Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Excellence hemställde vidare, om Ridderskapet och Adeln biföll, att tullvärdet å bränvin af säd och potates, öfver 12 graders styrka, må bestämmas till 1 R:dr 16 sk. kannan, och införseltullen derå till 32 sk. för hvarje kanna.
Den 3o October f. m. 415 Slutligen gjorde Hans Excellence proposition på godkännande af Utskottets förslag till införseltull å bränvin och sprit af ris, socker, frugt, Arrac, Rumm, Cognac och Genevre; hvilken proposition likaledes bifölls.
Herr Hjerta anmälte emot detta sista beslut sin reservation.
Böcker j, utrikes tryckta på Svenska.
Jag hemställer, att man måtte fästa uppmärksamhet på den omständighet, att utlänningen svårligen kan täfla med våra inländska Boktryckare, emedan man aldrig är säker, att utomlands få tryckningen correct.
Det är således öfverflödigt, att sätta så hög tull på Svenska böcker.
Det är dessutom olämpligt, att genom högre tull försvåra afsättningen för sådana utländska författare, hvilkas modersmål är Svenskan.
Hvarföre skall ej åt Finnen, som författar på Svenska, samma tullfrihet förunnas, som åt Tysken, Fransmannen och andra utlänningar?
Hvarföre skola Finska författares Svenska skrifter vara belagde med hög tull, under det alla andras äro tullfria; och då alla andra Finska produeter njuta 5o procents lindring i tullen?
Dessutom är det osäkert, huruvida de böcker, som hitskickas, finna afsättning.
De kunna möjligen få tagas tillbaka.
Skulle den erlagda tullen då återfås?
Jag hem - 416 Den 3o Octo ber f. m. släller derföre, att åtminstone undantag måtte göras för de böcker, som äro af utländsk författare.
Jag anser Herr Ugglas vid Utskottets Utlåtande bifogade reservation så tydligt hafva utvecklat skälen, hvarföre ingen lull på böcker bör finnas, att för mig nästan endast återstår, att förena mig deruti.
Jag vill blott upptaga Utskottets skäl, att Boktryckare, såsom näringsidkare, äga rättighet till lika skydd med andra sådana; och jag hemställer då, hvarföre
Koppartryckare icke böra hafva samma skydd som Boktryckare; men när man belägger kopparstick och stentryck med blott 5 procents tull, har man belagt böcker med 25 procents tull.
Jag tror, att Boktryckare icke äga rättighet till större skydd än Koppar- och Stentryckare.
På dessa och de i reservationen anförde skäl anhåller jag, att alla böcker måtte tullfritt få införas, eller åtminstone icke beläggas med högre tull än kopparstick, d. v. s. 5 procent.
Man har ifrat för förbud ej allenast mot alla manufacturvaror, utan äfven mot matvaror, som äro oundvikligen nödvändiga.
Utskottet deremot har trott sig böra gå en medelväg, och skydda våra egna näringar genom hög tull.
Då man skyd - Den 3o O c lober f. m. 4 '7 dat Landtmannen, Fabrikanten och Handtverkaren mot för mycken täflan, har Utskottet äfven trott, att Boktryckarne voro Svenske undersåtare, som icke endast borde uteslutas från skydd för sin näring.
Man har ej belagt utländska böcker på utländskt språk med tull.
Jag tror* att man icke gjorde väl och rättvist, om man skyddade alla andra Fabrikanter och Handtverkare, men icke Boktryckare.
Jag kan ej ingå på att göra ett undantag för Finland.
Finland ät* icke mera en Svensk provins, och vinner nog ändå på sin handel med Sverige.
Den, som trycker på Svenska i Finland, bör betala lika dyrt, som om han tryckte i Dannemark.
Jag anser derföre, att tull bör äga runi; men om den, som nu är föreslagen, är för hög, är det en annan sak, som genom nedsättning kan hjelpas.
Enär Utskottet föreslagit 33| procent för att skydda alla andra näringar, har det ansett obilligt, att här föreslå mindre än 25 procent.
Jag hemställer, om icke tull är nödvändig, och öfverlemnar åt Ridderskapet och Adeln alt bestämma densamma.
Här synes såsom skyddstullen skulle blifva en hinderlig anstalt för upplj'sningens spridande.
Då man får utifrån införa böcker på främmande språk utan all tull, hemställer jag, om det är något skäl, att hindra böcker på 47 H. 27 418 Den 3o October f. m.
Svenska språket att inkomma, hvilka dessutom äro tillgängligare för allmänheten.
Månne det ej vore lika lämpligt, att Boktryckare yrkade tull å alla utländska böcker, på det de ensamt måtte få trycka äfven dem.
Jag afstyrker all slags tull å böcker, emedan den hindrar upplysningens spridande.
Vid sista Riksdag då fråga var om tull på konstproducter, stadgades den grund satts, att ingen tull borde hindra culturens välgörande verkningar.
Jag kan ej sälta denna fråga under samma cathegori med varuproducter i allmänhet.
Svenska Folket har alltid varit angeläget att utbilda sig, och löija sin tid.
Att gifva ett exempel af molsaltsen, sådant sorn detta, afstyrker jag på det högsta.
Men om man ock skulle betrakta denna fråga ur den blott ekonomiska synpunkten, tror jag Boktryckare skulle förlora genom ett reciprocitetssystem i denna del, då man vet, att en tredjedel af de bättre verk, som här utkomma, gå till Finland.
Jag afstyrker således all tull.
Om en Svensk Boktryckare skulle nedsätta sig i Christiania, och vilja skicka lill sitt fädernesland hvad han tryckt på fädernespråket; månne man skulle vilja förbjuda honom det.
Slutligen anser jag mig böra förklara, att detta förslag var ett oväntadt missgynnande för vårt språk.
Den 3o October f. m. 4*9 Friherre Åkerhjelm:
O ra man betraktar saken ur enskilt» åsigter, skulle man kunna äga mångfalldiga skäl alt göra undantag från tull för inkommande böcker; betraktar man densamma åter såsom skyddsanstalt för egna Boktryckerier, så tror jag denna handtering likaså väl förtjena billig uppmuntran och skydd som alla andra.
Man bar sagt, att Svenska böcker borde få införas utan lull.
Genom den förminskning i kostnad, sorn deraf uppkomme, skulle det lättligen kunna blifva en speculation, att låta trycka böcker på Svenska utomlands, i synnerhet sorn både vackrare tryck och bättre papper vanligast derigenom erhålles, och måhända äfven bättre pris, helst då ingen tull erlades.
Af denna utflyttning af konslfliten inom de inhemska bokprässarne, tror jag den inhemska culturen ej skulle vinna.
Våra egna Tryckerier skulle då möjligen reduceras till tryckande af Kungörelser och Avisor, ett slag af litteratur, sorn troligen minst af alla verkar till utvecklingen af den större och renare bildningen.
Hvad Finland beträffar, så är tullen på böcker derifrån redan så nedsatt, att det icke synes vara skäl, att vidare jemka den.
Jag har hört Grefve Gyldenstolpe anmärka mot Utskottet, att det uppfört Svenska böcker till 25 procents tull, då deremot kopparstick endast blifvit uppförde lill 5 procent.
Utan att känna Utskottets skäl härtill, vill 47 H. 37* 4"20
Den 3o O c tober f. ra. jag dock förmoda, att den högre Lullen på böcker kommer sig deraf, att Boktryckerierna sysselsätta en mängd personer och utgöra en så stor näring, att den påkallar Statens uppmärksamhet och omvårdnad, då deretnoL Kopparstickslrydket endast sysselsätter några lä egentliga konstidkare, och synes således tillhöra den enskildta verksamheten, samt vara mera ett fält för Artisten än för handtverkaren.
Att borttaga tullen på ifrågavarande böcker, tror jag således icke vara skäl, men att nedsätta den lill iGf procent, då Finska lulleu blir 8|, synes mig lämpligt, helst våra egna Boktryckerier derigenom kunna erhålla något skydd.
Jag tillstyrker proposition häruppå, såsom varande en billig medelväg inom gränserna af för hög och ingen tullafgift.
Ilerr Hjerta:
Jag förenar mig med de Herrar, hvilka ej önska bibehållandet af den höga tullen för Svenska böcker, desto heldre som denna tull skulle strida emot det beslut, som vid i8a3 års Riksdag fattades.
Men jag förenar mig äfven med Friherre Åkerhjelm deruti, att man ej på en gång bör för mycket nedsätta tullen å böcker.
Då under de senaste 5 åren 33J procent varit bestämde såsom tull, och vi deraf ej funnit något menligt inflytande på litteraturen, torde 10 procent nu vara lämpliga att såsom tull fastställas, till skydd för våra inhemska Tryckerier, och såsom en icke Den 3o O c t o b e r f. m för mycket öfverdrifven afgift.
Jag föreslår heldre detta, än jag antager Friherre Akerbjelms högre förslag.
Jag kan ej instämma i Friherre Åkerhjelms förslag om skyddstull för Boktryckerierna.
Det har funnits en icke aflägsen tid, då utländska böcker voro förbjudna till införsel, och hvar och en minnes säkerligen det allmänna missnöje, som deraf var en följd.
Nu vilja vi försvåra en författares försök alt utrikes under sina egna ögon få trycka sitt arbete, då han deremot, om han nödgas trycka det härstädes, får det oriktigt gjordt, och kan dessutom ej sjelf tillse arbetet.
Jag tror det vara mot Nationens interesse, att hindra någon trycka sitt arbete hvar som helst, ty om vi inom oss äga dugliga Boktryckare, få de nog förtjenst framför de utländska i tryckandet af Syenska höcker; det är dessutom ej mindre vigtigt. för Nationen att utifrån erhålla Svenska höcker, än att erhålla böcker på främmande språk.
Svenska böcker äro af en mera allmän nytta.
Efter milt sätt att se saken, ligger en stor motsägelse i denna höga tull på Svenska böcker, ty antingen skall denna tull utsträckas till alla böcker, så vä 1 på Svenska, som på främmande språk, eller ock skola alla slag af böcker vara fria lill införsel.
Det är besynnerligt, att Svenska språket skall vara så litet aktadt, att man, 422 Den 3o Octo ber f. *1. som Svensk, ej heldre vill hafva böcker på Svenska språket än på andra språk.
För att ytterligare visa olämpligheten af den höga tullen på Svenska böcker, vill jag framställa den frågan, om det är efter productionskostnaden, eller försäljningspriset, tullafgiften skall beräknas.
I förra fallet blir uppgiften i högsta måtto svår att controllera, och i det senare åter blir kostnaden så enormt dyr, att det är omöjligt hitskicka några böcker; ty om till 12 procents tull lägges 15 procents arfvode för Bokhandlaren, samt dessutom osäkerheten om afsättning, så skall hvar och en finna, att det är omöjligt, att från Finland hilföra några böcker, så vida de ej skola gå tullen förbi.
Jag hemställer, om en sådan smugling kan liindras; och om det icke är olämpligt, att vidtaga åtgärder, som tjena till intet.
Den fruktan, att Svenska förf attare skulle skicka ut sina nianuscripter för att låta trycka dem utrikes, tror jag är alldeles ogrundad.
Jag går endast till mig sjelf i detta afseendet.
Jag skulle för intet pris vilja låta trycka någonting utrikes, eller ens på annan ort inrikes, der jag ej hade tillfälle att sjelf se correcturen.
Jag tror det således ligga i sakens natur, att man i detta afseende har ingen ting att befara; och jag tillstyrker derföre vördsamt afslag å Ut-» skottets förslag i denna punkt, D e n 3o 0 c t o b e r f. m. 4a3 Herr Tham:
Man har mycket omtalat beslutet i detta afseende vid sista Riksdagen.
Jag anser mig derföre böra upplysa, att 33f procent då fastställdes.
Bevillningsutskottet har sålunda, långt ifrån att försämra förhållandet, förbättrat detsamma.
Jag förenar mig med Friherre Åkerhjelm af två skäl.
Först emedan värdet på böckerna sättes efter ägarens egen uppgift, och blir sålunda ganska obetydligt; detta gäller äfven om utländska böcker; och för det andra, emedan om Friherre Akerhjelms förslag antages, det möjligen kan bli föremål för afgörande i Förstärkta StatsUtskottet, ty Borgare- och BondeStåuden, som, enligt hvad jag tyckt mig finna, äro tern ligen hållfasta i sina beslut, hafva bifallit Utskottets förslag eller 25 procents tull.
Skulle återigen Ridderskapet och Adeln icke fastställa någon tull, kommer troligen 2,5 procent att inom Förstärkta StatsUtskottet blifva gällande.
Jag vill blott hemställa, huru förhållandet skall blifva, om Svenska böcker i Finland eftertryckas och hit införas.
Ett sådant våldförande af äganderätten har sysselsatt flere länders uppmärksamhet.
Jag känner t. ex. med säkerhet, att då interessanta och mycket säljbara verk i Paris utkomma, eftertryckas de på ganska kort tid i Brussel, sändas derpå lill Paris, och säljas der för lindrigare 4^4 Den 3o October f. m. pris, än sjelfva original-upplagan.
Jag tror, 9tt Svenska böcker sorn äro eftertryckta, icke böra få införas i Sverige, om icke föi> lägga ren sjelf ger tillstånd dertill.
Jag har redan uttryckt min princip om fastställandet af en lägre tull, än den Utskottet föreslagit; men deremot kan jag icke medgifva nyttan att alldeles borttaga tullafgiften.
Emellertid då Herr Hjerta äfven varit af den tanka, att tullen icke helt och hållit borde borttagas, men deremot föreslagit dess nedsättande till io procent, vill jag förena mig med honom, helst skillnaden emellan ro och i6f procent är så obetydlig.
Jag hoppas, att Herr Tham äfven begifver sig härtill, i hvilket fall vi så mycket snarare komma tili afgörande utaf saken.
Jag vill blott erindra, att fruktan för eftertryckte
Svenska böckers införande till fäderneslandet är undanröjd genom TryckfrihetsLagen, som förbjuder, att en sådan upplaga får lill salu hållas.
Jag vill endast hafva äran tillkännagifva, att jag förenar mig i den ytterligare nedsättning af tullen på Svenska böcker, hvartill Friherre Åkerhjelm i sitt senare yttrande begifvit sig.
Det förundrar mig, att Herr Cederschjöld sjelf tror, Den 3o October f. n*.
425 eller vill förmå oss att tro, alt Tryckfrihetsförordningen, som förbjuder eftertryck af Svenska skrifter, skall kunna tillämpas på Finland eller på Ryska undersåtare.
Jag ber, att Herr Cederschjöld må upplysa, huru detta förbud, sorn i Tryckfrihetsförordningen är stadgadt, skall kunna tillämpas på Ryska undersåtare, annorlunda än genom förbud mot införsel af sådana eftertryckta skrifter, eller ock så hög tull, att dep kan verka såsom ett förbud.
Herr Cederschjöld; I anledning af den siste Talarens yttrande, får jag upplysa, att mili mening icke varit, att författaren kunde göra några anspråk på näpst gällande mot den utländska Boktryckaren; utan han får hålla sig till den Svenska Bokhandlare, som utbjuder boken; och så snart dr t är bevisadt vara eftertryck, äro exemplaren förfallne till confiscation, Grefve Gyldenstolpe:
Då jag förra gången yttrade mig, hade jag, såsom skäl för en lägre tull på böcker, anfört, att kopparstick endast voro belagde med 5 procents lull.
Åkerhjelm har gissat, att Utskottets skäl till en sådan olikhet vid tullbestämningen varit, att
Boktryckerierna voro en stadgad och större näring, som sysselsatte en mängd personer, och att dep derföre förljenade mera afseende, än Koppartryckerierua, hvilka blott sysselsätta uå-* 4?.6
Ben 3o Octo ber f. in. gra få personer.
Det är förlåtligt, om jag ej kunnat gissa mig till samma skäl, då jag trott föi hållandet böra vara tvertom, eller alt en näring, sorn redan kommit i flor, just är i behof af mindre skydd, än den näring, som ännu ligger i sin linda.
Om endast 5 procents tull skall erläggas för kopparstick, anhåller jag, att äfven Svenska böcker endast måtte blifva belagde med 5 procents tull.
Då så många Talare ifrågasatt Utskottets skäl dertill, att böcker blifvit projecterade att beläggas med 2Ö procents tull, och kopparstick endast med 5 procents, får jag äran upplysa, att Utskottet ansåg kopparstick vara en konstproduct, som således borde beläggas med ganska låg tull; hvaremot Boktryckerierna ansågos innefatta ett handtverk, som borde hafva högre tull, enär alla näringar hafva lika anspråk på samma skydd.
I anledning af hvad Herr Munck af Rosenschöld yttrat om eftertryck af Svenska böcker, vill jag endast anmärka, att detta ämne icke hör till Tulltaxan, men att den eftertryckta upplagan, hit införd, alltid blir confiscerad, ehuru man ej kommer åt plikten af den, sorn verkställt eftertrycket, Herr Munck af Rosenschöld:
Jag skulle tro, alt confiscation af en införd vara är detsamma som förbud mot införseln af den - Den 3o October f. in. 427 samma, och då utomlands eftertryckta Svenska böcker äro, enligt Herr af Billberghs egen uppgift, underkastade confiscation , böra de väl äfven vara till införsel förbudne; men härom nämnes icke i Tulltaxan, som derföre i detta afseende är ofullständig.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag till införseltull å utrikes på Svenska tryckta böcker.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, oni Ridderskapet och Adeln biföll, att införseltullen å utrikes på Svenska tryckta böcker må bestämmas till 10 procent.
Ja och Nej, Hans Excellence föreslog slutligen, att utrikes på Svenska tryckta böcker må vara fria från all införseltull, Ropdaes starka Ja, jemte några Nej.
Jag anhåller, att få reservera mig emot det af Ridderskapet och Adeln nu fattade beslut, alt böcker, Utrikes tryckta på Svenska, få tullfritt in-s 4
Jag anser detta beslut vara stridande emot de grundsattser, som vid Tulltaxans uppgörande inom Utskottet varit gällande, alt nemligen den ena näringen äger lika mycket rätt till skydd, som den andra.
Herr Tham och Friherre Åkerhjelm förenade sig med Herr af Billbergh.
Upplöstes ett frän Högvördige PresteSlåndet ankommit ProtocollsUtdrag af den 7 dennes, innefattande Ståndets beslut, att, med särskilt fästadt afseende på Biblar från utländska BibelSällskaper, böcker, utrikes tryckta på Svenska, i likhet med böcker, tryckta på utländska språk, skulle från ali tull fritagas; uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att «ig med PresteStåndet förena.
Hani Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade, att Ridderskapel; och Adeln, i följd af dess, rörande alla å utrikes ort på Svenska tryckta böcker, nyss fattade beslut, torde instämma i PresteStån* dets berörde inbjudning.
Chrjstalli Tartari och Cremor Tartari.
Jag liar begärt ordet för att yrka en rättelse i Tulltaxan, hvarigenom den öfriga delen af den hand - Den 3o October f. ra. 4^9 lande Verlden måtte se, att vi i Sverige veta, det Clirystalli Tartari och Cremor Tartari är alldeles detsamma.
I Svenska Pharmacopeen stå dessa benämningar såsom samma sak.
I Medicinaltaxan äfvenså.
Pulveriseringen gör ingen skillnad i benämningen.
Jag föreslår således, att uppföra dessa begge saker under samma rubrik; äfvensom att utplåna den orimligheten, att det ena skall vara belagdt med 2 sk., och det andra med 8 sk:s tull.
Jag föreslår, att värdet må blifva 3o sk., och tullen 3 sk.
Jag vill ej ingå i undersökning om de författningar och böcker Herr Cederschjöld omtalat.
Så väl Utskottet, som jag, har trott att man borde hålla sig vid GeneralTullStyrelsens och CommerceCoIle* gii längder; och der hafva vi funnit, att Chryslalli Tartari varit särskildt upptagit, och Cremor Tartari äfven särskildt uppfördt.
På denna grtlnd liar Utskottet ansedt sig böra bibehålla det gamla stadgandet, så mycket heldre som ingen olägenhet deraf hittills uppkommit. och man har sett, att Tull» betjeningen ganska väl förstad t sig på skillnaden emellan dessa begge saker.
Jag har ej fattat Herr Cederschjölds anmärkning annorlunda, än att han instämde med Utskottet.
Hail har sagt, att Ch rysta lii Tartari och Cremor Tartari voro detsamma, endast med den 43o Den 3o October f. m. skillnad, att det senare är en förädling af det förra.
Står detta fast, så medgifver säkert Herr Cederschjöld , att Utskottet haft rätt, ty annars skulle icke af samma orsak malen China vara belagd med högre tull, än hård China.
Enär Utskottet sålunda riktigt förfarit, anhåller jag om bifall å Utskottets förslag i denna del.
Äfveu jag tror, att förtjensten af pulveriseringen bör tillkomma den inhemska näringsidkaren, och att således högre tull bör läggas på Cremor eller pulveriserade Vinstens-krystaller, än på de opulveriserade.
Dessutom är riktigheten af det opulveriserade lättare alt controllera, hvilket år så mycket vigtigare, som man haft exempel på skadliga tillsattser uti Cremor Tartari, som utifrån inkommit; t. ex. gips, och ännu skadligare ämnen.
Man har till och med anledning misstänka en sådan förfalskning deraf, att
Utskottet utsatt ett lägre tullvärde på de pulveriserade Chrystalli eller Cremor Tartari, än på de opulveriserade.
Jag anhåller således om bifall till Utskottets förslag; likväl skall det icke vara mig emot, om införseltullen på Cremor Tartari nedsättes från 8 till 6 sk.
Herr Cederschjöld: Pulveriseringen af Chrystalli Tartari kan jag ej anse som en förädling af varan.
Dessutom då Medicinaltaxan endast upptager 9 sk. skillnad, är Den 3o October f. m. det orimligt, att Tulltaxan skall upptaga den till 12 sk.
Jag utber mig äfven få erinra, det Måsens och Desma stått under särskildta artiklar i Svenska Tulltaxan ända till sista Riksdagen, då det lyckades mig att öfvertyga Ridderskapet och Adeln derom, att dessa 2:ne artiklar voro en och samma sak.
Det är samma försök jag nu velat göra i afseende på Chrystalli Tartari och Cremor Tartari.
Jag äger ej insigt att ingå i den Medicinska frågan om skillnaden emellan Chrystalli Tartari och Cremor Tartari; men jag anhåller få upplysa, det tullbeloppet år 1828 utgjort, för förstnämnde artikel 316 R:dr 10 sk. och på den senare 10 R:dr 4° sk. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag i afseende å tullen på Chrystalli Tartari och Cremor Tartari.
D rakblod.
Tullen härå bör desto heldre nedsättas, som Drakblod är ett råämne.
Jag anhåller derföre om nedsättning i tullen.
Uppå gjord framställning, blef Utskottets förslag, i afseende å tullen på denna artikel, af Ridderskapet och Adeln godkändt. 4'3a Den 3o Oetofoer f. m.
Fi s k , salt, torf. Herr Rosenqvist, Fredrik'
Leonhard, hade inlemnat följande, sorn upplästes:
Jag vidhåller min gjorda anmärkning inol den af Utskottet benämnde ringa förhöjning i tullen på salt och torr fisk, såsom tryckande för den behöfvande och fattiga folkklassen.
Utskottets förhoppning, att, såsom orden i Utskottets Utlåtande märkvärdigt lyda:
Sillen inom nästa Riksdag kan ankomma till Svenska kusten, är verkligen så egen och sällsam, alt Utskottet gjort sig oöfverträffligt i frambringande af skäl; ty då Utskottet sålunda öfverlemna! åt sillens discretion, att innan nästa Riksdag besöka våra kuster, vore det rätt val* om sillen, efter några decenniers bortovaro från Svenska knsterne, ville rätta sig efter våra Riksdagars terminer, och realisera Utskottets goda tankar om sillens beredvillighet att inställa sig.
Jag nödgas äfven motsäga Utskottet deruti, att salt sill och torra fiskvaror mera consumeras af de förmögnare, än af de fattigare, ty förhållandet är tvertom; men troligen har Utskottet menat färsk fisk, hvilken, jag vill medge, finner mera afsättning hos de rika än hos de fattige.
Jag tillstyrker alltså afslag å den ifrågavarande förhöjningen.
Herr *•
Den 3o O c t o b e r f. rn. 433 Herr Lefren:
Då i8a3 grundsallserne för ett liberalare handelssystem gjorde sig gällande, framställdes handelsbalancen såsom ett hjernspöke; nu har samma hjernspöke smugit sig in uti Utskottets Utlåtande, men under ett annat namn, nemligen handelsväg.
Jag har visserligen icke något emot sjelfva punkten vidare, än att jag anser tullen på fisk vara en consumtionsafgift, lagd på en utaf lifvets nödvändigaste förnödenheter.
Min anmärkning åsyftar egentligen, att få glädja mig öfver det man nu nödgas i beräkning upptaga en sak, som man förut ansett såsom ett hjernspöke, samt öfver den lyckade öfversättningen af halfsvenska ordet handelsbalance till det helsvenska ordet handelsvåg. i Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å Utskottets förslag, i afseende å införseltullen å förevarande artikel.
Nej, Ridderskapet och Adeln således bifallit Utskottets berörde förslag.
Galgant.
Galläpplen.
Galgant är belagd med 25 procents tull, och Galläpplen blott 47 H. 28 434 Den 3o October f. ro. med 12 procent.
Enligt 5:te BevillningsGrunden bör Galgant ej beläggas med så liög tull, emedan det är ett råämne, som i medicinen nyttjas.
Tullen å Galläpplen är af samma anledning äfven för liög.
Jag yrkar, att de båda måtte uppföras blott till ,10 procent.
Jag kan ej finna annat, än att Utskottet brutit emot sin egen princip.
Det skäl, att så stor qvantitet deraf årligen åtgårj bevisar blott, att dessa artiklar äro till liög grad behöflige för fabrikerna.
Utskottet har alldeles icke frångått sine yttrade grundsattser.
Utskottet har i en annan BevillningsGrund föreslagit, att bibehålla sådane tullprocent, som "voro nödige till uppdrifvande af tullinkomsterna.
Då Galgant och Galläpplen verkligen stå till höga priser på tullimport-listan, så hafva de blifvit bibehållna vid deras gamla tull, emedan det just är på dylika artiklar tullinkomsterne bero.