Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har sagt(honom att kostnaden i underhållet af kraften i stri• den canonelden skall vara så betydlig 6kilj» aktig då medlen använda på logsFlottor att ett 80 canonskepp utredes (monäs komma den, hvarföre ej ha den så?
På det sätt vi nu ha dem hr.r han nästan rätt; men, om de förenas på eti punkt, färförenas genom samma intresse så kunna vi förmå detsamma och vi skulle få en öfverflyttad summa af 150,000 R:dr från underhållsoch personal-kostnaden till materialsfond.
Detta liksom annat är skärskådadt och upp-, gjordt af Comittéer rörande Flottorna, och troligen kommer snart att tillvägabringa® vid en skeende allmän reg, lering af Flottorna.
Detta är alldeles orätt och en dylik jemförelse har aldrig kunnat i verkligheten bestämmmas; ty ännu hafva aldrig Canonslupar tagit något Linieskepp, väl attaqueradt dera men ej mer.
Den é Martil. val byggnad och allt) kostar 400,000 R dr Banco och hvarigenom blott 40 canoner hållas i linie, förslår att bringa 200 till 400 canoner i spel på öppna canonslupar och jo! lar.
Ett skepp kostar ej mer än omkring 320/100 R;dr.
Denna uppgift får jag tacka för, och be att få veta hvem som kan åstadkomma En Canonslup för 1,000 R.dr Banco.
Jag räknar
Canoner och ej 2 å 3 Lisp.
Nickor bland antalet af de uppgifne 4coj då man jemför i ett fall måste det vara i allt och då är dessa nickor utan verkan mot större fartyg hvilka ej hafva andra Canoner än 36, 24, 18 å 12 Lispunds Canoner.
Herr Lagerhjelm an* Herr Lagerhjelm urför dessa sine ^uppgif-. säktar att jag får apli - 602 Den $ Martil, ter, för att tillkänna- pera i motsats förhåll gifva att ingen lätt- lande dess egna yttransinnig eller ^ytlig re» den om ytlighet m. m. flexion förmått detta på den person somgifhans anförande. yit Herr Lagerhjelm dessa uppgifter ochksn ej annat än på det högsta billiga Herr Lagerhjelms nit för saken och dess ändamålsenliga proposition om en Krig&cassas samlande.
I förening härmed får j*g äran anföra följande:
Jag vågar betragta sjöförsvaret såsom nyttigt och högst nödvändigt, för Sveriges oberoende, såsom Scandinaviens naturliga försvar, penna tro 6ynes kanske parodon för mångå; men då jag betraktar de olikheter i opinioner som härvid kunna alstras, härflutne, af de orsaker, som alltid verkar då saker af stort in; tresse skola bedömmas och sorn alltid vid dy. lika fäll äro de rådande nemligen passionernas, intressets och allmänna misstagens åsikter, så finner jag lätt uppkomsten af desse ö.
Ijka meningar; men åter då man med uppriktighet söker den enkla sanningen skall man ^inna att Sverige liksom England , genom sitt georgrafiska läge, måste försvaras på sjön, snåste med Flottor till yttre försvar bibehållas i sjelfständighet» dä motssisen vi^ar att ifrån Den 6 Martti. den slund en stat åsidosatt, upphört att äg* eller bibehålla dess naturliga försvar, är denna stat säker att alltid någon ^eröfrare, ankommer för att begagna tillfället af dess försvarslöshet.
I 10 Secler är England deruppå, ett exempel, ty från den stund detta land med alfvar vinlade sig om sitt naturliga försvar sin Flotta — har det stigit i välmåga och makt och på de. tider det försummade densamma, var det ett rof för inkränktnirgar.
När innehafvaren af en publique autoritet och hvar* je medborgare i Staten, rätt förstått deras gemensamma intresse; då fruktar ej den förre att medgifva ansvarighet i utbyte emot makt och den sednare makt i utbyte mot ansvarighet; derföre måste i en constitutionel stat så väl den militaira sorn den civila makten vara populair för att stödja sig på säkra grunder.
De kunna ej länge fortfara att vara, så vida ej de upp-' lystare classer af medborgare* förr eller sednare verkande på allmänna opinion, erkänt derigenom, den verkeliga fördelen af en dylik makt.
Denna popularitet godkänd genom det ölverlägsna begreppets röst har placerat i första rummet de moraliska orsaker som med täflan af de physiska frambringat Engelia Marinen till dess öfverlägsenhet
Den harsatt Nation i samband med sina naturliga försvarare till den grad, att det i poesiens målande språk men iden mäst vanliga familiair.a conversation som Engelsmän, då de omtala sina skepp, sin Flotta, med enlusiasme kallar dem, våra bålverk, våra t råd val lar.
Jag har framkastat dessa re’ flexioner för att anhålla det Ridderskapet och Adeln och samtelige RiksSftåaden med stadga - Den 6 Martii. de begrepp ocb uppmärksamhet tänka på vårt sjöförsvar.
Länge varman på sjön okunnig om den rätta kraft som var concentrerad inom sjövapnet och först inom det sednare seculum, men synnerligast dessa senare 5o åfen har denna kraft blifvit helt och hållit utvecklad.
Man ansåg bland annat för omöjligt att passe1» ra förbi Fästningar eller batterier, långt mindre att våga attaquera dem; och man har derefter 6edt nästan otroliga saker utföras af dylika attaquer.
Genom alla Historiska facta framvisas, hvilken betydlig materiel- och personalkraft finnes sluten och sammanhållen så till anfall som försvar inom hvarje slags Krigsfar» tyg, allt i proportion efter dess storlek, och bland mängden är sorn exempel Engelske Coj modor Sidney Smits Escader bestående af i Linieskepp och några mindre fartyg som undsatte St.
Då man sedt England under dessa sednare 30 åren med en Flotta af 180 Linieskepp af 500 större och mindre Fregatter , Briggar och armerade Fartyg, bemannad med högst 145,000 matroser och sjösoldater, bloquera hela verlden, inkräkta fasta punkter öfver hela jordklotet hvarigenom det är blifvit mästare på håfven, öka sine undersåtares antal från 30 till 80 millioner, så har man åter i tidernas häfder ännu ej sedt någon Continental-makt förmå kufva eller styra flera Folkslag än mindre få herra-5 välde i cn verldsdel.
Detta vittnar om det Den 5 I\Iarlii. stora inflytande sjövapnet: baft på Folkslagens öden.
Gamla verldens öde afgjerdes vid Actium &
Härutaf vill jag draga bevis, hvad Scandinavien med ett antal af 20 Linieskepp i öppna sjön och ett tillräckligt antal små fartyg i skärgården, bemannade med 20 å 25,000 man sjöbesättnin• gar kan till sitt försvar åstadkomma; och jag tilltror mig yttra, att detta försvar sker heldre med denna Flotta än med 100,000 man'
Man bär tillskrifvit orsaken för omöjligheten att hindra herjningarna 1718 19 20 af Rys sarna på Sveriges kuster, det vi ej då hade någon SkärgårdsFlotta och deraf dragit den slutsatts att en ÖrlogsFlotta (som vi då ägde i sjön af 12 Linieskepp utom 16 Engelska såsom allierade) ej kan försvara våra kuster.
Detta raisonement är falskt, då man, N. B. med uppmärksamhet och opartiskhet betraktar då varande tid och händelser.
När samma Armée som ena dagen hade stormat skantsen Gyldenlöf och dager» derpå säkert under Carl XII:s egit anförande sjelfva Fredricshalls murar, drogs tillbakars efter det olyckliga skottet och blef modfäld men brukades synnerligast som ett medel till partiehatets och egen-} nyttans afsigter, i stället för att fullfölja det påbegynta verket, så kan man lika lätt inse om ej samma verkningar hade icdividuelt intryck på Flottans befäl,| åtminstone verkade det från högre ort på dens3mmas overksamhet och stillaliggande; jemte att Engelska Flottans jpgrvaro var mer att anse som pockande till flen 6o 6 'Den 6 Martii. . ' , ‘i , . ’ , f : ■■ -t, dens hjelp änsöm bidragande till vårt understöda Efter denna tid har flottan i 1740 och 50arens krig i 1788 och 90, jemte de deruppå följande visat att inga härjningar, utan trefnad
Och säkerhet varit rådande långs
Sveriges kuster* och det olyckliga resultatet i anseende till förlusten »f så manga linieskepp, fregatter och skärgårdsfartyg vid utgången från Wiborgs vi-, ken 1790 vittnar om en örlogsflottas krafter och beskydd, utoni hvilket beskydd aldrig Gustaf III med skärgårdsflottan kommit derifrån och utom hvilket (sedan detta beskydd för utgången var gifvitj bataljen vid Svensksund aldrig kommit i fråga.
Jag anhåller att få beropa mitt memorial under den 19 Januarii 1818 och att det må inför Utskottet uppläsa, hvaruti jag gifvit mera utveckling åt detta magtpäliggande ämne, än jag nu framstäldt; N:0 7.'
Uti Herr Königs den i:sta dennes gjorde motion att
Rotehållare för en soldat skäll betala 25 och för en båtsman 20
R:dr för hvart krigsår 60m öfvergår det första mot det att
Rotehåliaren under kriget skall vara fri för nummerns completterande och monderingens.
Underhåll, kan jag aldeles icke instämma, af Seri enkla orsak att R^tehållarne redan af åH Den 6 Martiin 'der varit befriade från monderihgs underhåll l krigstid samt att alltsedan Beväringsskyldigheten i Sverige öfverenskoms hafva Rotehållarne älven varit fiie frän completterande af soldat tinder krig, hvilken vid inträffad vacance under ofredens påstående af Beväringen fylles, och kan jag derföre ej anse nödigt ätt vi påtaga oss en utgift till undvikande af åliggande; isom oss hvad hellre som är ej tillkomma, men deremot hvad Rusthållarne beträffar förenar jag mig fullkomligt med Herr König, att sedan häst
Och karl vid krigets början blifvit aflämnad så för hvarje år sorn öfverskrider det första erlägga 50 R:dr Banco oöh deremot blifva frikänd från recrutering, remontering och monderings underhåll medan kriget påstår samt vid dess slut af Kronan återfå häst, karl och mondering i fullgodt stånd; Att
Kronan genom den betydliga penningsumma som blir af 50 R:dr årligt bidrag af hvarje
Rusthålls nummer rikligen under kriget bör kunna åtaga sig underhållet, äfvensom att
Rusthållarrie härvid ej kunna förlora då augmenterne alltid uppgå tili den föreslagne afgiften kan lätt inses, samt att Cavaileriebefälet genom detta säkra contanta bidrag bör iättäs i sina omsorger för Regementets bruk-i barhet tyckes ej heller böra betviflas.
]ag förmodar derföre att hvarje härvarande indelt
CavallerieOfficer med nöje skall söka tillsyrka denna del af Herr Königs väckte motion, som pi én gång åstadkommer förmån för Kronan och Re-t Ben 6 Martil. gementerne samt befordrar de rusfandes säker-' het och väl.
Att detta mitt anförande måtte få åtfölja Herr Königs motion till vederbörligt
Utskott är hvad jag slutligen vördsammast får anhålla.
Herr af Schmidt, Georg Lars’.
I anledning af Herr Montgomeries gjorde motion, rörande Vester- och Norrbottens läns återförenande under en Länsstyrelse, får jag äran till Högvälborne Herr Grefven och LandfMarskalken samt Höglofl.
Den skyldiga kännedom jag om desse vidsträckte landskap äger, förvissar mig om, att ehuru välment Herr Montgomeries åsigt i ekonomiskt afseende för staten synes vara, då dermed någon contant besparing kunde vinnas, så tror jag icke att denna lilla stats-fortune, svarar emot hvad dessa landskap, hvilka utgöra tillsammans något öfver 1,300 qvadrat mil, ehuru dess folkmängd, fast i betydligt tilltagande, för det närvarande endast uppgår till 77,000 menniskor, derigenom skulle förlora.
Herr Montgomerie uppger, att fordna styrelsers områden sträckte sig ifrån Gefle till Torneå; hvad denna punkt beträffar, känner Herr Din 6 Martti, 609 Herr Montgomeri lika väl som jag, ordsaken till denna vidsträckta fördelning, hvilken i begyneelsen af Lärisstaternas inrättande i de nordliga provincerne, blefvo deni tilde 1 te^ och kunna sålede| icke nu med skäl åberOpasj sedan man funnit dem äga ett för den tiden 0- kändt värde.
Vidare uppger Herr Montgomeri, att eh lättnad skulle för Inbyggarne vinnas, otti Landshöfdinge-sätet blefve flyttadt till Piteå Stad.
Beträffande denna punct, kan jag icke neka mitt medgifvande, att om båda Lanenj emot hvarje sakkunnigs öfvertygelse skulle förenas, Piteå vöre väl då den ungefärliga medelpunkten; men oberäknadt hvad södra delen af det nedre Landet härvid skulle förlora, i anseende till betydlig förlängning af väg; skulle Inbyggarne, i de till betydlig grad redan odlade, Lycksele och Åfcelé Lappmarker, utgörande sju större Pastoratet, se sig högst vanlottade genom en tillökning af 23 mils förlängd väg, då de hos Konungens Befallningshafvande skulle anföra aine åliggandem Äfven yttrar Herr Montgomeri, att Norrbottens
Län, är att jemföra med ett lagligt iFögderi.
Hvad detta beträffas känner jag väl icke om sådane finnas, söm innehafva 37,000 menniskor; men försäkrad är jag, att icke något Fögderi finnes, som i vidsträckthet liknar Norrbottens
Län, hvars area* la innehåll utgör 750 qvidratmd.
Pr. II Band. 39 Den 6 Mart.ii; Herr Montgomeri säger, att de deladé Länen förOrdsaka besvär för Regementsbefälet, då Vesterbottens
Regemente är förlagdt i båda.
Hvad den punkten vidkommer, tror jag nämde Regementer icke vara det enda inom Sverige, sorn får rådslå och corfespondera med flere Landshöfdingar; dessutom har jag aldrig hört Befälet häröfver klaga.
Hvad styrelsen beträffar, så känner Herr Montgommeri säkerligen., att om desse onntalte vidsträckte trakter skola blifva hvad naturen tycks för en framtid danat dem till, och om tillsyn och uppmuntran af styrelsen skall rätt verkställas, till odlingar, röjdningar, strömrensningar, Bergverksanläggningar, med flerd näringar som der bjudas och hvilka en gång säkerligen komma att gifva Fäderneslandet tacksamma gärder för gjorde uppoffringar så öfverstiger allt detta, jemte de lagligå målens afgörande, den mäst verksammes förmåga'; men kanske skulle återkallandet af de uråldrige tidernas sätt att styra dessa trakter, anses dämpligare! då ett beständigt lika kunde opåtalt råda, och då medvetandet om uppfylld® plikter redan tillfredsställande den styrande, då han å Embetsruromet förrättade sin tjenst, och sällan annorstädes än der i anseende till svit— righeter att öf verfara de nästan ömäteliga rytm der, gaf rätt åt de lidandes klagan.
Att detta, jemte Herr Montgomeris mer moria! må till vederbörligt Utskott remitteras; Den 6 Martil; 511 och med de öfrige RiksStånden communiceras,1 derom anhåller jag ödmjukast.
Js-O g, Herr Kling fl ed 11 Gnflaf Fredric:
Med den kännedom j?g, under en flerårig bosättning inom Norrbottens
Län, hunnit före* värfva angående denne Rikets nordligaste del; kan jag icke undgå att göra följande anmärkningar emot den af Herr Montgomerij väckte motion, om sammanslående af Norrbottens och Westerbottens Län.
Ville jag antaga, att desse begge Lån» in.r nehållande nära ett tusende fyrahundrade qvadratmil i arealrymd, hade uppnått deras möjeliga höjd af odling och befolkning} så skulle jag dock icke anse troligt att 4e mångfaldiga och granlaga ärender, sorn tillhöra Läne-i styrelsprne i allmänhet, kunde* med tillbörligt iagttagande af Statens fördelar samt Lä^ rens Invånares rätt oeh bästa, skötas af en enda Landshöfding, hälst sedan desse Etnbets* mäns åligganden nu mera blifvit mycket utsträcka ta emot förra tider, då allmänna hushållningen och Policen fordrade mindre omsorger, åtmint stone mindre vårdades.
Exempel hämtade från desse tider torde således vara föga bevisande i och för sig sjelfve; men en hvar sorn närmare känner huru Proy.incen Westerbotten, med dess enda Lånestyrelse i Umeå,, då förvalt^ Den 6 Martu, åéé, tefnnad nästan åt sitt öde, och Kronobetjeningens ensamma vård, finner utan tvifvel att Provincens delning i Tvenne Län var en upplyst och al omständigheterne påkallad åtgärd.
Ännu äro likväl, Sveriges ifrågavarande hegge nordligaste Lätt , endast ett halifärdigt Land, begåfvadt af Naturen nied tnånga obegagnade förmåner.
Befolkningen, för närvarande tillhopa omkring 75,000 persöner, befinner sig i jemt och betydligt tilltagande, och i samma mån sorn utkomst för Folkstockert beredes, genom tjenlige anstalter för Landets Vidare odling och bebyggande samt Näringstillfällenas utvidgande, skall folkökningen ofelbart blifva ån starkare
Och folkmängden tro-’ ligen finnas fördubblad efter en mansålder.
När detta hunnit inträffa och de 1,400 qvidratmilen bebos af 150,000 menniskor, linnes förmodeligen ingen, som ur någon synpunkt tkulle ogilla Provincens skedde delning. fimedlertid bör man besinna, att det städse ar Konungens Befallningshafvande Och ofta Landshöfdingen personligen, som miste uttänka, framställa, förbereda och utföra de allmänna economiska företag
Och anstalter, som skola leda till nyssnämnde stora och möjeliga resultat, hvilket framför allt annat, boJr bibehållas i sigte när man vill ordna LindtKegeringt-n; och upplysningsvis får jag här nämna några af de vigtigaste omsorger, som I Den 6 Ulartit. detta afseende åligga Landshöfdingen uti Norrbotten^ de äro: 1:0.
Afvittringars befordrande, med hän - sigt äfven till allmänningstrakters afskiljande från enskiites områden, och dessa trakters indelande för Landtbruk, Bergshandtering, eiler andre näringsgrenar 2:0
Storskiftes ärendernes befrämjande. 3:0 Landets befolkande, medelst befordran af bosättningar å ödetrakter och jemn tillsyn å Nybyggare. 4:0.
Nya vägars anläggande uppåt landet, - .-.».v..-.- 5 0.
De allt för stora Socknarnas klyfning och fördelning i smärre Pastorat, samt kyrkors byggande uppåt landet. 6:0.
Strömrensningars befordrande, för att öppna tillgången till landets outtömliga Jemmalmsberg, stora skogar och flere resourcer. 7:0, Införande och stadgande af en sjelfständig bergshandtering inom Länet, med afseende tillika på Jernmahnernes begagnande för andre orter inom Riket.. 8:0.
Städers eller Köpingars anläggande för att lifva rörelsen inom det vidsträckta^ Landskapet.
Ben 6 Martil.
Jag vet att att älla dessa vigtiga företag
Sto började och under utförande, eller nu i fråga att verkställas, Den arealrymd, hvar inom de skola utföras, utgör föga mindre än 750 qvadratmiU och då härtill kommer att Norrbottens
Län, med en vidsträckt gräns emot Ryssland, fordrar jemnare uppmärksamhet, till lugnets och ordniogens bibehållande, än annorstädes, tror jag det vara ostridigt, att Landshöfdingen i Norrbotten hvarken kan eL ler bör erhålla någon utvidgad verkningskrets.
Jag afstyrker således i allo bifall till motionen derom, öfvertygad att den besparing i Statsutgifterne, som derigenom åsyftas, skulle å stället medföra stora förluster för Staten, oberäknadt de svårigheter och den osäkerhet, sorn genom Länens sammanslående skulle å nyo blifva deras Invånares lott.
Nu> 10.
Herr Franc Sparre, Bengt Erland i Med anledning af Grefve Cronhjelms motion, om sammanslående af Artilleriets och Ingen eurcorpsens Läroverk, har jag erhållit tillstånd att upplysningsvis tillkännagifva, hvad inför Hans Kongl Höghet KronPrinsen i egenskap af bögte Befälhafvare för Artilleriet, i detta ämne blifvit discuteradt.
Samma fråga hac nemligen blifvit väckt, men man har icke kun^ nät finna att nå^on synnerlig nytta af ett enkelt sammanslående af desse Läroverk kunde Den 6 Martil' uppkomma, hvarken i anseende till undervisningen eller till kostnaderne.
Icke i anseende till undervisningen emedan begge Corpsens Elever skulle fordra en vidare sträckt undervisning i hvarderas särskilta, ehuru hvarandre nära liggande yrken.
Icke i anseende till kostnaden, emedan Ingeneurcorpsens Lärerverk endast kostar 1,200 R:dr pä ordinarie» Stat, hvaraf så mycket mindre någon indragning skulle kunna äga mm, som Professorer för sine 1000 Rdrs lön, äro pligtige att verkställa Triangelmätningarne, och för de 200 R;dr som äro anslagne till Lectionsarfvoden, äfven bestrides våtden af Archiveroe.
Dere-^ mot bär man funnit att sammanslagningen skulle medföra mycken olägenhet, dels i anseende till IngeneurElevernes individuella förhållande, emedan de icke skulle kunna begagna undervisningen vid Marieberg utan att bo på stället, dels ock hufvudsakeligast i anseende till de olika grundprinciper, sora i afseende på Corpsernes särskildte förhållanden vid de begge Skolorne nu följas, nemligen att ArtillerieEleverne, sammandragne från 3.ne Regementet flytta till Marieberg och bo der oafbrutit till dessCoursen är slutad, hvaremotIngeneur-Eleverne endast arbeta vid SkoleVerket vintern, och under sommarmånaderne, öfvas och begagnas i verkelig tjenstgöring vid byggnader eller Topografiske arbeten
Af desse skäl har idéen om Läroverkens sammanslående blifvit förkastad, ehuru jag derför hvarken vill påstå att någotdera äger all den fullkomlighet det kan och bör .erhålla, och icke hel - 616 Deri 6 Martil.
Jer att TngeneurLäroverket i längden kap erhålla den fullkomligare utbildning hvartill det framgår, utan någre tillökte bidrag från Staten. iv - ~ • - '*
Men då den väckta frågan om desse bag?
ge läroverks enkla sammanslående, såsom i intet afseende gagnelig förfallit, har deremot uppstått en annan fråga, om nemligen icke. alla de särskildte grenar af publike tjenster och äfven enskildte näringsyrken, sorn fordra kunskaper i Mathematiske, Physiske och Chemi» ske vettenskaper, skulle kunna med fördel få sine elever underviste i en gemensam skola, uppställd på de principer sorn den Franska Polyteckniska.
Artilleriet, Militaira lngenieurverket, Flottorne, Hydrauliska och Vågbyggnadsverken, Skepps- och DockbyggnadsStaterne, Bergväsendet och Öfverintendentembetet, skulle alla derifrån kunna draga sine elever, hvarjemte till alla produetive yrken, som fordra högre kunskaper för inrättandet af gående verk, Machinerier och Chemiske operationer, äfven private skulle kunna bildas i denna högskola för undervisning med praktisk tendens i ofvannämnde vettenskaper.
Man har icke ansedt omöjligt att om alla de medel sammanslogos som nu äro använde till särskildte mindre undervisningsanstallter för ofvanuppnämnde tjensteverk, och som alla mer eller mindre nu måste vidkännas olägenheten af bristande sammanhang med Rikets allmänna läroanstallter, skulle kanjke dermed, utan serdeles tillökt kostnad kunna åstadkommas, ett stort Den 6 Hjarti, ] och allmänt centralverk, sen genom sin förepade kratt skulle kunna brnga undervisningen till en vida högre grad
In af de nu isolerade, så mycket af tillfällig vilja och förmåga hos deras ledare, beroendt särskildte läroanstalterne kan vänt3s.
Attnärmare bär utreda desse ämnen medgifver icte rummet och tiden, men de hafva inför Hansiongl.
Kronprinsen blifvit discuterade och Hans Kongl. Höghet, som med nådig tmtanka för' allt sorn kan befordra Fäderneslanets val, sjelf förenar så ovanligt säkert oidöme och så sällsynte insigter i de strängare vetenskaperna, har täckts deröfver höra lere, både embetsman och lärde och någrt steg hafva blifvit, vidtagne till idéens närmre utarbetande.
Resultatet häraf har blifvit itt tankan ej blifvit ogillad, men ansedd af den beskaffenhet att den fordrade mycken monad, mycken tid att. i allt sitt sammanhang md öfrige Stats- och Uppfostringsförhållanden ietraktas, och framför allt mycken öfverläggning för att ej brådstörtad! rubba hvad mamgde, innan man med full säkerhet visste hvai man satte i stället; ten försigtighet i synnerht nödig i penningefattige länder, der man ej har råd att göra försök sorn kunna misslykas.
För egen del 3ag tillägga, att de lere anföranden jag vid denna Riksdag hört göras om allmänna uppfostran, öfyertygat mg att man i allmänhet är böjd att leda den till mera sammanhang med det practiska orgerliga lifvet, en tanke som torde vara en öljd af vår fortgå«nde xonatitutionella utbilniog, men hvilken € 18 Dn 6 Martu, kanske fordrar nSgjn tid att mogna och genom publikt bearbetande erhålla en bestämd och säker rigtning
Jag är derför nu mer än förr af den tankan, att inrättandet af en sådan Polytecknisk skola sorn jag omtaladt, torde böra hvila, till des en allmän öfversigt af alla publika underisningsverk kan på en gång företagas, och de stp egentligen äro ämnade för den theoretiske »ch speculative lärdomen, kunna sättas i nödi{ öfverensstämmelse med dera som äro eller lifva inrättade för practiske yrken: och hysr jag fullkomligt tillförsigt till Regeringen tt något sådant blir företagit, då det genoi allmänna tankens utveckling hunnit blita tillräckligt förbereda Jag anhåller slusligen att få begagna tillfället att tillägga näjra ord om KrigsAcaderinien på Carlberg.
Utan att ogilla ivad Herr Montgomerie och Grofve Cronhjein anfört, om möjligheten att vid andra lärovei bilda militairer, hvilket jag anser både löjligt och som theorie rigtigt, tror jag iikvä att man gjorde ganska illa, att rubba inrättrngen af KrigsAeademien förr, än man hat nåpt annat som säkert uppj fyller ändamålet.
Jag anser KrigAcademien hafva gjordt mycken nytta för Araéen, och hyser för mine yngre till största Jelen där bildade vapen* broder, en hög gradaf aktning, som jag är glad att offentligen i uttrycka.
Sjelf bland Den 6 Martil', de äldre har jag med innerlig fägnad sedt huru kunskaper i allmänhet tiltagit, och huru ett kunskapsbegär utbildat sig, som i min ungdom alldeles icke var så allmänt som nu.
Otviivelagtigt har inrättningen af KrigsAkademien, om icke ensamt, åtminstone i betydlig mån härtill bidragit.