Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sant är deremot, alt om Sjöröfvare innästlade sig på Colonien, och krig derigenom skulle ådragas Sverige, uppkomme Ministeriella och Administrativa förhållanden, som tillhörde ej blott StatsMinistern för Utrikes Ärenderua, utan äfven hela StatsRådet och Konungens Rådgifvare i commandomål; men ehuru det således icke kan nekas att, från Coloniens serskildta förhållanden, andra mera allmänna kunna utgå, hvilka kunde komma att ligga inom området af Konungens, enligt Grundlagen, ansvarige Rådgifvares befattning, följer det likväl icke häraf, att Colöniens Administration, såsom sådan, tillhör någon af dessa ansvarige Rådgifvare. — Jag förnyar min anhållan om proposition, att Memorialet må läggas till handlingarne.
I afseende på föremålet för anmärkningen skall jag, vid detta tillfälle, ej fälla något omdöme, ehuru det synes mig, som man ägde mera skäl att göra anmärkning mot 1812 års Ständer, än mot Konungens nu ifrågavarande 06 H. 11 Den 16 Mars f. m.
Rådgifvare.
Men det förundrar mig att Herr Rosenqvist, hvilken så ofta yttrat sitt missnöje med nuvarande
ConstitulionsUtskotts obenägenhet att godkänna väckta anmärknings-anleduingar, varit så angelägen att framlemna den ifrågavarande anmärkningen till just detta Utskott.
Idan synes icke hafva kommit ihog, att om anmärkningen nu blifvit upptagen och, efter hvad man i sådant fall af detta Utskott kunnat förmoda, ogillad, skulle den icke vidare kunna upptagas vid nästa Riksdag af ett ConstitutionsUtskott, som måhända vore mera benäget att godkänna anmärkningen.
Jag tillstår, att om Konungens Rådgifvare hade anledning att befara denna anmärkning, var det å deras sida man bordt vänta största omsorgen att få anmärkningen vid denna Riksdag upptagen; och jag kan derföre ej instämma med dem, som yrkat återremiss, ty om nuvarande ConstitulionsUtskott verkeligen skulle upptaga anmärkningen, kunde den icke nästa Riksdag ånyo förekomma.
Hvad serskildt beträffar den i Utskottets Memorial innefattade princip-fråga, torde det tillåtas mig, att äfven yttra några ord derom.
Såsom ledamot af trenne Riksdagars ConstitutionsUtskott kan jag intyga, det praxis varit, att Utskottet ej befattat sig med mål, tillhörande en senare tid, än Riksdagens början; men jag tror ej, att den uppläste § af AnsvarighelsLagen utgör något hinder, och går fullkomligt in på Herr Hjer - t
Den 16 Mars f. m. 163 tas tydning i detta afseende.
Man liar påstått, att Konungens veto skulle undergräfvas, om anmärkningar finge framställas äfven mot åtgärder, som blifvit vidtagne under Riksdagens lopp.
Men jag får erinra, att
Konungen i alla fall liar rättighet att icke fästa afseende på Rikets Ständers anmärkningar mot Rådgifvarne, så vidt dessa anmärkningar äro föremål för Konungens pröfning, och livad verkliga Lag-öfverträdelser beträffar, så tillhöra de i intet fall Konungens veto, utan hänskjutas, ehvad de skedt under eller före Riksdagen, till RiksRätt.
Herr Hjerta liar äfven ansett angeläget att Rikets Ständer utöfvade sin anmärkningsrätt i afseende på Rådgifvarnes tillstyrkande eller afstyrkande af Kongl, sanctioner på framlagda Lagförslag.
För min del finner jag likväl billigt, att i allmänhet sådana Regeringens åtgärder under Riksdagens lopp blifva föremål först för kommande Ständers pröfning, åtminstone de, hvilka höra under 107 § RegeringsFormen, på det ej desamma Ständer, som gjort Förslagen, äfven skola afgöra påföljden för Konungens Rådgifvares afstyrkande; ehuru jag ingenstädes i RegeringsFormen eller Riksdagsordningen finner stadgadt, att Rikets Ständer ej kunna befatta sig med dylika åtgärder.
Men så väl från denna Riksdagen, som från föregående, kunna altför många exempel anföras, att Konungens sanction å Rikets Ständers beslut 6G II. u* i64 J5eh 16 Mars f. in. kan till Rikets fördel vägras, och jag anser det derföre lyckligt, om först kommande Ständer uttrycka sin opinion om en sådan vägran.
Vid i8i5 års Riksdag t. ex. begingo Ständerne det stora fel, att anhålla om förhud mot införsel af en del Utländska varor, hvaraf den högst skadliga följden var, att Finnarne lärde sig att gå Stockholm förbi och taga dessa varor directe från platser, der de för bättre köp kunde anskaffas, i synnerhet som Ständerne ej förstodo att på samma gång föreslå nederlagsfrihet i Stockholm för dessa varor.
Jag frågar, om det hade förtjent, att föranleda till en anmärkning, i fall Konungens Rådgifvare hade afstyrkt sanctionen till detta Rikets Ständers beslut?
I öfrigt kan Konungen uppskjuta med sin vägran att sanctionera Rikets Ständers beslut till sista dagarne af Riksdagen, då det i allt fall ej blir möjligt, att till någon påföljd vid den Riksdagen beifra några Rådslag.
Ett sådant fördröjande vore i flere afseende icke nyttigt; det kunde t. ex, förhindra Ständerna att vid samma Riksdag framkomma med ett nytt förslag i samma sak, modifieradt till Konungens nöje.
Jag tillstyrker, att Memorialet må läggas till handlingarne, ehuru icke till alla delar beledsagadt med Ridderskapets och Adelns bifall.
Hans Excellence Herr Grefven och LancltMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Constilutions - Den 16 Mars f. m. i65 Utskottets Memorial gjorde anmärkningar böra föranleda till dess återremitterande.
Ja och Nej. Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt att lägga ConstitutionsUtskottets Memorial till liandlingarne.
Ja och Nej. Herr Rosenqvist:
Jag anhåller att få veta resultatet af de lemnade svaren, och, i händelse de af Herr Grefven och LandtMarskalken anses equivoqua, anhåller jag om votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LantltMarskalken förklarade, att han icke af de lemnade svaren kunnat med säkerhet utröna pluralitetens mening; och som just för detta fall votering blifvit begärd, framställde Hans Excellence följande förslag till voteri ngs-proposition:
Den som anser ConstitutionsUtskottets under N:o 74 afgifne Memorial, angående en anmärknings-anledning mot Föredraganden för Colonial-Ärendernas
Departement, böra läggas till handlingarne, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ConstitutionsUtskottets berörde Memorial, att, på grund af deder - 166 Den 16 Mars f, m. vid gjorda anmärkningar, till ConslitutionsUtskottet återremitteras.
Hvilken voterings-proposition godkändes samt anslogs.
Voteringen börjades klockan lialf till i eftermiddagen; och befunnos, vid dess slut klockan en qvart till 2 eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne blifvit öppnade, rösterne bafva utfallit sålunda; Ja — ion.
Nej — 5i.
I anledning hvaraf, och sedan det öfver voteringen serskildt förde protocollet blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Gref‘ven och LändtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln ansett ConstitutionsUtskottets
Memorial böra läggas till handlingarne.
Föredrogs ånyo och bifölls SlalsUtskottets den i5 dennes aflåtne, och samma dag på bordet lagde Memorial, med tillägg till Rikets Ständers Reglemente för RiksgäldsContoret, innefattande de serskilda hufvudgrunder Rikets Ständer fastställt till iakttagande vid verkställigheten af den Upp- och Utlåning, som, till beredande af låneunderstöd för jordägare, blifvit beslutad alt af Riksgäldskontoret besörjas, Den 16 Mars f. m. 167
Vid förnyad föredragning bifölls ExpedilionsUtskottets den i5 dennes under N:o 46i aflätne, och samma dag på bordet lagde Memorial, med hemställan om förändring i redactionen af en redan justerad § i RiksdagsBeslutet.
Föredrogs ExpeditionsUtskottets den io dennes, under N:o 442 aflätne Memorial, med förnyadt Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående Regleringen af RiksStatens Tredje Hufvudtitel; och beslöt Ridderskapet och Adeln, att berörde Memorial borde läggas till handlingarne.
Härefter upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets Förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 443 med förnyad Reglering af RiksStatens Tredje HufvudTittel.
Upplästes till justering och godkändes ExpeditionsUtskottets förslag till Rikets Ständers underdåniga skrifvelse N:o 432 om decharge för StatsRådets Ledamöter, m. fl. Ilögloflige Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan half Lill 3 eftermiddagen.
Iti fidem protocolli, O. J.
Lagerheim. i68 Den 16 Mars e. m.
Föredrogs å nyo och bifölls StatsUtskottets, den n dennes under
N:o afgifne samt den i5 derpå följde på bordet lagde, Utlåtande, angående väckt fråga om anslag för utskrifning af manuscript till tryckningen af RiksStåndens Protocoll samt för correcturläsning.
StatsUtskottets den 19 sisth Januari under N:o 372 afgift ne, oell den \ derpå följde Februari på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion, att alla frågor om återbetalningsoch ersättnings-skyldighet emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, samt enskilte personer, å andra sidan, ovilkorligen böra vid laga Domstol upptagas och afdömas, eller ock, i annat fall, det Embetsverk, sorn underlåtit att sådan åtgärd vidtaga, ansvara all förlust för Staten, Herr von Hartmansdorff j August:
Emot det af Utskottet fattade beslut har jag anmält min reservation; och inskränker mig till anmälan häraf, emedan jag anser förgäfves att nu söka göra min mening gällande.
Friherre Sprengtportenj Jacob Wilhelm> Den 16 Mars e. m. instämde till alla delar med Herr von Hartmansdorff.
Uppå härefter af Haris Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Då nu ånyo föredrogs LagUtskottels den 16 sistlidne Februari under N:o 166 afgifne och den 22 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, i anledning af väckt motion om stadgande, att frågor om återbetalnings- och ersättningsskyldighet emellan Kongl. Maj:t och Kronan, å ena, samt enskilte personer, å andra sidan, ej få hänskjutås till Gode Mäns afgörande, utan ovillkorligen böra vid laga
Domstol upptagas och afdömas; fann Ridderskapet och Adeln, att berörde Memorial borde läggas lill handlingarne.
Företogs till pröfning ConstitutionsUtskottets den 12 dennes under N:o 76 aflåtne, och den i5 derpå följde på bordet lagde Memorial, angående behandlingen af RiksStåndens skiljaktigheter om voteringspropositionerna i trenne hufvudpunkter af förslaget till förändrad tryckfrihetslag.
Grefve //om.
Claes Fredrik:
Sedan vi nu hört uppläsas så väl ConstitutionsUt - 170 Den 16 Mars e. m. slottets Memorial, som reser va tionerne, tror jag för min del, att all discussion kan vara öfverflödig, då jag hoppas, att
Ståndet icke frångår sitt förra beslut; och inskränker jag mig således allenast, att hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om proposition på Herr Cederscbjölds voteringsproposilioner.
Jag kan icke låta detta mål gå vidare utan ett försök att komma ifrån den olagliga väg, på hvilken jag tjcker att målet för närvarande sig befinner.
Antingen de framställda propositionerne komma under förstärkt ConstitutionsUtskotts omröstning, eller Herr Cederschjölds förslag directe antages, komma vi, i båda fallen, in på möjligheten att kunna vid denna Riksdag om ett Grundlagsförslags förkastande votera.
Det ömmar mig innerligen, att vi skola befinna oss på en sådan punkt, utan att kunna reda oss.
Det är otvifvelaktigt, att
ConstitutionsUtskottet här för ett ögonblick böjt sig under pluralitetens ifriga bemödande att icke respectera Grundlagen.
Jag hade önskat, att
ConslitutionsUtskotlet uttryckt sitt ogillande af Herr Cederscbjölds proposition, men jag medger, alt Utskottet varit satt i en svår ställning, emellan pligten att vårda Grundlagen å ena sidan, och vådan å den andra, att utsätta sig för deras oblida omdömen, som icke finna sig nöjde, förr än Grundlagen är Iram - Den 16 Mars e. m. parl under fötterne.
Jag ber Herr Grefven och LandtMarskalken derföre icke göra proposition på Memorialet.
Skulle det icke finnas någon utväg att komma ifrån en så vådlig ställning, så vill jag åtminstone, för en lommande tid, hafva nedlagt min protest emot beslutet.
Jag bade önskat, att
ConslitutionsUtskottet fortgått på sin ädla bana, samt genom ett kraftigt och ihärdigt bemödande visat, att det gifves en gräns äfven för pluralitetens anspråk.
Friherre Jkerhjelm s Gustaf Fredric:
Då frågan sist förevar, yttrade jag mig för Utskottets propositioner, såsom enliga med Grundlagens tydliga föreskrift, att åt nästa Ständer bevara rättigheten, att med ja och nej besvara Utskottets framställningar.
Jag röstar ännu för samma mening, derföre att jag tror, det Utskottets propositioner icke nu kunna afslås, och jag anhåller få detta till protocollet antecknadt.
Hans Excel/ence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å ConstilutionsUtskotlets Memorial. llopades
Nej. Hans Excellence Herr Grefven och EandlMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln, med afslag å berörde Memorial, behagade godkänna de af Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, uti dess Utskottets Memorial N:o 6tj vidfogade reservation, före - Den 16 Mars e. m. slagna voteringsprapositioner, samt besluta, att öfver sistnämnde propositioner omröstning borde i förstärkt ConstitutionsTJtskott anställas.
I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstal
Nej, den af Hans Excellence sist framställda proposition alltså blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Äfven jag finnér att ja varit öfvervägande.
Jag har således ingen annan utväg än att reservera min tauka, att Herr Grefven och LandtMarskalken bordt vägra proposition.
I det skick, hvaruti denna sak, så nära Riksdagens slut, kommit, liar jag ej ansett mig böra begära ordet för att före afgörandet deröfver yttra mig; men då målet nu är definitift afgjordt, anser jag mig så mycket mera dermed kunna och böra upptaga något af den återstående tiden, som jag af sjukdom hindrades att vara närvarande då Ridderskapet och Adelil med 2:ne rösters pluralitet antog Herr Cedersclijölds förslag.
Jag bör således, vid detta sista tillfälle, ej allenast begagna min rätt att reservera mig emot beslutet, utan äfven anmäla, alt jag anser detta vara min pligt, grun - Den i6 Mars e. öl. »73 dande min reservation på hvad flere ledamöter, men hufvudsakligast på hvad Friherre Åkerhjelm i ämnet yttrat.
Jag har så mycket mera skäl att biträda hans mennig, som jag med Friherren instämmer deruti, att, genom godkännande af de tre voler ingspropositionerne, nästkommande Ständers beslutande-rätt i målet blifver förnärmad.
Jag får tillägga, att, genom voteringspropositionen N:o 2, ConstitutionsUtskottets rättighet likaledes är förnärmad, ty genom nämnde proposition sättes det Förstärkta Utskottet i tillfälle att votera om en fråga, som icke är beredd, den nemligen om IndragningsMagtens ovilkorliga uppbäfvande; ty ConstitutionsUtskottet har ej i något Memorial föreslagit dess afskaffande, annat än i sammanhang med andra af Utskottet framställde förslag.
Ett sådant handlingssätt kan vara ett farligt praejudicat för framtiden.
Jag får alltså till protocollet anföra min reservation emot det behandlingssätt denna fråga nu erhållit.
Jag anhåller ytterligare, att, med instämmande uti Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelkes yttrande, få reservera mig till protocollet, Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf:
Mig torde också tillåtas, alt reservera mig emot det beslut, som jag icke genom begäran om votering velat fördröja. 174 Den 16 Mars e. m.
Mina skäl hafva redan af flere Talare här blifvit uttryckta, och, utan att öfverlemna mig åt allt för stora farhågor, bör jag dock öppet förklara, att mina begrepp om Grundlagen i detta fall på intet sätt instämma med Herr Cederschjölds.
I ganska få ordalag går jag att uppfylla en pligt, som måhända hade ålegat mig, då ConstitutionsUtskottets Memorial N.‘o 69 var under öfverläggning, nemligen att uttrycka mitt omdöme öfver Utskottets behandling af målet, samt öfver de af Utskottet föreslagna voteringspropositionerna.
Lika med flere värda Talare tror jag, att kommande Ständer, genom antagande af Herr Cederschjölds förslag, blifvit beröfvade deras lagliga rätt att pröfva ConslitutionsUtskottets uti Memorialet N:o 51 framställda förslag till ändringar i TryckfrihetsFörordningen.
Då det likväl icke kan vara min mening att nu söka upprifva ett redan fattadt beslut, så anhåller jag blott, att i Protocollet få deremot nedlägga min reservation.
Vid förnyad föredragning bifölls Statsutskottets den 14 dennes under N:o 44° afgifne, samt den i5 på bordet lagde Utlåtande, öfver väckt motion om anslag för upprättandet och tryckning af register öfver Ridderskapets och Adelns Prolocoll vid 1817 Den i G Mars e. ni. oell i8r<8 årens Riksdag, samt för författandet af Register öfver samma Stånds Prolocoll vid sisllidne Riksdag.
Föredrogs ånyo StatsUtskottets den 11 dennes under N:o 4^4 aflåtne och den 12 derpå följde eftermiddagen på hordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt fråga om underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t i afseende på uppgörande af fullständig redogörelse för S:t Barthelemy-fonden, ifrån och med i8a3 års Riksdag till och med den dag, som näst instundande Riksdag börjar.
Herr Rosenquistj Fredric Leonhard:
Då StatsUtskoltet från Kongl. Maj:t har fått emottaga den Nådiga Skrifvelse af den 20 November 1829, rörande Barthelemy-fonden, och Utskottet deröfver yttrat sig i Betänkandet N:o 62, så hade det varit
Utskottets ovillkorliga skyldighet alt upptaga och utreda min af Högloflige Ridderskapet och Adeln till Utskottet remitterade motion i ämnet.
Jag vill likväl inskränka mina pretentioner till anhållan örn proposition i enlighet med 44 § ^ momentet Riksdagsordningen.
Till svar på Herr Rosenquists anmärkning, får jag allenast nämna, att StatsUtskoltet, enligt 3o § Riksdagsordningen, icke funnit någon anledning att befatta sig med en frå - Den 16 Mars e. m. ga, som icke tillhör Svenska Statsverket.
Att Kongl. Maj:ts Berättelse blifvit öfverlemnad till StatsUtskottet bevisar ingenting, ty defc lemnav icke StatsUtskottet rättighet att ingå i någon pröfning af saken.
På dessa skäl får jag anhålla om proposition, att Ridderskåpet och Adeln täcktes godkänna Utskottets åtgärd.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtskottets Utlåtande gjorda anmärkningar böra föranleda till återremiss deraf.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ståndet behagade bifalla Utskottets Utlåtande.
Ja, jemte några Nej. Herr Rosenquist:
Jag har hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhållit örn proposition i enlighet med 44 § 3 momentet, och jag fortfar så mycket heldre idelina min begäran, som, då min motion af Ilögloflige Ridderskapet och Adeln är medgifven, och remiss deraf en gång besluten, följden decidemment skall blifva att motionen af julgot Utskott skall Grundlagsenligfc behandlas.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då Hans Excel - Den 16 Mars e. m. 177 cellence framställt proposition, så väl till återremiss, som bifall å Utskottets Utlåtande, och, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, den sednare propositionen blifvit af Ståndets pluralitet med Ja besvarad, ansåg Hans Excellence någon vidare åtgärd icke erfordras.
Jag erkänner, att jag icke kan förmå mig frånträda min rätt enligt Grundlagens föreskrift, och om Herr Grefven och LandlMarskalken vägrar proposition, så nödgas jag anhålla, att Herr Grefven täcktes inhemta Ståndets tanka, huruvida en sådan vägran blifver detsammas gemensamma.
I anledning af hvad Herr Rosenqvist sist yttrat, torde det tillåtas mig påminna den värde Talaren, att Herr LandtMarskalken icke vägrat någon proposition på remiss.
Då han hemställt huruvida återremiss borde äga rum, har han äfven godkänt, att StatsUtskottet bör vara i tillfälle upptaga Herr Rosenqvists proposition, och om Ståndet vägrar denna återremiss, visar sådant icke att StatsUtskottet har rätt att vägra frågans besvarande.
Jag får blott vid detta tillfälle äran reservera mig mot den åsigt och det prejudicat, som deraf kunde blifva en följd, att StatsUtskottet icke skulle tilltro sig äga att be - 66 H. I7S Den 16 Mars e. m. fatta sig med frågor om Barthelemy-fonden} ty millioner skulle slutligen kunna i Statsanslag åtgå att godtgöra Kongl. Maj:t för de upptagna förlusterne på denna fond; Rikets Ständer måste då icke heller kunna betagas rättigheten att yttra sig, och StatsUtskottet synes pligtigt att utreda frågan i sin helhet, på det att icke ett beslut om ersättning må kunna följa på ett helt outredt mål.
Då, vid en blifvande Riksdag, det factum inträder, att den närvarande Chefen för ColonialÄrendernas
Departement eller dess efterträdare framkommer till Rikets Ständer med begäran om ersättning af Statsmedlen för en fordran på Barthelemy-fonden, så instämmer jag med Grefve Horn, att StatsUtskottet, då ersättning begärdes af Svenska Statsverket, ägde att taga frågan under utredning.
Men intilldess, och då icke detta factum inträdt, protesterar jag, såsom nuvarande Chef för detta Departement, mot Herr Grefvens premiss, att StatsUtskottet skulle äga befatta sig med Colonien S:t Barthelemy.
Herr Piosenc/vist:
Jag inställer helt och hållet mitt yttrande öfver StatsUtskottets handlingssätt; men då Högloflige Ridderskapet och Adeln en gång remitterat motionen, så måste den afUtskott behandlas, och kan alldeles icke förfalla.
Då nu StalsUl - t
Mårs e, m. iyg skottet förklarat sig icke vilja handlägga målet, så måste det till ett annat Utskott förvisas, och hvilket Utskott, som Högloflige Ridderskapet och Adeln behagar utse är mig likgiltigt, till och med om Expeditionsutskott dermed skulle få befattning.
Hans Excellence Herr Grejven och LandtMarskalken yttrade, att då StatsUtskottet ansett sig med förevarande mål icke kunna taga någon befattning, hvilket Utskottets förfarande blifvit af Ridderskapet och Adelns pluralitet godkändt, men Herr Rosenqvist af denna anledning önskat, att få sin motion i ämnet remitterad till ett annat Utskott, så ansåg Herr LandtMarskalken sig icke kunna vägra att framställa en sådan begäran till besvarande af Ståndet, och ankomme det således på Ridderskapet och Adeln att bestämma till hvilket Utskott remissen borde äga rum, hvarföre Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln hehagade tillåta, att Herr Rosenqvists motion finge till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet remitteras.
Frågan, såsom innefattande ett önskningsmål, synes verkligen tillhöra Ekonomiutskottet, hvarföre jag tillstyrker att den dit måtte remitteras.
Då den sistnämnde propositionen af 66 H. 12* i8o Den 16 Mari e. iu. Herr LandtMarskalken nu å nyo framställdes, blef densamma af Ridderskapet och Adeln med Ja besvarad.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den 12 dennes under N:o 436 afgifne, och samma dag e. m. på bordet lagde, Utlåtande i serskild väckt fråga om åtgärds vidtagande till RiksgäldsContoirets betryggande för förlust, i händelse det till Jordbrukets underlättande beslutade
Lån af 2 millioner i Silfver icke på föreskrifne grunder varder till fullo åter i låneväg uttaget.
Då Statsutskottet så sent inkommit med sitt Utlåtande, är det utan ändamål alt återremittera det; ty det är icke nog att Ridderskapet och Adeln vidtager denna åtgärd, utan det måste äfven ske af de andra Stånden, hvartill
Riksdagens definitivt utsatta tid icke lemnar rådrum.
Då Utskottet förutsett det fall, att RiksgäldsContoiret icke skulle få låna ut så stor summa, som det upplånar, så har Utskottet likväl icke föreslagit någon åtgärd att skydda Contoiret emot en sådan händelse.
Det är derför jag föreslagit, att RiksgäldsContoiret, i ett sådant fall, skulle få höja maximum af lånebeloppet.
Utskottet synes hafva gjort en något för sträng fordran på säkerhet.
Derigenom kan en sådan conjunctur uppkomma för de lånebeliöfvande, att många egendomar få bort - Den i6 Mars e. m. gå på utmätnings-auction lill lågt pris, och •f:delar af taxeringsvärdet då icke innefatta större säkerhet, än Jrdelar annars skulle göra.
Uppå härefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition blef SlatsUtskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 5 sistlidne December under N:o 346 atlåtne och den 21 i samma månad f. m. på bordet lagde, Memorial, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående inkomsterne från Ö11 S:t Barthelemy; fann Ridderskapet och Adeln, att berörde Memorial borde läggas till handlingarne.