Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sig befann, omgiftven af Stms-Raders .Ledamöter, Dest General Adsurant scr> Armeen och de till Kongl. Maj:t upwaktning börande Personer, samt Wukchafwande Officerare, höll Bonde, SrändelS Taleman följande Tal.
"Stormägtigste Allcrnadigsic Konung.''
"Med Eders Kongl. Mains dertill gifne Allernadigste tillständ, wägar nu Bonde-Srandet, genom Ost Deputerade, i uudcrdanighet nalkas Eders Kongl. MajttS Thron, för att astäinna den unoerdaniga ansökning, hwilken Eders Kongl. Majtt i näder »värdes tillära Ständers Secreterare arr nu uplasa."
Derefter »plasts Bonds-StändetS Secreterare cn underdånig skrift sä lydande: "Stormägtigste Allernädigste Konung".
"Med den underdänigaste wördnad och tillgifwcnhet för Eders Kongl. Majus dyra Person och »ned fullkomligt erkännande af de nädiga omsorger Eders Kongl. Majtt för Fäderneslandets wäl alt-d haft »sparve, wägar rm Bonde,Ständet, genom Ost
Deputerade, bön - Den i December. ir falla om ckt förnyad! wedcrmäle af Eders Kongl.
Majus nåd och mildhet emot Dest rrogne Allmoge''.
"Med bekymmer och innerlig oro, har BondeSiandet hört Sig förkunnas Eders Kong!.
Majus lil!
StändctS Taleman den 9 i denna mänad astäkne nådiga ffrifwclsc, hwarigeuom Ständer blistvit- öfwcrty» gadk, hurtilcdcs wid öfwer läggningen i StändctS Ple« n«m den 4 förutgående, om Edcxs Kongl.
Majus nädiga Proposition rörande särskilda krafiiga anstalter tili Rikets förswar och framtida säkerhet, det sörba stan» de ägt rum, art r stallet för der Högsiberörde Nädiga Proposition bordt, enligt RegcrmgS-Formen, till något Riksens Ständers Utskott remitteras, Ständer, matt iakttagande häraf, kill hufwndfakeligr afgörande detta wigtiga ämne genast företagit.
Men Allernadigste Konung!
Om den sörhaga Ständer hyser för en allmän Confcription och National Armering, wid nämnde tillfälle bland StändctS Ledamöter astadkommir en ifwer, som, under minner af nyst framfarna mistöden, fört Lem till uraktlåtande af ben i Grundlagen stadgade ordning för ärendets handterande; sä wärdes, milde Konung! uti detta Ständers erkännande af en äsibcsitt form, hämta nådig anledning tili ett mildt öswerr seende.
Med den fullkomligaste tillförsigt till Eders Kongl. Majus milda och mäcchga beskydd, sördristar sig Bonde-Ständer härmed inför Eders Kongl. Mast nedlägga StändctS innerligaste önffan och underdånigaste anhållan, det wärdeö Ederg Kongl. Maju af nåd och ömhet för Desi trogne Allmoges bön, nu icke widare yrka fullföljandet af den nådiga framställning, som Eders Kongl. Majus Proposition af den 31 sistlednc Ocrober innefattar, deruti Ständer likwäl med listigaste tacksamhct emottagir sä manga uttryck af ömhet för m olyckligt Fosterlands wäl; Och hyser altsä Ställ - 22 Den i December.
Ständer det underdäniga hopp, an Eders Kona!.
Maj:! icke lärer misskänna Bonde - Scändets oföränderliga wördnad och kärlek för Eders Kongl. Mst.tS Höga Person, tänkesätt, hwilka nitid hos Sw riges Allmoge leola wara liflian, och bönfnller Ståndet unverdä» »igst det Eders Kongl. Main, i anseende till Allmogens betryckta omständigheter, nu i näder wärdes för, limona Allmogen frän widare utjkrifningar eiler rustningar uröfrver den manliga Usteringen, enligt Regerings-Formens föreskrift, hälst söstarrr skulle öfwerstiga Allmogens krafter och förmåga".
Med djupaste, undersåtlig wörpuad trohet och nit framhäidae Stormägti.ste Allcruädigste Konung Eders Kongl. Masses Allerunderdänigste och tropligtigste undersåte 1.278 Olsson. Bondc-Srandetä Taleman.
^ Talemannen siutade derpå med följande ord:
"Bonde-Ståndet, söm hyser dek underdäniga hopp att Eders Kongl. Majit i näder räck's bifalla denna Skändcts begäran-, anställer underdänigst, att i Eders Kongl.
Majus oskattbara näd beständigt sä wara inneslutit".
Maj:! läcktes hära i näder swyra:
"Dä Jag med rättwis kansta af Fäderneslandets fordringar, med grundad farhäga för framtidens wädor, den Zi sistledne Oelsner öfwerlämnade til' Riksens Ständer min nädiga proposition om wjdtagande af serskilda kraftiga anstalter till Rikets förfwar och Dru i December. säkerhet, yttrade Jag genast, att dä mitt sammels och mitt Konungsliga kali owNkorligen krafve detta steg ä min siva, skulle Jag- trygg-d för framtidens och esterwerldens dom, mm afteende pä urgangen, afbida det Vestm, som Riksens Ständer öftucr detta wigtiga äm« ne skulle fakta.
Anledningen till
Min skrifmelse till Eder Taleman as den 9 i denna manad, war således ej hämtad fran någon mot mina kända tänkesätt stridande åstundan, att werka pä Edert beslut, rörande National bewäringen; men endast frän en mig åliggande pligt, att bibchälla den beswurna RegeringSFormens helgd, och att återkalla wilseförda undersä» kare till ett noggrant iakttagande af b si föreskrifter.
Dä Bonde-Srändet nu genom Eder, Desi Deputerade, högtidcligen för Mig erkänt
Desi misikag, och medelst ett äkallands af Min ömhet för Sveriges Allmoge, pä hwilken detta aktningswärda Ständ aldrig bör twifla, anhäller att Jag, som ett ytterligare ber wis derpg, ej nu widare mä yrka pä i sräga warande Proposition, och dä igenom detta Bonde-SkandetS Be« stut, fraqan härom äter inerädt i en laglig form, öfwcrensstämmanve med Min och Grund-Lagens bibehållna »värdighet, har Jag med synnerlig tillfredsställelse deruti igenkänt elk sörnyadt wedermäle af den medfödda rillqiftveyhet för Konungen och af den aktning för Lagarne, som sirid utmärkt Sweriges RikeS Allmoge.
I Vcr säkra hopp, att Vesta tänkesätt, under Veu återstående delen as detta Riksmöte, och alt framgent, ännu ytterligare ä Bonde - Ständers sida skola adagaläggas, och att Jag ej widare n ä fä an, ledning att emot detta Ständ förändra de känstor af förtroende och wälwilja, Jag sä sjelfmant för olla Mine trogne Undersåtare hyser, twekar Jag ej, mea. endast med denna förutsättning, att bifalla Bond.- Srändcts underdäniga önskan, att nu ej yrka pa Mia Pro» r4 Den r December'.
Proposition af den gi sistlebne October, i hwad som rörcr scagan om National bewäringen, öswertygad, att I sjclfwa, och det Stand I föreställen, med lug, nare sinnen och fördomsfriare pröfning, en dag ffolcn inse nyttan och uödwändigheten af hwad jag för Fäderneslandets framtida Sjelfständighet föreslagit".
''Jag sörblisiver
Eder med all Kongl, näd och ynnest städse wäi bcwägen".
Talemannen, Secrekerarcn och Deputationens Ledamörcc hade den Naden, att lysta Konungens hand, bwarefrer De asiräöde.
In 66sm ?rotvcolli.
O. at VVerrerLrsär.
Lika lydande med det inför Konungen justerade Exemplar.
I^Lrs von LmZeliräm.
Herr (iri^on valät, ^acob Lric, Uplä ste följande:
Den dag dä Kongl. Majit i Nädcr täcktes meddela Rikets Högloft.
Ständer Propositionen om National Armering, war ock signalen gifwen till sorg, liga betraktelser för de Medborgare, som wördade Majestätet, som högaktade National Ovmioncn, och icke kunde rnistledas af ett öswerspändk begrep om Folkets belägenhet och tillgångar.
Jag bekänner mig haswa welak räknas ibland detza i föste af min ölwectygclse, och biand flere be« ränkligheter upstodo föstande: i:o W Den i December r§ 1:0.
Osäkerheten för ett nytt krig med Rygiand salom en följd, hwiikct i alla tider sä lange Swerige ej ar mäqtigare icke kan förekommas, uran Poll» riffa öfwercnskommelser, hwarom Folket ej torde böra förbliswa i sädant fall okunnigt.
För det s:dra upstod farhäga för Nationens bewapnande, emedan Deras tänkesätt cj synas förenade om nyttan ai alla händelser, Pslitiffa sörhällanden, antagne Styrelse grunder, och Representationen af Folker.
För dct z:dje upkom twifwelsmäl igenom cn djup kännedom deraf att Magoziner och Förräder moro toma, och med ensamt stämplande af Sedlar ej kunde fyllas, och synnerligast odugligheten af Armcens gcwär i jämförelse med andra krigande Folkstags.
Och för det 4!de i anledning utaf Rikets ösanteliga ffuld, öfwerdrifne utgifter och Embersmanna Corps, samt uttömde tillgångar pä Folk, oberäknade aftynade Näringar Det ar således med sä mycket mera ffäl, som jag anser Riket genom Conscriptionens upffjutande mara frälsen; och det är med den största och hjette!»» gaste glädje som jag yttrar m>g, under cn wördnadö» full beundran.
Intet ögonblick har jag twiflat pä Kongl. Maj:kS ömma och Faderliga hjerta för Sine undersåtare.
Intet ögonblick bär jag trott att Sanningen ffulle inför Tbronen, sedan den hunnit bana sig wägen, icke bli rva hörd.
Och intet ögonblick har jag ttvekat att kill» ftriswa Conscripltvnens framställning nu i-ämnet för-- .6
Dm i December. kärande StatS-Räd, sedan Deras tänkesätt inför
Na» tionens ögon bliswir af Dem lagde uri fuil dager.
De hofwa lika som asyskak att trotsa Folkfattigdomen efter ett olyckligt Folködande krig; den allmänna rö, sten om hwad som är sant och rätt i narwarande nöd; och hwilket jag antager arr Folket närmast känner sjelsk och Rikskroppens nog smara och kända penninge sjuk» dom.
De hofwa med sällsynt men beräknad enighet liknclscwiS akt tala, med en magistt trollkraft i sine råd, stag, troligen sökt mildra och icke framdraga
Set rätta tillständer i Landet, hwaribkand kan räknas att ben och arvlöse Soldater nied 4 Rd. nädegaswa framkrypa uchn tak öfwer hufwudek, och med swnlrna magar, sin öfrige lifstid, hwilket omöjligen kan uplifwa En, lhastasniett, för de» Bäste as Europas Konungar, som M effiat sikt lugn wid en annalkande Älderdom, för M cnoast astöja ett inbördes krig, och strömar af -^medborgerligt blod att styka; Och de njuta också i följe deras mitt rysta bedömande såsom err as Folks Ombud.
Mistttocndet såsom
xn wänlig sinkföljd stall troligen, frukktt jag, blilwa den stänk De äswen as Nations största anta? stola störda, jämte den tänkbara sörhaga att De funna än widare genom sine rådslag, söka be» wisa wdwändigheten af sädane steg, som stalie kunna rättfärdiga genom sine inträffande följder, Deras afHtsne illstyrkm, för National Nrmeringen denne tid.
Deen som mitt ämne icke är att emot Dche He>rar wacka någon motion i Ständer, utan ensamt svin Folks Representant att pä detta rum framte en sorgeiig klagan, hwilken nu uphör, och mä hända giswit den ett fritt, men bestämdt lopp, hwilket jag ^ annan ställning ej bör ellcr stulle gjöra.
Aitla styn» dar jag sill föremälet af min glada SlälS önstan som är ari Högwälvorne Herr Grefwen och Landtmarstalken samt Dett i December samt Högloft.
Riddersikapet och Adeln täcktes besluta, ester i näder erhållit tillstånd, att med en stark Deputation npwagta Hans Kongl. Maj:t Konungen med frambärande ensamt utaf Ridderskapet och Adelns högtideliga FärkiarinF atc De utan afseende pa älder alrid anse sig personligen skyldige med lif och blod fäeswara Rörning och Riket: utan alla slags Stånds Beslut.
Men ock atc wi med känfta och medrvetenhet för Landers närwaranöe sällhet och bestånd? ärS öfrvcrtygade art Rongl.
Masrp nadrga, nu senare afgrfne yttrande uli Arrneringö fragan, är öfwerensstammande med Zlllmänna miljan r rrärwarande tidepunkc, och således nu en gag« nelig sak.
Lunnandes Lonscription dock i stamriden genom händelsernas lopp fa ert annat Utseende, än dm rrU werkeligm har, om hela Indelnings werket gär öfwcrända och Popu» lation ökas genom en hälsosanr åtgärd bättre än hmils pä det säre art jordens oneka jämnar sig rist hwarandra m.d mera» Häruppå har jag den äran Utbedja mig Högs walborne Herr Grefwe» och Landmrarsialkens Propo» sition wödsammast.
» Begärdes pä Bordel.
Herr Grefwe» och Laudl-Marfkalken.
Som Ridderffapcr och Adel r af der nu upläste, inför Hans Kongl. Majit hällne Pwrocoller, inhämtat att Konungen genom
Dest nädiga förklarande till Bonde» Srändeks Deputerade, will lära Dest afgjsne NådigProposition om National Ärmeringen hwrla, sä torde Ridderffapet och Ädel» nu mera anse öswecflödigc alt Coiistttukionö Utsiouet öfwer detta ämne sig yttrar.
Fjerde Band. v?:s s» H.re i8 Den i December.
Herr klingspor, Qerär, ansäg owanligk «tt lägga pä Vorder, srägan om en Depmarion till Kongl. Majtt.
Stael von wolstein, L. k,.
Jag tror alt det aldrig skal med onäd anses af en Konung om trogne Undersåtare wilja npwagta Honom med en Deputation, detta är min ranka, jag har dock tillförne hört sädane rubriceras som en olaglighet.
Konungens nådiga bemötande emot Bonde-Ständet fyens Lock rättfärdiga min tanka.
Jag hemställer derföre att om här framdeles skulle wäckas fräga, att, i något enskildt andragande, upwagta Konungen med en Deputation sädant icke mätte anses olagligt, vä) begär Leröfwer Herr Grefwe» och Landt-Marskalkens Pros position.
Herr Grefwe» och Landt.-Marska! ken förklarade att nar en sädan Casus inträffade wille han Leröfwer göra Proposition, men funne Veu för närwarande icke lämpelig.
Herr LsrAMlan, Ambros ens x klarri US, anförde ffrifteligen:
Derigenom att de a östra sidan af Torneå och Muonio Elfmar belägne delar af Torncä Socknar, tvid sista Freds Traktaten, blifwik till Rysiland afträdLe, hafwa ätskillige Jndekningshafwarr wid Westerbottens Lands- och Militiä Stater mistak siere eller färre af deras lönings Hemman och således falk sine löner i mer eller mindre mohn för min skave.
Och Den r December.
19 dä det wore stridande bäde emot rättwisa och billighet att lära detze Embets- och Tjenstemän wara i saknad af de löner, som esler Stat dem tillkomma; får jag ödmjukeligen förestå, att De mätte erhälla ersättning för sine borrkmistade Lättings-Hemman af de sä kalla» de Krono Besparde eller »disponerade Hemman i Landet, hmaraf tillräckeligt antal för delta behof finnas.
As lika anledning har Stabs CapitaineS Bostället wid Premier Majorens Compagnie och, jag har orsak tro, äfwen Premier AdjuiantS Bostället srängätt Regementet.
Någon utwäg bör wäl derföre tvidklgas att andre i deras ställett bliswa inköpte.
Att detta mitt andragande mätte bliswa remltteradt till Riksens Ständers Stars Utffon, för att häröfwer asgifwa utlätande, och derjäime kommuniceras
Med de öfrige Refpeclive Standell derom får jag ödmjukeligen auhälla.
Justerades följande underdäniga flkiswtlsee till Kongl. Mast.
Bland de medel till lättnad och besparing söt Staten, hwarom Riksens Ständer warit betänkte, haft wa Riksens Ständer ansett lämpeligen kunna räknas indragningen af Adelsfane Regementet- Indelningar och Boställen.
Dä Ofwerste-LiclMnantenö
Compagnie såsom i Finland sötlagdt, ej i CalcUlen inbegripeft bestär Kongl. Maj:k 20 Den i December.
Maj:t till Le öfrige fem Compagnicrnes och Stabens aflöning 41^ Mantal i Boställen, 1,210 Tunner AsradS Spannemäl, 1,180 Riksdaler, efter Krono tvärdi, uti häst Hemmans-Räntor, samt 1,666 Riksdaler, likaledes efter Krono wärdi uti fördels räntor eller löningar.
Om nu dessa Häst-Hemmans- och fördels- eller Löningö-räntor uträknas efter wänlig förwandling, som torde öfwer hufwud kunna rågås till 6 gangor, och Spanncmälcn till Penningar efter Fem Riksdaler Tunnan, sä utgör detta en ärlig Summa af^mkring Tjngusyra Tusende Riksdaler Banco, oberäknad förmänen af dispositionen utaf ofwannämnde Boställen.
Det ar en känd sak, att Adelsfanan pä en längre tid ej warit upsatk; och sedan Riket, ester Indelnings WerketS upräktande, bliswit med en tillräcklig stående Milice försedt, torde behofwet as en sädan Corps wara ännu mindre, och anledningarne till dess första upsättande i det mästa haswa förswunnit.
Detta instämmer ock med de i senare tider Nädigst widtagne Författningar, hwarigenom, under den is April och den 25 Junii 179Z, den 12 Junit 1797 och den irsta Augusti innewarande är, bliswit förordnad!, att alla Indelningar ivid Adelsfane Regementet, som blifwit ledige, böra för Kongl. Maj-.tS och Kronans räk» ning indragas, och de dem äksöljande Boställen pä Trettio ars tid i wänlig ordning utarrenderas.
Riksens Ständer haswa pä dessa grunder, och Ridderffapet och Adeln serffildt med concetzion af den i 2i §. af Aveliga Prcvilegierne ät Swcnffe besutne Adelsmän försäkrade rätt, bestulit att i detta ärende mä förblifwa wid hwad Eders Kongl.'Maj:t rörande Adelsfane Regementets Indelningar och Boställens ii, Den i December. 2r ittdraanig redan i Räder funnit godt förordna, samt akt de genom sä medelst skedde och framgent skeende indragningar upkommande besparingar ofelbart mä till Stats-Merkel inflyta.
Sedan genom äcets rika skörd sädes priserne redan betydligen fallit, men Riksens Ständer Utan tillförlitlig underrättelse om hwad till fyllande af Rikets behof tarfwaS, och med billigt afseende pä
En» skildes rätt, ej anse sig tillständigt, att i underdånig, het begära Nådigt utfärdande af ett förbud a SpannemalS införsel fran utrikes orter, fä Riksens Ständer, till det äsyftade ändamälekS tvinnande, hos Eder Kongl. Majtt i underdånighet anhalla, det täcktes Eder Kongl. Maj:k i Räder stadga den principe af Tullför» höjning, som kan pröfwas nödwändig, att nu, om ej hindra, likwäl minska en sä öfwerdrifwen införsel af Spanncmäl frän de Länder, som deraf äga öfwerflöd, att derigenom wanpris pä egen säd, till Landtbrukarenförlust kunde upkomma.
Ständer fä dock härwid foga den un» derdäniga önskan, att undantag i Tullförhöjningen mätte göras för de Norr om Gefle belägne Orter, hwilka genom kriget blifwit Utblottade och lidande.
Riksens Ständer framhärda ern Up - -2 Den r December.
UpkLstes eli as Expeditions Utssottet inlämnadt sä lydande» Wördsamt Memorial' Expeditions Utssottet har emvttagit förklarandet af Högloft.
Ridderffaptt och Adelns mitzi,eje deröfIver, att uti sö,floget lill en Expedition rörande Kongl. Hos» och Hos Skall Stakerne bijswit i flurmeningen tillagde orden:
Sa wjL»L möjlig: är, ehuru detzg ord ej funnits i Riksens Ständers Beslut.
Med skyle
Lig aktning ffyndar Utssottet att beswara denna Re« Witz, sä mycket mer owäniad, ssm be öfrige Respektive Riks
Sländcn utan anmärkning gillat dcn klandrade expeditionen och, oaktadt Högloft.
Riddcrssapet och Welns upmaning, wid deras förm farrade Bcsiur fökhliswit.
Eli af Riksens Ständer nedsatt, af Deras egna Medlemmar sonueradt Utskott, har sannolikt någon annan bestämmelse än det servila iakttagandet af den döda bokstalmen, bör mäl npnjas annorlunda än ssm ett renssrifnmgs Contoir.
Skulle detta Utskott ej anses kunna döma om helswa JZestuketS mening, dch sm denna menings bibehållande äfroen med sörkyd» ligande tillsakkser eller ordsörändringar eller förkorrtnin, gar, more Urffottet sannerligen öswerflödigt.
Den föresiagns och i betz flästa delar gillade Riksdags Ordningen Älfwer dock kiar anledning, att Expeditions Utffotters skyldighet i sjekfwa werket är« ej att eopiera § men att upsättg Bcftuten, hwilka sedermera in g>1S" ni-- skola justeras.
Göres dä någon erinran wid styiiseringen, och Riksens Ständer derom sig sörena, lärer rättelsen sörmodeligen kunna werkställaö, utan någon anjwarö' eller förklarings, ssyldighet för Utssottet, om Den i December.
LZ svin colleckift agerar Riksens Sränders Coneepist; med ungefärligen lika förhållande till Riksens Ständer som ett Publikt Werkt Secreterare till samma Werk.
Det förstas att här blott är sräga om ordformer; Hwad som är werkcligt
Beslut bör wifierljgen ej kunna förändras.
Utskotter tror fig redan hafwa bewisat stn grannlagenhet härutinnan och äswen latjt flere expeditioner hwitå, oftast för sä obetydcliga skiljaktighcter i Befluten, art, efter Utskottets omdöme, de pä första anmälan lätt skulle kunnat jämkas. Sedan Utskottet säledeS » allmänhet tillkänna» gifwit
Dest pä anförde skäl grundade öfwertygelse om hwad
Det sammas åtgärd tillhörer, sär Utskottet ingä i cqentelig förklaring öfwer det som bliswit hos Hög» loflige Ridderskapet och Adeln anmärkt, och at öfrige Respcctive Ständen sä högtideligen meddeladt.
Ut» skottet erkänner gerna att orden: sii widc möjligt är, hwilka ej finnas i StatS-UtskottetS Betänkande, kunna pä wist sätt wara umbärlige i Expeditionen, hälst deruti pä flere ställen uttryckeligen nämnes den i 48 tz.
RegeringS-Formen Konungen tillagde rättighet att Sjelf förordna om Detz Hsf.
Men om också betta tillagg är aldeles öswerflödigt, kan deremot Utskottet för fin del ej medgifwa att saken i del aldra minsta genom denna tillsatts förwrides eller ändras, eller att Beflutet derigenom blifwer mer eller mindre wilkorligt.
Dä fräga är om något, som helt och hallit. sökes af Konungens
Nåd, förstäs altid tyst derunder, ej endast: Gä widt möjligt är, utan dertill med: sä framt Ever Rongl.
Maj:c för godt finnér- Är tillägget sälnnda blott en ordfyllnad, tillkommen, som man plägar säga, för rundhetens skull, torde den ej kunna anses som annat är ett stylfel; och hwilka fel äro all» männare?
De öfwerseö rvanligtwis, — och kan hända nästan 24 Den i December. nästan förmycket.
Skulle arer killsattsett werkeligen ös» tyda något, mäste man granffa hwad det betyder.
Möj» lligheterne torde endast wara twänne; Antingen har Utskottet genom detta uttryck äsyikadr ett sätt akt göra Konungen mer upmarksam pä Riksens Ständers un»
Derdäniga önskan, —> och dä leryda orden: sa widö möjiigc etr det samma som: i möjligaste marco; Eller ock har Utstorret krorr Riksens Stander förbund» lie att framställa
Deras anhällan såsom det ägnade dea underdäniga wördnaden för en Konung, af hwars eget »välbehag berodde akt pä saluma anhällan göra afseende eller ej.
Uti intetdera fallet, och ehwad bemärkelse halst antagcs, kan Urfelt,! anse sig haswa felat till den grad akt förtjena cn säde:: direct alalan, anstäld uran att Högloft.
Niddcrskapet och Adckn ens hade Srg bekant, hwanirän det förmenta felet härrörde, em dek war'«p:'Zms eller onpmärksamhetens, till^ kon.Mit genom mchlydtiiur eller Mltzjftrifning.
Emedlertid skall Utstoinr tröstas af sine afsig» ters renhet och af dek wstrdiga behaNdlings-sätt Utstokter rönt af de öfrige R. lpective Riks Stånden, hwilka rättwisat och godkanr Utffosrers akgärv.
Sllitclrgen auhalier
Utlleottek wörbsammeligcn att »indfä del in exrenso af der hos Högloft.
Ridderff'apel och Adeln i asilevning af det ätaladc CrpeditionS Försiagct den 22 sistledne hällne Piotocoll. Stockholm den 2; Nowember 1809. 6u8tsk O',älb>eä^kl. W. Oar^slan. 6. 8ras! v. kkolskern, L. 8>Ivsr8ko!pe. (sasp. W.
Lbrenhvr^. stacad ^äjsrlrsrk. borner.
Ixlicolans Oar6sl!. L. ^l. loivia. 83m.kr.2liLrvo^e!.
Lsr! l^r. borström.
Wa8e!!. ^enclers OlossLvn, - Ian fansson.
O- äValerius.
Dm i Demnbcr. 25 Herr Grefwcn och Lan d t-Marsk a lkcn läk uplasa Bulleunen för i dag rörande Konungens hälsa:
Den i December klockan ro förmiddagen.
'^Kongl.
Mast war uvve hela gardagen, sch mädde i ali hänseende bättre än hagarne förut.
Hans Maj:t geck kill sängs klockan io pä Afton, och har solwik wäl hela Wakten.
Förhällandet är i dag lika godt med gardagen". ' ° O. Weigel. hrvareftcr Herr Landt-Marffalken gas tillkänna att dä han förleden gärdags afton upwaktat Konungen hade Hans Kongl. Maj:t befallt honom försäkra Ridderffa, pel och Adeln om sin tillgifwenhck och erkänfla, samt sina oförändrade Nådiga tänkesätt för Riddcrffapct och Adeln och hela Riket.
Uplästes ett as Friherre inlämnadt sa lydande: Wördsamt anförande till Högloft.
Ridderffapet ach Adelns Prorocoft.
Sedan numera, icke allenast Riksens Ständers Pluralitet gillat och stadfästat Deras Expeditions
Ut» ftkottS ifrägawarande göromäl, utan ock Utffottet haft den äran att asgifwa den Förklaring, Högloft.
RiS» dersikapct och Adeln särffildt behagat af
Det samma äska, äterstär ännu för mig, såsom af sjukdom redan en längre lid hindrad, att biwista Högloft.
Ridderffa, pek 76 Z7en i December. pet och Adelns Plena, att wördsantt härmedelst anhålla, dek läckles Högloft Ridöerffapet och Adeln ber nägit gifwa tillkamm, hnruwida hoS Högloft.
Ridder» stapel och Aocln cmor min Person i synnerhet upkom» mit, antingen nagök m,hnö>e osmer det framfarna, eller nägon misstanke i anseende till framtiden?
—Icke af en öfwerdrnwcn och illa anbragd ömtålighet emot de, lindrigast sagdk, förhastade omdömen, en eller annan Ledamot af Högloft.
Ridderstapet och Adeln stall hafwa lätit undfalla sig, men af aktning och tillgift wenhet för de M-dlemmar af delta Ständ, som hittils warit mine Medar! stare tiri Expeditions Urstottet, Mille jag genast deltaait «ni deras Beflut, att nedlägga ett kall, det Högloft.
Riddcrstaper och Adeln, ätminstone LN stund, fyntö anse wara af Ost wanwärdadt.
Men jag har återhållits derifrån af den constderakion, att jag säsom Ordförande för hela Utstotlcl, icke blott för Ridderstapet och Adelns Fnllmägtige derstädes, ägde att göra ett lika wördsamt afseende pä de öfrige Respective Ständens kanka: ett afseende ytterligare rättwisadt genom den ädelhet, bwarmed bemäldte Ständ erkänt och wirsordar Utft'otkets bade urstillning och redlighet.
— Skulle jag nu likwäl fa emottaga den, jag tillstår det, otörwamade underrättelse, att Högloft.