Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Tilläftvenlyrs kunde wäl någon anmärkning finna rum wid den i 6 §. af 59 Cap. och 2 tz. 54 Cap.
MistgerningsBalkcn förestrifne kroxortion i bestraffningen för lägersmål, dä den utsätter lika answar för den ofaste, antingen han lägrar en annan ofast, eller en fäst, i hwilken sednare händelse likwal efter Lagens principe i dylika fall pä andra ställen answaret för den ofaste borde ökas; Men fom denna anmärkning är mindre hufwudsakelig, sä torde den kunna förfalla, pä det uppehåll uti det öfriga af den utaf Rikets Ständer tillstyrkte Författning mä undmi kas.
En större uppnEksamhet i afseende pä
Domares framlida efterrättelse synes deremot böra fastas wid 46
Den 5 Z-bruarii. tvid 2-ne andra omständigheter, den förra hwad angar äkytkopligken för hor och lagersmal i de nn ifragatomue leder, hwurmed ofelbart lärer böra förhållas efter de allmänna grunder, som Kongl.
Förklaringen af den 2Z Mars ,807 föreskris,oer, sa att den i alla vesta fall ma b isma enskild; och den sednare, akt som Ri etS SländerS underdäniga Betänkande blott syneS undanta a Lägersniälsfake' emellan bes,vägrade, fran sadane, som förr an U-staget gar i fu! borda», böra af Under
Domaren hemställas, sa föijer deraf att löstag öfwer horSbrolr, enkla e ler dubbla, emellan sadane Personer- deremot sä myrtet mera lärer böra underställas, som förhållandet redan är sadan? meo Utslag öfwer > efil t horsbrotkt i ailmänke', enliat Kongl. Brefwek drn Julii 1780.
Mr-t un eidaniga kulstyickande är >äleoes, att i en öfwer desta ämnen twifoelsu an Utgående
Författning destc uvänne omständigheter tydeligen mage upptagas och bestämmas.
Härmed förenade sig Justi.i Raden ckoppius, ^iervo^el, Uilj valcla 0 Grefwe kkilmiston, men Jusrr iaRadei von Llrokiroii uppläste dest jkrisieliga utlåtande, sa lydande:
Dä fräga u pstar om en gammal
Lags förändring eller afstaffande, lärer undersö urng nödwändig^ böra anställas, huruwida den medfört nägra olägenhe er, som icke mot .varat de sördckar Lagstiftaren afvstat.
Utan en sadan rigckg granskning är förändringen en säker förlust, hwillens ersättning fordrar andre anstalter, hwarS pä ölsder ej alltid kun, na före 'werrställigheien ffönjaS, mindre i ert sammanhang beräknas.
Om Den 5 Zebruarri - 47 Om Lagens stadgande i 2 Eap. 2, Z och 6 LGiitermälsBalken, ilafseende vä der upptagne förbuone ägkenskap, just icke blifwit grundadt pä någon Religionens föreskrift, sä synes mig likwäl, att en säker moralisk anledning härtill blifwit tagen, som icke ow.ärlbart leder till sedligheten; ingen afwäg frän Lagen och ingen förseelse ar lättare, an den som leder sitt behof ifrån naturliga begärelsen och denna drift blefwe i den mohn mer eller mindre swär att Återhålla, som tillfällen wisa sig beqwämligare och frestelsen aggas.
Det närmare och förtroligare umgänge, som manligen plägas emellan Slägkingar skulle wifierligen oftare fört kill betänk samma följder emellan Ungdomen af bada könen, om icke Lagstiftaren ansett skyldj^apen hindra ägtenffap.
Uppfostrade tillsammans med den öfwertygelsen, akt stägrskapen more hinderlig för alla andra njumingar, än wänskapens och oskuldens, har den sednare sällan blifwit särad och såsom ett bade säkert och upplysande bewis af detta sörhällande kan jag ej undgå anmärka, arr under de 25 är jag såsom Ordinarie Häradshöfdinge, warit pligtig att hafwa inseende öfwer 20000 Personers ttppförande, har ej mer än ett lägersmäl yppat sig emellan Systvnebarn, oansedt Hemmansklyfningen föranledt, att fyra gifta Syskon med barn ^äbolt det Hemman, som tillförene innehafts af en Ädo.
Emot Z och 6 §. §. hafwa under förenämnde tid ingen bevisligen sig förbrutit.
Enar jag nu äter härmed jemnsör de mängfalldiga förseeljer emot Zz Cav. MistgerningsBalken, äfwensom att de uti 55 Eap. samma Balk upptagne öfwerträdelser icke warit sällsynte, sä kan jag, för min underdånig» desi ej finna någon annan anledning för den - 48 Den 5 Zebruar». na stillnad, än att förbudet ernst ägkenstap, hämtab frän fläg'stapen, L fä märketig män o bidragit til! anständighet emellan Skyldeman sorn thy förutan wa, rit bruten och den bekantskap sag haft titlfälie göra med menighetens tänkesätt förwisiar mig om deras allmänna begrepp om ffyldstapshelgden.
Med denna öfwerkygelse och emedan således förberörde
Lagens stadgande föranlett till sedernes uppehääande, hwilka sa wäl tarswa wärdnad, samt ända ej medfört något stadeligt twäng, dä Swea Konungar, nar omständigheterne deruti föranledt i Näder dispenserat Lagens förbud i allmauhet, hwilkei sätt jag för min underdäniga del anser sä mycket lyckligare, som liderlige Personer och de, hwilka ej förmä uppfylla ägkenstapers ändamäl, derigenom kunna utestängas frän en förening, som skulle bereda menlige följder, ty och dä jag uti det tilt Rikets Högloft.
Ständer ingifna Memorial, som gifwit anledning till den projecrerade Lagförändringen, af dä anförde stal blott yrkat, akt Kongl. Maj:t af Näd mätte, pä sätt förr öfligt warit, dispensera Lagens bud, utan rubbning af sielfwa Lagen, kan jag för min del ej i underdänighet tillstyrka, att g §. i 2 Cap. i GiftermalsBalken, angående Systonebarns giftermål mä undergä någon ändring, men deremot att Kongl. Majck täckes bifalla Rikets Högloft.
Ständers underdäniga hemställning, hwad 5 §. angär, och äfwcn hwad om 6 §. i underdänighet blifwit föresiagit, i sä mätto, ack Kongl.
Majtt täcktes af Gunst och Nade härmed läta fortfara, som med förenämnde §. enligt är, utan att denne sistnämnde §. warder häfwen eller Strafflagen rubbad, Den 5 Zebruarii.
49 rubbad, som ekt nödigt warn emot öfwertradelfen och laltsin nigheten. Hwaremot JustitiäRäden Grefwe 6^1IendorA och^I^agerlreim instämde uti JustitiäRädet 61om8 underdäniga tillstyrkande.
Anmales i underdånighet.
In liclem krotocolliz I.
L. LtLIU Ofwaninfördej Konungens Nådiga Propositioner blefwo till Lagutskottet remitterade Justerades följandet Utdrag af Protocvllet, haltet i Högloft.
Ridderstapets och Adels Plenum d. 29 Januarii r8io. S. D. Företogs till afgörande den Oeconomifle delen af de förenade Bewillnings- samt allmän, na Beswärs- och OeconomiäUtffottens under den 25 November aflemnade Betänkande, rörande regleringen af Bränwinsbränningen i Riket, och stadnave Högloft.
Ridderstapet och Pdeln dcröfwer i följande besiut, nemligen: 1:0.
Att frägan om en allmän MagasinsJnrätkning stulle blifwa ett serstildt öfwerläggningsamne och uppfljutas intill desi Betänkande derom ifrån wedervörljgt Utskott hunne inkomma^ F:te Band.
L:dra Afd. 4- s:o.
Att 5» Den 5 Zebniarii. s:o.
Att Bewillningen för Bränwinsbranningen ej med den allmänna Bewillningen stall sammanfläs, utan säsom en serskildt beskattning för Vranwinstillwerkning och försäljning utgå. g:o Akt Bränwins förande och försäljande innom Riket stall blifwa fritt för hivar och en. 4:0.
Att fragan om Bränwinets beläggande med Tullafgift wid införsel i Städerne stall hwila, till dest mäler förekommer om upphäfwandet af LandtTu liarne i allmänhet. Z:o.
Att Utländskt Sädesbranwin ej stall wara till införsel tillätet, men att der mä wara Kongl. Maj:t öppet, arr wid serstildke händelser och i fall af misiwäxt tilläta införsel af Fcanstt och Spanstt Vranwin. 6:0.
Akt Bränwinsbranning pä Landet stall wara tilläten för alla Hemmans-, och Jordägare och deras rätts innehafware, alla ägare af större eller mindre utjordar som betala statt, men ej, enligt Betänkandets Förslag, för ägare elter disponenter af ostattlagde lagenheter, Mölnare, Torpare, indelta Krigsmän, ä landet boende StändsPersoncr, Embeks- och Tjenstemän och Handtwerkare, hwit. ka ej besitta jord. 7:0.
Att alla husägande Jnnewänare i Städerne, samt de hwilka säsom Hyresman disponera hus med dertill hörande Stadsjord, samt derjemte ikläda si- Husägarens skyldigheter, stola aga rätt alt, dä Den F §ebruarii. §i dä Husägaren ej sjelf bränner och dertill lemnat sitt tillstånd, bränna Bränwin, hwilket ej ät andra hyresman bör killstädjas. 8:0.
Alt frägan om bränningen i Stockholm och Götheborg stall uppstjutas för att afgöras i sammanhang
Md den om allmänna Magazinsinrätt. ningen. 9:2.
Att det Bränwin, som till Städerne införes ej stall fa säljas och ulminueeras i mindre parris än en kanna. io:o.
Att dä Bränwin till försäljning i Stad införes det ej mä utdelas eller utmätas pä torg, öppen gata eller Hamnar. ti:o.
Att ivid marknadsplats a Landet Bränwin ej får säljas där ständ eller bodar för marknadens stutt äro uppsatte, utan mäste Säljaren föra Bränwinet pä anwist ställe och där tilt Köparen uppmäta hwad han sig betingat, samt att minsta qwantum som sälllnda får försäljas bör wara ett halfstop. iL.o. Att
Krogar fä anläggas:
I Städer med Magistratens tillåtelse.
Pä Landet med Jordägarens bifall och efter crhällit tillständ af Landshöfdingen och TaxcringsCommiteen; hwarwid ytterligare bör märkas att om ivid frågor derom TaxeringsComitsen stulle stanna i xaria vota.
Landshöfdingen - Zr
Den Z Zebruärii mä äga afgörande röst; att flika kk?gar ej fä anlaggas annorstädes än wid allmänna landsvch farwägar, sommar och wintcrkid, och icke närmare än en fjerdedels mil nära Kyrkan, dock med det undantag att Odalkrogar, sä wäl som Gästgifveriet skola behålla sine rättigheter och att i de Orter, där antingen förut privilegierade krogar genom denna Författning bleswe sin rätt förlustige, eller kyrkorne äro hwarandra sä nära belägne, att kroganlaggningar deraf hindrades, skall Landshöfdingen med Taxe» ringsComitLen öfwer förhållandet äga ratt att serskildt förordna.
Likaledes stall afständct mellan krogar i Bohuslandsta stargården ej bestämmas. r z:o. Att Bränwinsutminutering äfwen skall wara tilläten wid Gästgifwerier, Wärdshus, Marquenrenterier, Näringsställen där spisning gifwes, Wärdshus wid Herregärdar för egen och främ. mande betjening samt Handtverkare, Tingsställen, wid inqwartering af Manskap, Winstänkerier och under sillfisket i Bohus Lans stärgärd. 14:0.
Den som utborgar Vränwin i minut stall ej aga execuriv rätt till betalning. 15:0.
Ingen, som ej wid Mantalsskrifningen sig anmält, kan innan nästa Mantalsskrifning anmäla sig och undfä tillstånd att bränna Bränwin.
Det stall Lligga en hivar att wid Mantalsskrifningen uppgifva med huru ster panna han will bränna. 16:0.
Den s Ahrman!. 53 r6:o.
Att hwad pannerymden angar 1800 Ärs Författning mätte bibehällas, sä att 90 kannors Pan. na b ifwer den största som får existera, dock med de förändringar i berörde Författning, att a) Dä sammanbränning ster, man mäste till fullt iannetal fä i en eller flere smärre pannor begagna den rättighet hwarföre man owilkorligen bör betala. b)
Att sammanbränning mä kunna ste för alla angränsande Hemman under ett Bruk, ehuru i olika Län belägne. c) Atr smärre Hemmansbrukare fä begagna större pannor än Förordningen utsätter, anda till beloppet af 90 kannor, mot erläggande af nägorlunda hög progreflif afgift. st) Att hwad pannerymden för Städernes Invånare beträffar, enligt Iftstottets Förslag, 12 Mantalsskrifne Personer stola anses lika med ett Hemman och säledesj aga rätt till 52 kannors pannerymd. 17:0.
Att Skottsta pannor eller pannor af hwad form som häldst stola wara tillätne. ,8:0.
Att rättigheten till Bränwinsbrännirig ej stall wara instränkt eller fä instränkas lill nägon wist rid af äret.
Om S4 Den Z Zebruani.
Om hwilket allt de öfrige respectivc Gränden genom Utdrag af Protccollet manligen skulle underrättas, vt fuxra.
Oxsnstjerna 8ven uppläste till P otoeollet ett sa lydande
Dä igoo Ävs Bewillning för Vränwinsfrihewn urpgeck till en ärlig
Summa af Z6o ä Zpooyo R''dr för Swerige och Finland, men -vi nu genom Finlands förlust falna 1477g Hemman, som dxltogo i denna skatt, lärer ingen twifwel äga rum, om nödwandigheten att genom tillökad Bemillning aswen för denna Artikel söka hota den brist, som genom nämnde förlust tillkommit, men svin i Statens narwarande ucwidgade besos ej kan umbäras; I anseende hvartill jag för Vrämvinssriheten täger mig friheten förestå följande dewillningsgrunder, säsym de enklaste i beräkning och uppbörd, samt kanske närmande stg mest stll klpriton af förra Bewillningen, hwilken io Ärs erfarenhet öfwertygat ost wara anwändbar.
;;o- Hvarje helt Hemman för friheten att tillverka Bränwin 2 R-dr samr för Pumcrymden, som pä helt Hemman ar stadgad till 50 kannor, 2 tzpcr kqnna gör tillsammans per Hemman R:d. 4: 4 st. pw. Alla klufnq
Hemman betala äfwen ?
R:dr per Hemman för friheten, men för Pannerymden 4 ss per kanna, hwilket pä ett Hemman, klustvit i hwad små eller större delar som haldst, gör per Hemman R-'d. 6: 8 si 3:0.
Den Z Zebruarii. 5Z z:o.
Slädene utom Slockholm och Götheborg erlägga afwen 2 R-d per Hemman i <L>kair, dä 12 Mantalsskrifne Personer beräknas för i Hemman, men för Pannerymden ä 50 kannor per Hemman erlagr ges i Städerne z st kannan, som för Städerne gör per Hemman R:d. 5:6st. 4:0.
Sammanflagne
Hemman under ekt Bruk fä ej nyktja större än 92 kannors Pannor, och fä de ej öfwerstiga den kannerymd som ar swarande till förhällandet af 50 k:r per Hemman.
Enligt ofwan anförde grunder torde sannolikt BcwillningsSumman kunna beräknas som följer:
Af 65284 Hemman i Swerige anses 25284 säsom oklyfne och i sambruk, hwilka ä 4 R:dr 4 st utgöra IOZ24Z I större och mindre delar klufne Hemman anses wara 40220, som L 6 R.dr Z st utgöra 246666 32 Städerne ä 12 Mantalsskrifne Personer pä Hemmanet utgöra 1667 L 5 R:dr 6 st per Hemman 854Z r8 — Summa R:d 358452 2 — dä härtill lägges hwad af oskattlagde utjordar samt krogar i Städerne och ivid Gästgifwerier kan inbringas, är att förmoda, der Len sökte Summan af Z60000 R:dr säkerligen skall finnas.
Den 5 ZebruLrii.
Alt hela samt sammanftagnc Hemman under ett Bruk betala mindre för kannerymden tyckes wara billigt, dä de proportionaliter till hnsbehossconsumlionen alltid fä widkännas en större afgift.
Att klufna hemman ater betala mer synes mig ej orattwist, dä Äboen för si» del, sä liten den ock mä wara, ager rättighet begagna hwilken pannerymd han hälft behagar ej öfwerstigande 50 kannor, och hwarigenom han fär en besparing af bade rid och wed.
Billigheten för Städernes högre beskattning per kannerymd tror jag finnas i lättheten för dem att innom sitt omräde finna en snar ersättning af fin wara, dä de hafwa rättighet till kroghällning, men som weden i Städerne betalas dyrare, böra de ä andra sidan ej belastas sä mycket som smärre Hemmansdelar, der denna Artikel i alla affeenden bör kunna erhällas till lindrigare pris.
Remitterades tift BcwillningsUlfkottet.
- Gresme Hamilton, Axel föreftog till delta Friherre Oxenlljernas yttrande, det tillagg, att den comfumtions och Capitationsafgift ifrän ,2 fi till och med i R:dr för Bränwinet mätte äläggas pä fatt Friherre I>ift'encrants förut proponerat.
Detta Grefwe Hamiltong tillägg blef afwen. sill BewillningsUtffottet remikkeradst
Den 5 Zebruarii» 57 Justerades följande:
U drag af Protocollet, hållet i Högloft.
R>dderffapr?s och Adelns Plenum den zc> Januarii i8io. S. D. Tu lät Högloft.
Ridderfkapet och Adeln för sin de!, att desi sill Fullmigige i Riksgälds Contorec walde irenne Ledamöter af StatMtffottet, hwilka i afseende pä började u arbekningar till beredni"gar af Utffortet, anmältes wara detftrmma pä dek högsta list gagn och nytra i närmarande stund, dä desi arbeten sturle ansenligen forrstyndas, och dä ds nywalde Ledamölsrne, hwrl.a som hälst, swarligen kunde sä fort som nu äsyfrades, hinna inhämta den fullständiga kännedom om de päbegvnta ärender, som lill hjelsma utarbetningen deraf erfordrades, mätte, oak adr tillträdandet till sin förwaltning i NiksgäldsConkoret, fortfara med de af dem började arbeten i Beredningarne och upplysningsmis birvista öfwerläggaingarne i hmad Finance- och RiksgäldsContorsarender icke rörde; de nywalde Ledamöter?
nes rättigheter likwäl i alla öf>ige afseenden oförkränkke:
Hivarom Utdrag af Protocollek stulle till StatsUlskottek expedieras.
Upplästes elr ifrän ConstitutionsUifloktel in. inlemitadk, sä lydande Wördsamk Memorial?
Med det sorgfälliga bemödande, som Constitu tionsUtstokter warit styldigt ät sitt ämnes wigt och fullgörandet as Riksens Ständers fordringar, har w - 58 Den Z Zebruarii.
Wstotret ä nyo till öfwerbo ägande företagit dest med anmärkningar ätcrförwisade project till TryckfrihelsLag.
Iftan att aswila frän den stora, genom GrundLagen helgade, huswudprincipen, har Ulstotlet sökt ark ät. minstone i de reglementariske delarne af ifragawarande Författning werkställa de förändringar man ästat.
Att i alla omständigheter sammanjemnka de skiljda mcningarne, lärer sannolikt sörblifwa en omöjlighet, dä frägan är om föremal belägne innom tankans område, och hwilka, allt efter städarns olika läge, runna u ur sa mänga synpunkter bctragtas.
Iftstoltcr stulle emedlertid ej önsta något högre än att dest förslag, genom den ytterligare derpå anmanda granskning, matte haswa wunnit nägot.
Om alla menstliga arbeten äro underkastade ofullkomlig, het, torde sä mycket mindre en hastig, pä en gäng utbildad fullkomlighet bära wäntas af en TryckfrihersLag, hwars enkla grunder allmänna Opinionen wäl kan stadga, men hwars utförligare äetailler af tilllatelser, inskränkningar och förbud oftast mäste bestämmas af sjelfwa TryckfrihetöLagens med säkerhet försporda werkan, och således af en längre tids erfarenhet.
De tillägg och rättelser, som Utskottet trott sig böra i denna Lag föreflä äro följande:
Att i i §:ns 4 Moment, i stäket för orden, "hos Kongl. Maj:ts Befallningshafwande i Orten", insäktes: i Stockholm hos OfwerStäthällareEmbetet och Magistraten, samt i Orterne Ho6 LandöhöfdmgeLmbetet, etc.
Art Den 5 Februarir. 59 Alt i §ms 9 Moment ma salunda förändras: Ä hw..rje Skrift warde Boktryckarens namn, trycknings Grten och ärtalet utsatte; Uragtläter Boktryckaren sädant, plikte han första gängen zoo Riksdaler och andra gängen Sos R dr; ster det tredje gängen ware han sitt Boktryckeri förlustig- Utsätter någon a tryckt Skrift falskt Boktrycharenamn eller orätt Tryckningsort, st-ll han dcrutöfwer a»seS efter 8 Lap- 3 Z.
NistgerninxsBalken.
Hwad här om NamnS och Gris ut ältande förordnas, gälle dock ej för Notificationer och Sorgbref, Zarmulairer, Betingnmgösedlar, med mera af dylik beskaffenhet.
Emellan 9:de och io:de Momenten torde ett nytt kunna införas af följande innehall:
Af allt hwad som tryäkeS ware Boktryckaren pligtig, att frän Uplagan aftaga och utan betalning aflemna sa manga Exemplar, att de under Riket lydande Universiteten, RonungenS Bibliothek, RikSÄrU-ivet ochwev lenstapsAcademien erhälla ett hwardera-
Är något werk ätföljdt af kostsammare plancher, mä sädane dock endast för Konungens Bibliothek owilkorligen aflemnaS.
Uti Z:dra §. der undantagen bestammas, tillägges efter orden: "Sädane Handlingars utgifwande af trycket, utan wederbörandes tillstånd, belägges med ,oy Riksdalers böter"; wa - Lo Den s Februarii.
IVare ock ivid lika wite, jemte det answar allmänna Lagen i 4 Lap. 5 8- tNistgerningSBalken utsätter, Embetsman förbädit att genom tryck lata allmänt göra något som i öfverensstämmelse med enligt AcgeringSFormen gällande Lagar och Författningar dem äliggex att lönnt och hemligt hälla.
Längre ned efter det Moment, som handlar cm Mikia saker, införes ert nytt, sä lydande:
Att ingen mä Lillätas, att i andra fall än allmänna Lagen och nu gällande Försattningar utstaka, meddela eller till tryck utlemna Utdrag af Ryrkoböcker eller af andra Gjälawärden eller Ryrkodisciplinen rörande Handlingar, i afseende vä enstildte personers lefverne och seder, sä widt de lända dem till fkada eller förklenande.
Den häremot bryter bote 33 Udr i6 tz. Z. Z.
Mom. i reäigeras salunda:
Llart uttryckt hädelse emot Gud.
Brottet stall umgällas säsom i i Lap- r §.
NissgerningSBalken allmänna Lagen stadgadt är och Skriften constsceraS. Mom. 2.
Orden': "Alfwarlig och" fsrswinna.
Sista Puncten, efter orden:
"Lärans sanning', erhäller följande lydelse:
Förbrytaren stall anseS efter i Lap. 4 8- MstgerningSBalken och Skrif ten constsceraS- Mom.
Den 5 Zebrusrii- 6r Mott!. Z.
Ordett "Ofwerlagdt och'' borttagas. §. 4.
Efter orden "mä ej", tillägpcs: as publik Actor- Meningen frän och med "EttstUdt ma,?', till och med ''BewiSligen upphört'', fvrmdras >i!l följande: Enstildt Llcan mute enligt allmän
Lag till godo sin talan uti mäl, genom hwrlkaS tryckning han är personligen förolämpad. §- Z- I början efter orden, ">vid anläggandet anmäldt bli wir", tillägges: AccademierneS juriSdictionsrätt, errligt deras Lonstitutioner, dock oförkränkt. Wid Rättegängsfätket i hufwudsaken följande omständigheter:
Efter orden "huruwida uppgift af Författarens rinn! bör kunna Boktryckaren äläggaS", införes: Afhandlar Skriften Theologistt amne, infordre Hofrätten jemwäl yttrande yeröfwer af DomLapitlet i den ort, der Skriften utkommit och i Stockholm af StadSLonsistorium
Den mening som följer efter orden:
"här ostra 1 i fräaa om qnarstad sag: är, förändras salunda:
Instämmer HofRattenS Dom Lill alla delar med TryEfrihetSLomitöenS utlåtande och 8örfattaren deröfwer ej klagar, äge Domen full kraft och åverkan- Författaren ware dock i alla händelser obetagit, att hos Lonungen i Dest Högsta Domstol söka ändring, alwen - 62 Den 5 Zebruarii. som att, der den ej winneS, hoS Ronungen om Nåd anhälla-"
Efter orden "ölifwer ädömd ros R:dr och derulöfwer'', förändras de twenne följande Puneterne salunda: (^warstad ma UnderDomaren wid sädane cnMdta twister kunna älägga- ^ar NnderDomstol sadan ^warstad älagt, eller stnmr han under Rättegången anledning wara till GlriftenS confiscation, hänfkjute han genast mälet i hwad det rörer denna ätalan, att dermed, sä wäl hwad Rattegängen som Etwarstaden och consiscationen beträffar, förhällas som härofwanföre sagdt är.
Sä widt har U stöttet kunnat med den allmänna rösten och sin enskiidra öfvertygelse förlika afseende pa de föresiagne ändringar.
Desi Project, wid hwilkec un rrenne Ständ gansta fä anmärkningar förekommit, har rönt sä mycket mindre bifall innom Högwördige PresieSkändet.
Flere af desi Herrar Ledamöter hafwa pä omständligen utförde stal ansett Religionens helgd, sedligheten och Ali. manna säkerheten ej nog fullkomligt Lagltagne.
Man har i synnerhet yttrat betänkligheter wid förbudet emot all censur, samt yrkat, akt densamma mätte killäkas och stadgas för Läroböcker, ReligionsTal och öfwerhufwud alla Thevlogista Skrifter.
R-stotker fär harwid wördfamt hanwisa till en desi Leaamoks Herr RiddarhusSccreteraren SilverstolpLs i serstildk ProtocousUkdrag bifogade yttrande, hwilket grundat Plura!ils:en6 beslut i detta äm - Drn 5 Zebruaril. 6z ne.
Wandt att med yttersta grannlagenhet följa NegeringsFormens föreskrift och anvisning, har Utskottet knappt kunnat föreställa sig såsom möjlig en annan tolkning af 86 Z. än den U'ffot:ek genom TrycksriheksLagcn gifwu.
Dä Författaren ansmarar icke för sin tanke, men för sin Skrift, icke som arbetare, men som Ulgifware, more dei sörmodeligen en obillig härdhet, att i förhand ana och söka Hoplacka hanö ännu ej föröfwade brott, cf,vensom Författaren ej synes behöfva uägot frikännande förrän han werkcligen kan anklagas.
Klark uttryckta förbud emot möjliga förbrytelser, bestämda st.asf för redan begängna, leda utan twifwel med lila säkerhet till ändamål», men i en naturligare ordning och framför allt i en bättre öfverensstämmelse med Constiiuticnens syftning till offentlighet och IcheralitL.
Utskottet är, kort sagdt, fullkomligen öfweriygadl, att en allmän Theologi^ Censur, om den ock ej more tydligen genom RegeringsFormen förbuden, barde genom en annan Grundlag blifva det, sä framt annars Samfundet mäntor nägot gagn af allmän upplysning och förstånds och we.tenstaps odling.
Nägre bland Högmördige Skändels Herrar Ledamöter hafva injkränkc sig till yrkandet af en mera modifierad officiel censur för Läroböcker och xopularra andliga Skrifter.
Dä en Stats Religion nödwandigr mäste gifwas, kan en wist kontroll af de Böcker, sorn wid Ungdomens underwisning nyttjas, törhända ej umbäras.
Men härtill synes ej någon egentelig Censur wara lämplig; Det tillkominer Regeringen att autho - 64 Den Z Zebruarii - authorisera sadane Böcker och Kongl. Maj:st lärer i Räder ej underläta att i wederbörlig ordning härom förordna.
Beträffande öfrige hit räknade Skrifter, såsom Predikningar i striftTal, m. m. stulle stadgandet af en Censur dera troligen ej werka annat än akt Författaren walde en Titel, ej underkastad Censorns åtgärd och derixenom gäckade Lagens föreskrift.