Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man talar om 50 proc. förhöjning, och det låter mycket; men en tjensteman, som har 2000 rdr i lön, betalar nu 20 rdr i bevillning, och skulle således betala 10 rdr till under loppet af 3 år.
En hemmansegare, som nu betalar 6 rdr, skulle få betala 3 till under dessa trenne år.
Om vi nu hålla fast vid dessa summor, så frågar jag, om det är att stärka vår kredit i utlandet att inom representationen framhålla att Svenska folket med stor ovilja skulle mottaga underrättelsen om en så litet förhöjd skatt för ordnande af fosterlandets försvar?
Jag önskar lifligt att skatterne må kunna vara så låga som möjligt; men då vår inkomstskatt nu utgör endast 1 proc., anser jag att skälig anledning -till klagan icke förefinnes, om den för 3 år höjes till 1 J proc.
Jag afstår från mitt först gjorda yrkande om uteslutande af ordet »inhemsk», då detta ej vunnit understöd, och anhåller om bifall till punkten oförändrad.
Jag har begärt ordet derföre att Gr.
Sparre icke en, utan två gånger begärt ordet, och derunder, icke två, utan 3—4 gånger sökt inprägla hos R. o. Ad. att detta anslag ej skulle till hela dess belopp komma att användas til! hvad det är afsedt.
Att jag icke vet hvad regeringen ämnar göra med detsamma, är sannt, men Gr.
Sparre vet det icke mer än jag.
Men hvad jag vet är att dessa penningar oundgängligen behöfvas, äfven om inga moln funnes på den politiska horizonten.
Ensamt för Carlskrona och Waxholm behöfves ovilkorligen 50 kanoner af bästa sort.
De kosta 1,500,000 rdr.
Till försänkningar vid inloppet till Carlskrona erfordras ^ million.
Der hafva vi genast 2 millioner.
Återstår således endast en, och då Krigs-Ministern uppgifvit hvad som åtgår till en armées mobilisering, så vågar jag påstå att det vore oförsvarligt, om icke regeringen till sista skillingen uttoge summan.
Sjö-Ministern vet nog i huru utomordentligt uselt tillstånd vårt sjöförsvar befinner sig.
Ilvad sättet för medlens anskaffande beträffar, så anser jag att det bör ske genom ökad bevillning, på det nationen må lära sig inse att uppoffringar äro nödvändiga, då den vill handla sig sjelf värdigt och bevara sin sjelfständighet.
Visserligen har jag hört en talare påstå att ovilja härigenom skulle väckas mot försvarsverket; men är nationen så usel att den icke vill göra några uppoffringar för sin sjelfständighet, så kan sannerligen hvarken Gr.
Sparre eller någon annan lura densamma till någon högsinthet, när det en gång gäller. 352 Den 28 November.
Jag har anhållit om ordet endast för att med några ord besvara Frih. af Ugglas’ anförande.
Han har nemi. missförstått mig.
Jag har icke sagt att tillgångar för dessa millioner nu finnas, utan att de kunna beredas genom kommande års besparingar.
Lika med Finans-Ministern tror jag fortfarande att summan kan anskaffas utan förhöjd bevillning.
Hvad åter beträffar vår nuv:de ringa inkomstskatt, så må det synas ganska brillant för utlänningen att vi endast betala 1 proc., men det blir en skärande motsats, örn vi nu för denna ringa summa måste höja den med 40 proc.
Dessutom vill jag fästa uppmärksamhet på att det är stor skillnad emellan att vara motvillig att betala till försvarsverket, och att icke vilja göra det på ett sätt, som för de skattdragande är olämpligt.
Talrika oell häftiga rop på propos. hördes ånyo.
Jag har endast begärt ordet för att förklara, att som Frih. af Ugglas afstått från sitt yrkande ang:de ordet »inhemsk», så afstår jag äfven derifrån, och inskränker mig till att yrka bifall till punkten.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att derunder hade yrkats dels bifall till Utsk:ts förslag i förev:de punkt, dels återremiss deraf och dels af Gr.
Sparre, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts förslag, skulle för sin del besluta, »att Fullmäktige i Riksg.-Kont. må, för bestridande af utbetalningen af det utaf K.
M. äskade särskilda kreditiv till försvarsverkets fullständigare ordnande, begagna Riksg.-Kont:s disponibla tillgångar och, ifall dessa icke äro tillräckliga, anskaffa derutöfver erforderliga medel genom upplåning under de vilkor, som stadgas uti § 198 af det för nämnde kontor nu gällande eller § 178 af det vid innev:de riksdag antagna reglemente.»
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utsk:ts förslag, hvartill svarades talrika och starka ja, blandade med många nej, och sedermera propos. på återremiss af förslaget, då svaren utföllo med mångå nej, blandade med ja, och vidare propos. på afslag å punkten och antagande af Gr.
Sparres ofvanberörde förslag, hvilken propos. likaledes besvarades med många nej, blandade med ja; hvarefter propos. på bifall till förslaget förnyades samt besvarades med talrika och starka ja, blandade med många nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd samt R. o. Ad., uppå Hr Gr:s o. Landtm:s framställning, till kontra-propos. vid den blifvande vote - Den 28 November. 353 voteringen antagit Sterremiss af punkten; uppsattes och justerades följande voterings-propos : »Den som bifaller första punkten af Stats-Utsk:ts Mern.
M. äskade särskilda kreditiv, röstar Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. denna punkt.» Sedermera företogs voteringen, och hefunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Sparre: R. o. Ad. har nu visserligen beslutat att lån skall upptagas, och dervid måste det nu blifva; men under åberopande af de skäl, jag förut under diskussionen anfört, anser jag icke lämpligt att länet återbetalas på det sätt Utsk:t föreslagit, och får derföre anhålla om återremiss.
Under åberopande af hvad jag under den föreg:de diskussionen anfört, får jag anhålla om bifall till denna punkt.
Detta förefaller mig så mycket angelägnare, som medel naturligen måste anvisas för återbetalning af det lån, R. o. Ad. nyss beslutat upptaga.
Då det förslag, jag framställde, icke innefattade något hinder för Fullmäktige att använda disponibla tillgångar först och upplåna det bristande, tror jag, efter den tolkning Frih. af Ugglas gifvit Usta morn., det vara nödigt att antaga detta mitt förslag, och får derföre fortfarande anhålla att punkten måtte återremitteras.
Då nu frågan är om betalningssättet, får jag för min del föreslå att dermed måtte tillgå som år 1848, eller att endast i million årligen derföre upptages.
Förhöjningen i inkomstskatten blifver då endast 20 k 25 proc.
Jag anhåller derföre om propos. på bifall till mom:t, med förändring af 1,000,000 rdr till 500,000 rdr.
Inom Utsk:t var det verkligen fråga om att utsträcka betalningstiden till 6 år, men efter en temligen lång diskussion stannade man vid det förslag att summan skulle utgå under 3 år.
Jag ber äfven få nämna, att det just var Ronde-St:ts ledamöter, som ifrigast yrkade härpå, och jag tror den det ej vill, röstar H. VII. 351 Den 28 November. icke heller alt summan är af den betydenhet att det kan vara skäl utsträcka betalningstiden längre.
Jag får derföre anhålla om bifall till punkten.
Jag ber få fästa uppmärksamheten derpå, att ännu är ingenting annat afgjordt, än att, om medel icke finnas, så skola de upplånas.
Denna punkt deremot omtalar huru de skola betalas.
Då emellertid Gr.
Mörners förslag synes mig hafva många skäl för sig, är det äfven önskvärdt att Utsk:t tager frågan i förnyadt öfvervägande, hvarföre jag anhåller om återremiss.
Under denna diskussion har man talat mycket om den uppfattning, som i utlandet skulle göra sig gällande ang:de vår financiella ställning, men jag tror för min del icke att det skulle förskaffa oss någon säkrare kredit i ut landet, om man der får höra att vi ej kunna återbetala dessa 3 millioner på en statsregleringsperiod, utan dertill måste använda två.
Mörner har framlagt detta förslag derföre, att han icke älskar att man hopar penningar i allmänna kassor.
Det gör icke heller jag.
Men allt sedan slatsregleringen uppgjordes, har jag hört talas om att vi komma i en svår ställ ning när nästa statsreglering skall uppgöras, hvadan jag således icke heller kan se någon skada uti, om några större besparingar skulle uppstå, så mycket mindre, som jag äfven sjelf tror att nästa statsreglering kommer att bära spår af bristande medel.
Då, enligt nu ingången underrättelse, Bor gare-St:t antagit det af mig framställda förslaget, och frågan således sannolikt kommer att afgöras i Förstärkt Stats-Utsk., torde det icke vara olämpligt, om de upplysningar, som här blifvit lemnade ang:de de tillgångar som finnas, ånyo blefve tagna i öfvervägande af Stats-Utsk:t.
Ty man kari väl icke tänka sig något orimligare, än att, då lf million finnes, man detta oaktadt sk lille besluta sig för en uttaxering af 3 millioner, och detta med |:del om året.
Jag anser det nästan otänkbart att Stats-Utsk:t känt detta förhållande; och då jag, i likhet med Gr.
Mörner, anser att man icke bör uttaxera mera, än sorn behöfves, måste jag fortfarande yrka återremiss.
För närvarande står denna fråga så, att Bonde-St:t återremitterat och Preste-St:t bifallit Utsk:ts förslag, men Borgare-St:t antagit det al Gr.
Sparre framställda.
Det är således, i och för frågans vidare behandling, af vigt för StatsUtsk:t att K. o. Ad. nu fattar sitt beslut.
Här har ånyo blifvit taladt om att Stats-Utsk:t icke inhemtat upplysningar om statsverkets tillgångar.
Jag har redan flere gånger förklarat, att inga andra upplysningar finnas att er - Den 28 November. 355 hålla, än de, som upptagas i det af mig åberopade Betänkt N:o 235.
Jag vågar således, med afseende å frågans nuvarande ståndpunkt, anhålla att Ståndet nu ville fatta ett definitivt beslut ang:de denna punkt, och då jag icke kan uttänka något bättre, så hemställer jag om bifall till Utsk:ts förslag.
Om ock den siste värde talaren icke kan upptäcka några tillgångar, så måste de väl dock finnas, eftersom Finans-Ministern försäkrat oss derom.
Och med anledning häraf torde det väl äfven vara skäl att Utsk:t tager frågan i förnyadt öfvervägande, på det vi icke onödigtvis må komma att besluta en uttaxering på 3 millioner.
I olikhet med Frih. af Ugglas, anser jag att det skulle vara högst olämpligt, om R. o.
Ad. nu fattade beslut i frågan.
Just emedan uppgifterna om de tillgångar, som finnas, äro så stridande mot hvarandra, har jag aldrig funnit någon fråga, som till samma grad som denna påkallar en återremiss.
Och då frågan nu i alla fall skall behandlas i StatsUtsk:t, kan jag icke finna hvarföre Utsk:ts ledamöter så ifrigt sätta sig emot den yrkade återremissen.
Dessutom har Frih.
Gripenstedt lemnat sådana upplysningar, att det icke är tänkbart att tillgångar icke skulle finnas.
I motsats mot den siste värde talaren, tror jag det vara af vigt att R. o. Ad. uttrycker sin tanke, ty om Stats-Utsk:t skulle behandla en återremiss efter de yttranden, som här blifvit fällde, tror jag detsamma skulle få ganska svårt att af dem draga någon slutsats.
Sparre har visserligen uttryckt en motsatt åsigt, men äfven om Stats-Utsk:t skulle gifva sig tid att läsa hela denna långa diskussion, tror jag att muntliga uppgifter i en fråga, som denna, äro af föga värde, ty dessa uppgifter äro hvarandra rakt motsatta.
Men för att icke förlänga denna redan nog långa diskussion, vill jag endast säga, att jag, i likhet med Gr.
Mörner, anser att en extra årlig taxering af 500,000 rdr vore nog, ty vi kunna väl hoppas på ytterligare besparingar under tiden, och derföre förenar jag mig i Gr.
Manga ledamöter hördes nu ropa på propos.
Det är verkligen ganska eget att man, medgifvande det stridiga i uppgifterna, dock påyrkar att R. o. Ad. skall gifva ett bestämdt svar.
Just denna omständighet, eller att uppgifterna äro stridande och således mindre tillförlitliga, hindrar mig och många jndra att fatta en bestämd mening i frågan.
Och då Stats-Utsk:t i alla fal! måste taga frågan i för - 356
Den 28 November. nyadt bepröfvande, kan jag icke inse att en återremiss härifrån i ringaste mån kan öka dess besvär, hvarföre jag fortfarande om densamma anhåller.
Med anledning af Hr von Köchs yttrande, ber jag få erinra om att det alls icke denna gång är nödvändigt för Stats-Utsk:t att läsa vår långa diskussion, ty beräkningarne öfver statens tillgångar finnas redan tillgängliga i tryck, hvadan också intet uppskof blir nödigt.
Om vi nu afgöra frågan, vöre det att dömma som den blinde om färgen, och jag upprepar hvad Hr
Dalman sagt, nemi. att det väl skulle vara det mest besatta i verlden, om vi nu fattade ett beslut i frågan.
Derföre fortfar jag också i mitt yrkande på återremiss Frih.
I anledning af åtskilliga fällde yttranden, ber jag att ännu en gång få erinra om att jernvägslånet hvarken definitivt eller temporärt kommer att inblandas med andra medel, men att det är genom jernvägslånets höjande, som andra medel blifvit disponibla för de utgifter, som nu äro i fråga, och det är till en del på detta förhållande, men hufvudsakligen på de redan gifna öfverskottsmedlens tillväxt utöfver beräkningen, sorn jag grundat min åsigt, att vi icke i och för detta anslag, behöfva särskildt beskattas.
Gripenstedt ånyo yttrat, att genom jernvägslånets höjande andra medel blifvit disponibla, ber jag få erinra om att det torde vara ovisst, inom hvilken tid Riksg.-Kont. kan hinna afsluta ett sådant lån.
Om nu öfverskott finnes, vore det ju väl, om man icke behöfde afsluta lånet så hastigt, ty derigenom kunde man slippa upptaga detsamma under de dåliga konjunkturer, som nu äro rådande. f Frih.
Jag ber blott få hemställa hvad frågan, huruvida vi skola åtaga oss en särskild beskattning eller icke, kan inverka på den fråga, Gr. af Ugglas framkastat, eller huru snart jernvägslånet kan blifva afslutadt.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat att derunder hade yrkats dels bifall till punkten oförändrad, dels af Gr.
Mörner bifall till densamma med förändring af summan 1 million rdr till 500,000 rdr, och dels slutligen återremiss af punkten, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall tili punkten oförändrad, hvartill svarades många ja, blandade med nej, sedermera propos. på bifall dertill, med ofvansagda förändring, då svaren utlöllo med många nej, blandade med ja, och vidare propos. på punktens återremitterande, hvilken propos. jemväl besvarades med många nej, blandade med ja, hvarefter propos. på bifall till punkten oförändrad
357 förnyades samt besvarades med många ja, blandade med nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan votering blifvit begärd, samt Hr Gr. o.
Landtm, yttrat att R. o. Ad. egde att bestämma, huruvida återremiss af punkten eller bifall till densamma, med den af Gr.
Mörner föreslagna förändring, skulle intagas i kontra-propos:n vid den blifvande voteringen, hemställde Hr Gr. o. Landtm, att kontraproposm skulle upptaga återremiss af punkten.
Ropades ja och nej i blandning.
Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, att bifall till punkten, med förändring af summan 1,000,000 rdr till 500,000 rdr, skulle utgöra kontra-proposm vid voteringen, och sedan dertill jemväl svarats ja och nej i blandning, förnyades proposm derå, att återremiss af punkten skulle utgöra kontra-proposm, samt besvarades likaledes med blandade ja och nej, hvaruppå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Votering om kontra-proposms innehåll begärdes, till följd hvaraf följande voter:s-propos. uppsattes och justerades: »Den, som vill att, vid blifvande votering om bifall lill andra punkten i Stats-Utsk:ts Mern.
N:o 240, kontra-proposm skall innefatta återremiss af denna punkt, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. till kontra-propos. vid nämnde votering bifall till punkten, med förändring af summan 1,000,000 rdr till 500,000 rdr.»
Voteringen företogs härefter, och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda:
Sedermera upplästes och godkändes följande propos. för hufvud-voteringen: »Den, som bifaller 2:dra punkten i Stats-Utsk:ts Mern.
N:o 240, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, antager R. o. Ad. denna punkt, med förändring af summan 1,000,000 rdr till 500,000 rdr.» 358 Ben 28 November.
Vid denna voterings utgång hade rösterna utfallit sålunda:
3:dje oell 4:de punkterne, jemte Utsk:ts i slutet af Mem:t afgifna förslag till en ny § i Riksg.-Ivont:s reglemente.
Bilöllos och godkändes.
Jag anhåller att i R. o. Ad:s prot. få nedlägga min reservation mot de beslut, som i ani. af detta Betänk, blifvit lättade.
Härefter upplästes och godkändes ett prot.-utdrag rörande det till pröfning lörehafda Mem:t.
N:o 242, i ani. af erhållna återremisser å Mem:t N:o 235, ang:de den under innev:de riksdag verkställda statsreglering samt den för Riksg.-Kont:s utgifter erforderliga allmänna bevillning; samt Lag-Utsk:ts Betänkm: N:o 89, i ani. af motion om dels förändrad lagstiftning rörande sättet för sökande af ändring i underrätts eller hofrätts utslag i brottmål, dels ock verkställighet af sådant utslag i fråga om ådömd ersättning; och N:o 90, i ani. af motion om upphäfvande af lagens stadganden om ställande af borgen för kostnad och skada i och för fullföljd af talan i tvistemål, om nedsättande af revisionsskilling och om fullgörande af dom. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 5 e. m.
Dsii 30 November.
Plenum kl. \ 2 e. m.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 28 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 242, i ani. af erhållna återremisser å Me,m:t N:o 235, ang:de den under innev:de riksdag verkställda statsreglering samt den för Riksgälds-kontorets utgifter erforderliga allmänna bevillning.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 28 dennes bordlagde Betänk.
N:o 89, i ani. af motion om dels förändrad lagstiftning rörande sättet för sökande af ändring i underrätts eller hofrätts utslag i brottmål, dels ock verkställighet af sådant utslag i fråga om ådömd ersättning.
Föredrogs Lag-Utsk:ts den 28 dennes bordlagde Betänk.
N:o 90, i ani. af motion om upphäfvande af lagens stadganden om ställande af borgen för kostnad och skada i och för fullföljd af talan i tvistemål, om nedsättande af revisionsskilling och om fullgörande af dom.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, hemställt, att detta Betänk, skulle punktvis företagas till afgörande, samt R. o. Ad. härtill lemnat bifall; föredrogs Utsk:ts å sid. 6 afgifna hemställan, hvarefter anmälte sig och yttrade Gr.
Då det Betänk., hvars första punkt nu blif vit uppläst, står i nära samband med det Betänk., som nyss förut blifvit ånyo bordlagdt, föranlåtes jag att, ehuru jag för min del icke har något emot detsamma, anhålla, det måtte äfven detta Betänk, få hvila på bordet.
Flere ledamöter förenade sig i denna begäran, och Hr Gr. o.
Landtm, förklarade, att Betänkt till följd häraf komme att ytterligare hvila på bordet. 360 Deu 30 November.
Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Utlåt, och Mern.: N:o 241, i ani. af väckta motioner ang:de särskilda anslag för ordnande af rikets landt- och sjöförsvar; N:o 244, i ani. af Riks-Ståodens skiljaktiga beslut rörande Mem:t N:o 240, ang:de beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K.
M. äskade särskilda kreditiv; samt Lag-Utsk:ts Betänkm: N:o 91, i ani. af motion om förändring i 35:te och I25:te §§:ne af konkurslagen den 18 September 1862; och N:o 92, i ani. af motion om förklarings meddelande öfver K.
Förordm den 8 Oktober 1861, ang:de ändring i vissa delar af 17:de kap. handelsbalken och andra författningar rörande borgenärers rätt och företräde för hvarannan till gäldenärs egendom.
För några dagar sedan omnämnde och rekommenderade Hr Utrikes Stats-Ministern ett bruk från utlandet, att nemi. den, som ernade interpellera någon Statsrådets ledamot, på förband tillkännagåfve tider, för en sådan framställning och det ämne, som den afsåge.
Följande detta bruk, ber jag få tillkännagifva, att jag, när Stats-Utsk:ts Betänkm öfver de i afseende å vårt sjöförsvars örstärkande nyligen väckta motioner till pröfning förekomma, ämnar interpellera Hr Sjö-Ministern beträffande de delar af vårt sjöförsvar, som i nämnde motioner beröras.
Hr Cederschjöld, Robert Theofron: Grannlagenhe ten mot de öfriga Riks-Stånden synes fordra, att de, före behandlingen af Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 241, erhålla kännedom derom, att diskussion i frågan hos R. o. Ad. egt rum, samt att 2:ne Konungens rådgifvare i denna diskussion deltagit, och att åtminstone en af dem i viss mån förordat det åsyftade ändamålet.
Jag anhåller derföre om kommunikation med MedStånden af den protest mot Stats-Utsk:ts förfarande, jag nu tager mig friheten uppläsa.
Hr Cederschjöld följande protest:
Då 49:de §:n R.
O. uttryckeligen stadgar att, vid en motions remittande till Utsk., de yttranden, som i målet blifvit afgifna, jemväl skola till Utsk:t remitteras, och då grundlagsstiftarens afsigt med detta stadgande naturligtvis är, att Utsk:t, före ärendets slutliga pröfning, skall hafva fått del af de skäl, som för Den 30 November.
301 eller emot förslaget inom representationen blifvit framställda; — så måste häraf tydligen följa, att Utsk:t, såvida det skall handla grundlagsenlig!, icke får till afgörande företaga motionen, innan de inom något Riks-Stånd deröfver afgifna yttranden jemväl kommit Utskit tillhanda.
Då nu, sådant oaktadt, de af mig och tre andre representanter i afseende på försvarsverkets ordnande väckta motioner blifvit af Stats-ötsk:t genom Utlåtit Nio 241 afgjorde innan ännu de öfver samma motioner hos R. o. Ad. afgifna yttranden till Utskit ankommit, fastän Ståndet beslutat, att samma yttranden, bland hvilka till och med några voro afgifne af Konungens Rådgifvare, skulle jemte motionerne till Utskit remitteras, så måste häraf vara klart, att nämnde motioner blifvit af StatsUtskit handlagda på ett emot grundlagens föreskrift stridande sätt; och får jag derföre härmedelst emot detta grundlagsvidriga förfarande nedlägga min protest, med vördsam anhållan, att denna min protest, jemlikt 52:dra §:n i R.
O., må varda kommunicerad med de öfrige Riks-Ständen, på det att de löre ärendets handläggning måtte erhålla kunskap om detta Stats-Utskits grundlagsvidriga förfarande, hvilket synes böra tili beslutande af återremiss uppfordra hvar och en, som, lika med mig, är mån om grundlagarnes hållande i helgd.
Fril), af Ugglas begärde detta Mern. på bordet; hvarefter anmälte sig och yttrade Hr von Francken, Georg Wolfgang:
Med anledning af Hr Cederschjölds anförande, ber jag att få lemna den upplysning, att när dessa motioner förevoro på utgiftsafdelningen, hade den skriftligt uppsatta diskussionen ännu icke ankommit till Utskit.
Jag lemnade då en redogörelse öfver den här på Riddarhuset förda diskussionen; och när frågan sedermera förekom i Utskits plenum, hade väl den utskrifna diskussionen dit ankommit, men ingen begärde dess delgifvande.
Jag vill dessutom fästa uppmärksamheten derpå, att det ofta inom Utskin tillgår på samma sätt som vid Riks-Ståndens plena, att nemi., när något uppläses, hör ingen på, utan att man, för att vinna gehör, måste mundtligen framställa saken.
Då jag gjort detta inom Utskit, tror jag mig hafva uppfyllt allan rättfärdighet.
Jag hyser stort förtroende till Hr von Franckens goda vilja och urskiljning, men jag betviflar att Hr von Francken har den ovanliga förmågan att kunna ur minnet fullständigt redogöra för en förd diskussion.
Dessutom får jag förklara, att om äfven Hr von Francken af de öfriga talarne bemyndigats att vara deras ombud, så har jag icke meddelat honom ett sådan uppdrag.
Och då det är min obestridliga rätt att mina anföranden i remitterade frågor blifva i Stats-Utskit föredragna, sådana de bilfvit här afgifna, har jag ansett mig böra 362 Den 30 November. mot Stats-Utsk:ts förfaringssätt protestera.
Möjligt är, att det inom Stats-Utsk:t finnes ledamöter, som lättsinnigt behandla frågorna, men jag tror dock icke att pluraliteten der förfar på sätt, som Hr von Francken uppgifvit.
Under uppläsandet af min protest, hörde jag någon ledamot begära densamma på bordet, .lag hemställer, huruvida det är öfverensstämmande med ridderlighet att sålunda vilja förhindra det afsedda ändamålet.
Skulle derföre den värde ledamoten icke vilja afstå från sitt yrkande, anhåller jag att min protest, jemte begäran om kommunikation, måtte ställas främst å föredragningslistan i nästa plenum.
Enligt min åsigt är det en skyldig het för livar och en, som blifvit hedrad med förtroendet att vara Utskis-ledamot, att, när ett ärende förekommer inom Utsk:t, redogöra för den diskussion, som vid remissen egt rum; och något särskildt bemyndigande härför behöfves icke.