Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har ansett de af mig beräknade 70 Underofficerarne kunna endast behöfva konstitueras, hvarigenom de således icke skulle betunga Staten, då de icke vore tjenstgörande; Dep:tsChefen föreslår, att de 40 skola få högre löner, och vara ständige ehvad de tjenstgöra eller icke.
Beträffande Marin-rege:tet, som jag ansett böra förändras, har Hr Gr:n sagt sig icke kunna begripa huru jag afsåge att sådant skulle låta sig göra.
Jag har icke kunnat begära, att Hr Gr:n skulle läsa hvad jag framlagt i tryck, lika litet som jag nu vill besvära R. o. Ad., att afhöra detsamma, ehuruväl det synes höra till tidens sed att upläsa tryckta skrifter.
Jag tror mig dock hafva på riktiga grunder bevisat, att man, i st. f. dessa mariner, skulle genom en värfvad artilleri-båtsmans-trupp vinna samma ändamål för vida mindre kostnad; men för att icke ingå i vidare detaljer, hänvisar jag till den utredning af frågan som jag förut framlagt, och man skall tinna skälet för den minskning, jag föreslagit. —- Hr Gr:n har jemväl anmärkt såsom en oriktighet, alt jag upgifvit Marin-regettets styrka till 790 man; äfven denna upgift har jag dock hemtat ur DepttsChefens omförmälde yttrande.
Hr Gr:n anser att till detta antal bör läggas 8 eller 10 musikanter, och om det ges styrka åt Gr:ns skäl, så har jag ingenting deremot.
Hr Gr:n har vidare sagt, att den aflöning, som f. n. bestås matros-corpsen, vore för låg, eller åtminstone har Gr:n yttrat, att han icke skulle hafva någonting emot, att den blefve förhöjd ; han tror dock, att om den bifölles såsom den af DepttsChefen blifvit föreslagen, skullo ändamålet vara vunnet.
Jag har ansett denna aflöning vara för låg i hvilket fall som helst, och jag har byggt mina åsigter derpå, att Svenska coopverdi-matroser under lång tid haft 26 å 28 Rtdr btko i månaden.
Enl. mitt förslag skulle aflöningen i högsta klassen utgöra 15 Etdr, och efter DepttsChefens 5 Rtdr, då han icke vore sjökommenderad, eljest 224 Den 28 Januari e. m. 7
R:dr 24 sk. allt b:ko i månaden.
Häraf visar si», att örlogsmalrosen beltöfver tjena i tolf månader för att erhålla 90 R:dr, då den andra deremot blott behöfver 3 eller 4 månader för att förtjena samma belopp.
Månne man, vid sådant förhållande, kan antaga att en duglig karl söker sig in vid den vida mödosammare örlogstjensten, och är det ej att befara, hädanefter som hittills, att man skall få se en personal och en materiel på papperet. som, då de komma i fråga att användas, icke finnes till.
Anmärkn. är äfven gjord deremot, att jag yttrat, det den föreslagna pensioneringen för flottans befäl vore obillig och olaglig.
Puke sjelf icke väntat någon större framgång åt denna del af Konungens Propos., skall jag icke uptaga R. o. Ad:s tid med att vidare orda deröfver.
I sammanhang med denna fråga har jag äfven sagt, och anmärkn. har derföre emot mig blifvit framställd, att manskapets fördelar skulle vid pensions-regleringen blifvit förbisedda.
Pukes anmärkn. icke synes åsyfta annat, än att begagna tillfället att klandra mitt yttrande, och jag redan förut i min motion fästat upmiirksamheten på berörde förhållande, vill jag icke heller i afseende på detta ämne uptaga Ståndets tid.
Jag har yttrat, att gifna löften i afseende å användet af de vid sednasle Riksdag beviljade anslag till materielen blifvit svikna; och Gr.
Puke har sagt att förhållandet ej vore sådant.
DepttsChefens yttrande.
5 Häft. sid.
19 i den förut åberopade skriften, innehåller allt hvad jag velat anföra, och är i min tanke tillräckligt, enär det ger mig anledn. att ånyo uprepa hvad som många gånger förut blifvit anmärkt, nemi. att, enl. hvad historien och erfarenheten gifva vid handen, är det hvarken misshushållning eller brist på god vilja och förmåga, som äro orsaken till det angifna förhållandet, ulan brist på eftertanka att icke åtaga sig för mycket; gör man det, händer ofta att man icke går i land med dess utförande.
Det har vidare anmärkts emot rnig, att jag ansett det vara en gagnlös upoffring att anbringa ångkraft på fartyg, som dertill ej blifvit från början konstruerade, och man har såsom motbevis i detta hänseende åberopat andra länders exempel äfvensom att de försök, som här i landet blifvit gjorda, lyckats.
Andra staters misstag böra icke, synnerligast då de sjelfva erkänna dem såsom sådana, antagas såsom efterföljansviirda föredömen.
Jag har upgifter af den person, som står i spetsen för byggnadsarbetena inom Engelska flottan, att man der anser såsom ett misstag att anbringa ångkraft på dertill ej afsedda fartyg, och det torde icke vara Gr.
Puke obekant, att sedan de första linieskeppen i England ändrades såsom Carl Johan hos oss. hafva icke annat än i tillfälle af yttersta behof flere försök i den vägen blifvit gjorda.
Hr Gr:n känner dessutom mycket bättre än jag, att de förändringar af skeppen, som göras i nyssnämnde land, der de afsågas och förlängas 30 å 40 fot, äro något helt annat, Den 28 Januari e. m. 225 annat, är. de som här blifvit gjorda.
I detta afseende måste väl också någon upmärksamhet fästas vid beskaffenheten af det virke, hvaraf fartyget är byggdt, och jag kan dervid icke underlåta att erinra, att det bordt väcka någon förvåning, att Ständerna ännu ej fått någon uplysning om den uti den Kongl.
Propos:n vidrörda frågan om de till förändring föreslagna fartygens beskaffenhet, och det oaktadt SlatsUtsk. snart skall företaga saken till afgörande.
Ingen erkänner med större nöje än jag det lyckade i den förändring, som blifvit vidtagen med linieskeppet Carl Johan; men icke må man derföre föreställa sig, att fartyget i det hela, vare sig i afseende å artilleriets kraft eller fördelning, derigenom blifvit jemnförligt med nutidens fordringar, eller att den skott-tafla det framställer emot henden blifvit förminskad, eller att det i öfriga afseenden kan jemföras med ett fartyg af en mera lämplig konstruktion.
Ingen nation fortgår numera på den vägen, och våra grannar på andra sidan fjellet, som äro nog lyckliga att icke ega några gamla fördomar eller någon gammal materiel, gå till väga på helt annat sätt än vi och lemna oss sålunda bakom sig.
Det har äfven anmärkts, att upgiften, det skärgårdsvapnet skulle blifva eftersatt, vore oriktig.
Jag har dock äfven i detta hänseende hållit mig till de tryckta handlingar, som jag förut åberopat, och då Gr.
Puke i sitt anförande, mot hvilket jag nu gör dessa anmärkntr, beräknat såsom använda för skärgårdsvapnet, beväpning, beklädnad, sjukvårds-attiralj och allt sådant, som kan användas likasåväl på större som mindre fartyg, kan jag för min del icke betrakta ett dylikt argument annat än såsom ett bevis att bättre fattas och icke såsom något bevis på särdeles omvårdnad om det vapen, hvilket jag förfäktar.
Händelsen gör, att persedlarne och effekterna komma att användas för skärgårdsflottans behof; men de kunna lika gerna användas på hvilka andra fartyg som helst.
Jag har både förut och äfven i dag fästat mig vid det anmärkningsvärda förhållandet, att personer, som för 15 till 20 år sedan nära nog föraktade skärgårdsvapnet, nu börjat med en viss förkärlek omhulda detsamma; jag vill tro att denna känsla är upriktig; men jag vill också hoppas, att endast den sakkunnige måtte sysselsätta sig med denna fråga, den må röra stora eller lilla flottan, ty eljest vinner ingen derpå det beskydd man egnar deråt.
Dessutom måste jag erkänna, att jag numera börjar tro, att den enda räddningen för båda ligger i en skilsmessa.
Ytterligare har man gjort anmärkn. emot mitt yttrande, att sammanslagning af nybyggnads- och underhålls-anslag ej borde medgifvas.
E. St. äro, som jag tror, temligen bestämda i den åsigt jag hyser.
Hr Gr:n har äfven sagt, att han ingenting har emot ett så beskaffadt afskiljande, blott medlen blifva tillräckliga.
Jag har alltid yrkat på tillräckliga anslag; men det finnes tvenne utvägar att göra anslag tillräckliga: den ena att erill H. 15 226
Den 28 Januari e. m. hålla så mycket man begär, och den andra att rätta behofven efter tillgångarne och de föreskrifter man erhållit af dem. som ega att lemna sådana.
Jag tror att om vi gå till det enskilda lifvet, eller till enhvar, som har någon ekonomi att sköta, skall det befinnas, att man måste lämpa sina behofver efter lillgångarne.
Man måste skilja sina nybyggnader från sina reparationer, och jag tror mig bestämdt kunna påstå, att derest man vill hafva någon reda på sina affärer och i fall man vill veta hvad hvar och en sak kostar, måste de hafva sina särskilda konto.
Att så icke alltid skett hos oss, det visar det förhållande, sora under så många års tid egt rum inom Svenska flottan.
Slutligen kommer frågan om anslag till öfningsexpeditioner för officerare och manskap.
Jag klandrar dervid hvad Gr.
Puke sjelf tyckes ogilla och hvad han anför, att
Dep:tsChefen lärer anse olämpligt, och jag tillägger hvad hvarje duglig sjö-officer måste anse oriktigt.
Då synes, att man borde komma öfverens om att ändra de oriktiga förhållandena.
Det finnes naturligtvis äfven härutinnan tvenne sätt att gå till väga: det ena, att man nedsätter antalet af dem, som skola öfvas, så att det kommer att stå i ett riktigt förhållande till de lemnade medlen: och det andra, att man, på giltiga skäl, ärligt och öppet begär mera.
Jag har vid ett annat tillfälle uttalat den önskan, att nödiga medel måtte anslås till exercis, och jag tror att sådant är nödvändigt.
Jag vill likväl hoppas, att man framför allt måtte lära sig inse, att vi nu mera hunnit så långt i civilisation, att bildning och sundt förnuft veta att göra sig så pass gällande, att, ehuru tankarne kunna vara olika om sättet för ett måls upnående, förena sig dock alla, som lifvas af en sann foster landskänsla i sträfvandet att vinna detta mål.
Och så väl i fred sorn i krig, så väl på land som till sjöss vinnes ingen framgång, förr än man först inför sig sjelf följdriktigt gör sig reda för hvad man önskar, och sedermera ärligt och öppet uttalar sina önskningar, på det att de, som vederbör, måtte komma i tillfälle att kunna bedöma de gjorda framställningarne.
Jag vill icke längre uptaga R. o. Ad:s tid.
Visserligen har jag i dag afhört åtskilliga andra yttranden, dera jag önskat bemöta; men jaginskränker mig till några få anmärkn:r i afseende på Hr Löwenborgs anförande.
Jag, för min del, vill icke tvista om beskaffenheten af sjökrigs-materiel, och jag har också vid denna Riksdag så mycket som möjligt afhållit mig derifrån; jag har blott yrkat att den materiel, som finnes, likasom den personal, som behöfver användas, må sättas i det möjligast bästa skick.
Trodde jag på samma sätt som den värde talaren, att
Sverige icke allenast har tillräckliga medel att använda på sitt sjöförsvar, så som han tänker sig det, utan äfven att landet lika gerna lemnar anslag för detta ändamål som till jernvägar, då stöde frågan på en helt annan ståndpunkt.
Men jag bekänner att jag icke delar denna åsigt.
Hvad folk angår och besättningarnes antal, har jag icke betviflat deras tillräcklighet; men väl Den 28 Januari e. m. 227 möjligheten för Sverige att tillskapa en nog stor materiel för att sysselsätta dem på det sätt Hr Löwenborg önskar.
Jag tror nemi., att det är nödvändigt alt söka få en materiel, som är så litet kostbar sum möjligt att anskaffa; emedan jag eljest anser att ändamålet icke kan vinnas.
På denna grund kan jag också icke med Hr Lövenborg dela den åsigten, att den roende skärgårdsflottan är obehöflig och bör utträngas af ångslupar: ty så länge jag kan få sex kanorer på roende slupar mot en kanon på en ångslup, och då de sex sannolikt skjuta minst lika säkert som kanonen på ångslupen samt de roende sluparne visa en skott-tafla mot fienden, som är oändligen mycket mindre än på ångsiuparne, tror jag, att det ännu är allt för tidigt att påstå, det de förra böra utträngas af de sednare.
Jag vill härmed icke säga, att de roende sluparne, sådana som de nu äro, verkligen äro så fullständiga som de böra vara; det är möjligt, att det gifves andra medel att försöka, och jag önskar, att af de anslag, som beviljas, någon del måtte användas till anställande af dylika försök; hvarjemte jag, lika lifligt som den värde talaren, önskar att icke någon sådan utsträckning af nybyggnads-tiden, som af Dep:tsChefen blifvit föreslagen, måtte af R.
St. varda antagen.
Må man då hellre anskaffa mindre på kort tid, än gifva löften om hvad som skall ske inom 15 år.
Hvad Hr Brakel beträffar, så hade jag icke, efter de förklaringar lian här förut afgifvit, ämnat yttra mig med anledn. af hvad han nu andragit, i synnerhet som han, efter min öfvertygelse, nog litet grannlaga behandlat en man, som nyss aflägsnat sig härifrån.
Jag vill dock i en punkt besvara honom, der han för att bevisa sin sats, eller oriktigheten af hvad den Gr.
Anckarsvärd yttrat, lemnat en upgift, som icke är riktig.
Han sade nemi., att R.
St. vid 1850 års
Riksdag beslöto, att all den befintliga materieien skulle iståndsättas, och att det således icke återstod något annat att göra.
Då detta stridde emot de åsigter, Gr.
Anckarsvärd uttryckt, har jag trott mig göra både den ena och den andra en tjenst med att upläsa det ifrågavar:de beslutet.
Det lyder sålunda: natt R.
St. lemnade 600,000 Häraf följer således icke, att äfven linieskeppen skola repareras; ty om K.
M. hade velat befalla, att icke något linieskepp skulle undergå reparation, hade sådant ovilkorligen stått 1 Hans makt.
Platen har sagt, att
Konstructions-corp sen i förhållande till sina göromål är alldeles för stor, och att det endast behöfves tre officerare till de förrättningar, för hvilka nu finnas 24.
Jag har i ett föregående plenum medgifvit, att
Konstructions-corpsen verkligen är något för stor.
Dock är den på långt när ej så öfverflödig som Gr.
Platen förespeglar.
Jag har af 228 Den 28 Januari e. m. sakkunnige personer tagit reda på, huru många officerare af corpsen verkligen måste användas och dessa äro:
I Karlskrona: 1 officer vid nya hvarfvet.
1 d:o vid gamla hvarfvet. 1 d:o vid flottan. 1 d:o vid verkstäderna.
1 d:o vid informationsverket till bildande af mermans- och handtverks-elever. 1 d:o, vid besigtningar och ekhyggen.
I Götheborg. 1 d:0.
I Stockholm: 3 d:o. 1 Konstruktions-CIief. 1 officer på hans bureau.
Summa 12 officerare.
Man kan icke såsom Gr.
Platen tyckes tro lemna kronan» vidsträckta hvarf med så otillräckligt upsigt, som det vanligtvis är förhållandet med enskildas.
St. skulle blifva föga belåtna med saknad af kontroll och saknad af nödig vaksamhet öfver flottans dyrbara effekter.
Konstructions-corpsen måste finnas, ty man kan ej åt enskilda skeppsbyggare öfverlemna byggandet af kronans skepp.
Dels äro dessa skeppsbyggare icke alltid att tillgå, dels är ett krigsskepp till skapnad och inredning olikt andra skepp.
Lämpligt vore om Konstructions-corpsens officerare äfven vore sjömän, så att de kunde genom praktiken bedöma hvad de sjeifve bygt och sålunda göra de förbättringar i skeppsbyggeriet, hvilka de under seglingar och strid insett vara nödiga.
Konstruktions-corpsen borde sammanslås med flottans officers-corps och ur denna corps uttagas till skeppsbyggeri de lämpligaste officerarne.
Hvad Marin-rege:tet beträffar, har Gr.
Puke visat att Gr.
Plåtens upgift, att dess kostnad vore lika stor som ett fotgardesTegettes, är oriktig, och att han vid ena rege:tet inräknat natura-povtioner och vid det andra uteslutit densammas värde. Hvad Marin-rege:lets kostnad ytterligare beträffar, så vet jag ej hvarföre ett rege:te i Karlskrona skulle kosta mindre än ett lika stort i Stockholm.
Detta är likväl nu, såsom Gr.
Puke visat, förhållandet med Marin-rege:tet.
Vidkommande åter rege:tets behöflighet, kan den ej betraktas ur samma synpunkt som ett Engelskt Marin-rege:te.
På Engelska skepp äro besättningarna förhyrda matroser och marinerna utgöra det disciplinära elementet.
De äro den kärntrupp, som utgör den fasta utgångspunkten och stödet för lydnaden, ordningen och disciplinen om bord.
På ett
Svenskt skepp behöfves ej ett så beskaffadt disciplinärt
Ren 28 Januari e. m. 229 element; men Carlskrona och Kungsholms fästning måste hafva en garnison.
Dessutom tror jag mig veta att meningen är att af rege:tets ena bataljon, som i krigstid på skeppen skulle begagnas, under det den andra bataljonen skulle göra vakt i Carlskrona, bilda skickliga och sjövana skarpskyttar i likhet med de fusilier-kompanier, som finnas på de Fransyska skeppen.
Platen har vidare yttrat, att en kofferdi-matros kostar 28
R:dr b:ko i månaden och att när så är, det icke är att begära, att man skall få en duglig örlogsmatros för 25 öre om dagen.
Det är verkligen förhållandet, efter de upgifter jag fått på Sjömanshuset, att förlidet år en matros kostade från 20 till 28 R:dr b:ko.
Beräknadl efter 28 R:dr i månaden blifver aflöningen om dagen för kofferdi-matrosen 140 öre, men man bör besinna att örlogs-matrosen dessutom har 2 sk. b:ko om dagen, när han är kommenderad på sjön; att han kan få ända till 4 sk. i upmuntringspengar, och slutligen att han har 60 R:dr till beklädnad.
Detta tillsammanslagdt gör för örlogs-matrosen omkring 56 öre om dagen.
För öfrigt lössläppes han ej, när resan är fullbordad eller skeppet ligger i hamn, på bar backe, såsom kofferdi-matrosen.
Han har alltid och under alla omständigheter åtminstone tak öfver hufvudet, bröd och 25 öre om dagen.
Jag nekar ej att aflöningen är för liten och önskligt vore, att StatsUtsk. ville öka densamma; men jag nekar, att aflöningen är så obetydlig, som Gr.
Platen förespeglat.
Platen har vidare påstått, att man till vinnande af besparing borde konstituera matrosen till Under-officer under sjöexpeditioner, och han har förnekat behöfligheten af Underoflicerscorpsens förökande.
Det är verkligen förhållandet, att på Engelska krigsfartyg, med undantag af de få upbörds-underofficerarne, endast finnas officerare och matroser, och att underofficerare konstitueras bland matroserna.
Men hvar och en af Eder, mine Hrr! känner kanske ej huru de Engelska skeppen bemannas.
När det Engelska Amiralitetet beslutat, att ett skepp skall ut på sjöexpedition, så nämner det endast officerarne.
Skeppschefen låter upspika på alla knutar i Portsmouth, Plymouth, Chatam eller Sheerness stora affischer, som tillkännagifva att ett skepp skall gå till sjöss och att han vill förhyra besättningar.
Då anmäla sig till honom matroser och sjöfolk, vare sig de varit längre eller kortare tid till sjöss.
En säger: a
Jag har förut varit mäster och går ej med, om jag ej nu blifver antagen till master.n
En annan säger: r.Jag har så och så länge varit på sjön, så och så många år tjenstgjort på kronans fartyg.
Jag går ej med, om ej jag blifver mate.n
Så konstitueras de Engelska underofficerarne (Petty officers) genom frivilliga aftal emellan Skeppschefen och matrosen.
Sjöexpeditionerna vara dessutom flere år. 230 Den 28 Januari e. m.
Annorlunda är förhållandet, när ett Svenskt fartyg skall utrustas.
Detta sker vanligen för en kortare tid, för en tre eller fyra månader och matroserna tagas ur en ständigt i kronans tjenst varande corps.
Hvar och en inser lätteligen det förödmjukande, det disciplin undergräfvande uti att den ena månaden göra en matros till underofficer och den andra åter nedsätta honom till simpel matros.
Ar en matros värd att blifva underofficer, må han blifva det för hela sin tjenstetid; och det med så mycket mera skäl. ju mindre hans aflöning är som matros och ju mer dugligheten kan göra anspråk på en förbättrad ställning.
Engelska matrosen seglar ej ut om han ej blir anställd såsom Petty officer.
Svenska matrosen skulle kanske under ena sjöexpeditionen vara befäl, och under den andra stå i nummer; skulle den ena månaden vara underofficer, den andra simpel karl!
Puke: Jag skulle visserligen kunna till besvarande uptaga de anmärkntr, som Gr.
Platen nu framställt i anledn. af mina anmärkntr mot hans granskning, samt derigenom ådagalägga att han i det mästa misstagit sig; men mina anmärkntr må stå för min räkning, och den förklaring Gr:n öfver dem gjort må stå för hans.
Jag vill icke vidare orda i denna fråga, helst sedan Gr.
Platen aflägsnat sig.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, biföll R. o. Ad. remiss till StatsUtsk. af Gr.
Anckarsvärds förevar:de anförande och de i anledn. deraf afgifna yttranden.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s nedannämnde d. 24 dennes på bordet lagde Betänk:n: N:o 17, i anledn. af väckt motion om skyldighet för blifvande civile tjenstemän så väl i Sverige som i Norrige, att examineras uti Unions-Rikets Statsförfattning samt straff- och pri— vat-rätt; N:o 18, i anledn. af väckt motion om förtydligande af stadgandena om bouptecknings förrättande:
N:o 19, i anledn. af väckt motion om förändrade grunder för beräknande af ersättning vid utmätnings-förrättningar; och N:o 20, i anledn. af väckta motioner, ang:de uphörande af håfgång samt offer- och collekt-medels insamlande i kyrkorne m. m.
Herman, d. 24 dennes på bordet lagda motion om anskaffande, på Riddarh.-kassans bekostnad af ett brandfritt skåp, lämpligt till inrymmande af de å Riddarhuset förvarade Genelogiska tabeller.
Den "28 Januari, e ra. 231 Hr Anrep.
Med nöje har jag läst Hr Ehren hoff motion om anskaffande af ett brandfritt skåp, till förvarande af de genealogiska tabellerna.
För det första, emedan den visar, att, hvad jag', i min motion om ett förlagslåns erhållande till ntgifvandet från trycket af nämnde tabeller, redan antydt eller nödvändigheten af att genealogierna måtte förvaras mot eldsfara, äfven blifvit uptaget på annat håll.
Genealogiernas bevarande är nemi. af största vigt.
På dem grundar sig, snart sagdt, hela Ståndets representationsrätt; ty, enl. 7 § 7 mom.
Riddarh.-Ordn:n, är från rättighet till säte och stämma å Riddarhuset utesluten "Adelsman, hvars ättledning från stamfadern ej af Riddarhusets genealogiska tabeller tydligen utvisas, eller, der dessa befinnas bristfälliga, sådan ättledning ej styrka gitter.»
— För det andra fägnar mig motionen, emedan jag deraf ser, att det icke måtte vara så ondt om penningar i Riddarh.-kassan, som enskildt till mig blifvit yttradt, eftersom det kan föreslås inköpandet af ett dyrbart förvaringsskåp för genealogierna.
De minsta af de moderna kassaskåpen kosta 400 R:dr b:ko.
Till endast de lefvande ätternas genealogiska tabeller erfordras minst tre sådana skåp, utgörande en kostnad af 1,200 R:dr b:ko.
Men jag hemställer till R. o. Ad., om det ej är skäl uti, att med behandlingen och afgörandet af denna motion måtte anstå, till dess min motion, som långt f. d. inkommit, blifvit i Ståndet afgjord, helst jag i densamma föreslagit ett annat, i min tanke mera betryggande, sätt att få genealogierna för evärdeliga tider förvarade, och hvilket dessutom icke skulle kosta Riddarh.- kassan någonting; tvertom, lemna öfverskott till anskaffandet af ett dylikt brandfritt skåp.
Jag anhåller, att detta mitt yttrande måtte få åtfölja motionen till Riddarh.-Utsk.
Jag har begärt ordet egentligen för att söka förekomma den verkan, som den siste värde talarens yttrande om kostnaden för de ifrågavar:do skåpen möjligen skulle kunna utöfva på R. o. Ad:s beslut i anledn. af den utaf mig väckta motionen.
Innan jag aflemnade densamma, hade jag hos den person, som förfärdigar dylika skåp, gjort mig underrättad om priset derför.
Det största, som då var färdigt, och hvilket skulle vara fullt tillräckligt att inrymma alla de genealogiska tabellerna, kostade 800 R:dr rmt.
Jag har ett kostnadsförslag, som ytterligare kan styrka denna upgift, ehuru jag icke har det med mig, emedan jag ej kunde förmoda att någon discussion skulle npstå öfver min motion före dess remitterande till Utsk Remitterades till Riddarh.-Utsb.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter Riddarh.“Utsk:s d. 24 dennes på bordet lagde Utlåt:n: 232 Den 31 Januari.
N:o 5, i anledn. af Frih. F. W. Stael v. Iloisteins motion om förändrad redaktion af 2 moni. i 7 § Riddarh.-Ordn:n; och N:o 6, öfver Frih. A. C.
Raabs motion om en lämpligare plats i Riddarhussalen för tidnings-referenter än den å läktaren dem anvista.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Betänk:n, nemi. från Banko- och I. ag-U tsko 11 e t: N:o 1, i anledn. af väckt motion om förändring af lagens stadgande om ränta; Lag-Utsk ottet: N:o 8, i anledn. af väckt motion, angrde förändrad lydelse af 4 mom. i 1 kap. G.-B.; N:o 9, i anledn. af väckt motion om förändring af 13 kap. 4 § G.-B.; och N:o 10, i anledn. af väckt förslag om tillägg till 1 kap. 12 §JR.-B. och 9 kap. 5. § U.-B.
Högh R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 12 på natten.
Lördagen den 31 Januari 1857.