Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mäns yttrade tankar och förhållanden i lika ämnen och belägenheker, som de nu i fråga warande, bemödat mig at söka styrka eller wcdcrläggning för den enskillda öfwertygelfe jag derom ager och redan yttrat.
Jag har i detta afseende sökt och erhållit stigäng til Högloft. Ridderskapets ?! ro; Ridderskapcts och Adelns fordna ?roroeal!er» och jag will här af hwad jag deraf läst, ur minnet meddela hmad fom synes höra til närwarande amne.
Den bekanta fragan under 1789 ars Riksdag om en Instruktion för Hemliga Utskottet, war til sm natur mycket lika med den, som nu hoS Ridderskapet och Adeln upstatt.
Det war ^nämligen da, lika som nu, fräga om, hwilka ämnen hörde under Hemliga UtskottetS handläggning, och hos hwilken den rättigheten lag förwarad, at fastställa, hwilka af desta ämnen borde i klena eller i Utskott debatteras och afgöras.
Herd Olars I?ri errolf yrkade at som det Utskott Kongl. Ma>:t, enligt Regerings-formens 47. §., äskat, ager all den magt och myndighet, fom Riksens Stander sjelf» wa., borde, innan wal lil Ledamöterna företogs, dcha aläggas iakttaga, at alla de mål, som i detta Utskott förekomma, och ej kräswa en oumgängelig hemlighet, blifwa Riksens Ständers klen» meddelta; och at inga mål, som enligt Regerings-formen och flera dest sarskillda §§. äro Riksens Stander förbehållna at af dem omedelbart afslutas, ma i detta Utskott uptagas och afgöras.
Dä detta ämne den gängen af Herrkekir ^liljekorn befanns, i anseende til dest wigt, böra ligga pä bordet, och erfordra den mognaste öfwerlägg» ning, killade Friherre Oart 6s 6 ser det förbehåll, at walet af Ledamöterna i detta Hemliga Utskott ej matte företagas, innan Ridderskapet och Adeln stadgat sit beslut öfwer den projekterade Instruktionen.
Hans Lxcellsncs Herr Grefwe ^xsl kerken för» klarade, at yrkandet af ofwannämnda Instruktion blott wittnade om Ridderskapets och Adelns nit at yrka
La» gens helgd och obroktsliga efterlefnad, och at en deliberation dcröfwer wore en deliberation efter Lag.
Herr polian von ingeström yrkade den förestagna Instruktionens nödwändighet, af det skälet: at alltför wid 14 - sträckt magt är en stötesten för memnstor; ak fu mers hufwudmännen med lagar och förestrifter kunna hindra sina Fullmägkiga at ga utom sina gränser, desto tryggare gr man för alla händelser; och han tilläde: at en ratt tgnkande man lärer wä! näppeligen ataga sig nä, got fullmägkigstap, utan ae wara »fter mö/elighrten underrättad om huswudmannenK gillja; at O^ursrsäes säkerhet för framtiden fordrar dikta.
Friherre L -> rl ve 6eer tyekre sig se, at det matte hafwa blikwit Kongl. Mah.t oriktigt sörebragt, ac öfwerläggninge» were emot Regerings-formen, da likwäl inom
Riddarhusets murar nagoc lagstrldigt icke kunde förestås, och Kongl. Maj:t icke - kunde wara mistuöjd at se Rikets Idepressnraiusr ömma för de rätt heter han dem lem-- nät; at den ^roje5keraäs Instruesjonsn för Hemliga Ilrstottet endast föreskref hwad detta UistotkS Ledamöter borde enligt grundlagar lata bli at be,akta sig med; at Ridderstapet och Adeln hade rättighet at äei »barers öfwer och afgöra malet.
Det war det aret, utom Herr ksbr lbilljeborn, egenkeligen Herrarne Sparrlbiälä, snöman Ler§enstr8Is, Rosenkvist och iVlsr^uarä, hwilke enligt hwad jag ur ds af mig genomlästa krcuaeollsrna minnes, bestridde den förestagna Instruciwnsns nödwandighet och tillatclighet.
Korrt derefter och ivid samina Riksdag upkom en wigtig sräga i anledning af Konungens jrroposirion ak updraga Hemliga Uistottec öfwerseenoet af Statswerkec; och det war i anledning deraf som Herr Grefwe ^äolpb lcksmilron ingas et viÄameQ utmärkt af en mängd äfwen för närwaraude tidehwarf, för war efter hand upkomna ^inancs belägenhet, och för de nu i staga warande wigtiga angelägenheter, gansta markeliga och lärorika sanningar.
I detta DiH-rmen yrkas ibland annat, at afsigten med Konungens ofwannamnda krojiostllan ofelbart warit, at meddela Hemliga UistotcekS Ledamöter en uplysning, hwilken Herr Grefwe» medgaf wara dem högst nödig; rnen han pastod derjamte, at Skalswcrkets tilständ, enligt 50. §. i Regeringsformen borde incdiöra en ^ubliciror, hwilkcir e> ar lampclig til den henilighet, som äskas af Lecrsra Utffokrer; ak det e> wur honom obekant, at förflutna Riis agars praxis bundir Skars skottets Ledamöter medelst ryflhers-ed, men at en praxis ar likwäl ef grundlag, i synnerhet kan ven ej strida emot grundlagens cisorir; ar Riksens Ständer kunna efter behag wld h>var,e Zliködag uphajwa eller bibehålla- ej ftelftva Stars-Utskottet, men wäl dest förbindelse; at om StarSoch Secreis - Ukstotkey blrfwa införlisrvade, syntes Herr Grefwen so. §:s wcrkan aftyna ocb sinnena inweckiaS i en oundwirellg wilchädighek, dä Lagens bokstaf är eir och dest'praxis en annan;-at under olika sken och olika förewäi dningar kunna tilkommande Regemer astrid äska Lcorels - Uiskott, astrid lara nationella skulden blifwa kn hemlighet, til dest en alltför e-xteriäeraä skuld, af sin egen hoch updaqad, som ^en förfarande ljungeld sin-» tcligen fr.iinlyscr nied alla de sörderfweliga följder, veil bör hofwa för en Galion hwilken wanhrar i mörkret och ej känner bradjupet förr, än hon mäter det med sit fall; at om pä Herr Grefwens egendom, eho det wa ra ma, och honom smekande, kunde uran redogörelse riptaga län, ansag Herr Grefwen för en winning ar fa utbyta sm ägande rätt emot den nystuämndas kärande xrsrogmik; at Herr Grelwen kastade pierogarik hoS en annan, all rättighet, hwarö fria antagande eller förkastande, pä Herr GrefwenS sida, »vors förknippade med nästan lika wädeliga följder; at Stats.
UlskorterS utnämnande borde giswa Riksens Ständer rilkänna, huru i et sä wigkigt mål, k et mål sa nära förbundet med Bewistningsfrägan, Rikers hela Statswerk för det narwarande besiuner sig, 0. f. n>.
Jag tror mig här bade med förnufts skäl och med lysande exempel haswa bestyrka sanning n af de grundsatkser, enligt hwilka jag trott det wara en nöd» ro8 -s-ss-!--? wändkghet at för min enskillda del afjaga mig den smick, rande befattning, som af Ridderfkapet och Adeln blifwit mig updragen, Herr Lripenvälä, ^söran, upropad, utträde sig:
Jag får den aran tilkännagifwa, ac jag i dag finnér öjwersiödlgt at tala.
, Friherre Ikorr, Doge, npropad, uplaste följande vidsman; Fa lara mifiraga sig om den sanningen, at Landtbruket är den grund, hwarpa et Rikes wäl säkrast hwi. lar, och ak detta rätt wärdadt, gifwer lif och styrka at alla öfriga Näringar; alla sära ock wara ense deri, ac Landtbruket i Swerige behöfwer uphjelpas, och at det kan bringas til wida större nytta och förmon än det hit» tiis gistvik; Harti! behöfwes författningar; men de allmänna äro icke lämpeliga tit- hwar och en sarskilld krvvince.
De som äro gagneliga för den ena, aro ofta stadeliga, atmindstone onyttiga för en annan.
Olikher i Llimsr, läge, folknummer, förmögenhet och lefnadssätt, fordra olika hushålls l^stemer.
Sadant wisar sig nog uppenbarligen i Skans, der jag bor, och i anseende härkil får jag hos Herr Grefwe» och Landt - Marskalken samt Högloft, Ridderfkapet och Adeln ödmjukt hemställa, om icke hos Kongl. Maj:t matte göras underdånig ansökan, at et Hushålls.
Sällskap finge inrättas i Skane, som under Herrar Landshöfdingarnas krLfiälo finge urskillja allt hwad som är för denna krovincens hushållning och Landtbruk hinderligt, och i det stället til Kongl.
Majus nådiga fastställelse förestå hwad til ändamalets winnande der äx lämpligt och nyttigt.
I den öfwertygelse Herr Grefwen och Landt-Marfkslken samt Högloflige Ridderfkapet och Adeln, som c- rc9 häraf nogsamt inftr nyttan och nödwändigheten, härmed läckres sig förena, anhäller jag ödmjukeligen, at detta Memorial matte de öfriga RsspeAivs Ständen communicsras, och i händelse de häri äfwen instämma, ge, nom Herr Grcfwen och Landt - Marskalken samt Herrar Talemän, til Kongl. Maj:tö nådiga fastställelse öfwerlemnas.
Vcgärdeö pa Bordet.
Herr ^öelstcjölcl, Lrio (llirifkisn, upropad, utlät sig numera ej hafwa något at anföra.
Friherre bjerka, bksns, upropad / yttrade sig:
Sedan Kongl. Maj:t6 för en stund sehan ankomna nådiga Skrifwclse blifwic för Ridderskap^ och Adeln vpläsen, har jag i dag ingen ting at anföra» Ankom en Deputation ifrån det Hederwärda Bon, de-Standet, anförd af Riksdagsmannen ^scob lVlsnsjon brogren, som tilkännagaf, at Ständer instämt uti dek Högwördiga Preste - Ständets Beslut om en Kröuings-Meäsilles fläendc; likaledes efter något öfwerwagande stadnat i den tanka, at Riksens Sfanders underdåniga anhållan rörande jämnkning af Lagen om Mord pä Rikets Ofwerhet, samt rörande Allmogens befriande ifrån Fängars förning, tjenligare torde framföras igenom Herr Grefwen och Landt - Marskalken och Herrar Talemännen, än igenom den stora Deputation, som kommer at öfwerlemna Riksens Ständers underdåniga Tacksägelse Märets.
Besvarades och afträdde, Sedan Hans LxcsIIsncs Herr Grefwen och LandtMarskalken uprepat berörde
Deputarions andragande, tilläde Hans LxcsIIsncs, at han hos Hans Kongl. Maj:t gjort ytterligare underdånig förfrågan, nä» den slöra ,Vsj)MLNoriea kunde af Hans Maj:t i näder emot» ragns, och hade Hans Maj-.t behagat dcrtil utsätta morgon eftermiddagen klockan fyra.
Grefwe mi Iron, ^äolplr Uuä>vix.
Jag utbeder mig ak fa weta , ^ om det är mig tillätet at uplysningswiö och kil förklarande af min enskillda öfmertygelse i dcc ämne, som den 24:de Marrit förewar, rörande Riksgälds-Lomoreks xubliciker, sa upgifwa mina tankar, dem jag ffrifteligcn författat?
Hans Lxcellencc Herr Grefwen och Landt» Ma r sk a! k e».
'Alltför gerna , sa wida det endast ar uplysningswis och ej bestrider werkan af KonglMasttö i dag upiästa nådiga.Skrifwelse.
Derefter asismnade Grefwe hamilton sit DiKa» men, hwilket af Riddarhus - ^ilc^Isn uplästeö, sa lydande:
Da Män aro lifwade af lika warma för dek allmänna bästa, och upeldade af samma nit för rättigheters bibehållande,-ar det ej sagdt, at de derföre skola se saken under en lika synpunkt; i synnerhet i det som rörer medlen at komma til et gemensamt föremål.
Detta ar mensklighetenS lott och kil och med en lycklig lott, ty i stridigheters utredande blifwer sanningen pa det kraftigaste updagad.
Alltid kan e» wist hetta ej undwikas, men wid de siesta tillallen anser jag den mer skadelig än gagnelig för rådplägningar, mer som foster af egenkarleken au af ^Lkriokismen.
Nu til ämnet.
Uplysningswis kan ingen wara förment at härom orda.
Dec smickrande förtroende, hwarmed jag warit hedrad, och som allt sedan 1789 giswit mig kilfälle at biwista det Hemliga Utskottets rådplägningar, , föranleder mig ar tro der jag'at-mindsiontz el nwcket kan mintaga mig pä de historiska ksLir om Riksgälds-Lonlorers uprinnelse, fortgång samt»u warands ställning, och i och mod detsamma hoppas at i opinion fästa der begrep, wig synes man bör göra sig om Kong!.
Masts, Hemliga U.stottcts och Riksens Ständers ?!emos olika rättigheter i alla de ämnen, som röra R'kets.Pennlnge-werk..
Utstakningen as besia olika gransor ar för Högloft.
Ridderskapet och Adeln högst nödwandig at hos sig bestämma, om intet sielfiva wälmeningen skall raka i en werkelig irrgång, ur hwilken hon haftver swart at utreda sig. r?8y ars Riksdag sammanträdde för första gängen dec Hemliga Utskottet under den tysthets Ed 47.
H. i Regerings formen älaglftr det, dock med den inskränkning, som sidsta stropben af samma H. innefattar.
Den sager, at alla de mål, som uppenbara wara kunna, blifwa Riksens Ständer meddelta och under deras rådplägningar hänstjutna.
Dcsia uttryck, — at anse, som et offer högsta Magken gjort at sunda förnuftet, hmilket äffar at skuldenärén stall känna sin skuld — dessa uttryck, sager jag, synteS Hemliga Utskottet anitu för obestämda, dä fragan blef oM Riksens Ständers förbindelse, ac ataga sig §srLnkien kör hela RstSgalden.
I det afseendet blef i et tydeligt Lx>rs6:am krulocolli ifrån Hemliga Utskottet ki!
Stånden liksom ä Konungens och UtstotkekS magnar, hemligheten uphafivcn för den del, som rörde RikSstuldrns kännedom.
Denna rättighet för Standen war dyrköpt, den kostade dem dä och sedan nära 20 millioner Riksdaler.
Utdraget af detta ?rorocv!I-lyder, som följer: "Kongl. Maj:t har uppå wisia med Utskottet utstakade och i Nader antagna grunder, wilkor och förbehåll, dercil samtyckt, at ali Nikecs gäld flyttas frän nr Kongl. Mastts omedelbara försorg och öfwerlemnas til Riksens'Ständers eget Werk, som, hägnadt och ffyddadt af Kongl.
Majrt, bör bestå as Riksens Ständers Aullmagtiga, hwilke, ester den Instru5kion dem meddc^ las, komma at bestrida de til
Riksgäldens förestående betalning hörande ärender, och blifwa Riksens Ständer allena redo skyldiga." 1792 ars Riksdag, dä intet sarskilldt Utskott fores slogs i detta ämnet, företog Hemliga Utskottet sin arbets-m-tboäs i den esprit.
Utskottet sakte sig pa twänne vivilionsr, af hwilka den ena upgaf en ny kmsncs* plan, och den andra öswersag Riksgälds.
Lnnt»rs'8 iorwaltning.
Bada Oivistonernar arbeten upgjorda, förs enade de sig lil et klenurn, der deras göromäl as olika natur bleswo granskningsämnen,' och de ärender, hivarmed i egentelig mening Hemliga Utskottet befattade sig.
Har jag irrat mig i detza uttryck, äfwen af mig anförda för nagra ?leni dagar sedan — hafwa orden en annan bemärkelse, sa tilstär jag offenteligen at jag ej förstår Swenska språket eller at andre förstä det bättre än jag..
Jag talle om hmad som är, men ej om dek som tör Hända borde«wara.
Den antagna arbets-me» tkoäs kan onekcligen förbättras.
Den förwillar begrepe», den insweper i et och stimma hemlighets moln det som kan wara kändt med det som bör wara doldt; och den mindre upmärksamhet
Sranden gäfwo häruppä wid den brådska, som regerade wid 1792 ars Riksdag är ej et skäl at icke wid andra Riksmöten göra gällande deras ostridiga rätt at k de wäfenteligaste delar af Riksgälds-Lonrorets Wärf wara redofordrande.
I de uri nämnda krarvcoll omrörda wilkor och 'förbehåll inflöt den rättigheten för Konungen, ak fa kundskap om Riksgälds-Lomoreks tllstand, at med detta Werk hafs wa öppen communieakion och til detta ändamalet der ' sätta sic ombud, dock utan röst och stamma; Äfwen ansag ansag
Hemliga utskottet bctänkcligt, at da 1789 under et brinnande krig befordra alic til allmänhetens kundskap, som til exempel relation med främmande Handelshus, wid ränomsaktningar, m. m.
Jag relumerLr mig.
I anledning af hwatz anfördt är, hwad är Konungens rättighet? hwilken är Ständernas?
Konungen kan sammankalla et Hemligt Utskott, och Med det rädsla om Rikets IHsncsr eller hwad annat ämne, som Honom syncS böra hemligen hällas.
Konungen är förbehållet at hafwa gemenskap med det Riksens Ständers Werk under hwad namn det wara mä, som är tilsatt til Penninge.werkecS förwaltning.
Ständernas ratt ater är den ät för det närwarande se sina ombud i Hemliga Ucffottet i den delen fritagne frän allt band TysthetS-edea i andra mål älagger dem.
Ständernas ostridiga rättighet är at sa behörig kännedom om RIksskuldens belopp, medlens förwaltande, commikreraäs FullmagtigaS upförande och sjelfwa den dem lemnade InstruÄiuns innehåll synes tillhöra denna redogörelse.
Det wore genstridigt — det wvre en ordalek, om a ena sidan Riksens Ständer hade rätt at fordra lydnad för en InstruÄion, om hwilken de ä andra sidan ej ens hade begrep.
En dylik 6omr>- äiLUon skulle wara et dödsslag för Riks-Ure4ilen och sjelfwa DrätzelwerketS bestånd.
Men harwid tyckes gränsen wara bestämd och de öfriga mer compliceraäe kmsnce-operationer wara inneslutna inom de omrörda förbehållen i ofwananförb» kroroeoll»
Rätta tiden ak aska publicitets rättighetens utöfwande i hela sin widd synes mig wid detta Riksmöte hafwa bort warit den, da Hemliga Utskottet efter wan LZ - ii4 lig plägsed kommer tll klsmt med ksfulkaksr af de ste« sta betz öfwerläggningar.
Saktet at begära den aliade ku adlia ren hade för at werka genast, (om genast war en nödwändighet) bort enligt min tanka warit beledsagadt med den sall. komligaste kännedom af alla Ivsistcäive Riksdelarnas Rättigheters widd och gräns.
Hade detta stett, sa torde ingen misstydning ägt rum, eller det blifwir satt i sräga som, ledt sin ratta wäg, ef ens kunnatt wara underkastadt twifwelsmal.
Friherre Osterström, Lias, anhöll at fä uplasa följande lVlemoria!:
Ödmjukt iVlemorirl.
Sedan den Vewillning, som ar 178c) af Riksens Standrr blifwit bcstaren, och enligt i7y2 ars Riksdags beflut stolat fortfara lil nasta Riksdag, i sölje deraf den io.
Martil innewarande är upkört, samt et Bewillnings-Utstokt blifwic waldt ock förordnadt af Riksens nu församlade Stander; hemställer lag til Högloflige Riddcrstapet och Adel», om icke en Iriliruälon för detta BewillningS-Uistott genast borde utfärdas.
Genom denna förestagna Instruktion synes mig Bcwillnings - U:stottet böra aläggas, a t nu genast börja utarbeta och sedan til Riksens Ständers pröfning och stadfästelse framgifwa de Allmänna Grunderna, hwarefter den nya Bewillning til war Z-irsnrersäs Riksgälds afbordande bör ucga, hwars längwarigher och belopp af Riksens Ständers klena framdeles bliswer beflucna.
Jag får derföre i ödmjukhet förestå, at Högwälborne Herr Grefwe» och Landt-Marsta!ken täcktes härom göra Riddcrstapet och Adeln prupolirinn, och at, i händelse af Nidderstapeis och Adelns bifall hartil, en Os^manon ci! de öfriga RsspeAive Staiiden afgar, för at anmoda dem, ar härutinnan förena sig med Ridderskapet och Adeln.
Den wigkiga och Riksens Ständer ensamma tilhöriga rättigheten, at beskatta sig sielfwa, synes mig aldrig med för mycken warsamhet kunna wardås; och det ar endast under denna Rättighets kloka och moget öswerlugda utöfning, oförenlig med hastwerk och obetänksamhet, som i närwarande amne det Allmannas wäl kan beredas och wara hemmawarande Medbröders rndligk uttryckta wäntan upsyllas, Norrköping den r.
Aoril l8oo, Llses Legerström, Härpå ropades af ganska manga pro^astnori, men en och annan begärde berra i^lsmnrisl pa bordet.
Friherre 8ilkvorkstälä
, At anföra hwad jag i dag hade arnat säga, anser jag nu mera cäwerflödigt.
Jag ar öuverkygad, äfwcn af Kongl. Masics i dag ankomna Nådiga Skrijwelse, at Hans Ma>:t tillåter upgifren af alla de uplysningar om Riksgälds.
Lonrorer, fvm widtagna Stadgar utstaka och hwarförukan Riksgälds-Lonlorei ej kan winna förtroende och säkerhet, samt ac Kongl.
Mast blott för det närwarande och emedan granskning af Lonrorers förwaltning och löstand redan är päbegnnd, ej will hafwa detta ämne skilldt ifrån Hemliga Ucstotteks befattning; men som Ridderstapets och Adelns krarocallor för i?89 ärs Riksdag icke genom trycket kommit ti!
All? manhetens kundskap, begär jag, at Hemliga kllskottecs krorocolls Utdrag af den 24.
Martil 1789, hwaruti siadgaö, at Rikögälds-Lonroret är Riksens Ständers eget Werk, malte nu i krotocollsr inflyta, til minnesmärke och uplysning för liikommand? tider.
Friherr^ vs 6ssr, Larl.
Jag hade i dag icke arnat yttra mig uti forewaryichs ämne, häldst sg - ken ar estertryckeligen afgjord igenom Kongl. Maj:k'Z uplästa Nådiga Skrifwelse.
Mcn som en wärd Ledamot i dag behagat eners mina ord wi'y 1780 ars Riksdag, hwilkec sunde gifwa anledning at tro, at jag mors af en annan mening nu, än dä, sär jag härmed pjfenteligen förklara, at jag erkänner och bekänner, det min kanka nu werkeligen är helt annan.
Dec war r?89« som Hemliga Utskottet först inrättades.
Jag sann det wara min owilkorliga rättighet at understödja den dä förestagna InstruAionen för samma Utskott med alla de stal, som den wärde Ledamoten för min räkning anfort uti stt vismen och denna rättighet cräersäs jag aldrig.
Men nar inan anfört hmad en Ledamot en lid sagt, stall man ock saga hwad förändringar sedan sörein pik.
Den af Höglostige Ridderstapet och Adeln förestagna InstruÄion blef samma Riksdag af tre Stand förkastad, och Tre Slands röster utgöra i sadana ämnen pluralitet.
Sadan ar orsaken at jag förändrat min kanka.
Jag har ej förändrat min öfwerkyqelfe; mcn jag relpeHsrsr Lagen; och sedan Riksgälds-Lönrorer blifwit ställdt under Hemliga UtstottetS befattning ' «r 47. §. i Regerings-formeg
Lag i delta mål.
Herr ^älsrkpsrre, 6eor§.
Jag har ej sagt ak Herr Laron vs l6eer gr af annan tanka nu än 1789.
Jag har blott anfört Herr Karonen, tankar kil uplySning och styrka för min egen öfwcrcygelse» Friherre vs 6 ser.
Jag medgkfwer dek, men liksclarersr nu, at min tanka är förändrad, emedan sakens förhastande nu ar helt olika, Friherre Lilkverklcölä, dlil,, förnyade stn begäran ak Hemliga Ucstottecs krotocolls Utdrag af den 24.
Martil 1789 matte i krokocolltzt infiytq samt deröfwep Harwid ropades af gansta manga I a , men stm fåken af andra begärdes pä bordet, sa forstes dea hanlande.
Herr 8rjsr»elä, Lamvek.
Som wi i dag blisivit genom Hans Masts nådiga Skrifwelst underrättade, at tilstandet med Riksgälden blifwer för Riksens Smnder upgifwek och man e> kan tvrmers
Lreäir forrä ' man wct sir väder, ia stneS dek mig onödigt at Bewstnings-U stöttet företager sig något arbere förr an Bewillninqs-stmman ar upgifwen; hwarföre jag §.kar lipstof i Bewiiiliings-Utstortetö sammanträdande.
Hanö ^xcallence Herr Grefwcn och LandtMarstalken anmälte ek lVlLnrorstl, ingiftvek af Herr KsclrLr^vuvcl, ^s^ks» VVilkelm.
Herr Kerber v va 6. jag inlemnade detta kVlemviigl, war jag okunnig om Kongl.
Mäste Nådiga förklaring, som sedermera antom och blef för Högloflige Nidderstapct och Adeln upläsen; och som mit lviomosi^l torde i wista delar synas stridande emot werkan af denna Nädiga Skrifwelst, fä underställer jag i ödmjukhet Herr Grefwens och Landt-Marstalkcns ompröfwande om detsamma utan answar ä min sida kan upläsas. Herr Grefwe» och Landt-Marstalken.
Som Herr Kslksrvvvvcks K/Ismorisl asyftar krvpostrion L ämnet rörande Riksgälds - Llonrorets xubliciter, sä kä» pplasning deraf ej killätas.
Herr Grefwe» och Landt - Marstalke» föreställde, stm Kongl. Maj:t i »ader lofwar emottaga Riksens Ständers
Deputation i nrorgon eftermiddag klocka» fyra, sä more nödigt at densamma pä Riddarhuset församlades en half timma förur, och xa det hwar och ey skulle kunna wara til denna Os^mannn beredd sump». usraäs Hanö LxesIIoncs at Riddcrjlapctö och Adelns Ledamöter deras nu marce upropas.
Bifölls och upropet werkställdes af RiddarehuZi kilcalen.
Föredrogs RiddarhuS-Ulskotteks Betänkande af den Ll).
Marrit öfwer z:dje §. af Riddarhus - virssiumLiis RirsdagS-Berättelfe, rörande angelägenheten af Riddar, husets OeneckoAiers Lom^lLirersnäs; uti hwirfec Betänkande föresläs ak någon witz rid mak e ucsattaö, inom hwilken samkelige Herrar Zftkemän bör föreläggas at til Riddarhus-^rcliivum inlemna de för hwarje
Att uti <isneaIogiernL ännu betznteliga bristande upgifcer.
LadeS pa Bordet.
Justeracles kroroco!!er af den 26. sistledne Martil; hwarefter Högloflige Ridderffapcc och Adeln arffilldes klockan half Tu.
In stäom ?rokncc>IIi 6.
Lilvsrliol^s. Thvrödagen dcn z.
?Isnnm klockan 8 förmiddagen. ^.Epbröks Herrar kllesborsrnss af Första Clatzen Wallista til Ledamot i Hemliga Ukstorret efter Friherre Lkrencrona; hwartil befanns wara kallad Friherre Ldrenlrvärä, Öar!, Lnvo^ä och Lommenäeur metz Sks K. af S, vrä. Likaledes Herrar HleAorsrna» af Tredje Clatzeir Ml til Ledamot i Lag^Ucffoltet i Friherre Istans Istjsrs r-,8 ställe; och hade Herr (lonrsöi Fullmägtig Herr Ick'ch<onlI>rolä, ^äal^lr, lVIifor, biifwit härtil utnämnd.
Sedan någon stund gatt förbi och Ridderskapek och Adeln hunnit naamlunda mangrant församlas, afgeck Högloft,qc Rn-dttffapet oäi Adrin, anförd af Hans Ilxc>.lbnL; Herr Erefmen och Landt - Marstkakken klockan H pä 9 til Konungens Rum, för at wara Deras Magstäcer soljaktige til Kyrkan och derstädes Kröningen demi sta.
In 6äem ?rotacoII1 /».-6.
Lilverstol^s.
D Mandagen den 7.
April, klenum klockan half io förmiddagen. l§edan Högloflige Ridderskapct och Adeln war försaniladt, ankommo och emottogos ya manligt fätt kwän ie Kongl. Masks Ofwerste Kammar-Junkare Grefwe ^ rcub Olistat Oxsnslfcrna och Friherre Osrl Oiäriak jcksMilian > as hwilka den förre förde ordet och förmältc, at Hanö Magt i nador npdragic Herrar Ofwerste Ka m» mar-Junkarne at ä Dest höga magnar bjuda ;o af R dderffapers och Adelns Ledamöter, at i dag, efter Hrllvingens stut, spisa middag ivid den demi färMldt inr. >ktade Kongl. Taffcln.
Hans llllxcel Isacs Herr G:ekmon och Landt-Marskalken bad Herrar Ofwerste Kammar - Junkarue för Kongl. Majit fran,bara RidderstapetS och Adelns underdåniga wördnad och tacksägelse.