Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Innefattar wät da hwad Uiskoltet kallar tyngd någon wrrklig Mott wigt emot näringens m>sib'Nk? lägg dertill ännu alla de undersökningar, borgnio pröfning m. som komme att för styrelsens förut illa lonre ems hetsmän ytterligare äga ruin, deräst någon säkerhet skulle existera pä reservuptagek, och hwilka för, sök som skola göras atk fä behälla spgnnemälcn insitt districtet, Under anförande af brist, som likväl kan existera dubbelt werkiigare i en annaa rrt, farm för öfrigt alla de undantag, som zrys pitt,» Zv8 Den 28 Maji.
xuncten af Utskottets betänkande innehaller» 8 böra icke begära hwad som ej ligger inom den grö s erfarenheten ntwisat ost för möjligheten af dyl .7 eontroller.
Landshöfdingarne kunna icke hinna ' lja alla beha ärendcr, och mäste lita pä sine derhafwande, och slnttligen skola sädane exiende - de föreskrifter snarare förstoppa kraften och wik der den bättre behöfdeS och werkeligen knnde äst ^ komma nytta.
Ännu en återstående del as « nel.
Har en swärare tillgång och dyrare pris ä Lränwin någon »verkan t»ll konsumtionens »ni ilning, eller böra de stora branneriernes öfwerk istia tillwerkning motarbetas genom nedsättnin i bränwinspriset, som genom införskrifning af dt wara fran Utrikes ort werkeligen kan ske? i ... att wara likaså warm för den förra meningen -u. de, hwilka med wälbehag skäda ner pä sina iy d».
Lränwinsliagare nar förbudet dem tillhanda ^ an mer, mäste likwäl med hänsigt till bränningen) nytta för jordbruket, och an mer till folkets ä dande smak för waran, som endast smäning- , sammanhang med en lyckligare och mera tills r skällande nationalbildning kan erhälla en annan öfning, hlvartill kraftiga upfostrings- och poli författningar, för att »vara »välgörande, allenaler hand kunna bidraga; det medgifwes, a- n»> swärare tillgäng och dyrare pris pä bränwin, nils widare böra finna rum bland öfrige correctivc, »c! fylleriet.
Wära grannar pä andra sidan ha» vet! som drifwa bränwinsbränningen i fabrik, !»»n^ med fördel föryttra en swensk kanna sex gnideri lbränwin för is L 14 si:r swensta bancosedlar mek , der r
Den 28 Naii. zo det är nästan utan exempel att finna folket eonsumera annat bränniln än as i a 2 graders styrka och det till ett qanffa ringa qwantum.
Sällan träffar man der folket pä landet öfwerlastade af bränwin.
I Swerige deremot supes bränwin sällan under 4 ä Z men ofta 6 grader.
För akt än närmare utwecka förhållandet, sä antagom alt genom den mindre tillgäng som medelst inskränkning i tillwcrknmg och deraf följande swärighek att finna waran utöfwer husbehof winne6, hälften af Rikets mantalsskrefne karlskyrka consumerade en filp bränwin mindre om dagen, hwad blefwe dä resultatet?
jo 10,022 kannors daglig besparing, som gör för äret 3,650,000 kannor, Mer esler der mättliga priset ä 32 fi banco kannan, nära hela wär förra bewillningssnmma, eller 2,43g, ZZz ^ R:dr banco.
Och widare, fom är det samma, att en minffad eonsumtion af en sup om dagen pä hwarje mantalsffrefwen karl, hwilka uptagas till 6ao,ooo personer, utgör 20,000 kannor bränwin dageligen, eller för äret ä 32 fi kannan nara Z millioner R:dr banco.
Man bebragte nu fåken i omwändt förhållande.
Efter verificerade upgifter kan det anragaS, atc sör närwarande finnes nära 5 millioner kannerum af bränwinspannors rymd.
Antagom för läktare räkning 4,800,000 kannors rymd.
Det wifar sig da klart att, sä snart en panneagare med sin panna afwerkat lika mänga kannor bränwin, som pannans rymd, har han bidragit sin fulla del litt ert qvantum af 4,800,000 kannor bränwin, och således ryckt undan brödföda för ett belopp, efter bränwiners warde, af z,ros,000 R:dr banco, samt bidragit för fin Den 28 Naji. sin del till confumrion af et! capital af samma be« lopp i en öfwerflödmrticel.
B räkne nu hwar och en bcanminötillmerkare s>cls huru manaa der af honom inom ett är afwerkade brän-vinels qvanliier öfmerstiger pannans innehållande sannela!, och han skall genast tusinna förha landet; sa an, om t. ex. med en zo kannors panna pä hela äret bliswir almerkade bo kannor bränvin, är der icke mindre än 6,400,000 R:dr banco i wärde, som esler ett lika förhållande med de öfrige bränwinspaniiorne, för Riket qäkk sörlyrade i bränwin inom äret.
Nu frage man y rerligare deh > stora bränrvins fabrikanter, som räkna i kufendekal och decimtter, huru stor deras anpart är i resultatet as denna sä kastade söradlmq, och »u bcst!inr man att alt detta bränwjn consnmrras i landet med undantag as. nägon mindre export pä Norrige.
Under del wi känna bekymmer ö'wer statens behof af oryaa understöd tor desi bcständ, misar ost en ladan undersökning huruledes, med känslan af upofflnugarnes nödwandig! et tran palatset till kojan, en och amian inskränkning more nog för att, pä ett rvärdigare sätt, med rigtning till en ädlare samhä lsordning, och ej allenast det, uran äfmen, med afseende pä den in. ividuella säkerheten, hola brister och befästa sitt oberoende N > ytterst i fraga om contro^en.
Någon fullständigare gifmes mäl ej, än akt branwinsredskap uröfwep en wist kanyerymd icke fär existera.
Hsta staten inlösa de pannor forn ölwerffjnta detta Maximum, och ma ftn alf större redskap, hwar den sinnes mara coust,pabel- ^
Dertill bör ej allenast köp?
Den 28 Maji - kopparslagarens stamps och kannetal ä branwinopannor hädanefter utsattas, Utan ock ordentlig kröning af justerare förrättas a ctt'a redan bcstakelige samt hadanefrer förfärdigade brän'w:;!?pannor, och kröningsstämpeln insläs, som da veristcerar tanne» talet.
Ntan akt widare uppehålla Höakofl.
R'dderskapek cch Adeln, och lemnande all undersökning i de sp cielare delarne af ämnet äk uplystares pröfning, tillilyrker )a > > följd af alt detta, att den högsta tlilalne panneryinden för bcänwinsafwarkning inaite hlifwa nittio kannor.
A t maler i den delen är ert h ishällsämae. och a K?-a!
M jtt i farsta pu, c'en af propositionen törtt^rak sin vtljv de, br n-> winsbränilingen mätte >nsk> ättas kil en husbeho'snäring, har d hurom näst icke u daarr RiddersVapet och A'elns »p>närk>amh> t.
Der arerstar en ast kör mrr. akt hoSWrl» borne Herr L indt-Matt>alkeii och H glofl.
Ridderstolpe! och Aceln anhalla om kill iift för det jaa sä länge nyttjat dest rälamod.
Jag anhä ler derföre ödmiukast, att i fall Hoglofl.
Ridderffapet och Adeln skulle med näoot bita ! anse dctze mina tankar, del märke detta memorial sa åtfölja äterremissen till Allmänna BeiwärS- och OecoiiomichUtskotlet. Zrrchcrre äk l^äleanson^ ^itckers, anförde art det icke undfallit honom akt sedan flere wärde ledamö er af Ridderskapet och Adeln redan omständeliqen yttrat sina tankar öttvcr förewarande ämne det kunde nästan anses öfwerflödigt, att med ytterligare anmärkningar borttaga riden för öswerlägg rttii - ZIS Dm 28 Majt. ningen om andra angelägna ärender, men dä dalka genom Kongl. Majrts nädlga proposition framstälda ämne wore af allmän wigt och man twifwel fordrade etk noga besinnande, mbad sig Friherre hakanson Ridderskap?» och Adelns tillstånd, att ös» »ver wista särskilta synpnnekcr deraf, sä anföra sina tankar.
Härefter anförde
Friherre ^äkanton skriftesigen följande; Konungens, till Riksens Ständer afgifne nådiga proposition angående bestämmandet af wilkoren och afgifterne för rättigheten att tillwerka brän»vin, samt answaret för branwins och andra starka dryckers omättlig» bruk, synes egenteligen åsyfta, att fasta Riksens Ständers upmärksamhet witz de misibruk, genom en alt för wida msträkt brän»vinstillwerkning, hwartill Kongl, kungörelsen den rz
Ä"lii i8iv kan hafwa gifwit anledning, medelst den deruti tillatne oinskränkta rymd eller storlek af bränwilirpannvr, samt den derjemte lemnaLe rättighet för andra än jordägande ä landet, att bränniln tillwerka och försälja, hwarmevelst brän» »vinsbränningen, i stället för att, endast upfylla ett nu mera för oumbärligt ansedt hushällsbehof, blifvit förwandlad till en fabrikshandtering, 06) ett föremal för winningslystnaden, wida skildt ifrån det, sym, med allmänna hushållningens werkliga fördel kai, anses förenligt.
Ifrån den tid, da, spanncmälens förwandlam de tili bränwin började blifwa mera allmän, an» säg regeringen genast de skadliga följder, som skulle upkomma derest denna httshällöanstalt lemnades
Utan en wakanye tillsyn, eller icke stäldeö inom iillbörlige gränsor.
Man Den 28 Maji. zrz
Man insäg, atk, uti etk af naturen sä litet gynnade elimar som Swerigcs och der jordbrukaren sä ofta, genom luftstreckets hardbel, ar biottstäld för miflwäxt pä spannemäl, stnlle, en, blott efter godtycke utöfwad bränwinsbränning ofta göra tillgängen pä bröd wanstelig och bereda bekymmec för regeringen, att anstaffa delta första födoämne, hwars brist för allmänheten är sä känbar: man insäg äfwen snart, hwad inflytande denna hetsiga och starka drycks cordentelrga och öfwerflödiga nyttjande stulle fä, pä seder och upförande i allmannks leswernet.
Härifrån härleder sig således den särskilta upwärksamhet, som regeringen ansett nödwändig sa ofta fraga warit om sättet till bränwinsbrännin, gens utöfwande och har ifrån de band, som derwid blifwit häftade, men hwilka wid andra lika enkla hushällsanstalrer, som dricks- och öhl-brygd samt brödbakning, ehuru till deras natur icke stiljagtige ifrän sädens förwandlande till bränwin, ej blifwit lika nödwändige.
Erfarenheten, denne säkre ledare för de fleste wära handlingar har, ju längre ju mer rättwisal regeringens ofwan omförmälte omsorg och ädagalagt, att detta ärende icke med nog granlagenhct, bäve uti oeconomiskt och moraliskt afseende ka» handteras.
Man kan ej bestrida såsom för ögonen liggande sanningar att, en oinskränkt rättighet till bränwinsbränning, stall, wid de fläste omständigheter, ästadkomma de mäst stadeliga följder, för statshushållningen genom spamiemälens altför starka - Den -8 H7aji - ka M'd»agande, samt att den veras uo?"mmande lakka och ymn>ga tillgäng pä branwin lkali, uti ett tidehwa s, af ci,^ sä särdeles bestafferchcr som Vet närwarande, och dcr lattsinn ahe samt e:> w>>i , ännu föga städadt begrcp hos aUmänhenn om hwad ' will kaila frihet, ä'w n n i sällek atk w^.a , leda k'll ukswäfningar och grundlägga oordningar.
Under iakltagande af all den aktning, med hwilken man ar pligtig bedöma styrelsens kör katt, ningar, kan nian likwäl icke unvgä stör, stg den betraktelse, art de arunder som blrfmit lagde uti Kongl.
Kustgörelscn den I lik i8lo, foga instäm med förra kiders icke obilliga körstgtiahek akt hälla bränwinsbrännmgen inom det nödwändiga och nyttiga.
, En, redan förut börj'd, och <edan uti ett till, tagande förhållande fortsatt sm k hos en stor del af nationen för branni», har genom en lättad tillgäng bliswir befordrad dä denna hnshä Sanstalt ittan silk första enkelhet fäkt ikläda sig naknren ar en industris och fabriks, örelse, » i hwara upcrifwande till ali möjeliq hö>V, ja mänga fun-iil deras räkning, till befordrande af enDldle förvel-.r.
Det mä således icke sä>'amt förekomma, att Htvarje god medborgare ör inkagen af den listiga önskan, det, ekt nial marte blrfwa satt för denne kill km grund sä fkaveligs och kill sine följder sä 'örvar - iveliae indnstrie och lärer ingen finnas, som, icke Med underdånig tacksamhet erkäoner den nådiga omranka Konungen »visat, akt wilia förebygga de olyckor som star och inbyggare sig ädraga genom ert fortfarande bränwinets omättlkgg bade tistwerkande och förbrukande.
Man Den 28 H7aji. Zrs Man Hade uti ett sadant detta ärendes stick, med stal bordt wänka sig akr, alle i hwad belägenhet som hälst, stola hafwa gätt Konungens wälgörande afsigter kill mäcs, och befrämja deras fullbordande, och i denna öfwectygelsen har del warit owäntadt förnimma art, uti det Utlärande svin allmänna Beswärs och Occonomiä.Urstoktel asgifwik pä Konungens nädiga proposition. sädane fram. ställningar blifwlt gjorde, hwilka sy ias Utmärka , att man ansett en oinstränkt frihet uti bränwinstillwerkningen höra kill principen af en naturlig näringsfrihet, samt att de mitzbrnk hwilka man mäste medgifwa, icke stola inträffat, derest ej pä den tid dä, fri bränwinshränning bles tilläten, denne sä kallade industriegren warit den enda, som pä en gäng blcf fullkomligt fri, under der nästan alla andra källor för winst wörö för omtankan tillstängde.
Det är redan märkbart akt man pä sädant sätt. utlrnckeiigen stämylat den omstränkta bränwmSbränninqe» med egci.st .p of nyttig industrirörelse, men det är nästi» icke tänkbart att, man weiak urly ta den i bredd nied killorne till de företag, Hwaraf riker homtar stod kill wälmåga och förkofran.
Lnckstgtwis lärer dock der förord, som pä sädant färt blifwit lemnat den oi.stränkta boänwinStillwerku!»gen, icke bli wa af stor inflytelse, när Uistotlel bredewid delta forord ställt det, lika nyttiga som t sakens narur grundade willor, alt pä Konungen bör ankomma, sä reglera Möfningen af bränwinsbrälininge», som rikets omständigheter wid olika tillfällen medgikwa och fordra.
När denna grund är lagd, kan man med trygghet - Zi6
Den 28 Naji.
Hek förbigå hwad
Utskottet i öfrigt föreslagit, och qnse Utskottets befattning, med hela ärende! hafwa uphörk.
Denna mening torde wara sa mycket mera öswerensstämmande med ärendets natur, som hwad Utskottet framställt om afgistens erläggande för bränwinSbränningen, icke tillhört Beswärs- och Oeevnomiä-UtskottetS granskning och bedömande, utan af Riksens Ständers Bewillnings-Utskott efter Regerings Lagarnes föreskrift bör handteras och i sadan wäg komina, till Riksens Ständers flnteliga granskning; äfmensom alt hwad som innefattar tillsyn och conrroll öfwer efterlcfnaden af de föreskrifter som kunna gifwas för sättet och wilkoren tvid bränwinsbränningens utöfwande, icke äger annan egenskap än sädane policeförfattningar som Konungen ager uti hushällningsmäl widtaga, enär grunderne för den hnfwudsak hwarlitl deste författningar höra, blifwit pä sätt som wederbör, faststäldte.
Deremot synes den sista delen af Konungens nådiga proposition, att förordningen emot swalg och dryckenskap af den 17 April I7ZZ samt andre sedermera utkomne stadgande» och förbud, som dermed gemenskap hafwa, ma sammanfattas och lämpas till närwarande tid och omständigheter, egenkeligen höra till Riksens Ständers Lag-Utskott att deröfwer sina tankar, Riksens Ständer meddela, pä det Riksens Ständer mätte komma i tillfälle fullgöra, hwad Kongl. Maj.t i denna del äskat.
Ester denne utstakning, lärer till Allmänna Beswärs- och Oeconomiä-Utskotlets handläggning icke annat ätcrstä, än frägonie huruwida inskränkt eller De» 28 Maji. 317 eller oinskränkt pannerymd, ma anses för det nyttigaste eller tjenligaste sanik om bränwinsbränningen bör under hela loppet af ett är, oafbrulil fä utöfwas, eller om den endast under en kortare tid bör fä begagnas.
Beträffande det förra, har redan blifwit anfört, hwilka betänkligheter som emot en oinskränkt pannerymd sig framstält.
Deste betänkligheter hofwa icke blifwit undanrögde genom den af Utskottet föresiagne utwäg att, för en wist pannerymd utöfwer 90 kannor, bränwinstillwerkaren skulle wara pligtig hälla, ett wist spannemäls uplag tillhanda, att wid päkommande behof kunna anwändas.
Denna utwäg, om den än skulle kunna anseS »verkställbar, eller i afseende pa den härwid nödige eftersyn öfwer fullkomnandet, wisa nägot slags säkerhet, hwarom med stöl twiflas, upfylles likwäl icke hwad dermed äfyftas, att göra bränwinsbränningen mältlig och tillgängen pä bränwin mindre lätt.
Den hindrar icke en tillwerkare att utsträcka bränningen sä längt möjligt är och i samma mohn öpna ymnigare tillfallen för allmänheten att denna wara ätkomma.
Den skulle således icke wara af nägon nytta uti förenämnde afseende» och den i nödens och behofwelS stund päräknade tillgäng af spannemäl, skulle blifwa mindre säker i samma förhällande sow den allmänna spannemälsbristen, gjorde för den oinskränkte branwinsbrännaren sivärt, om icke omöjligt, att upsylla dest förbindelse.
Man har Medes sökt ett medel som motarbetar sig fjelsi.
Om den rättighet Utskottet welar tillegna en och hwa» m mot flystnämnde »vilkor nyttja stör, re ZlZ Den 2 3 Nan re panna än 90 kannor, stall sträcka fiq äfwen kill andre än jordägare pa landet, hwilket i betänkandet icke syi ee klart utredr, hälst nägor undantag icke finnes anmärkt; sä är man nödsakad bestrida en sädan tillåtelse, da erfarenheten redan wisa t de stadeliga lökjaer, som pkommit, enär icke werkeligt behof eller nyitia huehäiisanstalt, Utan endast spe> culation pa enstilt winning styrer företagen.
Icke eller kan man inse någor stal hwarföre stadsbo borde betala pani eafgiften med 50 procen lS förhöjning mot laudtmannen, enar den förstnämndes kostnader tvid tillwerkninaen alkid mäste blifwa större, än den scdnares.
Äfwensom der är afwtkande fran alla styrelsegrunder, att del stulle fä tillhöra pluraliteten af städernas inwänare bestämma de wilker, svin pröfwas nödige till förekommande a.f cldswädor wid stads bränneriers anläggande.
Den bränwmsbrännare kemnade rättighet, att försälja ett stop bränwin utan att sädant räknas till minutering, har medfört
Ven stadeliga werkön att krögare och bränwinsbrännare warit ett och samma, hwadan e» sä nedsatt försäljningsrätt, synes böra pa det sätt förändras, att en hushållare som äger rättighet tillwerka bränwin icke sär afyttra mindre än ett ankare hwarje gäng försäljning st-r.
Om jag ej befarade, att trötta Högloft.
Ridderstad och Adelns tålamod, kunde än flere anmärkningar emot UkstottetS forslags meningar framställas. men dä ladane icke lära komma att saknas, slutar jag med detze i den förhoppning, art ärendet ivar - Dm 28 K7ajl. warder till lätskoktek äkerförwist, för akt, sedan derifrån blifwit skildt hwad, som innebär »arn? af bcwilloin jsfräga, samt de förändringar uti 3>garne emv! svala och dryckenskap, som kunna finnas nödige och kill närwarande lider lämpelige för att med ^ full kraft werka till deras ändamål, af lltskonet ä nyo ara» skås r den öfweresstammelse med Konungens nädiga proposition, hwi.ken icke kan åsidosätta-?.
Herr De krete, Axel, upläste ett sä lydande : Wäidsam» Memorial!
A fragen em bräuwinob'änniiigen, den iaq nu anser b'ir>"§ b i:vit f>"wa!1dlad ifren frk husbe' hofsbrännlng bw rom a>>a i detta ämne ulkomn Kon. i.
Maji s > ädiga stadgar och tillåtelser ha> )lar, lill en s briks inrök ning som ingen författning ti atit, torde mig lemnäs tilt ständ yttra Mina tankar.
Da Sveriae i närwarande stund sedan Finland och Pmimrin ar frän ost ffilgt, icke lärer kunna prov- cera den qvankiret af spannemäl som till wart behof för bröd edan är onmgängeliqt, hälst om ett mindre faverabelt är fllmlle inträffa; tror jaa dek icke wara Nied en sann patriotism? instämmande, att laka tillmer ka brännan af hwilken som hälst med en pannerynid af eit snart lågt vi- ffränkt benämnande — att en emot ralia behof-''er drifwen brännewinsiillwerkninq den mä n edköra hwad inkomst till Kongl. Majit »ch K, onan s m hälst, medtSrer saknad pa brödsödan jäideles för den fattigare och arbetande cmtzen >om icke malkar »ii^ sig Z2V Den 28 Maji. lösa spannemal för dek till och med i denna stund öfwer all höfwa öfwerdrifna pris, är en sanning som aldrig lärer kunna bestridas.
Att öfwerflö dig tillgäng pä bränwin medförer ett sedeförderf och ett ondt som snart sagt icke star alt bota, misär ty wäre en bedröfwelig erfarenhet.
Uki en rid da bränwinskillgängarne warit sa öfwerflödige, och dä försäljningsställen eller sa kallade krogar warit inrättade tvid alla wägar, nästan uti hwarje hemman, och der flere hemman warit sammanlagDe, 4 till 5 sädane förföringsställen, hofwa följderne lblifw>t, att den upwäxande ungdomen redan wid 12 a r z ärs alder fält begärelse till bränwin, hwars vied de redan wid den alder» börjat fig öfwerlasta.
In större folksamling krögaren kunnat till sig locka, desto säkrare har han warit om sin winst, och det muntra barnet, den oerfarne ynglingen har sällan ansett för belänkeligt att inträda uti detze förförelsens boningar, der han sett före sig mannaålder» och grähärsmannen med sa säkra steg inga.
Såsom den der nägre och zo ärs tid beklädk domareembelet, och afvömt brott- och miflgärningSmäl större och mindre, kan jag med fullkomlig öfrvertygelse om sanning förklara at Z delar af deäkjärade gröfre och mindre brötlen haft fylleri till silk sörsta grundämne.
Merendels har jag fun nit, akt allmänna fredens förstörare a wägar och stigar, mördaren da han skall »verkställa sin rysliga gärning tillgripit der ruscstfwande för all med desto större djärfhet fullborda brottet Nu frägar jag: männe wäl någon ordning i samhället behöfwer elk kraftigare Ammande än dell»? omöjligen winnes rät - Den 28 Maj!» telse härutinnan genom en utsträckt bränwinsbränninge frihet och tillstånd alt fä brinna mev de uti nyst nplaste betänkandet förestagne pannerym» ver. —.
Det är ej emot bränwiners mattliga tillWerkiiinq och matteliga bruk jag ifrar; nej hwad wart cttmal giort sä tillsägande nödwändigt, bör ej för den wanwektiges /^ch iastfulles stkuld helt och hältit förbindas. Wara langa winirar, som ofta gör fodenUlganaarne ki!->ppe, fordrar understöd för kreamren as spaimemäl; och dä anie goda ändamål genom en och samma åtgärd kan minnas, nemligen husbehofmer af bränwin och utfodring af samma jpannemal för kreainren, sa wisar sig straxt, att husbeho sbränningen har sine fördelar, vem jag aldrig kan bestrida. —, M>a möter ofelbart HLrwid dek inkast: kan ett twäng i närlngarne wara gagneligt; ock bör icke en ock hwar aga rättighet att förädla och till sin högsta winst bringa den afkastning som dest innchafwande jord kan lemna?
lag medgumec detta sä wida icke al mänt mai derigenom fättes i fräga och mä hända äfmen störes.
De med de större bränneriertte föcsedde fabrikanter, innchafwa merendels de större srannemälegif-.vande egendomar; Veste förbränna icke allenaä a! den fr-nmemäl deste egendomar lemna utan handla destntoni ci, Mvcie,,. het aNna>! soannemäl som äiwen kill bränwin anwändes; Veste fabrikanter öswersirida således den rätt de tro sig äga att förädla den spaiinemäl de fjelfwa producera; de nöjaa ej med denna winst, Ve köpa undan för Ve törstige deras behof, pä det Lörsta Del No 21. ZL2 Den 28 H7aji. der deraS ofelbara winst kan blifma desto mera förmanande.
Spannemälsprisek upjagae häriacnom för den fattigare arbetaren, som osta med hustru och flere born mäste se brödammt frän sta ryckas och förås till bränwinsrannan; och under det deste köpare söka st» winst !om nu anses leflig, mäste den torstne bradjokaicn allmäna» till usclhr^ens och armodeis koja man anna! födoämne än suckar och tära,-.
Dä o!ika orter giswa ett ymnogare förråd af spannemäl än andra, mä äfwcn d ste orters inne»vanare wara niiätit, att i större qvantitet werkstäl!a bränningen kock ej af mera spanuemal än ihc ras egendomar producna.
I hwilket fall som hälst torde alidriq en större pannerymd an 90 kannor böra tillätas, hwarmed lakcrt all egen spannewäls pr-»duction kan afwerkas, och b änwinsbrän»
Ning as köpt spannemäl önskade jag matte utur förenämnde grunder aldeles förbjudas hälst nödig besparing för brödfödan inom lander r annat sall swärligen kan winnås.
Wld denna pannerymd önskade jag den owilkorliga skyldighet matte blilwa bunden: ait hwar och en fabrikant af b^änwin med 90 kannors panna matte halla spannemäl ellet markegängspris tillhanda för aila sine underhaf, wänden som dela äeo hos honom niantalSsk, isne, och dels mistas i dest område, hwaiigenom. jag förmodar brötbnsten hos den fattigare delen kunna i möjligaste mälio förrkvmmas.
Ett annat inkast emor denna af mig föreslag» ne instraukninq af bränwin möker Alwen min inbillning, »xmligcn den frägaii:
Armeen och Zlottor ns - Den 28 Maji - 32Z ne tarfwa snmgängeligen bränwin till sitt behof och hwar skall detta q antum erhäilas? jag swarar: förbjud atla krogar i staderue och a landet; lägg werkfam hond wid upsiglen af e!t siikt förbud; tillät ingen bränwins försäljning till andra, an deni, som äro hos en och hwar manralssirjlne, och bo »nom hwars och ens onwäde, kill kheras nödtorft; derigenom skall ofelbart en myckenhet brätt» Win blifwa öfrigt akt till Kongl. Mast och Kronan för Veste behof hcmbjudas.
Skulle som jag äfwcn förmodar detta behof icke fullt härigenom er» näs, mätte det blifwa Kongl. Mahr och Kronan förbehållit, akt genom entreprenad auction utbjuda till de minstbjudande rättighet, akt med en större pannerymd ätaga sig lefverencen af dec gvankum bränwin som Kronan kan anse sig behöfwa.