Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Angående de vilkor, hvarunder kreditiv-rätt må af Hypotheks-förening begagnas, får Utskottet anföra följande: bih. till R.
Prot. t850 f 1S51. 6 Samt. i A/d.
SJläft. 4 26 B anka-Visko Hets Betänkande, AV o 24.
Da den summa, fullmäktige, på det hela, skulle ega att till kreditiv åt Ilypotheks-föreningar anvisa, komme att uppgå till 500,000 r:dr, torde, med afseende derå, att 3:ne Hypotheks-föreningar redan äro i verksamhet, samt att för ytterligare 3:ne dylika föreningar reglementen lära vara uppgjorda, maximum för hvarje övpotheks-förening böra bestämmas till 100,000 r:dr.
Till fullmäktiges ompröfning torde kunna öfverlemnas icke allenast fördelningen af de tillgängliga medlen emellan de Hypotheks-föreningar, som till kreditiv si<r anmäla, utan äfven bestämmandet af den säkerhet, för kreditiv skall ställas.
På det att kreditiven icke må begagnas till en utsträckt assignerings-rörelse, anser Utskottet det stadgande erforderligt, att assignationerna skola vara handskrifna och utställda å minst 1,000 r:dr banko, och, till undvikande af ökad förvaltnings-utgift för Banken, genom ränteräkningar, är nödigt, att insättningar och uttag ske å jemna 100 r:dr.
Räntan, som af Hypotheks-förening skall erläggas för å kreditiv dragna summor är föreslagen till 4 proc. eller det ränte-belopp, Sparbanker för kreditiv i Banken godtgöra, och hvilken ränta ingalunda kan anses för låg, då i öfvervägan de tages, att Hypotheks-förening nödgas, att för lyftning å kreditiv begagna ombud.
Det förslag till föreskrift angående kreditivens uppsägning, Utskottet här nedan upptager, är hufvudsakligen öfverensstämmande med det stadgande härom, som tillförene gällde, beträffande kassa-kreditiv till Hypotheks-föreningar.
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit, hemställer Utskottet, under förutsättning af Rikets Högloft.
Ständers bifall till Utskottets framställning i 39:de punkten här nedan, (ingående förminskning af fonden för publika pappers belåning, att i utfärdande
Banko-reglemente en så lydande § må införas: 29:o Mom. 1.
Hypotheks-förening, som förbinder sig att nedsätta minsta utlånings-belopp till 400 r:dr banko, undfår, på följande vil kor, kreditiv i Rikets Ständers Bank. Mom. 2.
Fonden för dylika kreditiv bestämmes till 500,000 r:dr, hvaraf högst 100,000 r:dr hvarje Hypotheks-förening beviljas; kommande för den händelse, att flera Hypotheks-föreningar Banko-Utskottets Betänkande, K:o 24. 27 på cn gång och för större belopp, an fonden medgifvcr, till kreditiv sig anmäla, nämnde fond att dem emellan fördelas, efter fullmäktiges ompröfvande.
Före lyftning af beviljadt kreditiv skall Hypotheks-förening ställa Banken fullgod och af fullmäktige godkänd säkerhet för hela kreditivet.
Utassignering af och insättning å kreditiv får icke ske till lägre belopp än 1,000 r:dr banko och derutöfver endast å tal af jemna 100 r:dr.
Till utassignering skall handskrifven assignation begagnas. Mom. 5.
För de å kreditiv dragna summor beräknar Banken 4 proc. ränta.
Fullmäktige ega, att kreditivcn till större eller mindre del uppsäga, derest Bankens säkerhet skulle sådant fordra; och bör, i dylikt fall, det till inbetalning uppsagda beloppet vara Banken godtgjordt sednast inom JVio månader derefter.
Före granskningen af föreskrifterna angående Bankens Diskonto-rörelse, torde det tillåtas Utskottet, att till besvarande upptaga de inom Vällofl.
Borgare-ståndet af herrar Rinman och Hörnstein väckta motioner om öppnande i Rikets Ständers Bank af upp- och afskrifnings-räkning, enär detta förslag af&er, att de medel, som på nämnde räkning emot en lägre ränta emottagas, skulle i Diskontväg utlånas.
Enligt nu gällande bestämmelser, skola de publika Verken på räkning i Banken sina medel insätta, och flera enskilda personer, äfvensom Bolag och Inrättningar finna det med sin fördel öfverensstämmande, att, mot en ringa bokföringsafgift, hafva i Banken innestående de kassa-behållningar, hvilka icke i och för den dasliera rörelsen erfordras. ~ o För Banken utgör detta en fördel, ty ehuru så beskaffade deponerade medel måste såsom sedelstock beräknas, då desamma kunna när som helst till Bankosedlar förvandlas, är det likväl o tvifvelaktigt, att äfven under den mest brydsamma penninge-ställning, någon del af den sedelstock, som saknar motsvarande metallisk valuta, icke skall omedelbart verka på denna valuta.
Banken skulle bilda upp- och afskrifnings-räkning, komme cn större del af de penningar, hvilka på 28 Banko-Utskottets Betänkande, ftiö 2t\
Depositions-räkning innestå, att öfverflytta» till den förra räkningen samt sålunda förorsaka en ränte-utgift, hvilken svårligen kundo ersättas genom utlåning af samma medel, enär, utom det att Bankens ansvarighet skulle på sådant sätt i sjelfva verket ökas, den summa, som kunde till utlåning användas, ovilkorligen måste i förhållande till insättningen på det hela bestämmas mycket låg, på det att icke vid tillfällen af uppsägning från insättarens sida maximum för sedelstock må öfverskrida».
Det torde nemligen få antagas, att, för så vidt tipp- och afskrifuings-räkning skall medföra någon verklig fördel för allmänheten, det insatta beloppet til! större eller mindre del bör vara tillgängligt efter högst en månads uppsägning; och på denna korta tid kan Banken icke återfå de utlånade medlen.
På dessa skäl nödgas Utskottet, att hos Rikets Höglofliga Ständer vördsamt 30:o afstyrka bifall lill förenämnde motioner, i hvad desamma angå bildandet i Rikets Sliinders Bank af upp- och afskrifnings-räkning, men i samband härmed bör Utskottet tillkännagifva att det framdeles, vid behandlingen af frågan om inrättande af låne-kontor till ersättande af de Privat-banker, som kunna komma att upphöra, skall taga under närmare bepröfvande frågan om lämpligheten att uti dylika låne-koutor bereda tillfälle åt enskilde, att emot en lägre ränta insätta medel, sorn åter genom utlåning göras fruktbärande samt såmedelst framlocka o~ fruktbara kapitaler..
Vid denna likasom vid nästföregående riksdagar har Utskottet fått emottaga flera inom respektive Rikg-stånden väckta förslag om inrättande af låne-kontor i de provinser, der sådana nu ej finnas..
Så hafva herrar af Dalström, G /., lektor Soderberg. P. H.
Lilhström, samt riksdagsfullmäktigeu Ingemund Odin hemställt om bildande på ön Gottland af ett serskildt låne-kontor; herr Norin: att, för bedrifvande af låne- och kreditiv-rörelse samt för hållande af upp- och afskrifnings-räkning ett låne-kontor, utgörande o« afdelning af Rikets Ständers Bank, må' inrättas i Gefle stad; herr Hesselgren: att Banko-Vtskottels Betänkande, ft:ö 24t 29 dylika afdelningar utaf Riks-banken må, i stället för Privat-bnnkefna åvägabringas 1 flera andra städer, såsom Fahlun, Carlstad, Jönköping, Linköping; och Riksdagsfullmäktige Johannes Olsson från Wermland, Jos. Holm från Stockholms län, J.
Sandstedt från Jönköpings län, Erik Andersson från Stora Kopparbergs län, Anders Andersson från Östergöthland, samt Olaus Eriksson från Götheborgsoch Bohus län, att Privat-bankerna må indragas och, i deras ställe, inrätte filial— afdelningar utaf Riks-bankcn; hvarförutan slutligen herr C. C. Hörnstein föreslagit, att Rikets Ständers Bank måtte utgrena sig i afdelnings-banker, förvaltade 1 den närmaste likhet med Prisrat-banker, men, jemte annat, i det afseende från dessa sednare skiljaktiga, alt det bolag, som för bedrifvande af Bank-rörelse sig bildade, skulle erhålla kreditiv å Rikets Ständers
Bank och uteslutande röra sig med antingen invisningar på detta kreditiv eller riksmynt.
Jemväl i denna fråga torde Utskottet böra uttala sina åsigter, innan det ö£- vergår till diskont-rörelsen, samt får sålunda, beträffande först framställningen om inrättande af ett Låne-kontor på Gottland, anföra-.
Den under flera månader af året afbrutna kommunikation med fasta landet, hvaraf innebyggarne å ön Gottland äro besvärade, måste på penningc-förhållanderne derstädes medföra ett ganska ofördelaktigt inflytande och motverka en nyttig förkofran uti näringar och industri.
Genom vissa förmåner, beviljade diskontverkets gäldenärer på Gottland, har det ansetts, att cn del af de olägenheter, den afbrutna kommunikationen förorsakar, blifvit afhjelpte.
Detta lärer likväl icke vara händelsen; ty omöjligheten att under nämnde tid undfå låne-understöd skall föranleda icke allenast en stagnation i handeln, ofördelaktig för både det allmänna och den enskilde, utan ock ett menligt afbrott i de odlingsföretag, som nu lära pågå..
Af dessa anledningar, och då på Gottland för närvarande icke finnes någon allmän penninge-inrättning, har Utskottet ansett sig böra taga i öfvervägande, huruvida de skäl, hvilka tillförene blifvit anförda emot inrättandet af ett Låne-kontor på Gottland äro af beskaffenhet, att derför sätta ett oöfvervkinerligt hinder.
Det förnämsta af dessa skäl, att förvaltningskostnaden skulle medtaga hela ränte-afkomsten utaf det kapital, som för lånerörelses bedrifvande komme att till Gottlands Låne-kontor aflemnas, torde dock kunna vederläggas; ty, uuder förutsättning att kvvar oell ea, 30 Banko-Utskottets Betänkande, IS:o 24. för befrämjande af sfi väl allmänt, som enskildt gagn, skall finnas benägen, att mot ganska ringa ersättning åtaga sig förvaltningsbestyren med hvad dertill hör, håller Utskottet före, alt kostnaderna på det hela icke böra öfverstiga 3,000 r:dr banko årligen.
Om nu, i betraktande af det belopp, hvilket under do förflutna åren såsom lån på Gottland utestått, en summa af 200,000 r:dr banko dit öfverlätes, så komme förvaltningskostnaderna att medtaga endast 1 J procent; hvilket vore obetydligt i jemförelse till den fördel, en ständig tillgång på penningar möjligen skall medföra.
Utskottet får, på grund af hvad sålunda är vordet anfördt, vördsamt föreslå 31:o l;o att innevarande nr, eller så fort ske kan, ett Låne-kontor må inrättas i Wisby för Gottlands län, att fortfara intilldess Rikets Ständer kunna derom annorlunda besluta.
2:o att rörelse-kapitalet för detta Låne-kontor bestämmes till Tvåhundratusen r:dr banko, deruti inräknade Banko- samt Handels- och Närings-diskonlernas fordringar hos innevånare på Gottland och sålunda fördeladt, att 100,000 r:dr användes till utlåning mot namn och reverser med omsättningsrätt, 50,000 r:dr till utlåning och diskontering genom Handels- och Närings-diskonten samt 50,000 r:dr till kassa-kreditiv.
3:o att omkostnaderna för detta kontor i ett för allt icke få öfverstiga 3,000 r:dr banko årligen; samt 4:o att kontoret förvaltas af 4 direktörer, valda af Riks-stånden, och ett Banko-ombud, utsedt af Banko-fullmäktige.
Förbehållande sig Utskottet alt, om Rikets högloft.
Ständer bifalla denna framställning, framdeles få inkomma med förslag till närmare bestämmelser, rörande kontorets förvaltning samt aflöningen till direktörer och tjenstemän m. m.
Hvad åter herr Norins motion om inrättande af ett Låne-kontor i Gefle anffår: så och enär innevånarne icke allenast i nämnde stad utan äfven i den ort, som skulle komma alt utgöra Låne-kontorets distrikt, med lätthet kunna begagna de lånetillgångar, Banko-diskontverket i Stockholm har att erbjuda; hemställer Utskottet Banko-Utskottets Betänkande, N:o 24.' 3t 32:o att nämnde motion för närvarande icke må till någon åtgärd föranleda; samt får, beträffande så väl denna som öfriga här förut upptagna motioner om Låne-kontors inrättande, anmäla, att Utskottet, vid granskning af föreskrifterna i Banko-reglcmcntets 6 artikel 5 afdelning, om sättet att fylla privat-bankernas sedelutgifning, i fall en eller flera af dem skulle före nästa riksdag upphöra, skall taga under behörigt öfvervägande frågan dels om flera filial-afdelningar af Riks-banken må kunna anses vara behöfliga, och dels angående den organisation, som bör gifvas åt dylika afdelningar, på det att dessa närmast må motsvara sin bestämmelse.
Bankens Diskont-rörelse.
Allmänna stadganden för denna rörelse upptagas uti 19'2 med 200 §§. af Banko-reglementet.
På det att Banko-diskont-lån må blifva af verklig ny7tta, föreslår riksdagsfullmäktigen Efraim Larsson från Elfsborgs län, att räntan, genom 193 §. bestämd till 5 procent, måtto nedsättas till 4 procent.
Då diskonternas lånefonder till fulla beloppet anlitas, hvilket måste bevisa, att lånen, äfven med nu faställda ränta äro begärliga, samt lån på namn-säkerhet i allmänhet icke erhållas mot längre ränta än 5 procent, hvilken ej eller torde vara för hög, såvida lånen användas till produktiva föremål; lår Utskottet till ifrågavarande motion 33: o afstyrka bifall.
Och som den uti omförmälde 193 §. förekommande föreskrift om tiden, från och med hvilken den vid sednaste
Riksdag förändrade öfver-ränte-beräkniug borde vidtaga, numera icke erfordras, tillstyrker Utskottet, att det berörde §. motsvarande stadgande i reglementet må erhålla följande lydelse: 34: o Mom. 1.
Räntan för utgifvande lån förblifvcr fem procent, efter år räknadt, hvilken, vid lånets utassignerande, för hela lånctiden afdrages. 32 Banho'Utskoltels Betänkande, N:o 24.
För de lån, som ej sednast fjorton dagar efter förfallotiden blifvit inbetaldta, eller genom omsättning liquiderade, i de fall, der den sistnämnda får äga rum, beräknas från förfallodagen sex procent ränta, utan bevillnings-afdrag.
Enligt 198 §. skola alla diskont-reversal vara försedda med officiella iotyg, angående vederhäftigheten, så vidt icke låntagare eller löftesmän äro af direktionen för vederhäftighet kända.
Denna föreskrift måsto föranleda kostnader och tidspillan för den enskilde, som tvingas, att ofta på aflägsen ort förskaffa sig de för låne-ansökningens upptagande till pröfning nödige intyg, utan att för Banken bereda någon större fördel, än sorn kunde vinnas derigenom, att diskont-kontoren berättigades, att uteslutande på grund af enskild persons intyg bevilja de sökta lånen.
Af dessa orsaker föreslår Utskottet, att mom. 1 af nämnde §. må lyda, som följer: 35:o Alla reversal, ehvad de utgifvas för nya lån eller omsättning af redan erhållna, skola ovilkorligen, så vidt icke låntagare eller löftesmän äro af direktionen för vederhäftighet kände, vara försedda, antingen nied officiella intyg derom, utfärdade af läus-styrelsen, domhafvandeu i orten, magistraten eller, å embelets vägnar, af borgmästaren i den stad, der de äro boende, eller ock med bevis af enskild person, för hvilken direktionen hyser fullt förtroende.
Skulle lånsökande eller hans löftesmän förut häfta för förbindelser till diskont-verken, måste, så framt lånet skall kunna beviljas, vederhäftigliets-belyget innehålla, att lånsökanden och hans löftesmän, hvar för sig, ega fullkomlig säkerhet, ej mindre för det lån, som sökes, än för beloppet af deras förut till diskont-verken ingångna förbindelser.
Då ansökningar angående låns omsättning måste, likasom nya lån, undergå pröfning och personers vederhäftighet ofta förändras under den tid, som förflyter emellan lånets utgifning och detsammas omsättning samt hvarje särskild omsättning, så Banko-Utskottets Betänkande, Pf.o 2b. 33 så och enär, genom den nu föreslagna förändringen, Utskottet sökt förebygga de kostnader för den enskilda, hvartill en ovilkorlig fordran på officiella intyg föranleder; anser Utskottet sig härigenom hafva besvarat en af hr prosten Klintberg väckt motion, om afskaffande af vederhäftighets-betyg å omsättnings-reversal.
Till närmare förtydligande af 197 §., har Utskottet skolat tillstyrka, att densamma må erhålla följande uppställning: 36:o Svenske medborgare, som äro bosatta eller vistas utrikes, få icke såsom låntagare eller löftesmän antagas.
De flera olägenheter, hvilka för så väl diskont-verken, som de lånsökande uppstå, i följd af det stadgande, att låne-ansökningar skola pröfvas, äfven då tillgång saknas att lånen genast utgifva, har föranledt Banko-fullmäktige föreslå, att föreskriften härom, intagen uti 198 §. af reglementet, måtte förändras.
Uti denna åsigt instämmer jemväl Utskottet, som fördenskull tillstyrker, att 198 §. i reglementet må erhålla denna lydelse: 37:o
Inkomma ansökningar å större sammantaget belopp, ån hvartdera diskontverkets tillgångar medgifva, skola sådane ansökningar, med det undantagallenast, nedanstående § — innehåller, hvila, för att, då tillgång finnes, undergå pröfning i den ordning, desamma inkommit.
Lån får ej utgå till annan eller mindre summa, än den hvarå reversalet lyder.
Som det förslag, Utskottet här ofvan uti 31 :a punkten framställt, angående ett Låne-kontor i Wisby, äfven om detsamma vinner bifall, icke torde så snart kunna verkställas, hemställer Utskottet 38:o att stadgandet i § 200 af Banko-reglementet, innefattande åtskilliga förfil. till R.
Brot. 1850 § 1851. 6 Samt. 1 A/d, S Baft. 5 34 Banko-Vtskoltels Betänkande, N:o 24. måner, beviljade diskont-verkets gäldenärer på ön Gottland, må tills vidare och intill dess ett serskildt Låne-kontor blifvit å nämnde ö inrättadt, oförändradt bibehållas.
Beläning af Aktier och Publika papper.
Fonden för denna rörelse, nn genom 201 § i reglementet bestämd till En million r:dr, hafva fullmäktige ansett kunna nedsättas till 500,000 r:dr.
Och sorn under den sednare tiden nämnde fond i allmänhet icke varit anlitad till högre belopp än 500,000 r:dr, samt tillfälle dessutom sannolikt aldrig bör saknas, att från förlaget för lån på rörlig pant undfå de förstärkningar, som ett ökadt lånebehof tillfälligtvis, kan kräfva; finner Utskottet sig böra understödja det ®“"** 39:o att fonden för belåning af aktier och publika papper må bestämmas till Femhundra Tusen r:dr banko.
Och torde föreskriften om dispositionen af fonden på de serskilda Diskontverken 40:a få bibehållas oförändrad, så att vid pass Indelar ret i Stockholm, -J.-del för Låne-kontoret i Götheborg samt ^idel för Låne-kontoret i Malmö»
Uti 202 § af reglementet uppräknas de obligationer och andra publika papper, sorn få belånas» Om uteslutande af någon bland dessa från belåningsrätt har fråga ej blifvit väckt; hvaremot herrar C. F. Waern och L.
Bergman uti en från väflofl..
Borgare-ståndet till Utskottets behandling hänvisad motion föreslagit, att Götheborgs stads, obligationer måtte få belånas enligt samma grunder,, som gälla för öfrige obligationer; till stöd hvarför anförts, att ifrågavarande obligationer, såsom medförande den fullkomligaste säkerhet,, äro, i allo jemförlig» med Stockholms stads Drätsel-kommissions, obligationer,, för hvilka en dylik förmån redan är beviljad.
Enär Utskottet, efter tagen kännedom ej mindre af de Kongl. Maj:ts nådiga bref under den 6 Maj 1845 och 19 Januari 1849, hvarigenom de af Götheborgs Banko-Utskottets Betänkande, N:o 21. 35 stads invånare fattade beslut, som grundat utgifningen af merberörde obligationer, blifvit gillade, utan äfven af obligationernes innehåll finner desamma innebära erforderlig säkerhet, torde för belåningen hinder icke möta.
Likaledes har Utskottet, på gifven anledning, tagit under bepröfvande huruvida icke belåningsrätt må kunna tillerkännas Götha Kanal-bolags obligationer; hvarvid Utskottet, som inhemtat, att dessa obligationer, hvilka erbjuda fullkomlig säkerhet såsom grundade på Götha Kanals alla tillhörigheter uti fordringar, fastigheter och inventarier, vid försäljning upgått ända till 101 procent , funnit sig böra tillstyrka, att nämnde obligationer jemväl må kunna till belåning antagas.
Då det emedlertid skulle kunna inträffa, att en eller annan af de obligationer, som vid diskont-kontoren belånas, under tiden intill nästa riksdag falla i värde, torde fullmäktige böra berättigas, att, om anledning dertill skulle förekomma, besluta angående nedsättning i den belånings-procent, reglementet utsätter; och Utskottet hemställer på dessa grunder, att föreskriften i 202 § må erhålla följande uppställning: 41:o Såsom Hypothek antagas och belånas: l:o Till högst
Nittio procent af kapital-beloppet.
Obligationer med 4 procent ränta och deröfver, utfärdade af Riksgäldskontoret, Arméens Accords-amorteringsfond, Stockholms stads Drätselkommission, Götheborgs stad, Götha Kanal-bolag, Bruksegares Hypotheks-kassa, Skånska Hypotheks-föreningen, Östgötha Hypotheks-förening, Smålands m. fl. provinsers Hypotheks-förening samt sådana Svenska Hypotheks-föreningar, hvilka hädanefter på likartade grunder med ofvanbemälda kunna bildas och som blifva af Kongl. Maj:t i nåder stadfåstade samt af fullmäktige finnas innebära nödig säkerhet. 2:o Till högst
Sjuttiofem procent af kapital-beloppet.
Ofvanberörde obligationer med lägre ränta än 4 procent; fullmäktige obetaget, att, i händelse omständigheterna skulle dertill föranleda, nedsätta bclåningsvärdct å de i momenterna l:o och 2;o omförmälda obligationer. 36 Banko-V Iskottets Betänkande, A’:o 24. 3:o
Mot iillika ställd antaglig borgen för den brist i verkets fordran som vid Hgpothekens användande•, möjligen skulle kunna uppkomma. a) Aktier i Hjelmare kanal- och slussverks-bolag, till 50 procent af aktiekapitalet, b) Aktier i Södertelje kanal- och slussverks-bolag, till 50 procent af det ursprungligen teknade kapitalet, belöpande sig till 10 procent af den summa, nuvarande aktier upptaga^ och c) Aktier i Götha kanal-bolag, af första klassen, till 25 procent å primitiva aktie-kapitalet.
Me d afseende å sättet för belåning af obligationer, uppräknade i förestående punkt, har hr von Troil, E., uti en från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln remitterad motion, fästat Utskottets uppmärksamhet å olämpligheten deraf, att då en person till Banken öfverlemuar ett hypothek emot erhållande af ett, detsammas värde understigande, lånebelopp, och personen således blifver den, som i sjelfva verket hos Banken eger en salderad fordran, den förstnämnde dock, utan att öfver ett sådant förhållande undfå något betyg, måste till Banken aflemna revers å lånesumman; af hvilken anledning motionären föreslagit, att belåningen af ifrågavarande publika papper måtte komma att verkställas på samma sätt, som sedan längre tid egt rum med belåning af guld- och silfverpanter, så kallade låne-banko-kapital och åtskilliga andra Hypotheker af ofelbar säkerhet, eller sålunda, att låntagaren aflemnar hypotheket utan revers och i utbyte erhåller en pantsedel, som medför rättighet att inlösa panten.
Jemte det Utskottet bordt erinra, att belåning i Banken af så kallade Låne-banko-kapital, eller Bankens egne förbindelser redan för flera år tillbaka upphört, samt att pantsedlar endast tftgifvas för lån på guld och silfver, får Utskottet anföra, att, enär nämnde metaller antagas till ett värde, hvartill de, i händelse af uteblifven liqvid af derå utgifvet lån, under alla förhållanden kunna realiseras, så är någon förlust för Banken å dylika lån, i thy fall, icke att befara.
Deremot, och ehuru Utskottet medgifver, att de obligationer, Diskonterna belåna, för närvarande vid försäljning lemna fulla kapitalet, kunna händelser likväl inträffa, då de belånt© r Banko-Ulskottets Betänkande, R:o 24. 37 obligationerne gerna frånträddes mot den procent, hvartill desamma blifvit belånade, och Banken skulle vid dylika tillfällen sannolikt icke undgå förluster, till undvikande hvaraf Banken nu kan hålla sig tjll låntagaren.
För öfrigt bör Utskottet leke lemna oanmäldt, dels att vid såväl Banko-diskonten i Stockholm, som Lånekontoret i Götheborg, hufvudsakligen belånas Götha-kanal-aktier, samt att till undantagen röknas lån på obligationer; dels ock, att, som motionären genom förslaget synes egentligen hafva afsett att förskaffa vederbörande låntagare något bevis öfver emottagandet vid Diskont-verken af belånade publika papper, hinder icke möter för den, sådant äskar, att å euTduplett af den anmälnings-sedel, hvaraf låneansök ningen åtföFJes, undfå vederbörandes qvitto öfver inlemnandet, af reversal och hy pothek.
Utskottet, som sålunda 42ro afstyrker bifall till den väckta motionen; får, vid det förhållande, att någon anmärkning, beträffande de för denna lånerörelse gällande föreskrifter, i öfrigt icko är vorden framställd, hos Rikets Ständer hemställa, 43:o att samma föreskrifter, intagna i 203:dje — 205:te §§ af reglementet, må förblifva oförändrade.
Utlåning pä namn och reverser.
Till förhöjning af fonden för denna utlåningsrörelse, i hvad angår den an del deraf, som belöper på låne-kcntoren i Götheborg och Malmö, hafva förslag framställts af direktionerna vid nämnde låne-kontor, samt af hr Billström, uti en inom vällofl.
Borgare-ståndet väckt och till Utskottet hänvisad motion.
Dessa framställningar äro föranledda deraf att, under de sednare åren, tillgång vid låne-kontoren saknats, att tillfredsställa de sökandes fordringar på lån.