan deraf eller feni procent skulle årligen utdelas i två lika stora pensioner till tvenne adeliga eller ofrälse enkor eller ogilla äldre fruntimmer, hvilkas fattigdom voro tillförlitligen styrkt, att för liva je gång i sex år åtnjutas, och dervid de i nämnde belägenhet stadde, som voro heslägtade med testanientgilvaren eller hans broders döttrar eller deras efterkommande, borde ega företräde.
Direktionen, som utaf leslamonlsexsekutorerne lått emottaga bestyrkt afskrift utaf berörde testamente, har väl låtit uti Kongl. Götha HofRätt bevaka detsamma, för så vidt det angick den ofvan omförmälde donationen, men ansett sig höra hänskjuta frågan om testamentmedlens emottagande på de af testator föreskrilna vilkor till R. o. Adelns eget afgörande; och får Direktionen härvid för sin del yttra, att då, enligt testamentets innehåll, rättigheten att söka de pensioner, som af fondens afkastning koinme att bildas, skulle blifva utsträckt till alla såväl frälse som ofrälse fattiga enkor och äldre ogifta fruntimmer inom fäderneslandet, meri Direktionen, som för närvarande under sin förvaltning icke innehafver andra teslaments- eller donationsfonder än sådana, som äro stiftade till förmån endast för medlemmar af det stånd, hvars rätt och fördelar
Direktionen eger att bevaka och iakttaga, — ifrån hvilket allmänna förhållande mindre väsendtliga undantag blott löranledas af de i några testamentariska förordnanden förekommande bestämmelser om företrädesrätt till pensioner eller stipendier för testatorernes slägtingar utan afseende å deras stånd — anser det vara för siri verksamhet aldeles främmande att förvalta medel, afsedda att tillgodokomma fattiga personer i allmänhet, finnér Direktionen sig föranlåten att afstyrka emottagandet af den ifrågavarande donationen.
Direktionen, i afseende å en af de här ofvan upptagne Fonder, eller Adeliga Kadettskole-Fonden, funnit anledning förekomma till en särskild framställning hos R. o. Ad.
Denna fond, hvars afkastning, enligt åtskilliga vid föregående Riksdagar af Ståndet fattade beslut, användes dels till under - 7 häll af Tre Kadetter vid Kongl. Krigs-Akademien och dels till
Fyra högre och Åtta lägre Akademiska Stipendier samt två s. k. Närings-Stipendier, liar under de sistförfiutna tio åren vunnit en så betydlig tillväxt, att fondens behållning, som enligt 1852 års bokslut utgjorde 131,918 R:dr 37 öre, uppgick vid slutet af sistlidet år till 143.386
R:dr, och således ökats med 11,467 R:dr 63 öre.
Till följd af denria jemna förkofran hafva de årliga inkomsterna, sedan alla å fonden anvisade utgifter blifvit bestridda, lemnat icke obetydliga öfverskott, och enligt en af Riddarhus-Kontoret upprättad, denna Berättelse bifogad kalkyl öfven Fondens inkomster och utgifter för innevarande år, (Bilagan Litt. A.), upptagande de torra till 7,303 R:dr och de sednare till 5,965
R:dr, skulle ett öfverskott för året af 1,338 R:dr uppkomma.
Vid sådant förhållande har inom Direktionen fråga uppstått om lämpligaste sättet för öfverskotts medlens användande i öfverensstämmelse med det ändamål, som med Fonden afses, eller fattiga Adeliga ynglingars förseende med medel till uppehälle under den tid som användes å inhämtande af de för deras framtida lefnadsyrken erforderliga kunskaper, och har det härvid icke kunnat undgå Direktionens uppmärksamhet, att de belopp, som vid 1815 och 1823 årens Riksdagar blifvit fastställde för ofvanberörde Stipendier, eller 360
K:dr för de högre Akademiska Stipendierne samt 240
R:dr för de lägre Akademiska Stipendierne oell Närings-Stipendierne, numera, till följd af den under sednare tider inträffade, högst betydliga stegring af prisen å de flesta lefnadsförnödenheter, äro alldeles otillräckliga för Stipendiaternes tarfliga bergning under studietiden
Direktionen har derföre ansett det vara lämpligast att använda öfverskottsmedlen till förhöjning af dessa Stipendiers belopp, och, i afseende å förhöjningens storlek, har
Direktionen, med ledning af den ofvanomförmälde kalkylen, funnit samtlige Stipendierne kunna, utan något äfventyr för
Fondens förmåga att bestrida de derå anvisade utgifter, förökas med en fjerdedel af deras nuvarande belopp, eller de fyra högre Akademiska Stipendierne med 90 R:dr samt de åtta lägre Akademiska Stipendierne och Närings-Stipendierne med 60 R:dr, hvarigenom de förre kommo att förhöjas från 360 till 450 R:dr och de sednare från 240 till 300 R:dr samt Fondens förökade årliga utgift att uppgå till 960 R:dr, eller 378
R:dr mindre än det för innevarande år beräknade öfverskott, hvilket genom räntans nedgående lätt kan undergå en motsvarande förminskning, Beträffande åter fördelningen af de Akademiska Stipendiernes hela belopp å de två terminer, hvari det Akademiska läseåret är indeladt, och hvilken fördelning i nu gällande Stipendiat-Reglementet är sålunda bestämd, att |:delar belöpa sig på vårterminen och |:delar på höstterminen, anser Direktionen den för summornas jemnande nödiga, och sagde proportion endast i ringa mån rubbande, förändring böra vidtagas, att för vårterminen anslås jtidelar och för höstterminen gidelar af Stipcndiesuinmorna, enligt hvilken fördelning innehafvanden af 8 de högre Stipendierne komme att uppbära 270 R:dr vårterminen och 180 R:dr höstterminen, innehafvarne af de lägre Stipendierne 180 R:dr den förra och 120
R:dr den sednare terminen.
Hvad Närings-Stipendierne angår, torde det böra förblifva vid det nu gällande stadgande, att de skola med en fjerdedel i hvarje qvartal till innehafvare utbetalas.
Vidkommand slutligen tiden för den nya regleringens verkställighet, anser
Direktionen den böra bestämmas till 1864 års början, eller samtidigt med tillämpningen af de nya Stipendiat-Reglementen, hvarom Direktionen i en efterföljande § kommer att göra framställning.
Direktionen nu haft äran andraga, får Direktionen vördsamt hemställa, att Ridd. o. Adeln måtte besluta: l:o. att de Fyra högre och de Åtta lägre, från Adeliga Kadettskole-Fonden utgående Akademiska Stipendier skola höjas, de förra från 360 till 450 R:dr och de sednare från 240 till 300 R:dr, att utgå med å:delar hvarje vårtermin och gtdelar hvarje hösttermin; 2:o. att de å samma Fond anslagne två aflönings Stipendier skola förhöjas från 240 till 300 R:dr, att utgå med en fjerdedel hvarje qvartal; samt 3:o. att denna nya reglering af Stipendie-beloppen skall lända till efterrättelse från och med år 1864- § 2.
Den kapitationsafgift, som, jemlikt Ridd. o. Adelns under 1856—1858 årens Riksdag fattade och vid sednaste Riksdag förnyade beslut, skall med ett från En R:dr B:ko till Feni R:dr Runt förhöjdt belopp tills vidare erläggas af hvarje Adelsman, som för lön eller förmögenhet betalar bevillning, har under de tre sistförflutna åren, enligt kassaräkningarne, influtit med tillsammans 37,236 R:dr 55 öre.
Utom detta belopp och de under innevarande år inkomna kapitationsafgifterne, hvilket allt blifvit användt till bestridande af Riddarhus-reparations-fonderis utgifter för de stora och kostsamma, numera fullbordade arbeten i och för Riddarhusbyggnadens iståndsättande, hvarom i en efterföljande § kommer att närmare förmälas, Ilar samma fond. till följd af dels Ridd. o. Adelns och dels Rikets Ständers vid sista Riksdagen fattade beslut, såsom ersättning för en del af berörde utgifter fått från Stats-verket uppbära en sammanlagd summa af 41,681 R:dr 15 öre.
Genom dessa betydliga inkomster, hvartill kommer cn summa af 3,125 R:dr, som, i enlighet med Ridd. o.
Adelns vid förra Riksdagen jemväl fattade beslut, tillflutit fonden från hyresersätlning af Riksdagskostnadsmedlen för Ståndets klubb- och samtalsrum, har denna fond, af hvars räkenskaper för åren 1858—1860 ett sammandrag finnes denna Berättelse på vanligt sätt bilagd, blifvit försatt i tillfälle att icke allenast bestrida de dryga reparationsutgifterne utan äfven något minska den skuld, till andra under
Direk - 9 tionens förvaltning ställda Kassor, hvari fonden vid tiden för sista Riksd agsberättelsens afgifvande häftade.
Fondens skuldsättning. som vid sagde tid uppgick till 54,000 R:dr, under det att behållningen var inskränkt till endast 900 R:dr, utgör nemligen för det närvarande, enligt en af Riddarlms-Kamereraren lemnad uppgift, 42,500 R:dr, utom räntor, löpande å större delen af skuldbeloppet från den 1 Januari 1861; och består tillgången utaf en i Banken innestående summa af 2,938 R:dr 22 öre, hvarmed utgifterna till årets slut lära kunna bestridas.
Ehuru således fondens ställning i någon mån förbättrats, uppgå dock skulderne ännu till ett ganska betydligt belopp, och som för deras gäldande några andra medel än de årligen inflytande kapitationsafgifterne icke torde kunna påräknas, lärer Ridd. o. Adeln nogsamt inse nödvändigheten af att det får förblifva vid nu gällande stadgande om kapitationsafgiftens utgående tills vidare med ofvannämnde förhöjda belopp. § 3.
Kompletteringen af Stamtaflorne öfver de å Riddarhuset introducerade ätter har oafbrutet fortgått medelst begagnande af alla de upplysningar, som erhållits genom Presterskapets årligen afgifna uppgifter, tillkännagifvanden i Statens officiella Tidning och medellanden af Slägternas egna medlemmar.
Då likväl all den fullständighet, som är önskvärd, derigenom icke kunnat vinnas, anser Direktionen sig böra förnya sin vid många föregående Riksdagar gjorda och af Ridd. o. Adeln bifallna hemställan, att Ståndet behagade besluta och i Riddarhussalen låta anslå en uppmaning till dess medlemmar att i Riddarhus-Kansliet taga noggrann kännedom om beskaffenheten af sina ätters genealogier samt derefter meddela alla de lör deras fullständigande erforderliga upplysningar, som kunna anskaffas.
1 sammanhang härmed får Riddarhus-Rirektionen anmäla, att uti den af utgifvaren utaf arbetet »Svenska Adelns Attartafior», Herr Gabriel Anrep väckta och redan under förra Riksdagen genom ett af Herr Anrep till Ridd. o. Adeln ingifvet Memorial och Riddarhus-Utskotlels deröfver afgifna Utlåtande N:o 20 till Ståndets kännedom konilia fråga, huruvida den bland lefvande ätter upptagna Adeliga Attén N-.o 1 Lilliehöök af Fårdala, borde anses vara utslocknad, och dess medlemmar tillhöra Adeliga Ätter N:o 66 Lilliehöök till Gällared och Kolbeck; har Direktionen den 2 Juli 1861, uppå de grunder, som finnas framställda uti Direktionens då förde Protokoll, hvilket derjemte innehåller en utförlig redogörelse för hela den behandling frågan hos Direktionen undergått och hvaraf ett utdrag (Bilagan Litt. B.) bifogas denna Berättelse, ansett sig sakna giltiga skäl att vidtaga några ändringar uti Stamtafiorna öfver Adeliga Ätterne Lilliehöök; och har Direktionen, vid sådan sakens utgång och med stöd af Ridd. o.
Adelns den 26 Okto - 10 ber 18GO fattade beslut i anledning af Riddarhus-Utskottets ofvanberörde Utlåtande, ålagt Herr Anrep att inom föreskrifven tid låta omtrycka de delar af ättartaflorne, som omfattade ifrågavarande ätter, så att dessa delar blefve i full öfverensstämmelse med Riddarhusets genealogier, samt att låta de sålunda omtryckta Lillieliöökska Stamtaflorna såsom Riliang medfölja det näst derefter utkommande häftet af ofvannämnda arbete; hvarförutan Direktionen lörordnat, att utbetalningen af den gratifikation från Riddarhus-kassan, som Herr Anrep för arbetets lifgifvande lått sig tillagd, skulle inställas, intilldess han visat sig hafva öfvanberörde föreläggande fullgjort.
Herr Anrep har inom utsatt tid uppfyllt hvad honom sålunda blifvit ålagdt och derefter fått lyfta den under tiden innehållna delen af gratifikationen, af hvars hela belopp. ‘2500 R:dr Runt, numera endast återstår 400 R:dr, hvilka, jemlikt Ridd. o. Adeln vid gratifikationens beviljande meddelade föreskrift, icke skola till Herr Anrep utgifves, förrän han styrkt sig hafva utarbetat fullständigt manuskript till meranämnde arbete, hvars sednast utkomna häfte omfattar ätterne Skytte DuderholT—Stjernanackar. § 4.
Efter det sednaste Riksdags-berättelse afgafs, hafva följande ätter blifvit å Riddarhuset introducerade, nemligen bland Friherrar N:o 401.
Friherre Rraunerhjelm.
Friherre Gripenstedt.
' Friherre Ericson.
Ilidders- och Adelsmän. N:o 2332.
Herr De .Maré.
N:o 2333 Herr Oldevig.
N:o 2334.
Herr Bohnstedt.
N:o 2335.
Herr Reventlow.
N:o 2336.
Herr von Möller.
Deremot hafva nedannämnde ätter aflörts såsom utslocknade, nemligen ibland Grefvar N:o 79.
Grefve Putbus. N:o 87.
Grefve Löwenhjelm N:0 131.
Grefve De Geer till Leufsta.
Friherrar N:o 54.
Friherre von Ungern Sternberg. N:o 334.
Friherre af Klercker.
N:o 344.
Friherre von Willebrand.
N:o 3 3.
Friherre Coijet.
Ridders- och Adelsmän. N:o 176.
Herr Schulman.
N:o 330.
Herr Kulefelt.
N:o 689.
Herr Brunow.
N:o 738.
Herr Andersson.
N:o 2132.
A. Herr af Klercker. 11 N:o 1520.
Herr Bergenstjerna.
N:o 1842.
Herr Edenhjelm.
Herr Hummelhjelm.
N:o 2048.
Herr von Stjerneman.
N:o 2121.
Herr von Jacobsson.
N:o 2275.
N:o 2281.
Herr af Robsahm.
Herr af Tuneld, hvarförutan Adeliga ätten N:o 2324.
Ericson, alTörls till löljd deraf, att ättens hufvudman blifvit till Friherre upphöjd.
Dessutom hafva, med tillämpning af Ridd. o. Adelns vid sednaste Riksdag fattade beslut, blifvit såsom utgångne alskrifne följande ätter, å hvilkas
Stamtaflor icke finnes upptagen någon lefvande manlig medlem, född under de sistlörflutne 90 åren, nemligen bland Grefvar.
Grefve Leijonstedt.
Friherrar N:0 74.
Friherre Meijendorf von Yxkull.
Ridders- och Adelsmän N:o 139.
Herr Kåse. N:o 333.
Lejonstjerna.
N:o 448.
Herr Lenck.
N:0 560.
Herr von Rurghausen.
N:o 564.
Herr von Nieroth. N:o 619.
Herr von Schäwenback.
N:o 679.
Herr von Vegesach.
N:o 718.
Herr Modée.
N:o 1315.
Herr Leijonstolpe.
N:o 1395.
Herr Gripenhem.
N:o 1463.
Herr von Baumgarten.
N:o 151 .
Herr Gyllenschruf.
N:o 1590.
Herr von Gardemeier.
N:o 1614.
Herr von Roland.
No 1653.
Herr Reenstråle.
N:o 1738.
Herr Kaldin.
N:o 1815.
Herr Nordenfiyckt.
N:0 2014.
Herr Harmensen.
Hela antalet lefvande ätter, som i sista Berättelsen beräk nades till 1,011, kan följaktligen, på grund af förenämnda förändringar, nu antagas utgöra: Grefvar 69.
Ridders- och Adelsmän . 733.
Summa 978. § 5- Ibland Ridd. o. Adelns Herrar Fullmäktige i Rikets Ständers Bank och Riksgälds-Kontor har någon annan förändring 12 icke inträlfat än att, sedan Fullmäktigen i sistnämnde Verk, Majoren Carl af Geijerstam aflidit, första Suppleanten, Majoren Grefve Axel Emil Wirsén i Werkets Styrelse inträdt.
Deremot hafva de af Ståndet utsedde Suppleanter till Fullmäktige i samma Werk flere ledigheter uppstått, dels derigenom att så väl tredje Suppleanten till Fullmäktige i Banken, Expeditions-Chefen Edvard Henrik Carleson, som ock andra Fullmäktiges Suppleanten i Riksgälds-Kontoret, Revisions-Sekreteraren Axel Gustaf Adlercreutz blifvit af Kongl. Maj:t till Justitie-Råd utnämnde, hvadan deras Suppleant-belattningar, jemlikt Grundlagens stadgande, upphört, dels ock till följd af Grefve Wirséns omförmälda inträde såsom Fullmäktig i Riksgälds-Kontoret; och sedan vederbörande anmält, att ledigheternas återbesättande., vore af behofvet påkalladt, har Direktionen ej mindre valt Ofverste-Löjtnanten Carl Gustaf Lagercrantz till Fullmäktigs Suppleant i Banken, än äfven utsett Expeditions-Chefen Malcolm Gustaf von Schantz och Riddarluis-Kamreraren, Kammarherren Johan Ludvig Bogeman att vara Suppleant till Fullmäktige i RiksgäldsKontoret.
Jemte förmälan, att de medlemmar af Ståndet, som vid förra Riksdagen utsagos till Direktörer och Suppleanter vid Låne-Kontoren i Göteborg, Malmö och Wisby, bibehållit sina platser, anser Direktionen sig böra tillkännagifva, att Löjtnanten, Friherre Carl Gustaf Wrangel under sistlidne Juni månad till
Direktionen ingifvit en afsägelse att vara Direktörs Suppleant vid Låne-Konloret i Malmö, men att "Direktionen, enär afsägelsen icke inkommit i den ordning Banko-Reglementet föreskrifver, funnit sig ej kunna med ärendet taga befattning; hvarom Direktionen låtit Friherre Wrangel underrätta; och har sedermera någon anmälan från vederbörande om hans frånträdande af befattningen ej skett.
Utaf de Ledamöter, hvilka blifvit af Ridd. o. Adeln utsedde att deltaga uti sistlidet års Revision af Stats-Werkets, Bankens och Riksgälds-Kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, hafva Kapilen-Löjtnanten, Friherre Berndt Oscar Stackelberg, f. d Landshöfdingen, Friherre Hans Samuel Knut Åkerhjelm och Ryttmästare!] Gustaf Reinhold Lagerhjelm anmält sig vara hindrade att berörda uppdrag fullgöra; med anledning hvaraf Direktionen till Revisorer i deras ställe utsett Kommendör-Kapitenen, Friherre Fredrik Thure Cederström, Kapitenen, Friherre Johan Wilhelm Stjernstedt samt Kapitenen, Grefve Malcolm Walter Hamilton; och har, sedan den sistnämnde tillkännagifva, det han vore af tjensteåligganden hindrad att befattningen emottaga, Direktionen till Revisor efter honom valt Bruksegaren Gustaf Haldo Stråle.
Ibland Ståndets Ledamöter uti innevarande års Revision af samma Werk bär ledighet uppkommit efter Grefve Hans Wachtmeister, som anmälts vara af sjukdom hindrad att deri deltaga, och i hvilkens ställe Kammarherren, Friherre Rudbeck blifvit vald till Revisor. 13 Jemlikt 7 § uti den för Riddarhus-Direktionen gällande Instruktion, har Direktionen dessutom utsett: Till Revisorer och Suppleanter i Banko-Diskontverkct:
År 18G1.
Revisorer:
Kapitenen, Friherre Johan Wilhelm Stjernstedt och vice Häradshöfdingen Ivar Törnebladh.
Kapitenen, Grefve Carl Magnus Casimir Lewenhaupt.
År 1862.
Kapitenen, Grefve Carl Magnus Casimir Lewenhaupt och Majoren Mauritz Constantin Wolffelt.
Kapitenen, Carl Reinhold Blomstedt.
Till Revisorer och Suppleanter vid Lånekontoret i Göteborg:
År 1860.
Kapitenen, Carl Eduard af Chapman.
Kapitenen Lars Johan Malcolm Reenstjerna.
År 1861.
Majoren, Johan August af Petersens.
Majoren, Lars Johan Malcolm Reenstjerna.
Suppleant: Kommendör-Kapitenen Per August Knut Lagerstråle.
Till Revisorer och Suppleanter vid Lånekontoret i Malmö:
Majoren, Friherre Axel August Thott.
Ryttmästaren, Friherre Arvid Fredrik Kurck.
Och sedan desse afsagt sig uppdraget, hafva i deras ställe blifvit valde: lill Revisor: Kapitenen Gustaf Victor Lindencrona och lill Suppleant: f. d.
Löjtnanten, Friherre Carl Gustaf Wrangel af Sausis.
Possessionaten, Johan Christoffer Toll.
Ryttmästaren, Grefve Magnus Eduard von Rosen.
Ar 1862.
Och sedan Possessionaten Toll anmält sig vara af sjuklighet hindrad att uppdraget fullgöra samt till följd deraf Grefve von Rosen såsom Revisor ingått, har till Suppleant blifvit utsedd Ryttmästaren Jules Eduard Stjernblad.
Till Revisorer och Suppleanter vid Lånekontoret i Wisby:
Ar 1860.
Kapitenen, Nils Axel Planling Berglod.
Löjtnanten Grefve Adam von Seth. År 1861.
Kapitenen, Nils Axel Planting Berglod.
Kapitenen, Adolf von Post.
Kapitenen Adolf von Post. 14 § 6.
Ibland Riddarhus-Direktionens egna Ledamöter har icke någon annan förändring inträlfat, än att, sedan Aktuarien i Kongl. Riksarkivet, Friherre Jolian August Posse i slutet af år 1860, anmält sig vara af andra trägna befattningar och göromål hindrad att vidare deltaga i vården af Riddarhusets angelägenheter, och derföre alsagt sig sin plats inom Direktionen, den af Ridd. o.
Adeln valde förste Suppleanten, Expeditionssekreterare!) Renihard Wilhelm von Printzencreutz såsom Ledamot i Direktionen inträdt.
Riddarhus-Sekreteraren Alliert Munck, hvilken under förra Riksdagen i anseende till sjuklighet åtnjöt tjenstledighet men efter Riksdagens slut åter i tjenstgöring inträdde, inkom i början af år 1861, med ansökning om afsked från Ijensten och anhöll tillika, med företeende af läkareintyg derom, att han vore af sjuklighet urståndsatt att sin syssla bestrida, att den pension, hvarom Ridd. o. Adeln vid Riksdagen beslutat, mätte honom ynnestfull! förunnas.
Den 21 Februari nämnde år beviljade Direktionen Riddarhus-Sekreteraren Munck det begärda afskeriet och tilldelade honom, i öfverensstämmelse med Ridd. o. Adelns för det sålunda inträffade fallet
Direktionen gifna bemyndigande, en årlig pension från Riddarhuskassan af 1500 R:dr Runt.
Riddarhus-Sekreterare-tjensten blef sedermera uti föreskrilven ordning kungjord ledig, och sedan inom ansök ningsliden endast en Sökande, Riddarhus-Fiskalen Carl Otto Brakel, hvilken uppå förordnande bestridt tjensten såväl under förra Riksdagen, som ock under den tid tjensten varit ledig, sig till densammas erhållande anmält, utsåg Direktionen den 2 Maj 1861 Brakel att vara Riddarhus-Sekreterare, dervid dock det lörhehåll läslades, att han skulle underkasta sig den förändrade reglering af de tjensten åtföljande löneförmåner, som Ridd. o. Adeln kunde finna skäligt besluta.
Som 11 § uti den för Direktionen utfärdade Instruktion stadgar, att Direktionens val af Riddarhus-Sekreterare genast vid näst infallande Riksdags början skall underställas Ridd. o. Adelns pröfning, kommer särskildt Memorial i ärendet att af Direktionen till Ståndets (örsta sammankomst ingifvas.
Enär Riddarhus-Fiskalstjensten icke finge såsom definitift ledig betraktas förr, än Ridd. o. Adeln gillat Direktionens val af Riddarhus-Fiskalen Brakel till Riddarhus-Sekreterare, samt dessutom förekomme, att Ridd. o. Adeln vid sista Riksdagen, i sammanhang med då vidtagen reglering af Riddarhus-Fiskalens och Riddarhus-Kanslisternes löneförmåner, beslutat anmoda Direktionen att, vid blifvande ledighet af Riddarhus-Fiskals- eller Förste Riddarhus-Kanslist-befaltningarne, endast tills vidare meddela förordnande å den ledigblifna tjensten samt till Ridd. o. Adeln vid närmast derefter sammanträdande Riksdag afgifva utlåtande, huruvida icke för framtiden dessa båda tjenster kunde förenas emot en förhöjd löneinkomst, som
Direktionen egde 15 föreslå, har
Deriktionen förordnat tillf.
Hof rätts-Fiskalen, Juris Utriusque Candidaten Carl Lagerheim att tills vidare bestrida Riddarhus-Fiskalstjensten med åtnjutande af dertill hörande löneförmåner; och får
Direktionen nu afgifva det af Ridd. o.
Adeln infordrade utlåtandet i fråga om Riddarhus-Fiskals- och Första Riddarhus-Kanslist-tjensternas framtida förening.
Härvid anser
Direktionen sig först böra i Ridd. o. Adelns minne återkalla, att förslag om Riddarhus-Fiskals-tjenstens indragning och de dermed förenade göromåls öfverfiytilling å andra Riddarhusets tjenstemän vid åtskilliga föregående Riksdagar varit framställde och utgjort föremål för Ridd. o. Adelns pröfning.
Under 1828—1830 årens Riksdag väcktes motion om Fiskalstjenstens förening med Sekreteraresysslan, och efter det Direktionen afstyrkt motionen, men Riddarhus-Utskottet i anledning af densamma hemställt, att Fiskalstjensten skulle indragas och göromålen fördelas emellan Sekreteraren och Förste Kanslisten, blef denna hemställan den 24 Februari 1830 af Ridd. o. Adeln afslagen.
Vid 1834—1835 årens Riskdag framställdes ånyo förslag om tjenstens indragning, och sedan Direktionen åter yttrat sig emot bifall till detsamma, tillstyrkte Utskottet, alt tjensten vid innehafvarens afgång skulle indragas, Fiskalens åligganden hos Direktionen öfverfiyttas på någon af Kanslisterne och hans göromål hos Ridd. o. Adeln uppdragas åt en af Landtmarskalken antagen särskild tjensteman, men äfven detta tillstyrkande blef ogilladt af Ståndet den 4 Augusti 1834.