Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag nu tror mig enligt löfte hafva framställt de till mitt Bevillnings-forslsg lämpliga värderings-grunder, med den grad af vid-: lyftighet, gränsorna för ett utkast synes tilllåta, återstår för mig endast att hos Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalkera samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln anhålla det detta värderings-sätt må med de öfriga RiksStånden få communiceras samt till Bevillningsutskottet blifva remitteradt, med anmodan till bemälte Utskott, att så väl olver sjelfva BevillningsFörslaget, sorn det nu afgifna värderings-sättet med särskilt yttrande inkomma.
Förklaring Öfver Tabellerna'.
Första Tabellen nyttjas för att deri ine pricka Hemmans och Lägenheters verkliga beskaffenhet , utan att göra afseende hvarken på deras production eiler bördor.
Andra Tabellen tjenar till inpackning fö* Den 8 Jtmi. t.4t Verkliga productionen af Hemtwtn och Lägenheter, utan att anmärka bördorna, hvilka uti Tredje Tabellen noga inprickas, då dessa af LäneComitéer af dragas från den förra.
Uppkomna behållningen införes uti LänsComitéens Tabell, med hvilken behållning vidare förfares som i Bihanget Och anmärkningarna gifves vid hasden ; RiksComitéens
Tabell tjenar till slutlig jemkning, enligt föregående Tabeller af alla inom Riket befintliga, så väl Egendomar som Bergverks, Manufacturers, Handelsrörelsers &c. värderingar och de deraf, enligt planen , uppkomna lotter.
Friherre Wrangel, Henning, hade i sammanhang härmed inlemnat följande anförande: Ehuru Herr Friherre Anders Cederström på kraftigaste sätt bevist sanningen af de grunder han uppgifvit i sitt Bevillnings-project , hoppas jag dock att Höglofl.
Ridderskapet Och Adeln med benäget öfverseende vill afhöra de anmärkningar, jag vid hans yttrande finner mig befogad att göra, och hvilka ingalu nda afvika från principen af hans föreslagna Bevillningssätt, utan blott framställa för Ridderskapet och Adeln Bevillningens utförande under några olika synpunkter.
Med Friherre Ciderström instämmer' jag deruti, att i samma förhållande^som hvar och 144 Dett § JutU.
Fruktar låntagaren dervid att blifva uppsagd^
#å begagnar han ej denna rättighet; och lån* gifvaren, om han är ledd af hederns lagar , tillåter ej att man favoriserar honom på minsta sätt, i något som strider mot Samvetets pligt.
Det af Herr Friherre Andetts Cederström föreslagna antalet af Ledamöter i SockenComitéerna anser jag vara för stort) och tyckef jag, det samma princip bör följas häri, som uti Bevillnings-Förordningen år igii, dock med den skillnad, att Socknens Kyrkoherde förde Protocollet, och att, i den händelse flera Socknar förekommo uti en sammansatt Comité, ändock hvarje Socken särskilt borde utredas. — Men skulle Friherre Cederströms pro» ject om Ledamöters väljande vinna bifall , så önskade jag, att Comitéens talrikhet ej måtte öfverstiga 12 personer, och då beror det på Socknens hemmantal, huru många hemman skola svara mot hvarje till Comitéen vald person, t. e., om Socknen består af 60 heraman, så visar qvoten af 60 dividerad med 12, att 5 Hemman blifva om en Ledamot o. s. v. I afseende på sammansättningen af de öfriga Comitéerna är jag helt och hållet af Friherre Cederströms tanka, såsom enklast : om det ej vore bältre, att från Häradernas sammanslagna Socknar Cömitéer valdes en af hvarje Stånd, och i brist af Adelsman, enbo* satt Ståndsperson.
— Tabeller och protoeoU klifva för dem tillräckligen upplysande.
Bifoga**^
Den 3 Junu Bifogade Tabeller torde af rubrikerna tydligt nog gifva tillkänna deras ändamål, för att ej vidare behöfva förklaras.
När LänComitéen enligt SockenComitéernas Tabeller samt Protocoll uppgör ett Hemmansvärde, så böra alla productioner (enligt Tabellen N:o 2), samt kostnaderna hvilka afdragas (enligt Tabellen N:o 3), förvandlas i penningar enligt 10 års medel-markegång, och uti LänComi téernas Tabeller införas.
Derigenom följes en och samma princip i värderings-sättet, beloppet af behållen inkomst blir bestämdt, och man slipper en .årlig fruktan för ovisshetett om hvad man skall betala.
Då RiksComitéen slutat sin session, böra sa väl dess arbeten, som de öfriga Comitéernas till trycket lemnäs; på det Allmänheten må vinna kunskap om lotternas antal och hvarje lotts storlek.
Antagandet af dessa Bevillnings-grundec medför äfven den fördelen, att hvar och em kan sjelf genast uträkna hvad man för sin person bifaller, t. e. efter 1,000,000 i bevillning tarfvas på Bevillnings-delen 2 R:dr; och om Bevillningen, mot ali förmodan, nu kommer att ökas med 2,000,000, så vet man straxt att på lotten betalas 6 R:dr i stället för 2.
Mert. enligt 1810 och i8r* års Bevillnings sätt, är sådant ej möjligt att bestämma; ty man lefver i okunnighet om det belopp, till hyilkeC man tor året taxeras.
Ridd t 0.
Ad, Prat, N;o tfi. 20, Den 8 Juni.
Med Friherre A.
Cederströms anföranden rörande klagomål, äro mina tankar helt och hållet enliga} ty både Statens och den skattskvldiges rätt är derigenom på allt sätt skyddad : och otn någon, då fråga är om rättvi. sans skipande och ägande rättens helgd, mot förmodan skulle invända , att sådana Landtmäteri förrättningar äro för vidlyftiga åtgärder, så blefve mitt svar: rättvisan bör hafva sin gång } och författaren har med mycken klokhet bestämt vilkor, hvilka tillbakahålla kittslighet ten, ja till och med den låga afunden.
Då uti Friherre Cederströms Dictamen, uppläst den 11 Maj, föreslås, att föregående års consumtions afgift m m. skall från löpande årets Bevillning, å Bevillnings-delarna afdragas, så tyckes det vara skäligt att, på Statsverkets bekostnad, en summarisk uppgift å beloppet befordras till trycket: derigenom kan hvarje skattskyldig beräkna huru stor Bevillningen blifver på hvar lott i ty lotternas antal känner man, Bevillningen är bekant, och på sistnämde sätt får man veta hvad sorn kan aidragas.
Om detta ämne med nog mycken vidlyftighet blifvit afhandladt, så härrör detta endast af en hög grad af nit att ådagalägga renheten af min afsigt.
Jag önskar på det lifliga* ste, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln må finna Friherre Cederströms och mina principer vara af den natur, att de äro ställda på verkställbara och rättvisa grunder.
Det oaktadt Den 8 Juni. 147 ar jag öfvertygad, att mångå skola finna behållen inkomst för året vara det enda på sundt förnuft grundade Bevillnings sättet, och jag inedgifver, att i teorien synes saken så förhålla sig, men alldeles icke i practiken.
— Friherre Cederström har, i sitt af äng åberopade
Dictamen5 så tydligen visat felaktigheterna i icäto års Bevillning} att något vidare derom knappt behöfver nämnas.
Jag tillägger blott, att om äfven all ärlighet i uppgiftet! af årlig Behållen Irikömst iakttogs, så vunnes dock ej derigenom det ändamålet} att vid en mindre inkomst få erlägga en mindre Bevillnings-afgift} ty Staten måste ovilkorligen Utfå sitt behof oalkorfadt.
Antagom för slagsvis, att hela behållna inkomsten i Riket steg ett år till 4}Ooo,ooo R:dr och hvaraf jag Skulle i Bevillning betala procent, men ett annat år vore så ledsamma conjuncturer, att behållningen öfver helå Riket blott hann till 2,000,000 R;dr: då nu stimman ändock åkall utgå,, så måste jag erlägga 5 procent } d- ä. lika mycket som under det bördiga året: hvad är då vunnet g noin detta .• beskattningsrätt? ingenting annat än ert högst obehaglig
Osäkerhet
Och mycket besvär vid årliga Cömitéers kan hända sträfvande att stifta ondt emellan individuerna.
Den händelse, då fråga är om personers mer eller mindre förmögenhet från det ena året till det andia, är redan upptagen i början af detta mitt anförande
Efter att hafva nog länge törhända tröttat Höglofl.
Ridderskapets och Adelns tåla - 148 Dm g Juni. mod, får jag sluta, under en önskån, tolkacl af ett för Fosterlandet varmt hjerta, som lågar af känslor, hvilka blott kunna tillhöra en Svensk Friboren Man: att vi alla måtte hafva till våra handlingars föremål: rättvisa och allmän uppmuntran.
Som dessa båda Dictamina stodo i full. komligt sammanhang med Friherre Anders Cederström* den ii Maj till Bevillningsutskottet hänvisade anförande, innefattande Förslag till ett förbättradt Bevillnings-sätt, blefvo de äfven till Bevillningsutskottet remitterade, med anmodan att sitt yttrande öfver berörde förslag afgifva på samma gång som Utskottet med sitt project till BevillningsFörordning till Riksens Ständer inkommer.
Vid förnyad föredragning af OeconomieUtskottets den 29
Maj på bordet lagda Be. tänkande, i anledning af en yrkad beqvämli» gare Post-inrättning å landet, blef detsamma, uppå gjord proposition, bifallet.
Upptogs till afgörande OeconomieUtskot^ tets den 3 dennes första gången upplästa Betänkande angående allmänna Skogshushållnin* gen, samt väckt fråga om SkogsBetjeningens och JägeriStatens indragning.
Friherre Stael von Hollstein, Corfitz Ludviga
Det ämne, som nu är under öfverläggning, Den 8 Juni.
149 ger mig anledning anföra något, som väl enskilt rörer Skåne, men är för det landet af s^or vigt.
Förfäderne hafva grannt insett, att detta land med tiden skulle blifva alldeles skoglöst, och derföre hafva, genom Styrel, sens försorg, på flera ställen, planterngar af Bak blifvit af samfälte
Byar och Socknar in* stängde och vårdade, och det med den framgång, att nu finnas de vackraste parker tätt bevuxna med träd af till och med arras tjock* lek.
Genom någon mindre tydlighet uti ett §. af den sednare EnskiftesFörordningen , ans« én del Landtmätare sådana planter-hagar icke för Skog, utan för odlingsbar utmark, hvarigenom, på åtskilliga orter, dessa blifvit sådana enskiftade, då Skogar måst huggas ner, för att ej hindra betet för kreaturen.
Då förekommande af skogsbrist är ett ämne, son» ifrigt sysselsätter så väl Landthushållnings* Säliskaperne, som sjelfva Landtbruks-Academien; så synes huru det goda ändamålet motverkas, då anläggandet af nya plantager upp^ muntras, medan de gamla, som redan uppnått sin fullkomlighet, förstöras.
Ett EmbetsBref, sorn förklarar den otydliga §:n, torde göra tillfyllest, men jag anser icke otjenligt, att Oe-' conomieUtskottet toge detta ärende i betraktande.
Grefve Lantingshausen, Albrecht:
Ehuru nyttig och vigtig den af Friherre Stael gjorda erinran synes mig vara, innefattar densamma, efter min tanka, en ny motion, som nu mera icke, emot RiksdagsQrdnin&ens föreskrift om Den g Juni,.. motionstiden, kan upptagas till remiss, och hvaröfver naturligtvis OeconomieUtskottet ej kunnat yttra sig, enär detta ämne varit det* samma okändt.
Friherre Cederström, Jfacob: Vid Hr Grefye Lcmtingshausens yttrande, anhåller jag få anmärka, att Riksdagsordningen alldeles icke förbjbder väcka en fråga, i sammanhang med hvad som redan är väckt, ehuru tiden för alldeles nya motioner är exprerad, utan är denna rättighet, genom den åberopade Lagen, hvarje Riksdagsman förbehållen.
Det lärer icke kunna bestridas, att Skogshushållningen i Skåne står i sammanhang med allt hvad sorn i allmänhet om Skogarne kan stadgas.
För min enskilta del, anser jag den af Friherre Stael lemnaJe upplysning förtjena mycket afseende ^ och nu, i fall Betänkandet återremitteras, kommer Utskottet i tillfälle att äfven derå göra afseende, hvilket det förut icke kunnat, efter den frågan icke förut dit Varit remitterad.
Grefve von Lantingshausen: OeconomieUt, skottet har icke fått sig uppdraget, att göra SkogsFörfattningar: hade det erhållit denna befattning, skulle det visserligen ej hafva undandragit sig att ingå i pröfning äfven af detta ämne, om det varit af detsamma kändt.
Hans ExceUence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Riddeiskapet och Adcdn ansåge deri anmärkta Irågan hinderlig rf - Den 8 151 för antagandet af OeconomieUtskottets Betänkande ?
Nej och Ja, Herr Stråte, Nils 1 Vil]t elni:
Den af Friherre
Stael framställda anmärkning rörer, efter min tanka, EnskiftesFörordningen, nemligen huru en §. i densamma bör förstås och tillämpas.
Jag tror således, att den ej har ett omedelbart sammanhang med detta Betänkande och anhåller i följe deraf om Eders Excellences proposition till bifall å detsamma.
Den af Herr Grefven och Landt Mar skalk en härefter gjorda proposition till bifall blef med ffa och Nej besvarad, och återremiss begärdes af Friherre Hjerta, Axel, Friherre Boye, Ludvig, yttrade sig ej kunna betrakta Friherre Stads uppgift annorlunda, än sora ägande gemenskap med ett stadgande i EnskiftesFörordningen, Friherre
Stael har äfven sjelf yttrat sig anse Regeringens åtgärd vid det af honom öfverklagade missbruk göra tillfyllest: och trodde Friherre Boye för sin del tjenligast, att låta dervid bero.
Stael von Hollstein anförde, att om
OeconomieUtskottet funne sig besväradt med behandlande af detta ämne, så yrkade han så mycket mindre på remiss häraf, sorn han trodde Styrelsen ganska lätt kutina rätta detta, t>edan saken blifvit känd, 153 Den 8 Juni.
Herr Grefven och Landt Marskalk en förnyade häruppå sin sednast gjorda proposition, hvilken med Ja besvarades.
Upplästes ett ProtocollsUtdrag från det Högvordiga PrestStåndet af den 29 Maj, hvarigenom, i anledning af en utkommen Stridskrift under Titel: Fjerde Akten af Baron Ludvig Boyes Dinor Historia: hvad han gör och lider hos de verldr« Jiga Domare , och står till rätta på Rådhuset, Ståndet inbjuder sina respectiva MedStånd till det beslut, att, genom särskild underdånig skrifvelse till Kongl, Maj:t, på Svenska Folkets vägnar uttrycka, jemte en billig förtrytelse öfver ofvannämnde gäckande Titel, dess varma nit för Christna Religionens helgd och för Tryckfrihetens sorgfälliga och kraftfulla vård till afböjande af oredor och af de för Samhälls-ordningen skadliga följder, som genom Tryckfrihetens missbruk och särdeles genom lättsinnigt behandlande af heliga ämnen ofelbart uppkomma»
Härvid var bifogad en från Högvordiga PrestStåndet särskildt öfverlemnad underdånig skrifvelse till Kongl. M tjtt, innehållande hufvudsakligen, att Ståndet, sorn förmodar att Författaren till nämnde Skrift redan är ställd under Lagligt tilltal, åtmindstone enligt 3 3 mom af TiyckfrihetsLagen, anhåller det Hans Kongl. Majit täcktes i nåder anbefalla vederbörande Embetsmän, att med sorgfällig uppmärksamhet och kraftig åtgärd följa denna.
Den 8 Ju™’ *53 tfak, så att den brottslige icke måtte sakna den näpst, hvartill han enligt Lag gjort sig förtjent, och så att hans exempel må blifva v varnande för andra.
Herr Friherre af Wetterstedt, Gustaf:
Med anledning af det Högvordiga PrestStåndets nu upplästa ProtocollsUtdrag, 6amt dess underdåniga Skrifvelse, får jag för Höglofl.
Ridderskapet och Adeln den äran tillkännagifva, det jag i kraft af mitt Embete hänskjutit detta mål till JustitieCanzleren, hvilken ock töfordnat
Actor att deråt gifva den handläggning, som kan finnas vara med våra Lagar öfverensstämmande.
Friherre Stael von Hollstein'.
Det är högst oväntadt att det Högvordiga PrestStåndet kan till sina MedStänder inkomma med ett inbjudande, som är alldeles stridande emot Grundlagens föreskrift i 90 §. af RegeringsFormen.
Det förutsäiter utom dess ett eget slags misstroende till Domaren, att den icke skulle följa Lagens bokstaf, med mindre en sådan åtgärd af Konungen skulle vidtagas som, PrestStåndet i underdånighet anhållit om , och tili hvilken rubbning i personliga säkerheten skulle icke ett sådant prejudicat leda, att Konungen vid vissa tillfällen skulle kunna gifva
Domstolen i förväg en rigtning åt dess beslut.
För enskildt förföljelse af mägtiga ovänner skulle ingen då mera vara säker.
Af dessa skäl anser ;jag följa, att Ridderskapet och Adeln icke kan instämma i det Högvörd.
PrestStåndets önskan. 154 Den 8 Juni.
Grefve Marner, Carl Stellan: Detta Riks*
Stånd har väl ingenting odelt med Herr ÖfverDirecteuren Grevesmöhlen, men då det icke kunnat undfalla någon Riksdagsmans uppmärksamhet, huru som denne Författare till flera utkomna
Strö skrifter under närvarande
Riksmöte på det skamlösaste och mest oförsynta sätt missbrukat TryckfrihetsLagen, tror jag det vara Riksens Ständer värdigt att ifra mot en man, hvilken så högtidligen gäckas med Religionen, Corporationer och enskildta Medborgare } med anledning häraf får jag ödmjukast tillstyrka, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln går det Högvördiga PrestStåndets billiga önskan till mötes, samt med dem förenar sig, att hos Kongl.
Maj:t underdånigast anhålla, det Vederbörande
Embetsmän måtte få nådig befallning , att med sorgfälligaste uppmärksamhet befordra Författaren till utkomna Strö-skriften under Titel: Fjerde Acten af Baron Boyes Pinos Historia till näpst, hvartill han enligt
Lag gjort sig förtjent j så att exemplet, enligt Högvördiga PrestStåndets eget uttryck, må blifva varnande för andra.
Herr Hammarsköld, Lorenzo, conformerade sig med Grefve Mörner.
Stael von Hollstein uppläste 90. §, af RegeringsFormen, hvarefter han anförde:
Häraf finnes, att Riksens Ständer äro oberättigade att inblanda sig i enskildta personers Rättegångs-tvister.
Helt annat är, om Dorna* re vanvårda Lagskipningen, att då underdå - JJen 8 Juni. e. nu 155 pig anhållan sker om en nogäre tillsyn och Kraftig åtgärd: det är både en rättighet och skyldighet af Representanter, sorn äro nitiske för sina Committenters välfärd Herr Hertzenhjelm, Carl Johan, anförde skriftligen; Då Riksens Ständer, enligt Grundlagaine, icke äga att inblanda sig i Dotnaremagtens åtgärder, lärer Höglofl.
Ridderskapet och Adeln med detta mål icke kunna taga någon befattning, helst det redan vid vederbörlig
Domstol är anhängigt gjordt; äfvensom, då Ridderskapet och Adeln, lika med de öfriga RiksStånden och hvarje förnuftigt tänkande man, i allmänhet alltid visar afsky för allt som kan föranleda till Religionens vanhelgd, är jag af den tanke, att ett ytterligare betygande derom vore vid detta tillfälle öfverflödigt.
Jag får derföre vördsammast hemställa, om icke i det ProtocolIsUtdrag, som kommer att afgå till det Högvördiga PrestStåndet, ett sådant yttrande kunde afgifvas1, att under skyldig erkänsamhets betygande lör det nit Högvördiga PrestStåndet ådagalagt för Gudalärans helgd, Ridderskapet och Adeln fror de steg vara tillräckliga, som i detta mål redan äro tagne, Herr Tham, Pehr, uppläste till Protocollet följande:
Sedan det Högvördiga Ståndet gått med sin motion redan till Kongl. Maj:t, ser jag igke huru man kan komma längre.
15 fi Den 8 Jiirm - Vid Riksdagarne i Örebro anförde det Hedervärda BondeStåndet flera ärender hos Kongl. Majit utan att vända sig till sina MedStänder.
Inga mål kunna 'eftet RegeringsLngarne S Plena dejudiceras innan de af vederbörliga Utskott förut blifvit utredde.
Öm Ridderskapet och Adeln i förväg skutle dömma eller ransaka, vore det att nedsänka sig till första instancen, göra sig till en Härads, eller KämiiirsRätt.
Allt personligt betraktande kommer i alla fall icke i fråga; bruket och hagarne äro endast föremålet för allt criminelt.
Till alla nya ärenders upptagande är äfven efter Lagarna redan tiden förbi, hvadan jag tillstyrker ödmjukast, att det Högvördiga Ståndet betackas för sitt vänliga förtroende och i synnerhet för sitt underdåniga tillit till Kongl. Majit, hvilken helt säkert med sin Lagskipnings rättvisa undandrager den Lagstiftande magten allt vidare bekymmer.
Friherre Cederström, Jacob; Då jag med det Högvördiga PrestStåndet delar nitet för Religionens helgd och Tryckfrihetens upprätt, hållande, tror jag likväl, att sedan Höglofl.
Ridderskapet och Adeln blifvit genom HofCanzleren underrättadt, att det mål, hvarom nu är fråga, blifvit hänvisadt till laga handläggning af vederbörande Embetsman, lärer Den 8 Juni.
157 det tjenligaste beslut, som häröfver kan fattas, vara ett instämmande uti hvad Herr Hertzen, hjelm föreslagit; och jag får således af Herr Grefven och LandtMarskalken deröfver begära proposition till bifall.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken'.
Efter den af Herr HofCanzleren Friherre Wetterstedt meddelade upplysning, torde Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, under erkännande af det Högvördiga PrestStåndets varma nit för Religionens helgd, likväl anse någon åtgärd i detta ämne icke vara att vidtaga.
Ropades ett starkt ffctL Grefve von Lantingshausen önskade här-J vid det tillägg, att Titeln å den ofvanberör-1 de Skriften mätte af Ridderskapet och Adeln ogillas.
Herr LandtMarskalken gjorde härpå proposition till bifall, hvilken med Nej besvarades.
Härefter författades och justerades följande:
Utdrag af Protocollet, hållet hos Hög« loff.
Ridderskapet och Adeln den g Juni 1815- S. D. Upplästes det Högvördiga PrestStåndets ProtocollsUtdrag af den 29 Maj, rörande den af trycket utgifna Skriften under 15$ Den S Juni. e. til.
Titel:
Fjerde Äcten eif Baron Ludvig Hoyer Pinör* Historia m. m*, jemte den dervid bilagda underdåniga Skrifvelse till Kongl.
Maj t; och sedan härvid af Herr HofCanzleren m- in.
Friherre af Wetterstedt blifvit tillkännagifvet , det detta mål blifvit till laga handläggning öfverlemnadt, ansåg Ridderskapet och Adelrt för dess del, under erkännande af det Högvördiga Prest.Ståndets varma nit för Religiös flens helgd, likväl någon åtgärd i detta' ämne icke vara att vidtaga.
Ut supra, Företogs till afgörande SfatsUtsköttets d* 29
Maj pä bordet lagda Betänkande af den 26 nästföregående, i anledning af Kongl Maj.ts Nådiga Proposition örn StatsVerkets tillstånd och behof under RiksStatens Första Hu:VudTitel.
Undertecknad Silverstolpe, Axel Gabriel, an-- förde skriftligen följande:
Då jag nu har den äran anmäla mig ätt begära återförvisning af StaisUtskottets Betänkande, i hvad det rörer regleringen af Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningens PensionsStat, kan det ej vara af egennytta jag dertill drifvés, efter jag är en Bland de personer, sorn enskildt äga fullkomligt skäl till tacksamhet för Utskottets yttrande.
Jag klandrar ej heller StatsUtskottets handUngs-sätt, i hvad som rörer de personer af Deit S Juni. e. m. 159 Hennes
Maj t
Hof, hvilka genom den tillstyrkta nedsättningen skulle förlora ringare elier ansenligare delar af de pensioner, de för det närvarande njuta: jag tror tvärtom, att till grund för Utskottets yttrande ligger en rättvisa, hvilken jag högaktar, och en sorgfällighet att uttryckligen följa grunder, dem Utskottet, efter ett ganska lofligt sätt att betrakta detta ämne, icke saknat anledning att anse för de rätta.
Jag tror allenast, att det äfven finnes ett annat lofligt sätt att betrakta det: och jag hämtar mitt skäl dertill ur den, som jag tror, grundade förmodan , att Hofstaters pensionerande hittils aldrig varit underkastadt de Allmänna Börfattningarne om Pensioner för Rikets Tjenstemän , att ej heller någon särskildt Författning för Hofstaters pensionerande någonsin lärer varit stadgadt och att således väl en viss analogi med Författningar, men hufvudsakligen en pröfning efter billighet, synes vara det, som i afseende på dem hittills med skäl legat och kunnat ligga till grund för tilldelningen.
Det är således utan att ogilla StatsUtskottets ådagalagda tänke- och handlings sätt, sorn jag anhåller, att det måtte anmodas och auctoriseras pröfva pensions - tilldelningen efter denna grund , då utlåtandet förmodligen blifver så gynnsamt, som Utskottet säkerligen sjelf skulle hafva önskat3 samt att åt bemälle Utskott derjemte måtte uppdragas, att, i sam - i 6a Den 8 Juni. manhang härmed, för framtiden föreslå efl Författning, rörande Pensions tilldelning åt HofStaten etter afledne Kongl, personer, enligt de måhända åtskilliga billighetsgrunder , som särskildt å dera torde finnas tillämpliga.
Skulle Höglofl.
Ridderskapet och Adeln tillåta, att saken redan i förhand under denna synpunkt betraktades, så utbeder jag mig, såsom skäl för beståndet af den nu varande penstons-regleringen, få hemställa: 1:0 att då af de 66,666 R:r 32 sk., som utgjort Högstsalig.
EnkeDrottningens underhållssumma, allenast ungefär 17,000 nu blifvit använda till PensionsStat, så har Statsverket genom Hennes Maj:ts frånfälle gjort den vida betydligare vinsten af inemot 50,000 R:dr om året; och att om den föreslagna nedsättningen från 17,000 till 13,000 R:dr skulle äga rum, så utgjorde hela vinsten derå 4000 R.r, hvilkas mistning visserligen skulle göra de flesta förlorande Individuerna olycklige i vida större mån, än Staten genom deras indraganda skulle blifva väl-lottad. 2:0
Finnas ibland de förlorande personer, hvilka genom sitt kön, och särdeles sedan ett visst antal år blifvit samlade, äro förnekade de medel till sin bergning, som Staten i flera afseendcn erbjuder åt vårt kön.
Vidare finnes, till exempel, ibland de förlorande en, hvilken ett ganska långt tidelopp, uppoffrats åt tillgifvenheteri för en person, som i detta Rike erfor flera smärtsamma skiften än många andra Drottnm gar - IV.