Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Gifvet är, att om också en tidningsutgifvare företog sig att efter detta förslags antagande hafva en ansvarig utgifvare, och denne ansvaring fäldes till böter och fängelse, och vore aldrig så fattig, så funnes det ju tillgång i borgenssumman att uttaga böterne eller får genom sakens natur den rätta plånboken utbetala böterna.
Förslaget kan således icke nekas i viss mån upfylla sin bestämmelse, den nemi.
Den 14 December e. m. 357 att, ora ansvaring begagnas, sådant oaktadt höterne komma att utgå och drabba den verklige brottslige.
Men man säger ju: faststäl lande af en sådan borgenssumma är ett i förväg lagdt binder för tryckfriheten.
Jag ber att få åberopa hvad deri siste värde talaren, som yttrade sig mot förslaget, sjelf hiir anförde: att utgifvandet af en tidning ar ett. så kostsamt företag, att anskaffandet af tusen rdrs borgenären obetydlighet; men äfven förutsatt, att anskaffandet af denna borgen icke vore så obetydlig, bör man besinna, att här icke är fråga om. att han skall anskaffa dessa medel kontant, eller att dessa tusen rdr skola blifva betalde till någon viss tid, utan det är först i den händelse han gör sig ansvarig enl. lag, så att han blir fälld, som han skall af de tusen rdr ersätta böter och skada.
För öfrigt, mine Hrr! är det väl möjligt, att en verkligt redbar karl, väl känd i sin landsort, och som kan utgifva en landsortstidning, skulle finna någon svårighet att anskaffa en så beskaffad borgen för denna obetydliga summa?
Det vill verkligen således synas mig som om detta förslag upfyller sin bestämmelse, att motarbeta ansvaringssystemet, utan något i förväg lagdt hinder mot tryckfriheten, men möjligen mot ansvarssvstemet, och det är just hvad man vill åstadkomma.
Jag tycker således förslaget verkligen icke vara så allt för farligt, som man här velat framställa, utan i sjelfva verket medföra nytta utan någon skada, hvadan jag vördsamt anhåller om bifall till detsamma.
Stael von Holstein: Gr.
Lagerbjelke har upträdt och sagt, att meningen med detta Betänk, skulle vara, att icke lägga något hinder i förväg mot tryckfriheten.
Det må vara, att så icke är meningen, men jag kan omöjligen se annat, än att så blir följden; ty om man föreställer sig, att en person vill utge en tidning, utan att ega ansvaring, så kan jag icke förstå, huru man kan säga, att det är en småsak att skaffa borgen för 1,00 0 rdr.
Det är möjligt, att en person, sorn sammanskrapat summan, måst begära detta belopp af någon annan, emedan han icke sjelf kan deponera den, såsom saknande egna tillgångar; om han då beginge något mot tryckfrihetslagen stridande, så skulle ju den, som går i borgen, få betala summan.
Om han icke hade för afsigt att träda tryckfrihetslagen för nära, så vore det väl ett i förväg lagdt hinder.
Hr Tersmeden, Per Eeinhold:
Det är i ani. af några yttranden af den näst föregående talaren, som jag begärt ordet.
Han sade nemi. törst och främst, att förslaget vore riktadt, hvilket jag ock i mitt anförande medgaf, mot ansvarighetssystemet, oell att i synnerhet den olägenhet kunde inträffa, att da en ansvarig person blir bötfäld för en summa, som han icke kan betala, kastas han i fängelse, och utgifvaren blir fri.
Jag får till en början svara, hvad ansvarighetssystemet beträffar, att det kan ges och ges äfven vida riktigare sätt att stäfja och förekomma detsamma.
Jag har redan tagit mig friheten angifva sättet; det tillhör icke mig, utan är angifvet af en professor vid rikets första universitet.
Men 358 D enl4 December e. m. jag vill äfven fästa upmärksamheten pä, att det är i högst få fall, sorn sådant kan inträffa.
Man betänker sig noga, innan man beskyller en person för ett sådant brott, som, om det vöre sanning, går på heder och ära; men nu vet hvar och en, att de flesta s. k. ärekränkningar, som förekomma i tidningar, äro så försigtigt up-> stälda, att de icke kunna sägas gå å heder och ära, men dock alltid kunna såra en menniskas hederskänsla.
Jag fortfar således att anse, att man kunnat hitta på ett bättre sätt än detta, och att det är ett i förväg lagdt hinder mot tryckfriheten, det lär väl blifva svårt att bestrida.
Jag vet icke hvarföre det endast är den periodiska pressen, som skulle underkastas borgen; hvarföre kräfves icke en sådan äfven af livar och en, som sk lif vi t en bok, eller för allt hvad jag kan komma att tala, ty äfven mitt tal kan ju såra temligen djupt.
Hvad jag dock i synnerhet har att anmärka mot förslaget är, att det skulle gifva pressen en flnansiel pregel, som &r densamma ovärdig.
Jag fortfar i min anhållan om afslag.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder blifvit vrkadt såväl förslagets antagande sorn dess förkastande, framstälde H.
Exc. propos. först å antagande och sedermera å förkastande af det ifrågavide förslaget, och sedan dessa propoS:r besvarats med blandade ja och nej, gjor-* des förnyad propos. å förslagets antagande och besvarades med starka ja, blandade med nej, hvarefter H.
Exc. förklarade, det han nu funnit ja haft öfvervigt en.
Adlersparre och Frih. Staél von Holstein begärde votering.
Uplästes och godkändes följande votens-propos.
Den. som antager det uti 18:de punkten af Konst.Utsk:t&
Mem-
N:o 2 framstälda förslag till tillägg uti 1 § 4 mom.
TryckfrihetsFörordnm, rörande skyldighet för utgifvare af dagblad eller periodiska skrifter att stidla borgen för böter, kostnad och skada, töstar Ja; den, det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, förkastar lt. o. Ad. förenämnde förslag.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda; Ja — 51.
Nej — 11. tfl:de punkten, innehållande förslag till tillägg vid 1 g 9 moro.
TryckfriiietsFörordmn, angtde förbud mot eftertryck af utländsk skrift.
Hr von Q v a n te n, Em il: Detta förslag måste, så suart det icke afser öfversättning af främmande hinders böcker, anses i högsta grad billigt och nyttigt.
Särdeles finnes en omständighet i hvad som vidkommer Sverige, som talar för förslaget.
Det gifves nemi. ett land, som vissell, i politiskt afseende är ett främmande för Sverige. men som i andligt icke kan anses så; det är Finland.
Der Oen 17 December. 359 tryekes åtminstone något på Svenska språket, och då förefaller det i högsta grad billigt, att Finska författares eganderätt till sina litterära produkter skyddas mot eftertryck i Sverige, likasom vice versa.
Det har inträffat i Sverige, att en utmärkt Finsk författares, Runebergs, skrifter blifvit eftertryckta.
Detta väckte val så mycket ovilja, att jag knappast tror, att ett försök i den vägen mera kan komma i fråga; men kunna ifrågavaride litterära internationela förhållanden skyddas genom lag, är det naturligtvis så mycket bättre.
Ofverläggningen förklarades fulländad och förslaget blef, uppå derom gjord propos., utaf R. o. Ad. antaget.
Slutligen förekom 20;de punkten, innefattande förslag till ändring af de i Tryck-» frihetsFörordn:n genom hänvisning till 8 kap. Missg.Balken fast* stälda straffbestämmelser.
Detta förslag blef jemväl utaf R. o. Ad. antaget. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 11 e. m.
Lördagen den 17 December 1859.
Plenum kl. 10 f. m. Just. ett prot.-utdr. för den 10 och 14 dennes.
Exc. Hr Grin o. Landtm, tillkännagaf, att till honom blifvit öfverlemnade dels ett antal inträdeskort till Svenska Akademiens sammankomst den 20 dennes för firande af dess högtidsdag, och dels 10 biljetter till K.
Musikaliska Akademiens årshögtid den 22 dennes kl. 6 e. m. i det s. k.
Kirsteinska huset vid Clara; och anmodade H.
Exc. de ledamöter af R. o. Ad., som af dessa inträdeskort ville sig begagna, att anmäla sig hos Riddarh.- Fiskalen. 360 Den 17 December, Företogs val af Bänkman inom Usta IIänkman»Afdelningen .- efter N:o 51, Gr.
Posse, Gösta. didje bänkman»Afdelningen : efter N:o 128.
Gr. Barnekow, Kjell. / hte Bänkman*Afdelningen: efter N:o 515, Hr Bäfverfelt, fullm.
Hr Sandels, Claes Samue).
Och blefvo dertill utsedde i I :sla bänkmans Afdelningen : N:o 41, Gr.
Bonde till Björnö, Gustaf, med 2 röster.
3\dje bänkman*Afdelningen: N:o 120, Gr.
Liljencrants, Gustaf Fredrik, med 3 röster. lille bänkman»Afdelningen : N:o 357, Hr Tornérefelt, fullm.
Hr Montgomery, Gustaf, efter lottning med N:o 494, Hr Croneborg, fullm.
Frih. Stjernstedt, Wilhelm, hvardera med 1 röst.
Härefter anmodade II.
Exc. Hr Gr:n o. Landtm.
Hrr Bänkman att sammanträda för att utse en Elektor efter Frih.
Palmstjerna, Carl Otto, som inlemnat sin Riksdagsmaunapollett.
Föredrogs LagUtsk:ts d. 26 och 30 sisth Nov. på bordet lagde Utlät N:o 4, i ani. af verkställd granskning af II.
St.-rsJust.
Ombudsmts utnbetsberättelser, diarier och registratur under tiden från förra till innevrde ltiksmötes början.
Landtm, yttrade, att då det nu föredragna Utlät, innehöll 2:ne punkter, hvilka fordrade olika behandling R. o. Ad. torde tillåta, att detsamma finge punktvis föredragas; hvilket bifölls.
Usta punkten, innehållande anmälan af Just.
Ombudsnns hemställan om en mera lämplig lokal för Just.
Ombudsmrs-expeditionen samt lämpligare lörvarjngsruiij för albi till expeditionen hörande handlingar.
Benna hemställan biel' till StatsUtsk:t remitterad.
2:dra punkten, deri Utsk:t meddelat yttrande öfver Just.
Om budsm:s embetsförvaltning, ansågs ej erfordra någon annan åtgärd äu att läggas till haudlingarne.
Föredrogs Exped.Utskrts d. 26 och 30 sisth Nov. bordlagde Utlåt.
N:o 4, i ani. af framställd fråga om särskild tryckning af alla inom RiksStänden väckta motioner.
Elter upiäsnlng af Utskcts första yttrande, deri tillstyrkes, att motionerne skulle i ett sammanhang för sig tryckas m. m., anmälde sig och yttrade Hr Cederschiöld, Gustaf:
Då Exped.Utsk:t hudvudsak ligen instämt i min motion, kunde det synas, som jag ej hade ani. att vid detta tilllälle upträda.
Jag måste dock göra det, emedan Den 17 December 361 Utsk:t så knapphändigt uptagit min motivering, att tvenne
Riksstånd redan funnit sig böra ogilla förslaget.
— Utsk:t har dessutom ansett, att detsamma skulle komma att medföra en ökad kostnad.
Detta är dock ett misstag, och Utsk:t har endast kunnat komma till en sådan åsigt genom att betrakta saken ensidigt.
De fördelar, jag trott den föreslagna åtgärden skola medföra, voro egentligen, att Utskottsledamöterua derigenom sattes i tillfälle att under hand taga kännedom af alla inom de olika RiksStm väckta motioner, och att således upläsandet af dessa inom Utskm icke vidare behöfdes.
Redan härmed vore en ganska stor besparing af tid vunnen, och tid och penningar måste i delta fall anses synonyma.
Hvar och en, som varit Utsk:s-ledamot, vet huru svårt det är att vinna noggrann kännedom af en motion; och en omständighet, som bestyrker detta, är, att när en motionär lägger särdeles vigt pä ett framstä lid t förslag, lii ter han ofta nog särskildt trycka detsamma oell utdela det bland Utsk;ts och R.
Stms ledamöter.
Vidare skulle äfven Ståndens medlemmar i allmänhet få kännedom af motionerna, hvilken nu ej kommer dem till del förr, än Utskits Betänk, inkommer.
Om motionerna utgåfves särskildt, sä hade hvar och en tillfälle att på förhand bereda sig på de ämnen, som skola vid Riksdagen förekomma, då nu deremot, oaktadt Riksdagarnes längd, dessa icke alla hinna nog grundligt pröfvas.
Afven skulle genom förslagets antagande upstå en stor lättnad för Utskmas kanslier, ty f, n. måste i betänkanderna motionen utförligt refereras, och det. kostar ofta rätt mycken möda att sammansätta dessa rubriker.
Det vore ju tillräckligt, — såvida motionerna trycktes, — att Betänk:t uptoge motionens nummer, samt sjelfva förslaget, hvaremot motionärens motiver lämpligen kunde uteslutas.
Utsk:t har beräknat, att verkställandet af mitt förslag skulle komma att medföra en ytterligare kostnad af 2,730 rdr.
Om äfven så vore förhållandet, skulle dock vinsten ej blifva obetydlig, alldenstund, till följe af detsamma, Riksdagen skulle ganska mycket förkortas, och deri nämnda summan motsvarar ungefär hvad Riksdagen nu kostar under '/2 dag.
Rör öfrigt är detla mitt förslag icke något enskildt infall eller iiyck, händelsevis påkommen, utan grundar sig pä en allmän upinttning om sättet lör dylikt arbetes ordnande, samt står således i oskiljaktigt sammanhang med frågan om embetsverkeus reorganisation ; och då en sådan vid flera Riksdagar varit i fråga, synes mig lämpligt, att E.
St:r sjelfva föregå med godt exempel, samt visa huruledes tunga och onyttiga arbetsformer, utan mehn för ordning och tillförlitlighet, kunna i hög grad förenklas.
Man kan invända, att den besparing i arbete, sorn skulle vinnas, gäller här egentligen det lägre, det mera mekaniska arbetet; men just minskandet af detta är en stor fördel, emedan genom detsamma tankekraften förslöas och all förmåga qväfves; och om man haft något skäl till klander mot Svenska embetsmannakorpsen, så har sådant sin atil. deri, att de varit nedtyngda af för mycket maskinarbete.
— Ett annat skäl är, att motionärerne ofta nog icke få sina motiver troget och fullständigt återgifua i Utskms Betänkan Just i det im 362 De ii 17 December. förev:de är rubriken med tabing upsatt, oell jag, såsom motionär, kan ganska väl känna igen mina moliver, men för den, som icke känner till dem på förhand, ligga de temligen fördolda.
Denna olägenhet skulle, om motionerna fullständigt trycktes, alldeles uphöra.
Slutligen veta vi och höra ständigt anm:r derom, att det väckes vid hvarje Riksdag en sådan massa af obefogade motioner; men om man förut visste att de skulle få en större offentlighet, skulle sådant troligen i sin mån bidraga att hejda lättsinniga motionärer.
På grund af hvad jag nu haft äran i korthet anföra, får jag vördsamt anhålla om bifall till Utskits hemställan i första punkten.
Det nu förevide förslaget kunde visser ligen deruti medföra någon fördel att det för Utsk:s-ledamöter blefve litet beqvämare att taga kännedom af de motioner, som framdeles komme att af dem behandlas, men något egentligt behof i detta afside torde så mycket mindre förefinnas, sorn motionerna alltid finnas inom Utsk:n bordlagda, och således kunde läsas der.
Den siste värde talaren har, lemnande detta ur sigte, fästat hufvudsaklig vigt dervid, att man, örn förslaget antoges, icke behöfde i Utsk:sBetänk:na så vidlyftigt referera hvarje motion; men jag vågar tro, att just deruti ligger ett väsendtligt hinder mot förslagets antagande.
I bevillningsfrågan äro t. ex. väckta omkring 30 tnotioner; vore det då så beqvämt, att hvarje Ståndets ledamot, då denna fråga förekommer, till plenum medförde ett bibliothek af alla dessa? och är det troligt, att de alia blefve grundligt genomstuderade?
— Då under Riksdagens lopp föredragningslistan växer till en betydlig längd, så att den ofta nog går på flera ark, är det lätt att finna svårigheten för ledamöterne att alltid vara försedda med nödiga handlingar, och de skulle säkerligen om föredragningsämnena komma att ega mycket mindre kännedom än f. n.
Under sådana förhållanden bör man väl ock något se på kostnaden.
Den af Utsk. upgifna summan är visserligen icke betydlig, och blir det icke heller, sedan man dertill lagt arfvodet för det ökade kanslibiträde, som Exped.Utsk:t säger sig för ändamålet behöfva; men alldeles torde den dock icke böra lemnäs ur sigte.
Frågan har dessutom förlorat en stor del af sin betydelse, då den redan är af 2 Stånd afslagen och således för denna Riksdag förfallit.
Jag anhåller om afslag, Hr Printzensköld, Carl:
Då förslaget redan är af 2 Stånd förkastadt, synes det icke löna mödan att kosta många ord på detsamma.
Min afsigt är också endast att för Ståndet tillkännagifva, det jag ej var närv:de i Ulsk:t, då denna fråga der afgjordes.
Den enda del jag eger i Betänk., är att vara författare till detsamma, hvilket nu är för mig desto mera smickrande, som den värde motionären yttrat, att rubriken var särdeles väl upsatt.
På detta beröm har han dock gjort ett betydligt afdrag genom sin förklaring, att han trodde afslaget inom 2 Riksstånd hafva härflutit deraf, att motiverna vore ofullständigt uptagna.
Jag vet dock sannerligen icke, hvad man kan af ett Utsk. begära mera, än att Den 17 December.
363 det gör en framställning i enlighet med motionarens önskan och grundad på hans motiver.
Hade jag deltagit i denna frågas behandling, hade jag förmodligen reserverat mig mot Utsk:s beslut, och jag är således rätt belåten med den utgång saken redan lått.
Den som känner den massa af motioner, som vid hvarie Riksdag framkomma, och tillika att största delen af dem är hvad man kan rätteligen kalla idel skräp, som icke ens förtjenade tryckningskostnaden i Ståndens prot:r, synes det vara föga lämpligt, att på dem offra en särskild sådan, för att ytterligare öka den makulatur, som redan genom Riksdagstrycket finnes att tillgå för viktualiebodarne.
Jag för min del skulle således med nöje se, om R. o. Ad. ville afslå denna punkt i Betänkit.
En värd talare har motsatt sig Betänkit hufvudsakligen på den grund att bifall dertill skulle föranleda att motionerne ej vidare refererades i Utskins Betänkm, utan att man nödgades medföra, vid föredragningen, de ofta talrika motioner, som i ett och samma Betänk, besvarades.
U t sk :t har likväl, i ani. af motionärens härom uttalade åsigt, ej framställde förslag, fästat upmärksamhet derpå att det framdeles likasom hittills måste bero på hvarje Utsk:s eget omdöme och bepröfvande, huruvida de Utlåta), det afgifver, böra med större eller mindre vidlyftighet affattas, — en åsigt, som otvifvelaktigt äfven är riktig, och deraf följer att någon sådan förändring, som den värde talaren befarat, alldeles icke följer af den föreslagna ålgården.
Då densamma i öfrigt såväl för ledamöter af Ståndet i allmänhet som särskildt för Utsk:s ledamöter betydligt skulle förlätta vinnandet af kännedom om de afgifna motionerna samt i och med detsamma ofelbart föranleda en noggrannare pröfning deraf, så får jag för min del vördsamt anhålla om bifall å Betänk:t.
Det är visserligen Sannt, att, sedan J2:lie ltiksStånd vedan afslagit denna fråga, någon åtgärd med ani. deraf icke kan vid inuev:de Riksdag ifrågakomma; men det skall vara af vigt för framtiden, att R. o. Ad. ej instäm» mer i detta beslut.
Jag för min del anser förslaget ganska nyttigt, särdeles inom en representation, som består af 4 kamrar, der man i den ena icke vet hvad som passerar i den andra, förrän man genom särskilda prot.-utdr. eller relerater i tidningarna derom underrättas.
Om, såsom motionen åsyftade, de förslag, som i någotdera Ståndet väckas under motionstiden, blefve i tid kända i de öfrige Stånden, skulle dels en mängd öfverflödiga motioner uteblifva, då man såge att en framställning af samma syfte, som man sjelf ämnade väcka, redan blifvit inom ett annat Stånd gjord, dels skulle i sådant fall Utsk:sBetänk:na kunna betydligt förkortas, då man deri endast behöfde åberopa motionerna.
Afven blefve derigenom de särskilda förslagen mera allmänt kända för dem, på hvilkas slutliga afgörande de bero.
Jag anser således, att förslaget bör bifallas, äfven om det skulle medföra ökad kostnad, hvilket alldeles icke är någon afgjord sak, ty mycken tryckning, som n,U 364 Den 17 December. sker, kunde då undvikas.
Om detta förslag antoges, skulle man dessutom liittare kunna vinna bifall till ett annat förslag, som här blifvit framstäldt, nemi. att R. o. Adis protir ej skulle ordagrannt tryckas, såsom nu är fallet.
Jag kan på dessa skäl ej annat än förena mig med dem, som yrkat bifall till förslaget.
Få samma grunder, som blifvit anförda af de båda sista talarena, får jag i likhet med dem förklara, det jag anser förslaget godt och nyttigt, samt derå tillstyrka bifall.
Jag vill blott tillägga ännu ett skäl, som ej blifvit anfördt, nemi. att derigenom åstadkommes en inskränkning i den makt, som vissa Utsk. numera tyckas hafva tillvällat sig, att undanskjuta väckta motioner genom att ej i tid företaga dem till behandling.
Ehuru detta ämne redan blifvit sedt från flera olika sidor, återstår dock en, på hvilken upmärksamheten hittills icke blifvit fästad.
Man har nemi. sagt, att kostnaden skulle blifva ganska obetydlig, om förslaget antoges.
Om man läser igenom våra motioner, skall man dock linna, huru de äro upfyllda af långdragna deduktiouer och granna fraser.
Då detta är förhållandet nu, då den, som skrifver sin motion, dock vet, att densamma kommer att närmare granskas endast af Utslct, skulle säkerligen sådant blifva fället ändå mycket mera, om författaren visste, att hans motion komme att utdelas i hundratals exemplar.
Man kunde då hafva ett ypperligt tillfälle att skicka bort till sina vänner och isynnerhet kommittenter några exemplar, för att visa, huru vackert man skrifver.
Detta blefve också kanske mest fallet med dem, sorn icke sjelfva skrifvit sina motioner.
Min öfvertygelse är således, att motionernas både längd och mängd skulle komma att ökas.
Den nytta, som förslaget komme att medföra, vill jag medgifva, men skall den blifva verklig och fullständig, så borde hvarje motionär sjelf låta trycka och utdela sina motioner.
Då kunde man först hoppas, att dessa komme att i nödig korthet innehålla blott hvad som för frågornas kännedom och rätta bedömande vore nödvändigt; och mången öfverflödig motion skulle då säkerligen uteblifva.
Yi hafva äfven vid denna Riksdag sett flera värderika motioner tryckta och utdelade på författarens bekostnad, och det Ur att hoppas, att detta blir en mode-sak, hvilken man då icke bör gå i förväg.
Mot en sådan åsigt kan man visserligen invända, att derigenom skulle en obehörig kostnad ådragas Riksdagsmännen; men om, såsom man väl bör och får antaga, anledningen, hvarföre motioner väckas, är fosterlandskärlek och afsigt att åstadkomma allmän nytta, så tror jag de fleste vid Riksdagen närv:de icke skulle draga i betänkande att på fäderneslandets altare offra en 15 ä .20 Rdr, sorn tryckningen af ett ark kostar.
På dessa skäl får jag således afstyrka bifall till förslaget.
Jag ber att få fortsätta der den siste värde talaren slutade.
Om han ville fullfölja sitt förslag
Den 17 December. 365 derhän, att enhvar, som har eller i cle andra Stånden yttrar sig, skulle sjelf låta trycka sina anföranden, då skulle jag också instämma med honom; men han behagade observera, att alla motioner, som afgifvas, skola i alla händelser tryckas på Statens bekostnad, nemi. i Ståndens prot:r, så att, om, såsom han tyckes förutsätta, någon iir så intagen af sjelfförgudning, att han nödvändigt vill se sina tankar återgifna i tryck, vinner han detta ändamål ändå utan någon särskild upoffring.
Vid afgörandet af nästa Betänk, få vi väl för öfrigt se, om den berömda sparsamhetsandan gör sig gällande, då det blir fråga om att trycka R. o. Adis protir i sammandrag.
Vi få då se. om icke egenkärleken öfverväger fosterlandskärleken, Gr.
Lagerbjelke har anmärkt, att den fördel, som jag med mitt förslag åsyftat, nemi. att lätta UtskisLedamöternas arbete, fullkomligt vinnes derigenom, att motionerna bordläggas inom Utskin.
Men man måste icke blott tänka på, hvad som borde ega rumj man får äfven lof att taga i betraktande de menskliga svagheterna, ibland hvilka lättjan intager ett utmärkt rum.
Om det åsyftade ändamålet, nemi. en närmare kännedom af motionerna, skulle genom deras bordläggning vinnas, så skulle UtskisLedamöterna på de tider, då Utskit icke är tillsammans, gå upp särskildt, för att läsa de bordlagda motionerna.
Detta är dock ingalunda fallet, och torde endast i undantagsfall inträffa.
Hvad angår Hr Gris anm. om svårigheten att vara försedd med alla nödiga motioner för ett plenum, torde denna svårighet icke vara stor, då man kan låta binda in alla motionerna i ett band; man behöfver således icke medföra ett helt bibliothek, utan blott en enda volym.
Man har äfven talat om och åberopat den ökade kostnaden.
Utskits beräkning skulle den komma att upgå till 2,730 rdr rmt.
Jag vet icke precist hvad hvarje dag af Riksdagen kostar, men i ett Betänk, af 1834 är den dagliga Riksdags-kostnaden angifven till omkring 3,000 rdr bko.
Om således genom mitt förslag blott en half arbetsdag inbesparades, så vore redan hela denna ökade kostnad betäckt.
Dertill skulle nu komma en ytterligare utgift derigenom, att Exp.Utskit be hofde förstärkning i sitt kansli för kollationering och korrekturläsning.
Utskit har nemi. förestält sig, att tryckningen borde af detsamma verkställas.
Jag vågar deremot anse, att den borde åligga Ståndskanslierna, som i början af Riksdagen icke hafva så mycket att göra, att de ej skulle kunna läsa korrektur på motionerna, då denna skyldighet jemväl nu af dem fullgöres; ty motionerna tryckas ju i protokollen.
Den befarade kostnaden torde således icke ifrågakomma.