Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers pröfning, och framställer serskildt nödvändigheten, att, oberoende deraf, den förskottsvis, eller enligt den enda rigtiga tydning detta uttryck i närvarande fail kan få, försträckningsvis erforderliga summan, 100,000 R;dr blifver lill skyndsam pröfning företagen och afgjord.
De hafva, som mig synes, icke framställt något gilltigt skäl för deras tillstyrkan, att frågan om understöd åt Götha Canal må uppskjutas, intill dess Statsregleringen blifvit uppgjord, och frågan kan i sin helhet behandlas, enär de förbisett, att det begärda 4° Den 26 Mars f. m. förskottet ej kan annorlunda anses, än sorn försträckning, och att sådane vilkor kunde fästas vid dess utlemnande, att, i fall bufvudfrågan Liefve af Ständerne afslagen, StatsVerket kunde återfå föi^sträckningssumman så skyndsamligen, som dess behof kräfde, och att således utslaget af Statsregleringen ej behöfde afvaktas.
Utskotten hafva förbisett den i Kongl.
Propositionen anförde högst bevekande omständighet, att dessa 100,000 R:dr oundgängligt genast erfordras lill så väl de arbetens fortsättande, hvilka endast under vintern kunna förrättas, som ock till öfriga förberedande åtgärder, medelst hvilka det allenast blifver möjligt att, utan ökade kostnader och längre tidsutdrägt, bringa arbetet till fullbordan, och de hafva för allt detta ej framställt annat skäl, än den ordning, hvari de anse Statens utgifter böra uppställas.
Jag tror mig hafva visat, att denna ordning ej kan blifva rubbad genom att behandla förskottsfrågan på det sätt Kongl,.
På delta begrepp skulle bero, huruvida den tydning jag ansett det böra gifvas, är lämplig i närvarande Den 26 Mars f. m. fall, och således om frågan blifvit af Utskotten behandlad under en alltför trång synkrets, eller ej.
De förenade Utskotten böra ock, i min tanka, belt annorlunda betraktas än en Domstol, som inom gifven form och ordalydelse måste inskränka sine åtgärder.
De bevekande omständigheter, hvilka i den Kongl. Propositionen nämnas, borde då ej förbisetts, och det sätt att förekomma följ— derne af Canal-arbetets afstadnande, utan uppoffring å Statens sida och utan att den ingår direct eller indirect förbindelse att anslå medel till arbetets fullbordan, hvilket af Utskottens FinanceBeredning blifvit föreslagit, borde ej lemnats utan uppmärksamhet, då derigenom den förlust, som, (ylen må drabba Staten eller enskilde) alltid känbar och uppkommen af ett onödigt uppskof, kunnat undvikas.
Utskotten borde ej heller, synes mig, lemnat ur sigte, att Götha Canal-Bolag, 4» Den 2.6
Mars f. m. utgörande ett så stort antal medborgare, hvilkas väl eller ve icke kan vara Staten likgilIligt, och som med så stor uppoffring fullgjort alla sina förbindelser, äger ett billigt anspråk, att såsom läneförsträckning erhålla den mindre betydliga summa, som för arbetets fortgång erfordras, helst det ej kan sättas i fråga, att det icke kan gifva fullgodt hypolhek.
Det är icke med sådane skäl, som det, hvilket Utskotten framställt, man kan afvisa de billiga anspråk medborgare äga att hos Representationen finna deltagande i sine interessen, i synnerhet då StatsYerket, det är Nationen, icke äfventyrar något genom detta deltagande.
Slutligen synes mig ock, att Utskotten äfven bort fästa sin uppmärksamhet vid, att genom detta dröjsmål kanske ett helt arbetsår förloras, och följaktligen resultatet af Canalens fullbordan, så väl i rnercantilt som militairiskt hänseende, så mycket längre uteblifv.er; ett förhållande, sorn, i händelse af ett infallande krig, kan blifva af aldra största våda för Landet, i synnerhet nu, sedan Norriges Marin utgör eu så stor integrerande del af BrödraRikenas gemensamma stridskrafter, och då det, om Canalen ej vore fullbordad, blefve omöjligt, så väl att i behofvets stund hastigt sammandraga bägge Rikenas Skärgårdsflotta till ett gemensamt försvar, som att undsätta Norrige med de förnödenheter, det nu hämtar från Dannemark, hvarifrån det Den 26 Mars f. m. 43 vore afskurit, i händelse Norriges kuster voro bloquerade af en fiendtlig flotta.
Herr Franc Sparrej Bengt Erland> uppläste följande:
Jag hvarken kan eller vill ingå i de vidlyftige, ofta repeterade, striderne 0111 Götha Canals ekonomiska och militairiska nytta, om dess kostnad och om de inkomster den kommer att gifva.
Min öfvertygelse är, alt så väl nyttan som onyttan många gångor blifvit med öfverdrift framställde, och alt hvarken det ena eller det andra kan med zilfror bevisas, utan att resultaten till sine qvantitative förhållanden måsLe lemnäs åt framtiden.
Deremot anser jag tvenne satser i denna fråga alldeles obestridlige, den första, i afseende på den ekonomiska nyttan af Canalen, att nya commimications-medel nödvändigt frambringa ny industri.
Om vid Trollhätte-Canalen, Hjelmare och Strömsholms Ganalerne samt alla våra landsvägar man velat dröja med arbetet, till dess man 44 Den 26 Mars f. ni. kunnat exact beräkna nyttan och bnlancera den emot kostnaderne, så hade desse anläggningar förmodligen aldrig kommit att ega rum; nyttige ärodedock, och jag hemställer, om de, t00 år efter deras fullbordan, ens kunna tänkas umbärlige.
Den andra satsen, som jag anser lika obestridlig, är, att det i mUitairiskt afseende är nyttigt och nödigt, att i det inre af Landet hafva en depot, skilj d från gräns och hist: samt att en sådan depot ej är tänkbar utan segelbar communication i alla riktningar, sä framt man icke, redan i fredlig tid, vill förderfva alla Landets hästar med de transporter, som till och från en sådan ort uppkomma.
Om dessa a:ne satser äro sanne, hvilket de för min föreställning obestridligen äro, så följer deraf, att Götha Canal, redan till nio tiondedelar färdig, förr eller sednare kommer att fullbordas, antingen genom Rikets Ständers anslag, eller genom Bolag, eller genom hvad annan utväg sorn möjligen kunde uttänkas och vidtagas.
Icke mindre national-känslan för ettså nära fullbordadt stort verk, än den säkra, ehuru alldeles icke till ziffran beräkneliga, nyttan, försäkra mig, att jag icke i denna förmodan misstar mig.
Ett arbete af stor omfattning kan icke nedläggas och åter upptagas, ulan att kost - Den 26 Mars f. m. 45 naderne ganska betydligen ökas.
Ett uppskof endast af 2 eller 3 månader synes, i anseende till tiden, icke synnerligen betydligt; men i ett climat, der man endast bar 5 arbets-månader, verkar äfven ett sådant kortare uppskof detsamma som ett längre, ty hvad som icke i rätt tid kunnat prepareras, kan icke i rätt tid verkställas, och ett par förlorade månader blifva på detta sätt förlusten af ett helt år, under hvilket mycket förstöres, och allp så kallade faux fraix, som aldrig äro obetydlige, utan nytta fortlöpa.
Men då således på ena sidan förskott icke kan lemnäs på ett anslag, som man ännu icke vet, huruvida det kommer att äga rum, och på den andra icke ett ögonblickligt biträde kan undandragas ett arbete, som, efter de förutsättningar jag gjort, förr eller sednare, på ett eller annat sätt, kommer att fortsättas, så framt det icke skall blifva mångfaldigt dyrare; återstår' icke annan utväg, än att i låneväg afhjelpa behofvet.
Med anledning häraf, och då icke i närvarande stund ett biträde i förskottsform kan lemnäs, vågar jag vördsamt föreslå återremiss till Utskotten, med föreskrift att uppgifva utväg till ett lånebiträde af 100,000 R:dr för Götha Canal, för att på sådant sätt gå Kongl. Maj:ts i den Nådiga Propositionen yttrade önskan till mötes.
Herr Rosenqvist , Fredrik Leonhard , anförde skriftligen:
Då det nu kommer att bestämmas, om Svenska Folket äfinu ytterligare skall contribuera och låta beskatta sig för ett företag, grundadt på speculationer, hvilka varit lika osäkra, fautiva och odugliga, som de kostnads-förslag, man öfver arbetet upprättat, varit försåtlige, är det verkligen hög tid, att något närmare tänka på saken och icke vidare tro på löften, som man skenbarligt ser aldrig skola realiseras. Mine Herrar!
Finnes väl någon upplyst Svensk Medborgare, som, ulan andra förbindelser och relationer än dem, hvaruti han står till^fi Fädernesland, icke numera är fullt öfvertygad* alt Götha Canal Den 26
Mars f. m. fyj är egentliga orsaken till det dåliga tillstånd, hvaruti Rikets penningeväsende sig befinner, och till de höga contributioner, hvarmed Landet fortfar att vara besväradt; och jag tvekar icke, att rent ut förklara, det jag anser Götha Canal-gräfning vara ett ibland de mest förderflige påfund, som i sednare tider blifvit framkastade.
Företaget kan, i finaucielt hänseende, anses föga olikt ett krig; ty dertill fordras stora penninge-bidrag, och onj det slutas olyckligt, följer derpå vanligen jemväl någon jordrymds afträdande.
Man hade väl på goda skäl föreställt sig, att, då Rikets Ständer år 1823, efter många föregångna uppoffringar, beviljade Canal-Bolaget då ytterligare begärde Två Millioner Femtio Tusende (2,o5o,000) R:dr Banco, som BolagsDirectionen, i enlighet med förslag, grundadt på, såsom det sades, tillförlitliga calculer, försäkrat vara nog för arbetets fullbordande; så skulle man vara fredad från vidare anfall och bombardering från CanalDirectionens sida, i synnerhet som Ständerna, tryggande sig vid
Directionens försäkringar och noggranna calculer, hvilka man väl kan tro vara snarare 48 Den 26 Mars f. m. för högt än för lågt tilltagne, bestämdt förklarade, att de 2,o5o,ooo R:dr voro det yttersta bidrag, som af Statens medel kunde till Canal-byggnadens fortsättande beviljas, och att Bolaget icke finge påräkna något tillskott derutöfver.
Men huru har man icke bedragit sig, då Bolaget genom sin
Direction nu återigen öfverraskat med den högst oväntade anmälan, att ett nytt bidrag af 8o7,5q4> eller kanske 845,334 R:drBanco, grundadt på nytt kostnadsförslag, behöfves.
Tror då Bolaget, att Svenska Folket skall låta inbilla sig, det Bolagets calculer och kostnads-förslager kunna göra anspråk på trovärdighet, och att Nationen icke någon gång skall finna, att de många millioner R:dr, som redan blifvit nedgräfde i den bottenlösa Canalen, äro för alltid förlorade, utan hopp, att en enda skilling deraf någonsin skall kunna uppgräfvas för att till StatsCassan återbäras?
Hvem ser icke, att Götha Canal, utsträckt öfver den gräns, der naturen befallt att den bort stadna, nemligen vid Östergöthland, skall blifva ett föremål för oupphörliga och dryga penningebidrag af Staten.
Canalen är ännu icke på långt när färdig, med hvilket ord jag förstår segelbar, och det är ganska säkert, att om den någonsin skulle blifva det öfver bela den långa Canal-linien, kunde Inrättningen ändock icke bära och uppehålla sig sjelf; och hvad blefve du följden?
Jo, alt Sta - Den ati Mars f. m, 4g Staten finge anslå ett Creditiv, eller stående summa af kanske en half million R:dr Banco, för att från den ena Lagtima Riksdagen till den andra begagnas till Canalens vidmakthållande.
Hela olyckan härrörer således till största delen deraf, att Canalen. sträcktes genom Östergöthland, der den aldrig hort påtänkas, långt mindre företagas eller fortsättas.
Då Canalgräfningen börjades, företogs den icke på ett enda ställe, utan man gräfde på enoch samma gång ett stycke här och der i Westergöthland, och ett stycke här och der i Östergöthland.
Och kunde väl afsigten dermed vara någon annan, än att framtruga den sats, att det vore orätt och skadligt att sluta, sedan man en gång börjat, och att de summor man användt på gräfningen i Östergöthland blefvo förlorade, om icke arbetet derstädes fortsattes.
Så gick det till, och så liar det gått äfven med penninge-bidragen.
Den ena millionen efter den andra har blifvit nedgräfd, under förebärande, att om man icke finge allt mera och mera, så voro de föregångna millionerne rakt bortkastade.
Jag tycker likväl, att det nu kan vara slut, och jag tror, att Nationen må likså gerna taga den första förlusten, som den sista; ty bättre är, att 18 H. 4 5o Den 26 Mars f. ra. en g§ng för alla hafva förlorat omkring Sex (6) millioner R:dr, än att förlora en så stor summa till.
—I 14 ärs har CanalDirectionens lösen nästan vid hvarje Riksdag varit:
Penningar_, mera Penningar ; och samma lösen kommer säkert att under ännu många Riksdagar låta höra sig, i fall man äfven nu lyssnar till Directionens declamationer och sätter tro till dess förslager.
Då Götha Canal vid 1809 års Riksdag projecterades till anläggning, var jag en bland dem, som voro emot företaget, såsom både för tidigt och för stort, att i Rikets, genom ett olyckligt krig, då utblottade tillstånd, påbörjas; men som freden, fastän med förlust af Finland och Åland, likväl var återställd och andra vidtutseende planer utslagit efter önskan, samt en godtrogen och menlös Regeringsform var hastigt författad och ännu hastigare antagen, begagnade man tillfället och genomdref äfven förslaget om Götha Canal, såsom varande ett det aldra dråpligaste företag, hvars många beprisade fördelar för landet visades i perspectiv, och gjordes åskådliga i speculationens Laterna Magica.
Privilegier utfärdades; Adier tecknades; Disconträttighet beviljades, och arbets-commenderingar af Indelta Armeen lemnades till CanalBolagets disposition.
Man vågade lofva, ja till och med försöka, att planmässigt öfvertyga Nationens Representanter, Den 26 Mars f. m. 5t att
Bolaget skulle af egne medel utföra det patriotiska företaget; och Nationen omfattade projectet med så utmärkt välvilja och förtroende, att man nödsakades afbryta actieteckningen, för att förekomma den förmodade stora vinstens delande emellan för många personer.
— Redan år 1815 måste likväl
Directionen erkänna, att de uppgjorde förslagen dugde till ingenting, och att Staten finge komma emellan med penningehjelp, som ock beviljades på grund af då framlagde nya calculer, hvilkas tillförlitlighet man icke ville betvifla, emedan man trodde, att fem års erfarenhet bort kunna lära Bolaget och dess antagna
En summa af i,5oo,ooo R:dr B:co anslogs, att med 3oo,ooo R:dr årligen utgå af Statsmedlen, i fem års tid, eller till och med år 1820; men detta oaktadt hlef Bolaget ändock bankrutt, och vid den, just för Götha Canals skull, år 1817 började Riksdag hade Ständerna det ädelmod att bevilja afskrifning af en summa på icke mindre än 1,083,877 R:dr 38 sk. 2 r.
B:co, som CanalBolaget var skyldigt till CanalDisconten, således till Staten.
Men icke nog med denna stora förlust; nya af CanalBolags-Directionen upprättade calculer och kostnads-förslag framlades för Ständerne.
Man trodde på dem, likasom manåren 1810 4* 5a Den 26 Mars f. ro. och i8i5 trott pä de dä framlemnade, och ytterligare anslag beviljades.
Detta var på långt när icke eller tillräckligt; ty år 1828 framkom CanalDirectionen återigen med nytt förslag, som då skulle vara fotadt på säkra rön och noga uträkningar, och som då för hela Canal-byggnadens slutliga fullbordande icke behöfdes mera, än endast den lilla obetydliga summan af 2,o5ojoo R:dr B:co, så beviljade Ständerna jemväl den, emedan man icke ville, eller ens kunde föreställa sig, att resultatet af Fjorton (14) års handläggning vid Canal-göromålen och arbetet skulle återigen blifva hvad 1810, i8i5och 1817 årens calculer och förslag varit: nemligen missräkning och förvillande uppgifter.
Redan år 1818, således på åtta år, hade, enligt CanalDirectionens uppgifter två tredjedelar af Canal-arbetet blifvit fullbordade; och då tio år sedermera gått till ända, hade ock den återstående tredjedelen längesedan bort vara färdig, isynnerhet som hvarken penningar eller arbetsmanskap blifvit af Rikets Ständer sparade.
Enär nu likväl icke så är, utan ytterligare 845,334 R:dr Banco anses behöflige, samt Directionen icke så alldeles otydligt låtit förstå, Den 26 Mars f. m. 53 att ej eller elen summan lärer blifva den sista, som behöfver nedgräfvas; så saknar jag ord, att uttrycka min förvåning öfver
Dock torde det, alt sluta af ante acta, både böra och kunna antagas som säkert, att af Canal-arbetet i denna stund återstår vida mera, än man kan föreställa sig, och att följaktligen Statsbidragen skulle, likasom Canalen, blifva utan ända, om man äfven nu för femte gången skulle sätta tro till CanalDirectionens uppgifter, och således för femte gången låta deraf förleda sig till det femte misstaget.
Besinnom detta, mine Herrar, och besinnom tillika, att denna oerhörda summa är fuktad med många millioner tårar af en mängd fattiga skattdragande.
Om för öfrigt något anspråk på ersättning nu kan göras af Actieägarne, kunna de derom vända sig till 54 Den 26 Mars f. m. dem, som Sr 1810 uppgjorde det kostliga förslaget.
Jag vill nu uppgifva hvad Staten, oberäknad sina förskott till sjelfva CanalBolaget, årligen förlorat genom det oljmksaliga Canalgräfnings-påfundet.
För jordägor, sorn genom Canal-anstalten blifvit förlorade, eller till densamma afträdde inom Skaraborgs Län, betalar Staten årligen, i evärdliga tider, 395 tunnor 5^-g- kappar spannmål, f L© Smör-ränta, 3o LffiHö, och 2i6R:dr32 sk.
Banco contant; hvartill komma tio tunnor 12 kappar spannmål, som i vissa år måste utgifvas, samt 10,020 R:dr r3sk. 10 r.
Banco, som i ett för allt blifvit pä en gång såsom ersättning erlagde; och inom Östergöthlands
Län årligen, i evärdliga tider, 234 tunnor 11 kappar spannmål, 20 L© 4 ® Smör-ränta, 5 dagsverken och 872 R:dr i5 sk. 7 r. Banco Contant; hvartill kommer igo tunnor i5 kappar spannmål, i L© Smör och 7 famnar
Ved, som i vissa år måste utgifvas, samt 16,312 R:dr 24 sk. 2 r.
- Den 26 Mars f. m. 55 Ärlig förlust i evar dliga tider: 629 tunnor 16^ tappar spannmål, 20 Lffi 19 © Smör, 3o L© Hö, 5 dagsverken, 1088 R:dr 47 sk. 7 r. contant, i83 R:dr 5' sk. 8 r. hemmans-räntor, som, förvandlade efter markegångspris, blifva 1281 R:dr 39 sk. 8 rj Utbetalning i vissa är: 200 tunnor 27 kappar spannmål, 1 L© Smör och 7. famnar Ved; Pä en gäng utgifven ersättning: 26,332 R:dr 38 sk.
B:co i penningar ; samt dessutom inemot 6,000,000 R:drB:co, jemte det ofantliga ränte-beloppet på denna summa, hvilket allt är rakt förloradt och bortkastadt.
Götha Canal-Bolag har ytterligare bekommit 100,000 R:dr B:co, på det sätt att, sedan Bolagets Direction hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhållit om ytterligare anslag af allmänna medel till fullbordande af den vid Motala anlagde Mechaniska "Verkstad, så har Kongl. Maj:t uti särskilte Nådige Bref befallt Kongl.
CommerceCollegium, den 12 October 1826, att af ManufacturDiscontfonden meddela CanalDirectionen 5o,ooo R:dr Banco, som med en tredjedel om åi^et borde, efter 3 års förlopp, återbetalas, och den 5 December 1827, att af berörde fond, under enahanda återbetalnings-vilkor, lemna Directionen andra 56 Den 26 Mars f. u>. 50.000 R:dr Banco; hvarjemte Kongl. Maj;t, då Manufactur-DiscontFonden på de sista 50.000 R:dr B :co icke kunnat utbetala mera än iy,ooo R:dr, uti Nådigt Bref den 7 Julli 1828 befallt Kongl. Collegium acceptera Caual-Dircclionens invisniugar på de återstående 3r,ooo R:dr, hvilka Direclionen anhållit, att få anticipationsvis disponera.
Äfven på desse 100,000 R:dr Banco har Bolaget ännu icke gjort någon afbetalning; och då Bolaget således från ManufacturDisconten, denna enda tillflygtsort för våra i stor förlägenhet försatte Fabriker och Manufacturer, dragit en så betydlig summa, som tilläfventyrs icke eller kan återbetalas, så må sådant tjena som bevis, huru långt detta Bolag genom sin Direction sträckt forskningarne efter penningar; och jag vill fråga, om icke med de 100,000 R:dr kunnat göras vida större gagn, om de fått, på lika sätt som af Bolaget, räntefritt användas på våra Fabriker och andra Inrättningar??
Intet företag i Svea Land bar i högre grad än Götha Canal varit gynnadt af Konung och Ständer, och på intet företag har man i högre grad misstagit sig.
Endast 68,021 R:dr 37 sk. är hvad som i fyra års tid kunnat i Canal-afgift insamlas för begagnandet af den, som man säger, fullt färdiga delen af Götha Canal, hvilken färdiga del, att sluta af Directionens redan Den 26 Mars f. m. 57 är 18x8 gjorde uppgifter, lärer vara omkring adelar af det liela; och hvad har man väl då för stora fördelar att vänta af det såsom så Riksgagneligt utropade stora företaget??
— Med livad beredvillighet och sann tillfredsställelse skall väl den skattdragande medborgaren bära sine bördor och nedlägga sin skärf på fäderneslandets Altare, då han ser och vet, att så stora summor blifvit använde och gått förlorade i den allt uppslukande, bottenlösa Canalen??
Det enda medlet, som återstår, är således efter min öfvertygelse, att Staten rakt drager sig från Canalen; ty 0111 den nu icke kan hjelpa sig sjelf, och om Bolaget icke kan utföra återstående byggnaden och upprätthålla Verket, sedan Staten redan uppoffrat så många millioner derpå, så är det icke mera något problem, utan ett rent axiom, att affairen är förtviflad och hela 58 Den 26 Mars f. m. företaget icke blott misslyckadtj utan äfven Riksförderfligt.
Må allisa de redan nedgräfda millionerne vara bortkastade, och dermed slut; ty eljest uppslukar
Jag, för min del, skulle anse det som en den oförsvarligaste gerning, om jag på mine medborgares Bekostnad skulle tillstyrka en enda skillings ytterligare bidrag till Götha Canal, då intet hopp mera återstår, att Staten någonsin kan få ett enda öre af räntan på sine redan förskjutne medel, långt mindre sjelfva Capitalerna, oberäknadt de ärlige dryga, permanenta, utbetalningarne och förlusterne, hvilka jag här ofvan uppgifvit.
Hade händelserne med Götha Canal tilldragit sig på iy5o-taletj så tror jag icke, att den tidens Ständer skulle så öfverseende och ädelmodigt behandlat saken; likasom jag icke eller tror, att de Görlziska mynttecknen varit så förderflige som man ansåg dem.
Jag får derföre vördsamt tillstyrka proposition till bifall å Stats- och BancoUtskottens i det förevarande ämnet afgifne Utlåtande; men i den oförmodade händelse, att återremiss beslutas, anhåller jag, att detta anförande må få åtfölja återremissen. flans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkänuagaf, att plenum
Den 26 Mars f. ru.
59 komme klockan | till 6 i eftermiddag alt fortsättas.
Jag hade önskat, att vi i dag kunnat hålla oss inom gränsorne af Stats- och BancoUtskottens Utlåtande, eller att vi blott lill behandling företagit, huruvida lämpligt vore, att Rikets Ständer i förväg bevilja det begärde förskottet af 100,000 R:dr B:co, innan hufvudfrågan om begärdt biträde för Götha Canal kan beviljas.
Men då fråsan nu i sin helhet blifvit behandlad, då man fullständigt vidrört hufvudfrågan, huruvida Rikets Ständer böra lemna det begärde bidraget af 807,594 R-'dr B:co, utbeder jag mig Ridderskapets och Adelns tillåtelse, att yttra min öfvertygelse i ämnet.
Jag emotser visserligen det äfventyrliga att, emot en sådan öfverlägsen bevisnings skicklighet som Grefve von Plåtens, uppträda med en motsatt mening; men många af oss hafva måhända den förebråelse att göra oss, i afseende på det förflutna, att mera hafva rådfört vår förmåga i denna del, än vår öfvertygelse.
Såsom stöd för sitt påstående om Rikets Ständers åliggande, eller på det Rikets Ständer ej må tveka att vid detta tillfälle lemna det biträde, som begäres, har Grefve von Platen i första rummet yttrat, att Canalén ej vore ett enskilt, utan ett allmänt, företag.
Det är denna fråga jag redan för mera än 11 år sedan skådade under en annan åsigt.
Jag erkänner, Go Den 26 Mars f. m. alt Konungens privilegium af elen 11 April iSio innefattar en uppmuntran till enskilte, att förena sig i Bolag till utförande af Götha Canal, jag erkänner äfven, att det innefattar löften om vissa förmåner, såsom beredande möjligheten att utföra ett sådant företag.
Maj:ts Nådiga Proposition af den 10 November 1809 innehar, att Rikets Ständer anhållit , att anstalter för det Canal-arbete , sorn hade till föremål att förena Wenern med Östersjön, genom entreprenad af enskilde personer , sä inländske som utländske, skulle företagas; att det skulle utstakas sådana vilkor , som kunde lända så väl Kongl. Maj:t och Kronan, som entrepreneurerne och det allmänna, till säkerhet, i följd hvaraf Canalen borde blifva de enskilte personers egendom, som deruti instuckit sine capitaler.
Majit förmodade, att den betydliga summa, som erfordrades, uppgående efter upprättadt förslag till 1,600,000 R:dr B:co, icke genom enskild teckning skulle kunna sammanbringas, så framt de icke hade att påräkna någon afkastning under byggnadsåren, och en skälig vinst efter Canalens fullbordan, hvartill Canal-inkomsterne icke i början kunde blifva tillräck/ige.
Konungen tvekade således redan den tiden, huruvida 1,600,000 R:dr kunde afkasta ränta för det Bolag, som instack sine capitaler i detta företag.