Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Marskalken gjorde proposition till bifall å den af Utskottet föreslagne redaction af 36 §, Ropades Ja och Nej, I anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla 36 §. med det af Herr Bråkenhjelm dervid föreslagne tillägg, Ropades äfven Ja och Nej, Uppå derefter af Hans Excellence förnyad proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt bifalla den af RiddarhusUtskottet föreslagne redaction af ifrågavarande §. §• ^7' Genom val in Pleno utser Ridderskapet och Adeln vid hvarje Riksdag en af 6o Den i o Augusti f. jn. sju Ledamöter bestående Direction _, hvilken , enligt serskild utfärdad Lnstruction , som äfven innehåller föreskrifter för Riddarhusets Tjenstemän, besörjer oell förvaltar
Riddarhusets angelägenheter.
Ej må Ledamot af Riddarhus
Dir ectionen der jemte kunna vara Fullmägtig i Rikets Ständers, Bank eller RiksgäldsContoir , eller Revisor öfver dessa T erks, samt StatsVerkels styrelse och förvaltning, ej eller sådan person , som enligt f §•
Riksdagsordningen icke kan till Ledamot i Utskott väljas.
Denna §. blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln godkänd. §. 38.
Med Riddarhus Secr eter ar ens äfvensom Riddarhusets öfrige Tjenstemäns tillsättande , vid inträffande ledighet, förhålles, på sätt Ridderskapet och Adeln derom förordnar.
I denna §. finnes väl upptagit, huru förhållas bör vid Secreterarens och Riddarhusets öfrige Tjenstemäns tillsättande; men bär finnes ingen ting nämdt om deras entledigande, i händelse någon af dem skulle hafva förlorat Ståndets förtroende.
Då det likväl icke kan vara meningen att tvinga Ståndet att bibehålla dessa Tjenstemän längre, än förtroendet räcker; hemställer jag, om icke §:n må erhålla följande lydelse:
Med Riddar - Den 10 Augusti f. m. 6r husSecreterarens och Riddarhusets öfrige Tjenstemäns tillsättande vid inträffande ledighet, äf vensom med någon af desse Tjenstemäns endtledigande förhålles, pä sätt Ridderskapet och Adeln derom förordnar.
Öm mitt minne ej bedrager mig, finnes i RiddarhusDirectionens Instiuction ett stadgande, huru Secreteraren han skiljas ifrån sin tjenst; jag tror att det är genom en viss bestämd pluralitet, såsom fem sjelledelar eller något dy lik t.
För min del måste jag afstyrka, alt denna Tjenstemannens osäkerhet i sin befattning utsträckes längre; och att Canzlisterne, i afseende på bibehållande af sina tjenster, skulle sättas under votering af Ridderskapet och Adeln, kan jag ingalunda finna lämpligt, enär det måste vara med desse tjenster, såsom med andra, att de icke godtyckligt kunna fråntagas någon.
Hvad RiddarhusSecreteraren beträffar, må väl förhållandet vara serskildt, men jag tror, att det omnämnde stadgandet i RiddarhusDirectionens Instruclion är ganska tillräckligt.
Jag har likväl nu icke denna Instruclion lill hands, för alt kunna uppläsa stadgandet.
Som jag har till hands de föreskrifter, hvilka vid sista Riksdagen stadgades för Riddai husTjenstemännens ansvarighet, torde det tillåtas mig 62 t)en io Augusti f. iti. tilt uppläsa dem.
I i Art. i 3 §. af Rid* darhusDirectionens Instruction stadgas: ”Vi* ”sar någon Riddarhusets Tjensteman vårdslöshet eller försummelse i sin tjenst» varde "han derföre af DireCtionen varnad; skulle ”rättelse derigenom ej vinnas, må den fel”åktige af Directionen suspenderas från tjen* ”sten på högst Irenne månader med förlust ’’af motsvarande lön; men derest detta ej ^eller skulle hjelpa, äger
Directionen att ”suspendera den felaktige från tjenst ock ”lön till nästa Riksdag, ankommande då på ”Ridderskapets och Adelns pröfning, om han ”må vidare vid sysslan varda bibehållen ”eller icke.’* Herr Cederschjöld:
Under sådane förhållanden, och då ett sådant stadgande redan finnes, anser jag mitt förslag böra förfalla.
Hans Éxceltence Herr Grefven och RandtMarskalken hemställde, om Ridder* skåpet och Adeln behagade bifalla 38 §» Ropades Jai §■ 3g.
Främmande åhörare må kunna bivista Ridderskapets och Adelns öfverlägghingarj på sätt och med de vilkor Ridderskapet och Adelli serskildt derom föreskrifver.
Då frågan om publicitet vid Ridderskapets och Den jo Augusti f. ni. 63 Adelns öfverläggningar senast förevar, hvilket, om jag rält minnes, var den i sistlidne April, fattades det beslut: att principen af tillåtelse för främmande åhörare att bevista Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, skulle i RiddarhUsOrdningen intagas, att de reglementariska sladganderna om sättet och vilkoren skulle i Ordningsstadgan införas, samt alt Lagutskottet derjemte skulle anmodas att inkomma med ett Lagförslag, angående nödiga straffbestämmelser för öfverträdelser af dessa stadganden.
Med anledning af sista delen af detta beslut, hemställer jag, om icke den ifrågavarande §:n må erhål la följande redaction:
Främmande åhörare må, på sätt Ridderskåpet och Adeln derom serskildt beslutar, kunna bevista Ridderskapets och Adelns öfverläggningar , sedan en Lag, i den ordning 8y RegeringsFormen föreskri/ver^ blifvit utfärdad, angående de förbrytelser eller oordningar, sorn af åhörare kunna begås.
Jag skulle tro, ätt den princip, som legat till grund för Ridderskapets och Adelns i publicitets-frågan fattade beslut, tillräckligen blifvit framstäld uti Utskottets redactionsfÖrslag, då beslutet om publicitetens införande ej kan gå i verkställighet, förr än §:n blifvit af Konungen sanctioherad* men skulle man nu ytterliga* re bifoga vilkoret af en Lag, stiftad enligt 87 §.
RegeringsFormen, så skulle verkstäl - 64 Den io Augusti f. na. b ligheten komma att bero, icke mera af Ridderskapet och Adeln med Kongl. Maj:ts samtycke, utan af Irenne andra RiksSlånd, och en ny sanction af Konungen, hvarigenom.
Ridderskapet och Adelli skulle kunna gå miste örn den beslutade publiciteten.
Jag tror derföre, att Herr von Schulzenheims föreslagna tillägg ej blott är öfverflödigt, utan ock hinderligt för saken.
För min del kan jag ej instämma med den siste värde Talaren deri, att antagandet af en Lag för straffbestämmelserna, innan beslutet om publicitetens införande går i verkställighet, skulle vara öfverflödigt, och jag vill ej förutsätta, att man önskar sig tillfälle att utöfva en arbitrair magt öfver dem , som möjligen förgått sig, hvilket då skulle blifva följden.
Men är åter Lagen gifven, försvinner allt arbitrage, och den felaktige öfverlemnas till Domstolen.
Jag instämmer på dessa skäl i den redaction Herr llofCanzleren föreslagit, Herr von Hartmansdorff:
Jag bar ingen ting emot, att Herr von Schulzenheims redaction antages.
Sedan Ridderskapet och Adeln beslutat, att till Lagutskottet öfverlemna utarbetandet af de nödiga straffbestämmelserna, och Utskottet i detta hänseende redan uppgjort ett Lagförslag* hvil - Den io Augusti f. ra. 65 ket nu mera, om jag ej misstager mig, ligger på vårt bord; så kan beslutet om offentligheten ej gå i verkställighet, med mindre den föreslagna Strafflagen blifvit af tre Stånd antagen och af Konungen gillad.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å den af Utskottet föreslagne redaction af förevarande §.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade besluta, att 3p §. i den blifvande RiddarhusOrdningen skulle, på sätt Herr von Schulzenheim föreslagit, erhålla följande lydelse:
Främmande åhörare tnå, på sätt Ridderskapet och Adeln derom Serskildt beslutar, kunna bevista Ridderskapets och Adelns öfver läggningar, sedan en Lag, i den ordning 8y RegeringsFormen föreskrifver, blifvit utfärdad, angående de förbrytelser eller oordningar, som af åhörare kunna begås.
Jag anhåller att få i Protocollet antecknad rain reservation emot Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, enär derigenom nj^a hinder synas lagda för den publicitet, som man vid denna Riksdag så allmänt och ifrigt önskat, samt äfven i sjelfva verket en gång redan beslutat, 37 H. 5 66 Den io Augusti f. ni. §. 4o.
Till befrämjande af nödig ordning vid Ridder skåpets och Adelns sammankomster, hör en serskild stadga upprättas, och till efterrättelse i RiddarhilsSäleh anslås.
Denna §. blef, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalkén gjöfd proposition» åf Ridderskapet och Adeln bifallen.
Herr Rosengvist, Fredrik Leonhard, hade inlemnat följande» som upplästes:
Sedan» uppå de ädle Grefvarne Jacob Pontusson De la Gardies och Arvid Posses, samt Friherre Jacob Cederströms förslag, Ridderskapets och Adelns pluralitet genom votering i sista Plenum afgjort, att 28 §. i nuvarande Riddarhusordning, motsvarande den af RiddarhusUtskottet föreslagne nya 3o §, rörande slägtskaps jäf bör alldeles försvinna, hvilket jag likväl vågar föreställa mig, att Hans Majit Konungen, af känsla för Svenska Lagens helgd, icke täckes i Nåder sanctionera; så får jag emot Ridderskapets och Adelns sålunda, per multitudinem, fattade beslut mig reservera.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan half till 2 eft. m.
Den to Augusti e. m. 67 Måndagen den 1 o Augusti 1829.
Plenum klockan half till 6 Eftermiddagem Fortsattes pröfningen af RiddarhusUtiskottets den 6 sistlidne Junii aflåtné, oell den 22 i Samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Föriiyadt förslag till Riddarhusordning. s. 40 Väckes fråga in Pleno om ändring uti 'denna Riddarhusordning ■, bör en sådan alltid remitteras till RiddarhusUtskottet, sorn med sitt betänkande deröfver till Ridderskapet och yl deln inkommer.
Besluter Ridder skåpet och Adeln, i anledning derafnågon ändring eller tilläggning uti Riddarhusö raningen , öfverlennäs samma beslut till Konungens Nådiga stadf ästelse, och blifver, derest det oförändradt gillas, genast efter slutad Riksdag gällande.
Skulle Konungen icke för godt finna, att Förslaget i dess helhet i Nåder antaga, äger Ridderskapet och Adeln rättighet att, vid samma Riksdag, till Kongl. Majit öfverlemna nytt Förslag till den eller ile §§, Konungen -, uti Dess till Ridderskapei och Adeln a flätande Nådiga svar, förklarar hindra det helas gillande.
Öf verlemna!' icke Ridderskapet och Adeln sådant nytt Förslag, el37 H. 5* 68 t)en lo Augusti e. m. ler varder detsamma af Konungen icke godkändt , blifve den förra RiddarhusOrilningen oförändrad gällande.
Karder under påstående Riksdag, i den ordning 82 §.
Regerings Formen föreskrifva', någon sådan ändring uti Grundlagarne antagen, som gör en derefter lämpad rättelse af RiddarhusOrdningen nödvändig, bör RiddarhiisUtskottet sjelfmant till Ridderskapet och Adeln inkomma med förslag till dylik rättelse.
Jag anhåller alt få föreslå en förändrad redaction aF tredje punden i denna §, så lydande:
Skulle Konungen icke för godt finna att förslaget i dess helhet i Nåder antaga, täcktes Konungen, rörande den eller de som icke blifvit godkände, afgifva Nådig contraproposition till Ridderskapet och Adeln, som i anledning deraf må, derest icke Ridderskapet och Adeln samma Nådiga contraproposition antager, med nytt förslag till Konungen inkomma.
Jag kan ej fatta annat, än att Friherre Cederströms förslag är detsamma, som Utskottet föreslagit, nemligen att om Kongl. Majit icke vill antaga Ridderskapets och Adelns förslag, utan afslår detsamma, Ridderskapet och Adeln då äger att jemka sitt förslag och ingå till Kongl. Majit med ett nytt, som bättre öf - Den 10 Augusti e. m. 69 verensstämmer med Kongl. Majrts vilja.
På sådant sätt är ju genom Utskottets förslag redan stadgadt, att Kongl. Maj:t samt Ridderskapet och Adeln, om jag så får yttra mig, har tillfälle öppnadt att sins emellan växla ideer.
Efter hvad jag kunnat fatta af Friherre Cederströms förslag., då jag flyg lig t afhörde det, finner jag det äga företräde framför Utskottets.
Det vore nemligen bättre att Kongl. Maj:t afgaf en contraproposition , hvilken Ridderskapet och Adeln finge antaga eller förkasta, än att, såsom Utskottet föreslagit, Ståndet skulle, då Kongl. Majt vägrat sanction till någon §, göra försök med en ny redaction, och på det sältet kan hända nödgas göra många försök, in naii det lyckades att hitta på just Kongl. Maj:ts tanka.
Cederströms förslag går deremot rakare till målet; och jag skulle nästan förmoda, att Utskottet endast af grannlagenhet för Kongl. Maj:t icke velat, om jag så får säga, ålägga Kongl. Maj:t, att framställa någon conlraproposition; meu kunde man erhålla en sådan, vore det helt visst det bästa.
Herr RiheUj Carl Wilhelm:
Då jag är en af dem, som under denna Riksdag haft förtroendet att vara Ledamot af det Utskott, hvilket skulle inkomma med förslag till ny Riddarhusordning, mäste jag börja med att 7o Den io Augusti e. m. förklara, att jag anser likgiltigt, hvilken redaction denna §. erhåller.
Jag erkänner, att det visserligen var en lid, då så väl jag, sorn de öfrige Ledamöterne inom Utskottet, hoppades, att det hädanefter skrälle dröja några Riksdagar, innan Ridderskapet och Adeln skulle behöfva göra ändringar i Rid-. darhusOrdningen; men detta hopp liar nu försvunnit.
Herr Cederschjöld hav ganska rigtigt bedömt, att Utskottets motiv varit grannlagenhet, och med grannlagenhetensi föreskrift har Utskottet icke ansett förenligt, att föreskrifva, det Kongl.
Maj:t skulle göra en contraproposition.
Jag anhåller om Rifall å Utskottets förslag, Grefve Frölich:
Sedan jag nu fattat Friherre Cederströms förslag, är jag fast i den öfvertygelse, att vi böra bibehålla Utskottets.
Af de discussioner, som i detta ämne förevarit, torde historien vara bekant om tillkomsten af 5i §'. i nuvarande Riddarhusordning, och om den tillsats till den primitiva redactionen, hvarigenom Kongl.
Majit erhöll en andel uti stiftningen af RiddarhusOrdningen.
Att nu ytterligare vilja utvidga denna rättighet dertill, att Kongl. Majit skulle äga en propositionsrätt, finner jag för min del olämpligt.
Att Kongl. Majit lemnar sin sanction till ny RiddarhusOrd-, ning, sådant är i sin ordning; jag anser det till och med nödvändigt .inom hvarje Monarkiskt samhälle, alt Konungens saner Oen 10 Augusti c. ra. tion fordras å alla utkommande Författningar; men jag finner det deremot alldeles oriktigt, att Kongl. Moj:t har initiativet af den particuliaira Lagstiftningen inom ett RiksSlånd, och jag erkänner att jag i detta afseende ej vill gå hvad man kallar den raka vägen.
Jag anser det till och nied vara en viss inpertinance att vilja, på sätt Friherre Cederström föreslagit, förelägga Kongl.
Majit en direct föreskrift; Kongl.
Majit lärer ej underlåta att uppgifva sina skäl, hvarföre Kongl, vägrar sin Sanction.
Mig tyckes det vara nog bestämdt utstakadt, då Ridderskapet och Adeln har sig öppet, att sjelf göra sin Författning, och Kongl.
Majit att antåga den-, samma, eller derå vägra sin Sanction.
Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob' Jag torde få anhålla, att Friherre Cederström täcktes å nyo meddela sitt förslag.
Jag vet ej, om i detsamma stod, att i händelse det liya förslaget ej vann Kongl. Majits Sanctiqn, det gamla då skulle förblifva gällande.
Hans Exeellence Herr Grefve De la Gardie, Jacob:
Jag kan ej dela deras tanka, sorn tro, att Friherre Cederströms förslag är förnärmande för Ridderskapets och Adeln rättigheter.
Ju mera StatsMakterne sinsemellan kunna öfverenskomma om det, sora för dem är lämpligt, ju bättre tror 72 Deni io Augusti e. m. jag det vara, Då Ridderskapet och Adeln kan afslå Kongl. Maj:ts Contraproposition, finner jag all rätt vara för Ridderskapet oqh Adeln bibehållen.
Cederströms förslag anser jag således vara bättre, än Utskottets.
Det skyl le ju kunna hända, att Ridderskapet och Adeln fick mera än ett förslag afslagit; det skulle då draga ut på tiden; vi skulle Riksdag från Riksdag icke kunna få goda förändringar verkställda, för det en och annan obetydlig §., hindrade Kongl. Maj:t att antaga förslaget.
Af dessa skäl anhåller jag ona bifall å Friherre Caderströms förslag.
Herr von Harimasndorff, August:
Såsom jag fattat Friherre Cederströms förslag, har jag för min del ingenting deremot, om blott följande ord tilläggas:
Sker intetdera, vare dä den förra Riddarhusv Ordningen gällande, Friherre
Ianledning af Hr von Hartmansdorffs yttrande, får jag fästa uppmärksamheten derpå, att om intetdera sker, är ingen förändring gjord, och då måste det. gamla stå qvar.
Innan Ridderskapet och Adeln antagit Kongl, Majrts Contraproposition, eller Kongl, Maj:t sanctionerat Ridderskapets och Adelns förslag, finnes ej någon ny Lag stiftad; och då förstås af sig sjelf, att den gamla Lagen är oförändrad.
Den 10 Augusti e. m.
Grefve Frölich; Jag finner visserligen» att jag är ensam om min mening, men jag lian ej öfvertyga mig, att Kongl, Maj:t bar någon propositions-rättighet i detta afseende.
Jag finnér en stor skillnad emellan Sanctionsrätt, och rättighet att till ena hälften deltaga i Lagstiftningen.
Kongl» Majit samt Ridderskapet och Adeln kunna i detta fall ej betraktas ur den synpunkt» som tvenne lagstiftande StatsMakler.
Ridderskapet och Adeln liar ensam rätt, att» såsom de för godt finna, uppgöra sin StåndsOrdning, och Kongl, Majit har blott rättighet att derå lemna elier icke lemna sin Sanction.
Samma stund Kongl. Majit får rättighet att göra propositioner i detta ämne, har Kongl, Majit fått en andel i Lagstiftningen directe sig uppdragen, och då detta alldeles icke af behafvet ärpåkalladt, samt Kongl. Majit ej eller en sådan rättighet begärt; kan jag ej inse motiverne till en dylik förändring.
Efter Grundlagen kan Kongl. Majit gifva eller vägra sitt bifall i Lagstiftningsväg, åt de förslag, som till och mad komma från alla fyra Stånden gemensamt, och Kongl. Majit kan äfven i dessa fall aflåta Contrapropositioner.
Jag vet således icke, hvarföre sådant ej skulle kunna ega rum, då fråga blott är om ett Stånd.
Tvärtom anser jag det vara en fördel, att erhålla en Contraproposition, 74 Den io Augusti e. m. ty då får Ståndet veta hvad sora ogillats i dess framställning.
I annat fall vore enda utvägen, att på försök göra nya förslag, till dess man omsider påhittade det rätta.
När “man nu kan undvika sådant, inser jag ingen fara vid, att bifalla' Friherre Cederströms förslag.
Det enda man.har att iakttaga, är att nyttja samma ordalag, som i Grundlagen, det vill säga; ipan undviker orden i Nåder, underdånighet, hvilka ord äro på sitt ställe, då man filiskrifver Kongl, Majit, men icke äro tjenliga i lagstil.
Hufvudsakligen förekommen af den siste Talaren, vill jag endast, i anledning af hvad Grefve Frölich mot mig yttrat, anföra,, att då jag benämnde Kongl. Majit Samt Ridderskapet, och Adeln i denna fråga, såsom tvenöe Statsmakter, var min mejling , att' Riddefskajaet och Adeln väl ensam har rättighet att stifta sin Riddarhusordning, men att den ej gäller, utan att Kigl. Majit derå lemnar sin sanction, Om nu Regeringen icke lemnades rättighet att göra Contraproposition yid ett förslag, skulle det kunna hända, att, oaktadt flere punkter yoro af en synnerlig vigt, och äfven af Regeringen kunde bifallas, de dock blefvo hvilande, emedan några mindre betydande §§. i samma förslag voro af den beskaffenhet, att Kongl. Majit ej ville dem antaga.
Och då det beror på Adeln, att Den io Augusti e. m, 75 en sådan Contraproposition afslå eller bi-, falla, bunde jag ej finna den minsta fara att bifalla Friherre Cederstrnms förslag, Sadan var mili mening, möjligtvis har jag illa uttryck t den.
Jag kan ej fatta. att Ridderskapet och Adelil har rätt frånkänna sig sin rättighet såsom Stånd.
P,å skulle möjligtvis de andra Stånden er\ annan gång kunna frånkänna sig rättigheter till förmon för Konungamakten, pcb de skulle åtminstone hafva ett prejudicat för sig- uti Ridderskapets och Adelns förr hållande, Då detta Stånd är en fjerdedel pf Representationen, och då i Grundlagen tydligen är stadgadt, hnvji Kongl. Maj:ts Propositioner om förändring af Grundla-: garne böra, utan någon .discussion, till konstitutionsutskottet öfverlemnas, så tror jag, att förhållandet mellan Kongl. Maj:t och Rikets Ständer är stadgadt.
Någon annan rättighet vill jag ej tillerkänna Konungen.
Om Ridderskapet och Adeln gifyer en concession, stridande emot Författningens anda, så får af samma skäl Ridderskapet och Adeln ej klandra de concesr sioner, hvilka de andra Stånden kunna gifya, och sorn möjligtvis förstöra den lilla grad af sjelfständighet vi ännu ega.
Deiir na concession skulle helt och hållet förstöra andan af vår Representation på fyra Stånd, och jag tror, att den skulle skada i lika grad, som den värde proponenten 76
Den 10 Augusti e, m. trott sig kunna göra Ståndet en tjenst dermed.
Det säger sig sjelf, att det är i högsta måtto oriktigt, att inblanda Regeringen mera än man bör, och draga den ner uti dessa speciella förhållanden, från hvilka den borde vara fri.
För det vissa personer springa och tissla och tassla, samt söka inbilla Kongl.
Maj:t, att det vore väl, om Ridderskapets och Adelns StåndsOrdning vore i det eller det fallet annorlunda, blifver det ej rätt, att Konungamagten sänker sig ända dit ner, att göra Propositioner i afseende på denna StåndsOrdnings förändrande; och tror jag visserligen icke, att Kongl. Maj:t går in derpå.
Jag anser det vara oformligt, om Ridderskapet och Adeln uti denna fråga går ifrån Grundlagens föreskrift.
Ståndet bör sjelf föreslå sina Reglementariska Stadgar, och för öfrigt deruti ej inblanda Kongl.
Om det vore fråga, att Ridderskapet och Adeln skulle göra några concessioner af sina rättigheter, skulle jag visst icke bifalla ett sådant förslag; men då Kongl. Majit kan sanctionera eller afslå Ridderskapets och Adelns förslag, finner jag icke, att man kan vägra Kongl. Majit, att vid ett sådant förhållande tillkännagifva det förslag han önskar.
Hvad ville väl Ridderskapet och Adeln göra, om Kongl. Majit afgaf en Nådig Con - Den 10 Augusti e. nu 77 traproposition ?
Jag tror icke, att Regeringen kunde tilltalas derföre.
DS förhällandet är sådant, anser jag icke Friherre Cederströms förslag innefatta någon concession.
Men om man icke vill hafva slut på denna strid emellan Ridderskapet och Adeln samt Kongl. Majit, då är Utskottets förslag bra, ty enligt detsamma skulle en sådan strid räcka ad infinitum.
Om man deremot i redactionen ville hemställa, att Kongl. Majit täcktes gifva tillkänna orsaken, hvarföre Kongl.
Majit ej kunnat antaga förslaget, och i Nåder framställa en annan redaction, skulle det blifva slut på dessa strider, och Ståndet utan omvägar och obehagligheter komma till ett önskadt mål.
Jag anhåller derföre om bifall å Friherre Cederströms och Herr von Hartmansdorffs förslag.
Någre Ledamöter hafva yttrat, att mötiverne, hvarföre Utskottet ej föreslagit, att Kongl. Majit måtte afgifva en Contrapfoposition, Varit, att denna fordran synts innefatta indelicatesse.
Andra åter hafva påstått, att en sådan proposition vore en concession af Ridderskapet och Adeln, som skulle förstöra den finga grad af sjelfständighet vi äga, och utvisa vägen för de andra Stånden att göra dylika eoucessioner.
Det ända till löjlighet stridiga uti dessa uppgifter behöfver jag ej upptaga; det kan hvar och en opartisk in - 78 Den 10 Augusti e. m. se.
För min del finnér jag ej grannlagenlieten för nära trädd derigenom, att Ridderskapet och Adeln begär en contraproposition af Konungen, då lian ej finner sig oförändradt kunna antaga ett irtlemnadt förslag till ändring i RiddarhusOrdningen, för att komma i tillfälle-, att antingen bifalla Konungens contrapröposition eller ingifva ett nytt motiveradt förslag till Konungens fastställelse.
Ridderskapet och Adeln har ej eller afträdt någon rättighet, då Ridderskapet och Adeln är förbehållit alt antaga eller förkasta en sådan Konungens Proposition.
Om afsigten med att bestrida en dylik förändring är att aldrig bringa till slut det missförstånd, som varit, då bör stadgandet qvarstå, sådant det är i Utskottets förslag, och då fortfar äfven det stridsförhållande, sorn hilintils verkat menligt på ärendernas gång, och sorn uppretat vissa sinnen, mert sorn jag förmodar, att pluraliteten inom detta Stånd vill sluta, örn Konungen icke fastställer en ändring, sorn Ridderskapet och Adeln föreslagit, eller Ridderskapet och Adeln icke gillar, hvad Konungen föreslagit^ så äger ingen ändring rum, och då måste ju den gamla RiddarhusOrdningen blifva oförändrad gällande.
Jag finnér således det vara tydligt, att Herr von Hartmansdorffs tillägg ej behöfves, mert; 'såsom alldeles oskadligt, må det gerna för taig tilläggas.
Jag är lika litet; Den 10 Augusti e. ni. 79 som någon annan, böjd, att i otid göra några concessioner; men min imagination räcker icke till att se någon cöncessiön i det omnämnda förslaget.
Jag får dessutom påminna, att vid början af denna Riksdag, äfvensom vid slutet af den föregående, klandrades det, att Kongl.