Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedan votering blifvit begärd samt Hr Gr. o. Landtm, yttrar att R. o. Ad. borde bestämma, huruvida kontra-proposm Den 6 Juni f. m. 59 ■vid den blifvande voteringen skulle innefatta antingen afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till motionen utan något tillägg, eller afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till motionen med det af Hr Carlheim-Gyllensköld föreslagna tillägg; så och efter det propos. först blifvit framställd derå, att afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till motionen utan tillägg skulle ingå i kontra-proposm vid den blifvande voteringen, samt denna propos. besvarats med många nej jemte åtskilliga ja, hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. till kontra-propos. antoge afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till motionen med det af Hr Carlheim-Gyllensköld föreslagna tillägg, hvartill svarades ja.
Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Bevilln.-Utsk:ts i Betänk:t N:o 9 gjorda afstyrkande af Hr Gahns förslag, att bland undantagen i § 2 af bevillnings-stadgan måtte införas: »enskilda personer tillhöriga kyrkor och bönehus,» röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad.
Utsk:ts hemställan och bifaller Hr Gahns ofvannämnde förslag med följande tillägg: »då de icke lemna egarne någon inkomst.» Sedermera företogs voteringen, och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit som följer:
Utsk:ts hemställan å sid. 12 i ani. af C. J. L.
Lönnbergs motion.
Innan vi lemna 2:dra §:n, föranlåtes jag att till R. o. Ad:s bepröfvande framställa en motion, som blifvit väckt inom Utsk:t och äfven föranledt en reservation af motionären.
I bevillnings-förordnm finnes nemi. stadgadt att bevillning för jordbruksfastighet skall utföras med 3 öre och för stadsfastighet med 5 öre för hvarje 100 rdr af uppskattningsvärdet och för kapital eller rörelse med 1 proc. af den behållna inkomsten.
Med hvad rättvisa dessa olika proc. beräknas af olika slags egendom, derom nämnes i hela förordnm ej ett ord, liksom icke heller det finnes antydt att något samband finnes mellan dessa siffror.
Den komité, som bildades för några år sedan för att utarbeta en ny bevillnings-förordning, antog likväl såsom grundval för denna förordning lika beskattning af all inkomst, och denna princip åberopas äfven af Utsktt såsom ett af motiverna för dess afslag å Hr Qvidings och å D:r Runstens motioner. 60 Den 6 Juni f. m.
På det att denna princip må bibehållas tydlig och klar, yrkar Prosten Sondén att, i stället för orden »denna bevillning utgår», måtte i 2:dra §:n insättas följande ord »denna bevillning afsedd att utgöra en proc. af hvarje egendoms behållna inkomst, beräknad till 3 proc. af jordbruksfastighet och 5 proc. af annan fastighet, — utgår således l:o.»
Dessa ord skulle alltid innebära en väl behöflig motivering för de i samma § stadgade olika bevillnings-proc; af jordbruksoch stadsfastighet samt den jemförelsevis dermed skenbart höga bevillningen å rörelse och kapital.
Antages den af Utsk:t projekterade lydelse af 8:de §:n, hvarigenom befrielse från bevillning medgifves hvar och en, hvars sammanräknade årsinkomster icke uppgå till 400 rdr, så är det nu föreslagna förtydligandet af och tillägget till 2:dra §:n alldeles nödvändigt, enär 8:de §:n, sådan den blifvit af Utsk:t föreslagen, skulle vara overkställbar, om man icke hade någon anvisning huru inkomst af arbete och kapital skulle sammanräknas med inkomst af fastighet.
På dessa skäl anhåller jag att § 2 måtte blifva återremitterad till Utsk:t.
Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att sedan beslut numera blifvit fattade rörande alla de af Utsk:t i afseende å § 2 gjorda hemställanden, borde till pröfning företagas §:ns text, äfvensom ett med öde mom:t i §:n sammanhang eggnde tillägg i 3:dje mom:t af § 6, hvilket tillägg lydde sålunda: »till allmänt begagnande upplåtne kanaler och jernvägar samt andra lärvägar.» Härefter upplästes:
Texten till § 2 och tillägget i § 6 3:dje mom:t.
För min del tror jag att, oafsedt allt annat, denna § borde återremitteras för att erhålla en redaktion öfverensstämmande med de beslut, R. o. Ad. nu fattat i afseende å undantagen, dels för byggnader tillhörande regementen och officers-korpser, dels ock för enskilta personer ti.lhöriga kyrkor och bönehus.
Rappe har deremot framställt samma yrkande i syftning att erhålla bifall till det förslag, som Prosten Sondén i sin, Betänk:t vidfogade reservation afgifvit.
För inin del tror jag icke, att man genom detta förslag, som är afsedt att vara ett förtydligande af bevillnings-förordnms mening, skulle komma till en klar uppfattning af densamma.
Reservantens afsigt är nemi. att framhålla den grund, på hvilken författnm blifvit byggd och hvarom man lätteligen kan misstaga sig, då man endast betraktar de olika procenttal, som äro åsatte olika slag af fast egendom.
För den, som genomläser hans förslag, vill det emellertid synas, såsom skulle han ansett, att jordbruksfastighet icke kunde gifva i afkastning mera än 3 proc.
Man skulle likväl mycket misstaga sig, om man ansåge detta vara grunden till ifrågav:de stadgande.
Den är en helt annan.
Den 6 Juni f. m. fil ansett, att jordbruket borde tillgodonjuta afdrag för hvad sorn åtgår till gälldanöe af räntan å den i jorden intecknade skuld.
Men då man dervid mötte den svårighet, att en inteckning icke alltid utgör bevis derpå, att en motsvarande skuld verkligen finnes, och således icke kunde utröna skuldens verkliga storlek genom sammanläggning al inteckningarnes belopp, samt icke heller kunde utfinna något annat sätt att utröna verkliga beloppet af den intecknade gäld, hvarför hvarje fastighet häftade, såg man sig tvungen att göra en beräkning öfver all den intecknade skuld, som låg på jordbruket, och kom till det resultat, att räntan derå svarade emot § af jordens netto-afkastning.
Enligt denna beräkning var det således § af jordens inkomst som stannade i egarens hand och hvarför bevillning borde af honom erläggas; återstoden tillföll kapitalisten och borde såsom afkomst af kapital beskattas.
Detta är grunden för ifrågavide stadgande; men den blir icke tydligt framhållen i det omnämnda förslaget, som tvertemot gifver anledning till den tydning, att man icke ansett att jorden skulle gifva mera än 3 proc. i afkastning.
Huruvida den nyss omnämnda förutsättningen, att räntan å den intecknade skulden uppgår till g af jordens afkastning, är riktig, lemnarjag derhän; jag tror väl icke att denna sillra är fullkomligt noggrann, men vill likväl icke under nuvide förhållanden deri yrka någon ändring.
För min del finner jag ett ytterligare skäl för återremiss, utom dem jag redan nämnt, uti det förhållande, att det synes mig vara alldeles för tidigt att i närvide stund bestämma bevilnings-proc:n till siffran, då Utsk:t uti sista punkten af sitt Betänk, yttrat »då emellertid bevillningssummans belopp först kan till siffran beräknas, sedan statsregleringen afslutats, blifver
Utskit icke förr än närmare riksdagens slut i tillfälle att afgifva förslag till bevillnings-procins definitiva fastställande.»
Det är riktigt och öfverensstämmande med grundlagens föreskrift, att Utskit ansett sin skyldighet vara att inkomma med bestämd uppgift, efter hvilka grun iler bevillningen bör erläggas, men man skulle dock gå omständigheterna något i förväg, genom att här utsätta dessa siffror, ty om de också icke kunde anses vara ovilkorligen bindande, så vore de likväl bindande i afseende å proportionen dem emellan, d. v. s. om statsinkomsterna icke räckte till utgifternas bestridande, utan man vore nödsakad att höja allmänna bevillningen, så finge, om siffran 3 ökades till 4, siffran 5 icke heller ökas med mera än en Genom de stora anslag för jernvägsbyggnader, som R.
St:r under de sista tvenne månaderna hafva beviljat, blir det nödvändigt att upptaga lån till ett belopp, med flera millioner öfverstigande det af K.
M. föreslagna, och således äfven att vara betänkt på att förskaffa medel till ränta och amortissement å detta belopp.
Detta var ett af de skäl, som föranledde såväl 11, o.
Adis som Preste-Stits beslut att höja bränvinsskatten till 75 öre; i denna fråga stadnade likväl 2 Stånd mot 2, och frågan beror således på votering i förstärkt Bevilln.-Utsk.
På utgången af denna votering anser jag 62 Den 6 Juni f. m. emellertid att det beror, om allmänna bevillningen skall kunna bibehållas vid sitt nuv:de belopp, eller om statsutgifterna fordra dess ökande.
Jag tror derföre, att det icke är skäl att binda sig vid denna proportion emellan bevillnings-proc. å jordbruksoch annan fastighet, helst som man i detta fall kunde komma till bråktal, som blefve särdeles obeqväina vid uttaxeringarne, utan anhåller på dessa skäl att § 2 måtte blifva till Utsk:t återremitterad.
Oberoende af det beslut, R. o. Ad. kommer att fatta, med anledning af de tvenne siste värde talarnes yrkande, får jag anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, behagade framställa propos. på bifall till det morn., som Utsk:t föreslagit i afseende å kanaler m. m.
Emot detta tillägg har, mig veterligen, ingen anmärkning blifvit framställd, och Ståndet synes mig derföre berättigadt att genom särskildt beslut godkänna detsamma.
I afseende åter på föreliggande 2:dra §:n i dess helhet, kan jag icke tycka, att det skulle vara lämpligt att återremittera densamma, ehuruväl den siste af de talare, som framställt detta yrkande, har gjort det af det skäl, att om man bifaller § 2, binder man sig derigenom vid de siffror 3 och 5, som der finnas utsatte.
Men, såsom den värde talaren sjelf anmärkte, stå dessa siffror der blott såsom proportionela tal, och dessutom har Utskd, uti den af samma ärade ledamot citerade sista punkten uti Betänk:t, anmält, att för den händelse, att bevillningen skulle behöfva ökas, skulle Utsk:t närmare riksdagens slut inkomma till R.
St:r med framställning ang:de definitift bestämmande af bevillnings-procenten.
Det är således gifvet, att om bevillningen kommer att ökas, kommer äfven Utsk:t att, i stället för siffrorna 3 och 5 i denna §, föreslå andra, men Utsk:t måste likväl alltid föreslå dem i samma proportion till hvarandra.
Genom Gr. af Ugglas’ förslag skulle äfven proportionen dem emellan lemnäs obestämd, och man skulle då kunna tänka sig att Utslut komme att föreslå helt andra siffror och en helt annan proportion emellan bevillnings-proc. å jordbruks- och annan fastighet.
Härom har likväl icke någon motion blifvit väckt, och Bevilin.-Utsk:t har icke heller begagnat den Utsk:t medgifna motionsrätt; men inom detsamma väcktes deremot af Hr Lindeström ett förslag, hvilket finnes upptaget ibland reservationerna emot detta Betänk., att bevillnings-procm å jordbruksfastighet skulle bestämmas till 4 i stället för till 3.
Att man nu. på sätt Hr Lindeström föreslagit och hvilket Gr. af Ugglas äfven tyckes afse, skulle redan vid denna riksdag förändra dessa siffror, tror jag icke skulle göra något godt intryck i landet.
Vi minnas ännu huru vid förra riksdagen bevillnings-procm af jordbruksfastighet föreslogs till 4 proc., men att R. o. Ad. och BondeSt. antogo endast 3 proc., och denna åsigt gjorde sig äfven gällande inom förstärkta Bevilln.-Utsk:t.
Jag tror att på många ställen i landet har man redan börjat anse denna inkomst — 3 proc. — af jordbruksfastighet allt - Den 6 Jani f. m. 63 för högt beräknad, och de landtbrukare, som sutto i Bevilln.- Utsk:t, öfverensstämde alla i den åsigt, att den taxering, som nu skett, just var en följd deraf, att jordegendomen icke gifvit mera än 3 proc., och man anförde inom (Jtskrt att i de norra länen jordegendomen icke ens kan anses gifva en afkastning motsvarande 3 proc. af egendomens taxeringsvärde.
Skulle nu bevillnings-proc:n höjas till 4, komme detta med skäl att väcka missnöje i dessa landsorter, helst som denna förhöjning hvarken är behöflig eller nödvändig, utan endast skulle bidraga att ytterligare öka det öfverskott, som allmänna bevillningen redan för närv:de lemnar utöfver hvad, som erfordras för fyllande af statsbrist-summan.
Jag är icke i tillfälle att beräkna huru stort detta öfverskott skulle blifva, men jag ber blott att få omnämna, att under det förra året har bevillningen uppgått till ett belopp med omkring 250,000 rdr öfverskjutande det af R.
St:r kalkylerade.
För det fall deremot, att, såsom åtskilliga talare hafva anmärkt, de stora anslag, som R.
St:r vid denna riksdag för jernvägsbyggnader hafva beviljat, skulle fordra en förhöjning af allmänna bevillningen, anser jag det vara af största vigt att man icke rubbar de proportioner, som blifvit iakttagne emellan bevillning af jordbruksfastighet och annan egendom.
Jag vill gerna medgifva att dessa proportioner icke äro fullt riktiga, och om jag vid sista riksdagen tillhört detta hus, skulle jag kanske hafva röstat för bevillningens fastställande till 4 i stället för 3 proc., emedan jag tror att man då skulle hafva undvikit åtskilligt af det klander, som nu från flera håll låtit höra sig, att löntagare och kapitalister skulle hafva blifvit pålagda en jemförelsevis tung beskattning, då deras skatt blifvit upptagen till 1 proc. af inkomsten, men jordegarnes deremot till endast 3 öre för hvarje 100 rdr af egendomens värde.
Såsom emellertid förhållandet nu är, anser jag det vara af största vigt, att om det blir nödvändigt att öka allmänna bevillningen, denna ökning må ske så, att proportionen emellan de olika slagen af fastighetsbevillning icke rubbas.
På dessa skäl hemställer jag om bifall till §:n, dock under förbehåll om iaktagande af R. o.
Ad:s i ani. af Hr Gahns motion förut fattade beslut.
I afseende å denna § hafva flera talare yrkat återremiss på helt olika skäl; Frih.
Rappe på den grund, att §:n måtte omredigeras i enlighet med Prosten Sondéns reservation; Gr. af Ugglas återigen af det skäl, att man måtte hafva sig öppet lemnadt, att, för den händelse bevillningen skulle komma att ökas, kunna förändra proportionen mellan de särskilta siffror, efter hvilka fastighets-bevillningen skulle utgå.
1 afseende å dessa båda frågor har, enligt hvad af Bevilln.- Utsk:ts nu föredragna Betänk, upplyses och så vidt jag kunnat inhemta, icke någon motion blifvit af enskild riksdagsman väckt, ej heller har Bevilln.-Utsk:t begagnat den detsamma medgifna motionsrätt.
Inom Bevilln.-Utsk:t har visserligen fråga härom blifvit väckt, men då IJtskits pluralitet icke bifallit de framställ - G4 Den 6 Jani f. m. ningar, som i dessa afseenden derstädes blifvit gjorda, och den i grundlagen Bevilln.-Utsk:t medgifna motionsrätt tillkommer endast Utsk:ts pluralitet och icke enskilda reservanter, så tror jag icke, att de af de båda ofvannämda ärade talarne vidrörde reservationer kunna anses såsom motioner, och således icke heller att Hr Gr. o.
Landtm, kan framställa propos. på återremiss i den syftning de begärt.
Sådant har visserligen förr någon gång skett, men af det skäl jag nämnt, tror jag icke att det är med grundlagen öfverensstämmande.
Det skulle blifva eget att se, om en återremiss skedde, huruvida Utsk:t då skulle tilltro sig att ännu en gång votera, om det i detta hänseende skulle begagna sin motionsrätt eller icke.
Jag betviflar det eller, rättare sagdt, jag är fullt säker att det icke kunde komma att ega rum, och att en återremiss vore utan ändamål, enär Utsk:t icke på grund deraf skulle kunna vidtaga någon åtgärd.
När dertill kommer att jag icke kan biträda något af dessa förslag, så hemtar jag deri ett ytterligare skäl att motsätta mig en återremiss.
1 afseende å hvad här på detta rum blifvit nämndt om en förhöjning af bevillnings-proc:n, får jag uttrycka den förhoppning jag hyser, att någon sådan icke skall komma att ega rum.
Uppstår det verkligen en statsbrist —hvarom i så fall
Hr FinansMinistern väl komme att underrätta oss, men hvilket vi nu icke hafva skäl antaga, lärer man nog utfinna medel till densammas betäckande, och jag vill hoppas att detta skulle blifva en temporär höjning i tullen å någon kolonial-vara, och icke en förhöjning af allmänna bevillningen.
På dessa skäl äfvensom de af Gr.
Ehrensvärd anförda vågar jag anhålla om propos. derå, att R. o. Ad. måtte godkänna den upplästa §:n, med iakttagande af sitt nyss fattade beslut ang:de byggnader på mötesplatser m. m.
Jag tager mig dessutom friheten fästa det Högloft.
Ståndets uppmärksamhet derpå att redan vid början af föredragningen af detta Betänk, fattades, på Gr.
Mörners framställning, ett beslut, som berättigar Utsk:t att i afseende å redaktionen af bifallna §§ vidtaga sådana förändringar. som,3 med hänsyn till Ståndets beslut vid andra §§, kunna befinnas nödiga.
Med anledning af de yrkanden å återremiss, som här blifvit framställda, får äfven jag, i likhet med den siste värde talaren, förklara, att jag för min del motsätter mig dessa yrkanden.
Efter min tanke vore det nemi. att alldeles förvrida grunden för uppskattning af fast egendom, om man skulle förändra proportionen mellan de olika bevillningsproc:n.
Jag får äfven motsätta mig Gr. af Ugglas’anförande, särskildt af det skäl, att just genom det af den värde Gr:n sjelf upplästa yttrande af Utsk:t i sista punkten af Betänk:t, synes Utskit Den 6 Juni f. m. 65 Utsk:t hafva så tillräckligt förbehållit sig att, för den händelse sådant skulle blifva nödigt, få vidtaga jemkningar i afseende å dessa siffror, att en återremiss i denna syftning tyckes vara fullkomligt öfverflödig.
På dessa skäl anhåller jag vördsamt om bifall till den nu föredragna §:n, med iakttagande af R. o. Ad:s nyss fattade beslut i afseende å byggnader på mötesplatser, bönehus och enskilta personer tillhöriga kyrkor, hvilket beslut jag önskar måtte varda å sitt behöriga ställe infördt.
Få kunna lifligare än jag önska, att icke någon förändring uti allmänna bevillningen vid denna riksdag komme att ega rum.
Jag har varit en bland dem, sorn länge och sednast vid sista riksdagen kämpat för den reform, som då sattes i verket.
Jag skulle således djupt beklaga, om redan nu skulle besannas hvad, som då förespåddes, nemi. att de då satta låga proc.-beloppen snart nog skulle komma att höjas och göra verkningarna af den nya principen för beskattningen alltför kännbara.
Derföre kan ingen högre än jag önska att så icke må hända, men, oaktadt jag önskar detta, kan jag dock icke blunda för möjligheten af att det kan komma att ske.
Jag anser det gifvet, att om R.
St:rs beslut blir att öka bränvinsskatten till 75 öre, så behöfver man icke höja bevillningens proc.; men sker icke det förra, tror jag det ej vara skäl att binda händerna på sig, så att man icke skulle kunna företaga en reglering af allmänna bevillningen.
Jag anser dessutom att det vore ganska nyttigt att hafva dessa båda alternativer för ögonen i alla Riks-Stånden, då man fattar sitt beslut.
Hvad vidare sjelfva förändringen af proportionen beträffar, har det icke kunnat falla mig in att vilja sätta bevillnings-procm lika för jord och annan fastighet; derpå har jag ej ens tänkt, men jag har föreställt mig att, om man måste höja bevillnings-procm, så kan man icke strängt hålla sig vid samma proportion.
Ar det sannt hvad Gr.
Ehrensvärd sjelf medgaf och Hr von Koch äfven vid sista riksdagen framhöll, att siffrorna 3 och 5 icke äro så särdeles väl funna, att det icke derigenom redan sker någon orätt, så böra vi komma ihog, att om procm förhöjes, ökas äfven missförhållandena och orättvisan blir större; det kan således vara ganska nyttigt att hafva detta i sin hand.
Det är härpå jag velat fästa uppmärksamheten, och jag fortfar således i min begäran om återremiss, synnerligast på det att man vid afgörandet af bränvinsskatten må hafva för ögonen nödvändigheten att sätta den ganska hög, på det att icke eljest en förhöjning af allmänna bevillningen må blifva följden.
Det beslut, som vid förra riksdagen fatta des, att för jordbruksfastighet skulle betalas 3 öre för hvarje 100 rdr af uppskattningsvärdet, har, såsom vi veta, mången gång så tolkats, att man deraf dragit den slutsats, att jordbruket icke skulle beräknas gifva större afkastning än 3 proc., och följden H. V. 5 66 Den 6 Juni f. m. häraf har blifvit att man, vid uppskattning af landtegendoms värde, uträknat å huru stort kapital egendomens afkastning, beräknad efter 3 proc., motsvarat räntan, och således t. ex. sagt, att som Pers hemman ger i årlig afkastning 500 rdr, och denna afkastning utgör ränta efter 3 proc. å ett kapital af 16,666 § rdr, så är Pers hemman värdt denna snmma; samt att således, tillföljd af den låga procm, taxeringsvärdet ock satts så mycket högre; hade deremot bevillnings-proc:n från början bestämts till 4, så hade denna proc:n utgjort grunden för egendomsuppskattningen, och taxeringsvärdena hade icke då blifvit så högt uppdrifna som nu på en del orter är händelsen.
Skall man då, sedan man på detta sätt lyckats uppdrifva tax:gs-värdena öfver de verkliga värdena, rubba förhållandena emellan uppskattning och skatt, så kan derigenom obillig tunga åläggas egarne af jordegendom å landet.
Det är en sorglig erfarenhet, att ju längre det dröjer på sommaren, desto glesare brukar detta hus vara på jordbrukare.
Jag tror derföre icke att det är skäl uppskjuta afgörandet af förevarande fråga till en annan tidpunkt, då man icke kan veta i hvad mån jordbruksintresset kan blifva tillgodosedt, helst som sista meningen i Betänka enligt min tanke innebär all den säkerhet, som erfordras för att R.
St:r må lämpligen kunna definitivt reglera procrn efter de behof, som vid riksdagens slut förefinnas.
Icke heller tror jag att det vore skäl att återremittera §:n, på det att Hr Sondéns förslag skulle blifva gällande, enär detta förslag skulle medföra en förvrängning af författningens mening.
Jag får derföre förena mig med de Hrr, som yrkat bifall å §:n, och det så mycket mera, som bevillningen under det sista året lemnat ett icke ringa /öfverskott öfver hvad vid sista riksdagen beräknats; men jag får dervid tillägga att skäl synes vara lör handen att man, om behof uppstår af ökade inkomster för statsverket, icke må uteslutande fästa sig vid bränvinsskatten och fastigliets-bevillningen, utan att det torde vara skäl att Herrarne i Bevilln.-Utsk:t äfven något tänka på tullbevillningen, hvilken kan lemna ganska betydliga bidrag till 'statsutgifternas bestridande.
När jag instämde i Prosten Sondéns reservation, afsåg mitt förslag icke någon förändring i de bestämmelser, som i bevillnings-förordmn äro gifna, angående beskattningen af fastighet, rörelse och kapital, utan endast ett förtydligande af sambandet mellan dessa siffror.
Att Utskrt tänkt sig förhållandet emellan dem på samma sätt som jag, visar sig bäst af följande ord, som Utsk:t yttrat med anledning af Hr Qvidings motion.
»Denna förordning stöder sig för öfrigt på den i Utsk:ts tanke riktiga grundsatsen af jemlik beskattning af behållen inkomst, och det är endast i anseende till svårigheterna att utfinna den årliga behållna afkastningen af fastigheter, som Den 6 Juni f. m. 67 särskild uppskattning af deras kapitalvärde blifvit föreskrifven såsom mätare af inkomsten».
Reservationen är så uppställd att den tydligt uttrycker att den endast innebär ett förtydligande af de sedermera gifna föreskrifterna och ej någon förändring af desamma, och jag har blott åsyftat bifall derå, då jag yrkat att §:n skulle återremitteras.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att hvad beträffade det af Utsk:t föreslagna nya 5:te mom:t och tillägget i 3:dje mom:taf§ 6, hade bifall till Utsk:ts förslag i denna del endast blifvit yrkadt, hvaremot, i afseende å öfriga delar af § 2, några ledamöter yrkat bifall dertill under förbehåll om iakttagande af R. o. Ad:s förut fattade beslut rörande Hr Gahns motion, men andra ledamöter åter påyrkat återremiss af §:n i dessa delar; och komme till följd häraf 5:te mom:t jemte tillägget i § 6 samt de öfrige momma i § 2 att göras till föremål för särskilda propos:r.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till 5:te mom:t i § 2, jemte tillägget i 3:dje inoimt af § 6, hvartill svarades ja; och sedan propos. på godkännande af 2:dra §:ns öfriga delar, med förbehåll om iakttagande af R. o. Adis beslut rörande Hr Gahns motion, sedermera blifvit framställd samt besvarad med flere ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande. § 8.