Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Förutan all annan dermed förknippad inwärtes mälla, bör ingen dö af den ofta sä folködande Rödsoten.
Frosior med sina ätföljande chronista sjukdomar, döda mänga mennissor, som dbck alldrig handa borde.
Större delen af pleuresier, och wange hetsige Febrar, i tid och förnuftigt skötte, bora lyckeligen kunna afhjclpas.
Benbrott kunna latt och säkert botås och mångfaldige mt-- wartes fiodor, 'sorn eljest mcdförMn saker död.
W>d barnsöl losiningar der naturens krafter finnas vMrackcliga, kunna osta 2:nc lif frälsas som eljest blifwit dödens offer, o. s. w.
Men en allmännare hjelp och, un sättning, kan icke utan en förökad undenviSnings - anstalt och en längwarigare beredning winnås.
Det mä ej här löna mödan att beswara de sivaga inwandningar, som blifwit gjorde af n gre afundsjuke, egennyttigc, eller korttänkte personer, emot Presters befattning med Läkarewärden. Wäre wärdige Prestman hafwa det storsta efterdoms af Religion ens helige Stiftare.
Dm de icke forma göra öfwernatnrliga under,' sa har dock Naturens allwise Mästare försett osi med sädane Gudomliga mede! hwarmed en eljest oundwiklig död osta förckommas kan.
Lm rne, nigbctens tillgistvenhrt för Prcstcrstapet beklageligen mpckct afkolnat, sä blir det ett wälsjgnat medel för Själasörjaren, att tillika sörja för sina Sockncbors kropps halsa.
Hwad tillgifwenhet hafwa icke annorstädes de andelige sä kallade Barm/ Den 2 April. 149 Barmhertigt Bröder wunnit genom utdelad Läkarebok?
Den som i Paris besökt det förträffeliga Sjukhuset, kalsadk La Lharito, har icke utan ömmaste sinnesrörelse klin, nät se den mildhet och skicklighet hwarmed de wid Sjukhuset tjenstgörande munkar uppwakta och skiöta derwarande sjuke.
En b'rere Losme har warit en Lärmästare för war samtids skickligaste stcnffärare.
Chinchina kallas ännu i England Iesuit-bavk i hogkomst af Zesuite Ordens Bröder som bragt detta wälfignade medel uti en annan Verldsdel i mera allmänt bruk.
Ware wördnastvärde
Pre* sier wilja förmodeligm icke wara mindre mcnniskoflägtets matgörare.
För egentelige
Läkare kan det icke blifwa en förman, att räd och bot j hwarje Socken erhällas kunde, och de således mindre rädfördes; men den allmänna fördelen bör gä för den cnstiltc.
Wi hafwa flere bewis att der icke ar öfwer en idog nians höfwa, att wara pä en gäng en fullkomlig Prest, och en god Läkare; likasom det är nogsamt kändt, att flere Prelater warit, jemte stora Theologer, tillika usmärkte Historie!
Nalurales, Hisiorie-flrifwarc, Mathemakici, eller Poster samt äfwcn förut Jurister och Militaircr; äfwensa hafwa nägre gode Läkare warit känhe för mang annan nyttig kunskap i förening med deras egcntcliga Wettenskap.
I clt Kongl. Circulair-Bres, af den 21 Augusti 1786, bjudes redan, att Prester skulle winlägga sig om kunskap i Medicinens grunder, för att med nyttiga räd och hjelp bispringa sina ähörare, wid pakommande sjukdomar och farsoter.
Sä ock, att Gymnasierna skulle förses med e» Medicinsk Lector; men wi kaune huru litet ! denna wa^ blifwit wcrkstäldt.
Med mera alfwar mäste nu en »välgörande spoque för framtiden beredas^ Wär warde Herr Iralvenkelt har wlsat, huru ett nytt Institut behöfdes, för att dana skicklige Underläkare, samt att i förening dermed ett Garnisons-sjukhus i hufwudstaden inrättas bordt, för att 1 o Den 2 April. att tissffapa rättstaffens Medico - chirurg,, esser mera kunnige Fältläkare, än hwarmed wära tappre krigare w d sista fälttägets början betjentes.
Medelst 50 Stipendier.
a 100 Rd. hwardera, stusse utwäg staffas ät unge Prestman att inhämta medicinst kunskap; med sadan» beredda tillfällen tiss lärdoms winnande, och med uppmuntran af wista tjensteärs beräknande för sädane Folklärare, som tillika kunde blilwa kunnige Folkläkarc, bör nicrs framgäng kunna förwäntas, än genom bestämda makrspräk En wis Regering lärer i sinom tid kunna utfästa enär ingen mä Prestwigas, förrän densamme åtminstone kunnat undergä en underläkareeramen, samt säledhs biifwit en nyttig medhjelpare för Provincial-Mcdici.
Lm en sädan Medico - Thevlog kunde göra sig förtjent af Medicinä-Doctors wärdighetcn, sä more det sä mycket bättre, pä det honom icke förebrås sunde, att han blott more halflärd.
Man kan äga gansta grundelig Medicinsk och Thirurgist kunskap, utan att just kunna pryda en lärostol; fä af wära basta Practiei och Provincial - Medic! torde wilja tisswälla sig den egenskapen, men kunna dock frälsa mänga menniskolif.
Likaså lära fä af wära mest uppbyggliga Prester wäga pästä sig wara fullärde Polemici och skicklige Vibeltranslatorer ifrän grunspräken.
Zag har uti de förenade Stats - och Bewillmngs-Utskotten haft tillfälle wisa huru stora summor af Staten blifwit vnwände till den behöfwande Allmogens sjukwärd ; men « I Etatsforflag n äro uppförde som ärliga utgifter:
Understöd till farsotens och smitlos nima sjukdomars hämmande samt fria Medicamcnter för fattiga i Landsoiterne, hwarunder bcgripes Curhuset i Wadstena och Ambulatoriske Curhus i Prowinserna, samt den särffilte koppympningen i österbotten — — Rd B:co 7020 - - Den 2 April. 16L men beklagligen har ivid nu »varande stallning ej npttan alltid swarat cmsr kostnaden.
Till en bätre un, derwisnings minnande, och till förökta arfwoden ät wära -vanlottade Läkare i Provinserna m. m. , är af Herr Ir-rsver-ke-lt en ärlig summa af 30,899 Rd. 32 b.
Specie föreflagcn; men som npfinämda förenta Utstötts Beredning trott kunna nedsättas till Rd. B:co L2,82h>, eller utgörande tillsamman med de förut bewilmde allmänna Statsmedlen, Nd. 17,1^5, ett sam» fält belopp för hela Medicinal - merkel af N:dlr B:c» 40,000 Under en sädan total summa tror jag ock art hela detta Niksgagneliga syftemäl »vöre förse, ladt.
Med halfwa krafter kan i allmänhet föga uträttas, och förspillas ej sällan penningar förgäfwes, genom en illa uträknad besvaring.
Jag får säledes wörd, sammast anhälla om ett benäget bifall ä allmänna Beswärs - och Oeconomie-Uiflottcts i ämnet gisna Betän, kande, med behörigt afseende ä Stats - och BewillningsUtffottens gifna förslag till werkställighets-medlen.
Or, ganisationen har »visligen blifmit i underdänighet underkastad Kongl. Maj:k, som ivid flere tillfällen nädigst täckts taga Läkare - konstens förkofring sig om hjerta».
Utom mänga andra undersätliga förbindelser, hofwa Swenffe Läkare att tacka wär nädigs Konstng för den under Förmyndare-regeringen werkstälda lyckliga förening af Collcgium med Cyirurgiska Societeten , som säledcs sätt ett till allmän båtnad närmare fästadt föreningsband emellan inwärtes och utwärteö Läkare-konstcn, än i nägot annat land finnes sä fast samman, knutit.
För fattige och vencriffe sjuke i Stockholm, ärligen - Rd. B:co i52c>: - » Enligt 17Y5 ärs till K. Seraph.
Ordens Gillet inkomna Räkenskaper är utbetaldt för Hospitalen och Lazaretten samt till Barn uppfostrings - hjelp i Landsorterna, samina är, en summa — Rd- 31,889- sr, Z 152 Den 2 Aprrk.
Herr klLrllikt-n tZ^llensKöl-l, lk^il, yttrade sig: fiss Folkets Representanter i en Stat, som utur Revolutions, tillstånd höjt sig till form och wardighet af ett stadgadt Reger ings-sätt, kan wal icke wigtigare öfwerläggningsämnen förekomma an sörswarct af denna Stats Sjelfständighet och wärdén om .detta Folks ökande och hälsa.
Det första af drsta ämnen har i dag med en warma, Ridderffapet och Adeln wärdig, blifwit omfattadt och behai;dladt, och pä samma, uti Swensta Riddarhusets Annaler merkwardiga dag, förekommer det andra härtill slutligt afgörande.
Jag stall ej widlyftigt yttra mig öfwer en fak hwars wigt och beskaffenhet blifwit sä wal och grundligen afhandlad af den wardige
Man som j'ag till större delen har att tacka för upplysandet och stadgandet af min öfwertygelse deruti, denne aktningswardc, Wettenstapernas och medborglighetens Veteran, sem ! mera an en half mennistoälder wid allmänna Riksmöten och r enffilda lefnaden , gagnat och upplyst genom ^cftcrdömen och werkfamhet, med ett oro den warda Ledamot, som nyst talat '-st.
Man har sagt, man har ffrifwit och tryckt att det enda nödwandiga sattet till förekommande af sjukdomar och far - Konungens Förste Archiater, Preses i Collog. Med. och Commendören af K. W. O. Herr von Sckulrenbeiin, hwilken såsom Statsman och Lard warit och ännu ar för Swerige hwad llaller war för Bern.
Dct ar hans kunskaper och nitfulla wcrksamhet wi hafwe att tacka för anskaffandet af cn fond för Koppympningen och för inrättandet af Allmänna Barnbördshuset, utan att Statswcrkct dertill förskjutit det ringaste, och hwilka för mcnffligheten och den wetenstapliga underwisningeu hedrande och nyttiga anstalter, wi uiom honom ännu torde Hafwa saknat.
Dcn 2 April. farsyter pä Landet, more ett ordentligare mättligarc lefnadssätt hss Allmogen, och att inga andrs, inga wettsammare medel §.n rena seder fordras till utrotande af det rysliga onda som öfwerflyttad till gamla weridén för att hämna Européernas barhari uti dcn nys, enligt hwad allmänt är bekant, hotar att föröda en af Swenges wackraste Provinser.
Lemnom nt deri oerfarna Thco^ rim att skapa Lagar och Inrättningar för menniskorna sädanc de borde wara — det tillhör wisa Lagstiftare att behandla och göra Föreffriftcr för mennistorna sädana som de arv.
Dct ar ej har som denna sanning kari betwiflas, ej här den, att otillräckliga medel endast ofullkomligt utföra ett godt andamäl.
Uti Riksens Högloft.
Ständers Slatsoch Bewillnings-Utskott, sä wäl som i deras sammansätta Första beredning, har jag tillkännagifwit, att jag anser den af Utskotten föreflagna summa otillräcklig till det äsyftade andamälets minnande.
Att utförligen yrka skälen, att nu förestä andra medel, och söka beslutande^ af en annan större summa, tillåter icke tiden, sedan ett önskat mål blifwit satt för detta langa Riksmöte, och desi flut med hastiga steg nalkas, Lcksä hyser jug den tillfredsställande öswertygelsc, ätt, det stora wigtiga förcmälet blir uppsyldt.om wi jemte upplåtandet af framtida medel, öfverlemna desi utsträcktare wcrkställande at Konungen; minnet af hwad
Han i sina manliga är sjelf erfor, dä
Han under ctt härjande krig, mar högsta Befalchafware» öfwer Sweriges Sjömakt, af de lifliga rörelser
Han kände, af de ädla föresatser
Han fattade, dä
Han säg tuscndetals Fäderneslandets tappre Förswarare, af brist pä nödig skötsel och tillräckeligt antal skickclige Läkare, falla ikring sig, offer för sjukdomar och döden; besia minnen hos wär åldrige Konung, förenade med känslan af den högsta pligt, att warda dct Folk som anförtrodt sm sällhet 1Z4 Den 2 Aprik. sällhet och sina öden i Hans händer, äro osi den säkraste borgen, att wart hopp och mensklighetcns fordringar i detta fall, pä bästa sätt blifwa uppflöda.
Det kan ej sara det billiga och stora förtroende wi hafwa till Konungens omsorg för Nationens wäl, att desi Representanter till Throncn frambära önskningar wärdige Honom och dem, och i närwarande fall är detta nödwändigt, emcda,, enligt Regerings-Formen, om icke medel och utwägar öppnas, Konungen framdeles finner sig ur ständ att i detta wigtiga ämnet Verkställa hwad Hans hjerta och Hans skyldighet yrka.
Jag an aller derföre ödmjukeligen, att Utskottens upplästa Betänkande, mätte till sitt innehäll och i synnerhet hwad hemställandet till Kongl. Maj:t angär, af Högloft.
Ridderskapet och Ädcln difallas.
Herr löfvenfelt, C,rl, uppläste tM Protocollct föll» rande: den tid är icke längesedan förfluten, dä man ansag föreningen af den rnwärtes och utwä tes Läkar -konstens utöfning, af en och samma Person, för onödig, omöjlig, onyttig, ja kanske orimligare, än wänga nu arne diN föreflagna föreningen emellan Läkare - och Prest-studierna och deras utöfning; likwäl war denna Åtskilnad fladlig för de sjuka d. ä- för menffligheten, fladlig för sjelfum Läkare-wettenflapen — huru ofta är icke en sjukdom sammansatt af lid-lser, som fordra känn dom i bi de inwcrtes och utwärtes Läkare-Wettenffapen?
— Huru smärt för den fattige, för sjuke i allmänhet, isynnerhet pä Landet, att dä ärhälla räd af 2:ne
Läkare pä en gäng, som genom mot-arbetande ofta kunna förstöra Naturens egna heUraftcr — fladlig denna ätflillnad för den enighet, som bör räda emellan Läkare; man har exempel att äfwen i politiskt afseende, Läkare och Chirurger nästan alltid wörö af olika partier emot hwarandra, och derigenom underhöllo den den afund och oenighet som Författ nin - Den 2 Apri'.
155 ningarne oH sjclfwa Underwisningen grimdlade Förnuft och stigande upplysning skingrade wäl efter band besia fördomar, sä att förbudet upphäfdes, som wid wike nekade Faltskärcr att tillika befatta sig med inwertcs
Läkare göromäl, och twärtom, men den aran och tillfredsställelsen war wär Nödige Konung förbehällen, att under Förmyndare-StyrclscnZ, genom Kongl- Eollegii-Medici och Chirurgiska - Societetens förening under en samfält Styrelse grunda en mera wcttenffaplig underwisning för Chirurgiens lärande och fullkomligt'borttaga denna skadliga Åtskilnad- Da Han härigenom redan icke allenast boredt stna Undersåtare en skov men kanske i allmänhet ej lika känd och rvärderad rvälgävning, , dä
Han härigenom ästadkommit en epoque uti Medicina! - Werkcts förbättring, som gifwit yela Europa exempel, mätte det afwen wara Honom förbehällit att fullkomna denna sin wälgarning emot sitt Folk och Mensklighetcn, alltid afsedd och dyrbar för Hans hjerta, genom föreningens befordrande emellan de Presterliga och Medicinska Studierna och deras utöfning, pä ett sätt som sakens natur, den stigande Upplysningen och wart
Lands local och behof fordrar och Han i sin wishet finner tjenligasi — en förening hwars möjlighet och nytta arfarenhcten bewisar — Förnuftet gillar — och svin alldrig warit för bu - T. ex. Chirurgerne moro alltid Mösior och Läkarena af Hatt-partict, och afwen ur detta skäl hyste den bitterhet emot hwarandra, som war wänlig i Partieq tider.
Ofta wörderås icke nog af Allmänheten, och glömmes snart af Samtiden, dem som redbart gagnar mänskligheten och det Allmänna, dä stundom minnet af Handlingar, som mera skadat an gagnat medelst Marmorn förwaras ät Efterwerlden. 156 Den 2 2lpril.
Luden, men wal genom Författningar payrkad
Jag tvägar sa mycket mera göra mig hopp om Högloft.
NidLerffapets och Adelns bifall till sä wal Högloft EkonomiUtskottet sanet Stats - och Bewillnings -Utskottets Betänkande, i anledning af mitt Förslag om en nödig och mera allman Lakarc-wärd pä Landet samt wid Armeen och Flottorne, som Borgare- och Bonde-Standen, redan till alla delar gillat Ekonomi-Utskottets Betänkande, tift och med' Prcsie-Ständet, utom all tjensteärs beräkning för medicinska examina, 'som detta Ständ afflagit.
Beträffande Stats-och Vewillnings-Utskottens Förslag, sä hoppas jag, det sa mycket tattare äfwen bifalles, som det icke medför nägon tillökning i Bewiftningen, och hcrnstallan till Konungen att af den 9 Hufwud-Titeln i Riks-Staten öka Medicinal-Fonden i hwad Han finner nödigt, är sä mycket naturligare,, som Åkerbruk och Näringar icke lara kunna trifwas och uppmuntras, utan de arbetandes hälso wärd.
Herr Grefwe n och Landt-Marskalkcn, gjorde proposition till bifall ä detta de förenade Utskottens, i anledning af Allmänna Besvärs <- och Oeconomie - Utskottets af Ridderffapet och Adeln förut gillade Betänkande, rörande detta ämne, gjorda Förslag; hwilkcn med Ia Lesw.irades, e Föredrogs Z nyo och bifölls Stats-UtstottetS den 3L Mars pä bordet lagda Memorial, rörande disposition «f Flyinge och Dalby KongSgärdar till Hof-Stallmästaren Grefwe IkroUoU intill nästa Lagtima Riksdag emot en Arrende-Summa af 3000 Nd. ärligen.
Före - Genom Circulair-Brcf till Conflstorierne i Riket af är 1,736.
LS7 Föredrogs ä nyo Stats-Utskottets den 2l Morö pä' bordet lagda Memorial, innehällande Utskottets uts låtande i anledning af de anmcrkningar, som ivid desi åtgärder af Riksdagsmannen ikekr Oxelberg ifrän Carlstoga bliswit gjorde.
Herr Grefwe» och Landt - Mar skalken gjorde proposition att R^dderstapet och Adeln matte tili alla delar gilla Stats-UtskottctS förfarande, samt förklara sin tacksamhet och erkänsla för de mängfalldiga och bcswärliga arbeten, hwarwid detsamma under detta Riksmöte sig utmärkt, hwarjemte .Herr Landt-Marstalkcn förcsiog, att Höglofl.
Riddctstapet och Adeln stulle till Bonde - Ständer afgifwa den Förklaring, att den med mistnöje funnit Oxelberg? obefogade och obehörigs anmärkningar, men more öfwertpgad, att Bonde-Ständrt sjelf, stulle derwid- taga den åtgärd det sörtjente.
Grefwe ikckörner, Tickols 6>öran.
Jag kan ej annat än nied största erkänsla emottaga en propotion sä smickrande för det Utstött, hwaraf jag har den äran wara en Ledamot.
Men iag får likwal hemställa, om det icke were tillräckligt att läta dcrwid bero, utan att till Bonde-Ständet afgifwa nägon förklaring.
Hade min röst inom Stats - Utskottet warit gällande, stulls detta yttrande aldrig hofwa upptagit Riksens StänderS tid eller blifwit ett mäl för deras bfwerläggningar.
Jag hade dä som nu welat lemna Oxelberg? anmärkningar i tysthet ät föraktet, och jag är öfwertygad akt de af Bonde-Standet icke gillas.
Alt hwnd Stats-Utstotter kan önsta är de Nesper tive Ständens bifall och om det blir lyckligt nog att fä wara i ätnjurning deraf, bör Utstottkt wara längt ifrän att wilja ingä i strid med nägon individli.
Herr 158 Den 2 April.
Herr Grefwe» och Landt - Marsta l ken sör»vade sin proposition, med den förändring Grefwe körner föreslagit, hwilket bifölls.
Föredrogs a nyo oH biföllS Stats - Uiffottels den 29 Mars pä bordet lagda Memorial, i anledning af Kongl. Majus till Stats-Utstortct aflätne Nädiga proposition angäende Ränte-betalningen, ä de Patriokiffe Länen.
Föredrogs ä nyo Stats-Utskottets den 29 Mars pä bordet lagda Memorial, innehällande Utskottets förslag, sä wäl till en Instruction för Fnllmagtige iRiksgä ds - Contoiret, som till berörde Contoirs öfriga Lrganisalion och Lönings-Stat.
Herr Lveäoriskssrns, Drlc II,ornäs hade inlämnat ett anförande till Protocollet, hwilket upläsies sä lydande:
Uti Stats-UrssottetS Project, till Reglemente för Herrar Fullmägtige är stadgadt, att, med någre modificationer i lägsta graderne, de Embetsmän och Be» tjentc ivid Riksgälds-Werket, hwilka wid en förcstäende Reglering af Staten, anses umbärlige, böra flyttaS pä Expeckance Stats, med bibehällande af den Lönen hivar före iMQ ärs Riksdag innehade.
Hemliga Utskottet wid nämnde Riksdag, i den fulla öfwertygelse, att Realisationen snart skulle pägä, och i sammanhang dermed en stor del af Werkets Betjente blifwa öswerflödige, beflöt werkeligen, att med Eppecrance-Lönerne stulle pä ofwannämde satt förhällas.
Men dä mänga »förs
Den 2 April. 169 oförsedd» händelser, i alla dit hörande omständigheter, werkat den ändring i den förmodan Riksens Ständer ar 1800 om Riksgalds-Werkcl hade, och Realisationen icke kom att begynnas förrän den 1 September 1801 sann den af Hemliga Utskottet anbefalte Reglering af Werkets Stat, intill denna dag, pä sätt föreffrifwit war, icke ägt rum; ntan de nu wid Contoiret wa» rande Embetsmän och Betjente, säsom behöfiige ansedde, under tiden, dels genom avancement efter tour och älder i tjcnsten, och dels genom en af Herrar Nevisorcrne tid efter annan bewiljad provisionel
Löne - förbättring, finnas uti högre grader uppflyttade och belönte will det synas en ömtälig fräga, att nu nedflytta a Erpectance Stat, de personer till den ringare
Lön en hwar för il är sedan innehade, oaktadt en sädan under tiden, för goromälens gäng warit behöflig.
Det antal af Riksgälds - ContoiretS Embets - och Tjenstemän, som nu kunna anses öfiveiflödige, sedan en stor mängd, dels genom dödsfall dels genom befordran till Astistance - Eontoirct och andra Werk afgätt, blifwer mindre betydeligt.; men tillämpningen af hwad 1800 ärs
Ständer i en annan mening föreflrifwit, blifwer icke dest mindre nu, för Sen indragne personen , lika obilligt och tryckande; ty utan twifwel, skulle hwilken Embets - och Tjensteman söm hälst inom Merkel , warit mera beläten, att straxt efter 1Z00 ärS Riksdag aldeles blifwa ffil/d frän Werket, ännu efter 11 ärs ytterligare oförwitelig tjenstgöring, under en tryckande dyrhet och mera awancerad älder, ätergä till Len Lön pä expectance
Stat han före är 1800 innehade, med skyldighet, att tiar som päfordras i tjenstgöring ingä.
Den förra händelsen hade wisterligen kunnat för mängen wara högst beswärande; den sednare föga förenlig med den huldhet och rättwisa en nitisk och trogen Tjensteman bör af Riksens Ständer wänt» efter 20 ärs »ppfyld» »ligter i Ständernes tjenst Sä - Den 2 Apkil.
Såsom exempel ma nämnas förhässandet med en Commissarie wid namn hwilken fran Ständer ries förra Contoir, 1^89 blef inflyttad pä NiksgäldsContoirets
Stat, der han efter hand hlef befordrad till Commissarie tjenst med LvQ R:drS Lön.
Sedan denne person genom älder och orklöshet blifwit oförmögen att widare tjenstgöra, flyttades han för nägra är sedan, pä Expectance Stat med den innchafwande Lönen 50O Rd. , hwaraf han före är 1Z00 endast hade Z5v Rd.
Utan att denna åtgärd nu blifwit klandrad, föijer dock af hwad i Reglementet för Herrar Ftlllmägtigs ar projsckcradt, i händelse det af Ständcrne fastställes, att Istclc hädanefter bör ätnöjas med ZsiO Nd. och detta i en tid dä han är oförmögen till annat arbete, samt skröplig i den grad, att han till sina angelägenhcterS bewarande, är under förmyndare satt.
En hwar lärer ock lätt inse, huruledes, wid en skeende Reglering, dä Herrar
Fullmägtige i RiksgäldsContoiret böra hafwa frig händer, till befrämjande af ordning och säkerhet , akt utse till Embetsmän i RikszäldS-Conkoiret de mäst passande för ändamälet; och will blifwa för Fullmägtige brydsaMt att ä ena sidan hafwa för ögnamärke Contoirets sanna nytta och ä den andra icke finna utwäg att sonlagera den pä Expectance
Lön afgående med ett högst nödwändigt unders häll för lifwcts bergning.
Af desse anförde omständigheter, och dä icke karr dragas i twifwelsmal, att Riksens Ständers mening nu är att pä tjenligaste sätt, en gäng för alla organisera ett Werk, af sä mycken wigt för Nationen, hemställes om icke med det helas beständ är mera förenligt och rättwisan närmast öfwerensstämmande, att till rrndanrödjande af en länge fortsatt willerwalla med tjensterne inom Riksgälds - Contoiret, Riksens Stän» der Den 2 Apel!. 161 ber nu tik Herrar Fullmägtige i Riksgälds-Contoirct ös, werlemnade, att efter sig företeende omständigheter i desi^ delar reglera den blifwande Expectance Staten, ochhwar* igenom ej heller i anseende tik möjeliga Lön-besparingar, af
Len nu i Staten rundcligcn upptagne personal, föga kostnad i det hela skulle uppkomma.
Såsom ytterligare stal för den förmodan, akt Riksens Stander ej lämna denne reklamation utan höggunstig ätgard, mä ock anföras, att jemte det siere Arens Herrar Revisorer icke lamnat Betjcningens > Riksgälds-Contolret prccaira ställning utan upmärksamhet hafwa ock d^ senast församlade Riksens Stunders Herrar Revisorer wid öfwcrwagarde af Betjeningcns grundade bekymmer, Medgifwit, att den del af Betjeningen, som wid en slutelig Stats-Reglering ffulle blifwa öfwersiödig, borde åtnjuta hela innehafwande Lönen ä Erpcctance-Stat, sä wida crc^ dit-si dcl Werkets
Stat dä icke utgjorde mera än beloppet af den är 1792 af StänLcrne för samma dctaille fastställde Stat, hwilken omständighet hwarwid Betjeningen sig tryggat, dock till närmare pröfning olyckligtwis ej nu lärer förekommit.
Stockholm den zo
Mars igro.
Lric Ib. Herr GrcfweN och Landt-Marskalken, gjorde proposition till bifall ä Utskottets förslag med tillagg, det ät Herrar Fullmägtige mätte öfwerlemnas att efter sig företeende omständigheter reglera Contoirets E.rpectance Stat.
Bifölls Härefter bortgick Herr Grefwen och Landt-Marsk alken och kemnade Klubban ät Grefwe c!e I» Osiäle, ridd. och Ld. prot. 6:le Land. -chra Afd. L7-S n. 16L Den 6 April.
Justerades Pleni Protokollen för dcn 20 Februariiför sch eftermiddagen, samt den 21 Februarii.
Ridderstapet och Adeln atffiljdes kl- l till 9» !n tiilcm krntocolii 6. ^ Lilstverstolpe.
Plenum kl. 8 förmiddagen.
Justerades Pleni - Protocollcn för dcu 22 och 2Z Februarii.
Ridderstam pets och AdelnS Plenum den Z April iLrc».
S. D. Bestöt Rivdcrstavet och Adeln, i det Hedern).
Bonde-Ständet den 2 April meddelade Protocolls-Urdrag, att, ehuru wäl ej säsom nägon rättighet, dock säsom ott prof af deN upprigtiga walwilja, Ridderstapet och Adeln för Bonde-Ständet oafbrutit hyser, till alla delar bifalla Dest begäran, att tvid Rättegångar Allmogen inbördes emellan ChartanZ belopp mä till hälften nedsättas, emot den som af Sländs-Personer bör begagnas; och skulle genom Utdrag af Protokollet, de öfrige Resp. Slänten härom »vänligen underrättas, lllt Luprs.