Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Min mening om detta ords betydelse ar, att man vid hvarje tillfälle bör handla så rigtigt man kan.
Afven om man anser dét af någon föreg:de åtgärd vara försvåradt, så bör man ändock göra det.
Jag tror likväl icke, att R. o. Ad:s förra beslut i denna fråga lägger något hinder i vägen för att nu antaga Utsk:s förslag.
Man har sagt, att 7:de och 10:de §§:na icke till ordalydelsen stå i fullkomlig öfverensstämmelse med hvarandra, och att följden deraf kan blifva, att de skola på särskildta ställen olika tillämpas.
Men då man bör hoppas, att författn:n skall i allmänhet tolkas på det förståndigaste sättet, hvarför skulle då det ifrågavar:de stadgandet icke kunna införas, enär det i sig sjelft är riktigt?
Jag instämmer fördenskull, i detla hänseende, med Hrr Printzensköld och Hjärne, samt anhåller, att §:n måtte, sådan han af Utsk. blifvit föreslagen, af R. o. Ad. antagas.
Propos. till bifall å Utsk:s nu i afseende på §:n 10 gjorda förslag blef härefter framställd och besvarad med starka Ja, blan - 42 Den 4 Oktober f. m. dadé med Nej, hvarpå Ur Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåg
12:te punkten, ang:dc § V2.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde, att, enär nästföljande punkt vore af större vigt och torde föranleda en längre öfverläggning, fortsättningen af delta ärendes pröfning mätte upskjiilas lill eftermiddagens plenum, lemnade Ii. o. Ad. dertill sitt bifall.
Anmäldes och lades pä bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n och Mern., nemi. från Stats-Utskottet:
N:o 304, i fråga om fortfarande anslag för det inom li.
St:rs hus inrättade Riksdags-Archiv; N:o 305, ang:de inlösning af ytterligare anmälde, först efter preskriplions-tidens slut hos Uiksg:s-Kout. företedde Riksgälds-sedlar; N:o 306, i anledn. af K.
Skrifvelse, ang:de vidtagna åtgärder till slutligt ordnande af Försvars-verket inom Jemtland; N:o 307, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de skatteförsäljning af åtskilliga lägenheter under Elfsborgs Kuugs-ladugård i Götheborgs och Bohus län.
Serskildta Utskottet: N:o 21, i anledn. af återremiss å Utsk:s Mern.
N:o 19, med förslag till voter:s-propos:r i Förstärkt StatsUtsk. om beskattning å bränvins tillverkning och destillering.
Anmäldes till justering och begärdes på bordet ett från Riddarh.Utsk. inkommet Förslag till R. o, Ad:s underd. skrifvelse till K. M., ang:de ändring i redaktionen af 33:dje och 37:de §§:na Riddarh.Ordn:n, sålydande: S. A. K.
Då vid val af Ordf:de och ledamöter i Riddarh.-Direkt:n samt deras suppleanter det f. n., enl. 33:dje och 37:de §§:na Riddarh.Ordn:n, tillgår på det sätt, att dels en serskild vallista uprättas, innehållande 2:ne namn till Direktionens Ordf:de och hans suppleant, dels en annan, uptagaude 6 ledamöter i Direktionen jemte 3:ne suppleanter, hvarvid de flesta rösterna bestämma, hvilka blifva ordinarie, äfvensom mellan 2:ne eller flera personer, som fått lika antal röster, skiljes genom lottning; men genom ett sådant valsätt det kan inträffa, att personer, sorn den väljande önskar till ordinarie Ordf:de eller ledamöter, i följd af ett lägre röstantal eller möjligen endast efter lottning, blifva Den 4 Oktober f. m. 43 suppleanter, hvaremot de, som den väljande utsett till suppleanter, inträda såsom ordinarie, har R. o. Ad., som i allmänhet anser det valsätt mest lämpligt, hvilket lemnar tillfälle för majoriteten att bestämdt uttrycka sin mening vid valet, och som tillika tagit i betraktande, alt vid de i Riksd.Ordmn föreskrifne val till R.
St:rs fullmägtige i Banken och Riksg:sKont., valen ske serskildt till ordinarie ledamöter och serskildt till suppleanter, hvarigenom minoriten alltid uteslänges från möjligheten att bestämma huruvida den ena eller andra af dem, som uptagas på majoritetens lista, skall inträda såsom ordinarie eller suppleant, för sin del beslutat,^ alt lista mom. i 37:de §:n Riddarh.Ördmn skulle erhålla följande förändrade lydelse: ”Vid hvarje Riksdag utser R. o. Ad. in pleno en, af sju ledamöter bestående Riddarh.-Direktion, genom val serskildt till ”Ordf:de och hans suppleant och serskildt till öfrige ledamöter ”jemte 3:ne suppleanter; hvarvid å vallistor ne jemväl serskildt ”utmärkes, hvilka väljas till ordJ:de eller ledamöter eller lill ”suppleanter.” Denna Direktion etc.
I följd häraf skulle jemväl 2:dra mom. i 33:dje §:n Riddarh.
Ordn:n på följande sätt förändras: ”Vid de tillfällen, då ett visst antal suppleanter tillika skola ”väljas, för alt inträda i mon af inträffad ledighet, skall valet, ”med undanlag af de fall, hvarom 33:te och 37:de §§:ne stadga, ”ske på det sammanlagda antalet af ordinarie och suppleanter, ”hvarvid de flesta rösterna bestämma, hvilka personer blifva or”dinarier, äfvensom den ordning, hvaruti suppleanterna böra ”tillkallas”.
Mellan tvenne etc.
Och får R. o. Ad., jemlikt 41 :sta §:n Riddarh.Ordn:n, detta Ståndets beslut till Eders K. M:s Nåd. stadfästelse i underdånighet öfverlemna. R. o. Ad. framhärdar etc.
Slockholm d. 2 Oktober 1854.
På Riddarh.Utsk:s vägnar Tönnes. Wrangel. W. F. Dalman.
Anmäldes jemväl och lades på bordet ett från Riddarh.Utsk. under N:o 12 afgifvet sålydande Vördsamt Memorial. H. R. o.
Ad. har under d. 29:de Dec. sisth år behagat till Riddarh.Utsk. remittera en af Hr Tham, Carl Wilhelm August, väckt motion, ang:de utgifvande af trycket, på Riddarh.-kassans bekostnad, af de ännu outgifne Riksdags-prot:r och handlingar från äldre tider, som uti Riddarhus-Arkivet i handskrift förvaras, företrädesvis i hvad dessa innehålla bidrag till Svenska Adelns historia.
Öfver denna framställning har Utsk. begärt och redan i derpåföljde Januari månad erhållit H.
Riddarh.-Direktionens yt - 44 Den 4 Oktober f. m.
Ilande ; men då Ulsk. hade sig bekant, att. en ledamot af PresteSt.
, bfr Professor Carlsson, uti en vida mera omfattande syftning an Hr Thara, föreslagit ett anslag af Statsmedel af 5,000 R:dr b:ko årligen, bland annat, för offentliggörande af Svenska Riksdagars och mötens förhandlingar1 från början af Konung Guslaf I:s regering, ansåg Utsk. lämpligast att först' afbida R.
St:rs beslut, röride denna fråga.
St:r numera derutinnan fattat sitt beslut, samt efter votering i Förstärkta StatsUtsk. förklarat sig icke kunna lemna bifall till Hr Professor Carlssons framställning, har Utsk. ansett tiden vara inne, att till pröfning företaga det till Utsk. hänvista ofvanomförmäldta ärendet och går således att nu deröfver vördsamt afgifva sitt Utlåt.
”Hvar och en, (yttrar motionären uti sitt till H. R. o.
Adis prot. afgifna anförande i detta ämne) — som kastat en, om ock flygtig, blick in i R. o. Adis Arkiv- och Kansli-rum, torde lia sett eller anat, alt. dessa rum innehålla rikhaltiga samlingar af handskrifna protir och handlingar från äldre och sednare tiders Riksdagar.
Och så rikhaltiga dessa samlingar äro, så för äldsta tider i sitt slag ensamma äro de, och vid närmare betraktande vigtiga för kännedomen af fäderneslandets historia, serdeles hvad dess ekonomiska, financiela och inrikes politiska förhållanden angår.
Adelns Riksdags-handlingar gå tillbaka till år 1627, i det hela taget några tiotal af år längre än PresteStis, ocR ungefär ett århundrade längre än Borgare- och BondeStins.
De äro ock, hvad protina angår, vida utförligare än PresteStis, äfven under 1600 talet serskildt, ehuru håda då voro fria från den öfverflödiga och alltför trogna fullständighet, som i sednare tider småningom gjorde sig gällande.
I dessa protir uprullas för den eftertänksamma läsaren ett eget slag af tidstaflor, med bilder, ej ur krigets, men ur fredens värf, ur statjmannalifvets.
De stora män, som vi alla från ungdomen lärt känna såsom segrande på Tysklands, Danmarks, Polens och Rysslands fält, framstå här i en annan dager, kämpande med ordets makt för samma fäderneslands väl.
Tidigt kastar väl partisinnet sina skuggor öfver dessa strider; men hvad de derigenom förlora i inre värde, vinna de i yttre lif och intresse.”
Motionären frågar i ”Skola dessa skatter vara och förblifva begrafna i glömskan?
Och om de skola, om de böra framdragas i ljuset, hvem tillkommer detta närmast, om ej R. o. Ad. sjelf.
Om intet
Stånd i Riket, kanske knapt någon Statskorporation i annat land, utom England, har så mycket af egna minnen och af egna häfder, så är ock intet annat, så på en gång berättigadt och förpligtadt, att, utan Statens mellankomst, gifva dessa häfder en offentlighet, som kan bära vittne, att man vet värdera hvad förfäderne efterlemnat.
Ett och annat försök i denna väg är gjordt i åtskilliga strödda stycken ur Adelns protir förekomma i tryckta aktsamlingar, så äldre som yngre, bland annat i de, som fortfarande utgå från det ”K.
Samfundet för ingifvande af handlingar till Skandinaviens historia”, ett Samfund, som, intill Den 4 Oktöfter f. m. 45 sednaste åren, endast med egna tillgångar bestridt en litterär verksamhet, i sitt slag ihärdigare och fruktribare, än nästan något annat; men denna verksamhet har ej kunnat och kan ej, äfven om den skulle blifva ytterligare utvidgad, sträckas utom de allmänt vigtiga, till de för särskildta Stånd egna förhandlingar.
En mera speciel!, dock ej för Adeln uteslutande, och mera i ett sammanhang utfördt försök gjordes för flera år tillbaka af en af Ståndets ledamöter, frami.
Prof. Cederschöld, som, börjande vid det konstitutionella statsskickets återuplifvande efter Konung Carl XII:s död, utgaf en del Riksdags-prot:r; men dermed stannade företaget, af brist på upmuntraa å någon statsmyndighets eller korporations sida.
För offentliggörande af PresteSt:s förhandlingar särskildt är mera uträttadt, såsom de der för någon tid sedan äro, visserligen i sammandrag, utgifna af några Ståndsledamöter.
Hvad åtskilliga skriftställare sednast försökt åstadkomma till Riksdagarnes historia, på hvilket fält äfven motionären användt någon tid, har åter varit i en annan mera allmän rigtuing, syftande på sammanställning till ett Hiel t för hvarje Riksdag af samtliga Ståndens och Riks-Rädets öfverläggningar.” ”R. o. Ad:s egna dyrbara samlingar, i och för sig betraktade, äro således ännu nära nog ovidrörda.
Och hvad som för både varande och blifvande forskare vore det angelägnaste, återstår: att Adelns äldre prot:r skulle utgifvas i sin helhet, eller blott sä mycket sammandragna, som utan förlust för innehållet kunde låta sig göra.
Just en sådan skillnad torde vid bearbetningen blifva nödvändig att iakttaga mellan olika tider: 1600- talets prot:r äro gemenligen så knapphändiga, att aldrig eller sällan något ord får utelemnas; då deremot den s. k. frihetstidens äro så mångordiga och framför allt så ingående i de minsta detaljer, att de väl ofta nog kunde och borde afkortas, dock ej öfverallt, för att ej förlora just denna för tiden egna och utmärkande karakter.
För denna olikhets skull och för mången annan, för sjelfva företagets vidlyftighets skull, för att bereda omvexling för de läsare, som sådan önska, och för att gå olika häfdeforskares olika önskningar till mötes; af alla dessa skäl vore sannolikt bäst, om utgifvandet skedde i tvenne olika följder, en för 1600-talet, en från frihetstidens början.” ”Hvad nu utförandet beträffar, så vore det, i motionärens tanka, föga sannolikt, att någon enskild kan eller vill åtaga sig att på eget bevåg utgifva R. o.
Ad:s prot:r, för äldre tider, eller dertill skaffa förläggare, om han ej på förhand ser sig tryggad mot den pekuniära förlust, som kunde följa af bristande afsättning.
Dertill är företaget i sig för stort och antalet af dem, som i vårt land intressera sig för dylikt, allt för litet.
Blott med något slags biträde af de fonder, Riddarhuset disponerar, låter det sig göra.
Derföre kunna åter tvenne alteruativer tänkas: antingen att Riddarh.-Direktionen bemyndigas att sjelf gå i författning om protmas ingifvande på Riddarhuskassans förlag.
Direktionen skulle då genom sina tjenstemän, mot särskildt arfvode, eller genom andra personer, låta afskrifva hvad som skulle tryckas, och 4G Den 4 Oktober f m. för öfrigt vidtaga derför nödiga åtgärder på sätt och vilkor, som kunde leda till minsta kostnad, förenad med största säkerhet, alt arbetet blefve så väl och omsorgsfullt gjordt i alla afseenden som möjligt; och den skulle sedan låta hålla Riddarhusets medlemmar och andra afnämare det utgifna tillhanda, omedelbart eller genom bokhandeln, för det pris, som kunde bereda den fördelaktigaste afsättning.
Eller ock skulle Riddarh.-Direktionen bemyndigas att upgöra med en eller flera enskilda vetenskapsidkare, som kunde vilja åtaga sig arbetet, och att garantera dem afsältningen af ett visst antal exemplar, då de sannolikt ej skulle hafva svårt att finna enskild förläggare, som befriade dem från ekonomiska bestyr, och lemnade dem så mycket mera ledig tid och håg att använda på sjelfva arbetet.”
Det yttrande Högh Riddarh.-Direktionen, i anledn. af denna Hr Thams framställning, meddelat Utsk., inskränker sig ensamt till betraktande af de tillgångar Riddarh.-kassan må kunna ega, för att bestrida den större eller mindre utgift, som för det ifrågaställa litterära företaget erfordrades, och Direktionens fleste
Hrr ledamöter hafva fördenskull, oaktadt de iusågo såväl nyttan som intresset både för R. o. Ad. och det allmänna, att de uti Riddarhusets Arkiv i handskrift förvarade, ännu från trycket outgifna Riksdags-protrr och handlingar blefve tillgängliga för en större allmänhet, likväl, på sätt bifogade prot.-utdr, närmare utreder, befarat, alt Riddarhusets tillgångar ej medgåfve, att i så stor skala, som motionären ifrågasatt, understödja samma företag, hvilket af Direktionen förmodades blifva förenadt med ganska stora kostnader; och då Direktionen tillika inhemtat, att såväl K. M. uti Dess Nåd. Propos., ang:de Statsverkets tillstånd och behof, för lifgifvande af i Riks-arkivet samt andra offentliga och enskilda samlingar befintliga, för landets historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar, af R.
St:r äskat ett årligt anslag af 2,000 R:dr b:ko, som att dessutom enskild motionär föreslagit ett anslag af 5,000 R:dr b:ko årligen, att användas till offentliggörande af Svenska Riksdagars och mötens förhandlingar från Gustaf I:s regering, föreställde sig
Direktionen att, genom de sålunda väckta förslagen, medel kunde beredas för ingifvande äfven af de äldre Riksdags-förhandlingar, som funnos i Riddarh.-Arkivet förvarade.
Utsk. har tagit hvad sålunda förekommit i noggrannt öfvervägande; och hvad först beträffar Hr Thams förslag, att på Riddarhus-kassans bekostnad utgifva R. o. Ad:s från trycket ännu outgifna protir för hela den tid, som förflutit från Riddarhusets inrättning intill 1789 års Riksdag, sä, ehuru Utsk. anser detta företag i högsta måtto önskligt och för såväl fäderneslandets som R. o.
Ad:s historia uplysande och nyttigt, befarar likväl Utsk., lika med Riddarh.-Direktionen, alt detsamma skulle vara förenadt med så betydliga kostnader, att Riddarh.-kassan icke, utan alltför kännbara upoffringar, skulle kunna öfvertaga förlaget derför; hvarföre Utsk. finner sig Den 4 Oktober f. m. 47 icke kunna å motionärens förslag i detta afseende tillstyrka bifall.
Vidkommande åter frågan om utgifvandet på trycket af R. o. Ad:s prot. vid Rjksdagarne från och med 1627 till ach med 1714, bär Utsk. inhemtat, att dessa prot:r i Riddarh.-Arkivet förvaras, renskrifne med stor och vacker stil, bundna in folio, för de äldsta tiderna 2 eller flera Riksdagar i ett band, sedermera en Riksdag för hvarje band, slutligen 2 eller flera band för hvar Riksdag, hvilka sednare likväl gemenligen uptagas dels af ett band concepter, och ett af handlingar, dels af ett Adeln serskildt ronde innehåll, dels ock sådana, som angå samtliga Stånden; att alla dessa tillsammans utgöra 41 volymer; att, om derifrån afräknas concept- och de flesta handlings-samlingarne, omkring 25 volymer egentliga prot. återstå, hvilka kunna uptaga högst ett lika antal band i oktav, tryckt å 24 ark hvardera; att ett tryckt ark, inberäknadt papper, kostar 10 till 12 R:dr b:ko för 500 exemplar; utskrifning, kollationering och korrekturläsning af någon dertill pålitlig person omkring 6
R:dr 32 sk. b:ko samt, om dertill lägges häftning och andra oförutsedda utgifter, högst 20 R:dr b:ko, hvilket för 24 ark gör 480 å högst 500 R:dr b:ko.
Detta vore således hela den utgift, sorn kunde drabba Riddarh. -kassan, derest årligen ulgåfves ett band om 24 tryckta ark af Ståndets prot:r under den period, som föregick den s. k. frihetstiden, och hvilka utan tvifvel lemnar värderika bidrag till såväl R. o.
Ad:s som hela vårt samhälles inre historia under Gustaf Adolf dén Stores, Christinas samt Carl X:s, Carl XI:s och Carl Xll:s regeringar.
Utsk. tvekar icke alt, för sin del, tillstyrka en sådan utgift, äfven om den måste ske på bekostnad af R. o. Ad:s enskilda kassa, helst då de ifrågavande bidragen till fäderneslandets och Adelns historia icke finnas på något annat ställe förvarade än i Riddarhusets Arkiv, ock de fördenskull eljest, genom någon Riddarhuset öfvergången eldsvåda eller annan olycka, lätteligen skulle kunna för efterverlden gå helt och hållet förlorade och dessutom, äfven f. n., kunna betraktas snart sagdt såsom otillgängliga för den större allmänheten, om än ej för den enskilde häfdaforskaren.
Utsk. har sannolikt icke af nöden att fästa upmärksamheten vid de många luckor, som ännu finnas i fosterlandets inre historia under den tidpunkt, som här är i fråga och huruledes, under det våra häfdeforskare med betydlig kostnad besökt och besöka utländska arkiver, för att fullständiga underrättelserna om våra förhållanden till utrikes makter och jemväl söka materialier för kännedomen om landets inre ställning från främmande diplomaters brefvexling med sina respektive hof, ymniga källor i våra egna arkiver ligga obegagnade för en_vida tillförlitligare historia, än den i många hänseenden anekdotiska, som kan från utlandet inhemtas.
Utsk. är öfvertygadt, att H. R. o.
Ad. för sin del önskar, att, så vidt det på Ståndet beror, befordra det historiska studiet utur inhemska källor och derigenom jemväl 48 Den 4 Ok t oljer f. m. grundlägga ett oförfalskad! omdöme, ang:de R. o. Ad:s andel i fäderneslandets stora äfven inre angelägenheter under dess ärorikaste tid.
Under denna förutsättning, och då Utsk. f. n. icke har någon anledn. till den förmodan att, genom Riddarhus-kapitationsafgiftens uphörande, Riddarh.-kassan nödgas öfvertaga utgifterna för Riddarhusets årliga underhåll, helst den för detta ändamål samlade fond redan upgår till ett belopp af omkring 28,000 R:dr b:ko, ej eller efter det af R. o. Ad. vid innevande
Riksdag fattade beslut, i anledn. af Utsk:s förslag, ang:de nedrifvande af de å Riddarhusgärden befintliga flygelbyggnader, kan, på sätt Riddarh.-Direktionen i sitt Utlåt, antydt, för den närmaste framtiden, beräkna någon förlust för Riddarh.-kassan i hyres-inkomster för samma-byggnader; har Utsk., utan något slags farhåga för Riddarh.-kassans förmåga, att, med dess nuvärde öfverskott af omkring 2,000 R:dr
Inko årligen, kunna bestrida en måttlig utgift, trott sig icke höra draga i betänkande, att, för det nu ifrågarde ändamålet, tillstyrka något lämpligt bidrag.
Utsk. har likväl i detta hänseende ansett det vara mindre tjenligt, att Riddarh.-Direktionen besörjde och Riddarh.-kassan på sitt eget förlag utgåfve de ifrågavar:de historiska handlingarne, utan har Utsk. funnit det mera lämpligt, alt sådant updroges åt någon eller några vetenskapsidkare efter Direktionens val, som till ersättning för kostnaden garanterades afsättningen af ett visst antal exemplar, hvilka öfverlemnades till
Direktionens disposition ; hvarefter detta arbete, troligen utan serdeles svårighet, skulle kunna, medelst subskription inom R. o. Ad., finna ett antal köpare, som i det närmaste betäckte det gjorda förskottet; och då, enl. hvad Utsk. har sig bekant och motionären jemväl förutsatt, en garanti för afsättningen af endast 200 exemplar skall göra tillfyllest, har Utsk. ansett sig höra tillstyrka: att R. o. Ad. må från Riddarh.-kassan anordna en summa af 400
R:dr b:ko årligen, från och med nästkommande år 1855 intill slutet af det år, nästa Riksdag uphör, för lifgifvande af de R. o. Ad. särskildt eller hufvudsakligen rör:de prot:r och handlingar från och med 1627 till och med 1714 års Riksdag, hvilka finnas i Riddarh.-Arkivet uti handskrift förvarade, hvilket dock till Högh Ståndets ompröfning vördsamt öfverlemnas.
Stockholm d. 21 September 1854.
På Riddarh.-Utsk:s vägnar.
Tönnes Wrangel. U. F. Dalman.
Utdrag af protokollet, hållet hos Högh Riddarh.-Direktionen d. 21 Januari 1854. S. D. Föredrogs ett prot.-utdr. från Högh Riddarh.Utsk. af d. 5:te dennes, hvarigenom Utsk. begärt Riddarh.-Direktionens'
Utlåt, i anledn. af Hr Thams, Carl Wilhelm, motion, ang:de tryckning - Den 4 Oktober f. m. 49 ning af de uti Itiddarh.-Arkivet, i handskrift förvarade Riksdagsprot. och handlingar från äldre tider, som särskildt eller hufvudsakligen röra Adeln.
Efter tagen kännedom af den ifrågavar:de motionen och sedan Direktionen hört Riddarh.-Kamereraren, i afseende på tillgängliga medel för de utgifter, hvilka af motionären ifrågasattes, stannade
Direktionen uti följande beslut:
Reträffande tillgången ville Direktionen yttra, att om Riddarh. -kapitations-afgiften komme att uphöra, hvilket vid hvarje.
Riksdag berodde af H. R. o. Ad:s godtfinnande, och Riddarh.- kassan således komme att öfvertaga utgifterna äfven för Riddarhusets årliga underhåll, följden deraf otvifvelaktigt blefve, att kassans öfverskott komme alt minskas och måhända slutligen helt och hållet försvinna; och att, äfven under förutsättning af kapitations-afgiftens fortfarande, kassans tillgångar kunde till och med blifva otillräckliga för derå redan anvisade utgifter, så vida, på sätt vid föreg:de Riksdagar varit ifrågasatt, och måhända med föranledande ?f den förestående brobyggnaden från Riddarliusgränden till Röda Bodarne, R. o. Ad. framdeles funne för godt besluta att låta nedrifva de vanprydande nuvande flyglarne kring
Riddarhusgården för att antingen derå af Riddarhusets medel upföra en prydligare byggnad eller ock bereda en fri och öppen plats, hvilket utan tvifvel skulle gifva en vackrare anblick åt sjelfva Riddarhuset och betydligt försköna denna del af hufvudstaden, men hvaraf likväl följden för Riddarh.-kassan blefve, i ena fallet, alt en större del af kassans kapital komme alt medtagas, och i det andra, alt kassan helt ocli hållet ginge i mistning af sin för de nuvande lägenheterna egande hyresinkomst af 2,280 R:dr b:ko ärligen.
För alla dessa händelser vore det angeläget tillse, att å Riddarh.-kassan icke anvistes några betydligare utgifter för en längre framtid, hvilka möjligen icke, utan upoffring af angelägnare föremål, kunde utgå.
Vidkommande Hr Thams motion, insåg väl
Direktionen nyttan och intresset både för R. o. Ad. och det allmänna, att de uti Riddarh .-Arkivet i handskrift förvarade, ännu från trycket outgifna, Riksdags-prot:r och handlingar blefve tillgänglige för en större allmänhet; men Direktionen befarade likväl, att Riddarhusets tillgångar ej medgåfve, att i så stor skala, som motionären ifrågasatt, understödja detta företag, hvilket utan tvifvel blefve förenadt med ganska stora kostnader.
Och då Direktionen jemväl inhemta!, att K.
M. uti Dess Nåd. Propos., ang:de Statsverkets tillstånd och behof, ”för utgifvandet af i Riks-Arkivet ”samt andra offentliga och enskilda samlingar befintliga, för lan”dets historia och offentliga förhållanden vigtiga skrifter och handlingar”, af R.
St:r äskat ett årligt anslag af 2,000 R:dr b:ko; samt att dessutom enskild motionär föreslagit ett anslag af 5,000 R:dr b:ko årligen på den extra Stats^regleringen att användas till offentliggörande af Svenska Riksdagars och mötens förhandlingar från början af Konung Gustaf I:s regering, samt äfven i 13 H. 4 50 Den 4 Oktober f. m. öfrigt till ingifvande af handlingar nplysande för fäderneslandets historia, föreställde sig Direktionen, att, medelst de sålunda väckta förslagen, medel kunde beredas för ingifvande af de äldre Riksdagshandlingar, som fnnnos förvarade i Riddarh.-Arkivet; hvarföre Direktionen ansåg sig icke kunna tillstyrka bifall å den af Hr Tham tili ifrågavande ämne gjorda framställning.