Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är nemi., såsom jag tillförene anmärkt, en stor skilnad emellan en informator, som möjligen redan är magister, kanske äfven docent, sorn lefver uti ett privat hus eller med sina disciplar på deras bekostnad och dertill har en betydlig lön, och en sådan informator, t. ex. en gymnasist, som åtföljer några skolgossar hem om sommaren och under terminerna äter matsäck med dem.
En sådan bör ej betala lika mycket som den förre.
Jag tillstyrker derföre att Pr. o. Ad. måtte bibehålla informatorernes indelning i 2 classer, i öfverensstämmelse med den nu gällande hevilla.förordningen och ej sammanslå dem till en class, såsom Utsk. föreslagit.
Ilr vori Rosen:
Jag får upplysa, alt Utsk. i sitt betänk.
JNto 27, med frångående af sitt tillstyrkande uti betänk. N:o 12, föreslagit att informatorer må anses lika med tjenstemän.
Deras afgift kommer således att erläggas efter lönens belopp.
Till följe af denna förändring skulle informatorerne hädanefter vara indelade uti flera classer än de hittills varit.
Utskotleis sid. ig i utlåt.
Nto 2g afgifua yttrande rörtde bevillningen af informatorer upplästes.
I allmänhet har visserligen Bevilln.- Utsk. ansett sig göra väl, örn det kunde inskränka antalet af classer, der sådana ej vore bestämdt af behofvet påkallade.
Här medger jag likväl, i likhet med hvad Hr von Rosen förut anfört, att så ej är förhållandet, utan att classerna verkligen blifvit flera derigenom, att informalorerne blifvit förde under samma cathegori, som embets- och tjenstemän.
Utsk. har nemi. uti i4> §tn uli betänk. jN:o 12 föreslagit, att studerande, som för enskild undervisning ej hafva mer äa 200 rtdr i lön, skola vara frie från bevilln.
Utsk. har trott det vara billigt, då desse personer uppoffra sir. lid och en del af de år, som de eljest kunde använda för sin befordran antingen inom embelsverken eller uti ecclesiastikväg, att de ej upptogos till bevilln., då lönen ej uppgick till 200 rtdr.
De informatorer åter, sorn häfva en större lön än 200 rtdr, torde utan svårighet kunna erlägga bevilln. derför i likhet med embets- och tjenstemän; och detta så mycket lättare, som informalorerne, jemte sin lön, alltid hafva mat och fria husrum på det ställe, der de äro antagne.
Jag tror således, att Utsk., med billigt afseende på deras vigtiga åliggande, pålagt dem en så lindrig bevilln., som de sjelfve någonsin kunnat önska., och PresteStts leda i4 H. 9 G6 Den 3 October c. m. möter inom Utsk., hvilka borde vara mest intresserade i detta ämne, funno afven detta förslag lämpligt och billigt.
Jag var ej närvar, lili Bevilln.Utsk., då denna afgift förändrades.
Jag linner ej något skäl vara förhanden alt bestämma den till likhet med afgiften för embets- och tjenstemän; och minst finner jag skäl uti att de böra betala mer, derföre att de hafva större lön.
Man vet väl på hvem denna afgift faller, ty ingen af oss lärer förmoda att informatoren kominer att sjelf utbetala densamma, utan den som håller honom.
Detta är således att ytterligare föröka den kostnad, som hvar och en har för sina barns uppfostran, hvartill ej later finnas något gil Iligt skäl; bättre vore att bestämma en mindre skatt för den som har en dyrare informator, än för den, som har en för godt pris.
Vi hafva dessutom bifallit Utsk:s betänk, i hvad angår gouvernante!’; de pläga vara lika dyra, som informatorer; och det synes mig orätt, atl ej följa samma princip för informatorer, som för gouvernante!-.
Jag anhåller att betänk.
N:o 12 i denna fråga mätte blifva bifallet.
Jag förenar mig hell och hållet uti det yrkande, som Hr Ribbing nu sednast gjort; ty jag anser att Utsk. i sitt första betänk, har gått billigt och rättvist tillväga.
På sätt Hr Ribbing anmärkt känner något hvar, att det är husfäderne som få betala bevillningen för sina informatorer, lika så väl som de öfriga personerna, hvilka han har uti sitt hus.
Dessutom är det bekant, och jag kunner det ganska väl, att många gouvernante!’ hafva 3, 4 och med 5oo r:dr b:co i lön, och likväl äro de endast uppförda till i r:dr 24 sk. bevilln.
Jag ser derföre icke, hvarföre ej samina beskattning skulle få gälla för informatorer, som äro uti alldeles samma ställning sorn gouvernanterna.
Jag förenar mig således lili det yrkande, att bevillningen må blifva lika för informatorer, som för gouvernante!’, och att således Utsk:s betänk. N: 12 bör bifallas.
Jag anser att informatorerne ej böla beläggas med högre afgift, än den nu föreslagna, och afstyrker all cla-sification, emedan, om den skulle komma att äga rum, alla informatorer komino att uppgifvas efter den lägsta classen, hvilket jag ingalunda afundas dem.
Om desse informatorer upptagas såsom embets- och tjenstemän, så är det väl sannt, att de sorn äga under 200 r:dr i lön icke komma att betala någon afgift; men huru skall man kunna kiinna beloppet af deras lön?
Det blefve ganska svält att controllera, och jag tillstyrker derföre, alt R. o. Ad. måtte bifalla den bevilln. yf 1 r:dr 24 sk. för informatorer, hvilken Utsk. uti betänk.
N:o 12 föreslagit.
För min del skulle jag ingenting hafva emot alt informatorerne betalte lika med embets- och Den 3 Octo Ler e. ra. tjensteman, såvida det vore möjligt alt känna huru stora deras löner verkligen äro; men delta lärer vara ganska svårt, ofta omöjligt alt veta, så framt de ej sjelfve vilja samvetsenlig! uppgifva det.
Af detta skäl tror jag det vore bättre att hålla sig till det gamla. lii- Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o.
Ad. behagade bifalla Ulsk.'s förslag under bokstafven I.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han icke, i följe af de nu afgifna svaren, kunde bestämma hvilkendera meningen vore den öfvervägande.
Hi’ von Hartmansdorff:
Tvekan vid svarets beskaffenhet torde komma deraf, att man ej bestämdt vet om det är betänk.
JN':o 12, eller det sednare betänk., som propos:n angår.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, om tvekan i det afseendet förefunnes, lian finge erinra, alt det naturligtvis vore på det förslag, hvilket Utsk. efter mognare öfverläggning sednast framställt, som Hr Landtm, gjorde propos., då han endast nämnde Utsk:s förslag, enär Utsk. måste genom detta sednare anses hafva underkänt det förra; hemställandes nu om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag under bokstafven I, sådant som Utsk. i utlåt.
JNT:o 27 det framställt.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Ulsk:s i betänk.
N:o 12 under bokstafven 1 framställda förslag.
Bokstafven K.
Uti de sammansatta Bevilln-, Lag- och Ekon.Ulskms afdela, har blifvit beslutadt, att alla krogar skola upphöra.
Om nu detta beslut skulle vinna Utsk:s och sedan äfven R.
St:s bifall, så blefve all bestämmelse af bevilln. för krögare öfverflödig.
Jag hemställer derföre, att Ståndets beslut i detta afseende må blifva villkorligt, så att det endast kommer att gälla, i händelse krogarna blifva bibehållna.
Den siste värde talaren har rätt, s framt man endast anser de ställen vara krogar, der brännvin utminuteras utan mat; men som här förekommer krögare, krögerskor och värdshushållare, så qvarstår likväl skatten för de sednare, om man äfven skulle medgifva , att de förra kunde utgå ur beslutet.
Då det likväl ännu ej är afgjordt, huruvida krögare hädanefter komma att finnas eller 68 D c i> 3 0 c I o b c r e. m. ej-, så loide vara bast alt Inia deni qvarstå, ty om de ej finnas, så erlägga de ingen bevillning.
Jag tror, att om man läser betänk., så bör man ej hysa någon betänklighet att antaga hvad Utsk. här föreslagit.
Ilär står: oberäknad bevillning för brännvinsminutering.
Jag instämmer med Hr Ribbing, så mycket mera, som bär längre fram förekommer spisqvarter, som ej utminutera brännvin, och då blir del tillfälle att besluta lindring för dem.
Uppå derefter framställd propos. blef Ulsk:s förslag tinder bokstafven K. bifallet. llokstafven L.
Utskottets förslag under denna bokstaf bifölls, med den förändring utlåt N:o 27 innehåller.
Bokstäfverna M. och P.
Utskottets förslag bi föllos.
I afseende på bevillningen för skollärare har Utsk. uti betänk.
N:o 12 hänvisat till informatorer.
Vi hafva nu beslutat, att de sednare skola inbegripas under en och samma class; men skollärarne torde väl ej kunna föras under en enda class, då deras skolor äro så olika.
Jag tror att de böra classificeras efter skolornas beskaffenhet och den olika vinst, som desamma kunna gifva.
En skollärare på landet uti en skola med några bondpojkar har ej någon betydlig vinst, men om han är lärare lili en stor allmän skola, så är förhållandet helt annorlunda.
Jag föreslår derföre, att de i stället få utgöra bevillningen efter deras löner.
Här har Bevilln.Utsk. uti dess betänk.
JM:o 27 tillstyrkt en förändring i öfverensstämmelse med livad Utsk. i samma betänk, föreslagit ang:de informatorer, genom hänvisningen: ”lika med tjenstemän.”
Det föijer väl af vålt sista beslut rör:de informatorerna, att denna förändring nu ej vidare kommer i fråga.
För öfrigt skulle jag tro, att det ej är värdt att göra någon skilnad på skollärare, då vi nu satt ner deras afgift lika med in formatorernes till 1 r;dr 24 sk.
Hr von Hartmansdorff: 1 afseende på spisqvarter står här: ”der jemte mat endast porter, öl och svagdricka hållas tillhanda, fria från bevillning.”
Deruti instämmer jag alldeles.
Jag kan väl ej tro, alt någon förändring är gjord uti betänk.
N:o 27, men anhåller likväl, att detsamma i denna punkt måtte blifva uppläst.
De» 3 Oetober e. m. Hr.
Frill. o. Landtm, erinrade, att i utlåt.
N:o 27 Utsk. litlstyrkt, alt föreskriften: ”spisqvarter, der, jemte mat, endast porter, öl oell svagdricka hållas tillhanda, fria från bevillning”, måtte från förslaget uteslutas. Hr von Hartmansdorff:
T sådant fall anhåller jag vördsamt, alt R. o. Ad. måtte bifalla betänk.
N:o 12 ang:de spisqvarter.
Om man på det sältet kunde, genom skattefrihet uppmuntra inrättandet af spisqvarter utan spirituosa och med detsamma äfven understödja bemödandena för nykterhetens befrämjande, så tror jag alt man gjorde väl.
Den afsigt, som Hr von Hartmansdorff önskat, är vunnen snarare genom betänk.
N:o 27 än genom betänk.
N:o 12; ty om spisqvartersvärden afsäger sig utminutering af brännvin, så betalar han blott skatt för spisqvarter; men eljest skall han äfven erlägga särskild skatt för brännvins-minuteringen.
Jag befarar, att om Utsk:s betänk.
N:o 12 skulle blifva gällande, så skulle mycken brännvinsminutering utan skatt komma att äga rum.
Jag är af alldeles samma tanke, sorn den siste värde talaren oell tillstyrker att betänk.
N:o 27 malte bifallas.
Efter nuvar. bevilln.förordn. skola krögare och krögerskor betala skatt så väl för spishållningen som för brännvinsminuleringen.
Författningen, som är tydlig och klar, säger, att intet brännvin får utlemnas, utan att inåt dermed följer.
N:o 12 tillstyrker Utsk., att sådana spisqvartersidkare, som ej utminutera brännvin, skola befrias från skatt derför.
När detta betänk, blef återremitteradt, sä ändrade sig Utsk:s ledamöter härutinnan.
Jag reserverade mig då och yrkar äfven nu att sådana värdshus måtte blifva befi iade från skatt för brännvinsminutering.
I Götheborg hafva vi sådana värdshus och uppmuntra dem genom sammanskott, på det att de skola bära sig.
Det skulle vara hård t att pålägga dem en sådan skatt.
Jag yrkar derföre, att betänk.
N:o 12 måtte bifallas.
Om det vore möjligt att genom det uti betänk.
N:o 12 influtna förslag i afseende på spisqvarter, der mat, porter och öl hållas till salu, minska brännvinssupandet, så skulle jag visserligen vara den förste som biträdde det.
Jag kan likväl ej neka, alt jag i Utsk. bi träd t majoritetens åsigt, att äfven de skola betala bevillning.
Detta beslut fattades dels på de skäl, som Hr von Rosen under discussionen här anfört, och dels till följe af de missbruk, som redan här i staden med sådana spisqvarter ägt rum.
Det upplystes nemi. under discussionen i Utsk., att åtskilliga sådana värdshus funnits i Stockholm, och bland annat äfven eli vid Svartmangalan.
Der tillgick det så, att uti 7o Den 3 October c. ra. ofra våningen spisades middag och på nedra botten var krog, der middagsgästerné logo så mycket brännvin de behagade.
Det har funnits ett annat dylikt värdshus, der man spisade middag uti det yttre rummet, men de, som åslundade att taga middagssupen, fingo den uti det inre rummet.
Brännvinet stod ej pä bordet, det var den enda skilnaden.
Utsk. trodde det ej vara lämpligt, att de, som drefvo en näring, för hvilken de sjelfve blygdes, skulle vara fria från bevilln. derför.
På dessa grunder hav jag varit af samma tanke med Utskrs majoritet, och skulle gerna öfvergå på den motsatta lanken, om jag kunde tro, alt en enda sup brännvin derföre mindre söps.
Det af Grefve Hamilton uppgifna exemplet är visserligen rätt bedröfligt; men orri också ett sådant exempel finnes, så hoppas jag likväl, alt flera motsatta skola kunna uppgifvas; således tror jag mig ej, på grund af Gr.
Hamiltons anförande, böra afstyrka hvad Utsk. uti betänk.
N:o 12 föreslagit, under förhoppning att det i en icke ringa mån skall bidraga till nykterhetens befrämjande.
Skulle något missbruk med sådana krogar försökas, så lärer det väl ej blifva svårt att upptäcka det, och då kunde en sådan inrättning särskildt beskattas för brännvins-minuteringen.
Äfven jag skulle med nöje se, alt ifrågavav. bevilln. kunde afskaffas, under förutsättning att brännvinet ufven kunde afskaffas på de näringsställen, der sådant ej bör finnas.
Jag fruktar alt i allmänhet missbruk i detta afseende ej kunna förekommas, och till bevis derpå bör jag nämna, att, i afseende på detta sätt att uppmuntra lill nykterhet, har jag just i dag af en embetsman fått höra, alt uti en stad i provinsen, der ett så beskatfadt spisqvarter utan spirituosa hålles, lemnar värden brännvin för intet till alla som äta hos honom.
Då tyckes det verkligen ej vara skäl att befria honom från en sådan afgift, då han på detta sätt bibehåller de gäster, som eljest skulle öfvergifva honom; och det är intet skäl att uppmuntra honom, när han sålunda utöfvar sin spisvärds-rättighet.
Jag förenar mig således med de herrar, sorn yrkat att så beskaffade spisqvarter skola erlägga bevillning.
Frih. von K ros mer, Robert:
Jag delar den åsigten, alt betänk.
N:o 12 bör bifallas.
Det är väl möjligt att missbruk kunna äga rum vid sådana inrättningar, der spisning hålles utan försäljning af spirituosa, men sådant härrör endast af felaktiga controller.
Då vore det väl hård t örn, der controllerna äro iakttagna, och ingen sådan ulminutering af spirituosa äger rum, spisqvarteren skulle betungas med en skatt, som egentligen tillkommit för krogar och sådana rörelser, der spirituosa i öfverflöd tålas.
Jag får såsom exempel anföra, att inom
Upsala stad finues en sådan matinrält - Den 3 Oc l o be r c. m. 71 ning utan spirituosa, lill hvilken academien ensamt betalar aoo r:dr h:co såsom understöd, på det alt den må kunna hära sig.
Denna inrättn. har haft ett väsendtligt inflytande på ungdomen, som der för godt pris fått sin förtäring; och jag vill bedyra, att inga spirituosa derstädes någonsin funnits att tillgå.
Emedlertid har dock värdsfolket vid denna inrättn. måst betala bevillning.
Taxens- och Prnfnings-comite'erna hafva befriat dem, men Kronans embetsman hafva nödgats reservera sig deremot, och i högsta instansen hafva de blifvit enligt bevilln.förorda, ålagda att utgöra bevilln.- procenten, hvilket är ganska tryckande, då inrättningen ej utan enskilde personers åtgärder kan bära sig.
Alt inrättningen varit af mycken vigt för Upsala stad, det kan jag intyga, och önskar deiföre på det lifligaste, att sådana inrätta:!' måtte blifva befriade från be v ilin. procentens utgörande.
Jag anhåller att få instämma med Hr Ribbing och voterar för betänk.
N:o 12, i anledn. af hvad der förekommer om spisqvarteren.
Det är bedröfligt alt lefva uti en lid och i ett land, der det bättre folket ej vill föregå den arbetande classen med goda exempel.
Den som aflägger brännvinsbordet finner brännvinsflaskor uti sina gästers fickor i tambouren, men man får ej tröttna att söka bryta skalet, för att komma till kärnan.
Jag vet föreningar, som åtaga sig att betala conlributionerna för de krögare, sorn skulle vilja afsäga sig utminuteringen af spirituosa.
Om nu R. o. Ad. borttager bevillningen för spirituosa för livar och en, som endast håller porter och öl till salu, så föregår R. o. Ad. den öfriga delen af nationen med ett exempel, hvarigenom nationen kommer att finna sin representation vara af en tendens, som verkar till fördel för nykterheten.
N:o 12 uti hvad spisqvarter och värdshus utan spirituosa vidkommer.
Jag instämmer med Hr Ribbing och tror det vara nödvändigt att bibehålla detta exceptions-stadgande, om ej af något annat skäl, åtminstone för principens skull.
Det må visserligen vara förhållandet, såsom Gr.
Hamilton nyss anmärkt, att vid de uti hufvudstaden inrättade spisqvarteren, der spirituosa ej finge försäljas, i tidens längd möjligen missbruk kunnat uppstå; men jag har mig åtminstone bekant, alt dessa spisinrättningar i hufvudstaden fortfarit under en ganska lång tid, utan att sådana missbruk ä^t rum.
Jag känner att äfven på landet vid stora bruk, der större antal arbetare finnes, värdshus äro inrättade, der mat erhålles, men utan någon slags förtäring af brännvin.
Allt detta visar, att sjelfva principen torde böra bibehållas, ehuru det alltid blir svårt att stifta lagar i detta fall; och då dessa så mycket komma Den 3 Octobcr c. m. i strid med seder oell passioner, får man ej vänta sig, alt alla missbruk i ögonblicket skola kunna förekommas.
Jag tillstyrker bifall till livad Hr Ribbing föreslagit.
Det skulle nästan se ut, som jag ville motsätta mig hvad så många förespråkat; men jag måste reservera mig emot ett beslut, hvarigenom alla sämre krogar, som angifva sig för att endast sälja öl och porter, skulle blifva fria från bevillning.
Jag vill slå vad om ganska mycket, att skilnaden emellan dem och de gamla krogarna, som ägde rättighet att sälja brännvin, blefve ganska omärklig.
Jag tror, att då här skattas särskildt för värdshus- och särskildt för brännvins-minulerings-rättigheten, så är controllen lättare, än förhållandet blefve om Utsk:s förslag uti betänk.
JST:o 12 antoges.
För öfrigt, om nu värdshusvärden eller spisqvarlersidkaren finge utan skatt hålla mat, så kan ju en och hvar blifva spisqvartersvärd och derigenom en mängd lönnkrogar uppkomma, som jag trotsar någon landshöfding att controllera.
Anmäler lian sig för spisqvarter och betalar sin skatt derför, så vet man hvar han finnes; skulle han deremot hafva det fritt, så kunna spisqvarter finnas på alla ställen, åtminstone på många , der det ej förut varit påtänkt.
De borde åtminstone betala någon skatt.
Vi hafva nog lönnkrogar ändå, utan att genom ett sådant stadgande, som herrarne nu önska, skapa ändå flera.
För öfrigt får jag bekänna alt jag tror, att det blefve en ganska kännbar minskning uti bevillningen, om alla spisqvarter och värdshus blefve befriade frän skatt.
I Slockholm t. ex. är det en ganska lönande och, såsom jag tror, en icke obetydlig rörelse.
Uti de stora städerna , på de stora gäslgifvaregårdarna, och de mera befolkade orterna, är det en ganska god inkomst; och jag tror, att om det föreslagna stadgandet antogs, så skulle alltför många komma att dela denna inkomst.
Jag finner således ej skäl att fritaga spisqvartersidkarne från bevilln. och reserverar mig emot de vådliga följder, som deraf kunna uppstå.
Det är visserligen icke vanligt här, alt man medger att man haft orätt; men det är verkligen med stor glädje jag nu hört af flera ledamöter omtalas det lyckliga inflytande, som sådana spisqvarter utan spirituosa hafva haft, och de lyckliga följder, som deraf kunna uppstå, och jag finner deraf, att Utsk. endast lärer hafva erhållit upplysning om undantagen.
Jag yrkar derföre bifall till betänk.
Jag kan ej med den sista värda talaren dela den lyckan att hafva funnit mig öfvertygad af de personer, som här yttrat sig för bifall till Utsk:s betänk.
N:o 12; tvertom tror jag, lika med Hr von Rosen, att ett bifall till detta betänk, skulle leda till de skadligaste miss - Den 3 O c t o b e r e. ra. missbruk.
Litel livar af oss lärer hafva sig nogsaml bekant, huruledes mången medborgare-class , mången individ i samhället är särdeles benägen att undandraga sig de skatter, som han bör utgöra till Staten.
Medger man nu ett undan tags-stadgande, så skulle o tvifvelaktig t en mängd spisqvarter uppkomma, hvilka, under rubrik att icke sälja eller utminutera brännvin, likväl befattade sig dermed; och det är ej heller osannolikt, att alla krogar då skulle förvandlas tili spisqvarter, hvilkas innehafvare, under det att de afsade sig försäljningen af spirituosa och derföre erhöllo uppmuntran, likväl under hand läto denna försäljning fortgå sorn förut.
Jag anhåller alltså om afslag å betänk.
N:o 12, samt alt betänk.
N:o 27 måtte bifallas, och får såsom ytterligare skäl härtill lägga den omständigheten, som ingalunda saknar vigt, att genom det missbruk, som eljest ganska säkert uppkommer, Staten lika säkert skulle förlora en icke obetydlig de! af sina påräknade inkomster, alldenstund lagbrytaren väl kunde befordras liil straff, men alldeles icke åläggas att skatta för en rörelse, som han olofligen idkat.
Också erinrar jag mig nu en redan inträffad händelse, som tillräckligt bevisar faran för Staten af det föreslagna stadgandet.
I staden Lund hade nemi. det missbruk en längre tid blifvit föröfvadt, att nästan alla dervar. bryggare och victualiehandlare, utan tillstånd, idkade brännvinsminutering.
De erlade afgift till stadens cassa för denna rörelse, men Staten fick deremot ingenting.
Slutligen anmärktes detta förhållande af Kammarrättens öfver-rev.depart., med påstående emot vederbör, om betalning af de stadgade bevillnings- och minuterings-afgifterna, som, efter hvad jag vill påminna mig , uppgingo till omkring goo r:dr b:co; men Kammarrätten ansåg sig ej kunna fastställa anmärknln , enär de, som idkat brännvinsminuteringen, dertill varit oberättigade, ulan öfverlemnade åt vederbör. kronoåklagare att denna öfverträdelse af författningarna i laga ordning beifra; och Staten förlorade således en icke obetydlig inkomst, som den under andra förhållanden tvifvelsutan skulle fatt sig tillerkänd.
Jag skulle tro, att vid detta tillfälle, likasom vid alla andia, missbruket icke bör få tillintetgöra sjelfva bruket.
Om missbruk i detta fall äga rum, så är felet utan tvifvel veder bör. myndigheters, och deras, som verkställa taxeringen eller vaka öfver verkställigheten.
På samma grund som man nu ej vill medgifva denna lindring, kunde man äfven säga, att emedan lönnkrogar finnas, böra ej heller krogarna skatta, ty de kunna ju göra sig till iönnkrogar allesammans, och då äro de befriade från all skatt.
Jag anhåller att IL o.
Ad. mätte bevilja den ifrågavar. eftergiften, men införa den under 145 §:n, såsom lindring för sådana spisqvarter, der rusgifvande drycker ej i4 H. 10 74 D e n 3 O c tobe r e. m. försäljas.
I sådan händelse skulle alla spisqvarler, om jag lätt förstår författningen, blifva uppförda till bevillning, men de som styrkte alt de ej försålde eller tillhandahölle rusgifvande drycker, sedermera varda från afgiften befriade.
För alt minska den våda för framtiden, som Hr Printzensköld befarat, får jag erinra derom, alt denna framtid blott består af högst 5 år, under hvilka det vore ganska tillbörligt., att R.
St. gjorde ett försök i denna väg.
Jag uthärdar med att votera för betänk.
Här inträffar verkligen det förhållandet, att missbruken befinna sig uti den stora majoriteten, ända derhän att de blifva bruk, och jag får erkänna, att hvad här har blifvit anfördt ej kunnat öfvertyga mig om annat, än att en mängd lönnkrogar skulle uppstå till följe af denna förändring.
Om man ville uppmuntra en dylik sak, som visserligen vore ganska väl, så må det då hellre ske genom det undantagsstadgande, alt den som vid årets slut kan styrka att han ej utminuterat brännvin, skall återbekomma hvad- han förut betalt.
Sålunda erhålla dessa matinrättningar all den uppmuntran, som kan önskas, men att proclaroera uti bevilln.förordn., att alla spisqvartei sidkare, som uppgifva sig att icke utminutera brännvin, skola befrias från afgifter, det är blott att inrätta lönnkrogar; och jag får för min del reservera mig deremot, så att i en framtid, då denna sak möjligen åter kan komma å bane, man ej må skylla på länsstyrelserna.
Jag befarar, att Hr von Hartmansdorff fordrat för mycket af myndigheterna , då han ansett det vara möjligt att conlrollera, alt en värdshusidkare ej utminuterar brännvin.
1 afseende åter på hvad Frih.