Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får derjemte äran uplysa, att, mig blifvit meddeladt, det de 3 öfriga Stånden redan afgjort utlåt. l\T:o 109; men fastän de bifallit det, kan deraf för ögonblicket icke upstå någon påföljd, emedan en aktningsvärd ledamot af Exp.Utsk. tagit för princip, alt, så vida icke upgift till Etsk. inkommit om besluten inom alla 4 Stånden, han begär bordläggning af Utsk:s förslag till skrifvelse.
Detta kan vara ganska ligtigt, men föranleder åtminstone uti förevaride fall ett upskof, som jag just söker undvika af skäl, Ståndet redan hört mig anföra.
Uppå härefter framstäld propos. beslöts, att StatsUtsk.-s mern.
N:o 109, skulle näst efter samma Utsk:s utlåt.
IS’:o 90, upföras å föredragmslistan för nästa plenum.
Fortsattes pröfningen af StatsUtsk:s d. 16 och 19 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 87, ang:de regleringen af utgifterne under lliksstatens
Sjette hufvudtitel.
2lista punkten ang:de Navigationsskolors inrättande i Carlskrona och Westervik.
Ilr Carleson, Edvard Henrik:
Det intresse R. o. Ad. redan visat för undervisninsanstalter af beskaffenhet, som den förevar:de, lemnar mig något hopp, att
Ståndet äfven behjertar det behof af en navigationsskola i Westervik, som denna stads representant inom BorgareSt.
Maechel i en af honom vid denne riksdag väckt motion framställt.
Erkännes vigten af sjöfarten för riket, mäste man äfven erkänna vigten af dessa undervisningsanstalter.
Dem vi redan ega, kunna, enl. min åsigt, icke tillfredsställa behofvet, och jag går så långt, att jag tror det vara ganska nyttigt, om en navigationsskola funnes i hvarje sjöfartsidkande sjöstad inom riket.
Derhän komma vi väl icke, ty Staten måste vidkännas den drygaste andelen i kostnadcrne för denna inrättning; dock torde man med skäl kunna fordra, alt en sådan skola inrättas i Westervik, hvilken är en bland de städer i riket, som idkar den största sjöfarten, men saknar en navigationsskola.
Behofvet af en sådan läroanstalt har Hr Maechel framställt i dess nyss af mig omnämnda reservation, den jag anhåller fä upläsa så lydande:
Den 26 April f. ra. ”På salt betänk, utvisar, har StatsUtsk:s majoritet afstyrkt bifall till den af mig nu uplästa motionen endast på det skäl, att i staden Calmar, som år belägen 17 eller 18 mil från Westervik, en sådan skola finnes, men minoriteten har deremot tillstyrkt bifall till samma motion på följande skäl: ”enär denna stad till näringsfång hufvudsakligen hade handel och sjöfart, och exporten derstädes varit i jemn progression, samt skeppsfarten så tillvuxit, att på 2:ne år lästetalet blifvit med en tredjedel tillökt, äfvensom de 50 fartyg, hvarmed sjöfarten från denna stad nu idkades, till större delen besökte transatlantiska hamnar.
Att sålunda denna stad, i förhållande till de städer, hvarest navigationsskolor redan funnos inrättade, vore i stort behof af en bildnings-anstallt för sjömän kunde icke bestridas; och fyllandet af detta behof vore så mycket svårare, som undervisning i sjömansyrket nu måste, med stora kostnader, sökas antingen i det 17 mil från Westervik belägna Calmar eller ock i Wisby, till hvilken sednare ort öfverfarten väl icke vore serdeles kostsam, men hvarest vistandet dock ofta medförde den olägenhet, att återvändandet till hemorten icke kunde ske så tidigt pä våren, som erfordrades för att erhålla plats på de för året på längre resor utgående fartyg”.
På grund af dessa skäl och vid betraktande deraf; alt undervisnings-anstalter för de näringarne äro gagneliga, endast i den mån de äro för allmänheten lätt tillgängliga: att en navigationsskola icke kan anses tillgänglig för andra, än dem, hvilka äro boende i den ort, hvarest skolan är belägen, samt dem, hvilka ega nog stora tillgångar, för alt kunna en längre tid uppehålla sig på eli betydligt afstånd från deras rätta hemvist: att Westervik, ehuru lill sin sjöfart den 4:de staden i ordningen, är så vanlottad, att obemedlade personer omöjligen kunna förskaffa sig de för den högre sjömanna-bildningen erforderliga kunskaper: att bristen på skeppare och dugligt sjöfolk redan är för Westervik ganska stor och blir måhända ännu större med hvarje år, och slutligen att beloppet af det anslag, som för inrättandet af den ifrägavar:de skolan i Westervik icke är så stort, att, äfven med tillägg af hvad R.
St. beviljat för dylika skolor inom hela riket eller 9,300 r:dr, det icke bör afskräcka R.
St. att bifalla, hvad motionären begärt: så anhåller jag om återremiss af betänk.
Palmstjerna, Carl Otto: Hvad Ilr Carleson nu anfört, har inom Utsk. varit föremål för en ganska långvarig öfverläggning, och äfven flera än de af denne talare upgifna skäl hafva äfven blifvit anförda, men Utsk. ansåg dem icke kunna föranleda tillstyrkande af R.
Sl:s bifall till motionen.
År 1840, då R.
St. beviljade anslag till navigationsskolor, var fråga å bane, att företrädesvis, framför Calmar, anlägga en sådan skola i Westervik, men staden ville då icke anskaffa lokal eller vidkännas de upoffringar, som erfordrades för en dylik undervisningsanstalt, hvaraf följden blef, att skolan förlädes i Calmar, hvilken stad var villig att nplåta lokal m. m. för skolan.
Det är ännu ovisst, huruvida staden Westervik är beredvillig att uplåta lokal och bestrida öfrige i och för I Den 20 A prål f. m. m för denna inrättning erforderlige kostnader.
På motionärens ord kan i detta fall afseende icke fästas och icke heller har han uttryckeligen tillkännagifva denna stadens beredvillighet; men deremot har han gjort anspråk på större anslag, än som blifvit beviljadt de öfrige navigationsskolorna i riket, med undantag af den i Stockholm.
Om nn äfven R.
St. skulle bevilja anslag för upgifna ändamålet, är, jag uprepar det ännu en gång, ovisst om staden vill vidkännas de med anläggandet af en sådan skola förenade kostnader.
Genom anläggandet af en navigationsskola i Westervik skulle Calmar län erhålla 2:ne sådana skolor, ett företräde framför andra län, som på intet sätt är motiveradt.
De Norrländske provinserne hafva vida större anspråk på erhållandet af flera navigationsskolor än de nu äga.
Skolan i Calmar kan icke flyttas till Westervik, sedan den förra staden gjort icke obetydliga uppoffringar för densammas erhållande, och hon är dessutom der behöflig.
Jag medgifver, att en dylik skola i Westervik kan vara gagnelig, men Wisby är på icke längre afstånd beläget derifrån, än att man kan på några timmar komma dit från Westervik.
Äfvenledes är det rigtigt, att icke endast stadens innevånare utan ortens innebyggare kunna, i händelse de önska begagna en navigationsskola, besöka den i Calmar.
Jag kommer således till den conclusion, att, ehuru Statsmedel icke fattas, jag anser anslag icke böra beviljas, enär alla uplysningar saknas om stadens beredvillighet alt fullgöra de vilkor, som i fråga om inrättandet af navigationsskolor i rikets öfriga städer, blifvit föreskrifne, och jag anhåller alltså om bifall till Utsk:s försl ag.
Hr Bildt, Didrik Gillis: Sedan Frih.
Palmstjerna så fullständigt besvarat
Hr Carlesons anmärkn., har jag intet alt tillägga, utan förenar mig med bemälde Frih. Frih. Cederström Rud.:
Fullkomligt erkännande vigten och nyttan för staden Westervik, att erhålla den undervisningsanstalt, om anslag hvartill här nu är fråga, anhåller jag likväl, alt R. o. Ad. ville bifalla Utsk:s förslag i denna punkt, ty jag inser icke, att något kan vinnas med en återremiss, enär af Ulsk:s ledamöter endast 5 varit af skiljaktig tanke, och af desse 5 ledamöter har Hr Wiera föreslagit ett anslag af 700 r:dr; men, såvida jag hört rätt, ansåg Hr Carleson 1,000 r:dr erforderlige i och för anläggningen af en navigationsskola i Westervik.
Hvad Hrr Lindströms, Norins och Wedbergs reservationer beträffar, anser jag mig böra i förbigående endast något fästa mig vid ett af deni upgifvit- förhållande, nemi. att sjöfarten emellan Westervik och Wisby skulle under våren vara försvårad, så att man till Westervik icke skulle kunna på länge erhålla lägenhet.
Denna upgift lemnar jag i sitt värde, men förmodar lägenheter ej skola saknas, emedan det är en känd sak, att seglationen i detta farvatten börjas tidigare på året än annorstädes.
Då man dessutom bör vara sparsam på återremisser, ser jag häruti ett ytterligare skäl för anhållan om bifall till Utsk:s förslag. 6 H. 9 130 Den 26 April f. m.
Af de talare, hvilka yttrat sig emot bifall till anslaget för anläggningen af en navigationsskola i Westervik, har ingen ifrågasatt nyttan och behofvet för staden af en sådan skola.
Det enda skäl, jag hört upgifvas, har varit, att ännu är outredt, huruvida staden är villig att åtaga sig kostnaderne i och för en sådan skola.
Medgifver man behofvet af skolan, tror jag det vara lämpligt, att R.
St., med fastställande måhända af vissa vilkor, likväl beviljade det erforderliga anslaget.
Nästa riksmöte inträffar först 3 år härefter, och då man ser, i hvilken skala sjöfarten i denna stad tilltagit, när man i betraktande tager, att Westervik, som år 1847 hade 37 fartyg, 3 år derefter förökat detta fartygens antal med 13, så måste man medgifva, att under 3 år ganska mycket kan uträttas för sjöfarten.
Vid sådant förhållande tror jag det vara serdeles giltiga skäl för anslagets beviljande, och jag anhåller således om återremiss af denna punkt i Utsk:s betänk.
II. Ex. Hr Frih. o.
Landtm yttrade det han ansåg sig böra framställa serskilda proposu- på de i denna punkt förekommande 2:ne morna-, samt hemställde derjemte om R. o. Ad. bifölle 1:sta morn., ang:de en navigationsskolas inrättande i Carlskrona.
Ex. hemstälde om R. o. Ad. bifölle 2:dra mom. af förevar, punkt, angale en navigationsskolas inrättande i Westervik, ropades starka ja, blandade med några nej; hvarefter H. Ex. förklarade det han funnit ja öfvervägande.
22:dra punkten, ang:de fortfarande anslag för skeppsby g ger i-institutet i Carlskrona; och 23:dje punkten, ang:de nedsättning i anslagen till dets handels- och. sjöfarts samt dels bergsbrukets befrämjande i allmänhet. R. o.
Ad. biföll hvad Etsk. i dessa punkter tillstyrkt och yttrat. 24 punkten, ang:de de i förslagsanslaget för jordförluster genom kanal- och väganläggningar ingående indelta räntors utbytande emot kontanta anslag.
Ståndet torde erinra sig, att StatsUtslcs betänk, angale Konungens propos. i fråga om serskilda till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot Statsanslag, blifvit i flerfaldiga punkter återremitteradt.
Det lärer således vara nödigt, att Ståndet bifaller denna punkt med förbigående af Utsk:s skäl.
Uppå härefter framställd propos. bifölls Utsk:s uti ifrågavar. punkt gjorda hemställan, med förbigående af det anförde motivet, att någon framställning om de deri omförmälde indelningarne icke förekommit i K.
M:s till nu församlade Ständer aflåtna nåd. propos.
, ang:de serskildta till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande emot statsanslag.
Den 26 April f. m. 131 25:te punkten, ang:d.e ifrugastäld öfvcrflyttning af åtskilliga anslag från extra till ordinarie stat.
Bifölls. 26:te punkten, ang:de skrifmaterialier och expenser samt ved och. tjus.
27:de punkten, ang:de öfrige under 6:te hufvudtiteln uplagjie utgiftssummor; och 28:de punkten, innefattande hemställan, att It.
St:s godkännande af denna hufvudtitel med bifogad tabell ej må lägga hinder i vägen för verkställandet af de beslut, R.
St. kunna fatta i fråga om allmän förenkling eller indragning till Statsverket af indeldta räntorne och tionden. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i dessa punkter yttrat och hemställt.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande SlatsUtskrs d. 16 och 19 dennes på bordet lagda utlät.
N:o 88, ang:de reglering af utgifterne under RiksStatens Sjunde hufvudtitel. l:sta punkten, ang:de Kammar-coll:m och Kammar-rutten, Bifölls. 2:clra punkten, ang:de Stats-kontoret.
Under loppet af en längre tid hafva nya regleringar af embetsverken varit föremål för serskilda framställningar och önskningar å representationens sida, och då K.
M. numera, i den man omständigheterne det medgifvit, vidtagit åtskilliga dylika regleringar, har det således varit för att i detta hänseende gå R.
St:s berörde framställningar och önskningar till mötes.
Riktigheten af de dervid följde hufvudgrunder, eller alt hvarje embets- eller tjensteman borde uteslutande egna sig åt en tjenst och således fjenstemännens antal i möjligaste måtto inskränkas, emot det att hvar och en vid tjensten erhölle en för hans lefnadsbehof nödig inkomst, lärer väl icke skäligen kunna bestridas, och då för ingen af dessa regleringar fordrats ökade anslag, utan tvärtom alla medfört större eller mindre besparingar uti hittills erforderliga utgifter, hade man derföre bort kunna hoppas, att de af K.
M. företagna reorganisationer af embetsverken, för hvilkas sluteliga verkställande, R.
St:s medverkan blifvit begärd, skulle å R.
St:s sida, röna en annan behandling, än nu egt rum.
Hvad serskildt angår Stats-kont., så tror jag, att de omständigheter, StatsUlsk. anfört emot en definitiv fastställelse af detta verks reorganisation icke äro af den beskaffenhet att de bordt utgöra hinder för bifall till K. M:s propos., som endast afser, att hvad af de under olika rubriker hittills utgångna medel fortfarande för aflöningen skulle erfordras, måtte under en titel å Staten sammanföras.
Då 9* 132 Den 26 April f. m. emedlertid, föga utsigt finnes att häruti vinna någon förändring, och vid ett föreg:de tillfälle, då enahanda åtgärder för organisation af ett annat embetsverk blifvit af StatsTJtsk. tillstyrkt, vederbör.
Depart:ts-chef, hvarunder detta embetsverk lyder, äfvensom verkets chef, ansett sig kunna åtnöjas med de åtgärder Utsk. vidtagit, samt Utsk. uti förevar, betänk, yttrat den åsigt, att ”CJlsk. likväl inser nödvändigheten deraf, alt de medel, som erfordras för ärendernes oafbrutna gång, måste finnas till K. M:s nåd. disposition, och att ej någon inskränkning uti hvad K.
M. härtill funnit nödigt, f. n. bör äga rum, såvida sådant kan ske inom för ändamålet hittills afsedda tillgångar;” så har jag icke ansett mig höra i hufvudsaken göra någon erinran.
Men Utsk. har vid sina beräkningar icke lägligt tillämpadt berörde åsigler.
Med de af Utsk. omnämnde, ”för ändamålet hittills afsedda tilfgångar” kan väl icke förstås andra, ån dem, R.
St. på Stat anvisat, och som f. n. under serskilda rubriker utgå.
Desse tillgångar utgöras enl. Ulsk:s utlåt., af Statsanslaget 32,198 r:dr, ljuspenningar och remisslage 4,887 r:dr, Charta-sigillata verkets aflönnigsanslag på Stat 3,516 r:dr, och provision 473 r:dr, samt de till Magazins-kont.-ts tjenstemän på allmänna indragninsstaten upförde 6,442 r:dr, eller tillsammans 47,516 r:dr.
Och då, enl. K.
M-s förslag endast erfordras 46,170 r:dr 32 sk. b:co, upslår sålunda en behållning af 1,345 r:dr 16 sk., hvilken skulle
Statsverket framdeles besparas och kunna bereda nedsättning uti det lill allmänna Magazins-kont. upförda anslag.
Emedlertid har denna besparing blifvit beräknad till 3,920 r:dr 32 sk., lill hvilket resultat Utsk. kommit på det sätt, att Utsk. bland de tillgångar, som för ändamålet äro disponible, beräknat, dels åtskilliga anvisningar, dem K.
M. på sätt betänk, uplyser, tinder den förflutne tiden tillfälligtvis meddelat, för besörjande af göromålen i Riksg:s-kont. och till arfvoden åt e. o. tjenstemän, dels ock af expensmedlen utgången betalning för besörjd skrifning af Stater, enl. medelberäkning för 5 år utgörande 226 r:dr samt ett arfvode af 433 r:dr 16 sk. som af Lappmarks Ecklesiastikverksmedel utgår till Prot.-sekret.
Roman, men vid hans afgång kommer att Staten besparas.
Desse medel äro likväl icke af beskaffenhet, att de kunna betraktas såsom tillgång för framtida aflöningsanvisningar, och StatsUtsk. hade således icke bordt taga dem i beräkning för detta ändamål.
Jag anhåller derföre om återremiss af betänk, med yrkande, att Utsk. måtte förändra sin hemställan sålunda, att i st. f. 3,920 r:dr 32 sk., hvilka ansetts kunna besparas af allmänna magazins-kont:s anslag, denna besparing bör uptagas till hvad den rätteligen bör utgör nemi. 1,345 r:dr 16 sk. och K. M. bemyndigas, att af magazins-kont.-s anslag, sedan denna besparing för verkets tjenstemäns aflöning och besörjandet af göromålens jemna gång afgått, använda återstoden med 5,096 r:dr 32 sk.
Om StatsUtsk. antagit den mening, Hr Sandströmer här uttryckt, hade i och med detsamma den af K.
M. ad interim antagna lönereglering för Stats-kont. godkändts, ty då skulle alla de Rimmer, som i Staten uptagas, äfven Den 26 April f. m. 133 fyllas genom ordinarie Statsanslag, Så har likväl icke varit Utsk:s afsigt, och derföre har Utsk:s förslag icke eller kunnat blifva i öfverensstämmelse med Hr Sandströmer mening; ulan Utsk. har endast afsett, att R.
St. icke borde förminska de medel, K.
M. ansett behöflige för ärendernes gång inom Slatskont., hvarföre Utsk. ej heller föreslagit hela det Statsanslag, som kunde erfordras för lönernes bestämmande till de belopp, K. M. i den provisionella Staten ansett nödigt.
M. interims fastställde löne-staten, kan icke f. n. med de disponibla tillgångarne utgå lill dess fulla belopp.
Hiirförut an ansåg StatsUtsk., att, i följd af den äfven vid denna riksdag anliängiggjorda ränteförenklingsfrågan, tjensterne inom
Verket skulle kunna komma att förändras eller åtminstone göromålen derinom fördelas annorlunda, än K.
M. ifrån början afsett, enär organisationen blifvit upgjord förr, än K. M. afgaf nåd. propos. lill R.
St. ifråga om räntornas förenkling.
Vid eli föreg:de tillfälle för omkring 20 år sedan har detta embetsverk undergått en reorganisation, då antalet af tjenstemän betydligt minskades, och beloppet af deras löner ökades, och man insåg då, att den dervid bestämde tjenstemannapersonal var tillräcklig.
Men det dröjde icke längre än ett år eller två, innan man insåg behofvet af en serskild afdelning eller ett departement för magasins-ärenden, hvilket allt sedermera bibehållits med en årlig kostnad af mera än 6,000 r:dr; hvilket bevisar, attén organisation, som icke är upgjord i full öfverensstämmelse med hvad, som företinnes och möjligen kan förutses upkomma, måste ånyo omgöras.
Delta har varit hufvndsakligä orsaken hvarföre Utsk. afstyrkt R.
St. att antaga K.
M:s propos. i fråga om Statskont:s löne-reglering, uti hvilken Utsk. dessutom ansåg flere löner uplagna till icke fullkomligt riktiga belopp.
Utsk:s nuvar. förslag anser jag så fördelaktigt för Slatskont. det gerna nu kan blifva, och derföre anhåller jag om bifall lill detsamma.
O Ilr Sandströmer:
Atskillige af den siste talarens anmärkmr afse blott frågan derom, huruvida Statskonhs aflöning under närvar, förhållanden bör på Stat definitivt upföras.
Sådant har jag icke yrkat, utan tvertom uttryckligen förklarat, att, ehuru jag ansåg alt det varit lämpligt, jag icke ville ifrågasätta ändring lili Utsk:s derom afgifne yttrande.
På sätt jag redan nämnt, har Utsk. förklarat dess mening vara, alt hvad, som erfordrades för ärendernes oafbrutna gång inom Verket, skulle finnas till K.
M:s disposition och någon inskränkning deri, såvida sådant kan ske inom för ändamålet afsedde tillgångar, f. n. icke ega rum.
Härigenom är det ju tydligt, att Utsk., utan att godkänna löneregleringen i öfrigt, åsyftat, alt K.
M. skulle sältas i tillfälle, att för det närvar, disponera ett sä stort belopp, som för ändamålet ansetts erforderligt, men R.
St. likväl hafva deras pröfningsrätt för framtiden öppen.
Utsk. har äfven såsom vilkor för denna disposition framställt att den bör inskränkas inom de för embelsverket afsedda tillgångar.
Härvid får jag ånyo erinra, alt till aflöning för personalen inom Stalskont. finnas väl icke andra tillgångar afsedda, än som för detta ändamål blifvit under serskilda rubriker å Stat upförde, och jag har icke yrkat, att för detta hehof m
Den 26 April f. m. något mera skall npföras pä Stat, än derå redan finnes nptaget.
Min afsigt bar endast varit, att K.
M. måtte af de för behofvet bittills afsedde tillgångarne verkligen få disponera så mycket, som är af nöden, nemi. 46,070 r:dr, hvarigenom ändock å de redan anvisade tillgångarne upkommer en besparing af 1,345 r:dr.
För min del måste jag in stämma i Hr Sandströmers yttrande.
M. afgaf nådig propos. till R. St., har K. M. å ena sidan i debet upfört alla de utgifter, hvilka i följd af den föreslagna nya Slaten för Stalskonl. kunde erfordras, hvaremot K. M. å den andra i kredit uptagit alla tillgångarne, hvarmed göromålen inom Verket hittills blifvit bestridde och häraf visar sig verkligen, att derest den nya organisationen blifvit af R.
St. antageD, skulle en besparing af 3,920 r:dr 32 sk. hafva upkommit.
Hade nu R.
St. pä stat npfört det af K.
M. äskade anslag för Statskont. så hade derigenom de summor, hvilka K.
M. för ärendernas oafbrutna gäng nödgats anvisa på besparingarne, blifvit utbytte emot ordinarie Statsmedel, och sålunda kunnat återgå till sin ursprungliga bestämmelse af för K.
M. lill oförutsedda behof tillgängliga medel, men nu har Utsk. och såsom mig synes ganska välbetänkt, på grund af de utaf Frih.
Palmstjerna anförde skäl, afstyrkt R.
St., att definitivt bestämma Statskont:s Stat, men Utsk. har derjemte föreslagit alt af de på allmänna indragningsstaten för tjenstemän vid Magasinskon!, upförde 6,442 r:dr skulle 3,920: 32 (motsvarande den genom organitionen blifvande vinsten) besparas Statsverket innan K. M. för Statskontis räkning kom i åtnjutande af en enda skilling utaf denna summa.
Derigenom upstår det förhållande, Hr Sandströmer omnämnt nemi. att, under det interims-staten fortgår, skulle, på det att ärenderne efter den hitintills följde planen må kunna oafbrutet bestridas, K.
M. af 7:de hufvudtitelns besparingar disponera: för Riksbokslnts-kont.
1,200 r:dr; till gratifikationer åt extra-ordinarie tjenstemän, 716 r:dr; till s. k.
Statsskrifningsarfvoden 226 r:dr.
Samma förhållande skulle äfven inträffa med de 433 r:dr 16 sk., som af Prot.-sekret, Roman upbäras, dock icke så länge han fortfar att tjena, utan först efter hans afgång, Sammanlagda beloppet af dessa summor 2,575 r:dr 16 sk. bör således afdragas ifrån det af StatsUtsk. upgifna belopp 3,920: 32 och hvad, som då återstår är just den af Ilr Sandströmer upgifna summa 1,345 r:dr 16 sk., som till en början kan åt Statsverket besparas.
Jag tror derföre lika med den siste värde talaren, att det är nödigt att återremittera detta betänk.
Bifalles det i dess närvar, skick, så komma visserligen Slatskont:s göromål alt bestridas på samma sätt, som hitintills, men K.
M. nödgas då, att för delta ändamål af besparingarna använda en summa af 2,575 r:dr 16 sk, Jag anhåller derföre om återremiss.
Följden af R.
St:s bifall till Utsk:s förslag i denna punkt skulle verkligen blifva den Hr v. Troil omförmält, och Utsk. har äfven förut insett och afsett den.
Ulsk:s me - Den 26 April f. m. 185 ning har icke varit, att K.
M. skulle af de hitintills för Stats-kont. anvisade eller anvisande besparingsmedel ytterligare bespara summor för att använda till andra ändamål och derigenom större behof af andra medel för Stats-kont:s aflöningsstat upkomma.
StatsUtsk:s afsigt är fullkomligt uttalad uti dess framlagda förslag.
Hysa R.
St. en annan åsigt och vilja annorledes besluta, äro R.
St. dertill oförhindrade, men Utsk. har icke begått något misstag i sitt förslag, utan, såsom jag redan nämnt, insett de följder Hr v. Troil omförmält.
Det har icke heller varit meningen med orden: ”såvida sådant (d. v. s. medlen, som användts för ärendernas oafbrutna gång) kan ske inom hittills för ändamålet afsedde tillgångar.
Utsk. har härmed icke afsett de i Stat upförde medel utan endast de, som omförmälas i den nästföljande punkten, hvari uptagas de summor, som utgöras af bespa ringarna på hufvudtiteln och expensmedel, m. m. hvilka varit hitintills af K. M. använde.
Skulle R. o. Ad. hysa en annan åsigt, bör betänk, i denna punkt återremitteras, men i annat fall bör den bifallas, och hvarom jag anhåller.
Hrr Sandströmer och v. Troil hafva redan yttrat allt, hvad som behöfver sägas, rör:de det faktiska af denna fråga, och genom denna utredning är tydligen ådalagdt, alt Utsk:s förslag leder derhän: att K.
M. skulle blifva tvungen, att till Stats-kont:s aflöning använda åtskilliga poster, hvilka åtminstone efter mitt omdöme icke böra för detta ändamål beräknas såsom inkomst.
Dessa poster hafva flera gånger blifvit upräknade och återfinnas under mom. litt. g, h, i och k, uti Utsk:s betänk, pag. 7.