Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det kan ej nekas, ali icke så kunde till någon del blifva förhållandet och att det kunde förorsaka förlust som skulle med nya kol fyllas; men blefve ej förhållandet enahanda om man skulle iakttaga det i författningen nu föreskrifna sältet?
Då man stjelpte kolen i det der stora tunnmåttet, som der föreskrifves, så blefve der också förlust, som måste med andra kol fyllas.
Således kan jag ej finna, att i dessa hänseenden skäl förefinnas för bifall till betänk.
Gyldenstolpe har yttrat, att om kröning af skrindorna skulle verkställas, så uppstode derigenom en frestelse att förfalska detta mått, eller ock att eludera detsamma.
Jag vill i det hänseen det genmäla, att ansvaret är något strängare för förfalskningsbrott
Den 5 April. 47 jin för oriktigheteu af en enskild uppgift.
Således torde äfven detta skäl för betänk:s bifall icke böra gälla.
En omständighet, hvarå Hr von Troil rättvisligen fästat uppmärksamheten är, att när en mängd kolförsäljare inkomma till ett bruk, så låter det sig icke göra att genast uppmäta allas kol. Jag vill härtill lägga den uppgift, att det visserligen icke kan vara för dem, som lemna kolen, önskvärdt att nödgas stå och vänta många timmar på att få sina kol uppmätta.
Bättre således, äfven ur synpunkt af säljarnes helsa och trefnad, vore det för dem, om de genast vid ankomsten finge afleverera kolen; detta sker också nu, med åsidosättande af författningen; men man skulle, å båda sidor, efter min tanke, befinna sig bäst, om man finge sådane stadganden, som förena möjligheten af snabb expedition och god kontroll på en och samma gång.
Jag torde derföre få förnya min anhållan om återremiss.
I motsats emot den siste värde talaren, mäste jag tillstyrka bifall till betänk., enär jag icke kan finna att den af Hr von Stockenström väckta motionen eller den af Frih.
Cederström föreslagna åtgärden skulle vara tillfredsställande och förekomma de öfverklagade svårigheterna och olägenheterna.
Jag inser visserligen att för bruksägare skulle förslaget innebära någon fördel, om man så vill, men jag tror att samma fördel kan vinnas utan de kostnader, som motionärens förslag skulle medföra för dem som leverera kol; ty om motionärens förslag eller äfven Frih.
Cederströms antages, så blefve naturligtvis följden, att kröning skulle äga rum af hvarje kolryss, som färdas till bruken.
Denna kröning skulle tillgå på lagligt sätt, d. v. s. af justerare, och den skulle verkställas hvarje höst eller vinter, innan kol-leveransen började, samt skulle sålunda komma att medföra icke obetydlig kostnad för hvar och en, som skulle föra kol till bruken eller som ämnade att göra det.
Det vore sålunda en kostnad, som icke skulle kunna undvikas, om motionärens förslag blefve bifallet, men som enligt min tanka är helt och hållet öf vertlödig; enär rättelse för beräkningen af kol-leveransen, bruksägaren och kol-leverantören eller kolbonden emellan, mycket väl derförulan kan äga rum på ett sätt som jag i många är sett användas, nemi. så att, då en kolskrinda kommer första gången om vintern till ett bruk, så uppmätes den, och sedermera vet hvar och en, hvarje gång samma skrinda till bruket återkommer, huru mycket den innnehåller full med kol, om det är 8 tunnor, eller 12 eller 10 lika godt!
En sådan mätning är lika tillförlitlig som tini den skedde af justeraren, men den kostar likväl ingenting ehuru ändå målet vinnes lika så väl och bättre, än genom en författning, som lägger ett tvång på en stor del af allmogen och hvilket jag tror att man bör undvika, helst det der tvånget är förenadt med en kostnad, som blott kommer justeraren till godo.
Det är visserligen sannt, att den af mig omnämnda metoden ej kan förekomma eller hindra ett och annat missbruk, eller alt någon kolskrinda icke kan undergå oloflig förändring och derige - 48 Den 5 April. norn få annat mått än det upptecknade; men samma förhållande kunde inträffa om skrindan blifvit af justerare krönt.
Jag anser mig således böra tillstyrka bifall till Utsk:s betänk, i detta afseende.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, bemslällde om R. o. Ad. bifölle Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s förevar, betänk.
N:o 57, ropades starka ja, blandade med nej, hvarpå Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att propos:n blifvit med öfvervägande ja besvarad.
Då nu föredrogs Const.Utsk:s d. 29 sisth Mars på bordet lagda mern.
N:o 5 med förslag till ett tillägg lill 72 § Reg.F., gjordes icke någon anmärkn. emot detta förslag, hvadan Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att detsamma, jemlikt 56 § Reg.F., komme att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Jag anhåller vördsamt alt min vid Ekon.Utskis betänk.
N:o 57 antecknade reservation måtte, enär den i korthet uttrycker min skiljaktiga mening i ämnet, varda i egenskap af min reservation emot det nu af H.
Ståndet fattade beslut jemväl i R. o. Ad:s prot. för dagen antecknad.
Denna reservation var så lydande: ”Ur så väl ekonomiska som i synnerhet moraliska grunder får jag mot Utsk:s beslut i detta ärende mig reservera, enär för ordning, skyndsamhet och reda vid kol-levereringen mig synes tjenligast antagandet af motionärens förslag dock med det bestämmande, att fordon af hvad storlek och form som helst må vara lofgifne, allenast deras rymd blefve behörigen uppmätt och genom vederbörlig kröniugsåtgärd å fordonet utmärkt.
På detta sätt kunde kolen hastigt och utan förminskning, som medelst uppmätning i tunnemålt äfventyras genom dervid inträffande förnötning, ä förbrukningsslället emotlagas och koltillverkaren till godo beräknas; jemle det den frestelse lill missbruk af ömsesidigt förtroende, som nu torde äga rum, synes kunna anses förebyggd, utan att någon kostnad för anskaffande af nya fordon blefve koltillverkarne åvägabragt.
Då nu å föredr:ns-listan förekom jConst.Utsbs d. 29 sisth Mars på bordet lagda mern.
N:o 6, med förslag till ändring af 68 § Riksd.Ordn., rör:de tiden för revisionerne af statsverkets, bankens och riksg.konhs tillstånd, styrelse och förvaltning, tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm., att ifrån Const.Utsk. inkommit ett mern.
N:o 7, om rättelse af ett uti mern.
N:o 6, rör:de ändring af 68 § Riksd.Ordn. förekommande misstag, samt biet detta mera.
N:o 7 derjemte nu föredraget till bordläggning.
I anledn. deraf anhåller - Den 5 April. ler jag, alt Lonst.Utskis meno.
N:o 6 måtte ytterligare bordläggas, för att sedermera, i den ordning ärendena tlet tillåta, kunna vid ett annat plenum förekomma, då äfven Const.Utsk:s mein.
IN:o 7 kan tagas i betraktande.
Lagerbjelke, Guslaf. Hr Gr. o. Land tm. förklarade att yllerligere bordläggning af Consl.Utskis mern. lN:o 6, jemlikt den derom af 2:ne ledamöter gjorda begäran, korame att äga rum.
Föredrogs oell bifölls StatsUtskis d. 29 sistl.
Nio 101, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., angide befrielse från bevilln. för den af Norrska statsmedlen ulgide aflöning till embets- och tjenstemän vid K.
M:s beskickningar å utrikes orter.
Föredrogs SlalsUtskis d. 29 sistl.
N:o 102, i anledn. af väckta frågor om eftergift af betalningsskyldigheten för de under sednaste åren meddelade undsättnings-lån.
Della utlåt, företogs punktvis till afgörande. lista punkten, innehållande hemställan att eftergift eller afskrifning af större eller mindre del utaf skulderne för de undsättnings-medel, som med anledn. af sednaste årens missvexter eller ofördelaktiga skördar blifvit beviljade och utbetalda, icke må af It.
St. beviljas. R. o. Ad. biföll denna hemställan.
2:dra punkten, innefattande hemställan, att de, ifråga om eftergift af betalnings-ansvaret för andra personers erhållna låne-understöd, framställda förslag må förfalla.
Jag gillar fullkomligt den grundsats, som gjort sig gällande så väl inom StatsUtsk. sora hos R. o. Ad. i afseende derpå, att undsättuings-län i allmänhet böra återbetalas af de menigheter som, på de af K. M. i nåder fastställde villkor, undfått så beskaffade lån; hvarföre jag också, ehuru Kronobergs län häftar för ett ganska betydligt undsättnings-lån efter 1847 års missvext, har afstyrkt flera socknar att hos K. M. och R.
St. begära afskrifning af deras skulder.
Dessa skulder hade dock tvifvelsutan varit vida större, om ej det förut här i dag omnämnda högst vigliga exportförbudet mellankommit.
Hvad åter beträffar de hagelskador, hvarom en riksdagsman från Upsala län och en från Kronobergs län — — — — — — — — Detta anförande afbröts af Hr Gr. o. Landtm., med erinran, att Utskis hemställan uti den nu förevar, punkten icke hade afseende på de låneunderstöd, som blifvit beviljade i anseende till hagelskador, utan att Utsk. derom särskildt yttrat sig i den 4 H. 4 50
Den 5 April. nästföljande 3:dje punkten; hvarefter Gr.
Mörner utbad sig att, då sistnämnde punkt förekomme, få fortsätta sin framställning, samt R. o. Ad., på Hr Gr. o. Landtm:s propos., biföll hvad Utsk. i 2:dra punkten hemställt.
3:dje punkten, innehallande af styrkande af bifall till ifrågasatt afskrifning af vederbör, menigheters skulder för de låneunderstöd, sam innevånarne inom Trögds och Asunda härader samt 3:ne socknar i Sunnerbo härad, efter dem öfvergångna hagelskador erhållit.
Under åberopande af hvad jag nyss förut yttrat i afseende på nndsältnings-frågor i allmänhet, ber jag nu att få tillägga något, till styrka för hvad motionärerna begärt, om afskrifning för de hagelskadade.
Utsk. har visserligen i afseende på Upsala län sagt att, ”i betraktande af de särdeles gynnande tillfällen till afsättning, arbetsförtjenst och andra binäringar, i förening med de naturliga förmåner som dessa härader åtnjuta,” samt med afseende på hvad den enskilda välgörenheten lemnade, vore det föga svårt för innevånarne uti Trögds och Asunda härader att återbetala de undsättningslån, som de för hagelskadorna erhållit.
Detta förmånliga förhållande inträffar dock ingalunda inom Sunnerbo härad, ett af de fattigaste och minst bemedlade inom riket.
Detta härad har icke allenast under flera års lid stridt med nöd och bekymmer för sin bergning, utan förhållandet är äfven att just dessa samma socknar inom häradet, hvilka blifvit skadade af hagel, äro de minst bemedlade derinom och de som äro minst i tillfälle att genom andra näringar förskaffa sig förtjenst; ett förhållande som torde vara mången äfven här på Riddarhuset bekant.
Det är af denna anledn., och då förhållandet är så ytterst olika emellan dessa båda provinser, att t. ex. de lån, som båda häraderna i Upland undfått, utgöra 15,544 r:dr, dä deremot dessa 3 socknar blott undfått 500 r:dr och således ej mer än af hvad som blifvit de förra lillerkändt; det är af dessa skäl, säger jag, som jag skulle önska, och som jag anser mig skyldig att fästa R.
St:s uppmärksamhet på detta ömmande förhållande.
Möjligen torde jag ej vinna bifall till min framställning, men då jag tagit mig friheten upplysa huru väsendtlig skilnaden är emellan dessa båda hagelskadade orter, så anhåller jag vördsamt om återremiss af betänk, i denna del, på det att StatsUtsk. måtte närmare taga denna fråga i öfvervägande.
Det är naturligt att Gr.
Mörner, såsom styresman öfver Wexiö län, anser sig förbunden, alt inför R. o. Ad. i möjligaste måtto bevaka detta läns bästa; men jag kan för min del ej vid detta tillfälle befara att R. o. Ad. skulle afvika från den vigliga grundsats, som R. o. Ad. godkände genom antagande af betänk.
Hvad särskildt beträffar ifrågavar. låneunderstöd för Kronobergs län, så vill jag fästa uppmärksamheten på, att det ej utgör mer än så högst obetydliga summor på hvarje socken, att StatsUtsk. svårligen derå kun - Den 5 April. 51 nät fästa afseende.
Ytterligare torde jag få fästa uppmärksamheten pä, att i sednare tider inrättningar uppstått lill försäkring mot hagelskador.
Jag tror det vara riktigt, alt vid delta tillfälle visa att de personer, som blifvit blottställde genom hagelskador, kunna, genom ingående i dylika försäkrings-anstalter, för framtiden bevara sig emot sådana olyckshändelser.
Likaledes ber jag alt få nämna att, om man härvid skulle göra undanlag, sä vore man nödsakad i och med detsamma att ingå i en detaljerad granskning rör:de hvarje län, hvilket har varit StalsUtsk., likasom jag förmodar för R. St., alldeles omöjligt.
Af alla dessa skäl, äfvensom af dem som af mig anfördes då betänk.
N:o 103 förevar, tillstyrker jag att denna punkt måtte af R. o. Ad. bifallas. Frih.
Jag är genom ett yttrande af Gr.
Mörner föranledd att anhålla om alt få lemna den upplysning, att bemälda härad, Sunnerbo inom Småland, upptagande en stor och vidsträckt jordareal, innehåller inom sig blott sand, och flygsand till, så alt innevånarne till det mesta måste uppehålla sig med transporterande af foror emellan det s. k. bebodda landet och Skåne, för att sålunda kunna förskaffa sig nödtorftig brödföda.
Då en sådan ort öfverfalles af hagelskador, så torde väl vara billigt, att den underslödjes framför andra.
Jag har blott velat nämna detta såsom upplysning.
Det gör mig ganska ondt alt de ömmande omständigheter, hvilka så väl Gr.
Mörner som Frih.
Töll hafva anfört, dock ej i min tanke böra föranleda oss att frångå den allvarliga och hälsosamma grundsats, som blifvit antagen genom godkännande af betänk.
Vi böra icke förbise att t. ex. i 14:de punkten i sistberörde utlåt, hade blott blifvit begärdt ett anstånd eller en förändring i betalningsvillkoren, men att man likväl ansett sig ej ens böra samtycka till dylik lindring.
Jag tror således rättvisan och konseqvensen bjuda, att vi också i detta fall instämma i hvad Utsk. föreslagit, och, jemväl med anledn. af hvad Hr von Troil anfört, bifalla betänk.
Det skäl, som af Frih.
Toll blifvit anfördt för återremiss af betänk., talar tvertom, enligt min tanke, för bifall till detsamma.
Det visar nemi. att denna trakt af Kronobergs län icke hufvudsakligen utan till en högst ringa del tager sin bergning af jorden, utan drager de största inkomsterna af forsling och skogsprodukternas afsättning, och att den således af liageiskada bör lida mindre, än en annan trakt, hvars enda inkomst består i jordens afrad.
Af detta skäl anhåller jag ånyo om bifall till betänk., och hoppas att R. o. Ad. ej afviker från hvad jag anser vara en särdeles vigtig och riktig statsekonomisk grundsats.
Utan att vilja ifrågasätta att icke 4* 52 Den 5 April.
Sunnerbo härad kunde vara i behof af någon konsideration vid afgörande! af ifrågavar. betänk,, så anhåller jag dock för min del få tillstyrka R. o. Ad. att äfven bifalla denna punkt af betänk.
Ora man vill vinna nyttiga resultater af Statens mellankomst vid inträffande missvext, eller andra menligt inverkande naturhändelser; så mäste man stadga som grundsats, att aldrig bevilja afskrifning för erhållna understöd.
Till denna erfarenhet och öfvertygelse har jag kommit, till följe af den närmare bekantskap jag varit nödsakad att göra med undsättningsärenden, i anledn. af inträffade missvexter i 2:ne särskilda län.
Det är endast i afseende på det yttrande, jag hörde nyss, att Sunnerbo härad skulle hafva tillfälle till afyttring af både skogsprodukter och andra varor, som jag anhållit ali få yttra några ord.
Jag har redan förut tagit mig friheten yttra, att de 3 socknar, hvarom här är fråga, icke hafva hvarken skog eller spanmål alt afyttra, utan att de tverlom äro i det medellösa tillstånd, att, om dessa penningar skulle ulkräfvas och dessutom deras skuld till enskilda för spanmål utbetalas, så skulle de komma i den allra ytterligaste belägenhet.
Dessutom är denna summa af 3000 r:dr (hvartill jag får rälta milt förra yttrande) sä obetydlig i jemförelse med de lån många andra län fått, alt jag icke skulle tro någon särdeles våda eller något farligt prejudikat uppstå, om R. o. Ad. bifölle afskrifning af detta ringa belopp för en verkligen nödställd och fattig ort.
Jag bestrider visserligen ej, att inom Sunnerbo härad socknar finnas, som förtjena betydligt genom afyttrande af skogsprodukter; men det är på en hell annan ort än den här ifrågavar., hvilken är särdeles vanlottad, och det är på grund deraf, som jag tagit mig friheten, att för densamma begära R. o. Ad:s särdeles behjertande, och yrkar således fortfarande återremiss.
Uppå härefter framställd propos., blef jemväl 3:dje punkten af StatsUtskrs utlåt.
N:o 102 af R. o. Ad. bifallen.
Vid föredragning af StatsUlsk:s d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 108, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de tillämpningen i vissa delar af sednast fastställda statsreglering, blef detta ullål. bifallet.
Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtskrs nedannämnde d. 1 dennes på bordet lagda mern.:
N:o 109, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 80; N:o lil, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 88; samt N:o 112, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 37, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster; Föredrogs men lades, på begäran af Hr von Troil, Sam.
Den 5 April. 53 Gust., och Frih. Palmstjerna, Carl Otto, ånyo på bordet StalsUtsk:s d. 1 dennes bordlagda utlåt.
N:o 113, i anledn. aT väckt motion, ang:de options-rätt vid utarrendering af militieboställen.
StatsUlsk:s d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 114, i anledn. af väckte motioner, ang:de skogsplantering, blef härefter föredraget, men bordlädes ånyo på begäran af Frih. Cederström, Claes Rudolf, och Hr Coijet, Carl August Julius.
Föredrogos och biföllos StatsUlsk:s d. 1 dennes på bordel lagde utlålm:
N:o 115, i anledn. af väckt motion, angule ränta å en vädermjölqvarn vid Broby rusthåll i Östergöthlands län; och N:o 116, i anledn. af föreslagen försäljning af en mängd i riksg:s-kont. förvarade äldre räkenskaper.
Hr Ehrenstam, Johan Fredr.:
Då jag härmed får äran lacka R. o. Ad. för dess förtroende, alt utse mig till en af dess fullmäktige i riksg.konl., anser jag mig böra hemställa, att detta förtroende måhända ej är förenligt med fortfarande ledamotskap i StaisUtsk.
Jag får derföre vördsamt anhålla, att R. o. Ad. behagade entlediga mig från den plats i StaisUtsk., sorn jag hittills innehaft. R. o. Ad. biföll att Hr Ehrenstam, nied bibehållande af sin riksdagsmannarätt, finge endtledigas från sin befattning såsom ledamot af SlatsUtsk., hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer alt i deras nästa sammanträde utse en ledamot i nämnde Utsk. efter Hr Ehrenstam.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomna ullåtm och belänkm, nemi. från Stats-U tskottet: N:o 117, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse, ang:de behofvet af medel till bestridande af kostnaderne för den, i anseende till inträffade oordningar, till hufvudstaden inkallade garnisons förstärkning; N:o 118, i anledn. af K. M:s nåd. propos., ang:de bildandet af en fond till pensionering af folkskolelärare.
Bevillnings-Utskotlet: N:o 10, ang:de stämpling af spelkort och afgiften derför; N:o 11, ang:de stämplade pappers-afgiften.
Ba n ko-Utskottet:
N:o 43, i anledn. af väckt motion om afskrifning af bankens hos Södertelje kanal-bolag ägande fordran 100,000 r:dr b:co; samt 54 D e n 5 April.
N:o 44, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de beviljande af kreditivrält å R.
St:s bank för Stockholms stads drätsel-kommission. H, R. o. Ad. åtskildes kl. f (ill 3 e. ni.
Justerades 7 prot.uldr. för d. 5 dennes.
Upplästes lill justering och godkändes ett från Exped.Utsk. under N:o 53 afgifvet förslag till R.
St:s tind. skrifvelse till K.
M. ang:de utsedde ledamöter i det af K. M. äskade Hemliga Utsk.
Föredrogs och bifölls ett af Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:n d. 6 dennes afgifvet mein., ang:de arfvode för en sekreterare och en notarie, som blifvit antagne lill biträde vid behandlingen af de lill Utsk:ns handläggning hörande mål.
Hrr Bänkmäns lista vid val af 2:ne Electorer, efter 220.
Palmstjerna, Carl Otto, samt efter N:o 293.
Gr. Hamilton, Malcolm; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 246.
Manderström, Ludvig, med 22 röster och ■— 161.
,, von Höpken, Nils Albrecht, med 19 röster, efter lottning med N:o 1805.
Hr Stjernspets, fullm.
Hermelin, August Söderling, som hade lika antal röster.
Hrr Electorers lista vid val af en ledamot i StalsUtsk. efter N:o 1682.
Hr Ehrenstam, Johan Fredrik; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 678.
Hrr Electorers listor vid val af Utsk:s-ledamöler i permitterades frånvaro; och befunnos dertill utsedde i Den 8 April f. m. 55 Constitutions-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1955.
Hr von Oelreich, fullm. Gr. Lewenhaupt, Axel, beviljad 3:ne veckors ledighet: N:o 139.
Stats-U tskottet: under ordinarie ledamoten N:o 1703.
Hr af Geijerstam, Carl, beviljad 14 dagars ledighet, räknad från den 10 dennes: N:o 473.
Hr Coijet, Carl Fredrik.
Banko-Utskottet: under ordinarie ledamoten N:o 778.
Hr Leijonanker, Fredrik Wilhelm Erik Carl, beviljad 3:ne veckors ledighet: N:o 1991.
Hr Skiöldebrand, Carl Fredrik.
Hr Coijet, Carl Fredri k:
Förtroendet att vara ledamot i StalsUtsk., får jag, af trägna tjenstegöromål hindrad att detsamma emottaga, äran härmed afsäga mig.
I anledn. häraf blefvo Hrr Electorer af Hr Gr. o.
Landtm, anmodade, alt sammanträda till val af en ledamot, att i st. f. Hr Coijet inträda i StatsUtsk., under den Hr Geijerstam beviljade ledighetstid.
Sedan härefter Hr Gr. o. Landtm, anmält samt R. o. Ad. bifallit Frih. von Knorrings, Wolrath, anhållan, att med bibehållande af riksdagsmannarätt få afsäga sig sin plats såsom Bänkman inom 5:te Bänkm:s-afd., tillkännagaf Hr Landtm, att val till återbesättande af den sålunda ledigblifna plats bland Bänkmännen komme att förrättas i början af nästa plenum.
Företog R. o. Ad. val af en Fullmäktig i R.
Sl:s Riksgäldskontor efter Hr Printzenskjöld, Carl, som dertill blifvit utsedd, men afsagt sig förtroendet; och befanns, vid valförrättningens slut, dertill hafva blifvit utsedd: Gr. Sparre, Gustaf Adolf, president, R.
N. O. med 100 röster.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 28 och 29 sisth Mars på bordet lagda betänk.
N:o 9, ang:de grunderne för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterne för deras tillämpning. R. o. Ad. fann detta betänk, böra punktvis företagas till afgörande. 1:0 Utsk:s erinran, att de i dess förslag förekommande procent eller siff'er-belopp endast äro att anse såsom förslagsvis utförde. R. o. Ad. lät vid demina erinran bero. 2:0 An g: de Frih.
Cederströms motion om återgång till de 56 Den S April f. m. vid riksdagen år 1809 fastställde grunder för allmänna bevillningens fördelning.
Frih. Gederström, Jakob: Att Utsk. afstyrkt återgång till 1809 års bevillningsgrund, kan icke förundra någon, då man finner, att Utsk. bibehållit skydds-afgiften, hvilken till samma belopp erlägges sä väl af den rikaste magnat i landet som af den fattigaste dräng.
Det är naturligt, alt man, med antagande af en dylik bevillningsgrund, kommer till sådana klassifikationer, all afgiften utgår af dera sorn hafva förmåga att den utgöra, men måste afskrifvas för dem, som sakna en sådan förmåga.
Att begära äterremiss på betänk., är icke mödan värdi, dä Utsk. icke kunnat uppfatta rättvisan utaf en beskatlningsgrund med förhöjda afgifler i mån af högre inkomst, hvarföre jag endast velat reservera mig emot Ulsk:s förfarande.
Hvad åter angår 1 §, som snart blir föremål för öfverläggning, anhåller jag att få yttra mig öfver densamma. R. o.
Ad. biföll Utsk:s, i afseende på Frih.
Cederströms ifrägavar. motion, afgifna yttrande. 3:0 Ang:de Hr Kröningssvärds och Frih.
Duvalls motioner om särskild beskattning för bruk och begagnande af vissa effekter och djur. R. o. Ad. biföll hvad Utsk. i afseende på dessa motioner yttrat. 4:de An g: de Hr doktor Sandbergs motioner om den personela skydds-afgiftens upphörande och ett deremot svarande belopps utgörande till fattigvården.
Mig synes, som Utsk. ganska väl kunnat borttaga ifrågavar. skyddsafgift utan afseende på den afgift, som för fattigvården kommer att bestämmas.
Frågan om fattigvården och afgiflen till den, har icke blifvit ensamt väckt af doktor Sandberg, ulan äfven af mig genom ett till Ekon.Utsk. remitteradt förslag till faltigvårds-förordn., enligt hvilket förslag beskattningen till fattigvården kommer ali fördelas uti 2:ne slag, nemi. direkta och indirekta, d. v. s. alt direkta bidrag utgöras af alla, sorn icke åtnjuta underhåll af andra, eller af sådana, som kunna sig sjelfve försvara, och indirekta af dem, som äro i hellof af andras försvar.