Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Landt-Marskalken förestälde, att tillfället worc glädjefullt, och att han worc öfwertygad, det Ridderskapct vch Adeln deri deltoge med samma känflor som den öfrige delen af Nationen, men att, dä anmärkningar blifwit gjorde, att den tidning Ständernc blifwit meddelad saknade ännu nögot af officiel form, dä deri omtalades ett klenum Iflanorum, hwarigenom Ständernc skulle erhälla närmare underrättelser om fredens beskaffenhet; och man nu ej kände huruwida Konungen en Deputation wille emottaga, torde Ridderskapet och Adela, innan ett beslut toges, finna för godt att taga detta inbjudande i ett närmare besinnande.
Grefwe körner, Larl 6abriej, understödde denna Herr Landt - Marskalkens föreställning af det skjäl, att underrättelsen ännu icke annorlunda, än genom en handbillet ifrän Stats-Ministern wore Ridderffapet och Adeln meddelad. 760 Den ss September.
Herr Landt-Marskalken frägade' om icke sädan wore Ridberskaprts och AdelnS tanka, hwartil swaradeS Ja.
Den genom Oeputationen ifrän Borgare-Ständek upskjntna, genom Stats-Utskottet- PrötocollS»pt« trag wäckta Hägan, rörande en underdånig anmälan hos Kongl. Majrt om nödwändigbeten af RlksdagenS förkängande öfwer de z Mänader Ncgerings-Formen förrfknikwer, hwilka den ii Octobrr tilänbalbpa, uptogS nu ä nyo, i anledning htvaraf Herr Landt-Marskalken proponrrade att Rtdderskapet och Adeln jemte de öfrige Stänken ho» Kongl. Mcht skulle anhälla» bet Riksdagen mätte ökwer den i Regerings, Formen föreskrifna tiden af tre mänadcr, med högst en mänad förlängas.
Denna proposition brswaradrS med Ja; men Friherre bjerta, ^xai, yttrade sig, att dä denna Riksdag i sä mänga afseenden icke likna, de wära wanliga Riksdagar, och dä sä ganska
Mänga ärender och af sä wigtig och skiljaktig beskaffenhet ännu äterstode, ingen witz termin för den samma mätte bestämmas.
Herr Grefwe» och Lan dt-Marsk a t ken rrindrade, akt Regering-.
Formen icke kemnade Riksén- Ständer rättighet att begära mer, än en mänad.
Herr d^oräonstolps, ^näsrs, yk-rade att ehuru bet ej wore hans mening att uppehäl - Den 22 September. Z 761 ka eller hindra nägot beslut, wille han likwäl päminna som han förmente, ett beslut blifwit tagit, det alla frägor af wigt borde, innan be afgjordes, hwitå pS bordet.
Han hemstälde derföre, om icke detta, ätminstone till nästa klenum, kunde bewiljas, hälst som Friherre bhertL anmärkt sä mänga mäl wid benna Riksdag kommit under Riksens Ständers öfwerläggning: LnskandeS att Riksens Ständer aldrig mer behöfbe en widt utsträckt förlängning, trodde han likwäk att denna gängen den samma ända till twänne mänaber torde behöfwar.
Herr Liiverstolpe, kristne: E>fvertygad att Ridderskapet och Adeln nogsamt finner, det StatS, Utskottet i sttt hemställande om Riksdagens förlängande, pä sätt Regerings-FormenS ivy § förrskrifwer, r) annat gjort, än hwad betz pligt fordrat i en ställning att Staten hittils omöjligen kunnat reglera-, förmodar jag, att Betänkandets hwila pä bordet mätte sä mpcket mer af stg sjelf förfalla, som dä flutet e) kunde blifwa annat än bifall, tiden dertill mera borde iakttaga-, än förlora-.
Under be dagar, som ännu äterstobo till den 11 Oktober skulle saken icke allenast först afgbras hos samtelige de Respective Ständen, utan ock dera- beslut öfwerlcmnas till Expeditions - Utskottet: det äter, författa den till Hans Majrt afgifwande underbäniga skrifwelsen: den i Ständen justera-; och dä anständigheten förmodeligen fordrade att ej afgifwa ben för sent eller pä ststa stunden, sä wore för ändamälet Ingen tid att försumma.
Herr "kfinm, kefir, upkäste 109 §'i Re^ gerings-Formen, och prkade att i följe deraf Ständerna mätte begära högst en mänads förlängning af Riksdagen.
Fri - 762 Den 22 September.
Friherre ? ! e m i n (Naes, fann för sin del denna sak gansta enkel.
Rcgerings-Formcn som en wärd Ledamot upläst, säger, att Riksens Ständer kunna begära, att Riksdagen en mänad förlänges.
Stats»Utstottct hade ej föreslagit nägon witz tid, men Riksens Ständer hade sig förestrifwit hwad de kunde begära.
Friherre twiflade derföre ej, att Riddcrstapct och Adeln lätt biföllc en proposition om en sädan förlängning.
Anmäldes och infördes en Deputation ifrän bet Hcdcrwärda Bonde-Ständet, anförd af Riksdagsmannen ifrän Upland ^nster8 ^rw5l'on bs/okert, som förmälte, akt Bonde-Ständet med den listigaste känsla af glädje cmottagit nyheten om fred, samt instämt i Wäl, tost.
Borgare-Ständets proposition, att genom en stor Deputation inför Kongl. Majit deröfwer betyga sin tilfridsställclse och tacksamhet.
Oeputakionen afträdde efter wanlightten utbeledsagad.
Herr Grefwe» och Lanbt-Marsk alten tilkännagaf, att han pä nägra ögnablick ärnabe sig aflägsna, för att hoS Kongl.
Majit inhämta en nogare underrättelse om freden, samt om Konungens wilja i afseende pä den föreslagne Dcputationen; hwarefter Ridderstapet och Adeln sedan lättare knnde taga sitt beslut i detta afseende.
Herr Landt-Marstalken anmodade Hans Cxccllence Herr Grefwe Lraks, att emedlertid emottaga klubban.
Widare framstälde Herr Den 22 September. 76z Herr Landt,Marskalken, i anledning deraf, att ätskillige hörts dcrpä yrka den proposition, att frägan om Riksdagens förlängande ej mätte hivila, utan Ridderskåpet och Adeln förena sig i den begäran, att dea mätte förlängas till en manad efter d. ii October.
Bifölls; och Herr kftorstenstolpe, kristers, afstod ifrän sin begäran, att frägan mätte hwila pä bordet, emedan han i delta afseende hörde Ridderskapets och Adelns önskan wara bestämd.
Härefter bortgeck Herr Grefwcn och LandtMarskalken, och Hans Exccllence Grefwe krake rmotkog klubban.
^ , Uplästes följande:
Utdrag af Protokollet, hället hos Riksens Högloft.
Ständers Banco-Utskott ben is September 1809.
S. D. Under den, öfwer Banco-Werkcts administration, fbrchafde granskning, har hos Högloft. Banco-Uiskottct förekommit, att, enär pä nästledit är, » anledning af Rikets dä warande äfwentyrliga ställning samt deraf förorsakad allmän farhäga, sä betydande summor, af privates, uti Götheborgs- Malmö samt Äbo Discont-Contoir, för z procent insatte me, del, pä m gäng blifwit äterfordrade, att deras utbetalning - 764 Den 22 September. tarning omöjligen utan särskilt temporairt Lätt,biträde ifrän RikS-Discont-Werkct kunde bestrida-: hade Herrar Banco-Fullmägkigc, med afsccnde ä de äfwentprliga följ, der och iverkningar, som, ej mindre fbr berbrde Discont» Inrättningars beständ» än för allmänna Penninge«rö, kelsen, för Rik- Viscont-WerkctS widsträckta utläningar famt för Banqucns ReaUsativn, af ofwannämnde utbe, talningarj uphörandr befarades, deruti ingätt, att meranämnde z:ne Discont - Inrättningar skulle af Riks, Discont.Werket fä understödja- med temporaire
Län, till sä stort belopp, som för utelöpande upsagde Reverser-oafbrutna infriande, nbdwändigt erfordrade-.
Af de i sä mätto utgängne extra biträdes-Län, häftar Äbo Viscont-Contoir för närmare 200,000 R:d. för hwilka Fonden till återbetalning ligger uti Conto,, ret- utglfne, och än obetalte Län, emot Reverser, som ännu äro i Banque» förwarade.
Banco»Utskottet har wäl rj kunnat undgä, att inse ben swära känning, som, bäde för allmänna credite», och jrmwäk fbr BanquenS operationer, tvär att befara, i händelse Discont.ContoirenS, till stor mängd, och betydande sammanlagd summa utelöpande Reverser, kommit att pä en gäng sakna inlösen, och derigenom förlora en fdrut allmänt accrediterab gängbarhet; men dä Herrar Banco-Fullmägtige- omfdrmäl, te ätgärd, icke grundade- pä utfärdade Författningar, eller serskildt meddelte föreskrifter, har sädant ej bordt undfalla Högloft. Banco-Utskottet- anmärkning. Widare, och sedan en allmän Fattigwärbs.Jnrättning för Hufwudstadea, ansett- oumgängelig, samt ivar faststäld; och Fonden för desi underhällande, jemväl igenom friwillige sammanstött bordt samla-, haf ros - Den 22 September. 763 wa Hrrrar Banco - Fullmägtige, uppä skedd fbrcställ» ning, bifallit, att till förrbcrbrde wälgörim^e anstalt, skulle af Banqucns andel i Olscont-RevenLen, fä aflrmnas Sex Hundrade Sextio Sex R:dr 52 K.
Spcc. En sädan, utan grund i Författningar, skedd disposition af Banqucns medel, hwartill dctz blifwan» be Rcvcnäe af vistont-rdrelscn ofelbart jämwäl hdrde, har Hbglofl.
Banco - Utskottet ansett sig likaledes ej böra utan anmärkning fbrbigä.
Och ffulle fbrrbcrdrde bägge händelser, genom Utdrag af Protocollet till de Respektive StändenS kännedom samt gunstbenägna bcbbmmande, wLrdsammeli, gen bfwerlemnas r med hemställan, det mätte ben , för en mängd uslingars räddning, till Allmänna Fattig» wärdén skedde Zrstisicatioa fä afskrifwaS.
Är och dag, fom förr skrifwit stär.
Efter befallnkng ^l. bfelltn^ius, BegärdcS pä bordek.
Utdrag af Protocollet, hältet hoS Riksens Hbglofl.
Ständers Banco - Ut» skott ben 22 Augusti lZoy. S. D.
Hbglofl.
Ridderskapet och Adeln har under den 12 nästl.
Junit till Banco - Utskottet beha-ak remittera Herr Landshöfdingen och Riddaren Friherre - 766
Den 22 September. herre Lric ^almasson Loijes, till Prokocollet afgifne anförande, om nödwändighctcir af Lan för lindrig Ränta till Landtbrukels, samt alla öfrige Näringars, upprätthällande och förkofran; till winrnnde hwaraf, Räntans nedsättning pä Riks-Djsconl-Wcrkcls utläningar, ifrän Sex till Fyra Procent, anses lika billig, som för ändamälet tjenande.
Landtbrukets och Näringarncs fbrestäende behof af pcnningc-understöd, were wipcrligen anledning att befara; äfwensom deras upprätthälli ndc och förkofran, icke gerna kan bära Sex Procents Ränta för ett sä, dant understöd: med afseende emell.rlid ä de af Rik, fenö StändcrS Banque, före detta, till Pcnningewerkets reglering skedde betydliga uppoffringar, till hwil, kas godtgörande Discoitt-Rcvcnäln, efter den i Reglementet stadgade Räntcberäkning, blef wid lZoo ärs Riksdag Banquen försäkrad: och widare ä de ifrän detta Riksens StändcrS Werk, till Rikets räddning nu redan meddcldte, och än fortfarande ansenliga fbiskot, ler; fant Högloft.
Banco-Utskollct mpckct ogärna, att för bet närwarande nägon förminskning ä samma pä, räknade Revenöe icke kunde äga rum. Hwarbfwer Uldrag af Prototollet till de Respcctive Ständen expr, dieras skulle.
Nr och dag, som förr skrifwit stär.
Efter befallning Kl. kkellingius.
Herr Lron8testt, k^sn8 ^xel, hade inlemnat ett Memorial, hwilket upplästes, fä lydande s Word - Den 22 September, 767 Wördsamt Memorial!
Dä Statens tillgångar icke medgifva, akt för» bättra den wärfwade Soldatens Löningswilkor, tyckes billigheten fordra, att denna nödwändiga ClaH af Medborgare mä kunna genom Författningar winna den rättighet, att med sitt arbete förskaffa sig tarflig utkomst för sig, hustru och barn.
Författningarne förbjuda icke en Soldat atk gifta sig, och som gift äger han än större rätt till Statens omwärdnad, säsom pä dubbelt sätt uppfyllande sine pligtcr: Fbrswarare af Staten och Med, borgare.
Denna Clafl af Medborgare är den mäst wanlottade; nödsakad att med arbete förskaffa sig uppehälle , mäste han, för att ernä behofwcr för hustru och barn, beständigt finnas wid Hamnar och Torg, hwarcst större delen af äret icke kan wara serdeles för, tjenst att wänta; hans wlstclsc-ortcr blifwer sälcdeS pä krogar för att wara till hands; sölgden deraf, att pä detza ställen förtära sin ernädde förtjenst, för atk dymedelst bereda sig en annan gäng rättighet, att un, der afwaktnn af arbete där fä wistas; kroglefnadcn försämrar sederna; öfwerflödig förtäring af Bräowin skadar hälsan, och denna nödwändigc och nyttigt Medlem hastigt fbrwandlad till en Staten till last förstörd usling, hustru och barn kemnade utan understöd, hwilka, nödsakade söka utwägar till sin bergning, blifwa antingen brottslingar eller tiggare.
I förra tider ansäg Regeringen angclägit, att wärba sig om denna ClaH af Medborgare derigenom, att 768 Den 22 September. att be tilläto- fbda sig med sine lärde Handtwerk, hvarom Kongl. Resolutionen af dea iz Julli 1719 § 19 stadgar:
Majrt sinner betänkeligt att "emot Resolutionen af den 7 Februarii 1718 sä al"beles betaga dem af Krigsfolket, som nägot Handt"werk lärt, fbr dera» rnskilte personer, att derigenom "fbrtiena sig fbda, dock fä de ej hälla Gesäller eller 'Läropojkar."
Och Resolutionen 172Z den 16 October § 11.
"Ve uti Garnizon liggande Soldater, "som hafwa lärt Handtwerk, mäge hädanefter som till"fbrene hafwa frihet att wid sine ledige stunder och "fridagar nära sig med sitt Handtwerk, dock utan att "sättja sig tillsammans att idka Hanbtwerket, eller inrätta nägoa Werkstad, hwilket jämväl är enligt med "Resolutionen pä Borgerskapets Allmänna Beswär."
Denna rättighet, som genom äberopade Kongl. Resolutioner blifwit Soldater förunnad, fbrändrabrS till betydlig del genom Kongl. Resolutionen af den 28 April 1789, hwarutk stadga-: "I tjenst warande "och permitterad!
Soldater, tä the Handtverk kunna "och idka wilja, arbeta pä Mästares Werkstäder, dä "lägenheter thertill är, eller fbr Mästare- räkning hem"ma i Soldatens qvarter."
Häraf syne- huruledes Soldaten blifwit förbunden att söka sig arbete hos Mästare, pä hwart gvdt-cko bet ankommit, att honom med arbete eller otillräcklig arbetslön förse, dä i vidrigt fall Soldaten är ur ständ satt att med sitt Handtwerk kunna sig nägot förtjena.
I anledning af det anförda, fär jag avhäkta , bet mätte sä wäl de i tjenst warande, som äfwenwäl afskedade Soldater, äterfä ben rättighet de tillförene - Den 22 September. 76A rene ägt säsom högst nbdwänbigk till förbättrande as deras närwarande beklaganSwärda ställning.
Detta Memoria! anhäller jag mä till Ekonomie. och Beswärs - Utskottet remiiteraS.
Stockholm d» 2v September 1809.
LronsteZt.
Remitterades till Allmänna BeswärS- och Ekonomie - Utskottet.
Ständers Allmänna Beswärs. och Cconomie-Utskotts Betänkande, angäende Strömmingsfisket tvid RiketS Stränder och Skärgärdar.
Uti ett hoS Wällofl.
Borgare-StSndet ingkfwik sch till detta Utskott remitteradt Memorial, hafwa RikSdagS-Fullmägtige för Städerne HudwikSwall, Söderhamn, Sundswall, Umeä, Gefle, Hernösand, Piteä, Lulcä, öregrund och östhammar andragit, att oaktabt 2 Cap. 8 § uti Kongl Maj:tS Allmänna Stadga och Ordning för Rikets Haft., Skär-, Ström, och Insjö-fiske af den 14 November 1766 innehöll dek Strömmings-fisket i Wester , Norrland och Westerbotten finge af hwilken som häldst fritt idkaS, ej allenast vid alla sä kallade Utskjär, Holmar och Stränder, som icke tillhörde nägot witzk Hemman, utan öfwer» Tredje Band.
N:o 98, 99- 77v Den 22 September. ivid alla Skatttmanna Stränder, der Odal - Äkcr och
Äng icke mötte, utan att Fiskaren derföre till LaudslottS gifwande were förbunden, hade likwäl de flesta Strand-Ägare omkring Botmiika Wiken, genom uttyerkade Wites-fbrbud af wcderbbrande Domare, hindrat wcikstälugheten af berörde Författning i sä mätto , att Städernes Fiskerffap antingen aldeles icke eller ock emot en dryg, oftast öfwer all hösma betungande, LandSlega tillälits, att tvid Skattemanna Strand idka Strömmings - fiske:
I anseende hmartill Fullmäg tige yrkat, att alla de Författningar och ätgärder , hwarigenom Strömmings - fisket, emot ordalydelsen i sednare tider tvid Bottniska Wiken inskränkt, mätte upphäfwas, samt utbfningcn af detta angelägna Näringsfäng äter försättas i den frihet som dest naturliga beskaffenhet och Samhällets gagn owilkorligen for drade.
DId granskningen af detta ämne, har Utskottet tagit under öfweiwägande hivad 6 och 8 §§ i 2 Cap. af 1766 ärs Kongl. Fiske-Ordning derom föreskrifwa, jämfbrdt med Kongl. Stadgan och Rcglemen, tet för Nordsjö Fiskerierna samt Salterierna i Götheborgs- och Bohus-Län, under ben 21 Julli 1774! och finner wäl, att innehället af berörde §§ hwar ä sin sida hofwa till afsigt, att utstaka en medelrväg e melian Strandägare» och de Personer, som jemte honom kunna idka Strömmings fiske, hwilkct syftcmäl Utskottet äfwen anser böra iakttagas sä noga , som enskildes cgcnteliga rätt och det Allmännas nytta for, drar; men att samma i sine förordnanden frän htvarandra i sä mätto ofwika, att 6 § i allmänhet tillägger Jordägaren enskildt Fifferättighet, ,ä längt desi Landgrrmd räcker, jämwäl wid öppna HafsStranben eller der ingen Skärgärb är, samt utom Skä - Den 22 September. 77K Skären; hmaremot 8 § endast medgifwer LanbägareN i der uppräknade
Örter efter manligheten det företräde, akt wid öppna -^>afs-, GksoF-, Berris - och Sten - Strander rwänne dagar i weckan draga sörsta Notwarpct; äfwensom att genom den i 6 § upps tagne benämning af AandFrund, hwa's sträckning borde utgöra gränsen för Jordägares enskilda Fiskerättighet, icke nog tpdcligcn syneS mara bestämdt, hu« ru längt det cnffildta området skulle frän Stranden utgå.
Och som sädattc föreskrifter, hwilka i lika ämnen, fastän för sä'skildte Orter blifmit utgifne, böra efter Utskottets kanka, sä midt göiligt ä>-, b ingas till enhet och likstämmighet, htvang-liom Jordägande-rättcn pä alla häll med knähund.- h-lad vmf ttaS, samt friheten i ett allmänt gagnande y-ke komme alla dermed syhlosatte lika till godo; sä ock dä St^mmings - fisket, hivartill rika tilltällen gitm s ä Rckets Vidsträckta Sjökuster, otwifmelaktigt bör, i till sin allmänna nytta, i synnerhet sed n fängsten af Sill, denna i alla hushällsgrcnar högst oumbärliga artikel, i märkclig mohn aflagjt, lemnäs sä mpcken frihet, som, utan att förnärma enskild, antingen till Skatt beräknad eller pä hmarjehanda sätt offenteligen befästad ägande rätt, Allmänhetens fördel päkallar, finner Utskottet sig, i anledning af det remitterade Memorialet, böra Vördsammeligen hemställa, om icke, med bibchällande af hwad 1766 ärS
Fiskeri - Ordning för bfrigt stadgar, deN ändring i 6 och 8 ZH deras kunde göras, i afseende pä Strömmings-fisket utomskärs och wid öppna Hafs-, Skogs-Bergs, och Skenstränder, alt i likhet med det förhällande som fbreskrisweS i 2 Art. 7 § af Kongl. Majus Stadga och Reglemente för Nordsjö-Fijkerierna, Mar och en Mä äga frihet, att utan 772 Den 22 September. utan nägon flagS afgift pö alla Orter af Riket, utomskärs, wid öppna Hafs-, SkogS-, Ber^S- och Sten - Stränder, där nägon sä beskaffad ulcflutandr rätt, som nptz förut är nämnd, icke i wägen ligger, Odal - Aker eller Äng, eller Städcrne donerad Jord möter, obehindradt jemte Strand-Ägaren idka Strömmings - siffe; denna sednare likwäl fbrbehällit, att sedan han pä stället sig infunnit, ibland de öfrige Strömmings-fiskande, intaga den ordning han sjelf ästundar; I fölgd hwaraf de nu öfwerklagade Vitesförbud och sädane hinder, som deraf skola uppstött, till all kraft och wcrkan förswinna: hwarjemke Utskottet, i öfwercnsstämmelse med ofwan anförde grunder torde fö föreflä , att en hwar Strömmings-Iiskare jcmwäl finge pä hwilken
Ort han hälst wille denna sin wahra ej mindre färsk, än insaltad till andra personer affäta och försälja , hwilket dock Riksens Högl.
Stockholm den 9 September I8oy.
Pä Higl- Ridderllapets och Adelns wägnar, Jok. 6.
Vä Wällvsl. Bvrgare-Ständkts wägnar» L. k.
Lade- pä korbtt.
UpplL^ Pä Högin.
Prest,-Ständets wägnar , ^lagn.
LtLZneiius. PäHedeew Bvnde.Stänbrts wägnar, 8.
Lricknion. k. dlelrel - Den 22 September. 775 Upplästes följande: Riksens Högloft. StänbcrS Allmänna DeswärS- och Cconomie-Utskotts Betänkande, i anledning af RiksdagsFullmägtigcn ^jon ^onsson8 frän Blekinge till Hederwärda Bonde-Ståndet ingifne och derifrån till detta Utskott d. z:dje i denna mänad remitterade Memorial, innefattande hemställan om bibehållande af den, genom 178Y ärS Kongl. Förordning, angäendc Skatteköp, tillbrldke widsträcktare dispositionsrätt öfwer Skatte-Hemmans
Skog, samt att be rättigheter, hittils utkomne Försatt, ringar i detta afseende, tillägga Skattemän» mätte uti RikSdags-Deflutet till oryggelig kraft och beständ i framtiden blifwa försäkrade och befästade. vä Utffotket wid granffning af betta Memorial fann den deruti yrkade satts, om nyttan af en fri dispositionsrätt öfwer Skatte-Hemmans Skog, wara fullkomligen öfwerensstämmande med det Förslag i samma ämne, som Utskottet, i anledning af de till dest ätgärd remitterade Memorialer, angäende förbättringar af Skogs- och Jägeri - Förfatkningarne, förut haft tillfälle, att uti afgifwit Betänkande, Riksens Högloft.
Ständers pröfning underställa; sä ansäg Utskottet sig, jemte öbcropande af berörde Betänkande, böra hos Riksens Hbgloflige Ständer wördsammeligen tillstyrka bifall af hwad Riksdagsmannen )on ^or,8loa i sitt Memorial till ytterligare säkerhet föc Skal temannens - 774 Den 22 September. nens fria Dispositionsrätt af Skogen föreslagit. Hwkl, ket dock till Riksens Högloft.
Ständers eget godtfinnande wbrdsammeligen vfwerlemnas.
Stockholm den y:de September igoy.
DZ Högtofl.
Riddcess. och Adel»S wägvar» ^ok. 6.
Pä WälkS. Borgare-Standets wäinär, (!. 8Llrö.nkerr, Begärdes pä hordek.
Herr von hlauksrvolkk, d!sri Ousigf^ 8.
Som ätskillige anmärkningar, rörande skogarneS disposition, blifwkt till Cconomic-Utskottet nyligen remitterade, för. flög Herr von klsulsevolik, att äfwen detta Betänkande dit mätte fä medfölja.
Nägon hördeS härpä smara, att detta Betänkande tvore kommit ifrän sjelfwa Utskottet, och kunde säledes ej utan ventilation äter remitteras.
Herr von ksiausswolkk medgaf, att det komme isrän U skottet, men anmärkte, att när Utskottet at>af detta Betänkande, hade det andra, rörande skogarna, ännu icke dit blifwit öterremtteradt» Pä HLgw.
Yreile-Stöndets Nagri.
LtLKnelius.
Pa Hederw.
Bende-StLn-. wiigtiar, 8. Lrickssori. k.
Hans Den 22 September. 775 Hans Excellence Herr Grefwe kuut K:
Dä ett Betänkande blifwit begärdt pä bor, bet, torde det redan wara en afgjord sak, att det bör Hwila.
Hans Cxcellencc trodde för bfrjgt, att ett
Betänkande ej kan äterrcmitteras pä annat sätt, än dä anmärkningar deremot under första ventilationen blif, wik gjorda.
Hans Excel l e nce H e r r Grefwen och Ordföranden proponerade, att Betänkandet orubbadt mätte blifwa hanlande pä bordet, Bifölls.
Anmälte- och infördes en Deputation ifrän Hög, tvördige Preste-Ständet anförd af Bissopen m. m.
Doctor Weideman, som tilkännagaf, att Preste-Ständet med warma känslor instämt i Borgare-Ständets propv, sition, rörande en stor Deputation till Kongl. Maj-.t, för att betyga Riksens Ständers glädje öfwer den slutne freden.
Tillika tilkännagaf Herr Biskopen, att Prestc-Ständet förehaft Banco - Utssottets handlingar, rörande den inom Utskottet upkomna skiljaktigheten, samt i anledning deraf slädnät i den mening, att -PresteStändet wäl hade önskat, det icke genom serskilda Memorial till Ständen sädana frägor blifwit wäckta, som inom Utskotten förewarit, utan att häldre serskilda meningar jemte Utskottens beslut ttll Ständerna insända-, men att i afseende pä fbrewarande fräga Ständet ej funné nägot hinder för Banco-Utssottet att afgöra huf tvudsas - 776
Den 22 September. tvudfaken, sedan en sädan proposition wore justerad, som ej ledde till uprifwande af nägot äldre beslut.
Drputationen afträddc, efter manligheten brleb kagad.
. UplästcS följande frän Lag - Utskottet inlemnade Memorial: Wördsamt Memorial!
Ständer fär dera- LagMlkotk wördtammast öfwerlemna följande Betänkande sch Protokoll-,Utdrag nemligen: N:o 12.
Betänkande angäcnde Lagen- rätta fdrständ i 9 Cap. r §.
Ärfva Balken. N:o iz.
Betänkande angäende rättighet för afgärda
By att söka skifte med Bolby i skog och Ut mark; hwarmrd följer Riksdagsmannen kater Jern» kröwn anförande till Protokollet i samma ämne.
N;o 14.
Utdrag af Protokollet af ben zo Augusti 1809, angäende 2:ne till Högtärade Borgare» Stäadrt ingifna skrifter om Brrgsfbrlag.
Stockholm d. 7 Sept. 1809.
Ridd. och Adelns Pä Hög».
Preste-Ständets LedambkerS »ägnar.
Ledamöter- »ägnar.
Lsrl 6.
Stiernstedt» 01ok Ljurbäck.
Pö Den 22 September» 777 Pä Högtär.
Borgare-Stan, Pä H^derw.
Bonde-StändetsLcdamötcrs wägnar. dets Ledamöters wägnar. k. t!. Lröeveiimuk!. ?etei farnström.
Iok- l-Iolm barg ton.
Ständers Lag-UtffottBctäukanbc i anledning af Herr Hä-> rabs.Höfdingen VVeiösnKjelms till Högloft.
Ridderskaprt och Adeln ingifna och derifrän till Utskottet remitterade Memorial, angäende L.a» gens rätta förstånd i IX Cap. i § Ärfda Balken.
Vä ett
Bo efter en afliden skall skifta- emellan Borgenärer, rfterlefwande Maka, Lestamcnts-hafware och arfwingar; mäste tvid utredningen iackttagaS, at det gods som androm tillhörer, och de in naturs, bbp- äterfä, först afssiljas: att om nägondera Makan, före Äiktenskapek haft nägon gäld, urskiljcS, om mbjcliget är, hwad Han eller Hon förut ägde, för at med sädan egendom afliqvidera samma gäld: at i mohn af hela lösöre-egendomens belopp bestämmes och afsätteS den rfterlefwande Makans fördel; att ifrän hwarderas odalgods afskiljes ben egendom, hwari bägge Makarne efter