Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dessutom är uttrycket: ^gällande Lagar’” i bredd med "allmänna Oeconomiska Författningar" så mycket olämpligare, som Koogk Majit ej allenast i Coramando-väg n - Den 2?
April. tan till och med i Stats.Rådet, lär sakft*. möjlighet att utan samråd med Riksens Ständer stifta några andra nya , eller ändra och rubba några andra gällands Lagar, än just Oeconomiska lårfattningar.
Mig synes således beskrifningen på Corntnando-mål vara mycket fullkomligare, och mera positivt uttryckt uti Kongl.
Maj:ts Nådidiga Circulaire af den 19 Junii 18x0, så lydande: ”Commando-mål bor vara enkla Mditairiska, hvilka icke leda till ändring, förklaring eller rubbning uti allmänna Oeccnomiska Författningar , fornt i annan väg gijne befallningar, eller uti dispositionen af de till bestämda behof i Stat anslagne Medel,”.
— Om derföre någon ändring i den 7 §. skall ske, skulle jag tor min del önska, att den måtte blifva i enlighet med nyss åberopade Kongl.
Circulaire:
Till hvilken ända jag ödmjukast anhåller att Memorialet måtte, jemte dessa mina Anmärkningar, blifva till Utskottet återTemitteradt.
Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard; Jag har förr haft den äran förklara, det jag ansåg 7 §. i Regerings-Formen vara nog tydlig och bestämd tor den, som ville rätt förstå den.
Jag har ansett farligt medgifva en obestämdhet i en så väsendtlig föreskrift innan man vore säker om någon creera bestämd; och säker derom blir man ej genom ett Förslag af Riksdagsman , emedan det behöfver alla fyra Ståndens och Konungens Sanction.
J)en 2?
April, 377
Men sedan enskilde Riksdags män, nemligen Friherre Anckarsvärd i vårt Stånd och Friherre Åkerhjelm i Consritutions Utskottet, afgifvit Förslag till ett närmare bestämmande af de i denna §. nämnde Corr.mandomåi, samt Constitutions-Utskottet i dess Betänkande, rörande Anmärkningen mot Friherre Björnstjerna, förklarat att formerne i detta fall ej voro fullständigt nog beskrifna, och således både dessa Förslag och detta Betänkande innefatta ett indirect medgifvande , att gransen för Comrnandomål icke är i Grundlagen nog bestämd , har jämväl jag ansett nödigt att ett noggrannare bestämmande af hvad med Commandomål förstås, i nämnde §. blefve tillagdt»
Det har varit så mycket mera fägnesamt , att Konungen sjelf behagat meddela ett Förslag för detta ändamål, som Kongl. Maj:ts Nådiga Sänction å de Förslag, hvilka skulle komma från Riksens Ständer , kunnat förvägras , men det af Konungen sjelf uppgifne och fullkomligt tillfredsställande Förslag , blott behöfver Riksens Ständers egen Sanction, hvilken man ej bör förmoda af Constifutions, Utskottet eller något Stånd skall uteblifva, ensedan man ej bör föreställa sig, att Nationens Representanter skola vara mindre sorgfälliga om bevarandet af Nadonens rättigheter, samt deras skyddande mot Mihtaire- Magtens ingrepp, än Konungen sjelf.
Man har emot ifrågavarande Redaction anmärkt, att den är mera negativ än positiv , men man har icke attenderat till, att då fråga är om att sätta gräns för en myndighet, det är mera nödigt att uppräkna hvil» 378 Den fy April. ka ärenden den icke får befatta sig med , än dem den får besörja.
Hvad ordet omedelbarligen vidkommer, så bar det, i min tanka , företräde framför ordet directe> åtminstone äger det den förtjensten att vara Svenskt.
Konun gens säges omedelbarligen besörja de mål, hvilka ej i StatsRådet, och utan att Allmänna Beredningen eller Publique Verk behöfva höras, kunna föredragas och afgöras. — En annan värd Talare har yrk2t, att föreskriften i tillägget till §. borde sträckas till Under.Befälhafvare i Militaira Styrelsen.
Jag får blott erindra, att Grundlagen ej på desse sednares åtgärder kan tillämpas; utan endast på Stats-Rådets; StatsSecreterarens och Konungens Rådgifvares i Cominandomål. —- Om Regements •
Chefer eller andra Militaira Auctoriteter förgå sig, dömas de för sina förseelser efter Allmänna Lagen och Krigs-Articlarne.
För! öfrigt tror jag, att det som innefattas i Instructionen för GeneralAdjutanterne, ari i cfefEa- afseende ganska tillräckligt, och an ., återremiss -ej vara af nöden, då Redactionen ar fullständig.
Herr Heijkenskjöld, Carl Fredric: T anledning af hvad Friherre
Stael von Holstein yttrai om en bestämd föreskrift i Grundlagen för Ofverstarne, får jag farmin del förklara, att jag ej tror någon sådan der kunna äga rum.
Regements
Cheferne få ej lyda eller utfärda andra Ordres, än de som genom Konungens Gene. ral-Adjutanter meddelas; och då genom den nya Redactionen af §. en gräns för dessa blifver satt, kan jag ej Enna annat äo att samasa Den 2?
379 Redaction är så tydlig och klar, att någon förändring deruti icke är behöflig, hvarföre jag bestrider äterremiss af Förslaget.
Jag vill blott förklara att jag för min del bestrider den mening Herr Rosenschöld yttrat, nemligen: ”att negativa ' bestämningar äga i Lagstiftningen företrädet får de positiva:’
Man kan aldrig vara säker att hafva uppräknat allt hvad som icke får göras; och hvarje uragtlåtit moment, lemnar ett särskilt tillfälle till missbruk af den magt, man ville begränsa. —-
Om jag får begagna mig af en liknelse, så är bemödandet att, genom en i negativa bestämningar, uttryckt Lag, begränsa någons verknings-krets, detsamma som att kringstänga honom med en Gärdsgård, hvilken jag likväl är osäker att någonsin fä fullkomligt färdig.
Hvarje öppning på Gärdesgården lemnar den innestängde en lätt utflyckt.
Vill man deremot sätta en säker gräns för dess verksamhet, så bör man på positivt sätt binda honom med ett efter ändamålet afpassat lagom långt band.
— Jag vågar derföre vördsammast förnya min anhållan om återiemiss.
Friherre Slaél von Holstein:
Om det ej anses lämpeligt, att en föreskrift för Regementschefer införes i en Grundlag, så måtte det dock icke anses olampeligt, om Riksens Ständer hos Konungen i underdånighet anhålla om befallning till dessa Embetsman, att icke ?8o Den 2?
A fril. medelst påbjudands af sådant sorn förorsakar Rust- och Rotehållare kostnad utöfver hvad Knekte Contracter och laga öfverenskommelser innehåller, betunga dem.
Då den rättigheten man äger att söka hjelp genom Lagens åtgärd emot en betydande Embetsman, åberopas, så är det snart sagt, att gäcka den olycklige: jag påminner mig att är igo3 hade en Rusthållare vid Skånska Husarerne anfört klagomål öfver då varande Chefen vid Regementet, som väl slöts så, att Chefen fick orätt,och det blef erkändt att den klagande haft skäl till det steg han tagit; men det medförde likväl den senares ofall, genom en långvarig och kostsam Rättegång, men aldeles icke någon nyttig påföljd för de Rustande, ty förhållandet har förblifvit enahanda som förr; en förnyad påminnelse härom, anser jag så mycket nödvändigare, som det synes att Förtattningarne fallit i glömska.
Grefve Spens, Jacob Melker:
Jag vill blott anmärka , att dylik föreskrift för RegementsCheferne, som den Friherre Stael von Holstein yrkat, finnes uti 44 Cap. Missgärnings-BaLken.
Har denna föreskrift kommit i glömska, är det visserligen rätt illa, men den nya föreskriften torde då icke få bättre öde, och är i alla fall öfverflödig.'
Herr Munck af Rosenschöld .■ I afseende på det af Herr Cederskjöld nyttjade skäl, art nemligen min mening är i högsta grad origtig3 Dm 17 April. vill jag blott anmärka, att jag ej anser mig tiUständ/gt att något skäl af samma beskaffenhet deremot anföra.
Hvad åter den af Friherre Stael von Holstein yrkade föreskrift för Öfverstarne beträffar, får jag yrtterligare förklara, att det Sr blott Stats-Rådets och Föredragandes åtgärder, som höra under Grunålagarne.
Friherre Anckarsvärd.- Cedan Herr Munck af Rosenschöld motsagt hvad jag i afseende pä ordet omedelbarligen anmärkt, men ej på sätt att jag blifvit öfvertygad, att det samma uttrycker någon mening, kan jag ej erkänna annat än att detta ord, ehuru ganska Svenskt, är synonymt med orden:
Öfvernaturligt Sacramenterligt.
I ett Constitutions-Utskotts Betänkande hafva Vi sett uttrycket omedelbarligen äskade och i den nya Redactionen af ifrågavarande §. nyttjas Orden : omedelbarligen besörja■ Jag, och, sorn jag förmodar, ganska många andra med mig, kunna ej förstå huru ett ord kan tydas på så olika sätt, och jag hemställer till dem, som förstå det bättre än jag , huruvida samma ord bör i Redactionen qvarstå- » Grefve Spens, Carl Gustaf:
Utan ati vilja tilltro mig bättre kännedom af Svenska Språket än någon annan, får jag endast hemställa, om icke rätta meningen af ordet omedelbarligen, lättast igenfinnes genom, jemförelse med ordet medelbarligen.
I händelse ordet omedelbarligen vore synonymt med Öfvernaturligt, skulle deraf följa, att ordet medelbarligen vore synonymt med ordet naturligt , hvaraf åter skulle kanna dragas den följd, att den som handlade 38» Den 2?
April. naturligt, skulle välja krokvägar för att komma till målet.
Herr Munck af Rosenschöld : 1 anledning af Friherre Anckarsvärds hemställan, om ej ordet directe är tydligare än ordet omedelbarligen, får jag för min del hemställa om ej ordet omedelbarligen åtminstone är lika så tydeligt, som ordet directe.
Herr Schönström , Pehr.- Jag vill allenast erindra, att i fall Constitutions-Utskottet skall nytta ordet omedelbarligen, det vöre önskeligt att samma ord brukades alltid på enahanda satt , och ej som nu skedt, att det stundom betyder indirecte, och stundom straxt efter eller imediatement.
Friherre Mannerheim, Lars August:
Då den af Friherre Stael von Holstein yrkade påminnelsetill vederbörande Regements-Chefs , ar en ny Motion, lärer Ridderskapet och Adeln finha , att enär, enligt Riksdags-Ordningens föreskrift , någon ny Motion efter Motions-tidens förlopp ej får väckas, den nu ifrågavarande, alltså icke kan varda till något Utskott remitterad.
Friherre Stael von Holstein t
Att inga nya Motioner efter en månads förlopp af Riksdagsmän få väckas, stadgar Grundlagen; men dock med undantag af sådana, som äga gemenskap med redan väckte frågor eller härleda sig från händelser, som tilldraga sig under Riksdagen.
Då Pro, Den 2?
April. 38? position är gjord om en förändring i Grundlagen , som har till afsigt att förekomma oordning och egenmägtigt åläggande af pålagor; så måtte min Motion i samma ämne vara fullkomligen i laglig ordning framställd.
Det har blifvit sagt att det vore olämpeligt införa i Grundlagen det stadgande jag önskat; samt att allmänna Lagens föreskrift vöre tilträckelig.
Jag har derföre inskränkt min önskan blott till yrkande af påminnelse om Lagens iagttagande, hvilket är så mycket nödvändigare, som man af erfarenheten finner det Författningarne falla i glömska, hvarföre ock en del måste årligen uppläsas för att hafvas i friskt minne.
Då nu
Discussionerne gått ifrån föremålet, nemligen om §. är tydelig eller ej, till en öfverläggning aldeles från ämnet, om en annan fråga, nemligen huruvida vissa gällande föreskrifter efterlefvas eller icke, tager jag mig friheten anhålla , att man må återgå till det egenteliga ämnet.
Jag tror att der Lagar äro gifne mea ej efterföljas, sådant ej hjelpes genom deras förnyande eller derigenom att deras antal ölcas.
— Det är redan omöjligt för någon att känna demi alla. — Då allmänna Lagen och öfrige Författningar tillräckligen förebygga Regementschefers möjliga missbruk, och då en föreskrift i sådant ändamål ingalunda kan i Gtundlagen få ett rum , tror jag att den serskilt uppkomna frågan ej förtjenar att vidare discuteras, heitse Motions-tiden redan är förliden; men då jag, hvad §, beträffar ? icke kan undgå anmärka 384 Den af Aprit huru vigtigt det är att vara tydlig, instämmer jag i de erindringar som dervid blifvit gjorde.
I Mose Lag äro budén ofta negativa, men de ära äfven ofta positiva; deremot saknar ifrågavarande Redaction all positiv bestämdhet, och innefattar blott ett negativt Stadgand-e.
I min tanka är Kongl. Maj:ts Instruction för dess General Adjutant för år igro tydligare; och det är på denna grund, jag förenar mig i det hufvudsakligaste med hvad Grefve Gyllenborg i ämnet yttrat, samt anhåller om återrerniss af Redactionen.
Friherre Björnstjerna, Magnus.- Jemte det > jag förenar mig med hvad Herr Påhlman anfort, angående den af Friherre Staé‘1 yrkade påminnelse till Herrar Regements-Chefs, får jag den äran upplysa, att samma fråga blifvit väckt hos Hedervärda Bonde-Ståndet, samt att i anledning deraf Kongl. Maj:t låtit afgå förnyad
Nådig befallning till saintelige HerrarRegements-Chefs att noga iagttaga de föreskrifter, som röra Rust- och Rotehällares rättigheter och skyldigheter.
Herr Grefven och Landt Marskalken hem» ställde om Ridderskapet och Adeln ansåg Constitutions-Utskottets Memorial böra, i anledning af de dervid gjorde Anmärkningar, till Utskottet återförvisas, hvilket bifölls.
Före - Den 2?
ConstitutionsUfskottets den io dennes aflärne samt deh ig i samma månad på bordet lagde Memorial, lörande Herr Schönströms, Pehr, Anmärkning inot Hans Excellencr Herr Stats-Ministern för Utrikes Årenderne, i aUeende på ett af honom utfärdat Circulaire, Friherre Stael Xron Holstein, Corfitz Ludvig:
Ingenting är så ledande till tids utdrägt, schism© och motsägande beslut, Som begäfet ätt tolka Lagen efter Slutkonst mera än eftet bokstaf.
Så förhäller det sig med förevarande ämnft.
Här är frågan om gränsen för ConstitutionsUtskottets magt.
Högloflige Ridderskapet och Adelr. täcktes derföre icke obenäget Upptaga om jag, mindre för att upplysa andia, än för ätt sjelf varda upplyst, i ämnet yttrar mina tänkar.
Af Grundlagen inhämtas, att aila Riksdags Åren* der skola till vederbörande Utskott remitteras, där beredis öch Utskotten ffiöd sina Betänkonden deröfver inkomma till Ståndens Plena* hvilka derefter bäfvå deras beslutande rätr; härifrån är ihtet Utskott undantaget, blott hemliga Utskottet, då det finnes, samt Constitutions Utskottet, då det sjelf finner att SrätsRådet gjordt någon uppenbar öfverträdelse af Lagarne, i hvilket fall det äger att genast Ställa den eller de, sorn felat under Riks-Rätt, enligt ic<5 §. i Regerings-Förmenj alla öfriga ärenden tillhöra Ståndens afgörande.
Enligt 75 Riksdags-Ordningen, erfordras till Grundlags Frågors beslutande, älla 4 Ståndens Sammanstämmande beslut, samt Konungens Sane* Ridd. osh Ad.
Prat. V B. i A/d. 49, jO. 386
Den 27 Apvil. tion ; andra frågor åter afgöras merjl 3 Stånds pluralitet och Konungens Sanction, c/ch åter andra, hvilka röra Penninge-Verket och Statens Egendom med 3 Stånds pluralitet, utan Konungens Sanction.
Då den händelse inträffar, att 2 Stånd stadna mot 2 Stånd, förfaller saken och bl ifver vid det förra, om ärendet är af den beskaffenhet att det kan förfalla, i annat fall afgöres det genom Nämnd , då tvänne Alternativer till afgörande genom Votering framställes.
Vid alla dessa Casus äger Stånden deras beslutande rätt.
Blott vid vissa tillfällen har den till Constitutions Utskottet blifvit öfverlemnad, nemligen antingen då i 3 eller aila Stånden olika tankar om Utskottets sättande eller till hvilket Utskott ett mål hörer uppstå, eller då emellan Tajemän och Stånd tvist om vägrad Proposition uppkommer.
I dessa nämnde fall är bokstafveligen uttryckt att Constitutions-Utskottet äger Riksens Ständers beslutande rätt, men på intet ställe i Grundlagen finnes omnämnt, att några hemligheter blifvit förbehållne Constitutions
Ut» skottet att förvara.
Enligt 106 §. i Regerings-Formen äger Constitutions-Utskottet, att, i fali under granskningen af Stats-Rådets Protocoller, finnas skulle, att å någon Stats-Räds Ledamot ansvar påkallades, så» dant till Riks-Rättens afgörande befordra 3 men ingalunda foijer härrf, att Constitutions-Utskottet äger rätt att fria, det vill säga om Utskottet skulle finna någon olaglighet vara begångetl, tillåta sig att frikänna eiler saken icke Dea Q?
April. 387 åtala låta.
Denna rättighet äga icke sjelfva Ständerna, ty de äro icke öfver Lag.
Det är ett prerogativ, blott Konungen förbehållit att göra Nåd, sedan
Domaren först afsagt Dom.
Den andra grace Constitutions-UtskotteÉ kan visa, är att låtsa det icke funnit något anmärknings-värdt; men denna benägenhet försvinner enär antingen ett annat Utskott, eller enskilt Representant, gör anmärkning; då Constitutions Utskottet icke har mera än tvänne svar att lemna, nemligen att antingen anmärkningen voie ogrundad och falsk eller ock en berättelse, hvarföre
Utskottet icke anser saken kunna efter 106 § behandlas, dä den deremot möjeligen kam anses efter den 107.
Denna sista § meddehr ConstitutionsUtskottet icke större magt än hvart och ett annat Utskott eller enskilt Representant, nemi. den att göra anmärkning.
Den som gör en an* märkning, ka» omöjligen sjelf besluta deröfver, utan det måste vara någon annan, som skall besluta, nemi.
Riksens Ständer , hvilket synes deraf att det heter.-
Om dessa finna att Rikets sannskyldiga väl fordrar, att hos Konungen anmälan skall göras om entledigande ur Tjensten af den Ulagtige.
Sker anmärkning af annat Utskott eller enskilt Representant, såskall väl Constitutions Utskottet först höras, och gifva upplysningar innan Ständerne kunna af* göra} men genom detta hörande är beslutande rätten ej förlorad} det är en nödvändighet att Utskottet skall höras, emedan anmärkni-gen ingifves tiljl Stånden förseglad.
Utskottet mast* 388 Den stp' April. derföre upplysa hvaruti anmärkningen består, och hvad som i Stats Rådets Protocoller derom innehållesj derefter äga först Ständerna att yttra deras Opinion och besluta.
ConstitutionsUtskottet äger aldeles intet ait handla efter Opinion utan endast efter Lag, då uppenbart Lagbrott är begånget.
En större rättighet för Constitutions-Utskottet vore att sätta Riksens Ständer aldeles under Förmynderskap af Constitutions Utskottet, hvarigenom skulle hända att Ständerne finge hafva deras egen Opinion, utan skulle vara underkastade Constitutions* Utskottets godtycke.
Friherre Adlerbeth, Gudmund, uppläste följande:
Då jag bryter den tystnad, både åren och grannlagenheten att ej borttaga Högiofl.
Ridderskapets och Adelns dyrbara tid mig hitintills vid detta Riksmöte ålagt, sker det, icke med anspråk att meddela vägledande upplys* uingar, hvartill jag ej tilltror mig äga förmåga, ntan derföre, att jag, som hade den äran vara Ledamot af det Constitutions-Utskott, som 1809 föreslog den då af Konungen och Riksens Ständer antagne och nu gällande Regerings Forin , trott mig vara skyldig att med opartisk öppen* hjertighet yttra , huru åtminstone jag fattat samma Grundlags mening 1 ett nu förevarande öfVerläggnings-ämne.
En af Herr Öfversten och Commendeuren Schönström emot Hans Excellence Herr Stats* Ministern m. m.
Grefve von Engeström väckt Den a?
April. 389 och till Constitutions Utskottet remitterad anmärkning, öfver hvilken samma Utskotts utlå. tande till Höglofi.
Ridderskapet och Adeln ankommit, med tillkännagivande, att Utskottet, på anförda skäl, ansett sig ej kunna eller böra den till pröfning upptaga, har gifvit tillfälle till discussion af den allmänna fråga , huruvida, enär slika anmärkningar emot Konungens rådgifvande och föredragande Embetsman hos Con> Stitutions-Utskottet blifvit anmälte, och derstädes icke funnits vara så beskaffade, att handläggning vid dem ägt rum, Riksens Ständer, efter derom erhållen underrättelse, äro berättigade att handlingarne i målet från Utskottet infordra, och pröfningen deraf, utan af Utskottet gifven anledning , företaga.
Det är öfver denna allmänna fråga, jag går att utlåta mig:
Ty öfver den enskilta finner jsg mig, af skäl som jag skall söka utreda, icke äga någon yttrande rätt.
Jag får således till en början leda Höglofi, Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på den fördelning af rättigheter emellan Konung och Ständer, sorn RegeringsFormen stadgar till bevarande så väl af tillräcklig styrka i Konunga-magten, som af Nationens frihet, tvenne ändamål af lika vigt för det helas bestånd, och hvilkas gränsor lika heligt böra förvaras emot allt intrång.
Således hafva Riksens Ständer Beskattningsrätten sig allena förbehållen.
Den Lagstiftande magten utöfvas af Konung och Ständer gemensamt:
Den administrativa af Konungen , med bestämda undantag} dock kunna Riksens Ständer, i allmänna ären - Ben sf April. den, hos Konungen yttra underdådiga önskningar om gamla Författningars ändring elkr nyas antagande:
Men deremot äro enskilta mål uteslutna ifrån Riksens Ständers befattning, på sätt, enligt hvad 90 §.
Regerings
Formen bokstafveligen innehåller, att frågor hos dem aldrig få förekomma om Embets- och Tjenstemäns till- och sfsättande, Regerings- och Domare magternas beslut och utslag m. na.
Ett märkvärdigt undantag härifrån år dock gjordt i afseende på Stats-Rådet eller i allmänhet de hos Konungen Rådgifvande och Föredragande, samt jemväl Högsta
Domstolen:
Och sådant utan tvifvel visligen , emedan ett högre förtroende fordrar en högre ansvarighet.
Om den, hvilken ar åläg i Högsta Domstolen, tillhörer det icke mitt ämne atts här något nämna.
Men hvad Stats Rådet beträffar, så, ehuru dess Ledamöter äro inför Riksens
Ständer redoskyldige för sina rådslag, utmärker dock allt hvad Grundlagen stadgar om Controllen på deras åtgärder den största varsamhet hos Lagstiftaren, att Riksens
Ständer icke omedelbart måtte sig dermed sysse sätta.
Han har uppdragit detta värf åt ett särskildt, af Riksens Ständer sjelfva valdt och så kalladt Constitutions-Utskott.
Hvar Ledamot af Riks-Stånden har väl rättighet att emot Stats-Råds Ledamöter göra anmärkningar; men snan har så uppmärksamt sökt förekomma ali öfverläggning i Stånden om slika mål, att i 29 Riksdags.Ordningen uttryckeligen föreskriftes med hvad ordasätt anmärkningarne i Stånden böra anmälas, och att de genast., utan annae Ben 2?
April. 391 Ståndens åtgärd, må Constitutions.Utskottet meddelas.
Samma Utskott är uppdragit, icke allenast att pröfva så beskaffade anmärkningar, utan äger ock ensamt den både rättighet och pligt alt granska Stats-Rådets Protocoller, hvilka, enligt S6 § Regerings formen och Tryckfrihets Förordningens 2 icke, utom åt ofta b: malte Utskott, få utlemnas eller tryckasj åliggande Constitutions Utskottet, att, i anledning af samma Protocoller, emot Stats-Rådets Ledamöter göra de anmärkningar, det skäligt finner.
Sådana anmärkningar kunna leda till tvenne åtgärder, nemligen , enligt Regeringsformen? 10^ §., till Riks-Rätt, i hvilket fall hela både pröfmngen och handläggningen går Riksens Ständer förbi, eller, i anledning af 107 till anmälan Irån Utskottet hos Stånden , att en eller flera St3ts Råds Ledamöter icke nog nitiskt iakttagit
Rikets sannskyldiga bästa eiler sin pligt; kunnande då Riksens Ständer, om de finna Rikets väl så kräfva, hos Konungen skriftligen förklara sin önskan, att han ville fiån Embetet skilja den eller dem, mot hvilka sådan anmärkning blifvit gjord.
Se der den enda händelse, i hvilken Riksens Ständer directe kunna ingå i pröfning om StatsRåds Ledamöters förhållande.
Nu är det klart, att på denna pröfning ankommer, antingen Ständerne vilja göra afseende på Utskottets anmärkning, eller låta den förfalla, det vill säga, antingen Ulla eller fria de under Udskottets anmärkning ställda personer 3 men, efter mitt begrepp, lika så klart, atf innom dessa 39* Dm 2?
April. tvenne alternativer inskränker sig al! den rätt, Riksens Ständer i detta fall kunna utöfva. | sednare Momentet af 107 §, säges väl , 3tf- frågor i detta ämne kunna i Riksens Ständers Plena väckas, och af andra Riksens Ständers Utskott , än Constitutions Utskottet, hos.
Standert (indragas, men icke af göras, förrän sistnämnde Ut. skott deröfver blifvit hardt; af hvilka uttryck flere värde Ledamöter af Riddeiskapet och Adelö dragit den mening, att Riksens Ständer, ehuru Co,ns.tituaons Utskottet icke funnit den väckta anmärkningen grundad, ändå skulle kunna den samma tili pröfning o,ch afgörande företak ga, samt till Jen ändan handlingarne i målet fran samma Utskott infordra.
Men denna tanka bekänner jag strida fullkomligen, mot min öfvertygelse.
Ty pröfiingsrätten af Stars RådsLedamöters förseelser är på det tydligaste i 105 och 106 §§.