Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
For att minska antalet af propos:r, afstår jag från det yrkande om högre anslag, jag först framstält, och anhåller om bifall till Utsk:ts hemställan, samt önskar, att de Hrr, som först instämt med mig, ville häruti förena sig. 350 Den 15 Mars.
Sedan Hr Lagerstråle afstått från sitt yrkande om beviljande af det högre anslag, jag afsett i min reservation, afstår äfven jag från mitt yrkande derpå, och hoppas, att R. o. Ad:ns majoritet derigenom måtte bevekas att rösta för den södra linien.
Hr Linroth:
Jag afstår från mitt yrkande om beviljande af 1,500,000 rdr till nordvestra stambanan, samt hoppas, att R. o. Ad. ville bifalla Stats-Utsk:ts hemställan.
Afven jag afstår från mitt yrkande om högre anslag och anhåller om propos. å bifall till Utsk;ts hemställan.
Landtm., att i afseende å Stats-[Jtsk:ts hemställan i förev:de punkt hade af flere ledamöter yrkats dels bifall till densamma och dels att R. o. Ad. skulle besluta i enlighet med det förslag, som Hr Leijonancker i sin vid Utlåbt fogade reservation afgifvit, och hvilket lydde sålunda: watt R.
St:r för fortsättande af nordvestra stambanan från Christinehamn öfver Norum och Nilsby-sundet till Arvika måtte till sådana förberedande arbeten, som erfordra längre tid för deras utförande, bevilja 500.000 rdr, att med 250,000 rdr utgå under innev:de och med 250,000 rdr under nästkommande år.»
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Stats-Utsk:ts ifrågav:de hemställan, hvarvid höjdes särdeles talrika och starka både ja- och nej-rop, samt sedermera propos. på antagande af Hr Leijonanckers förslag, då svaren likaledes utföllo med starka ocb talrika så väl ja som nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
[Jppsattes och justerades följ:de voteriiigs-propos.: »Den som bifaller Stats-Utsk:ts i 2:dra punkten af Utlåtit N:o 54 gjorda hemställan, att R.
St:r för fortsättande af nordvestra stambanan från Christinehamn öfver Carlstad till Arvika måtte anvisa en summa af 500,000 rdr, röstar Ja; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, beslutar R. o. Ad., att R.
St:r, för försättande af nordvestra stambanan från Christinehamn öfver Norum och Nilsby-sundet till Arvika, måtte till sådana förberedande arbeten, som erfordra längre tid för deras utförande, bevilja 500,000 rdr, att med 250,000 rdr utgå under innev:de och med 250,000 rdr under nästkommande år.»
Den 15 Mars. 357 Sedermera företogs voteringen och befunnos vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda : Ja — 133.
Nej— 127.
Jag anhåller vördsamt, att R. o. Åd. behagade inbjuda Preste-St. att förena sig i det beslut, Bonde-St. i denna fråga fattat.
Utsk:ts hemställan bifölls. 4:de och 5:te punkterna.
Jag föreslår, att R. o. Ad. ville utfärda inbjudning till Hederv.
Bonde-St. att förena sig i det af R. o. Ad. nyss fattade beslut.
Frih. af Ugglas begärde denna framställning på bordet.
Jag vill endast anhålla att få göra det tillägg till prot:t, att jag röstat för den södra linien och att jag hoppas att, sedan R. o. Ad. nu visat en sådan sparsamhetsanda, att R. o. Ad. bifallit Stats-Utsk:ts hemställan, hvarigenom icke ens det af Frih. Klinckowström föreslagna, ännu mindre det af K.
M:t för nordvestra stambanan äskade anslag beviljats, sådana besparingar härutinnan blifvit gjorde, att R. o. Ad. anser sig kunna bifalla den motion, jag vackt om låneunderstöd å 295,000 rdr för fortsättning af Hudiksvall-Forssa-jernvägen till sjön Dellen.
Hrr Kleklorers lista vid val af en ledamot i Konst.-Utsk:t elter N:o 830 Hr von Vicken, fullm.
Hr Uggla, Carl Gustaf, samt, enligt R. o. Ad:ns den 10 dennes fattade beslut, ytterligare 2:ne Suppleanter i samma Utsk.; och befunnos hafva blifvit utsedde till Ledamot: N:o 362.
Hr Uggla, Carl Gustal.
Leuhusen, Frans Oscar.
N.o 1016.
Hr Planting-Berglod, fullm.
Hr Hierta, Carl Gustaf. 358 Dea 16 Mars.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-Utsk:t efter N:o 392, Frih.
Peijron, Gustaf Oscar; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1035.
Hr Wästfelt, Fredrik Philip.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Riddarh. -Utsk:t efter N:o 223, Hr Stråle af Sjöared, fullm.
Gr. Hamilton, Adolf Gustaf Wathier; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 1519.
Med förmälan, alt Hr Wästfelt, Fredrik Philip, och Hr von Döbeln, Ernst Georg, hvilka nu blifvit utsedde att vara, den förre ledamot af Banko-Utsk:t och den sednare ledamot af Riddarh. -Utsk:t, förut varit Suppleanter i samma Utsk., anmodade Hr Gr. o. Landtm. R. o. Ad:ns Hrr Elektorer att välja en Suppleant i Banko-Utsk:t efter Hr Wästfelt och en Suppleant i Riddarh. -Utsk:t efter Hr von Döbeln. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på natten.
Fredagen den 16 Mais 1866.
Justerades ett prot.-utdrag för den 14 och 15 dennes.
Hr Stuart, Fredrik Gustaf:
Jag anhåller att lå i R. o. Ad:ris protok. antecknadt, att jag, vid frågan orri jernvägen genom Wermland, röstat för den norra sträckningen.
Dea 16 Mars. 359 Föredrogs ånyo Bevilln.-Utsluts den 3 och 10 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 4, ang:de stämpelpappersafgiften.
Landtm, föreslog, att detta Betänk, jemte dervid fogade förfättningsförslag skulle punktvis företagas till afgörande, med iakttagande deraf, att i sammanhang med de hemställanden i sjelfva Betänkd, hvilka hade afseende å föreslagne ändringar i vissa delar af nu gällande Kungörelse ang:de stämpelpappersafgiften, dessa delars text skulle förekomma till pröfning, äfvensom att de obetydligare jemkningar i redaktionen, för hvilka Utsk:t icke ansett nödigt att i Betänk:t redogöra, sist skulle företagas till behandling.
Utsk:ts hemställan öfverst å sid. 2.
Utsk:ts hemställan medlerst å samma sida.
Hr Fåhreeus, Eduard:
Bland de af Utsk:t till stöd för dess afstyrkande af motionen i denna del framställda skäl måste jag i viss mån medgifva giltigheten af det första skälet.
Det synes mig dock, som om Utsk:t, med föranledande af motionen och för att i verkligheten bevisa sin ömhet för fastighetsköpare, bordt kunna föreslå, att fastebrefsafgiften helt och hållet afskaffades, hvarigenom i sjelfva verket de anmärkta olägenheterna försvinna och en lättnad beredes i afseende å fastighets förvärf; så mycket hellre kunde detta varit i sin ordning, som det synes mig högst oegentligt, att fastedomar skola draga högre stämpelafgift, än andra domstolsbeslut.
Som emellertid ett förslag i detta syfte icke i min motion varit uttryckligen framställdt, anser jag mig nu icke böra i denna punkt framställa något särskildt yrkande, utan låter bero vid hvad Utsk:t hemställt.
Efter härmed slutad öfverläggning och på gjord propos. biel'
Utsk:ts hemställan af R. o. Ad:n bifallen.
Utskits hemställan öfverst å sid. 3.
Hr Fåhraius:
Frågan om stämpelafgift å morgongåfvobref och äktenskapsförord är af mindre vigt.
Orsaken hvarföre jag tillstyrkt denna afgifts borttagande är, att icke dubbel bevillning måtte för samma egendom erläggas, såsom nu sker, då inkomstbevillning för egendomen äfven skall betalas.
Hvad beträffar kartan å skuldebref och godkända räkningar, kan jag icke godkänna de af Utsk:t för dess afslag anförda skäl.
Att genom karta vid inteckning ännu mer fördyra penningarna för en fattig gäldenär är att lägga sten på börda; liksom det är orimligt, att vid lagsökning, fordringsegaren, derest gäldenären är insolvent, 36(1 Den 16 Mars. icke allenast förlorar sin fordran, utan äfven måste betala stämpelafgift.
Ehuru jag är tacksam för den af Utsk:t längre fram i Betänk:t föreslagna nedsättning i denna afgift, måste jag dock af dessa skäl anhålla om afslag å Utsk:ts hemställan i denna punkt och att hvad jag i min motion föreslagit, måtte bifallas.
Frih. af Ugglas, Gustaf: Jag medger, att Hr Fåhreeus har rätt deruti, att det kan vara hårdt att ett lån skall fördyras genom skuldebrefvets beläggande med karta; men Utsk:t, som i denna författning velat göra så få förändringar som möjligt, har icke velat föreslå ett stadgande, som skulle medföra minskning i Statens inkomster.
Beloppet för stämpladt papper å skuldebref och godkända räkningar går till en ganska stor summa.
Dessa handlingar behöfva icke heller karteras, utom då fordritigsegaren vill bereda sig någon fördel, såsom vid sökande af inteckning, eller också vid utsökning af skulden, då gäldenären får betala kartan.
Jag anhåller om godkännande af Utsk:ts förslag.
Hr Få h raeus:
Medger man obilligheten af denna afgift, som jag icke tror uppgå till någon särdeles stor summa, så bör man tillse att Staten på annat sätt tillgodogöres för hvad den genom dess borttagande förlorar.
Till följd af hvad Frih. af Ugglas nu yttrat, hoppas jag emellertid, att han vid en längre fram i Betänk:t förekommande punkt om beräkningen af karta å bouppteckningar förenar sig i mitt förslag.
Som den nu förevarande punkten åter alser en beskattning, som för Staten är jemförelsevis ringa, men hård och obillig — enligt hvad här äfven medgifves — för den enskilde, yrkar jag fortfarande bifall till min motion i denna del.
Jag ber att få in stämma i hvad Frih. af Ugglas yttrat.
Den af Utsk:t längre fram i Betänk:t föreslagna nedsättning i kartebeloppet, hvarigenom Utsk:t gått motionärens önskningar till mötes, borde för honom vara tillräcklig.
Det har icke varit möjligt att göra någon beräkning, hvad beloppet af stämpelpapper å sådana handlingar utgör, men att det är ganska betydligt, är klart för hvar och en, som känner huru många skuldsedlar, som intecknas, och huru många lagsökningar som ske.
Jag anhåller fortfarande om bifall till Utslcts förslag.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bilall till Utsk:ts förev:de hemställan, dels ock afslag derå saint antagande af Hr Fåhraei i ämnet väckta motion, framställde Hr Den 16 Mars. 361 Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och. då dervid svarades mångå ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Utsk:ts hemställan nederst å sid. 3.
Hr Få hraeus:
Jag måste beklaga att genom det vid förra punkten lättade beslutet mitt i denna punkt afhandlade förslag blifvit nära nog omöjliggjordt.
Med afseende på domarens vigtiga kall borde lian vara befriad från stämpelpappersuppbörden, som med mera fog kunde öfverlemnas till den allmänna uppbördsförvaltningen.
Uppbördsmännens derigenom kanske något ökade möda blefve ersatt genom den äfvenledes ökade inkomsten, oell svårigheten för domaren att upprätta de erforderliga förfeckningarne vore icke heller stor, då domaren redan nu åligger att upprätta uppbudsförteckningar (enligt K.
Förordn. den 13 Juni 1800) och då han i öfrigt endast behöfver expediera dessa förteckningar såsom afskrifter af protok., så vidt detta är så fullständigt som lag bjuder (jemlikt K. Kung. den 11 December 1811 och K.
Cirkulärbrefvet den 11 Februari 1847).
Då det emellertid vore svårt att bifalla denna punkt utan i sammanhang med den föreg:de, vill jag icke härom framställa något yrkande.
Ofverläggningen ansågs härmed slutad och Lftsk:ts hemställan blef af R. o. Ad. bifallen. lltskds yttrande å sid. 4.
På samma sätt som den förre värde talaren, som yttrade sig i näst l'öreg:de punkt, tinner jag att äfven detta förslag genom ett förut faltadt beslut blifvit alskuret, och det är icke min mening att deruti begära någon ändring.
Jag vill endast uttrycka min förhoppning att denna, om jag så må säga, Iraintidstanke måtte vid en kommande riksdag förverkligas.
Jag anhåller om upplysning, huruvida det är mig tillåtet att nu yttra mig äfven om nästa punkt, eller om jag skall vänta dermed, tills den blir föredragen.
Bägge punkterna hafva nemi. så nära sammanhang med hvarandra, att jag nödgas vördsamt härom göra framställning.
Ofverläggningen förklarades slutad och yttrandet lades till handlingarne.
Lftsk:ts hemställan öfverst å sid. 5.
Det är samma förhållande med denna punkt, som med den näst löreg:de.
Då jag vid Lag-Utsk:ts Betänk.
N:o 15 örn häradsrätternas omorganisation med glädje hörde Hr Nordenfalk yttra samma åsigter i afseende på spor - 362 Den 16 Mars. telsystemet som jag nu framställt, hade jag önskat att han vid detta tillfälle skulle vara närv:de för att biträda mitt förslag.
Grannlagenheten förbjuder mig att nämna skälet, hvarför underdomarena icke vilja ingå på den föreslagna förändringen.
Endast detta anser jag mig böra kunna få nämna, att sådana skäl föregåfvos icke på den tid jag biträdde vid tingsgöromål hos n. m. aflidne Häradshöfdingen och Riddaren Bergström inom Södra Möre härad.
Denne utmärkte domare bade helt andra åsigter; men tidsanden får väl äfven härvidlag, såsom i många andra fall, bära ansvaret för de förändrade åsigterna härutinnan.
Då jag emellertid icke nu kan hoppas någon förändring i hvad Utsk:t hemställt, får jag öfverlemna äfven denna tankes realisation åt framtiden och en kommande riksdag.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. blef Utsk:ts ifrågav:de hemställan af R. o. Ad. bifallen. § 2.
Utsk:ts förslag bifölls. § 3.
Utskits hemställan nederst å sid. 5.
CJlskit, som medgifvit, att denna stämpel afgift icke kan försvaras, anför för sitt afstyrkande af min motion 3me skäl, nemi. dels att samma anmärkning torde gälla om åtskilliga andra slag af dylik afgift, dels att en vid sistlidne riksdag i enahanda syftning gjord framställning blifvit af R.
Sfer afslagen, dels slutligen att nedsättning i denna statsinkomst icke nu bör ifrågasättas.
Hvad det första skälet beträffar, så kan jag icke godkänna detsamma, ty det finnes icke någon afgift, som synes mig så obillig som den ifrågav:de.
Genom dess uttagande behandlar
Staten sina tjenare sämre än den enskilde, som då lian ger en tjenare lön eller pension, icke derå gör något afdrag.
Skälet att en liknande molion blifvit vid sista riksdag afslagen, är icke heller giltigt; ty det inträffar ganska oftav att motioner, som afslås vid en riksdag, bifallas vid en annan.
Återstår då skälet att Staten skulle gå miste om en inkomst; men om afgiften är obillig, såsom Utsk:t medgifver, är detta icke något tillräckligt skäl för dess bibehållande, och dessutom kunde denna förlust ersättas genom att höja afgiften vid bouppteckningar.
Att det icke endast är embets- och tjenstemän, som tänka så, bevisas deraf att äfven en ledamot af Bonde-St. reserverat sig mot Utskrts hemställan.
Fastän frågan genom tre Stånds beslut redan är afgjord, anser jag att det vore R. o. Ad. värdigt, att, med afslag å Utskds förslag, bifalla min motion, hvarom jag vördsamt anhåller.
Beloppet af den karta, hvarmed ett pensionsbref skall förses, är 6 rdr.
Då det är onekligt att pen - Den 16 Mars.
363 sionen är en fördel, kan det väl icke vara så orätt att derå taga denna afgift.
Dels derför att jag anser så få förändringar sorn möjligt böra göras i denna författning, som sannolikt snart kommer att undergå en genomgripande förändring, och dels med afseende derpå, att icke någon minskning måtte ske i Statens inkomster, anhåller jag om bifall till hvad Utsk:t föreslagit.
Den siste värde talaren synes hafva fäst sig endast vid pensioner; men det är mera vigtigt att tillse, huru förhållandet är med fullmakter och konstitutorialer.
Att dessa i sin grund rättsvidriga afgifter äro ganska betungande, kan icke nekas, då de uppgå till 5 proc. af lönen, hvarå dessutom årligen måste betalas bevillning.
Jag yrkar fortfarande afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till min motion.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förevarande hemställan, dels ock afslag derå samt antagande af Hr Fåhrsei i ämnet väckta motion, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utsk:ts hemställan och, då dervid svarades många ja, jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Utsk:ts hemställan öfverst å sid. 6 med dertill hörande text.
Bifölls. §§ 4 och 5.
Utsk:ts förslag biföllos. § 6.
Utskits hemställan öfverst å sid. 8.
Utskits hemställan medlerst å samma sida.
Hr Lagerbjelke, Bror Johan Syrach:
Mot det beslut, hvartill Utsk:t kommit, har jag reserverat mig.
Det är tydligt, att om det värde, hvartill fast egendom i bouppteckningar skall upptagas, är beroende af hvad bouppteckningsmännen bestämma, detta värde kommer att utfalla ganska olika, med hänseende till hemmanens verkliga värde, hvilket måste vara en orättvisa.
Skälet, hvarför sistlidne riksdags Bevilln.- Utsk. föreslog och R.
St:r bi föllo en minskning i kartan å bouppteckningar, var just att, efter de höjda taxeringsvärdena, den förut bestämda kartan ansågs skola för hardt drabba sterbhusen.
På grund af så väl det nu anförda, som hvad jag vidare i min reservation yttrat, hemställer jag, att R. o. Ad. måtte, i likhet med hvad Preste-St. redan gjort, besluta att, med afslag 364 Den 16 Mars. å Utsk:ts hemställan, denna punkt i författningen skall erhålla följande förändrade lydelse: »Bouppteckningar, hvari fastighet bör upptagas till taxering, förses med stämpel enligt den författning, som gäller, då de till domstol ingifvas.»
Då jag har den bestämdaste erfarenhet om motsatsen af hvad Utsk:t yttrat, att taxeringsvärdet tages till grund vid bouppteckningar, samt jag anser den föreslagna bestämmelsen icke kunna bli till skada, men väl till gagn lör så val Staten, som rättsinnige bouppteckningsman, så (örenar jag mig i Hr Lagerbjelkes yrkande orri afslag å Utsk:ts hemställan och bifall till hvad i motionen blifvit föreslaget.
Då hvar och en Svensk undersåte bör hafva lika rättigheter och skyldigheter, och då upplyst blifvit att taxeringsvärdet icke alltid tages till norm vid bouppteckningar, får äfven jag- yrka att, med afslag å Utsk:ts hemställan, motionärens förslag måtte blifva antaget.
Afven jag måste instämma i hvad de föregående talarne anfört.
Jag tror det vara nödvändigt att bestämda föreskrifter i detta hänseende lemnäs, på det icke godtycke må göra sig gällande; men jag har tvekat, huruvida detta stadgande borde intagas i charta-sigillata-förordningen.
Då emellertid i hvarje fall redaktionen måste noga Öfvervägas, anhåller jag att denna punkt måtte till Utsk:t återremitteras.
De skäl, Utsk:t anfört mot förslagets antagande, anser jag just tala för detsamma.
Utsk:t säger, att fast egendom i allmänhet uti bouppteckningar upptages till det åsätta taxeringsvärdet.
Jag ber att tå anföra ett par exempel på motsatsen:
Häringe landtegendom, för bevillning taxerad till (>82,185 rdr, upptogs i bouppteckningen efter förre egaren till endast 326,858; skilnaden mellan taxerings- och bouppteckningsvärdet utgjorde alltså rdr 355,327.
Genom beslut d. 3 Juni 1863 förklarade Fernebo häradsrätt, att bouppteckningen efter bruksegaren P. "Wikland, upptagande, bland annat, fastighet till värde af 45,000 rdr, skulle, enär fastighetens bevillnings-taxeringsvärde vore 113,100 rdr, i enlighet dermed stämpelbeläggas; K. Svea Hofrätt upphäfde emellertid detta beslut genom utslag d. 18 I)ec.
1863, på den grund att domaren icke ägde ingå i pröfning af fastighetens värde, och Kronan fick endast härigenom 791 rdr mindre i inkomst, än om taxeringsvärdet, enligt R.
St:rs tydligen uttalade mening vid sista riksdagen, varit lika tydligt i stämpelpappers-författningen anbcfalldt till efterföljd i berörde hänseende.
Andre talare hafva redan fullständigt bevisat riktigheten och rättvisan af ett konseqvent stadgande i denna del, och jag vill nu endast tillägga, att då man utgår från den grundsats, att Svenska folket bör sig sjelf beskatta, och man såsom representanter för detta folk för särskilda fall antagit folkvalde
Den 16 Mars. 365 taxerings-komitéer, synes det. ock vara skäl att utsträcka dessas bestämmande rätt till så många enskilda beskattningstitlar som lämpligen kan falla under deras pröfning, och detta mål vinnes härutinnan, om bevillnings-taxeringsvärdet tages till grund för bouppteckningskartan, hvad beträffar fast egendom.
På grund häraf och då det föreslagna stadgandet dels skulle medföra tillökning i Statens inkomster och dels är af billigheten påfordradt, anhåller jag om afslag å (Jtsk:ts hemställan och bifall till hvad jag i min motion föreslagit.
Dock vill jag icke motsätta mig punktens återremitterande, derest sådant skulle anses lämpligt.
Fastän jag instämmer med Hr Ehrenborg deruti, att det vore önskligt, att någon grund för fastigheters bouppteckningsvärde funnes, kan jag dock icke anse den föreslagna grunden rigtig; ty fast egendom är nu taxerad till vida högre värde än det, hvartill den går och gäller, och det händer dagligen eller åtminstone hvarje vecka att egendomar försäljas för hälften af det belopp, hvartill de äro taxerade.
Det vore icke billigt, att införa en så sträng föreskrift, hvarigenom sterbhus finge erlägga en allt för hög afgift.
Hr Fåhraus, som flere gånger förut åberopat riksdagsfutlmäktigen
Dahlgrens reservation, borde hafva gjort det äfven i detta fall.
Det heter deruti: »Samma förhållande är det äfven med karteringen af bouppteckningar, hvilka skola förses med ett ej obetydligt stämpelpappersbelopp, på samma gång för egendomen dessutom skall erläggas inkomst-bevillning efter 2:a art.
Bevillningsförordningen, hvilket borde vara nog, helst ett inträffadt dödsfall för sin del kan vara en ofta nog kännbar förlust för en familj, utan att behöfva vara föremål för beskattning.»
Om en förändring skall ske, ville jag förena mig med Frih. af Ugglas i yrkande om återrcmiss af denna punkt.
Ehuru jag är före kommen af den siste värde talaren, ber jag att få tillägga ett par andra skäl, hvarför jag måste motsätta mig bifall till motionen.
Taxeringsvärdet åsättes helt olika, då egendomen gått i köp eller tillfallit egaren genom arf, äfvensom egarens behof att låta inteckna sin egendom kan inverka på åsättandet af taxeringsvärdet.
Detta värde kan derför icke antagas såsom en rättvis grund vid alla bouppteckningar, ehuru det icke är något att invända mot, om ett sterbhus vill uppskatta den fasta egendomen efter taxeringsvärdet.
DA en person, som dör, efterlemnar skulder, och boets ställning är dålig, borde icke Staten, genom uttagande af en särskild afgift, öka det onda för arfvingarne.
I allmänhet är stämpelafgiften tung och obillig; men då inkomsten deraf är behöflig och Utsk:t icke velat göra stora ändringar i stadgarne derom, måste dessa lemnäs så orörda som möjligt. 366
Den 16 Mars.
Jag anser denna fråga vara i Utsk:t så väl utredd, alt en återremiss icke skulle tjena till något; och jag anhåller om bifall till Utsk:ts hemställan.
Det är en allmänt känd sak, att vid bouppteckningar så tillgår, att hvarken fastigheten eiler lösören upptagas till deras verkliga värden, utan vanligen blott till j deraf.
Detta förhållande borde ändras; men jag tvekar om det bör ske uti denna författning, eller om det icke vore bättre, att en särskild författning derom utgåfves, äfven innehållande bestämmelser om kontroll, som nu helt och hållet saknas; ty domstolen har icke rättighet att pröfva de åsätta värdena.
Då emellertid någon framställning härom icke blifvit gjord, anser jag det dock vara ett steg till rättelse, om motionärens förslag blefve bifallet; ty det närvarande förhållandet är en orättvisa icke blott för
Staten utan äfven för den enskilde, då en ärlig sterbhusdelegare låter upptaga egendomen till dess verkliga värde och således får betala större stämpelafgift, än en annan, som, då han icke är tvingad genom något hand, låter åsätta allt för låga värden.
Liljencrants har sagt, att taxeringsvärdena äro för höga; men jag tror icke att så är förhållandet; och icke kan man väl vilja påstå, att priset vid exsekutiv auktion är en egendoms normalvärde.
Jag anser derför taxeringsvärdet å fast egendom böra läggas till grund vid bouppteckningars kartering.
Huruvida grundsatsen alt belägga dem med någon afgift är riktig, är en annan sak, hvarom nu icke är fråga.
Jag anhåller om bifall till hvad i motionen är föreslaget, och att Utskds hemställan måtte ogillas.
Liljencrants har sagt, att det vore obilligt att beräkna kartan efter en egendoms taxeringsvärde, såsom varande allt för högt.
Jag vill fästa uppmärksamheten derpå, att ny taxering skall ega rum nästa år, då rättelse bör kunna ske, om någon egendom är för högt värderad.
Syftet med motionen är att få en viss grund bestämd, hvarefter fastigheters värden skola i bouppteckningar upptagas; och om man anser taxeringsvärdet för högt, kan man ju bestämma § eller hälften deraf.