Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag väcktes derefter af Herr von Hartmansdorff, August, motion om utväljande af 25 Elektorer genom omedelbara val inom hela Ståndet, hvilket likaledes af Höglofl. Ridd. o. Adeln afslogs med 88 röster mot 61.
Derefter har den nuvarande motionären Herr Brakel, såväl vid 1853 —1854 som vid 1856—1857 årens Riksdag framställt enahanda förslag, som vid den innevarande, hvartill likväl Höglofl.
Ståndet vägrat sitt bifall, vid den förra Riksdagen med 27 röster mot 9, och vid den sednare utan diskussion och .votering.
Efter inhemtad kännedom om förberörde skiljaktiga både förslag och beslut har Utskottet tagit detta ärende under noggrant öfvervägande, dervid Utskottet kommit till den slutföljd, att med den organisation Ridd. o. Adeln för närvarande eger, ett samfäldt och omedelbart val af Elektorer skulle medföra icke blott större, om man så får uttrycka sig, materiella olägenheter, genom tidsutdrägt, utan äfven, på sätt Friherre Cederström anmärkt, lätteligen kunna vida mer än nu, leda till en alltför uteslutande ensidighet eller en för intet fall önskvärd splittring.
Farhågan att Ridd. o. Adelns majoritet genom bänkmansvalen skulle kunna blifva besegrad af en minoritet bekräftas icke af erfarenheten, åtminstone under de senaste Riksdagarne och synes, — att döma af Ridd. o. Adelns afslag, vid sex föregående Riksdagar efter 1823, af väckta motioner om bänkmännens afskaffande — icke numera delas af flertalet inom Ståndet.
Sannolikt lärer väl ett motsatt förhållande ej heller hädanefter komma att inträffa, sedan man å ömse sidor lärt sig uppskatta betydelsen af bänkmansvalen och att äfven der enighet och sammanhållning äro oundgängliga, för att vinna ett resultat.
Om för närvarande representanterne af olika åsigter samla sig i skiljda lokaler för att uppgöra listor på bänkman, hvilka för - 4 Rf ddarhus-U tsk o tte 18 Utlåtande N:o 4. binda sig att rösta efter en på förhand uppgjord elektors-lista, så komme utan tvifvel enahanda förhållande att ega rum vid uppgörandet af eleklorslistor, efter på förhand med pluraliteteu af dem som uppfördes på listan träffad öfverenskommelse angående Utskottens sammansättning och dervid, ora eljest motionärens förmodan i afseende på uppgörandet af bänkmans-listorna skulle befinnas grundad, det troligen skulle tillgå på samma sätt, eller att minoriteten äfven på elektorslistan utgjordes af »politiska nollor, hvilka endast »vunno betydelse genom deras placering bakom någon gällande ziffra.;) Beträffande de inom Siandet i sjelfva verket röstande, så blefve dessa, individuel^ i samma mån mer än nu bundna vid den å ena eller andra sidan uppgjorda listan, som de i sednare fallet hade att välja på 30 personer och i det förra endast på 2.
Medgifvas måste i öfrigt, att, särdeles vid början af en Riksdag då Utskotten skola tillsättas, det för majoriteten af Ridd. o. Adelns 400 å 500 ledamöter måste vara vida svårare att sjelfständigt välja 30 till Elektorer lämpliga personer, än att inom en bänkmans-afdelning af vanligen 10 å 17 personer förskaffa sig kännedom om och bestämma sig för 2, hvilka kunna vara lämpliga att, i samråd med öfriga 48, välja Elektorer.
Utskottet föreställer sig fördenskull, att bänkmans-inrättningen blifvit bibehållen just af den anledning, att Ridd. o. Adeln är så talrik, att man icke ansett tillräckligt betryggande att samtlige dess ledamöter skulle omedelbart välja Elektorer, emedan de från särskilda delar af Riket uppkomne Representanterne icke alla kunna hafva den noggrannare kännedom om hvilka personer som vore bäst qvalificerade att utgöra ett slags Elit-corps för de maktpåliggande valen till Utskotten, derinom, allt efter de skiljaktiga ärenden dessa hafva att behandla, skiljaktiga egenskaper erfordras.
Denna svårighet skulle tvifvelsutan vida mer göra en vägledning vid valen till Elektorer nödvändig och snart sagdt oundviklig, an vid valen till Bänkman.
Genom bänkmansvalet vinnes således, i Utskottets tanka den fördel, dels att majoriteten icke kan förtrycka eller bland Bänkmännen helt och hållet utestänga minoriteten, dels att en säkrare grundval derigenom bildas för Utskotts-valen, än genom direkt valda Elektorer, hvilkas tillsättning i annat fall antingen torde komma att uteslutande bero af s. k. ledare inom det segrande partiet, eller ock, om en splittring inora majoriteten, af någon illa förstådd sjelfständighetskänsla någon gång uppstode, troligen vida lättare än nu skulle föra segren i händerna på en enig och strängt sammanhållande minoritet, som manövrerade på ett skickligt sätt.
På dessa jemte de härofvan refererade af Hr Frih.
Cederström anförda skäl anser sig Utskottet böra vördsamt afstyrka bifall till Herr Brakels ifrågavarande motion.
Stockholm, Typografiska Föreningens Boktryckeri, 185‘J.
Rid darhns-Utsk ott e t s Utlåtande N:o 5. i \7:o .i.
Utlåtande, i anledning af Friherre J. G. von Paykulls motion om ändring uti 16 § Riddarhus- Ordningen.
Ridd. och Adeln har medelst utdrag af dess protokoll den 5 sisth December behagat till Riddarhus-Utskottet remittera en af Friherre v. Paykull, Johan Guslaf, väckt motion, att stadgandet i 1 mom.
16 § Riddarhus-Ordningen: »att ingen ma pa »Riddarhuset inträda innan han för vakthafvande Under-Olficeren »uppvisat den honom lemnade inträdespolett», måtte uteslutas och i dess ställe införas en mening som antyder: »att ingen må på »Riddarhuset inträda, som icke, då han derom anmodas, för Rid»darhus-Fiskalen uppvisar sin inträdespolett.»
Motionären har ansett, att sedan, jemte den stora ingången till Ridd.-Salen, äfven en annan genom de nedre rummen blifvit öppnad, den ifrågavarande föreskriften icke mera vore rätt tillämplig.
Under fordna tider då Ridd. o. Adeln var särdeles talrikt vid riksdagarne församladt, och ingen publicitet vid öfverläggningarne egde rum, kunde det ofvanberörde stadgandet vara nyttigt, men nu, då medtemmarnes antal i allmänhet icke är större än att hvar och en med lätthet kan igeukännas, och då läktaren i Riddarhus-Salen är upplåten åt främmande åhörare torde en sådan kontroll emot obehörigt inträngande, ej längre vara behöflig.
Och har Utskottet tillika tagit del af ett, i ani. af Frih. v. Paykulls motion, utaf Frih. Cederström, Rudolf, afgifvet yttrande, hvari det framställda förslaget på anförda skäl afstyrkes.
Utsk. har tagit hvad sålunda anfördt blifvit i öfvervägande, men anser den af Frih. v.
Paykull ifrågasatta förändringen hvarken angelägen eller af behofvet påkallad, än mindre af den vigt att Ridd. o Adeln förthy bör vidtaga en ändring i Riddarh.-Ordningen, som erfordrar Kongl. Maj:ts nådiga sanktion.
Det uppvisande för Under Officeren af polett för inträde i Riddarh.-Salen, som f. n. eger rum, synes ej heller vara förenadt med någon olägenhet eller något besvär för Ridd. o. Adelns Ledamöter, utan fastheldre öfverensstämmande med god ordning.
Deremot skulle det möjligen kunna komma att medföra obehag för Ståndets medlemmar, att Bil. till Höglofl. R. o. Ad:s Prol. vid 1859 — 60 årens Riksd.
1 under pågående plenum i hvarje ögonblick vara underkastade att, på anmodan af Riddarhus-Fiskalen, legitimera sin behörighet; hvarförutan det troligen klefve vida svårare för Kidd.-Fiskalen att utöfva denna kontroll sedan inträde i salen blifvit medgifvet, än för den vakthafvande Under-Officeren, hvilken icke har något annat att iakttaga, än att tillse det före inträdandet hvarje ledamot är försedd med pollett.
På dessa skäl har Utskottet icke funnit anledning att understödja Herr Frih. von Paykulls förslag.
Trenne ledamöters reservation åtföljer.
Utdrag af Protokollet, hållet hos Höglojl.
Riddarhus- Utskottet vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, den 2 Januari 1860. S. D.
Vid förnyad föredragning af Friherre von Paykull?, Johan Gustaf, motion om den förändring i 16 § Riddarh.-Ordu., att derutur måtte uteslutas föreskriften om skyldighet för Kidd. och Adelns ledamöter att vid inträde i Riddarhus-Salen för vakthafvande Under Officeren uppvisa inträdes-poletten, samt i stället det stadgande införas, att sådant uppvisande skulle ske för Ridd.- Fiskalen, då han derom anmodade, beslöto Utskottets fleste ledamöter att till samma motion afstyrka bifall på de skäl som innefattas i Utskottets Memorial N:o 5.
Herr Flach, FYiherre Leyonhufvud samt Herr Grefven och Ordföranden ville deremot tillstyrka bifall till motionen, emedan de ansågo den ifrågavarande kontrollen emot obehörigt inträde i KiddarhusSalen, under nuvarande förhållanden, då antalet af Ståndets medlemmar i allmänhet icke är större, än att hvar och en med lätthet kan igenkännas, och då liiktaren är upplåten åt främmande åhörare, hvarken vara behöflig eller lämplig; förmenande bemälde ledamöter, att Riddarhus-Fiskalen, som sjelf är närvarande vid alla polett-utdelningar, sannolikt ganska lätt kunde upptäcka om någon obehörig beredt sig inträde i Riddarhus-Salen och säkerligen ej heller skulle missbruka sin myndighet med besvärliga förfrågningar i detta hänseende hos Ståndets ledamöter, så vida han dertill icke egde full giltig anledning.
På sådan grund tillstyrkte reservanterne, att stadgandet i 1 mom, 16 § Riddarhus-Ordningen, angående polettens uppvisande för vakthafvande Under-Officeren, må uteslutas, samt i stället detta moment erhålla följande lydelse: Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o ä. 3 »En hvar ledamot af Ridderskapet och Adeln skall vid inträde »i Riddarhus-Salen till Ståndets Plena vara försedd med den honom »lemnade inträdes-polett och vare skyldig att, då han af Riddarh.- »Fiskalen derom anmodas, densamma uppvisa.»
Och skulle utdrag af detta protokoll., såsom reservation åtfölja Utskottets Memorial till Ridd. och Adeln.
In fidem W.
Stockholm, Typografiska Föreningens Boktryckeri. 1860.
Riddarhus-Ut sk o 11ets Utlåtande N:o 6. 1 i\:o 6.
Utlåtande med förslag till ändringar i 18:de, 20:de m. fl. §§ i Riddarhus-Ordningen.
Ridd. och Adeln under den 21 sisth December beslutat, att, med afskaffande af det nu antagna bänkmansvalet, Högloft.
Ståndet skall direkte välja Elektorer för tillsättning af Utskotten, så att Ridd. och Adeln samfäldt in pleno väljer på 30 ledamöter, af hvilka de 25 som erhållit högsta antalet röster skola blifva Elektorer och de 5 öfriga dessas Suppleanter, har Ridd. och Adeln behagat förelägga Riddarhus-Utskottet att inkomma med förslag till de ändringar i Riddarhus-Ordn. som af nämnde beslut blifva en följd.
Till fullgörande häraf får Utskottet afgifva följande förslag till förändrad redaktion af nedannämnde §§ i Riddarhus-Ordn.: 18 §.
Sedan Riksdagen blifvit af Konungen på rikssalen öppnad, bör, nästa söcknedag derefter, så vida plenum plenorum icke är å samma dag anbefaldt, val af Ridd. och Adelns Elektorer verk ställas af Ståndet samfäldt in pleno.
Med detta val förhålles sålunda, att sedan, enligt 9 g, alla lefvande ätters säten pådeiRiddarhus-salen numererade bänkar blifvit bestämda, upprop sker i nummerordning af samtliga Ridd. och Adelns antecknade ledamöter, med undantag af de i 41 § Riksdags-Ordn. uppräknade från val till Utskotts-ledamöter uteslutne personer.
Dervid träda de som till en och samma bänk höra inom skranket och aflemne, hvar för sig, en enkel, sluten, hoprullad och omärkt sedel, tecknad med 30 namn å sådana Ståndets ledamöter, som äro till Elektorer valbara, då de 25 som erhållit de flesta rösterna äro till Elektorer utsedde och de 5 närmast i röstetal blifva Suppleanter.
Hafva flera undfått lika antal röster, då skall dem emellan lottas ehvad de äro närvarande eller ej.
Afgår Elektor under Riksdagen, inträde i hans ställe Suppleant.
Afgår Suppleant eller inträder såsom Elektor välje Ridd. och Adeln, efter dagen förut derom gjordt särskildt anslag, på enahanda sätt, annan i hans ställe.
Äfven öfriga Elektorer och Nämnder som till särskilda befattningar, enligt Reg.-Form. och Riksd.-Ordn., erBil. till llöglofl. R. o. Ada Prot. vid 1859—S 0 årens Riksd.
2 Riddar hns-Utskottets Utlåtande N:o 6. fordras, valjas efter derom dagen förut skedt anslag af Ståndet samfälldt in pleno. 20 §.
Varder Elektor till Utskotts-ledamot vald, fortfare ändock hans befattning såsom Elektor.
Utur 21, 24 och 26 §§ uteslutas de der förekommande orden Bänkman och Bänkman i följd hvaraf dessa gg komma att lyda som följer: g 21.
Tillstånd att på högst trenne veckors tid från Riks dagen afresa, må Landtmarskalken bevilja högst en femtedel i sender af de till Elektorer och Suppleanter utsedde ledamöter, i den ordning de sig dertill anmäla. g 24.
Elektor eller Utskotts-ledamot må, utan laga förfall eller erhållen ledighet, icke uteblifva från Elektorernes eller Utskottssammanträde, vid den påföljd, som i Ordnings-Stadgan serskildt finnes föreskrifven.
Sker det ändock tre på hvarandra följande sammankomster, vare han sin riksdagsmannarätt för den Riksdagen förlustig.
Lag samma vare, om Elektor eller Utskotts-ledamot, utan styrkt laga förfall, tvänne veckor utöfver erhållen ledighet uteblifver, börande sådant af Elektorernes eller Utskotts Ordförande genast hos Ridd och Adeln tillkännagifvas. § 26.
Med anslag till plenum och Utskotts sammanträden förfares på sätt 46 g Kiksd.-Ordn. föreskrifver.
Anslag till Elektorernas sammanträden skola ske sist klockan åtta om aftonen dagen förut.
Om, under varande förmiddagsplenum, fortsättning pröfvas nödig på eftermiddagen, bör anslag derom innan klockan ett på dagen vara gjordt.
Tvänne ledamöters reservation medföljer.
Stockholm den 9 Januari 1860.
Utdrag af Protokollet hållet hos Högloft. Riddarhus-Utskottet vid Lagtima Riksdagen i Stockholm den 9 Januari 1860. S. D.
Upplästes till justering Utskottets Memorial N:o 6 med förslag till lindringar i 18 m. fl. gg i Riddarhus-Ordn. i anledning af Ridd. o. Adelns beslut om afskaffande af Bänkmännen samt Utskottens tillsättning genom af Ridd. och Adeln samfäldt in pleno valda 30 ledamöter, af hvilka de 25 som erhållit flesta antalet röster skulle blifva Elektorer och de 5 öfriga dessas Suppleanter.
I afseende å redaktionen af sednare momentet i 18 g befunnos meningarne skiljaktiga, it.hy att
Utskottets flesta herrar ledamöter voro af den tanka att, då både Riksdags Ordn. och Riddarh.-Ordn. förutsätta att när ledighet bland Elektorer eller i Utskott inträffar, denna omedelbart bör ersättas genom nytt val, det ifrågavarande momen - R i d d arli us - U tsk o tt e t s Utlåtande N:o 6.
S tet i 18 § borde i dess första period erhålla följande lydelse: »Afgår Elektor under Riksdagen inträde i hans ställe Suppleant.
Afgår Suppleant eller inträder såsom Elektor, välje Ridd. och Adeln, efter dagen förut derom gjordt anslag, på enahanda sätt annan i hans ställe.»
Deremot voro Grefve Posse samt Hr Grefven och Ordföranden af den mening att, till undvikande under Riksdageu af allt för många Elektors- och Suppleants-val samfälldt in pleno, med nytt val kunde uppskjutas, intill dess samtliga 5 Suppleanter inträdt såsom Elektorer ; i hvilket hänseende dessa ledamöter tillstyrkte följande redaktion af första perioden i andra momentet af 18 g: »Afgår Elektor under Riksdagen inträde i hans ställe Suppleant.
Hafva alla Suppleanter inträdt såsom Elektorer välje, efter dagen förut derom gjort anslag, Ridd. och Adeln samfälldt in pleno 5 nya Suppleanter.»
Denna särskilda mening skulle såsom reservation åtfölja Utskottets Memorial till Ridd, och Adeln.
Ut supra In fidem W.
Stockholm, Typografiska Föreningens Boktryckeri, 1860, .Riddarhns-Utskottets Utlåtande N:o 7. L K:o 7. Utlåtande öfver Riddar hus-Diréktionens Riksdags-Berättelse.
Efter fulländad granskning såväl af Riddarhus-Direktionens Protokoller från och med den 17 Oktober 1856 till och med den 15 Oktober sistlidet år. som ock af 1856, 1857 och 1858 årens afslutade hulvudböcker öfver Riddarhus-kassan, Adliga Kadett-skolefonden, Wadstena Adliga Jungfru-stifts-kassan med Grefliga Schefferska stiftningens fond, jemte alla öfriga under Direktionens styrelse och förvaltning ställde fonder, donationer och legater, äfvensom af Riddarh.-Kapitations fondens räkenskaper för åren 1855, 1856 o. 1857, åligger det Utskottet, till följd af 36 g Riddarhns-Ordningen, att icke allenast hos Högloft. Ridd. o. Adeln anmäla, hvad vid en sådan granskning förekommit, utan ock afgifva utlåtande i anledning af den, jemlikt 15 g af den lin- Riddarhus-Direktionen utfärdade instruktion, af Direktionen genOTn Utskottet till Högloft. Ridd. o. Adeln afgifna berättelse öfver hvad vid Riddarhusets och Stiftsärendenas förvaltning sedan sednaste Riksdag sig i allmänhet tilldragit, hvarvid, med insändande af samma till trycket befordrade berättelse, Utskottet ansett sig böra endast i korthet under de särskilda §§:ne sammanföra berättelsens innehåll, jemte de yttranden, hvartill Utskottet ansett densamma föranleda. § 1.
Af denna g, som i allmänhet redogör för de under Riddarh.-
Direktionens förvaltning stående kassors och testaments-fonders ställning, inhemtas, vid tillika anställd granskning af dithörande räkenskaper, hufvudsakligen följande:
Riddarhus-kassans behållning uppgick enligt 1858 års bokslut till 319,124
Rdr 47 öre Rmt, samt har under de tre år, som varit föremål för granskning, ökats med 14,155 Rdr 29 öre.
Adliga Kadett-skolefonden, som enligt 1855 års bokslut egde en tillgång af 116,620 Rdr 35 öre. visar efter 1858 års bokslut en behållning af 137,701 Rdr 36 öre, hvilken betydliga tillökning 21,141 Rdr 1 öre till största delen härrör deraf, att, jemlikt Högloft. Ridd. o. Adelns beslut vid förra Riksdagen, den s. k. WennerBil. lill Högloft. R. o. Ad:i Prot. vid 1859— St} arent Riktd. 2 Riddarhu s-Utskottets Utlåtande N:o 7. stjernska fonden, hvars behållning utgjorde 16,628 Edr 50 öre, år 1857 blifvit med Adliga Kadett-skolefonden förenad.
Wadstena Adliga Jungfru-stifts-kassan, som, enligt 185 5 års bokslut, egde ett kapital af 263,812
Rdr 80 öre, deruti likväl inberäknad en alltsedan 1 850 balanserad fordran för från kassan bortstulne medel, har derefter icke blott, i följd af Högloft. Ridd. o. Adelns beslut vid förra Riksdagen, fått från Riddarhus-Kapitations-fonden ersatt denna sålunda balanserade summa med ett belopp af 3,859 Rdr 7 5 öre, utan derutöfver förkofrat sig med 3,457 Rdr 23 öre.
Grefliga Schefferska Stiftningens fond utgjorde, enligt 1855 års bokslut, 39,968
Rdr 20 öre, och har sedan dess erhållit en tillvext af 237 Rdr 43 öre.
Af de öfriga under Riddarhus-Direktionens förvaltning före år 1856 ställda 17 s. k. småfouder hafva 16, nemligen: en Onämnd Välgörares fond, Bungencronska, Stjerncreutziska, Wulfcronska, von Blockiska, Bergenstjernska, Tersmedenska, Stjerncronska, Fröken U, C. von Hauswoiffs.
Stråleska, von Liewenska, Berghmanska, Fru B.
M. von Hauswoiffs, Gylleubåtska, Rosenkrantz-Qveckfeldtska och Silfverbergska fonderna, hvilkas sammanlagda belopp vid 1858 års slut utgjorde 422.989
Rdr 29 öre, hvar för sig ökat sig, mer eller mindre, med tillsammans 6,838 Rdr 90 öre, hvaremot ensamt de Siléntzka fonden lidit en förminskning af 23 Rdr 30 öre, eller fron 6.432
Rdr 64 öre till 6,409 Rdr 34 öre.
Direktionen förmält, att den af framlidne H.
Exc. Friherre Salomon Löwenskjöld och hans jemväl aflidna Fru Julie Löwenskjöld, född Coijet, under Riddarhus-Direktionens förvaltning ställda testamentsfond, å hvilken före sednaste Riksdag influtit 75,000 Rdr, hvaraf räntan blifvit*^ testatorerna anslagen, dels till ett stipendium för utrikes resor eller studier vid någon utländsk läroanstalt, dels till 2:ne uppfostrings-stipendier inom riket, att i främsta rummet tilldelas ättlingar inom bestämda grenar af Löfvenskjöldska, Coijetska eller Leijonhufvudska slägterna, vid 1858 års slut utgjorde 114,638 Rdr 12 öre, hvilken tillvext hufvudsakligen uppkommit derfWshöm, att, efter afslutaude af sterbhusets utredning, testaments-executorerne öfverlemnat ett ytterligare öfverskott af 33,040 Rdr 53 öre, hvarjemte å en fondens fordran uti f. d.
Ryttmästaren C. W. Hammarskölds konkurs influtit 1,905 Rdr 5 6 öre.
Utskottet har härvid skolat tillägga, att, enligt hvad Direktionens Protokoll upplysa, ett efter testamentets stadganden ordnadt reglemente blifvit af Riddarhus-Direktionen, jemte testaments-executorerne, Hr Landshöfdingen Friherre Carl Åkerhjelm samt Hr Brukspatron von Celsing, under den 19
Maj 1857 stadfästadt för det stiftade utrikes-stipendiet, samt derefter under den 20 Oktober 1858 ett slikt reglemente jemväl för de 2:ne inrikes uppfostrings stipendierna.
1 öfrigt har Riddarhus-Direktionen, sedan förra Riksdagen, fått till förvaltning emottaga, genom inbördes testamente af den 14 December 1856, af framlidne Presidenten och Kommendören Aug.
It i dd arhus - U tsk o tt e ts Utlåtande N:o 7. 3 voll Hartmansdorff och hans Fru Beata Maria von Hartmansdorff, född Ehrencrona, en summa af 63,000 Rdr
Rint, jemte 4 stycken af utredningsmännen såsom osäkra fordringar upptagna skuldebref a tillsammans 1,417
Rdr 2 öre med derå upplupne räntor, hvaraf likväl endast ett belopp af 836
Rdr 87 öre influtit; varande i nämnde testamente förordnadt, att boets behållning skall under namn af Aug. von Harlmamdorffs slipendie-fond särskildt bokföras och förräntas samt fondens ränteafkastning, sedan för dess förvaltning bestämda arfvoden af 105 Rdr
Rmt och förefallande extra utgifter blifvit bestridda, qvartaliter förskottsvis utbetalas till Enkefru von Hartmansdorff, så länge hon lefver och icke inträdt i annat äktenskap; men om hon träder i äktenskap eller dör utan att vara omgift, skall hela stipendii-fondens afkastning, i förra fallet från och med efterföljande qvartal, och i det sednare efter af hennes sterbhus åtnjuten begrafningshjelp, under 10 års tid tillfalla en eller flera söner efter Borgmästaren August Edvard von Hartmansdorff, om sådana finnas, hvarefter stipendie-fondens afkastning skall användas till sitt egentliga syftemål:
Stipendier åt fattiga adliga ynglingar, som vid rikets universiteter bilda sig att blifva civile tjenstemän.
I sammanhang med anmälan härom har Direktionen, i af seende å en den Hartmansdorffska fonden tillhörande osäker fordran af 300 Rdr, enligt skuldebref af aflidne vice Notarien E. C. Zander, hvarför gäldenärens moder Enkefru Margaretha Wilhelmina Zander lemnat säkerhet i öfverlåtelse!! af en mellan hennes man, framlidne Rådmannen J. G. Zander, och Borgmästaren N. Sandblad den 6 Oktober 1840 upprättad afhandling, hvarigenom Zander till Sandblad försålt lösören till ett värde af 1,000 Rdr, hvilka med köparens begifvande fått i säljarens vård qvarblifva.
Men som Enkan Zander skall vara mycket fattig, samt troligt är, att en stor del al de försalda lösörena numera icke finnas qvar i Enkans ego, har Direktionen hemställt, om icke Ridd. o. Adeln behagade medgifva, att ifrågavarande fordran måtte få ur räkenskaperna afskrifvas.
A denna Direktionens hemställan har Utskottet ansett sig böra tillstyrka bifall.
I följd af ett utaf Hoffröken Carolina von Schultzén den 1 Mars 1845 upprättadt förordnande, har, efter hennes Svägerkas Majorskan Märtha von Sclrdzens den 7 Januari 1858 inträffade död, ett kapital af 3,000 Rdr
Rmt blifvit till Direktionen öfverlemnadt. lör bildande af en efter gifvarinnans namn kallad fond, hvaraf räntan, fördelad i 2:ne lika delar, bör utbetalas årligen till 2:ne medellösa adliga fruntimmer, ogifta eller enkor, så långede lefva.
Sammanlagda beloppet af de medel, som sålunda för närvarande stå under Riddarhus-Direktionens förvaltning utgör, enligt 1858 års bokslut, 1,385,230 Rdr 8 öre Rmt, och har således under åren 1856—1858 ökats med 259,866
Rdr; häruti likväl icke inberäknadt kapitalvärdet utaf en framlidne Öfversten Ambrosius Berghmans fond tillhörig, emot ett årligt arrende af 171 tunnor råg utarrenderad egendom i Wermlands län, jemte frälseräntan af 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 7. ett helt hemman i Calmar liin, hvilken, etter markegångspris i penningar förvandlade, afkastning af Direktionen disponeras till stipendier och pensioner.
Vid anställd granskning af räkenskaperna öfver ofvanuppräknade kassor och fonder, har Utskottet, efter i några omständigheter af Riddarhus-Kamereraren meddelade upplysningar, icke funnit anledning till någon anmärkning, hvarföre Utskottet med tillfredsställelse vitsordar den utmärkta noggrannhet och ordning, hvarmed samma räkenskaper blifvit förda.