Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Horn yttrade öfvertygelse, att af den omständighet att K.
M. bör erhålla svar på siri nådiga skrifvelse, skulle följa att, derest två Stånd stannade emot två, frågan skulle gå till förstärkt StatsUtsk.; ty mig synes, att detta ämne, som icke har ringaste gemenskap med statsreglertn, bör behandlas på samma sätt som lagfrågor, hvilka förfalla, då två Stånd stanna emot två.
Om så skulle inträffa med denna fråga, så anmäles förhållandet uti en und. skrifvelse till K. M., som på så sätt erhåller det svar, lian grundlagsenlig! bör erhålla.
För min del kan jag icke på något vis finna att R. o. Ad:s första beslut lägger band på dess fria afgöi ande-rätt i denna fråga; men jag kan icke inse, att K.
M:s nåd. remiss haft en så beskaffad afsigt eller ändamål, att man i svaret kan säga, att frågan förfallit; ty då arfvingarne anhållit alt, oaktadt domaremaktens beslut, varda bibehållne vid arrendet till qvarnen, och K.
M. af grannlagenhet alt icke förbigå R.
St. öfverlemnat frågan till Ständerna, så anser jag R.
St. skyldige att säga, antingen att de, för deras del, afslå eller bifalla ansökningen.
Sedan jag nu undanröjt de hinder eller betänkligheter, sorn förekommit i afseende på formen, så mäste jag bekänna, att jag med ledsnad förnummit, huru mycket rättsfrågan blifvit inblandad i detta ämne.
Det är en gifven sak, alt
Ständerne icke kunna befatta sig med domaremaktens beslut; men på sätt Hr Cederschjöld anmärkt, är bär en helt annan fråga, ty man kan lemna rättsfrågan och likväl yttra sig angille ansökningen, huruvida Ständerne, för deras del, vilja bifalla Lemkeska arfvingarnes önskan eller icke. lea Den i5 Augusti f. m.
Jag finner tlet ganska betänkligt, alt Ständerne lemna ett sadant bifall och liemställer derföre, om icke Hr Frih. o. Landtm, ville gifva oss propos. till bifall å Hr Ribbings förslag, att Ständerne öfverlemna åt K.
M. alt besluta i frågan, på sätt K. M., efter vederbör, embetsverks hörande, kan finna för godt.
Då jag framställt det förslag, som en värd ledamot understödt, får jag, för den händelse detsamma skulle blifva af R. o. Ad. antaget, derjemte anhålla, att It. o. Ad. måtte besluta inbjudning till de öfriga Slånden att sig med R. o. Ad. förena, under förbehåll af beslutanderält för R. o. Ad., derest öfriga Stånden icke skulle förena sig med R. o. Ad.
Då tror jag att all fara vore undanröjd, att frågan skulle erhålla ett besynnerligt slut eller blifva oafgjord.
Jag anhåller all få vela, huru de öfriga Stånden fattat sina beslut i denna fråga, och alt derefter få yttra några ord. lindert. Ridd.Secret.r
Ingen underrättelse är ankommen från de öfriga Stånden, huru de afgjort StatsUtsk:s ulJåt.
N:o 325; men utlåt.
N:o 98 är afslaget af BorgareSt,, återremilteradt af BondeSt. samt bifallet af R. o. Ad. och PresteSlåndet, Hr Lefre'n:
Vi hafva nu hört frågans officiella tillstånd, sådant som vi känna det af handlingarna, vara det, atl tvänne Stånd, nemi. PresleSt. och R. o. Ad., hafva bifallit första betänk., och att BorgareSt. afslagit detsamma, men huru BondeSt. afgjort saken, känna vi ännu icke officielt.
Likväl är det först efter ett officielt tillkännagifvande häraf, som vi äro berättigade att frångå vårt redan fattade beslut; ty om vi, ögonblicket efter det vi frångått vårt redan fattade beslut, finge emottaga prot.utdr. från BondeSt.
, som innehölle, att BondeSt. bifallit första betänk., så skulle vi genom vårt förändrade beslut hafva rubbat R.
Sirs beslut, enär tre Stånd i annat fall varit ense om en mening ; men är det skäl att rubba sitt beslut, innan man vet till hvad resultat BondeSt. kommit?
Jag tror derföre, att R. o. Ad. bör qvarblifva vid sitt beslut; och då, om BondeSt. förenar sig med R. o. Ad. och PresteSt., är frågan afgjord.
Äfvenså är frågan afgjord, derest BondeSt, förenar sig med BorgareSt.
, och behöfver då icke gå till förstärkta StatsUtsk., emedan grundlagen bjuder, att om två Stånd stanna emot två uti frågor som kunna förfalla; så är frågan förfallen, och förhållandet förblifver sådant det varit häfver.
Uti närvar, fall, hvarest ändring eller nåd blifvit sökt, och två Stånd svara ja men två Stånd nej, förblifver saken uti det skick, hvaruti densamma af domstolarna blifvit försatt.
Frih. Boye, Ludv,:
Jag kan icke biträda den siste Den i5 Augusti f. m. värde talarens omdöme om denna fråga, nemi. alt densamma skalle kanna förfalla; ty lika med Gr.
Horn anser jag det vara utan tvifvel, att K. M. mäste ..hafva ett svar.
Då jag begärde propos. å Hr Ribbings förslag, framställde jag detsamma efter min uppfattning deraf; men Hr Ribbing tiar sedermera förklarat sitt förslag på ett sätt, alt jag icke vet hvad som står qvar deraf.
Jag får alltså, i ovisshet om huruvida Hr Ribbing kännes vid min uppfattning, anhålla för min egen räkning, att Hr Frih. o. Landtm, ville såsom contra-propos. föreslå R. o. Ad. att fatta det beslut att öfverlemna ärendet till K. M., med förklarande att R.
St. för deras del icke hafva något emot den åtgärd K.
M. finner för godt alt vidtaga.
Som jag nyligen fått den underrättelse af en af BondeStrs ledamöter, att förevar, betänk. lärer vara af samma Stånd afslaget, så, för att R. o. Ad., enär en så beskaffad officiel underrättelse, enl. hvad en af föregtde talare yttrat, torde hafva någon inverkan på det beslut R. o. Ad. i saken kommer att fatta, derom måtte erhålla officiel underrättelse, vågar jag till Hr Frih. o. Landtm, vördsamt hemställa, om icke någon af canceliisterne kunde få afgå till BondeSt. för att i nämnda hänseende inhemta upplysning.
Men efter jag har ordet får jag förklara, att ehuru jag icke deltagit i debatten öfver detta ärende, är jag dock af deras mening, som yrka afslag på betänk.
; och att jag, lika med Frih. Cederström, Jacob, anser R. o. Ad. af sitt förra beslut vara oförhiudradt att öfver sednare betänk, nu fatta det beslut, som R. o. Ad. kan linna för godt.
För min del måste jag begära afslag på så väl det ena som det andra af dessa betänkrn, emedan jag anser det vådligt för samhället, om någon myndighet vill upphäfva sig att förändra ett genom domaremaklen i laga ordning tillkommet lagakraftvunnet beslut.
I anledn. af det yttrande Gr.
Horn fällt, som skulle skäl till bifall å StalsUtskts förslag kunna liemtas från den omständighet, att icke blott inom de olika domstolar, detta mål genomvandrat, utan ock ibland de ledamöter af samma domstol, olika meningar i afseende på saken försports, nödgas jag förklara, att det icke sällan händer, uti mål, som genomgå alla instanserna, att domstolarna stanna uti olika beslut; men att på sådan grund vilja åstadkomma en rubbning uti ett i behörig ordning tillkommet beslut vore att i rättegångsväg stadga ett ganska vådligt praejudicat, destomera orättvist, som en resningsansökning, stödjande sig endast på sådan grund, aldrig bifalles; hvadan mindre förefinnes skäl att af sådan anledn. i beslutet göra någon ändring.
Och får jag för den väl da ledamoten förklara, alt icke ens resning lärer beviljas under annat förhållande än derest parten af oförutsedda händelser blifvit försatt i den olyckliga ställning, att lian saknat 101 .Den i5 Augusti f. m. tillfälle att i behörig ordning öfverklaga beslutet.
Af dessa skäl anhåller jag oin afslag å StatsUtsk:s tillstyrkande.
Ri d d. S e cr e t.:
I anledn. af Frih..
Cederströms begäran att efterfrågan måtte ske i BondeSl. huru förevar, ärende derstädes blifvit afgjordt, får jag tillkännagifva, alt på en annan ledamots derom enskildt gjorda begäran, en cancellist i nämnda afseende varit uppsänd till BondeSt.; men att ingen person anträffats, som kunnat lemna officiel upplysning om förhållandet.
En tillstädesvar. cancellist ville dock minnas, att frågan blifvit af BondeSt. afslagen.
Jemte det jag får afstyrka den föreslagna officiella cancellist-ambassaden till BondeSt., oell tillägga att jag icke vågar sälta tillit lill den i BondeSUs cancelli anträffade personens uppfattning i minnet huru ifrågavar. ämne inom BondeSt. blifvit behandladl, tror jag, att det beslut BondeSl. kan hafva fattat icke bör verka för frågans afgörande inom detta Stånd.
Ju närmare jag eftertänker saken, finner jag ännu mera skäl för den öfvertygelse att frågan är af statsreg!er:s-egenskap; tv om Utskrs betänk, blefve bifallet, så skulle sådant ovillkorligen komma att inverka på Statens inkomster af Nyqvarns qvarn och bro.
Ämnet innefattar således en statsinkomstfråga, hvilken följaktligen, derest två Stånd stanna emot två, mäste afgöras genom nämnd eller förstärkt StatsUtsk.
Jag tror, att de skäl, hvarpå R. o. Ad:s första beslut hvilade, voro väl grundade, och då Utsk. sedermera icke meddelat några upplysningar, som icke förut varit anförda, så anser jag det vara rättast alt R. o. Ad. vidblifver sitt första beslut, derå jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, ville först framställa propos.
Skulle denna afslås, så följer i ordningen Hr Ribbings förslag, och om äfven det skulle underkännas, sfi följer sist i ordningen att framställa propos. till afslag å hvad Utsk. tillstyrkt.
Jag är skyldig Frih.
Boye den upplysning, att min framställning blott var den att en inbjudning skulle ske till de öfriga Stånden alt förena sig uti det beslut, som jag föreslog R. o. Ad. att fatta ; med hvilken inbjudning jag hade för afsigt att förekomma de utaf en annan ledamot omnämnda olägenheter.
På det icke vidare misstag må äga rum, har jag numera skriftligen upptecknat min mening, följande nemi.: alt R. o. Ad. för sin del önskar att RiksSt:n öfverlemna frågan till Iv.
M:s afgörande, men att, derest de öfriga Stånden sådant icke bifalla, R. o. Ad. förbehåller sig sin beslutande-rätt vid dess afgörande inom RiksStånden.
I anledn. af Ilr Rosenblads yttrande, att detta ärende skulle äga så- nära sammanhang med statsréglerin, att det skulle kunna gå till förstärkt Stats - Dc 11 lii Augusti f. m.
Tilsit , får jag erinra, att om äfven R.
St. för deras del bifalla StatsUtskts förra eller sednare utlåt., så återstår likväl rti ganska väsendtlig omständighet, nemi. att de erhålla K.
M:s bifall innan saken är afgjord, och R.
St. kunna således icke vid slatsreglertn på något vis taga i betraktande den möjligen förökade inkomsten af Nyqvarns qvarn och bro.
Ett missförstånd synes mig hafva uppkommit rörtde ändamålet med förstärkta StatsUlsL; ty StatsUtsk. kan förstärkas, icke blott för att afgöra stalsreglerrsfrågor, utan äfven för afgörande af andia ämnen, på sätt som alla andra Utsk. kunna det, då fråga är om sådana mål, som icke kunna förfalla.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han riktigt uppfattat discussionen, så hade derunder fyra förslag till beslut blifvit framställda; ett vore att R. o. Ad. skulle vidblifva sitt i afseende på utlåt.
N:o 98 fattade beslut; ett annat, alt R. o. Ad. nu skulle bifalla betänk.
N:o 225; ett tredje, att Ståndet skulle afslå båda betänkandena; och ett fjerde, att R. o. Ad. för sin del skulle besluta att framställa den önskan, det R.
St. måtte öfverlemna denna fråga till K.
M:s afgörande, men att, om de öfriga Stånden sådant ej bi föl I e, R. o.
Ad. förbehölle sig sin beslutande-rätt i frågan.
Om Hr Landtm, hade fattat Frih.
Boyes yttrande rätt, så hade det varit hans mening att instämma i Hr Ribbing? förslag.
Då Hr Landtm, icke funne i grundlagen någon föreskrift, som bestämdt förbjöde eller förhindrade honom att framställa propos. till bifall å Utskts sednare betänk., ansåg
Hr Landtm, sig icke kunna vägra framställandet af någon af de begärda proposlna; men då R. o. Ad. samfett annat
Stånd redan bifallit betänk.
N:o 98, ansåg
Hr Landtm, sig först böra famställa den propos., som blifvit begärd, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut.
Skulle den blifva ined nej besvarad, komme han att framställa propos. till bifall a utlåt.
N:o 225; blefve den med nej besvarad, komme nästa propos. att blifva på afslag; och om denna sista propos. äfven blefve med nej besvarad, komme den fjerde meningen att till afgörande framställas.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade vidblifva sitt i afseende på StatsUtskts utlåt.
N:o 98 fattade beslut.
Då Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt ja öfverröstat nej., begärde Frih. Cede r s tr öm, Jacob, votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att nu förekomme att bestämma contra-propos:n, och ville han först hemställa oin R. o. Ad. önskade till contra-propos. den andra framställda meningen, dernäst den tredje, och slutligen den fjerde; hem - D c n i5 Augusti f. m. ställande nu först om R. o.
Ad. antog till contra-propos. bifall å StalsUtsk:s sist afgifna utlåt.
N:o 315.
Hr Frih. o. Landtm, förklarade, att han trott sig finna att nej öfverröstat ja. Fril).
Hr Frih. o. Landtm, har upplyst Ståndet, att fyra särskilda meningar under discussionen velat göra sig gällande.
Första frågan måste således blifva den, huruvida R. o. Ad. vidblifver sitt redan fattade beslut i ämnet, hvartill contra-propostn blir den, att om nej vinner, konnner R. o. Ad. atL afgöra de öfriga alternativen.
Jag anhåller
Llott att få förena mig med den sista värda talaren.
Hr Frih. o. Landtm, kunde icke instämma i Frill.
Cederströms mening, alt något förslag skulle blifva förhindrad t att göra sig gällande, om R. o. Ad. vidtoge den utväg att bestämma coutra-proposm, som Hr Landtm, föreslagit, utan ansåg Hr Landtm, tvertom, att, örn den utvägen vidtoges, hvar och en säkrast vore i tillfälle att söka få siri mening under omröstning, då han kunde begära votering om conti a-propos:ns lydelse.
Dessutom trodde Hr Landtm., att Ståndet alltid borde följa den grundsatsen, att alltid först bestämma den slutliga contra-propos:ns lydelse, inuan votering företogs i hufvudsaken.
Jag har alldeles ingenting emot den föredragning af ämnet, som Hr Frih. o.
Landtm, gjort, men jag vågar blott hemställa, om icke Hr Frih. o. Landtm, ännu bort göra den fjerde propostn; ty då Hr Landtm, tilfkännagifvit, att under discussionen förekommit fyra alternativer, så hade fråga om votering icke bort förekomma förr, än propos. blifvit framställd äfven å det fjerde alternativet.
Som jag icke varit i tillfälle att bestämdt uppfatta ordalagen uti den af Hr Frih. o. Landtm, framställda contra-propos.; så vågar jag anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, täcktes låta uppläsa densamma.
Äfven jag anser första propostn icke kunna blifva någon annan, än den huruvida R. o. Ad. vidblifver sitt första beslut; hvarför contra-propostn blir den, att derest nej vinner, kommer propos. att framställas för något af de öfriga alternativen; ty dä flera än tvänne meningar förekommit, går det ej an att till contra-propos. antaga någon af dessa meningar, emedan de öfriga derigenom skulle utestängas.
Den i5 Augusti f. m. io5 Frih. Cederström, Jacob:
Öfver den första proposrn, huruvida R. o.
Ad. vidblifver sitt redan fattade beslut, har jag begärt votering, sedan Hr Frih. o.
Landtm, förklarat denna propos., enl. Hr Landtnäs uppfattning, vara med ja besvarad.
Jag yrkar i conlra-propns., att R. o. Ad., med frånträdande af sitt förra beslut, afslår betänk.
N:o g8, med öppen rättighet att besluta öfver de andra under discussionen framställda meningarna.
Jag vågar hemställa till Frih.
Boye och Hr Ribbing, hvilkas meningar icke särdeles skiljde sig från ja-propos:n, om de icke, till undvikande af flera voteringar, skulle vilja låta deras mening förfalla, då contrapropostn komme alt innefatta Frih.
Cederströms yrkande om afslag på StatsUtsk:s betänk.; ty i annat fall kunna vi få fyra voteringar.
Hr Ribbing: I anledn. af Hr Rosenblads uppmaning, får jag tillkännagifva, att jag visserligen icke skall sätta mig emot det beslut, som fattas; men antingen betänk, bifalles eller afslås, blir den mening undertryckt, som jag ansett Vara rättast, nemi. att icke besvära Stånden med sådana frågor, som denna, utan öfverlemna den till K. M:s afgörande.
Likväl afstår jag ifiån densamma, ifall Frih. Boye, som förenat sig med mig, äfven gör det.
Jag anser, för min del, icke rätt att uppoffra sak för ögonblickets beqvämlighet.
Jag skulle hafva illa grundat min mening, om jag trott mig kunna så lättsinnigt afstå derifrån; men jag får äran erinra de herrar, hvilka äro så rädda för många propostr, att om pluraliteten bifaller första propostn, så förfalla alla de öfriga.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, i anledn. af Frih. Cederströms, Thure, begäran om uppläsning af den sist framställda propostn ang:de contra-propos:ns beskaffenhet, att den varit följande: antager R. o. Ad. till contra-propos. bifall å StatsTJtsk:s sist afgifna utlåt.
N:o 11.5.
Sedan denna propos. blifvit besvarad, hade Hr Landtm, förklarat, att han ansåge nej dervid hafva varit öfvervägande; och finge Hr Landtm, nu framställa ett annat förslag till contra-propos., hemställande alltså, om R. o. Ad. dertill behagade antaga afslag å båda utlåt:na N:is 225 och 98.
Landtm, förklarade, att han funnit ja häfva öfverröstat nej.
Jag vill icke taga på mitt ansvar att hafva uppehållit R. o. Ad., utan anhåller blott att till prot, få reservera mig emot hvad som inträffat, nemi. att Hr Ribbings och min mening de facto blifvit undertryckt. 12 H. 14 10Ö Den i5 Augusti f. m.
Hr Frih. o. Landtm, fästade, i anledn. af Frih. Boyes anförande, hvilket rörde Hr Landtnäs föredragningssätt, då Frih.
Boye påstått att hans mening blifvit undertryckt, uppmärksamheten deruppå, att den ej blifvit undertryckt på annat sätt, än genom R. o.
Ad:s beslut, att till contra-pro* pos. antaga en annan; ty om Frih.
Boye ansett, att hans mening kunde göra sig gällande genom Ståndets pluralitet, hade det stålt och stöde honom ännu öppet att begära votering i anledn. af Hr Landtmts förklarande, huru Hr Landtm, funnit den sista propos:n besvarad, då äfven under omröstning koinine, huruvida Frih.
Boyes mening borde blifva contra-proposition.
Af personlig aktning för Hr Frih. o. Landtm, vill jag icke tillåta mig något yttrande öfver Hr Frih. o. Landtm:» föredragningssätt; men jag vill likväl till prut. förklara, att jag icke anser Ståndet berättigadt att genom något beslut neka mig att få min mening framställd.
För min del får jag blott förklara, alt jag för ingen del funnit, att Hr Frih. o.
Landtm, eller Ståndet velat undertrycka den af mig väckta och af Frih.
Boye understödda mening.
Tvertom finner jag, alt Hr Frih. o.
Landtm, lemnat ali möjlig uppmärksamhet åt våra framställningar, då Hr Landtm, velat gifva propos. till votering om conlra-propos.; men då jäg hoppas alt Frih.
Boye nu icke anser mig handla lättsinnigt, då jag. följer hans exempel, så inskränker jag mig till alt reservera mig mot beslutet.
I anledn. häraf upplästes nu till justering och godkändes följande votens-proposition :
Den som anser, att R, o. Ad. bör vidblifva sitt vid första pröfningen af StatsUtsk;s betänk.
N.'o 98 fattade beslut, voterar ia'> den det ej vill, voterar nei; Vinner nej, afslår R. o.
StatsUtskts betänk.
N:o 98 och utlåt.
N:o 225.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 19.
Nej — 34. H. R, o. Ad. åtskiljdes kl. £tili 3 e. m.
Den i5 Augusti *. m.
Frånvar. vid böljan nf förmiddagens plenum, och underrättad alt R. o. Ad. då fattat det beslut, att StatsUtsk:s utlåt.
N:o 212 jemte BondeSlrs inbjudning, angrde mölespassevolancens öfverfly Ilande på allm. bevillnm, skall hvila, intilldess att statsreglertn blifvit definitivt afgjord, anhåller jag att i dagens prot. få antecknadt, att jag icke i detta beslut dellagit, utan att jag emot detsamma mig reserverar.
Hr Frih. o. Landtm, tillkunnagaf, att Frih. Raab, Adam Christian, ledamot i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk., anmält sig för enskilda angelägenheter vara nödsakad alt för någon lid afresa från riksdagen, och derföre erhållit ledighet, hvarföre Hr Landtm, anmodade Hrr Eleclorer alt innan nästa plenum sammanträda för att välja en ledamot alt under ledigheten inträda i Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utskoltet.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad.skulle någon dag behaga företaga val af directeurer lili Låneconloren i Götheborg och Walmo; och hemställde om R. o. Ad. behagade utsätta detla val till Thorsdagen den 2.0 dennes på eftermiddagen.
Hr Frih. o. L an dim. erinrade, alt det vore en divecteur, som borde väljas till låneconl. i Götheborg och en till det i Malmö, och att vanligen R o.
Ad derjemte valt en suppleant för hvartdera läneconloret.
Valet kunde ske så, att alla fyra namnen uppfördes på samma lista, med tydligt utsättande af den befattning, hv01 till livar och en valdes.
Någon lid besparades derigenom, oell ingen olägenhet vore dermed förknippad.
Hvarje lista borde dä vara upprättad ungefärligen sålunda:
Directeur vid Låne-cont. i Götheborg: N. N.
Suppleant: N. N. Directeur vid Låne-cont. i Malmö: N. N. Suppleant: N. N. Frih.
Jag får hemställa om det C) vore lämpligare och enklare ottå valsedlarna endast skrifva, så väl för lånecont. i Götheborg, sorn för Malmö lånecontor, namnen å 2:ne personer, och sedan låta de liesta rösterna afgöra, alt den af de ?:ne personer, som lått högsta röstantalet, skall blifva ordinarie direcleui, och deu den andra blelve suppleant. io8 Den i5 Augusti c. m.
Hr Bråkenhjelm, Pehr Reinh.: 33 §:n Ridd.Ordn. tror jag innehålla föreskrift, huru i sådant fall som det ifrågavar. bör tillgå; och jag vågar hemställa, om icke rätt och slätt denna föreskrift må tillämpas, samt tror icke någon annan vara behöflig.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om icke det sätt han föreslagit vore lämpligare, enär det annars kunde hända, alt den, som de fleste önskade till directeur, blefve suppleant och tvertom.
Jag får förklara, att jag för ingen annan orsak begärt ordet, än för att förekomma möjliga tvister och olägenheter i framtiden. 33 §:n Ridd.Ordn. innehåller: ”Vid de tillfällen då ett visst antal suppleanter tillika skola väljas, för att inträda i mån af inträffad ledighet, skall valet med undantag af de fall, hvarom 35 §:n stadgar, ske på det sammanlagda antalet af ordinarier och suppleanter, hvarvid de flesta rösterna bestämma hvilka personer blifva ordinarier, äfvensom den ordning, hvarefter suppleanterne böra tillkallas.” 35 §:n handlar visserligen om val af fullmäktige i R.
St:s Bank och Riksg.cont., och det skulle sålunda stå R. o. Ad. öppet att, efter här är fråga om val af fullmäktige i lånecontm , hvilket kanske skall betyda detsamma som val af fullmäktige i Banken, förfara efter godtfinnande i detta afseende.
Jag får således blott hemställa till Hr Frih. o.
Landtm., huruvida det kan anses fullt öfverensstämmande med Ridd.Ordn., att delta val sker annorlunda än 33 §:n föreskrifver.
Gede r st röm:
Jag förnyar hvad jag nyss hade äran säga.
Jag tror, att det rätta sättet och det sätt som öfverensstämmer med 33 §:n Ridd.Ordn,, är, att antalet ledamöter, som till hvartdera contoret skall väljas, och hvaraf en skall blifva ordinarie och en suppleant, uppföres utan rubrik, och alt de flesta rösterna bestämma emellan de tvänne personer, som blifva utsedde.
Jag tror icke något annat sätt vara lämpligt.
Jag vill endast fästa uppmärksamheten derpå, att i händelse R. o. Ad. beslutar att verkställa valet såsom Hr Frih. o. Landtm, föreslagit, kunna de, som skola sitta vid bordet, för att anteckna de personer, på hvilka rösterna falla, icke med redighet göra denna anteckning på annat sätt, än att de hafva 4 särskilda anteckningslistor, nemi. en för directeuren i Götheborgs contor, en för suppleanten derstädes, en för directeuren i Malmö contor och eu för suppleanten i samma contor.
Jag kan icke se huru de kunna hafva reda på de valda, utan att hvar och en förer 4 särskilda listor.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han, då han för R. o. Ad. föreslagit ett sätt att tillvägagå, naturligtvis först Deri i5 Augusti e. ra. sökt att göra för sig klart, huruvida det stöde i öfverensstämmelse med föreskrifterna i Ridd.Ordn.; och hade Hr Landtm, trott sig finna alt Ridd.Ordn. ej deremot lade något hinder, då den i 33 §:n gjorde undantag för de val, som i 35 §:n äro nämnda, och Hr Landtm, trott att directeurer i lånecontoren uti Götheborg och Malmö, hvilka icke i grundlagen äro nämnde, måste anses vara i samma cathegori , som fullmäktige i Banken och Riksg.cont., hvarföre med val af dessa directeurer skulle kunna tillgå på sätt R. o. Ad. funne lämpligt att besluta, R. o. Ad. torde finna det vara otvifvelaktigt, att om för lånecontoren i Götheborg och Malmö två namn för hvartdera utsattes, hvaraf den som erhölle de flesta rösterna blefve directeur, och den andra suppleant, kunde lätt hända, att den, som pluraliteten önskade till suppleant, blefve directeur, och tvertom.