Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sits beslul i en fråga, endast med undantag af de frågor, hvarom 66, 69, 70, 71 och 72 §§:ne Reg.F:n handla, eller då målen äro af beskaffenhet att icke kunna förfalla.
Hvad den sednare omständigheten anginge, eller huruvida målet vore af sådan natur, att det icke kunde förfalla, så torde hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter linna, att den ifråga v a i-. saken kunde förfalla, om grundlagen i öfrigt medgåfve alt ett sådant mål finge förfalla.
StatsUtsk. linde ansett, att 6g §:ns Reg.Ftn föreskrift skulle bestämma att detta mål borde blifva föremål för omröstning i förstärkt StatsUtsk.
, och hade yttrat, att Utsk. ansåge denna fråga obestridligen röra Riksg.contts inkomster och således böra genom omröstning i förstärkt StatsUtsk. afgöras.
Frågan rörde visserligen Riksg.cont., men ordalydelsen af 6g §:n Reg.- F:n vöre ''hvad till Riksg conl;s utgifter och inkomster hörer, ” och hade Hr Landtm, svårt för alt finna, att ifrågavar. medel ännu liÖrde lill Riksg.conlts utgifter eller inkomster.
Dessutom fick Hr Landtm, fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet deruppå, att genom voter;s-propos:ns innehåll i ja-proposln icke allenast i förstärkt StatsUlsk. förekomtne votering om Utsk:s framställda förslag alt lull-, saluaccis- och brännvinsbevilln. medlen samt den bland statsverkets behållna inkomster beräknade andelen af postmedlen skola till Riksg.- cont. inlevereras, utan ock alla de villkor och iakttaganden, som Utsk. i ullål.
N:o 355 derom föreslagit; bland dessa villkor och iaktlaganden vore, ’’atl Bevilln.Ulsk. må få sig uppdraget att (öreslå föreskrifter ang:de Stats-cont:s åligganden, att R.
M. må anhålla alt författningarna måtte varda föreskrifna och kungjorda, att K.
M. läcktes i nåder meddela de stadganden och föreskrifter, som af fullmäktige i Riksg.cont. kunna anses ändamålsenliga och nödvändiga för ifrågavar. statsinkomsters redovisande och conti ollerande.”
Det torde vara tydligt och obestridligt för hvar och en, alt sådana villkor och iakttaganden icke kunde blifva föremål för votering i förstärkt StatsUstk. och icke hörde till sådana mål, som i 66, 6g, 70, 71 och 72 §§:na Reg.Ftn äro omnämnda, utan vore af beskaffenhet att böra förfalla.
Hr Landtm, ansåg sig således af 76 §:ns Riksd.Ordn. bestämda föreskrift vara förhindrad alt framställa propos. till gillande af Ulskis förslag till vo!er;s-propos. i den omfattande form, som den för det närvar, ägde.
Det lärer då ingenting vidare återstå, än att anhålla, att Hr Frih. o. Landtm, hemställer till Ståndet, huruvida det ändock icke yrkar den propos., som af Gr.
Anckarsvärd med flere talare jemte mig blifvit begärd. 23 H. 4° 3i4 Dea 6 A pr i I e. ra.
Då grundlagen stadgar, att, der sådana anmärkn:r blifvit gjorda emot Utsk:s betänk., sorn hindra dess antagande, betänk, bör till Utsk. återremitteras, så anser jag det riktigaste vara, alt dessa antnärkn:r, riktade emot Utsk:s sätt att uppfatta RiksSt:ns olika beslut, till StatsUtsk. remitteras* Frih.
Då under discussionen ingen framställning blifvit gjord om återremiss af detta betänk., så skulle jag ej föreställa mig, att nu, sedan Hr Frih. o. Landtm, gjort sin förklaring, någon fråga om återremiss skulle kunna uppkomma, utan endast den propos., som af Gr.
Frölich blifvit begärd.
Sprengtporten anser jag, att anmärkmr blifvit gjorda, som möjligen skulle kunna föranleda till återremiss, men att ej någon propos. derpå numera kan framställas, efter den framställning, som Hr Frih. o. Landtm, gjort.
Jag kan således icke finna lika med Gr. florn, att något sådant beslut kan komma i fråga, utan anhåller om den propos., som jag förut yrkat.
Det har undfallit Frih.
Sprengtporlens uppmärksamhet, att jag för en stund sedan nämnde, att det enda rälta sältet att klandra StatsUtskrs betänk, i delta läll vöre att återremittera detsamma, på det att StatsUtsk. måtte ytterligare pröfva, huruvida det riktigt eller oriktigt uppfattat Ståndets beslut.
När jag nu finner, att Hr Frih. o. Landtm, förklarat, att betänk, i dess nuvar. skick ej kan framställas till bifall, så ansåg jag dermed alldeles icke sagdt, att icke propos. till återremiss af betänk, kunde framställas.
Horn, hvartill det skulle tjena att återremittera detta betänk. R. o.
Ad. har nu redan i tre särskilda omgångar, och temme ligen vidlyftigt hvarje gång, öfverlagt om denna fråga.
Jag förmodar, att dessa öfverläggningar både uttömt ämnet och uttröttat Ståndet.
Genom en återremiss vore således intet att vinna, hvadan jag önskade, att Grefven måtte afstå ifrån sin begäran, så alt vi finge slut på denna sak.
Vi hafva ändock nog många mål att afgöra, innan riksdagen tager en ända.
Då jag begärde återremiss af detta betänk., så var det på grund deraf, att jag ej anser R. o. Ad. hafva makt att tillintetgöra andra Stånds beslut.
Det är likväl ganska möjligt, alt StatsUtsk. oriktigt uppfattat dessa Stånds beslut, och att R. o. Ad. för sin del åtminstone kan ogilla StatsUtsk:s betänk, i detta fall; men i sådan händelse anser jag
Ståndet icke grundlagsenligen hafva annan makt, än alt göra StatsUtsk. uppmärksamt på sitt misstag.
Detta sker genom en återremiss, hvilken innebär ett Den G April e. m. 315 bestämdt förkastande af StatsTJtskis sätt att gå tillväga.
Jag tror att detla vore det grundlagsenligasle sättet alt här procedera, men jag vet ganska val, att R. o. Ad. behandlat dylika frågor i alldeles motsatt riktning emot hvad jag anser vara rutt, och jag vill alldeles icke för min enskilda del påstå, att nu ett annat behandlingssätt skall äga rum, aldralielst som jag finner, att ledamöter af Statslltsk. aro i denna fråga numera af olika tankar med mig.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ehuru visserligen det blifvit hegardt, alt Hr Landtm, skulle först framställa propos., huruvida R. o. Ad. yrkade den af Hr Landtm, vägrade propos., fick Hr Landtm, hemställa, huruvida R. o. Ad. icke ansåge att propos. först kunde framställas å ogillande; skulle då majoriteten uttrycka sig så, att Hr Landtm, funne propostn med ja besvarad, och den motsatta sidan hegärde votering och framställande af sin tanke till contrapropos.
, så kunde saken vara afgjord med en enda votering; men skulle Gr.
Frölich vidare yrka den af Hr Landtm, vägrade propostns framställande genast, så ville Hr Landtm, visserligen icke undandraga sig att först till Ståndet hemställa, om den af Ståndet yrkades.
Jag har väl varit närvarande en och annan gång, då Hr Landtm, och Ståndet funnit lämpligt att på sådant sätt sammanslå tvänne frågor, som ej hafva gemenskap med hvarandra, nemi. frågan om propos. af Ståndet yrkas eller ej och sjelfva hufvudfrågan, som likväl här utgöres af en formfråga; men jag anser ett sådant förfarande vara oriktigt, och anhåller att nu få propos. på huruvida den af mig begärda propos. af Ståndet yrkas eller ej, då contra-propos:n naturligtvis endast kan blifva den, att Ståndet icke yrkar en sådan proposition.
Frölich får sin mening uttryckt i ja-propos:n, så hemställer jag till honom, om det icke anstår hans liberalitet att låta sina motståndare få deras mening i contra-proposin, hvarigenom vi sluppe med en votering.
Då får jag erkänna att jag misstagit mig, och till svar på Hr von HartmansdorfTs yttrande får jag nämna, att på hans framställning om min liberalitet skall jag enskildt yttra mig, men offentligen har jag redan uttryckt min mening i den saken, och hoppas att slippa några vidare uppmaningar i detta afseende.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att den propos., han icke ansett sig kunna framställa, vore, om R. o. Ad. gillade de af StalsUtsk. uti nu föredragna mern, N.-o 447 föreslag - 316 Den 6 April c. ro. na voter:s-propos:r; hemställande Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. yrkade framställande af denna proposition.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna alt nej öfverröslat ja, Gr.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. an sige att contra-propos:n borde innehålla, alt den som röstar nej icke yrkar framställande af den ifrågavar. propos;n.
Hr von Hartmansdorff; Jag hemställer till Hr Frih. o. Landtm., om ej contra-proposm kunde få följande lydelse: vinner nej, ogillar R. o.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg contra-propos:n böra blifva sådan, som Hr Landtm, den föreslagit, Ropades ja.
Upplästes till justering följande voterts-proposition :
Den som yrkar propos. till gillande af de i StatsUtsk;s mern.
N;o 4^7 föreslagna voter:s-propos:r, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, yrkar R. o. Ad. icke ofvannämnda proposition.
Frölich oherätligad att på en gång dictera både ja- och nej-propos:n.
När han fått sin mening uttryckt i ja-propos:n, så måtte det vara hans motståndares rätt att få deras mening i contra-propos:n. Frih, Gederström:
Jag ber den sista värda talaren om ursägt, att jag nu alldeles icke kan begripa annat, än att han misstager sig.
Grundlagen är tydlig, att då Talmannen vägrar propos., finnas inga andra propos-.r än den, huruvida Ståndet yrkar en sådan propos.
Frölich yrkat en propos., som Hr Frih. o. Landtm, vägrat att framställa.
Hr Landtm, har hemställt, om
Ståndet yrkar denna propos:s framställande och uppfattat
Ståndets svar roed nej, Derpå är votering begärd, och då blir contra propos:n naturligtvis, alt Ståndet ej yrkar den propos., som Gr.
Frölich begärt, och dermed är frågan slut.
Med den sista värda talaren kan jag ej förena mig.
Här äro tvänne meningar framställda under discussionen.
Båda dessa meningar böra i min tanke ingå i voter:s-propos;n, och jag tror således, att den contra-propos., sora Hr von Hartmansdorff begärt, verkligen är den rätta, Den 6 April e. ra.
Lief den nyss upplästa voter:s-propos:n af R. o. Ad. godkänd.
Hr L a g e r h j e I m , Pehr:
Jag utber mig att få fråga, i hvad skick ärendet kommer, i den händelsen att R. o.
Ad icke skulle yrka proposition.
För den händelsen kommer det väl att återstå för R, o. Ad. att besluta i hufvudsnken.
Då skulle det kunna Ilända, att R. o. Ad. gillar StatsUtsk:s mern.; men genom en ändamålsenlig contra-propos. vid denna votering synes mig, att man skulle kunna undvika att ännu en gång få votera i denna fråga.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan votertsproposln blifvit uppläst till justering och af R. o. Ad. godkänd, R. o. Ad. torde finna, att voteringen borde äga rum, och att ingen vidare discussion kunde komma emellan.
Voteringen företogs nu, och befunnos efter dess slut jösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 33.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad., att, med ogillande af den i StatsUtsk:s mern.
N:o 447 föreslagna voter:s-propos., nämnda mera. icke erfordrade annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Lades på bordet Const.Utsk;s memorialer: N:o ioi, i anledn. af BorgareSt:s yttrande rörtde Utsk:s menia1 N:is 83 och 84; N:o io?., med förslag till voter;s-propos;r i förstärkt Const.Utsk. för sammanjemkning af RiksStms skiljaktiga meningar rörtde de uti Utsk;s mem;r N:is 5g och 82 föreslagna grundlagsändringar.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 11 om aftonen.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe, Onsdagen den 7 April i84r.
Plenum kl. 9 f, m.
Justerades t prot.utdr. för förliden gårdag e. m. 318 Den 7 April.
Föredrogs ånyo BorgareSt:s den 5 dennes på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets beslut i anleda, af 4 punkten uti StatsUtskis utlåt.
N:o 435 litt. B, i anledn. af ifrågaställa extra-stalsanslag för försvarsverket till sjöss.
Denna inbjudning blef af B., o Ad. antagen.
Likaledes antog R. o. Ad.
BorgareStts den 5 dennes på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets beslut ang:de ett anslag af 10,000 r:dr till nödiga byggnaders och verkstäders uppförande för en arbetsinrättning i Eskilstuna fristad.
BondeStts den 5 dennes på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets fattade beslut, i anledn. af i punkten under hufvudrubriken Utdikningar och Aftappningar m. m., i StatsUtsk:s utlåt.
N:o 435 litt. C, i anledn. af ifrågasatta extra-statsanslag för lättade communicationer och andra allmänna arbeten.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., begärde först detta mål ånyo på bordet, men afstod sedan derifrån och yttrade:
Orsaken, hvarför jag begärde denna inbjudning på bordet, var den, att här icke var fråga om någonting mindre än en tillökning af 200,000 r:dr emot hvad R. o. Ad. beslutat, och att detta var en nog vigtig sak för att på så få man hand afgöras.
Jag önskar nu deremot afslng å inbjudningen, frångår min begäran om densammas bordläggande, under yrkande, som sagdt är, på afslag å denna inbjudning.
Mig synes att mycken fråga kunde vara om hvilketdera förslaget som vore det bästa, antingen hvad BondeSt. gjort eller hvad sorn förut blifvit antaget; men då 3 Stånd redan fattat definitiva beslut, så befarar jag , att det vore ett upprifvande af ett förut fattadt beslut, om R. o. Ad. frånträdde sitt.
Jag får således för denna orsak skull förena mig med Frih.
Tersmeden i anhållan om afslag å den föredragna inbjudningen. R. o. Ad. ansåg inbjudningen icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Till pröfning företogs BondeSt:s förliden gårdag på bordet lagda inbjudning till instämmande i Ståndets fattade beslut i anledn. af Stats- samt Allm.
Besvärs- o. Ekon.Utsk:ns utlåt.
N:o 162, ang:de anstalter för en förbättrad fångvård, genom ombyggnad eller förändrad inredning af fängelserna, samt i detta afseende ifrågaställda statsanslag.
Såvida mitt minne icke felar, finnas redan 3 Stånds beslut om beviljandet af Den 7 April. 319 större summor lin den BondeSt. ifrågaställt.
Jag tror således, att ii. o. Ad. ej kan inlåta sig i någon befattning med en inbjudning, hvarigenom 3 Stånds redan fattade beslut skulle rubbas.
Så vidt jag vet, hafva B. o.
Ad. samt PresleSt. beviljat i,55o,ooo och BorgareSt. t,35o,ooo l-.dr.
Jag anhåller att Ilr Bidd.Secret:n ville upplysa huru härmed förhåller sig.
Om min förmodan är riktig, så hafva i,35ö,'ooo r:dr redan blifvit af 3 Stånd beviljade, och detta beslut lärer ej kunna rubbas.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att förhållandet vore sådant som Hr von Hartmansdorff uppgifvit, med det undantag, att den af BorgareSt. beviljade summa icke utgjorde mera än i,3oo,ooo r:dr.
StatsUtsk. hade nemi. inalles för fängelserna tillstyrkt en summa af i,55o,ooo r:dr; men BorgareSt. hade afslagit den del deraf, som varit afsedd till uppbyggande af ett fängelse efter Amerikanska metoden, utgörande 25o,ooo r:dr.
Jag vet sannerligen icke hvartill det ena Ståndets inbjudning hos det andra skall tjena, om icke, på sätt hittills öfligt varit, att en sådan skall kunna bifallas.
Jag tror icke att det låg i formen något hinder i vägen för R. o. Ad. att bifalla hvad Utsk:n föreslagit.
Med antagande häraf skulle jag begå en besynnerlig inconseqvens, om jag, som vid sjelfva anslagets bestämmande förklarade, att jag ansåg den summan, som StatsUtsk. föreslog, rent af orimlig, derföre att den icke kunde användas, ty intill nästa riksdag kan ej ett byggnadsföretag af denna omfattning verkställas; det vore alltså, säger jag, en besynnerlig inconseqvens hos mig, om jag ej skulle tillstyrka bifall till BondeSl:s inbjudning.
Jag anhåller om propos. till bifall å denna inbjudning och tror att det ändamål , som R. o. Ad. med anslaget afsell, derigenom blir tillräckligen uppfyldt.
Jag ber att få fästa uppmärksamheten deruppå, alt ett instämmande med BondeSt. skulle hafva till följd icke ett anslag till nästa riksdag, ulan tyertom ett afslag af allt anslag lill nästa riksdag; och sådan, vill jag förmoda, lärer ej meningen vara.
Då i alla fall Ståndens beslut uro olika, då nemi. R. o.
Ad. samt PresteSt. bestämt sig för en summa, BorgareSt. för en annan och BondeSt. för en tredje, måste frågan hänskjutas till förstärkt StatsUtsk., och votering der anställas öfver de olika alternativen.
Det går ej an, att med de särskildta Ståndens beslut förfara som med utrönande af de flesta rösterna i en domstol, utan hvarje särskild röst af Rikets 4 Stånd skall göras gällande inom ett förstärkt Utsk., och då kunna Ständerne genom detta Utsk. bestämma om hvad de vilja gifva nu eller uppskjuta till nästa riksdag.
Jag afstyrker allt instämmande i inbjudningen. 320 Den 7 April.
Jng instämmer med Frih.
Cederström i anhållan om afslag å inbjudningen; men jag bestrider de skilI han anfört.
Jag anser oss oberättigade att nedsätta ett anslag, som 3 Stånd beviljat.
Då jag närmare uppfattat ordalagen i BondeStis inbjudning, tror jag väl icke alt här tydligen är sagdt det icke något skall anslås; men som orden —”alt en summa af 900,000 r:dr skola reserveras och under tiden göras fruktbara,” synas föranleda till den tanken, att Ståndet icke velat anslå någonting vid denria riksdag, så frångår jag min förut gjorda begäran om bifall och tillstyrker i stället afslag å inbjudningen.
Jag anhåller derjemte, att Hr Frih. o. Landtm, samt R. o. Ad. ville tillåta att min första framställning finge ur prot. utgå, såsom härledande sig ifrån en otydlighet i sjelfva uppfattningen.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade medgifva att Frih.
Boyes första yttrande finge utgå.
Ropades i allmänhet ja, men af en röst ropades nej.
Hr Landtm, yttrade, det R. o. Ad. torde finna, att då någon af Ståndets ledamöter besvarat en sådan framställning, sorn den, hvilken Hr Landtm, sednast gjort, med nej, vtlrandet borde i prot. qvarstå.
BondeStis gjorda inbjudning icke erfordra annan åtgärd än att läggas lill handlingarna.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 1 1 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 4^5, i anledn. af Hr Kjellbergs motion, ang:de anslag till uppmuddring af inloppet till Götheborgs riviere, m. m.
Hr Edenhjelm, Gillis: Som Ständerne, vid handläggning af extra-slatsregler:n, gifvit sin opinion temmeligen tillkänna, att de icke anse någon djupare hamn i Götheborg vara behöflig, än den staden sjelf mäktar underhålla, så afslår jag ifrån vidare yrkande i denna del. StatsUtsk:s utlåt.
N:o 465 blef af R. o. Ad. godkändt.
Företogs till pröfning LagUtsk:s den 11 sisth Mars och den 3 dennes på bordet lagda utlåt.
J\:o 179, öfver gjorda anmärkn:r vid Utskis betänk.
N:o 127, i anledn. af väckta motioner om ändringar i ansvarighetslagen för Statsrådets ledamöter. R. o. Ad. ansåg förslaget böra punktvis pröfvas.
Ingressen och 1 §:n Biföllos. a §•
Den j April. 321 2 §:n. Gr. Spens, Carl Gustaf:
Skilnaden mellan denna § i det nu föredragna förslaget och i den gyllande ansvarighetslagen är endast den, att i denna sednare heter det — ”U nderlåter Statsrådet”, då deremot i förslaget det heter: "Underlåter Statsrådsledamot.”
Nu är det likväl icke enl. grundlagen Statsrådsledamot, som i dessa fall kallar Ständerna tillsammans, utan det är Statsrådet collectivt; hvarföre jag tror att den gamla redactionen hör bibehållas.
Hr von Hartmansdorff, Aug., instämde med Gr.
Förslaget till 2 §:n hlef af R. o.
Ad. bifallet med den förändring, att ordet
Statsrådsledamot på första raden borde utbytas mot ordet Statsrådet. 3 §:n. Gr.
Jag anhåller att, innan jag vidare yttrar mig i detta ämne, få veta huru MedStånden i denna § beslutat.
Ridd.Secret. yttrade, det PresteSt. bifallit 3 §:n, och BondeSt. hade beslutat, att derutur skulle utgå följande mening: dock härunder icke begripne sådan e i denna 6o § ej omnämnde a f g i f t e r, hvilkas föremål äro inrättningar till enskildes gemensamma n y 11 a o c h beqvämlighet, såsom b å k-, bro-, farj- och andra afgifter af dylik beskaffenhet.
Uti det skick, hvaruti frågan sig befinner, alt nemi. ett Stånd antagit denna §, att ett annat Stånd deremot afslagit Utsk:s redactionsförslag lill samma §, och alt ifrån det 3 Ståndet ingen underrättelse ankommit om dess beslut, äro vi visserligen oförhindrade af så väl form som considerationer alt fatta det beslut, som synes oss det rättaste; men det torde dock, då man betänker svårigheterna och vådorna af ett jemkningsförslag samt af de voteringar i förstärkt Utsk., som kunna förekomma, om Stånden stanna i 4 olika beslut, aldrig böra försummas att, om möjligt är, instämma åtminstone uti ett af de Stånds beslut, som blifvit lättade.
Det är på denna grund jag skulle vara höjd att instämma i BondeSt:s beslut, hellre än att, genom instämmande i Utsk:s förslag, bibehålla den nuvar. lydelsen.
Skulle icke någon härutinnan sig med mig förena, anhåller jag att få förnya det förslag till redaction, som i min första motion innefattas, så lydande: "dock härunder icke begripne båk-, bro- och färjafgifter samt andra, som af enskilda uppbäras, och hvilkas fastställande är oundgängligt för anläggningen eller vidmakthållandet af anstalter till rörelsens befordrande inom landet."
Jag skulle tro att denna redaction utgör en medelväg 23 H. 4t D e ii 7 April. mellan de särskilda tankarna i detta afseende.
Jag liar alltid, lika med den grundlag, som 1809 antogs, ansett att man icke borde binda Konungen och hans rådgifvare i frågan om administrativa åtgärder, men deremot vara mycket noggrann i afseende på bibehållandet af beskattningsrätten åt folket.
Den nuvar. §:o skulle kunna tydas så, som om ett undantag vore gjordt ifrån Reg.F:ns 60 §, ett undantag, sorn berättigade Konungens rådgifvare att tillstyrka, och följaktligen äfven Konungen att besluta afgifter af hvilket slag som helst, så snart deras föremål vore inrättningar till enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet.
Dessa ord åter ”enskildes gemensamma nytta och beqvämlighet’’ äro farligt vidsträckta ord; dermed skulle man kunna påstås hafva menat, att t. ex. tolagen kunde förhöjas, på det alt större tillgångar skulle åt en stadscommun beredas genom afgifter på en hel kringliggande oit till reparation af en kyrka, anslag till en skolinrättning o. s. v., eller m. e. o. för ändamål, hvaraf stadens innevånare hade nytta, men icke de personer som drogo skatten.
Detta blir deremot icke händelsen, så snart det fall, för hvilket den vidsträckta rättigheten får äga rum, är utsatt, och måste röra trafiken i landet, rörelsens utvidgande, anläggning af nya eller vidmakthållande af gamla communieationsmedel; då har man också satt uttrycket i harmoni med de nu efterföljande orden: båk-, bro- färj-och andra dy lika afgifter.
Ty med delta sistnämnda tior jag menas dylika afgifter i sak som båk,- bro- och färjafgifter, icke afgifter, som i form äro lika roed båk-, bro- etc. afgifter, nemi. i den form, alt de icke äro af Ständer påbjudne.
Genom denna sednare tolkning erkänner man ål
Regeringen en nästan oinskränkt beskattningsrätt.
Hvad angår den omständigheten, alt en § i ansvarighetslagen icke kan göra undantag ifrån 60 §:n Reg.Ftn, så erkänner jag den helt och hållet: men just delta leder till alt fråga: hvarföre skall denna § stå här, hvarföre skall en sådan existera ?
Jag får slutligen tillägga, att det är på denna grund jag vid riksdagens början inom Const.IJtsk., samtidigt med denna motion, väckte fråga om förändring af 60 §:n Reg.F;n; denna fråga b le f af en annan utsk. ledamot begärd på bordet, till dess en annan ännu på bordet hvilande fråga blifvit afgjord.
Det förbud, som 60 §;n Reg.F:n innefattar, rör:de förhöjning af allmänna afgifter, lyder sålunda: ”Ej må några allmänna afgifter, af hvad namn och beskaffenhet som helst, utan R.
St:s samtycke, kunna förhöjas, stora sjötullen å inkommande och utgående spaninå! allena undantagen."
Detta stadgande kan ej missförstås, då det jemföres bredvid frågan om hamn-, bro- och färjpenningar samt andra för enskildes gemensamma nytta Den 7 A p r i I.
3a3 neli beqvämlighet gjord» inrättningar.
Dessa sednare afgifter iiro icke sådana, sorn åläggas Svenska folket i gemen, ilian endast den del af folket, d. v. s. de personer, sorn af dessa håkar, broar, färjor, eller livad det vara må, vilja sig begagna.
Det kan alltså icke blifva fråga om beviljandet af förhöjd tolag, sorn utgår till helt andra föremål än sådana, som för den enskilda beqvämligheten eller gemensamma nyttan kunna vara användbara; ty en stad kan ej beskatta landtbo'n annorlunda, än att den från landet kommande personen måste betala för en direct sak, hvars nytta ban åtnjutit vid ankomsten till staden.
Att det är vigtigt nog till undvikande af onyttiga och onödiga anmärkn.anledmr från Const.Utsk. att denna mening qvarstår, visades redan vid i Hoq års riksdag, just af det skäl, att man ansåg fråga kunna blifva om rätta förståndet af 60 §:n Reg F:n, ehuru denna § af den kalla, lugna läsaren icke kan missförstås vid jemförelsen af sådana afgifter som båk-, bro- och färjpenningar m. m.
Jag kan således icke lika med Gr.