Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skall dock i det möjligaste söka undvika att upprepa hvad andra förut sagt, ehuru tankeledningen torde göra vissa repititioner oundvikliga.
Det är sagdt jag medgifver det oftare utom än inom detta rum: att Götha Canalarhete ej allenast varit och skall blifva onyttigt, utan äfven skadligt för det allmänna.
Jag fäster mig t i il en början vid dei sednare påståendet, såsom mera bestämdt, och lemnar det förra att undersökas i sammanhang med några af de anmärkningar, sorn i Höglofl.
Ridderskapets och Adelns Plena äro gjorda.
Det man såsom skadligast tillskrifvit GöthaCanalarbete, är den dermed förenade
Di-scontens supponerade inflytelse på sedelmyntet och peningeväsendet.
Man tror, att denna Discont genom dess assignationer och förskrifningar i betydlig mån bidragit och bidrager till sedelmyntets försämring.
Man beskyller äfven 5 ProCents obligation nema och afskrifnings räkningarna för ert kraftig medverkan till den i många orter 1444 Dea 29 Juli e. m. med skäl öfverklagade penningebristen.
Om dessa beskyllningar voro bägge grundade, så skulle GöthaCanalarbete hafva tillvägabragt det synnerliga fenomenet i financerna, att på samma gång skapa öfverflöd och brist på pappersmyntet.
Att afgöra i hvad mån endera skulle kunna vara sant, fordrar vidlyftigare undersökning än tiden nu vill medgifva.
Min tro, att CanalDisconten hvarken försämrat myntet eller åstadkommit penningebrist, kan imellertid vara lika så sann sorn den på motsatsen, da man ännu på ingendera sidan anfört några öfvertygande bevis.
Men lät oss för tidens vinnande medgifva verkligheten af sjelfva det ofvannämnda flnance fenomenet.
Hvad skulle då handt om GöthaCanal ej varit till? skulle väl Malmö och Götheborgs
Disconter afsagt sig deras rättighet att utgifva obligationer och assignationer på Banken?
Man kan s5 mycket mindre förmoda det, som
Di cont utsträckt obligationssvstemet så långt, att Riksens nu församlade Ständer ansett det förtjena åtal.
Eller skulle 1810 års Ständer, i och med det samma de vägrat Canal Bolaget den aökta Discontrattigheten, hafva upphäft eller mindskat Filial-Disconternas?
Hvarken lärer den sjelfförsakelse kunnat väntas af Actieägarne i Malmö och Götheborgs
Disconter, att de frivilligt skulle afsagt sig de förmoner de innehade, ej heller kunde det instämma Den 29 Juli e. m* *445 med Riksens Höglofl, Ständers rättvisa och deras offentliga erkännande af Disconternas nödvändighet, att begagna sin magt till Octroyernes häfvahde eller inskränkning.
Under sådana omständigheter må det tillåtas mig att; fråga: om icke samma penninge oper a ti o lier kunnat äga rum i de gamla
Disconter na, soia i den sednare tillkomna, och om icke verkan deraf på sedelmyntet och för lån-behöfvande hort blifva alldeles densamma?
Jag ser ingen annan skillnad deri än att all vinst af GöthaCanal
Discont, som öfverstigit 5 ProCent, nu blifvit använd på ett företag, som en tid ansågs allmänt nyttigt, hvaremot en stor del a£ de andra
Disconternas öfverskott gått i enskildas fickor, hvaraf nyttan i alla tider varit och måste blifva hypotetisk.
Dernäst beskylles GöthaCanal arbete, att hafva skadat det allmänna genom de starka arbetscommenderingarna.
Man säger att de indeldta Regementerna för privata personers räkning dragas från deras hemorter just den tid då Landtbruket mest saknar händer.
Men gäller icke detsamma om alla andra arbetscommenderingar, som ej i militairiskt afseende äro nödvändiga: till exempel, de för SöderTelje Canal, för Strömrensningar, Brobyggnader m. m.
Likväl synes klagan häröfver vara både mindre bitter och allmän än öfver det preten - 1445 Den 2g Juli e. m. terade skadliga för penninge väsendet,.förmodeligen derföre, att större delen jordbrukare, som det förra mest träffar, är bland alla olaeser, den som sednast böjer sin löst till skrik och jemmer.
Det äro dessutom manga om deras rätta intresse upplyste Landtbrukare, äfven bland allmogen och mindre Ståndspersoner, Som birsta att värdera och begagna den arbetsfärdighel
Soldaten vunnit under en val styrd connnendering:t och månne icke, under fredstid, denna Sysslosättning för indelda arméen, älven i militairiskt afseende, är både nödig och nyttig.
Soldaten vänjes derigenom, under en slags fältlefnad, till ordning och snygghet; hans dristighet och mod pröhas der bättre än på ett vanligt Bondarbete, och jag vågar tro, att den in del de Officeraren sjelf vinner här en öfning, som icke är utom hans yrke.
Ändteligen anses ock ibland ?j-betet skadligt, derigenom att så mycken jord borttiges, heldst på Östgötha Linien.
En värd Ledamot af detta Stånd har med en calcul visat, huru förlusten af denna jord till Landtbruket idkeligen ersättes.
Jag får derföre blott anmärka att då Canalen ömsom genomskär en högre, ömsom en lägre mark, måste ofelbart deraf yppas flera tillfällen -att begagna den för de kringliggande fältens torkning eller vattning.
Den bör - Den 2g Juli e. m. 1447 diga jord
Som faller inom Canal Linien, matte väl ej heller gå alldeles förlorad.
I Sveriges Norra Provinser, der nyttan af jordblandningar för Landtbruket är allmänt känd, nppgräfves Jord i Kärr och Skogar och transporteras till åkern ofta med dryg kostnad.
Jag kommer nu till den mer obestämda frågan, huruvida Canalen kan i en framtid blifva nyttig?
Få lära finnas inom detta rum, som kunna tro att den skall blifva alldeles onyttig.
Frågan lärer således reducera sig derhän: i;o I hvad mun den under krigstider kan i militairiskt afseende blifva nyttig? och 2:o Huruvida dess Occonomiska nytta mer eller mindre kan svara mot de uppoffringar sorn fordras för det allmänna till dess fullbordande?
Nyttan af GöthaCanal i militairiskt afseende är ej under min pröfningsrätt.
Den tillhör sakkunnigare domare, sorn finnas både inom och utom detta Stånd.
Jag får endast anmärka, att om nyttan i den delen är gifven ocb stor, så tyckes det ensamt blifva ett vigtigt skäl för arbetets fortsättande, om det också, efter en strängare Oeconomisk beräkning, skulle gifva ett mindre fördelaktigt resultat.
Då fråga är om något som kraftigt kan bidraga till Fäderneslandets säkerhet och försvar, torde *448 Den 29 Juli e. m. mera nu, än i förra tider, få göras afseende på kostnaden.
Våra Fästningsverk* Dockan i Carlscrona och flera andra dylika anstalter till landets forsvar hafva kostat omätliga summor, hvaraf ingen Osconomisk fördel fått tagas i beräkning.
Om bägge håfvens förening genom GöthaCanats
Öppnande får betraktas såsom en nödig försvarsanstalt, aa äro ja fördelarne deraf i Oeconomiskt och merkantilt afseende, ehuru obetydliga de än må visa sig, en ren vinst för det allmänna.
Detta är allt hvad jag tror mig tillständigt, att anföra i denna delen af Canalfrågan.
Likväl må det tillåtas mig att tillägga något i anledning af hvad en värd Ledamot här anfört i samma ämne.
Det sades (0111 jag rätt erinrar •mig) bland annat, att vår Skärgårdsflotta skulle i krigstider möjligen kunna hindras att begagna Canalen, emedan ett ringa antal Bendtliga Fartyg vore tillräckligt att bloquera inloppen.
Visserligen är dtet möjligt, men imellan det ytterst onda i ett krig och det mindst onda falla många andra mojligheter.
Canalens ena inlopp är vid Östersjön och det andra vid Nord Jin.
Hvarföre skulle just bägge på en gång alltid vara Moquera de?
Om det ei.a inloppet vore öppet och det andra stängda, så förefaller det mig, som ej är rnilitair, att bela Canalon icke dessmindie skulle från endera hafvet kunna begagnas.
Canalen mätte väl
Den 29 Juli e. m* 1449 också i krigstider vara nyttig till något mor än blott att släppa igenom Skärgårds Fartyg.
Det är ju en mängd tran porter af Canoner, Ammunition, Klädespersedlar, Proviant m. in., sora lättare och med mindre kostnad kunna ske på en Canal än på Axel, och hvilka artiklar ofta äro i krig af lika, om ej större vigt än en Flotta, Hvad åter angar den oeconomiska nytta, som Canalen lofvar för framtiden, sä medger jag gerna, att den ej tål att pröfvas efter samma grunder som vanliga en* skildta företag.
Sådana böra i Sverige, der penningerentan är hög. gifva 6 ProCent årligen.
Hvad man de första åren får mindre bör de följande återbetalas eller bör företaget i Capitalvärde kunna ersätta skillnaden, En odling, en Bruksanläggning, en »y Fabriksinrättning, sorn ej uppfyller ett af dessa vilkor, kan väl aldrig i ordets strängaste förstånd fa namn af oeconomiskt nyttig.
Men den kan icke dess mindre medföra åt det allmänna en indirect nytta genom en ökad, ehuru rj mot det använda Capitalet svara de production; genom dess förmonliga infl' telse pä en orts andra näringsgrenar; genom förbättrade arbetsmethoder, och icke sällan genom sjelfva de lärdomar som hämtas af begagna misstag.
Det är under synpunkten af dessa indirecta förmon er, som jag tror Götha Den 2g Juli e. ?n. Canals oeconomiska nytta hör -betpaktas: att pröfva den efter andra grunder vöre obilligt och resultatet deraf visar sig genast; ty nog inäste det medgiFvas att 6 ProCents inkomst af det Capital, sorn nu fordras till Canalens fullbordande, visar sig på ganska långt afstånd.
Härvid väntar jäg mig ett inkast, sorn, förut mött mig från flera håll och hvilket här torde vara stället att besvara.
Man säger: ’’Att hvarje enskild man sorn. miss räknat sig på ett icke absolut skadligt eller alldeles onyttigt företag, skulle ur samma skäl kunna reclamera understöd af Staten.”
Men månne jämförelsen här äger rum.
— En privat man, sorn ingår i enskildta företag, är dertill sällan uppmanad af någon allmän äutoritet.
Hans verksamhet, stundom påkallad af behofvet, stundom af en inre kraft, vackt af tidehvarfvets allmänna rigtning till industriel lifvas och underhålles antingen af hopp om vinst eller belöning: kanske mången gång af en ädel stolthet, att märkt eller obemärkt veta sig gagna.
Hans företag grundar sig i alla dessa fall på öfvertygelsen om egen styrka att utföra dem; och med föresats att stå eller falla sin egen man, ligger det ofta i hans plan, att hvarken söka eller mottaga understöd, på det att ingen i förhand må skörda eller inom kort tid dela Den 29 Juli e. m.
H5* med honom vinsten eller hedern af det han arnar göra.
I ett helt annat förhållande tyckas Götha Canal Bolags Actieägare befinna sig till Staten.
Subsciiptionen öppnades ej förr än Rikets Höglofl.
Ständer förklarat Canalarbetet för lliksgagneligt* och inbjudit allmänheten, att deri deltaga pä billiga vilkor.
Jag tror, att få bland Actieägarne, som först tecknade, så noiia fästade sig vid ZifFertalet af det provisionella förslag hvilket då förelädes dem.
Det kunde dessutom af få pröfvas, och de Sorn agde verklig förmåga att se djupare i sådana saker, kunde hilt föreställa sig tri jiigheten ef några händelser som sedan försvårat arbetet och ökat kostnaden.
Många hafva under arbetets fortgång fått derom mera visshet af Directionens oförbehållsamma berättelser, men de hafva icke dess mindre fortfarit med sina inbetalningar; sannolikt derföre, att de i 1810 års Ständers framställning om Götha Canalarbetets nytta både i militairiskt och oeconomiskt afseende, trott sig äga den säkraste garanti, som kunde gifvas dem för deras förskjutna Capiialer.
Det skulle väl således synas billigare, att Götha Canal Bolags Actieägare för en framtid försäkrades om en laglig renta af sina penningar, än att en sådan förmon lemnades ål personer, *452 Den 29 Juli e. m. med hvilka Staten ej ingått i annan förbindelse, än att helt enkelt skydda och försvara deras egendom.
Hvad i öfrigt beträffar det bidrag af Staten, sorn fordras efter sednare kostnadsförslag till Canalarbetets fullbordande, så mäste jag trygga mig vid det af Utskottet framställda alternativ sorn säkrast uppfyller ändamålet.
Utskottet har aldrig bestrid t Canalens nytta, och då det bäst bör känna Statens andra tillgångar och behof, synes det bäst kunna bedöma huru stort anslag för Götha Canal dessa medgifva.
Men jag återkommer nu till hvad jag förut haft äran yttra:
Att fastän på lång tid och utan särdeles gynnande omständigheter Götha Canais afkastning ej torde betala full renta på byggnadsCapitalet; så lärer: likväl detta företag redan hafva tillvägabragt och ytterligare medföra en indirect oeconomisk nytta.
Md det tillåtas mig tillägga några ord derom.
Jag har redan bekant min tro om Canalarbetets verkan på penningeväsendet: jag ville gå annu längre och påslå, att den i visst afseende varit och bör blifva förmonlig.
Detta grundar sig på det jag hört flera gångor här upprepas, om den skada, som en år 1809 af nöden föranledd Sedelmassas hastiga utspridande tillskyndat den Den 2t) Juli e, m. *453 inre rörelsen derigenom att penningen fått en falsk rigtning till importhandek vexelspeculationer m. m.
Örn detta är sant, och till någon del kunde förutses af dem, som 1809 och 1810 ledde financebesluten, så måtte det väl varit både klokt och vältänkt för det allmänna, att inom några år bringa en Million eller mer af denna öfverflödiga penningemassa i en rörelse, hvarigenom den helt och hållet fästades vid Landet och Landtm annayrken.
Hvad deraf genom
Disconten gått till andra ändamål har jag förut visat likaväl kunnat ske på andra vägar; och nästan allt hvad arbetet kostat har imellertid slädnät i de orter Canalen genomskär eller 1 de som gränsa derintill.
Då vår utländska riksskuld nu ar betald,,då importerna förmodligen mer af sig sjelf än genom förbud komma att mindskas och exporterna troligen ökas, så är ju sannolikt, att Capitalen böra dels blifva lediga, dels tillkomma; och månne dessa ej med mera nytta för det allmänna skulle kunna instickas i Götha Canal Bolag, än användas i de lika så mycket som importhandeln öfverklagade Egendomsspeculationerna, hvarigenom Egendomarne, äfvensom deras producter, tros oupphörligen skola stiga.
En ovedersägelig nytta, som Canalarbetet redan åstadkommit och ytterligare i';54 Den 2g Juli e. m. skall tillvägabringa, är arbetskraftens förökande derigenom, att arbetare inöfva? till Bättre methoder, äfvensom denna kraftens nogare beräkning och bokföring.
Dit visar sig påtagligt, dels af de tryckta Berättelserna, dels af sednare inkomna handlingar, i livad betydlig man denna arbetskraft ökats de sednare arén.
De nu sednare arbetsbetingen vittna äfven om den uppmärksamhet man dervid fästat, ty dessförutan hade det Varit omöjligt att bringa dem till hvad de nu äro: mindre kostsamma för Bolaget och bättre lönande för Arbetaren.
Jag sätter denna enkla och i mångas ögon obetydliga sak nästan i första rummet, emedan flera tusende arbetares handlag och öfning, då dessa arbetare sedan spridas öfver hela riket och meddela dem åt tusendetals andra, åstadkomma en niechanisk effect som aldrig kan nog högt skattas.
Det är från den länge föraktade och af mångå ännu för onyttig ansedda SlrömsholmsCanalen som vår gråstenshuggning i Sverige mer allmänt daterar sig.
Må hända få vi från Götha Canalarbete räkna perioden för en säkrare kunskap om de tjenliga?te murbruksämnen i Sverige och deras förmonligaste beredning, åtmindstone för murning under vatten.
Kanske skall det lemna oss hundradetals skickliga murare, något Som Sverige mera än andra länder tyckes sakna, «ch vare det sagdt i förbigående, som det Den 29 Juli e. m.
T455 eljest torde komma att sakna så länge mästerskap och Skråinrätluiny.ar lenina murmästaren dea största behållningen af de samsta gesällerna och lärlingarna.
Jag åberopar lill vittne i den delen aila våra mechanici och bland dem vår fört jenstful* la Herr Owen, hvilken seönare nyligen vid uppförande af sitt nya Gj iteri på Kungsholmen haft samina erfarenhet sorn redan jag vid Trollhättan: alt man snarare af en karl från gatan gör en skicklig murare, än af en vanlig bebrefvad oell Skxäskapad Gesälk
De flera nya mechaniska utvägar, som till Canalarbetets lättande varit använda och ytterligare torde till Bruk införas, såsom Tack jern svägar, Lyftkranar m. in., äro af så mycken större allmän nytta, som man kari hoppas att de vid flera mindre byggnader böra i en framtid med fördel kunna begagnas.
Di flesta och kanske alla dessa mechaniska medel äro förut kända af Böcker och Skrifter; men det är någonting helt annat, än att hafva sett deras nytta i praktiken.
Utom den ådagalagda nyttan af Arbetarnes öfning och arbetskraftens okände, genom mechaniska utvägar vid Canalarbetet, skall detsamma säkert blifva en ypperlig schola för mechanici af alla grader; så Den 2g Juli e. ni. tnycket nådigare kanske hos oss , som vi sakna för deras Undervisning och orning i . ..
. ^ det praktiska de allmanna inrättningar, som finnas i flera andra Länder.
Om Sverige kan skryta af Pohlheimer, Thunberg med flera mechanrci af utmärkt förtjenst, så är det fordna Styrelsers frikostighet vi derföre hafva att tacka, sorn genomfara äldre Canalarbeten, Dockan i Carlskrona och dylika företag lemnåt dem tillfälle att utveckla sin förmåga.
Men snillen skapa sig sjelfva; och det är icke här endast fråga om dem, utan afven om försvarliga mechanici.
Desse skulle knappt linnas i Sverige, om ej större tillfälligt inträffade arbeten öppnat en väg för dem: ja sjelfva Bergsmechaniken skulle, oaktadt mängden af Bergverk, hafva dödt uti sednare tider, om den icke af BruksSocieteten och enskilda Bergslager blifvit uppehållen.
Den kostnad CanalBolaget användt pä några dess tjenstemans resor till England, äfvensom skickliga arbetares införskrifvande derifrån, anföres af mångå såsom bevis på misshushållning.
Dertill kan jag blott svara, att man måste äga eller veta begagna vissa kunskaper för att värdera dem.
Af den ökade arbetskraften och den noga beräkning öfver dess användande, samt den säkrare kännedom af localen, hvartill CanalDirectionen nu kommit, kan med skäl väntas, V. 2.
Den 29 e' m# 2457 väntas, att det sednast uppgjorda kostnadsförslaget ej skall vara umierkastadt någon missräkning.
Om man billigt granskar det provisionel;), som först framlades för Konung och Ständer, så torde- ock den stora missräkning sorn deri upptäckts, mindre fä tilhkiifvas framlidne Majoren och Riddaren Bagge, än de händelser hvarken han eller någon annan kunnat förutse, 311 mindre afvärja.
Jag vågar ej uppehålla Högloft.
Rid'devskapet och Adeln med upprepande af det sorn redan af andra är sagdt om de flera fördelar som man i merta»tilt afseende bor vänta af Götha Canal, och hvilka skulle under vissa omständigheter kunna blifva rättbetydande.
Jag slutar derföre med den önskan: att Iiöglofl.
Ridderskopet och Adeln måtte finna Statens tillgångar medgifva det bidrag till Canalens fullbordande sorn den o u inga n v 1; gen kraf ver, och således stadna vid det af Utskottet föreslagna alternativ, hvarigenom åimindstone det af Actieägarne tecknade Capital endast lärer kunna gä till dess primitiva bestämmelse.
Måtte aldrig Götha Canals Actieägare blifva offer för deras goda och lolli* ga, jag vill ej säga rena patriotiska afsigt, att befordra detta företag; måtte ock deras öde ej blifva en varning för efterkomRid4- 0, Ad.
Vrot, i8j. 184. »458 Den 2g Juli e. m. mande att jelte ingå i något sådant, hvilket Riksén* Höglo (1.
Ständer en annan sång kunde framställa såsom Riksgagneiigt.
Man är i allmänhet skyldig opinionen aktning, då den är byggd på rättvisa och billighet; om den deremot befinnes orättvis, förijenar den ingen aktning utan bör emotstäs.
I en tid då man, for att stilla ropen öfver penningenöd, söker bereda låneutvägar af Statens medel åt alla dem, som äro eller säga sig vara i behof att iåna, i samma tid vill man vägra allt biträde åt ett bolag, som för ett arbete af allmän åsyftniug redan deri nedlagt en del af sin förmögenhet; jag kan ej lorena ett sådant förhållande med den rättvisa och ärlighet, som alltid caracteriserat Svenska Nationen.
Då Ständerna af allmänna medel bereda utvägar till låns erhållande för alla dem, som deraf äro i behof och som kunna lemna nöjaktig säkerhet, är det, om ej en uppenbar orättvisa mot alla som ej behöfva låna, i den män sedelmyntet genom dessa låneutvägar försämras, atmindstone att träda den af billighet och rättvisa utstakade gräns allt för nära.
Vid ett sådant tillfälle kan det ej annat än väcka förundran att Hnna Götha Canal Bolag, som är före - Den 29 Juli e. m. 1459 nadt till ett allmänt nyttigt företag, vara ensamt ansedt såsom icke förtjenande understöd.
Ar det då endast misshushållare och de medborgare, sorn genom inskränkta enskilda speculationer kommit i förlägenhet, som böra med Statens medel understödjas?
Det bär blifvit yttradt af åtskilliga att Götha Canals blifvande nytta i mercantilt afseende endast af Köpmän kunde rätt bedöma?, och i militairiskt, af militairer.
Jag tror ej ämnet vara så inveckladt, och förmodar att hvar och en som är begåfvad med ett redigt begrepp, utan afseende på dess yrke, kan bedöma Canalens nytta i bägge fallen.
Canalen blir nyttig i mercantiliskt afseende, efter Varutransporter i fartyg och batar äro mindre kostsamma, lättare verkställda ocb säkrare än på vagnar.
Att kunna med möjligaste största hastighet samla ett lands stridskrafter på en punkt, samt att kunna göra det för basta möjliga köp, är i militäriskt afseende nyttigt.
Stridskrafter bestå uti folk, vapen, ammunition, utredningspersedlar och proviant ni. m.
Det lärer icke kunna bestridas alt Canalen till samlandet häraf lemnar lättade utvägar, och att den således i militäriskt afseende blir nyttig.
Den 29 Juli e. m.
En vårf] Ledamot har yttrat, att in* nan ventilationen öfver 5jf Ifva hufvudfrågan kan aga rum, bör genom proposition utrönas om Ståndet vill understödja Godia Canal Bolag eller icke: att på sådant sätt behandla frågan vore olagligt; Utskottets Betänkande utgör ämnet hvaröfver det åJigger Ståndet att besluta, detta Betänkande kati i J.igtig ordning afslå», men intet preliminärt beslut kan hindra dess företagande och afgörande.
Några hafva yttrat att de erkänna det Canalen i framtiden kan blifva nyttig, men anse denna nytta aldrig kunna uppväga den skada, som detta Verks Disconti ättighet förmenas medföra; och önska derföre att
Banken måtte bestrida äfven denria Discontrorelse, och nH Bolaget, för förlusten af denna rättighet, skulle erhålla en lämplig ersättning.
Jag har redan vid en föregående Riksdag bevisat, att Disconter som drifvas med allmänna medel alltid mäste blifva skadliga, att den vinst denna rörelse medför, aldrig kan blifva svarande emot d n olägenhet att myntet genom de ökad- creditsedlarna måste falla i värde, att gränsen utom hvilken
Discontrörelseti icke får stiäckas aldrig med säkerhet kan bestämmas, när den genom den lätta utvägen att görasedkir kanntsträckastill oändlighet; och deti alla tider mäste blifva gäldbundnas interessen att betala i sämre mynt än de lint
Om mänga sådana alltid funnos bland Na’ Den 29 Juli e. m. J 46l tionens Representanter.
Deremot kunna “Disconter, * 0111 förläggas af enskilda, aldrig utsträckas utöfver det Capital förläggarena äga, hvilket redan förut utgör en del af Landets RorelstCapilrd; sådana Discont<-r lätta ‘åltdes endast rörel:tn af det i omlopp varande myntet, och måste derföre alltid va a nyttiga.
Men fil denna f: äga icke eg nteligv.n tillhör förevarande amne, vill jag icke nu vidlyftigare yttra mig deröfver.
Det har blifvit yttradt. att Slaten icke borde garantera CanalBolagr tI. aglig renta för de af dem i della \ erk insatta penningar.
Då det öfverljudt blifvit klagadt deröfver, att inga lån kunna erhållas under 12 ProCent, bör det icke ettan skid väcka förundran, att finna det man tror CanalBolaget böra åtnöjas med 5 Procent under arbetsåren och fullkomlig ovisshet om någon renta för sina infatta Capitaler, sedan arbetet är fuliändadt; men det torde tilläfventyrs af åtskilliga anses som ett nytt och kraftigt sätt att uppmuntra enskilda till bidrag för stora allmänna företag.
Man har yttrat att det tillrikta Creditivet af 800,000 R:d., som under loppet af detta Riksmöte blifvit Götha Canal Discontrörelse tillagdt, var under vilkor att ovilkorligen inom 18 månader återbetalas.
Sådant var likväl icke förhålland t; ty BancoUtskottets bifallna Betänkande innehöll, att 1 fall Riksens Ständer *4 6* Den 29 Juli e. m. fram cl eles skulle bevillja bidrag till Canalen, så. skulle den delen, som då af Creditivet v dre- begagnad, inberäknas, men att, i fall Rik-'eus Ständer afsloge allt bidrag till detta Verk, borde det t il Rikta Creditivet ovilkorligen.fnftm’ i8rtnfln-ader till Banken återbetalas.
Det har~blifvit yttradt, att då Calculerna i första arbetsplanen för Gotha Canal varit så opålitliga, det icke är stor anledning att trö dé nu uppgjorda Sakrare.