Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det skulle tyckas vid första påseendet, som de motioner jag och Herr Doctor Stenhammar med flere afgifvit, om indragning af vissa öfverflödiga Embeten och Tjenster, borde höra till Särskildta Utskottets behandling; men då detta .Utskott har en långt vidsträcktare befattning, den nemligen att reglera Embetsverken i allmänhet,. hvartill det undfått vägledning endast uti den för samma ändamål förut nedsatta Comittéens meddeldte förslag, och berörde Utskott icke eller kan tillräckligen känna Statens mer eller mindre tillgångar, hvaremot StatsUtskottet bör hafva fullkomlig kunskap, huruvida medel finnas för de anslag som fordras för den nya HofRätten i Christianstad och för den kostnad som uppkommit igenom några Läns delning m. m.; så skulle jag både förmoda och önska, att dessa och dermed likartade frågor måtte af StatsUtskottet behandlas; och jag får således anhålla om Herr Grefvens och Landt-Marskalkens proposition till återremiss af StatsUtskottets
Me^ 1 >'
Den 7 April e. m. 199 morial, i ändamål, atå Utskottet må yttra sig så val öfver min motion , som de öfrige i enahanda ämne. 1 Herr Grefven och LandtMarJkalhen hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Memorial böra, i anledning af de dervid nu gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteras.
Stats-Utskottets den 39 sistledne
Mars afgifne samt den 3 dennes på bordet lagde Utlåtande No ”7.
Om löneförbättring för Kronobetjeningen på Gottland och i Bohus Län, samt om befrielse för Kronobetjeningen i allmänhet från deltagande i tryckningskostnaden af Lanclshöfdingarnes kungörelser.
Det bör ej vara utan vigt för det allmänna, att Kronobetjente, de der hafva Statens medel att uppbära och redovisa, må vara så lönade, att balahcer till Kronans förlust må kunna undvikas.
Krono, fogdarne inom det mig i nåder anförtrodde
Län, äro emellertid försedde med så eländiga lönevilkor, att, i händelse de ej ägde enskild förmögenhet, det ej vöre tänkbart, att de skulle kunna lifnära sig.
Den ena är en gammal man, och den andra är äfven till åren; och när de en gång afgå, vet jag sannerligen icke hu - Den 7 Apr l c. m. ritvida det må blifva möjligt anskaffa pålitliga personer att i tjernsten med dess nuvarande inkomst dem efterträda.
Jag gillar yäl den a,f StatsUtskottet framställde princip, att frågor om löp reg lerin gar böra af Kongl Majit pröfvas och ifrån Konungen öfverlemnas till Rikets Ständer; men då sådane frågor tillförene kommit från fvonungeu till Pykets Ständer och hos dem mott ett afslag, hafva de i alla fall förblifvit hvilanda, enär Kongl.
Maj t, i saknad af anviste medel, icke kunnat å förslagen i §mn,et, göra det: afseende, som de syntes påkalla.
Förhållandet med Kronobetjenirigens å Gottland löner år emellertid säd an ty enligt en från LandsContoiiret reqvjrerad tabell, sam jag ber att få till upplysning aflemna,, att nemligen KronoFogdarrje i contant inkomst hafva hvardera sammanräknadt omkring 4oo P^:dr årligen, hvaraf i underhåll för Skrifvare, resekostnad m. ni. afgå 345, R;dr, så att endast »55
R:dr återstå i behållning lill föda och kläder.
Jag hemstället; om det år billigt, om det ens år rimligt, att <sn Uppbördsman med så stor ansvarighet och med så betydlig uppbörd, som desse Kronofogdar, skal! vara lönad med i5,5 R:dr, På samma sätt förhåller d.et sig med Håradsskrifvarne inom Länet.
De hafva vål några R:dr mera i inkomst ån KronoFogdarne, men afdragen för skrifmaterialier nj. ni. åra deremot större ån å de sednares löner, och Håradsskrifvarnes behållning blifver såmedelst effectift ännu. mindre.
Detta är hvad, jag ansett inig skyldig anföra, till beredande af en återremiss af Statsutskott ets förevarande Betänkande.
Och då Dpi 2 April c. m, 30 j; Utskottet genom den Tabell jag nu bar åran aflemna, såttes i tillfälle att se i den minsta detaille, hvad hvar och en af ifrågavarande tjenstemån åger, att för sin bergning påräkna, hoppas jag att Utskottet deraf skall hämta en anledning, att till förmon för dem göra ett undantag från den vanliga principer*.
Hvarjemte Friherre Cederström till Proto.- collet aflemnade en så lydande Uppgift på KronoFogdarnes och HärackSkrifvarnes
Löner uti Gottlands Län för År 1822.
KronoFogden i Norra Häradet, FältKammereraren Laur.
Bahrt; Banko, Indelt
Lön 5o R:dr, som med förvandling efter 1822 års Markegång utgör 289: 47: Contant Lön . . . ' 5o: Resepenningar, O indel te 10: - Procent på Brännvinsskatten .... 54:; 16; 7 D:o på Saltpctter Uppbörden . . , 8: 28: 6 - t—-— 3 90; 4,4} i Hvarifrån afgår:
Underhåll för en Skrif, vare, som för biträde, vid göromålens bestridande, är nöd - 202 Den 7 April e, m. vändig, har i Lön 33 R:dr tili föda 16 sk.
Banco om dagen . . . x55: — Rese-kostnader i och för tjensten, efter den nogaste beräkning . 70: — _ Skrif-materialier . . 20: 245 R:dr.
Behållning till föda och kläder ....
. l5o: 44: I 5g5: 44:
KronoFogden i Södra Häradet, Herr Assessorén Pehr Dahm.
Indelt Lön 5o R:dr Banco, som med förvandling efter 1822 års markegång utgör 2g5: 18: 4 Contant Lön . . . 5o; . Resepenningar oindelte i3; Procent på Brännvins skatten 35: 3: 5 Dito på Saltpettern . 8-' 28:
Hvarifrån afgår:
En Skrifvares underhåll 1,55:— — Resor i tjensten, i det allraminsta .... 65:
Skrifmaterialier föråret 20: s4o R;dr.
Behållning lill kläder och föda . é , i 162: i: Q 4o2; 1: g 4o3: i: g Den 7 April e, m. 205 HäradsSkrifvaren i Norra Fögderiet C.
M. Funk liar i Lön 25 R:r Indelt, sorn med förvandling efter markegång utgör , . . 157:— — Contant Lön . . . 4i:52:— Resepenningar, oindelte 6: _ ProcentpåBevillningen 66:32: _ Arfvode för
Debets sedlarne, sedan papper och tryckningskostnad afgått. » . 100: 5 Mantal Bohemman, hvaraf Räntan betalas tiil Kongl.
Maj;t och Kronan, lemnar i afkastning . . . 5o: Hvarifrån afgår:
En Skrifvares underhåll i55:— — Resor i tjensten vid 2;ne Uppbördsstämmor samt Berednings, och TaxeringsComit téerne 75:
Skrif-materialier, i det allraringaste . . , 4o: 270 R;dr.
Behållning till kläder och föda . . . . i5i; jfr 421: 16: __ 421: 16: D en 7 April1 e, rn.
HäradsSkrifvaren i Södra Fögderiet P. J. Kali*!.
Indelt Lön 25 R:dr, utgör med förvandling efter 1822 års Markegång . . . l46: 26: 8 Contant Lön . . . 4i:5a: — Resepenningår, oindelte 6: __ Procent på Bevillningen 66:52: —•
Arfvode för Debets- x Sedlarne, sedan papper och tryckningskostnad afgått . . io5: — J Manta!
Bohemman, hvaraf Räntan betalas till Kongl. Maj;t och Kronan, lemnar i afkastning.
. , „♦ ,5o: _ Hvarifrån afgår:
En Skrifvares underhåll i55: ___ Resekostnader . . , 70:
SkrifMateria] ier . . 40: — 265 Ridr.
Behållning till »kläder och föda . i , , 150: 4i: 8 4i5; 421 8, 4l5: 42: 10 Länsmän pch 42 [ Fjerdingsman hafva tillsammans 166
R;dr 52,sk.
Indelte Löner, som förvandlade, utgöra tillsammans.
; -J ; , . goo: 28: 4j Wisby i LandsContoiret d. 26 Febr. 1820.
Gustaf Wendell, t)en ’j April e, tni 2o5 Herr Ehrenborg, Casper:
Det är i afse-' fende på hvad StatsUtskottet yttrat i frågan om tryckningskostnaden för Landshöfdingarnes Emfcetskungöreiser, sorn jag uther mig få göra en anmärkning.
Utskottet har vål funnit billigt i att denna kostnad af allmänna medel ersåttes^ tnen tillika hemställt, att frågan härom matte af vederbörande Landshöfdingar hos Kongl. Majit i underdånighet anmälas.
Jag befarar dock, att i afseende på en dylik anmälan, man skulle, på samma sått som Friherre Cederström, beträffande Kronobetjeningens lönförbåttring, an-, märkt, hos- Kongl. Majit mötas af det svar, att, som Riksens Ständer icke för ändamålet anslagit några medel, den begärda ersättningen för ofvannämnde tryckningskostnad icke kunde äga runn Jag bör upplysa, att denna kostnad inom Skaraborgs
Lån uppgår till omkring 5oa R;dr årligen, och om denna summa multipliceras med samtelige Lånens antal 25, uppkommer ett belopp af 7500 R:dr, sorn efter denna norm skulle utgöra ersättningen för tryckningen af alfa Läns Kungörelser; men då man härvid ta^ ger i beräkning, att utgifterne för berörde tryck-’ ning i flere
Lån lärer vara vida mindre ån i Skaraborgs, skulle j ig våga anse, att 6000 eller 5ooo
R.dr vore för behofvet tillfyllest; och jag hemställer, i anledning häraf, om icke Betänkandet kunde till StatsUtskottet återremitteras^ på det Utskottet efter inhämtande af närmare upplysningar i ämnet, må utse och föreslå medel, hvaraf ett anslag för emförrnålte utgift kunde till Kongl. Maj.ts disposition afsättas.
Vål kan kostnadsbdoppet, om det ock nu kunde 2o6
Den 7 April e. m. fullständigt uppgifvas, befaras undergå årliga förändringar genom Kungörelsernas till- eller aftagande mängd, samt minskning eller tillökning i tryckningskostnaden; men detta bör ej utgöra något hinder för frågans afgörande, enär det ungefärliga beloppet af den för hvarje
Lån erforderliga tryckningskostnaden, bör kunna af de vid Riksdagen närvarande Landshöfdingarne uppgifvas, och jemväl mångå andra anslag åro af den beskaffenhet, att de medel som deraf skola utgå, icke kunna med full säkerhet till bestämda summor beräknas.
Grefve von Roten, Axel'.
Jag conformerar mig fullkomligen med Friherre Cederström.
Förhållanderna åro enahanda inom de oss i nåder anförtrodde
Lån; men jag tror dock, att ännu mera talande skål för den föreslagna lönförbättringen finnas uti Götheborgs och Bohus Lån, emedan en del af Kronofogdarne och Häradsskrifvarne derstädes, i stället att njuta den indeldta lönen med förvandling efter markegång, uppbära den i penningar efter de vid Indelningsverket, Jordebokspersedlarne åsatte vården, hvarigenom de till exempel för hvarje tunna spannmål erhålla endast 24 sk.
De som på sådant sått bekomma deras indelningsspannmål, åro beklagligen så illa aflönade, måhända har jag ock att i detta afseende göra mig en förebråelse, att flere balancer tid efter annan hos dessa Tjenstemän ägt rum, isynnerhet uti norra delen af Bohus Lån, der fem Kronofogdar efter hvarandra kommit på obestånd, Det år också, jag vågar påstå det, en Den 7 April e. m. 30T oundviklig följd, att de
Kronobetjenter
,vSom äro för knappt lönte, skola antingen preja Allmogen, eller åsamka sig balance vid Kronans uppbörd.
Jag år nu icke i tillfälle att närmare utveckla detta ämne, ty den bårom lif i PräsfeStåndet våckta motionen, var ännu för kort tid tillbaka mig obekant; men sedan jag fick underrättelse om dess tillvaro, skref jag genast till Gölheborgs LandsCanzli, och har nu derifrån fått mig tillsänd en tofia öfver Kronobetjeningens oeconomiska ställning, som år så bevekande, att jag förmodar, det StatsUtskottet deruti skall finna skål att jemka dess afgifna Betänkande; jag anhåller derföre om återremiss af detta Betänkande.
I öfrigt instämmer jag med Herr Ehrenborg deruti, att ett anslag må afsåttas till ^bestridande af tryckningskostnaden för LånsKungörelserne, men förmodar att der« vid uttryckligen förbehålles, att ersättning icke utgår för andra Kungörelser, ån dem, som röra allmänna ärenden, och icke för dem, som angå enskildas angelägenheter, såsom auctioner och dylikt.
Herr Grejven och Landt-Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Betänkande böra, i anledning af de dervid nu gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteras.
Nej, proposi *"
> 203 Öen 7 April c, m. iioneri blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Föredrogs å nyo och bifölls Stats- ocli RancoUtskottens den 2 dennes afgifne samt den 5 derpå följde på bordet lagde Utlåtande, angående Götha CanalDirections anhållan, att nii genast få uti Riksens Stånders Bank, å Bolagets vägnar, lyfta de af detta års anslagne byggnadsbitråde återstående 200,000 R:dr, utan att behöfva förut hafva infordrat den sista actieinsättning, sorn Riksens Stånders beslut år 18i5, utsätter inom utgången af innevarande år„
Företogs lill pröfning StatsUfskottets deri 29 sistledne
Mars afgifne samt den 5 denneå på bordet lagde Utlåtande N:o 78, om Wadstena Klosterkyrkas ötverlåtande åt Stads- och UandsFörsamiingarne derstädes.
Grefve Posse, Areid:
Åf den anledning att Wadstena Stads-och LandsFörsamlingar ännu icke genom ordentligt contract åtagit sig att försätta den så kallade Klosterkyrkan i fullkomligt skick och densamma framdeles underhålla, hvilket, enligt Riksens Ständers vid sedtraste Riksdag fattade beslut, borde ske, innari det då äskade anslaget af 5ooo R dr beviljades; af denna anledning, har Stats-Utskottet ansett nå - Dea 7 April e, m. 2og någon åtgärd icke edler nu bora åt förevarande ärende lemnäs. 'i’iil detta resultat liar Utskottet funnit ett skäl deruti, att ärendet nu är i samina skick, sorn vid sistförilutne Riksdagj inen jag skulle deraf vilja draga en annan slutföljd den nemligen , att målets femåriga oförändrade skick tydligen bevisar nödvändigheten, att Riksens Ständers åberopade beslut undergår en jemkning, så vidu det åsyftade ändamålet någonsin skall kunna vinnas.
Ändamålet är, å Statens sida, att frän tidens härjningar freda ■och åt framtiden bevara en vacker fornlemning, och ä Wadstena innevånares, att få för deras Gudstjenst begagna ett andaktsbjudands tempel, som för närvarande år alldeles onyttigt oell blott tjenar tili stängsel åt Correclions-inråttningens byggnader.
Då nu Wadstena Stads innevånare bestämdt förklarat, att de icke vilja öfvertaga reparationen och underhållandet af Klosterkyrkan, förr ån de undfått det ifrågavarande anslaget, så hemställes billigen om något contract kunde i förra afseendet uppgöras, innan anslaget ännu var gifvet?
I ett contract måste alltid rältigheter och skyldigheter vara ömsesidiga, och detta förhållande torde äfven böra i förevarande fall iakttagas, ty annars lärer saken aldrig blifva afslutad.
PråsteStåndet har också insett detta, och biföll, i anledning häraf, StatsUtskottets vid sednaste Riksmöte, i ämnet afgifne yttrande med den modification, att det af Wadstena Församlingar begårdte understödet för Klosterkyrkans Ridel, o, Ad.
Vrot. 5 Band. 14, 310 Den f April e. m. reparation, skulle af Statsmedlen genast afsåttas, för att framdeles, enär contractet blifvit] behö* rigen uppgjordt, Församlingarna tillhandahållas.
Då härtill lågges, att den åskade summan år till beloppet lika med den behållning, som genom försäljning af Kyrkans fordna koppartak Statsverket tilfgodokommit, och således år att anse såsom en Kyrkans tillhörighet, samt i öfrigt Statens vinst genom Kyrkans öfverlåtande åt Wadstena Församlingar synes mig lika påtaglig som Församlingarnes dryga kostnad för reparationens fullbordande, enär denna troligen kommer att öfverstiga ifrågavarande 5ooo R:dr, oberåknadt, att
Statens utgift endast åger rum för en gång, men Församlingarnes deremot blifver ståndigt fortfarande; så vågar jag, på dessa skål, yrka, att ofvanomförmäldte 5ooo R:dr må till Wadstena Stads- och Landsförsamlingar af Statsmedlen utbetalas, enär de, genom vederbörligt contract åtagit sig, att, enligt Öfver-Intendents-Embetets ritning och förslag iståndsätta Klosterkyrkan i Wadstena samt att densamma sedermera framgent underhålla.
Jag anhåller derföre att StatsUtskottets Betänkande må varda återremitteradt; och får jag endast tillägga den önskan, att, i händelse
Utskottet ej anser sig kunna tillstyrka bifall å hvad jag nu tagit mig friheten föreslå, Utskottet då hellre må söka bereda ett bestämdt afslag å Wadstena innevånares framställning, ty i detta fall såttas de i nödvändighet, att för sig bygga en ny Kyrka, då de deremot nu, i afbidan på ett definitift beslut i ämnet, lemna deras egen eller den egentliga Stadskyrkan åt tidens förödelse, Den 7 April e. m.' 311 så att den nu mera år färdig, att når som hälst ramla.
Herr Grefven och Landt MarJkalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatsUtskottets Utlåtande böra, i anledning af den utaf Grefve Posse dervid gjorde anmärkning, till Utskottet återremitteras.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 2 4 sistlidne Mars under N:o 4 afgifne, och den 3 dennes på bordet lagde Betänkande, angående väckt fråga om tillåtelse för låntagare, att till undvikande af omgångar och kostnad, aflemna sina rånte-betalningar för Bancolån i närmaste Ränteri eller till KronoFogdar i orterne; blef samma Betänkande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Företogs till pröfning LagUtskottets den 4 sistlidne
Mars afgifne samt den 3 dennes på bordet lagde Utlåtande, N;o 6, om den ändring i 25 Cap. 5 §.
RåttegångsBalken, att UnderDomstolars Utslag i mål, rörande fångspillning och hustjufnad, icke böra ÖfverDomarnespröf. ning underställas.
Utan att emot de grunder, Lagutskottet till stöd för dess förslag anfört, hafva annat att egentligen erinra, *1* Den 7 April e, tn. ån att det ofta är grannlaga nog, att bestämma hvad som är hustjufnad eller icke, anser jag mig i följd af hvad jag tillförene vid flere tillfållen haft äran yttra, äfven nu höra hemställa, om icke alla partiella förändringar af Lagens stadganden må undvikas, då en allmän lag-förändring eller en helt ny
Lag förestår, samt att således den ifrågavarande jemkningen af Lagens föreskrift i 25 Cap. 5 §.
RättegångsBalken icke för närvarande må vidtagas, åtminstone ej förrän en granskning af och jemförelse emellan alla underståiinirigs-mål föregått; och' på grund häraf anhåller jag, alt Utskottets Betänkande må återremitteras.
Uppå derefter af Herr Gref ren och LandtMarskalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att LagUtsköttets Utlåtande, i anledning af den utaf Herr Ehrenborg dervid gjorda anmärkning, till Utskottet återremittera.
Föredrogs å nyo LagUtsköttets den 4 sist— lidne Mars afgifne samt den 0 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o 7, angående befrielse för Rådmän och Kämnärer att deltaga uti ansvaret lör försummelse att till ÖfverDomaren insända Rådstufvu- och Kåmnårsliåtters
Domböcker och Protocoller, Grefve Posse, Arvid’.
Då jag i allo instämmer i senare delen af LagUtsköttets Utlåtande eller den, som rörer frågan 0111 faststäi - Den 7 April c. m. landet af en viss tiel för beräkningen af de Dagsböter, sorn UnderDomstolarne i allmänhet för försummelse vid Protocollens insändande till ÖfverDomstolar är o underkastade, kan jag deremot ej annat än motsäga de principer, hvarifrån Utskottet utgått vid betraktandet af den förra delen, eller den som angår förslaget, att Rådmän och Karmi årer må ifrån allt deltagande i förenämnde böter befrias.
Till afstyrkande af detta förslag, har Utskottet hämtat anledning från den satts, att Rådstufvu- och KämnårsRåtter skola vara a i Collegial natur.
Jag medger att de åro det i afseende på Ledamötsrnes rösträttighet, men beträffande organisationen åro de onekligen mera jemförlige med Härads- och LagmansRätter.
Det år allmänna förtroendet, som å båda ställena gör medborgaren till Embetsman; och då man har lika litet skål att af en Handtverkare förvänta tillräcklig juridisk kunskap, som af en Bonde, samt denne senare i egenskap af Nämndeman, icke har något sig åliggande ansvar för Ordförandens försummelse, i sådane fall som det ifrågavarande; så kan jag icke finna annat, ån att förhållandet uli de emot Härads- och LagmansRåfterne svara de instancer eller Rådstufvu- och KåmnärsRåtterne, bör i detta fall vara enahanda; och på denna grund får jag vördsamt anhålla om återremiss af LagUtskottets Betänkande.
Herr Grefven och LcincltMarJkalken fråga-» de., om Ridderskapet och Adeln ansåg LagUt - Den 7 April e. m. skottets Utlåtande böra, i anledning af den utaf Grefve Posse nu gjorde anmärkning, till Utskottet återremitteras.
Företogs till pröfning LagUtskottets den 4 sistlidne Mars afgifne samt den 3 dennes på bordet lagde Utlåtande, N:o 9, om föreslagit åter. upplifvande af den i 16 Cap. 6 §.
KyrkoLagen befintelige föreskrift, att äkta Makar, som skola skiljas, böra personligen inställa sig i DomCapitlet.
Uti det särskildta yttrande, som är LagUtskottets Betänkande följ— aktigt, har jag utredt de skål, på hvilka jag ansett ågtenskapets helgd böra bibehållas genom högtidlighet, så väl vid dess upplösning som vid dess afslutande.
Jag åberopar således nu hufvudsakligen dessa skål, men får till dem lågga en af Utskottets Betänkande föranledd anmärkning.
Utskottet har nemligen anfört, att som den i KyrkoLagen befinteliga föreskrift, att åkta makar, hvilka skola skiljas, böra personligen inställa sig i DomCapitlet, icke kunde i alla händelser uppfyllas, såsom då den ena makan år vansinnig eller rymd, denna föreskrift alltså borde upphåfvas.
Ingen Lagstiftare lärer duck vara nog för - Den 7 April e. m. 315 måten, att vilja afskaffa eller icke antaga en lag på den grund, att densamma ej kan tillämpas på den som är frånvarande eller göras begriplig för den förnufts-löse; ty derföre att Lagen ej kan sträcka sig öfver rättvisans gebiet, skall ej Lagen upphöra.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus i Äfven jag tillstyrker återremiss af Betänkandet.
Ehuru man i Protestantiska Kyrkan icke mera kallar ägtenskapet för Sacrament, tänker dock Juristen sig något helt annat under en förening, sådan som ägtenskapet, hvilket i det ögonblick det slutes, anses vara oupplösligt, än under ett vanligt borgerligt eller civilt contract, der man alltid måste förutsätta, att det lika fritt kan häfvas, sorn det, för att blifva gällande, fritt blifvit slutit, och ännu i i denna dag bruka Jftristerna benämna ägtenskapet för Sacrament, för att beteckna skillnaden emellan en oupplöslig förening och ett uppsägligt contract.
För min del anser jag ågtenskapefs upplösning, då den måste beviljas, böra verkställas på ett lika högtidligt sätt, som det, hvarpå det knytes, och jag underställer LagUtskoftets bepröfvande om icke tillstyrkas bör, att
KyrkoLagens föreskrift i denna del åter må blifva gällande.
Deremot skulle jag tro, att, när omständigheter dertill föranleda, DomCapitlen böra få på Församlingarnas Presterskap öfverflytta den dem ålagda förrättning.
2l6 Ven i April t', w.
För min del kan jag ej biträda den mening, de sist talande våi de Ledamöter yttrat.
Jag tror visserligen att ågtenskapet bör hålles i helgd, men jag tror icke, att man för detta ändamål bör föreskrifva sådane vilkor, att ett olyckligt ågtenskap måste ofta blifva oupplösligt.
Ty om skiljsmässan, enligt KyrkoLsgens stadgande, skall fullbordas inför DomCapitlet, år det att befara, att många olycklige makar, som anse för en skam att inför en offentlig
Auctoritet i sådant ändamål inställa sig, hellre uthärda den olyckliga samrnanlefnaden, och hvaraf moraliteten lider vida iner ån genom en lagligen tillvågabragt skilsmässa.
Af denna orsak kan jag icke annat ån gilla Lag-Utskottets Betänkande i förevarande ämne.
Herr von Hartmansdorff, Auguft; Jag tror, att den siste talande Ledamoten misstagit sig, då han ansett ägtenskapet blifva oupplösligt, i händelse lagens ifrågavarande stadgande åter finge sin fordna kraft, på sått Grefve von Schwerin, PresteStåndets Ledamöter i Lagutskottet och Herr Ribbing yrkat.
Mig syries åtminstone grunden för detta stadgande vara ganska naturlig och vigtig, att nemligen, enär åtgärder af Kyrkans tjenare fordras till att knyta ågtenskapets band, så böra de äfven vara erforderliga till att upplösa det.
Jag anhåller derlöre, att Betänkandet må till Utskottet varda återremitteradt.
r Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln ansåg
Lag - Den 7 Api il c, m. Utskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar: till Utskottet återförvisas.
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMar~ skalken gjorde proposition till bifall af LagUtskottets Betänkande.
Marskalken å nyo hemställde om icke Ridderskapet och Adeln behagade, med afseende å de vid LagUtskottets Utlåtande , gjorde anmärkningar, tillåta att detsamma finge, jemte anmårkningarne till Utskottet återremitteras; hvilket bifölls.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs och OeconomieUtskottets den 18 sistledne Februari afgifne, samt den 3 dennes på bordet lagde Memorial, i anledning af BorgareStåndets återremiss af Utskottets den 2 i förstnämnde månad aflåtne Memorial angående hemställan, att utöfver hvad Riksdagsordningen löresk-rilver få antaga fyra Canzlister; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Memorial redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallit, Uiskottets ifrågavarande Memorial borde läggas till handlingarne.
2l8 Den 7 April e, m.
Föredrogos å nyo och bifÖUos RiddarhusUtskottets den 526 och 27 sistledne