Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mottoni såsom fremling icke kunde göra skillnad emellan alt vara uppförd på Riksslaten, eller på Krigsfondens stat.
Jag finner derföre billigt, att Rikets Ständer bevilja honom den lön, som från början genom fullmakt varit honom tillagd, men som af brist på medel ej kunnat utgå.
Herr Mottoni sjelf kunde likväl då ej sätta i tvifvelsmål, att han icke skulle erhålla den lön, hvilken honom genom fullmakt var tillagd.
Den siste Talaren har sagt, att Herr Mottoni hade fullmakt på sin lön.
Betänkande synes mig antyda, att denna lön bestämdes enligt från Högqvarteret utgångne GeneralOrdres.
För öfrigt finner jag det vara skillnad att vara utnämd lill Officerare vid ett Regemente, som är uppfördt på Stat, eller vid ett, som för tillfället är uppfördt å Krigsfonden.
Det är det mest obehagliga af alla öfverläggningsämnen, alt nödgas discutera enskilta personers förhållanden.
Jag kan dock ej frånträda den grund - Den 16 O c t o b e r f. nn 3i i sats att det är i högsta grad oformligt, att bevilja något anslag för enskild person, då det ej hos Kongl. Maj:t först blifvit hegardt.
Saken synes derföre icke vara så pröfvad, sorn det tarfvas, för alt afgöra, huruvida en orättvisa är begången, som af Rikets Ständer bör upprättas.
Jag kan ej föreställa mig annat, än att Herr Mottoni bordt anmäla sin ansökan hos Kongl. Maj:t, innan han genom enskild motion gjorde den hos Rikets Ständer anhängig.
Då detta troligen först blifvit verkstäldt, och misslyckats, uppstår betänklighet att af folkets skattebördor bevilja några medel i detta afseende, synnerligen när Rikets Ständer ej äro i tillfälle, att efter enskild öfvertygelse bedömma, huruvida Herr Mottoni är berättigad till något undantag från Författningarne, eller icke.
Hvad den lön beträffar, sorn blifvit honom tillagd, så är det högst problematiskt, om den kan anses såsom en tillerkänd lön, då Regementet aldrig funnits på Stat, och så litet i verkligheten, att det blott bestod af Officerare och en cadie lill ett Regemente.
Jag vill icke tala till förmon för Herr Mottoni på grund af någon positif rättighet, emedan han icke varit på Stat uppförd, men den, sorn ej kunnat känna våra Författningar, ulan med förtroende lill Svenska löiten ingått i Rikets tjenst, bör icke blifva lidande.
Herr Mottoni har icke åberopat någon rättighet, utan blott att
Svenske män skulle göra afseende på hans knappa omständigheter, och det förtroende, med hvilket lian här qvarblifvit under förtröstan på fortkomst.
Lika med Friherre Anckarsvärd tror jag, att vi ej böra utan vilkor bifalla Utskottets förslag, ehuru saken är så utredd den kan blifva; jag önskar det tillägg, alt vi bevilja detta anslag åt Herr Mottoni, om Kongl. Maj:t för godt finnér, att honom detsamma tilldela.
Hvad åter beträffar, att Regementet endast skulle hafva bestått af en cadie, får jag upplysa, att det under fälttåget mot Norrige bestod af 2:ne skäligen fulltaliga Bataljoner, af omkring 4°° nian, af hvilka Major Krook, som nu är Commendant på Marstrand, var Chef för den ena, och Herr Mottoni för den andra.
Jag anser mig så mycket heldre kunna yrka bifall å Utskottets tillstyrkande, som saken är af den beskaffenhet, ali något prejudieat derigenom icke bildas, Friherre Anckar swärd:
Det torde måhända synas ganska besynnerligt, att jag mot Ilerr Lefren drifver en motsatt åsigt i denna sak, då jag påstår, att det varit mera formenligt, att Rikets Ständer afvaktat Kongl. Maj:ts recommendation, än att Rikets Ständer på så lösliga grunder recommendera Herr Mottoni hos Kongl. Majit.
Jag kan icke Den 16 October f. m. 3i3 frångå att fästa afseende på Kongl. Maj:ts afslag, ty i Betänkandet heter det, att Herr Mottoni år 1816 inkom till Kongl. Maj:t med en underdånig ansökning om utbekommande af sin lön, men att Kongl. Maj:t af brist på tillgångar ej kunde densamma bifalla.
Nu hemställer jag, huruvida Rikets Ständer kunna ingå i pröfning, om Herr Mottoni har rätt till högre lön, eller ej.
Jag hemställer, hvart det som prejudicat skulle leda, att Rikets
Ständer på en blott motion derom beviljade ett sådant anslag äfven med det af Herr Lefrén föreslagne tillägg, hvilket jag tror fordrar mera varsamhet, än vanligt, emedan om vi förha<- stadt inkomma till Kongl.
Maj:t med en sådan skrifvelse, och Kongl.
Maj:t icke finner sig kunna ingå derpå, detta vore ett vådligare prejudikat för Ständernas petitionsrätt, än sjelfva beviljandet af hvad Utskottet föreslår.
Jag finner i alla fall skäl icke vara för handen, som kunna föranleda till något undantag.
Grefve von Schwerin_, Fredrik Bogislaus: Kongl.
Maj:ts Utslag lyder, att Kongl, Maj:t för bristande tillgångar icke kunnat gå Herr Mottonis begäran till mötes, utan derföre blott tillagt honom ett expectance-arfvode.
Om nu, på sätt Herr Lefrén föreslagit, Rikets Ständer i underdånighet anmäla, det de ansett sig böra undanrödja detta hinder för bifallet till Herr Mottonis begå - 3i4 Den i6 October f. m. rån, ser jag ej något farligt prejudikat deraf uppstå.
Jag bör äfven nämna hvad som föranledt StatsUtskottet, att frångå sitt första Betänkande; det skedde i följd af de anmärkningar, som inom Hedervärda BondeStåndet blifvit gjorde.
Flere bland Utskottets Ledamöter yrkade vid blifvande af första beslutet; men BondeStåndets Ledamöter, ledde af sin rättskänsla, satte sig enhälligt deremot.
För min del tillstyrker jag bifall å Utskottets första Betänkande.
Jag begärde ordet för att lemna de upplysningar Grefve von Schwerin afgifvit; jag förenar mig således till alla delar med honom.
Det af mig föreslagne tillägg bärleder sig derifrån, att jag ej ville, det någon skulle tro, att. man, genom bifall lill Utskottets Betänkande, gick Kongl.
Majrts rättighet i förväg, Hans Exceilence Herr Grefven oell LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å StalsUtskottets senare Utlåtande, rörande i9:de Punkten, Ropades starka Ja, jemte några Nej.
I anledning hvaraf Hans Exceilence förklarade, att som, efter hvad Hans Exceilence tyckt sig finna, Ja öfverröstat
Nej, Ridderskapet och Adeln bifallit den framställde propositionen. 2o:de Punkten.
Angående ersättning till Landshöfdingen i Kronobergs
Län för Den i6 October f. m. 315 indragning af den honom anslagne dagsverksskyldighet af Inhjseshjonen i nämnde Län.
Herr Danckwardt s Magnus Georg:
I denna punkt föreslår Utskottet, att ersättning för de dagsverken, som af Inhysesh jonen böra utgöras till Landshöfdingen i Kronobergs
Län, skola genast till honom med omkring i5oo R:dr från IndragningsStaten utgå intill år i835, då efter Kongl. Maj:ts föreskrift denna dagsverksskyldighet kommer att från Landshöfdingetjenslen skiljas; men att derefter denna ersättning skulle alldeles försvinna.
Jag har visserligen icke något emot, alt dagsverksskyldigheten genast uppliör, och att ersättning derföre meddelas; jag tar mig blott friheten anmärka, att samma ersättning 1835 skulle försvinna, och således en inkomst till bidrag för Landshöfdinge-lönernes reglering derigenom upphöra.
Vid regleringen af Andra HufvudTiteln hafva Rikets Ständer beslutit en underdånig anhållan hos Kongl. Majrt om en lämpligare fördelning och reglering af Landshöfdingelönerna, med de anslag, som dertill redan finnas.
I dessa anslag ingå naturligtvis äfven ifrågavarande dagsverksskyldighet.
Att borttaga den utan ersättning, blir sålunda en minskning i tiligångarne, så mycket mindre lämplig, som de knappt äro tillräckliga för bebofvet, och en ändamålsenlig reglering då icke kan ske med nuvarande anslag. — 3i6 Den 16 October f. m.
Jag hemställer af dessa skäl, att ifråga varande ersättning må efter i835 års slut blifva på Andra HufvudTiteln uppförd att användas till lön för någon Landshöfdinge, efter hvad framdeles närmare kan förordnas.
Detta synes så mycket mindre betänkligt, som, enligt hvad Utskottet upplyst, genom denna dagsverksskyldighets upphörande, 970 R:dr i Bevillningsafgift tillfalla Staten, och sålunda endast 53o R:dr blefve hvad Staten skulle härigenom tillskjuta.
Hans Excellence Herr Grefven och Län dtMar skalken gjorde proposition till bifall å 2o:de Punkten, på det sätt Utskottets senare Utlåtande innehåller.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln fann för godt bifalla berörde punkt, med det tillägg, att, på sätt Herr Danckwardt föreslagit, den summa, hvartill ifrågavarande ersättning, efter den af Utskottet lagde grund, finnes uppgå, skulle efter i835 års slut å Andra HufvudTiteln uppföras, för att efter hvad närmare kunde förordnas, till löneförbättring åt någon annan Landshöfding utgå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adelil behagade tillåta, att en Deputation, bestående af åtta Ledamöter, Den 16 October f. ra. 3i7 utom Ordföranden, finge från Ridderskapet och Adeln afgå, för att, å Ståndets vägnar, imhämta underrättelse om Hans Maj:t Konungens hälsotillstånd.
I anledning hvaraf Hans Excellence anmodade Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus, att anföra ifrågavarande Deputation, hvilken under bemälte Grefves anförande genast derefter afgick. 2i:sta Punkten.
Angående de af Landshöfdingelönen i WesterNorrlands
Län utgående 1000 R:dr_, såsom Pension för GeneralLieutenanten m. m.
Grefve J. A. Cronstedt. 22:dra Punkten.
Angående personek arfvode af 800 R.tlr årligen till nu varande Ståthållaren på Stockholms Slott Herr Friherre Fredrik Klingspor.
Dessa tvenne punkter blefvo, hvar för sig, af Ridderskapet och Adeln bifallne. 23:dje Punkten.
Angående uppförande ä Allmänna IndragningsStaten af den förste KammarMusicus B.
Crusell vid denna Riksdag tillagde Pension.
Uppå gjord framställning, fann Ridderskapet och Adeln, att denna punkt icke erfordrade någon åtgärd.
Angående StatsUtskottetsi dess senare Utlåtande, gjorde hemställan} att Rikets 318 Den iG Octo ber f. m.
Ständer mätte för framtiden besluta, att ingen i Statens tjenst qvarstående Embetsman eller Officerare bör för denna sin tjenst af Rikets Ständer pensioneras, utan framställning derom af Kongl. Maj:t, såsom alla Embetsmäns Högste
Chef j eller utöfver det belopp} som Kongl. Maj:t honom beviljat.
Då nu församlade Rikets
Ständer ej kunna i en sådan sak som denna fatta ett beslut, hvilket är bindande för kommande Ständer, hemställer jag, att denna af StatsUtskottet föreslagne principfråga må läggas till handlingarne.
Herrarne Hjerta, GustafRosenqvist och Löwenström, Johan Jacobf förenade sig med Herr Cederschjöld.
Visserligen är, såsom Herr Cederschjöld yttrat, detta beslut icke bindande för nästkommande Ständer.
Men det är ej fördenskull öfverflödigt såsom hyllning åt en rättsgrundsats, hvilken kan genom ett fortsatt iakttagande göra sig gällande äfven hos kommande Ständer.
Jag påminner mig t. ex. att Kongl. Maj:ts rättighet till besparingarnes användande inom Titlarfie icke härleder sig från något grundlagsstadgande, ulan endast från ett år 1810 fattadt Riksdagsbeslut, hvilket allt sedan af efterkommande Ständer blifvit hållit i helgd.
Under förhoppning, alt nästa Stan - Den >6 October f. m. 319 der ej skola afvika från den rättsgrund, som i Utskoltets förslag är framställd, anhåller jag om bifall dertill.
Jag delar i detta afseende lika åsigt med Herr Cederschjöld.
Jag vill för närvarande icke utsträcka discussionen derom , huruvida Kongl. Maj:ts rättighet, att disponera besparingarne inom HufvudTitlarne, härleder sig från 1810 års Riksdagsbeslut, eller icke.
Jag tror, att i detta afseende finnes ett Grundlagsstadgande; men jag åsidosätter att ingå i någon discussion härom, utan vill blott fästa uppmärksamheten derå, huru liten nytta det nu föreslagne beslutet skulle medföra.
Är principen rigtig, bör man förmoda, att den af kommande Ständer blifver följd; är den åter origtig, så vore det olämpligt att bifalla densamma.
Jag förenar mig i den åsigt, att denna del af Utskottets Utlåtande, må läggas till handlingarne.
Då jag finner denna grundsatis bestämdt rigtig, oell dess bifallande det enda, sorn kan ersätta den brist uti vår financiella Lagstiftning, att Kongl. Majrts bifall ej behöfves; så anser jag, lika med Herr von Hartmansdorff, det vara vigtigt, att antaga berörde grundsats, äfven om ej band derigenom lägges på kommande Ständer.
Jag anhåller således om bifall å Utskottets ifrågavarande förslag. 320 Den 16 October f. nr Herr Ribbing:
Ehuru närvarande
Ständer ej kunna binda de kommande, finner jag dock ett bifall till denna punkt vara af värde, såsom en reservation för framtiden, att icke vidtaga likartade beslut med hvad nyss i afseende å Herr Mottoni vidtogs; ty såsom prejudikat anser jag det vara det mest oformliga, att sedan Kongl. Maj:t icke allenast en gång afslagit.utan, såsom jag tror mig veta, ytterligare afslagit Herr Mottonis begäran, Rikets Ständer likväl ändra detta beslut.
Jag skulle ej yrka bifall till denna del af Utskottets Utlåtande, om jag ej trodde mig derigenom tillintetgöra det prejudikat, som nyss genom bifall till Herr Mottonis pension annars skulle bilda sig.
Herr Cederschjöld.:
Jag finner så mycket större skäl, att icke genom något beslut fastställa denna princip, som Ridderskapet och Adeln nyss, genom beviljandet af pension åt Herr Mottoni, ogillat densamma.
Jag hemställer, om vi kunna begära, det kommande Ständer skola mera rätta sig efter våra fastställda principer, än vi sjelfva gjort, eller mera tro på vår lära, än på våra handlingar.
För conseqvencens skull anser jag oss ej böra besluta, att vi sjelfva begått en origtighet.
Ehuru svårt det är att vederlägga den sista Talarens bevisningssätt„ vill X Den 16 October f. ra-. 3äi vill jag dock fästa uppmärksamheten derpå, att vi icke upphäfva vårt redan fattade beslut.
Vi hafva hitintills vid hvarje tillfälle handlat efter Lex in casu, i brist af något stadgande; Utskottets förslag afser deremot framtiden; och som det för framtiden är nyttigt att erhålla en bestämd lag, röstar jag för bifall å Utskottets förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och EandtMar skalken gjorde proposition till bifall å StatsUtskottets ofvanberörde hemställan.
I anledning hvaraf Hans Excellence föreslog, att Utskottets berörde hemställan måtte läggas till handlingarne.
Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus, återkom med Ridderskapets och Adelns ofvanomförmälte Deputation, samt aflemnade, angående Hans Majrts Konungens hälsotillstånd, följande Bulletin:
Den 16 October, kl. 10 f. m. Hans Maj:t Konungens hälso-tillstånd förhöll sig lika på dagen i går, som de n;ne föregående dagarne.
Natten har varit lugn, och Hans Maj:t tycker sig nu vara mindre matt.
C. E. von Weig el. E. af Edholm. J. J. Ekström.
Carl Thelning. 45 H. 21 i 322 Den 16 October f. ra.
Ännu återstår en punkt i Utskottets senare Utlåtande, som af oss fordrar någon åtgärd.
Utskottet föreslår, att vi, i likhet med hvad som skedde år i823, skola anslå 1 R:dr för hvarje tunna på löner tilldeldt Spannemål utöfver hvad.
Kronan äger behållit, för den händelse, att Markegången skulle öfverstiga 6 R:dr.
Jag anser detta ej nödvändigt, särdeles som räntornes högre markegång då bör gifva tiMräckliga tillgångar att betacka denna brist.
Men som denna tillgång1 först blir synlig i följande årets räkenskaper, torde man böra berättiga StatsContoiret, att gifva invisningar på RiksgäldsContoiret för hvad som kan brista, då RiksgäldsContoiret' deremot får ersättning i de större öfverskotten följande året.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition derpå.
I anledning af den siste värde Ledamotens erinran, får jag äran upplysa, att det ytterligare Utlåtande af StatsUtskottet, som Herr Rosenblad omnämt, icke är att anse såsom något särskildt Betänkande, utan endast en bilaga, innefattande upplysningar till den af Utskottet föreslagne StatsReglering, och hvilken bilaga således icke fordrar någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne; men skulle Herr Rosenblad, i anledning af de upplysningar Utskottet der Den 16 Octo be i’ f. m. 323 meddelat, vilja göra några nya framställningar, kunna de rättast oell lämpligast ske i lorm af nya motioner.
Jag skulle tro, alt då HufvudTitlarne sista gången äro före, de äfven böra definitift afgöras.
Om det icke är sannolikt, ar det åtminstone möjligt, att Riksmarkegångstunnans uppstigande öfver 6 R:dr per tunna, kan förorsaka brist i Statsanslagen, och jag upprepar ännu en gång, att jag ej yrkar, det några särskilta medel härföre skola afsättas, utan blott att, i händelse af verkligen inträffande brist, den bör ersättas af RiksgäldsContoiret.
Äfven jag anser en tydning i förevarande fall nödig, enär Utskottet, efter afräknande af det belopp, hvartill inkomsterne blifvit foreslagne, från summan af dc tillstyrkte utgifterne, yttrat, att en Statsbrist af 1,664,194‘ i.
8. uppkommer, men derjemte fästat uppmärksamheten på nödvändigheten, att till godtgörande af den utgift, som Riks* markegångens möjliga uppstigande öfver 6
R:dr per tunna kan förorsaka, för den delen af spannemålen under lönerne, hvartill saknas tillgång, beräkna denna utgift till 1 R:dr tunnan, eller sammanlagde 4o,68t R:dr, hvaraf följer, att don af StalsUtskottet calculerade Statsbrist uppgår till något 45 IL 21* 324 ®en October f. m. öfver 1,-700,000 R:dr.
Lika med Herr Rosenblad tror jag dock ej, att något särskildt anslag härföre behöfves.
Erfarenheten har sedan år i8a3 visat oss, att Markegångem blott ett år uppgått öfver 6 R:dr tunnan, och att dertill nödvändigt erfordras missväxtår, hvilket kunde göra ett anslag nödvändigt, fastän det derföre icke blir det för de andra åren.
Jag finner Herr Rosenblads förslag fullkomligen antagligt, och anhåller om proposition till bifall derå.
Jag förenar mig med Herr Rosenblad uti dess förslag, att, såsom det skedde vid i8a3 års Riksdag, anvisa på RiksgäldsContoiret, att till visst belopp, till exempel 1 R:dr per tunna, godtgöra den utgift, som i och för Riksmarkegångsprisets möjliga uppstigande öfver 6
R:dr per tunna kan erfordras; och tror lika med Herr Tham, att det naturligaste är, att RiksgäldsContoiret, som under den låga Markegångssättningen har fördel af sin befattning med Lönings-spannemålens beräknande, äfven i de år, då markegången kan öfverstiga det belopp, hvartill den i allmänhet blifvit upptagen, måste af sina öfverskotter utgöra den högre utgiften, och att det vore orimligt beräkna den såsom någon Statsbrist.
Jag anhåller, att Herr Rosenblads förslag måtte blifva antagit.
Herr ven Hartmansdorff:
Jag instäm - Den 16 October f. m. 325 mer desto mera med Herr Rosenblad ogIi de Ledamöter, hvilka sig med honom förenat, som StatsUtskottet eljest icke hade någon anledning att borttaga det ifrågaställde beloppet från den summa, som genom bevillning skall fyllas.
Hans Excellence Herr Grefven och LanätMar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln, med afslag å SlalsUtskottets, i sammanhang med det uppgjorde sammandraget öfver den nya StalsRegJeringen, framställde tillstyrkande om uppförande af ett förslags anslag af /jo,G8i R:dr, till godtgörande af den utgift, sorn Riksmarkegångens möjliga uppstigande öfver 6
R:dr per tunna kunde förorsaka för den delen af spannemålen under lönerne, hvartill tillgång saknas, fann för godt godkänna Herr Rosenblads förslag, att, i den händelse Riksmarkegångspriset, för den under löner inberäknade spannemål, skulle något år öfverstiga 6 R:dr B:co, den härigenom uppkommande brist för den del af berörde spannemål, som öfverskjuter Kronans behållna spannemål, skulle af RiksgäldsContoiret å i R:dr Banco per tunna StatsYerket ersättas.
Om jag ej origtigt fattat Herr Rosenblads förslag, innehöll det icke något bestämdt pris å tunnan, hvilket endast kan och bör förslags - 3a6
Den 16 Octobe,r f. m. vis beräknas.
Jag anhåller, att propositionen i enlighet härmed må framställas.
Ilerr Rosenblad: Friherre
Palmstjerna har ganska rigtigt uppfattat min mening, och jag åsyftar endast fyllande af en möjligen blifvande brist.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition, endast med den förändring, att orden a / Rulr B:co per tunna skulle utgå.
Jag anser mig skyldig erinra om ännu en post, som synes höra å allmänna IndragningsStaten uppföras, nemligen f. d. MagazinsStaten.
Det lärer gifvas flera sådana anslag, som, ehuru bifallne, icke innebegripas uti Betänkanderne om Statsregleringen, emedan de blifvit beviljade, sedan Betänkanderne äro vordne uppsatte och justerade.
Beträffande Herr Rosenblads anmärkning angående MagazinsStatens uppförande å allmänna IndragningsStaten, sa var frågan derom icke definitift afgjord, då SlatsUlskottet afgaf ifrågavarande Utlåtande, Äfvenledes vill jag på - / Den 16 October f. m. 327 minna mig, att flera anslag beviljats, sedan Ilufvudlitlarne blifvit pröfvade, hvadan dessa anslag följaktligen komma alt öka Titlarne.
Dessutom liar Utskottet icke föreslagit vissa belopps uppförande å IndragningsStalen, utan endast omnämnt hvad MagazinsStaten utgjort år 1824, och hvad den 1111 utgör, på det en bestämd summa måtte kunna å IndragningsStaten uppföras; och lärer StatsUlskottet finna nödigt, att framdeles inkomma med omständligare uppgifter i detta afseende, livarförinnan något beslut icke torde böra fattas.
Uti första Betänkandet talar StatsUtskoltet i 10 punkten om den ytterligare tillökning, som vid slutliga utredningen af förra Allmänna Magazinsfonden kan uppkomma, sålunda: ”Utskottet, som ”ännu icke är i tillfälle att kunna meddela ”yttrande i anledning af Kongl. Maj:ts om ”nämnde fond aflåtne Nådiga Proposition, ”skall i sammanhang dermed utlåta sig i ”hvad detta ämne rörer.” Enär Utskottet sålunda kommer att särskilt pröfva denna fråga, och den i sin ordning att af oss afgöras, finnér jag öfverläggning derom för närvarande öfverflödig, och anser oss kunna vänta att bestämma det belopp, hvarmed MagazinsStaten bör belasta allmänna IndragningsStaten.
Herr Bosenblad:
Jag kail ej frångå min öfvertygelse, alt StatsUtskotfet bordt i sin 328 Den 16 October f. m. helhet upptaga allt hvad till IndragningsStaten hör, och således äfven frågan om MagazinsStatens uppförande derå; men då Friherre Palmstjerna, som i egenskap af Ledamot i StatsUtskottet hör känna förhållandet bättre än jag, upplyst, att MagazinsStatens belopp ännu är underkastadt förändring, vill jag afstå från mitt i detta afseende framställda förslag, men gör det med verklig ledsnad, enär derigenom inträffar, att RiksStaten icke nu blir fullfärdig.
Ijåns Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att Ridderskapet och Adeln redan vid början af öfverläggningarne om StatsUtskottets särskildta Betänkanden, angående Statsregleringen, beslutat, att Utskottets så kallade PrincipBetänkande borde hvila, intilldess de särskildfe Hufvudtitlarne tillika med allmänna IndragningsStaten blifvit afgjorde; och ansåg Hans Excellence alltså berörde Betänkande nu böra till pröfning förekomma.
Härefter föredrogs å nyo StatsUtskotlets under N:o 235 afgifne, och den sistlidne September e. m. på bordet lagde Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o \i\ förut meddeldte Betänkande, i anledning af någre i Kongl. Majrls Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof förekomne allmänna frågor.
Dea i6 October f. m. 32g Herr Hjertcij Gustaf:
Jag förmodar, att den majoritet, som beslutat Statsregleringen, stödt sig på så goda principer, att det nu föredragna så kallade PrincipBetänkandet helt enkelt kan läggas till liandlingarne.
Jag bade icke något emot, att ifrågavarande Utlåtande lades till liandlingarne, om der icke förekomme en punkt, som är angelägen att afgöra, nemligen när den nya Statsregleringen skall taga sin början.
Jag anser det böra ske med år i83o, emedan tillgångarlie medgifva, och behofven fordra, det.
Herr Skogman., Cart
Då jag förmodar, att allmänna tänkesättet uttryckt sig i majoritetens beslut angående de nu beviljade löneregleringar, och desse hufvudsakligen instämt med Kongl. Maj:ts Nådiga Propositioner; samt de förmåner, som deraf tillfalla Tjenstemännen, äro förenade med de allmänna fördelar, som vinnas af stadga i myntväsendet, instämmer jag helt och hållit i Herr von Hartmansdorffs åsigt, att de nu bestämda löneförhöjningar böra beräknas från och med i83o.
För min del anser jag Grundlagen så klar och tydlig uti bestämmandet af tiden, då beslutade löneförängar skola sättas i verket, att jag icke tror något bestridande af Herr von Hartmansdorffs salts kan komma att uppstå.
Då vi 33o Den i6 Octobcr f. m. höra hoppas, att hvad som heslutas nu i October, kan vid Jultiden komma att afgå till Kongl. Maj:t, år det klart, att de beslutade löneförhöjningarue skola taga sin början med nästkommande år.