Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Discont
Direction varit berättigad lemna ett sådan lane biträde uran säkerhet, som Discont-Re^lerrentets 12 § föicskrifver, och på längre tid eller andra vilkor, än der utstakas; jag äskate derföre att en laglig undersökning måtte .'öranstalras till befrämjande af upplysning för den del af Allma, heren , hvilken lika med mig ej känner andra grunder lör förvaltningen £,f ifrågavarande Velt, än dem, tryckta Discont-Reglenienten och BoUgs Reglor lemna.
Jag har likväl all anledning förmoda, att föga afseende
Urer fästats vid den af mig j sadant ä>dmal väckte Motion, då den, so n en följd af Utskottens Betänkande, innefiitades uti mina Anm irkningxr däremot:
Jag anser mig således å nyo böia upplifva min ödmjuk' anhållan , det en laglig undersökning måtte blifva förordnad till utrönande af d-n rät ighet Dncont-Dircction ägt , att ti l Can. 1- Arbetet förs räcka en sådan Summa, sorn nu skedt, och att derföre pantförskrifva Canalen , sorn i min tanka redan för Bancjuens säkerhet var enda tillgång; jag finner mig ingalunda tillfredsstäld ?f den uti Herr Santesson ytterligare upplysningar åberopade 7 §:s3 och 4 moment uti Gö ht Canal Bolags Discont Reglemente; hvaraf han tyckes vilja bevisa, att detta Discont - Den i April. 71 Verk ägt en verkelig Reglementarisk föreskrift , att åstadkomma den bi lägenhet hvaruti Verkets fordringsägare sig befinna, dä deras insatte penningar till någon del blifvit använde till Canaiarbetet, och ej i vanlig
Discontväg åter utlånte:
Jag tviflar också, att någon verkligt oväldig, som behagar taga kännedom om Discont-Reglementet och Bolags-Reglorne, kan godkänna den bevisning H■ rr Santesson i sådant afseende framställer.
Den som läser Discont-Reglementet, finner utaf 2 §. att förr än Canalen blifvit fullboidad må vinsten af denna Discont ej till annat behof användas än till Canalarbetets drift &c. &c. Utaf 11 §. att det blifver Bolaget tillåtit, att emot lindrig ränta af allmänna Cassör och enskilte Personer upptaga
Lån till Discont- Rö. relsens oafbrutna underhållande och derföre utgifva löpande forskrifningar.
12 §. visar huru det åligger
Directeurerne, att med redlighet och yttersta roggranhet styra och förvalta Discont-Verket, till det Allmännas, Riksens Ständers och Bolagers derå beroende förmon och säkerhet, att ada anvisningar eller förskrifningar, som till
Discontering inlemnas, böra af Directeurerne pröfvas , om de med behörige Cautioner försedde äro; och att alla sådana förbindelser ej få vara ställda på längre tid än 6 månader.
Af dessa § §. visar sig för mig åtminstone, att Discontvinsten varit det Capital, som, rj% Dtn i April, enligt den af Herr Santesson åberopade §:n, bordt Canalbyggnaden till handahållas •, att de Lån , som af enskildte mot lindrig ränta fått upptagas, haft till föremål att oalbrutet underhålla
Discont-rörelsen, och derigenom åstadkomma en större
Discont-vinst till förmån för Arbets-Cassan.
Om detta §:ns bokstafvera innehåll blifvit iagtagen , genom försträckning af 1,100,000
R:dr till Canal-Arbetet, må Domaren utlåta sig, äfvensom huruvida Reglementets föreskrift om Caution och 6 högst 12 Månader, som längsta tid för all utlåning, vid denna försträckning varit jagttagen. g:åe> Articeln Bolags - Reglorne säger äfven, att årliga vinsten af Disconten tillfaller under Byggnads-åren Bolagets allmänna Cassa; men på intet ställe finnes att de af Allmänheten insatte penningar eller Creditiverne å Banquen skulle till Canal-Arbetet få tillgripas och sunda förnuftet tyckes äfven motsäga möjligheten afen sådan tanka.
Jag förstår således ej, huru Herr Santesson kunnat så tyda meningen af 7 §, Discont-Reglementet, att Disconten skulle till obestämdt belopp, och utan afseende på Varande Discontvinst eller ej, af om handen hafvande Medel försträcka Canal-Arbetet med, penningar..
Jag tror icke att det bör låta göra sig att längre förvilla Allmänheten med ett ensidigt hänvisande till en enda §, i Discont-Reg. lementet, eller till den 7:de §. sorn i min tänka ej kan hafva afseende på annat än DiscontDirectionens skyldighet, att, i den mohn några.
Medel utaf
Discont vinsten vöre att tillgå, dem CaM-Aj;betet tUlb,3ndabä!la.
Då Bolaget ic - Dm i April, 73 ke å några andra medel ägde anspråk, är det svårt att på så sätt förstå Reglementet, att Banqueus och enskiltes mot 3 proCent insatte penningar skulle få till arbetet användas. il:te §. som bestämdt uttrycker
Discontrörelsens oafbrutna underhållande, som enda föremål för upptagandet af Lån utaf enskilte, och af publique Cassör, måtte väl uti Reglementet äga ett lika betydande rum, som den 7 §:n, och torde lemna någon anledning att fråga på hvad grund den kunnat lemnäs utan afseende, vid de tillfällen då CanakDirectionens Penninge-Reqvisittoner öfverstigit beloppet af Discont-vinsten eller inbetalte Actie-Capitaler.
Jag har vist hört företes att Riksens Ständer vid 1817 års Riksdag lemnat oanmärkt den då redan existerande Canal-Verkets skuld till
Disconteo, men jag kan derföre icke tro att de godkänt förvaltnings-grunderne, hvarigenom den .uppkommit, och detta så mycket mindre, som samma Ständer ålagt Bolaget, att minska denna sin skuld till Disconten med en xo:del årligen.
Då detta nu ej allenast icke skedt, utan skulden i det stället blifvit ökad, så anser jag Riksens Ständers föreskrifter vara öfverskridne, och sedan Riksens Ständer, uti sin underdåniga Skrifvelse till Kongl. Maj:St år 18*n , anhöllo att Kongl. Maj:st täcktes skilja Bolaget ifrån sin Discont-räitvgher, vid händelse al yp« pad öfverträdelse utaf Reglementen eller före» di 47 Den i April, skrifter, så tror jag att då varande
Ständer åtminstone i den delen bevarat sina efterträdare en rättighet att frånkänna Götha Canal Bolag sin Discont, utan att genom ett sådant steg skaka gtundvalarne af all frihet.
Jag hemställer vördsamt till Ridderstapet och Adelns pröfning, om d?t ej skulle vart lämpeligast att Riksens Ständer anbefalte sin Justitieombudsman , att till verkställighet befordra en laga undersökning öfver Götha Canal Discont* förvaltning j och huruvida den till Canal
Arbetet gjorda försträckning af 1,100,000
R;dr kan vara enlig med Bolags Reglors och Reglementers föreskrift.
Jig anhåller att detta mitt anförande i sådant afseende med de öfrige Stånden må blifva communieerat.
Friherre Hjerta, Axel, anförde skriftligen:
Då en värd Ledamot, Herr Grefve v. Lantinghausen m. 111. emot slutet af eftermiddagsPlenum den 17 förledne Martil’ klockan 8 om aftonen, skall väckt en Motion om ogillande af mina förmiddagen samma dag hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln emot de frenne FilialDisconterna afgifne uttryck, var jag.ej narvarande; hade således ej tillfälle att närmare explicera det ofördelagtiga, som i mittanförande vållade Herr Grefven v. Flåtens då yttrade miss - Den i April. 7? nöje. och skall, som det säges, i anledning häraf på Gr fve v.
Lantmgshausens begäran, till Herr Grefven o:h LandtVfarskalken, en Proposition derå blifvit framsräld, för de dä närvarande af H Oglo il Kidderskapet och Adeln, dä den samina med flera
Ja och några Nej blifvit besvarad.
Det hade visst varit för mig angenämt, om dermed väntats till den dagens Protocolls-justering blifvit, som nu (till exempel) företagen, o.:h hade jag förmodat, att ett sådant mål då om altonen förekommit, hade jag säkerligen ej bortgått; jag var äfven sinnad att vördsammast inlör Riddersl.apet och Adeln samma afton pa Herr Gretve von Flåtens tillkännagifna missnöje, ytterligare detaille a mina tankar i olvannämde mål ; men sorn det var redan klockan 8 på aftonen, ville jag ej då bortjaga Högl.
Ridderskapets och Adelns dyrLara tid; hvaiföre jag na utber mig den äran art vid Protocolls Justeringen den samma efter min of t rtygelse . vördsammast besvara; oeh det så mycket häldre , som Högloflige Ridderskap! och Adeln nu äro till större delen närvarande, emot hvad de voro den förledna 17 Martii om aftonen, då målet förevar.
H . ad nu angår mitt Yttrande om de Irenne Filial Disconferne , har jag ej sagt annat, än hvad öfverallt i Riket , upplystäre Människor yttra.
Respective Stats- och Banco-Utskottens Betänkande upplyser till en del DiscOntcrnas förda vandel, da man tår lof medgifva, att den för Fä - 76
Den i April. dernesländets sanna väl ej är brillant.
Malmö Discont-Directions Förvaltning är nu öppendagad och Direetionen är nu ställd under lagligt tilltal.
Götha Canal-Disconts Förvaltning är oförmögen att betala, och att uppfylla sina förbindelser , samt igenom egen åtgärd kunna reda sig:
Man lärer då lätt kunna falla på den tankan, att de besynnerligaste orsaker måste varit vållande, hellst inga olyckor bragt någondera på obestånd.
Fast mera tror man sig finna, att det öfverdrifna Canalbitradet, som blifvit Götha Canal byggnads
Direction beviljadt emot högst osäkra, ja! som det påstås, förut engagerade Hypothequer, vållat oredan; detta är hvad jag yttrat, men pä gammalmodig Svenska, och 'arnar ej återtaga; men hvad Herr Grefve von Platen sjelf angårj har jag icke ens nämnt honom i mitt anförande och således dessa omtaha uttryck så mycket orimligare att på honom kunna tillämpas, som han alltid ådragit sig både Allmänhetens och min enskilta högagtning. 4’.de §. i Götha Canals Bolags Reglor menar jag tydligt utvisar, att Götha Canals
Discont är ett Verk för sig sjelf, ägande sin egen Styresman; deremot är Herr Grefve von Platen Styresman och Directeur för Canal - Byggnaden.
Nu efteråt bar sedermera upplystare män velat påstå, det Herr Grefve von Platan ändå varit Ordförande i Götha Canals Discont-Direction, hvilket skulle vara sa mycket mera otroligt, sorn igenom det å ena sidan begärda och å den andra sidan beviljade ,, stora Länbiträde^ dessa bada stora AiUhorittUr,, pik Den t April. 77 visst sätt, råkade 1 stridiga Intressen, hvarigenom möjligen Coilission kunnat uppstå och Controllen dem emellan skall försvunnit, jag har således ansett för omöjligt det den befattning, att i begge
Directionerna vara Ordiörande , det skulle förenas i en och samma Person, och hvaraf klarligen synes, att mins för CanalDisconten hysta tänkesätt elier gjorda tillmålen icke varit rigtade emot Herr Grefve von Platen personligen.
Det är med anledning häraf jag ej trodde mina ordalag skulle kunna af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ogillas, hellst det påstås, att sådana i hela Riket, af svårare innehåll yttras, och oka de den fruk. tan, Rikets fattigare Innevånare hysa, att nu och på framtidens
Debetsedlar igenfinna denna så kostsamma och redan bedröfliga Götha Canal.
Friherre Stael von Holstein, Corfitz Ludvig, uppläste följande: Herr Grefve von Platen har i ett af cle förra Plena sökt visa det Götha Canals Discont varit skyldig, att biträda med Län åt CanalDirectionen, som ägt rättighet att sådant äska, samt härledt denna rättighet frän sådana slut-' sattser, som gifvit mig anledning deremot göra Anmärkningar.
— Herr Grefve von Platen åberopar Riksens Ständers beslut vid sista Riksdag, som ålägger
Direetion att hafva årligen verkstäldt så mycket Canal-Arbete, sorn Direction enligt Plan åtagit sig, vid påföljd, i fail sådant blifvit underlåtit, att Banquen då icke 78 Den i April, skulle udemna något af bidraget, intilldess det åtagna Arbetet vote fullbordadt.
At detta beslut dragas nu den slutsattsen, att da tulia Arbetet med tillgångar af Medlen icke kunnat verkställas, har det blifvit, icke allenast en nödvändighet för Directionerna utan äfven skyldighet, att söka genom Lån kunna bestrida utgifterna, för att få det bestämda Arbetet fui.bordat, förmenande Gr.fve von Flaten att Directioneo i annat fall adragit sig sa väl Bolagets som Riksens Ständers förebråelse, att hafva underlåtit nödig omtanka för Vetkets bästa: Å! anropande dessutom såsom skäl, att dylik Lån Operation , före sista Riksdag äfven varit brukeiig och då af Ständerne utan anmäi k ning Jetnnad.
För att rätt bedomina detta förhållande, är nödigt att känna de omständigheter som föranledde Riksens Ständer tili de Deslut, som togos rörande Canal Verket vid sista Riksdag.
Detta företag, tom ehvad nytta det framJ deles kan tillskynda Sra*en ontheligen för det närvarande är hufvudorsaken till Penningr förlägenheten , till Mynt-värdets förfall och ue olyckor, som drabba en mängd'af Rikets Innevanare, hvilka, ehuru sjelfva mer eller mindre vällande till sin olycka, val böra, men icke kunna räddas från undergång, utan att artingen Lagarne skola våldföras eller Folket ä:äggas tillökning i Skatter, redan så dryga att de näppeligen dermed uthärda, eller ock Banquen genom utgifvandet af en ökad Sedelmassa ytterligare försämra sin Credit och derigenom bereda ett nytt hinder för Myntvärdets stadgande och den derpå beroende allmänna säkcrhe - Den i April, 79 ten i Penninge-transactioner.
Detta företag säges nu, sedan utsigterne icke svara emot hvad som väntades dä der föreslogs, vara af Rikets Ständer till Konungen framstäldt.
Der är sannt, om man utan någon critisk granskning haller sig vid det sorn står tryckt på papper, så förhåller det sig så; men om man nogare betragtar, att aliade som väckt frågan, äro antingen employerade vid Verket och erhållit lucrativa befattningar, eller ock Actie-Ägare, som i det ögonblicket icke tviflade om de förmaner, denna Canal skulle tillskynda Bolaget, utan fastmera vore öfvertygade, att denna Inrättning skulle medföra Interessenters sanna vinning, som Tull-Arrendet, de andra Disconterne, samt flera dylika Corporationer, det vill säga minst 12 å iy proCent för Capitalet; vidare att aå man sökte motverka Forslaget, såsom kostande
Staten i en stund dä alla resoutsser bebofdes till det som angelägnare var, svarades att det skulle kosta Staten intet, det vore ett enskildt Bolag , som bekostade alltsammans; så synes häraf att Planen förut var uppgjord, Bolaget till det mästa redan sammansatt, och hade säkerligen upphofsmannen härtill, i fall lyckan krönt företaget, trädt fram lör att skörda hedren derföre, i det ställe att Riksens Ständer nu, sedan det misslyckats, skola tjena till en skärm, bakom hvilken den, som gjordt projectet kan dölja sig.
Man kan haraf alltså med tämlig säkerhet finna med hvad saI det kan påstås, att Riksens Ständer halva, såsom första upphofvet härtill, förbindelser att uppfylla emot Actie-ägare, som endast af Patriotisme, So Den i April. på Ständernas uppfordran, hafva insatt sins Capitåler i detta Verk.
Efter denna lilia digression , som dock är i sammanhang med egentliga ämnet, får jag visa anledningarne tili Riksens Ständers beslut vid sista Riksdag.
Sedan Grefve von Platen förklarat Bolagets oförmögenhet att fullborda Verket utan understöd af Staten S3mt såsom skäl dertill anfört, dels det lidande, Bolaget måst vidkännas, derigenom att Arbets-Commenderingen måst gå i Fält, hvarföre påstods ersättning af Staten, dels emedan den första Planen varit felagtig, hvilket skylldes på Majoren Bagge, som redan var död, samt ändteligen att sådana hinder mött vid verkställigheten, som icke kunnat förut ses, emedan de voro dålde i jorden.
Det Var just af dessa anförde omständigheter, man sökre bevisa det oförsigtiga i fullföljandet af detta Verk, emedan man lika så litet framdeles som tillförene kunde se hvilka impedimenta i jorden skulle kunna hindra framgången, samt osäkerheten i Directionens intyg om capaciteten hos de personer , som skulle uppgöra Planen till arbetet, då Directionen nu förklarade Major Bagge för ignorant, ehuru han förut varit af densamma erkänd såsom ägande fullkomlig insigt i detta ämne.
Men inga skäl kunde hindra fortfarandet af ett företag , som i närvarande stund snäre sagt allmänneligen med gifves varit ett olyckligt påfund och söm endast lör den förmenta Rikets beder bör, utan afseende på hvilken uppoffring som bellst, fullföljas; det blir först framtiden som kommer atc bedöm - Den i Åprit. bedömma huru ett sådant Nationelt misstag bör anses; Riksens Ständer biföllo således Verkets fullföljande och anslogo dertill, såsom bi* drag af Staten, årligen 300,000 R:drt hvilka, jemte vissa proCents årlig inbetalning af Actie* Capitalet samt vinsten på Disconten, ansågs vara behöfliga , tili utförande af det årliga arbetet, som, efter förmodeligeh Grefve von Plåtens egen för Stats-Utkottet framlägde Plan, borde verkställas årligen , med förbehåll att
Ban. quen icke af nästkommande årets bidrag skul* le utbetala något förr än förra årets arbete var fullgjordt.
Enär nu Grefve von Platen uppgifver , att arbetet med de änsiagtte medel icke kunnat verkställas, så måste dertill vara vållande, antingen felaktighet i Förslaget, Och då synes att man i den delen icke kommit tili större fullkomlighet än förut, eller ock genom misshushållning, då man finnér af Bolags Stämmo-Protocollen, att för ett år omkring yö.oöo R:dr blifvit afskrifne för bortskämd Proviant med flera onödiga och opåräknade utgifter; så tycktes en undersökning påkallas för att få
Ve* ta om någon ersättnings fråga kan äga rum.
Emedlertid anser Grefve Vött Plåten
Sig icke hafva handladt lagstridigt, då hån, för att dölja rätta förhållandet, Samt icke blifva i saknad af bidraget, gjordt Pentiinge lån i Disconten utart borgen, hvilket i Discontens Reglemente dock är förbudit, samt efter Ständernas förnyade föreskrift, att om afsteg från Reglementet gjor* des , borde Banco Fullmägtige sådant hos Konufl* Ridd. ec/t Ad.
Prat. V B. 1 Afd. XI. it. 8a Den t April. gen anmäla samt
Disconterings-rättlgheten upphöra.
Herr Grefve von Platen lärer således hafva svårt att rättfärdiga sitt förhållande dermed, att förra Ständer utan anmärkning lemnat, att dylika
Lån varit gjorda förutj derigenom hafva icke Ständerne autoriserst att dylika missbruk finge fortfara ; motsattsen kan slutas deraf, att utaf det årliga Byggnads-bidraget en viss Summa blifvit deponerad till afbetalning å den förut gjorde Skulden, sorn således skulle försvinna, men icke ytterligare förökas; den motsatta åtgärden är således ett missbruk af Ständernas öfverseende godhet, som sedt igenom finger med en olaglighet.
Det blir derföre ett skäl för nu varande Ständer, att låta lagligen beifra sådan sjelftagen myndighet, hvarigenom man ansett sig berättigad att disponera
Discontens tillgångar efter behag, samt befordra Discont-Directionen till ansvar och ersättning derföre, att de emot Reglementets föreskrift ahvändt Medlen till stående Lån, och det till Canal-Verket, hvarifrån de icke kunna återfås, utan kommer Creditorernas förlust att derigenom förökas.
Fåfängt lärer kunna påstås, att ansvarigheten derigenom upphört, att
Decharge erhållits af Revisorerne och af Actie-ägare.
Detta gälde icke med Malmö ; de hade icke allenast Decharge af Bolaget och Banquens Revisorer, utan äfven Konungens godkännande, i anledning af Justitiae-Cancellerens hemställan, att ingen anledning till åtal emot dem fanns.
Efter sedermera bättre* upplysning kunde hvarken Den i April. 83 Konungens beslut än mindre Actie-ägares frikännelse likväl hjelpa dem.
Senaste Riksens Ständers Revisorers vitsord om nit och skicklighet, har också blifvit såsom skäl anfördt och nu i en dessa dagar utkommen skrift af Commerce-Rådet Santesson äfven åberopad.
Såsom en af dessa Revisorer får jag förklara detsamma, jag en gång förut gjordt, att ehuru Riksens Ständers Revisorer, i grund af Instruction, ägt granska förhållandet, ansågo de den otilirackeiiga tiden för deras göromål, böra på andra föremål användas, då intet tvifvelsmål hos dem uppstod, att ju Herrar BancoFuilmägtiges Berättelse, såsom jemväl grundad på de enskildte Revisorernas
Decharge var tillförlitelig, så mycket mer som de frtmlagde månatliga Rapporter från
Disconten visade ett betydeligt öfverskott till Discontens faveur; utan att likväl specifikt upptaga att en Fordran af 100,000
R:dr ägdes i Canal-Verket utan borgen, samt att ibland Hypothekerna fanns för y å 600,000 R:dr Verkets egna Actier, som äro af ringa värde — Man kan däraf finna att detta vitsord icke kan bemantla någon fördold olaglighet.
1 anledning af detta, yrkar jag laglig undersökning härutinnan j uti hvilken begäran jag förmodar Grefve von Platen understödjer mig.
Oagtadt att vi i ämnet äro af olika tankar, tror jag likväl han har den öfvertygelsen att han har rätten på sin sida och kan lagligen försvara så väl sina egna, som Discontens 84 Den t April. göromål, såsom ock att, då tydeligen år tillkännagifvit det misstankar om Discontens för. vältning äger ram, han lika med hvarje redlig, hvars ifrigaste önskan det är att få san. ningen uppdagad och dervid påkastade skuggor skingrade, väljer en laglig undersökning af sina handlingar och icke med åberopande af frikännelser eller försummade formaliteter i Rättegångs-ordning, söker undandraga sig Lagens kraf, hvilket endast nyttjas af sådana, hvars inre medvetande bära vittne emot dem.
Munteligen tilläde Friherre Staél von Holstein.
- Det han instämde till alla delar, uti hvad Friherre Anckarsvärd nyss anfördt.
Herr Heykenskjöld, Detlof.- I anledning af hvad Friherre Anckarsvärd anfört, vill jag erinra, att enligt min tanka var det de uttryck, som Friherre Hjerta fällde om Götha Canal-DiscontDirection, hvilka af Ridderskapet och Adeln ogillades.
Hvad åter angår Anmärkningen vid det biträde Discont-Directionen lemnat Arbets-Cassan, var det skada att Friherre Anckarsvärd icke var närvarande den 17 Mars eftermiddagen, då Grefve Von Platen så fullständigt dev$« loppcrade skälen dertill.
Götha Canal
Directioa var å ena sidan ålagd förrätta ett visst Arbete årligen, och I den andra att icke öka det Lån Arbets Cassan upptagit.
Da det förelagde Ar.
Ben i April. betet kostade mera än påräknadt var, visade sig nödvändigheten att bryta ettdera af dessa Förordnanden.
Djrectionen valde efter min tanka det bästa, dkt att upptaga Lån och verkställa det föreskrifna Arbetet.
—I afseende äter pä Friherre Anckarsvärds Yttrande om tilltal emot Götha Canal- och Discont-Directionerne , får jag erinra, att Grefve von Platen sjelf begärt undersökning och om man agde rättighet att sluta a priori, är jag öfvertygad om, ätt den som begär en undersökning öfver sitt förhållande, lärer ej heller frukta undersökningens utgång.
För min del tror jag äfven, att Directionen förhållit sig så, att den ej bör frukta, att deras åtgärder läggas i öppen dag.
Friherre Anckarsvärd.- Jag var visst närvarande då Grefve von Platen lemnade de omförmäldte upplysningarne.
Jag yttrade just derefter att j »g då likasom nu ej af dess Anförande blifvit öfvertygad.
Jag har icke begärt, att Justitia:
Ombudsmannen skulle tilltala Göiba Canal Directionen, utan jag har blott satt i fråga, att Justiae-Ombudsmannen borde befordra undersökningen om
Directionens förhållande till verkställighet.
Herr Heykenskjöld.- Jag har ej fattat annat, än att Friherre Anckarsvärd yrkat tilltal emot Götha Canal och Discont-Directionerne; men för öfrigt anser jag att begära tilltal och undersökning, vara detsamma.
Grefve von Lantingshausen, AlbrectJag får 85 Den t April. nu endast, till hvad jag der» 17
Mars eftermiddagen anförde, äran tillägga, att jag af delicatesse ej ville nämna Friherre Hjerta, såsom frånvarande; men jag ansåg det vara klart att jag ej kunde mena någon annan, emedan jag ej hörde någon fälla så svåra uttryck som Friherre Hjerta.
Min anmärkning vid Friherrens Anförande hade tidigare ägt rum, om jag kunnat erhålla ordet, innan de som förut anmält sig att tala, blifvit af Herr LandtMarskalken uppropade.
Den hemställan jag gjorde var i öfverensstämmelse med yo §. i Riksdags-Ordningen; och nu lärer icke vidare fråga derom kunna uppstå.
Friherre Hjerta har väl nu förklarat, att han ej ment Grefve von Platen; men jag underställer, om icke de af Friherre Hjerta fällde yttranden voro förolämpande för Grefve von Platen , såsom Ordförande i båda Directionerne.
Friherre Boye, Ludvig.- D.å den Motion, hvarom nu är fråga, här gjordes af Grefve von Lantingshausen och af mig understöddes, varade ännu hos Högloflige Ridderskapet och Adeln intrycket af den känsla, som hade uppkommit under afliörandet af Friherre Hjertås Anförande; icke af Friherre Anckarsvärds.
Detta intryck kan nu vara försvunnit; mea jag tror likväl att det var rättvist.
Forklénliga tillmålen, de må nu vara beledsagade af hvilken sannolikhet som helist, äro alltid — tillåten mig, mine Herrar! att påminna derom, — s;i länge sorn Domaren ännu icke , med Lagens visshet lötkl?rat dem för sanningar, ingen ting Den t April. 3? annat, än tomma beskyllningar; och de äro således ingalunda Argumenter, hvarken att här framställas, eller att här antagas, emedan ds alltid äro af natur, att till rigtjgheten fordra Domstolens sanction.