Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Friherre, ^lajor. efter hwars företeende Friherre kosenkans, 8oKsrinZ, Friherre k.3Z6> bjelke och Herr 8iikver5tol^e, kreMiL 8rlinuel, framträdde för at lotta tilLieäo ier til utnämnande af Tryckfrihets r Lommitten, och erhöll Friherre lbosenbLne den patecknade lotten, i följe hwaraf han såsom Oröm-nis LIeÄoi- stulle inga och de öfrige -nne Herrar såsom 8uj)pleainer ester deras Ordnings-Nummer pa Riddarhuset.
Upbröts Herrar LIeÄorerne8 af i.sta LIa88en Lifta til wal af en Ledamot i Lonstitutions-Ucfforrer efter Friherre lcignnei beim, k.g,8 ?ugu8t, och befanns i deh ftälle wara mwald N:o 78, Grefwe Ilärcl, Fullmägtig Friherre klemming, <7!aes, Afwerste Kammar - Junkare, Lommenäeur af Nordstjerne-Orden.
Gillades de fran bixpeMions - Utskottet inlemnade 7 §. §. af Riksdags-Beflutet, endast med den förändring, ar i §. i stället för den wärnande Thronen skulle införas den lediga Thronet».
Den z Mars. Remitwmäes til Lsnco- och 8t3ts-Utstotten Friherre 8tLel von I^olswms, Lorlitr I^u6viZ, i förledne gardags klenum wäckte motion, rörande «n bestämd Upgäld, til ffUlders Iiguicler3näe.
Föredrogs a nyo kanco-Utffottetsden 28 Februarii pä bordel lagde krotoLolls-Utdrag af den 25 Februarii, innehallande sivar pä Bonde-Ståndets ater - remiss af Utskottets Förslag lil understöd för Lackjerns - Bergslagerne.
Föredrogs a nyo Stats-Utskottets den 28 Februarii pa borver lagde ^lemoriirl, i anledning af Kongl.
Majus Nådiga kroposition, om et ärligt underhall för den återstående delen af Finsta Armeen.
Grefwe Oe Ig 6aräie, ^gcod.
Det ar med en werkelig tilfredsställelse jag hörr at det warit lemnat Högloft. Stats-Utskottets
Ledamöter fritt at följa de känslor, som aktning och erkänsla dem alagt och Högloft.
Ridderstapet och Adeln sa utmärkt och sä enhälligt yttrat för desse af Fosterlandet förrjente och tappre Krigsman.
Utskottet har med en berömlig warsamhet hast wederbörligt afseende sä wäl pä Statens knappa rilgängar, som pä wära pligter mot Finsta Armeen.
Det mä likwäl förlacas mig, at jag wid Utskottets Förslag tager mig den friheten, ar göra nägra inkast, önsta nägra förändringar.
Der finnes utsatt at de Ollicergrs, hwilka stola komma i ätnjutning af expectance-löner, ej kunna i fall de skulle önsta afsked erhäl - Den z Mars. i2z erhälla accords ersättning förr an de innom bestämd liv hitkommir och i z ar gwrr tjenst.
Detta stadgande synes mig allt för hardt för sjuklige och gamle OfiicergrL, för hwilka denna resa skulle blifwa nog bcfwärlig, denna Denstgörning nog tung.
För öfrigt om desse oMcei-Lie ssulle äläggas al hitkomma och för sina expeckancc-löner göra tjenst, får jag hemställa til Högloft.
Ridderstapets och Adelns egit ompröfwande, huru otilräckelige Veste expeLmLLlöner aro at deraf lefwa i Stockholm, i Swerige, pä en främmande Ort.
Detzutom blefwe det ulan lwifwel en winst för Staten, om Accorderne häldre genast eller efter 6 mannder utbetalces. Hwarföre belasta Staten, med betalning först af z ars lön och sedan af Hccoickm?
— Widare förestäs, at de som med expeAÄnce-löner tjenat i IO är, wid afstedsragandet ej skulle erhålla /tccorä. (>huru öfwertygad jag ar, at en rattwis Regering, sä widt möjligt ar, stall söka at placera desse tappra Krigare, ar det dock en möjlighet, at icke tilfalle dertil inom ro ärs tid ställe sig yppa.
Skulle da dessa wara wanlottade och mista sin rätt ?
Jag stulle derföre önsta, at detta Utskottets förstag i sa luacto förändrades, at detsamma ej mätte galla för andra, an dem som dä de ej blifwit placeracle eller befordrade inom, den utsatte liden, ej welat emottaga ^ccoick.
A swen saknar jag bland de har anförde Warfwade Finsta Regementet-, anie som ej mindre än de andre aro berättigade til wär erkänsla: Savolax-Jägare och ^cllcicrc-utrista Regementet.
Jag önskade at samma rättwisa mätte ^vederfaras alla dr Finsta wärfwade Regementet-, och jag inser ej något stal at göra någon särskilt förmän för- dem, som legat i QsrmLvu pä Sweaborg, 124 Den z Mars. borg, da den ej äfwen utsträckes til dem, hwilka delat krigets mödor och sa wäsendteligen bidragit til den krigsära Finsta Armeen inlagt.
I förstaget til expekiance - löner uptagas Regements-Qwarrermästare lika med 8tali8-6apirginer, hwilket äfwen synes mig nog obilligt.
Det ^ccorci, som efter ^ccorcls - Keglementet en Regements-Qwartermästare tilkommer, är större än 8tab8-Lgpitaiuer8 och deras rönings-wilkor merendels förmonligare, och jag tror at de manligen ställas i bredd med Lassirainer med LompgZnie.
Jag stulle derföre önsta, at den för dem föreflagne expEance-löu förändrades til Zoo R:d.
Det är med dessa obetydliga förändringar, som jag tilstyrker bifall till 8tat8- Utstottets Betänkande, öfwertygad, at ibland Högloft.
Ridderstapet och Adeln ingen finnes, som ej med mig delar känstan af tacksamhet mot denna tappra ArmLe, dessa ihärdiga krigare, ingen som glömmer ar de öfwergafwo sit Fosterland af tilgifwenhet för hedern och för Swerige, uran annat hopp, än den obetydeliga belöning war utarmade Stat kan erbjuda.
Herr Larlbeim Oz7lIen8köI<Z) Larl) upläste et Dickamen sa lydande: 8tat8-Utstottets
Betänkande angående expeclance-löner för Olircerare och linder-Okticerars as för detta Finsta Armeen, har blifwit, med anmärkningar, gjorde uti hwart och et afRiks-Standen, ater remitteraöt.
Allmänt och bestämt har den önsta» blifwit tilkännagifwen, at desse tappre krigare, som under striden för Swensta wapnens ära, under upfyllandet af Krigsmannens, Undersacens och Medborgarens, swaraste, heligaste plikter, gjort de Den z Mars.
125 största upoffringar, matte erhålla et emot deras lidne förluster närmare swarande skadestånd, och ar Stats-Utstottet dertil ffulle upsöka medel och utwägar.
Af alla Offer för den kedja af händelser, hwilka sedan tjugu ar staka fasta landet, störtat Throner, förstört länder och folk, äro Ollicerari^ af Sweriges förra Finsta ArmLe uti en aldeles särskild belägenhet, och hafwa i densamma särstilta rättigheter förwarade.
De hafwa förlorat den jord, för hwars förswar och bibehållande en öfwerlägsen Fiende, med beundran sedt dem strida och blöda, men de hafwa gwar et Moderland, fran hwars störe den förra blifwit fliten, och ehuru stora dest behof, ehuru instränkta dest tilgangar för ögonblicket ma wara, äro deras anspräk lika grundade, lika heliga.
Omsorgen för deras wälsärd ar ej blott en Stats-Klokhetens förestrist; det ar en tacksamhetens plikt, en Nationens hedersskuld, hwars gäldande stal i Rikets upwäxande, dest förswar ägnade ungdom, lägga et nytt frö til bedrifter och upoffringar wid tilkommande wador, och hos de främmande Magcer, hwilkas upmärkfamhet är fästad pa lesultllterne af detta langa, märkeliga Riksmöte, stadga den djupa aktning för Swensta dl-r. rionril-csruckeien, Utom hwilken alla inwärteS förfwars-medel icke blifwa tilräckeliga, at göra war sjelfständighet wördad och obestridd.
Men afbördandtt af denna stuld ster ej genom blotta uttryck af önskningar man werklighet, af deltagande utan följder; Dl de uplyste Ledamöter i detta Utskott, hwilka med samma driffjedrar som ensam leder mitt tal och mina gerningar: öfwertygelsen, med lika wärme för Fosterlandets högre wwoesLeu, aga er 126
Den Z Mars. el företräde i Jnsigter och Erfarenhet, som jag erkanner och-siögaktar, til
Vem hemställer jag sätter at genom hwilka mwägar, som Ven sanna lm»ncelaran wid handen gifwer, finna och til Riks-Stånden förestå, elter i annat fall hos Rikets Ständer anhalla, ar de sjelfwe fastställa och besluta medlen ar öka de i Stats-Urffvtters förra Betänkande för Otkcer-Zi-L af f. d. Finska Armeen förestagne löner, gifwa ^ccoicl8-ersättningarne för dem den widsträcktare bestämning som billigheten fordrar och derigenom upfylla Nationens högtidligt yttrade önskan, och fullgöra dest rattwisaS och dest ädelmods förenade plikter.
Herr 6vllennkulcl tilläde derefter munteligen:
Jag skulle kanna en ännu listigare saknad öfwer ruin bristande förmåga, at kraftigt och öfwerralande uttrycka mig, om icke narwarande ämne i sig sjelf agde er sa högt och wigtigr inwresss för Verra uplysta Srand, der hwarjs lriilitsiie, da han finner exempel och Domare, bör pä samma gang söka sin naturligaste försvarare och wanner.
Sratö-Utskottet mätte erkänna instrankta gränsor för sin förmåga, at werka det goda, Rikets Ständer inga andra än möjligheter.
Derföre, och pa de grunder som mir uplästa, särskilta innehåller, får jag hos Höglost.
Ridderssapet och Adeln ödmjukeligen föresiä, at til Högloft. Stats-Utskottets Betänkande, rörande Otlic^u-ne af för detta Finsta Armeen, följande mätte tilläggas: 1:0 Ar Veu Summa, som bewiljas til expcc. rance-söner för desse OtäceralL, mäste til Kongl. Mast Den z Mars. 127 Maj:t öfwerlännäs, at den efter Desi Höga godtfinnande för de särskilde graderne bestämma och fördela.
Wi kunna dä waraöfwertygade, at hwao ädelmod och billighet ansta, stall af den pröfwande rättwisan fördelas. 2:0
At ^ccoräg. ersättningar, enligt llo^lsrnsntct, matte tildelas atta Otticene af f. d. Finsta Armeen, hwilka icke gatt i främmande tjenst och hwilka deltagit i de under sista krig förefallne ärofulla »llrurer, äfwen om de af nödwändigheten blifwit twungne at qwarstadna pä ruiuerne af sin förstörda wälfärd.
Jag tror ej at en resa hit, förknippad med för dem gansta känbar kostnad, ej at deras personliga narwaro behöfwes, för at bestyrka deras rätt til war erkänsla och bewisen deraf.
Finsta kixpeQsnce-Lönestaten kan, sa lange i Riket allmänna Utgifts-förslag bibehällas, til dest sista Riksdaler» af ben til förenämnde andamäl nödiga Kostnads-Summa blir afbetald.
Artikeln Finsta LxpeÄaNce- Löner statt en gang förswinna ur wära 8tLt8-förslag, men aldrig ur Sweriges /lnn^ler, at Nationens Uepie8ent-lnter med warm och werksam erkänsla omfattar deras Medborgare-plikters och deras wapenäras tappra förfwarare.
Jag anhaller ödmjukeligen at Högwalborne Herr Grefwe» och Landtmarstalken räcktes göra, och Högloft.
Ridderstapet och Adeln tillåta, ?rvpo8irion pä förenämnde xuncker.
HerrLcbur^ercl-antr^obanllsrmsn, upgaf til ?^c>rocollet följande: Hwad 128 Den z Mars.
Hwad ärliga underhållet för Finsta Armeen beträffar, sa anser Stars-Utstotter inga andr» bora -eraf komma i åtnjutande än -e, som redan hit öfwerksnmiit eller af anförde orsaker qwarftadnat, och hwilka sist inom den i Junit böra sig inställa.
Jag för min del tror denna termin wara nog korrt, knappast hinna de imil desi at härom fa underrättelse; jag får således förestå, at denne termin förlänges til den i Occober. Widare anser Stars-Urstottet de som L egenskap af Ryste undersåtare pwarblifwit i Linland m. in. icke wara berättigade til lön eller corcls ersättning af Swensta Lronan.
Hwad lönen beträffar, torde det wäl wara billigt, at de den amima sa länge, imil deh de antingen blifwit fängne eller uppå et eller annat sätt underkastat sig Rysta walder, emedan de imil des; gagnat Fosterlandet.
Hwad äter /iccorclZ.ersättningen beträffar, kan jag ej frångå hwad jag tilförne anfört, neml. ar de i min tanka aro derril berättigade, sä mycket mer, som Kongl. Mast riliacit Inteckning i ^ccorcisr-, och tredje mans rätt derunder beror; jag hoppas det Ridderstaper och Adeln inser billigheten häraf.
Skulle dock derom annorlunda bestutas, sä äger jag dock den tilförsigt lil Ridderffapets och Adelns altid wisade ädelmod, ar de bifalla, det Kronan ätminstone nrä ersätta sä mycket, at -öccorcls-Summan, som redan befinnes wara inteckna- och ej öfwerstiger öcdoMs llc^lLmsntet, dä ätminstone tredje mans ratt ej blir förnärmad, -wilken tryggar sig wid gällande Lagar och-Författningar.
Wi - Den z Mars. 129 Widare förekommer, ar den som L 10 ar ätnjurit expeÄ-mcs-lön utan at under tiden erhållit befordran til annan tjenst och lön m m., för mera tydlighet stull jag önsta ar näst efter ordet erhållit tilsattes transport eller; Widkommande ater, at ingen undfär accoräsersättning förr än wid afgång ur stensten eller befordran til annan tjenst, sä torde äfwen ester ordet stensten fä inflyta wid transport.
Missa pligter, wista åliggande» tror jag tillhöra et samhälle ar upfylla, deribland mäste säkerligen wara at warda sig om Fosterlandets antagne sörswarare.
Hwilka af desse för närwarande hafwa mera rätt til war tacksamhet, war omwardnad än f. d. Finsta Armeen?
De äro pä dubbelt sätt olycklige.
Ost tilkommer at lindra deras bekymmer; wi upfylle denna plikt, dä wi lemna dem i ärnjutande as motswarande förmoner de som antagne sörswarare af Slaten erhällit; det är wär styldighet, der är ej en omöjlighet.
Jag får säledes ödmjukeligen hemställa, det desse personer mä komma i ätnjutande as motswarande förmoner med wederlikar, men med det Åliggande ar deltaga ide Regemenrers tjenstgöring, hwarwid Kongl.
Maj:t i Räder finner godt dem piscei-2.
Skulle äter denna min billiga hemställan ej winna Ridderstapets och Adelns samtycke, utan Stats-Utstotters föreflagne Aflönings-Stat bifalles, sä torde i detta sall dem tillätas, at sä länge Riket njuter Fred, sä bo och wistas inom Riket, Sjette Bandet.
N:o 9» hwakr rzQ Den z Mars. hwarest de för godt finna, utan at emot egit biZifwande kunna til tjenstgöring commLncleras.
Friherre Oöer8tröm, ^sgcoli.
Det lärer ingen kunna satta i fräga, at icke jag med hwar och en af Ridderffapets och Adelns Ledamöter hyser samma känstor af aktning och tacksamhet för den Finsta Armeen.
Jag kanner i de.t faller wär förbindelse, men tror at äfwen derwid kan förenas hwad Stats-Utstottet förestagit.
Om Finsta Olkcerare, för at winna rättighet at erhålla ^ccoräs ersättning, stulle aläggas, at hit öfwerkomma, tror jag ej deraf följa at de nödwändigr stulle upoffra alla de fördelar de i Finland innehafwa.
Jag kan ej öfwertyga mig at ttägon orättwisa stedde medelst en sadan förestrift, men deremot anser jag Stats-Utstottets afsigt gansta wis och wigrig, at i et sadant wilkor sätta et medel, at hit öfwerstylta denna tappra Otticer8-6orx8: För Velma afsigt tror jag för min del at en bestämd tid bör utsättas, om det ock stulle wara tik Junii manad nästa ar.
Swerige, som i kriget förlorat mänga förrjente krigare, kan aldrig fä en dugligare Stam tik Ollicerai-e.
De böra inmanas genom alla möjliga medel.
De böra inmanas i Nationens namn.
E>e hafwa stridt för Swensta Nationen, och de matte ej kunna stilja sig ifrån ost när de se war wälwilja.
För öfrigt hwad utbetalningen af /iccnräet beträffar, fär jäg förestå, at derom mätte fattas et lika beslut som rörande ersättningen för GardeöRegementerne.
Grefwe k.ävenkjs!m, Larl.
Icke sa »vältaligt, som de wärda Ledamöter hwilka redan sig yrt - Den z Mars. rzr yttrat, men helt säkert lika wälwilligk, wik jag til hwad som blifwit anfört äfwen något tillägga, L hopp om Högloft.
Ridderstapets och Adelns wantiga öfwerseende godhet.
Jag instämmer til allä delar med Friherre enerst, öm i den önskan at Loröeine til Finska Armeens Of6cer»re kunde Utbetalas pä samma sätt, som rörande Gardes-Regementet blifwit stadgat; men Statens kilslund ger ej hopp derom.
Det wore wissekligrtt önskelig! och lyckligt, om Swerige kunde behälla en sa duglig stam af Olttcerare, och tit et sädant ändamals winNaNde anser jag bäst, om det af Herr Lcb.m-ercluntr upgifne försiag antogs, at hwar och en i expeckance. lön erhölle lika mycket, som de af samma grad i Swerige innehafwa.
Mett stulle afwen detta ej wara mö-ligt, mätte Mig ätminstvne tilläkas, at framställa en annan önskan.
StacsUtskottet har yttrat, at en stor
Vel af de til Finsta Armöens understöd beräknade tilgängar ej kunna erhallas förr än den Pommerska Staten kunde vfwerflyttas.
Jag tror at Staten ej äger rätt, at lara en Embetsmans lön bero af ett annans afgäng och at derföre Stats-Lomoiret borde älaggas, at genast när nägon sig anmäler utbetala Lönen och ^ccoiciet.
Skulle härjemte
Herr 8cbut2ercrsnt8'8 förslag atttagas och rörande stadgas, at den som ej will tjena, bör äterfä dem enligt KeZlemer-. tet, tror jag at rättwisan wore fullkomnad och at wi knnde aga et billigt hopp at se Finsta Armeen i Swensk tjenst Grefwe körner, ^6o1ph 6örar>. är för en hwar/ som äger förmägan, atmedwäl kaligp - IZ2 Den Z Mars. tålighet uttrycka sig, et wacker! och rörande tilfalls at tolka Nationens tacksamhet och erkänfla mot den tappra Finsta Armeen.
För min del dä jag instämmer i hwad redan har blifwit yttrat i hwad Nationen och den allmänna opiniuonen redan sa tydligt förklarat, wil jag allenast wända Högloft.
Ridderstapets och Adelns upmärksamhet, at här icke ar fräga blott om hwad wi wilja utan äfwen om hwad wi kunna göra.
Och jag wagar försäkra, at Stats-Utstotter gjort, allt hwad i Statens närwarande belägenhet warit möjligt.
Möjeligheten af understöd för Finsta Armeen beror icke eller aldeles af den Pommersta Statens indragning.
Man fann sig icke i ständ ar noggrant pä Ziffran uträkna behofwet, och dä detta behof är successivt, trodde man sig kunna föreflä en successiv tilgäng.
Alla de owcerare, hwilka pä Listan äro uptagne, finnas icke eller nu här.
Af de för dem anflagne medel, upstär säledes en besparing til deh de hit ankomma, och af denna besparing upkommer en rilgäng som successivt kan anwändas, intil dest den Pommersta Staten kan blifwa indragen.
Den anmärkning Grefwe l.övenkjelm gjordt, torde säledes efter denna uplysning förfalla.
Hwad angär den anmärkning som blifwic gjord emot det stadgande, at de som i ro ar njutit expsäkauce-löner, efter dessa ärs förlopp ej stulle äga rätt til Hccoräs ersättning, instämmer jag gerna i den önstan at en sädan ersättning mätte kunna tildelas dem, som dä redan länge njutit en knapp Lön. Jag will äfwen hoppas, at under denna tiderymd sädane förändringar i Rikets tikgängar mätte hafwa föregått, at denna ersättning med lätthet stulle kunna meddelas, jas str således ingen swärighet, ar icke hwad Den z Mars. izz Utstottet i detta afseende föreslagit, skulle kunna förändras.
Beträffande tiden inom hwilken Finsta Armeens Okiicerarc borde anmäla sig til åtnjutande af de föreflagne förmaner, torde den möjligtwis af Utskottet wara för korrt upgifwen- Likwäl stulle jag ej tilstyrka at den ursattes sä lang, som Friherre (mclelsn-öm föreslagit.
Stats-Utskottet behöfwer weta gränsen för sina utgifter, och kunna beräkna tiden da de skola utgä och da inga flera äro at förwänla.
Jag wil derföre tilstyrka, at en medelwäg waldes och tiden til hösten bestämdes.
Sluteligen i anseende til den yttrade enstan at exxeLtance-lönerne stulle blifwit satte i likhet med OkiiLerarnes löner af samma grad inom Swensta Armeen, får jag den äran anmäla, at i det af Utskottet upgifna Förslag desse Löner blifwit jemkade, långt förmånligare än om man hade följt regeln, at sätta dem jemt med wederlikar.
Herr päklman, Otto ?reäric. Wid
Detta högtideliga tilfälle, helgadt at upfylla erkänflans fordringar, är det utan twifwel öfwerflödigt at upmana Högloft.
Ridderffapet och Adeln til de känslor, som altid ost lifwat och hwaraf tydliga prof röntes, när detta ämne första gängen här war under öfwerläggning.
Jag twiflar ej, atickehwar och er gerna instämmer i bewiljandet af understöd för d n Finsta Armeen efter sä mänga ädagalagda pr f af sjelfförsakelse, sä mänga upoffringar.
Stats-Utstotter har tagit til sin första princip för hwad det föreslagit, at göra möjligt för desse Ok me, ars, at qwarstadna i Swenst tjenst, o
Det har äswen lrodt sig böra göra afseende uppä, huruwida de stulle i nägon mätto kunna winna er - iZ4 Den z
Mars. sättning för hwad de genom sin hitflyttning förlorar.
Det har likwäl trodt, at der förra andamalek borde aga företräde för det sednare, och at denna Ollicers Lorps, kunde en gang blifwa en stam för den Swensta Armeen.
Om Utstottet kunnat upfylla hwad det önstat, lemnar jag til Höglofi.
Ridderstapets och Adelns Egit ympröfwande.
Det passar mig ej at säsom medarbetare i förstaget sjelf deröfwer yttra mig.
Ordsaken til der som Stats-Utstottet föreflagit om förlust af ^ceorcl för dem som i IO är njutit exxeÄÄnce-lön har warit den, at man redan sett dylika expeLlsnce-löner sörwandläs til pensioner.
Man har äfwen trodt, at under loppet af 10 ar, tilfalle ej stulle kunna saknas at emplojera dessa Olticsrare, halst om Armeen, säsom war Stats narwarande behof otwifwelaktigt fordrar, stulle förökas.
Dessutom lär boxa anmärkas, at Stats-Utstottet ej gifwit någon anledning, ar sjelfwa Lönerne efter 10 är stulle uphöra, utan allenast rättigheten til ^ccor6.
Det wore önsteligt, at för dessa OMcerares hitkomst en tid kunde förefläs,som med Statens interesse förenade de enstiltas, men derwid mäste altid upstä stvärighet at ät alla tildela lika fördelar.
Skulle det wara en möjetigher, at rörande ^ccoröorns göra er lika stadgande, som för Swensta Gardet,wore det wisserligen wal, och jag stulle ej sätta mig deremot, I Stats - Utstottets förstag önstar jag stuteligen allenast en förändring, at den utsatte tiden af Z ar, som dessa OMcergre böra tjena, för at erhälla ^ccoi-äs-ersättning, mätte förfwinna och hela fragan öfwexlemnas til Kongl. Maj:ts pröfning.
Friherre I^iljencrrltttL, stohlan^ VVil chelm.
Den z Mars. iz; kelm.
Som i Utskottets lMitLire-Beredning
Herr rZtilman och jag warit af samma mening, kan jag ej annat än helt och hällit instämma i hans anförande, och synnerligen i den önffan, at utwäg ma kunna uptänkas at ät Finsta OklicerLre under expeÄ.nce-tiden bereda/ lika förmonliga wilkor/ som Herrar Oklicersre af f. d. Swensta Gardel fa begagna.
Huruwida anwändandet af det numera öfwerfiödige anstaget lil Pommerst LxpeÄance.
Stat härtil kunde bidraga, derom saknar jag fullkomlig uplysning/da jag uphörde at wara en Ledamot af Utstotter, innan desse ämnen hunnit komma lil fluteligt afgörande.
Herr Larlkeim tZ^llensKöIZ yttrade/ at da ingen bestridt de 2 xrmÄsr han föreflagit/ och hwilka han nu uprepade de samma til ?roxosition, af Herr Grefwen och Landtmarstalken mätte uptagas, Friherre lUl^encrsiitx.
Jag har altid warit af den tanka/ at alla oMcerare af Finsta Armeen, som taga afsked/ antingen de qwarstadna pä sina Egendomar i Finland/ eller lil Swerige öfwerflytta, äga en ostridig ratt ril ^ccorusersattning/ enligt det Ketzlemente, uti hwars lydelse sa wäl de, som Lanegifware til ^ccnrcl8-summorne bordt anse sig äga all laglig säkerhet.
Och da fräga icke kan sträckas til de personer, som tagit Nyst tjenst, eller under kriget uturaktlätit Medborgeliga skyldigheter, kan jag ej annat än förena mig med Herr 6Men«Kolä, j den del af hans anförande, som angar Hccvläerne.
Herr iz6 Den z Mars.
Herr Hälercreutx, Larl hollan.
Med en ren kansta af tacksamhet pä egne och mine Wapenbröders magnar/ finner jag dem wid detta tillfälle njuta sa mycken wälwilja.
Det more otacksamt/ at icke wara nöjd med det understöd SratsUcstottet föreflagit.
Summan ar gansta tilräcke1ig; men det torde tillatas mig/ ar anmärka/ at
Den förslagna fördelningen deraf ej synes mig riktig.
Enligt densamma stulle somlige erhålla dubbelt i inkomst emot hwad de förut innehaft/ andre äter allenast halsten.
Den tid som Stats-Utskottet förestagit, at de härwarande eller annu i Finland wistande OMccrm-e böra sig anmäla, synes mig wara den rätta.
De kunna altför wäl hinna , at taga fit jnein Junii mänads förlopp, och stulle någon kunna bewisa werkeliga hinder, lärer det altid wara Konungen obecagit at derpå göra afseende.
Da nu Summan blifwit bestämd, stulle efter min öfwertygelse ätskillige utwägar at dermed hushalla, wara möjlige.
Och jag stulle derföre för min del önsta, at dest fördelande matte ät Kongl.
Mast blifwa öfwerlemnad.
Hwad Hccorci Summan angär, finner jag Stats-Utskottets förslag wara riktigt, allenast nägon förändring matie göras rörande de z är, hwilka Finsta Ollicerarns borde tjena innan de dem kunna erhälla.
Sjuke, blesserade och orklöst, stulle deraf twingas at öfwergifwa hus och hem för at ingä i en tjenstgöring, den de ej kunna förrätta.
Beträffande de wärfwade Regementerne, önskade jag at alla finge njuta samma rätt.
Dessa Regemenrer äro de ^cllercreutriska, Savolax , Nylands och Carelsta Jägarne.
Afwen detta ändamäl tror jag wunnes, om hela fördelningen ät Hans Maj:t öfwerlemna des; - Den z Mars. iz? des; men flulle Högloft.
Ridderffaper och Adeln icke derril wilja lemna stt bisa», får jag i stallet för hwad Stats-Urffottet föreslagit, öfwerlemna följande af mig författade krojeL til Hxxeckance - Löner för Befälet wid för detta Finska Armeen. Öfwerstar, sa wal wid indelte som warfwa. de Regementer, et för alt - - R:d. 1220.
Ofwerste-HutLNLNter clito clito - 8so. premier - iVlajorer (tito clito - 6; o. 8econ6-lvisjc>rer wid Indelte Regementet, z;o. - - vito wid warfwade Regemente IZ34.
Lomp.