Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
4: o Lovar Vi, att när Vi uppstiger på tronen styra och regera Svea rike efter den av ständerna den 6 juni 1809 fastställda regeringsformen.
Detta vill Vi oryggligen hålla och uppfylla så kärt det Oss vara må, att rikets ständer och innebyggare skall vara pliktiga att deras avgivande tro- och huldhetsed mot Oss efterkomma och fullgöra.
Med egen hand undertecknat C. AUGUST, kronprins av Sverige.
Förordning angående tillökning i underhållet för personer som för gäld hålls bysatte.
Stockholm den 1 februari 1810.
Det underhåll, som av borgenär skall utgivas till bysatt gäldenär är inte tillräckligt för hans underhåll.
De skall ha samma underhåll, som personer som sitter i kronans häkte.
Borgenär vars gäldenär inte kan föda sig själv, skall betala 2 skillingar om dagen samt 1 1 / 3 mark mjukt bröd av sammalet rågmjöl.
Stockholms slott den 1 februari 1810.
Kungörelse angående tillstånd till handsågade plankor och bräders utförande från Värmlands gränsen till Norge.
Stockholm den 5 februari 1810.
Sågverk i Värmland, som ligger så till att deras utförsel av tillverkningen måste föras över Norge för att nå svensk hamn har varit tillåten.
Dock har den legat nere under kriget.
Nu vill man utöka transporten så att även handsågade brädor får utföras den vägen.
J LILJENCRANTS, S af UGGLAS
Ansvarighetslag för statsrådsledamöter, föredragande, och konungens rådgivare i kommandomål.
Stockholm den 10 februari 1810.
Statsministrar, statsråden, hovkanslern och ämbetsmän, som har med kommandomål att skaffa skall alltid följa grundlagen och befrämja konungen och Rikets ständer.
Vårda sig om konungens makt och innebyggarnas fri- och rättigheter, giva konungen råd dock inte jämte honom regera.
De är ej allenast som medborgare och för sina personer underkastade allmän lag, utan är också
ansvariga för sina rådslag och gärningar i sina ämbeten.
De skall dock inte belastas, om deras råd leder till en olycklig utgång.
Försöker någon statsrådsledamot då regeringen förs av Statsrådet våldsamt kasta regeringssättet över ända eller med råd och gärning medverka till att lagstridigt kullkasta grundlagen eller tillstyrker ämbetsman, som skall ge konungen råd i kommandomål något lagstridigt, straffas han som rikets förrädare och mistar liv, ära och gods.
Skulle någon försöka förhindra att kalla Rikets ständer till allmän riksdag mister han ämbetet och blir ovärdig att vidare nyttjas i rikets tjänst.
Skulle någon ge råd som strider mot regeringsformens föreskrift rörande ständernas beskattningsrätt mister han ämbetet.
Detsamma gäller tryckfriheten.
Underlåter någon rådgivare i kommandomål att protestera om fel i bevillningen, krigsgärd vid krig, myntväsendet och indelningsverket mister han ämbetet.
Skadar hans föreställning enskild person döms han efter samma stadgar som domare.
Döljer statsminister i utrikes frågor något för konungen rörande krig, fred eller förbund mellan riket och annan stat mister han ämbetet.
Han skall till protokollet föra sådant som konungen beslutat mot regeringsformen och skall han vägra skriva under.
Den som tilltalas i något av nämnda ärenden och redan lämnat sin tjänst, står ändå till ansvar och förlorar sin pension.
Stockholms slott å Rikssalen den 10 februari 1810.
Kungl Maj: ts och Riksens ständers fastställda RIKSDAGSORDNING.
Riksens ständer är svenska folkets representanter och kan inte i sin riksdagsmannabefattning hindras av annat än grundlagen.
Rikets ständer skall sammankomma vart femte år.
Kungen kan kalla till urtima riksdag dessförinnan.
Riksdagarna skall hållas i rikets huvudstad, om inte fiendens framträngande eller pest eller andra vidriga omständigheter gör det omöjligt.
Konungen bestämmer i så fall annan ort.
Stannar kungen utomlands 12 månader sammanträder ständerna till allmän riksdag inom 15 dagar.
Detsamma gäller om konungens sjukdom varar mer än 12 månader.
Om kungen dör och tronföljaren inte är myndig sammankallas ständerna.
Skulle kungens ätt på manliga sidan utgå kallas till allmän riksdag.
I dessa fall och vid val av tronföljare får inte främmande sändebud vistas närmare än 10 mil från riksdagsorten.
Vid val till riksdagsmän skall kallelse göras genom domkapitlet för prästerskapet, magistraten för borgerskapet samt landshövdingarna i sina län för den menige allmogen.
Kallelsen läses i kyrkorna och nästa söndag utlyses val i sockenstämman.
Om det inte är gudstjänst i någon kyrka är det prästens skyldighet att kungörelsen cirkulerar från by till by.
Ridderskapet och adeln jämte ärkebiskopen och biskoparna och vissa präster infinner sig till riksdag.
Stockholm väljer 10 riksdagsmän, 3 magistratspersoner, 2 grosshandlare, 1 fabrikör, 1 minuthandlare och 3 hantverkare.
Göteborg sänder 3 riksdagsmän och städer av första klassen 2 vardera.
Allmogen i vart härad väljer efter hemmanstal en riksdagsman av bondeståndet.
Flera härader kan slå sig tillsammans.
Underlåter något prosteri, stad eller härad att sända riksdagsman bötar de.
Infinner en vald sig inte mister han sitt arvode.
Om någon tubbar eller hotar en person att välja på ett visst sätt, straffas han med kroppsstraff.
Skulle 2 personer få lika många röster, skiljs de genom lottning.
Avlider vald riksdagsman anställs nyval.
Till riksdagsman väljs person, som fyllt 25 år och inte står under förmyndarskap.
Han får inte stå i skuld till någon borgenär eller vara anklagad för något nesligt brott.
Personer av annan lära än den reformerta kan inte väljas, däremot får de vara med och välja.
Har någon klagomål angående valförrättningen skall de inlämnas till landshövdingen inom 8 dagar.
Högsta domstol avgör sedan ärendet.
Den riksdagsman som inte infinner sig i tid kan inte påverka redan tagna beslut.
Formulär hur fullmakterna skall vara formulerade.
Samma dag som riksdagen öppnar, utnämner kungen lantmarskalk för ridderskapet och talmän för de övriga.
De avlägger sedan eden inför konungen.
Vart stånd skall ha en sekreterare, som ansvarar för protokoll och handlingar.
Särskilt skall sekreteraren för bondeståndet biträda talmannen.
Riksstånden utser snarast deputerade, som skall uppvakta och lyckönska konungen och den kungliga familjen.
Riksdagen inleds med gudstjänst och sedan intar riksdagsmännen sina platser i rikssalen.
För konungen skall längst fram stå en tron och runt om platser för kronprins och övriga prinsar.
Vid avträdet lämnar först kungen sedan adel och så de övriga salen.
Proposition över statsverkets tillstånd och behov överlämnas till samtliga.
De olika utskotten väljs och redogörs för deras arbete enligt regeringsformen.
Lantmarskalken och talmännen har rätt att kalla till plena och delta i beredning av ärenden helst skall alla stånd hålla sina plena samtidigt.
Där föredrages både riksståndens gemensamma och varje stånds enskilda ärenden i den ordning de inkommit Föredragningsämnen är dessa och inga andra: Konungens propositioner, mål som genom protokollsutdrag eller deputationer från de andra stånden kommuniceras, utskottens betänkande och förslag och motioner av någon ledamot.
Varje allmän fråga, som inte enhälligt beslutas genast, skall skickas på remiss.
Varje ledamot har rätt att från sin plats tala till protokollet i alla frågor.
Inga förolämpande ord får användas.
När ett ärende skall avgöras skall alla handlingar uppläsas, om någon så önskar.
Besvaras propositionen med ja får ingen riva upp beslutet.
Svara både ja och nej utan votering har man tillåtelse att anteckna sin mening i protokollet.
Begärs votering skall voteringsproposition och kontraproposition genast författas och votering med slutna sedlar genomföras.
Allmänna beslut, som fattas i ett stånd meddelas de övrig genom protokollsutdrag.
Enskild ledamot med avvikande mening har rätt att i särskilt memorial till protokollet säga sin åsikt.
Protokollen skrivs i 4 exemplar och ett arkiveras i ridderskapets arkiv.
Vid justering får inga ändringar i beslutet göras men tillägg tillåts.
Protokollen skall så snart som möjligt tryckas, med undantag av sånt som rör ståndens enskilda ekonomi.
När kung eller tronföljare skall utses väljs en nämnd på 16 personer i varje stånd för att vid skiljaktigheter i ständerna bestämma valet.
Kan alla enas om en person blir han utkorad.
Finns fler kandidater väljs den som får mer än hälften av rösterna.
Skulle flera personer få samma antal röster sker votering.
Förmyndare för omyndig konung tillsätts av en nämnd av 16 personer för varje stånd.
Deras röster räknas som enskilda och inte ståndsvis.
De beslutar om det skall var 1, 3 eller 5 förmyndare.
Röstningen sker med slutna sedlar.
Till tryckfrihetens vård utses 6 personer, som skall var kända för kunskap och lärdom.
De allmänna stadgar och förordningar som kungen och ständerna gemensamt beslutat om skall endast underskrivas av kungen.
Till grundlags stiftande behövs alla riksståndens samstämmiga beslut och kungens sanktion.
Övriga beslut blir genomförda om 3 stånd och kungen är överens.
Vid 2 mot 2 förblir det vid det gamla.
Blir riksdagsmän under pågående riksdag med ord eller gärningar ofredad skall sådant som edsbrott anses och straffas.
Skulle någon av ståndet överfalla den andra har han förverkat livet.
Riksdagsman är under pågående riksdag fri från tilltal om de inte är mycket grova.
De som kommer till riksdagen från andra orter har samma skydd.
Ingen får under deras frånvaro och utan deras medgivande värva deras tjänstehjon till krigstjänst.
Riksdag må ej räcka längre än 3 månader När riksdagen är avslutat träder lantmarskalken och talmännen inför konungen och ber honom avlysa riksdagen.
Därefter lämnar kungen sitt bifall genom statsministern för utrikes ärenden och hemförlovar riksdagsledamöterna.
Deputationer för stånden gör sina avskedsuppvaktningar för kungen och det kungliga huset.
Detta har Vi med Våra namns insegel stadfäst och bekräftat, vilket skedde i Stockholm den 10 februari 1810.
Undertecknat de 4 talmännen.
M ANKARSVÄRD, JAC.
AX.
LINDBLOM, H.
N. SCHVAN, LARS OLSSON.
Detta vill Vi som orygglig grundlag antaga för Oss och Våra efterträdare som riket med huldhet, lydnad och hörsamhet förbundne är, erkänna denna riksdagsordning att iakttaga och efterleva Detta har vi med egen hand underskrivit i Stockholm den 10 februari 1810.
Kungörelse att med ändring av stadgandet i Kongl Förordningen om stämplade pappers avgiften av den 10 juni 1803, så väl skriftliga stämningar hädanefter må med stämplat papper inför domstolen få beläggas, som och muntliga stämningar i ringare mål vara gällande.
Stockholm den 12 februari 1810.
I Kungl Förordning står att stämningar från häradsrätter och andra skall ogillas om de inte är skrivna på stämplade papper.
Detta kan medföra förlust för enskild rättsökande.
Vi har tillsammans med ständerna fattat beslut att skriftliga stämningar som sakna stämpel ändå må införas till domstol, utan att partens rätt eller talan äventyras.
Gäller även muntliga stämningar i ringare mål.
Stockholm den 12 februari 1810 CARL.
Kungörelse angående svenska och ryska undersåtars rätt, att använda den egendom, som de i den andra maktens stater innehar eller erhåller.
Stockholm den 22 februari 1810.
Finnar, som finns i Sverige och svenskar som finns i Finland skall ha full frihet att återgå till sitt fädernesland och disponera sin fasta och lösa egendom utan att erlägga någon utförselavgift eller liknande.
Den som ärver egendom i det andra landet skall ha rätt att använda den och njuta allt beskydd av landets lagar.
Kungörelse angående svenska och danska undersåtars rätt, att använda den egendom, som i det andra riket kan dem tillfalla; samt upphävandet av Jus Detraktus; Stockholm den 22 februari 1810.
De som äger egendom i den andra maktens land äger rätt att överflytta försäljningssumman och lösegendom till hemlandet.
De äger samma rättigheter som en infödd.
Stockholms slott den 22 februari 1810.
Instruktion för Riksens ständers justitieombudsman.
Den 27 februari 1810.
Då ständerna överlämnat den i regeringsformen överenskomna och fastställda instruktionen för justitieombudsmannen vill Vi efter granskning kungöra den.
Rikets ständers justitieombudsman skall ha allmän tillsyn över lagars, författningars och instruktioners efterlevnad av domare, ämbets- och tjänstemän.
Om de begå olaglighet eller underlåtenhet skall han tilltala dem.
Dock icke justitiekanslern.
Han skall särskilt påtala domare och tjänstemäns fel, om de beror på egennytta, vrångvisa, våld och grov försumlighet eller allmän osäkerhet för medborgarens rättigheter.
Skulle hela Högsta Domstolen begått brottslighet, som skadat någon skall han dra saken inför Riksrätt.
Han har rätt att övervara alla domstolar och verk inom hans område och ta del av deras protokoll.
Han kan begära konungens tillstånd att genomföra en granskning av något enskilt verk, om misstanke om oegentlighet föreligger.
Han skall genom resor i landsorten, skaffa sig upplysningar om lagstiftningens tillstånd.
Resekostnaden får inte överskrida det ständerna anslagit och han skall noga redovisa alla räkningar.
Till varje riksdag skall han överlämna en redogörelse för förvaltningen av sitt ämbete och anmärka på lagar, författningar och den allmänna hushållningen samt komma med förslag till förbättringar.
Finner han att någon lag är otydlig och domare tillämpar den olika skall han yrka hos ständerna om en förklaring av en sådan lag.
Han skall inhämta fullständig kunskap om anledningen till åklagade personers häktande.
Han skall besöka fängelserna i Stockholm och vid sina resor i landet för att se hur fångarna underhålls.
Märker han någon lag eller författning som inte behövs skall han se till att få den upphävd.
Han skall med särskild uppmärksamhet iakttaga vad ständerna stadgat för skyddande av tryckfrihet.
Justitieombudsmannen skall vistas i Stockholm och inte inneha andra publika ämbeten.
Han får ta så många skickliga medhjälpare han anser sig behöva.
Dessa personer får ingen fast tjänst med fast lön, eftersom de kan bytas ut allteftersom ärendena skifta.
De förses med traktamente för den tid de tjänstgjort.
Blir ombudsmannen sjuk ersätts han av den man som ständerna utsett.
Ombudsmannen avträder då hälften av sin lön.
Dör han sammanträder genast fullmäktige för banco- och riksgälden och insätter en ersättare.
Anckarsvärd, Lindblom, Schvan och Olsson.
Vi anser att tiden då ombudsmannens befattning skall träda i kraft blir den 6 juni 1809.
Stockholms slott den 27 februari 1810 CARL.
Kongl Maj: ts och Riksens ständers fastställda TRYCKFRIHETSFÖRORDNING; Stockholm den 9 mars 1810.
Vi CARL har efter regeringsformen denna tryckfrihetsförordning fastställt, vilket Vi härmed antaga, gilla och bekräfta enligt följande: Ständerna säger: att med tryckfrihet bör förstås att varje svensk mans rättighet är, att utan några av den offentliga makten i förväg lagda hinder utgiva skrifter; att sedermera inför laglig domstol kunna tilltalas för deras innehåll, och att inte i annat fall kunna därför straffas, än om detta innehåll strider emot tydlig lag, given att bevara allmänt lugn, utan att återhålla allmän upplysning.
Alla förut gällande lagar, stadganden och föreskrifter i avseende på tryckfrihet och bokhandel är upphävda.
Detta gäller även de förbud mot vissa böcker, skrifter och handlingar, som tidigare funnits.
Ingen granskning innan tryckningen av böcker får ske, utom de som skall förvaras i läroverkens lärosalar.
Inga privilegier på skrifters utgivande, utan för varje författare är utgivningsrätten fri.
Denna rätt gäller i 20 år.
Vem som vill får anlägga ett tryckeri i stad eller ½ mils omkrets från staden.
Han är ställd under stadens jurisdiktion och skall innan första boken lämnar tryckeriet ha anmält till överståthållarämbetet och magistraten eller på landet landshövdingen att han anlagt ett boktryckeri.
Författare är inte skyldig att sätta sitt namn på tryckt skrift.
Han skall dock lämna en sluten sedel med sitt namn till boktryckaren.
Röjer boktryckaren hans namn utan att domare har uppmanat honom därtill bötar han 200 riksdaler och hans brott tillkännages i tidningarna.
Boktryckaren kan inte ställas till ansvar för en skrifts innehåll eller skrivart.
Varje skrift är författarens egendom.
Trycker någon utan författarens skriftliga tillstånd mister han upplagan eller bötar dess fulla värde.
Gäller ej översättare.
På varje skrift skall boktryckarens namn, tryckort och årtal vara utsatta, annars pliktar han 300 riksdaler första gången, 600 riksdaler andra gången och tredje gången mister han tryckeriet.
Boktryckaren är pliktig att utan betalning lämna ett exemplar av varje tryck till varje universitet, Kongl Biblioteket, Riksarkivet och Vetenskapsakademien.
Finns kostbara planscher i något verk behöver det bara lämnas till Kongl Biblioteket.
Det är var och en tillåtet att i tryck utgiva alla rättegångar och ärenden från samtliga verk, som gäller förfluten tid.
Alla har möjlighet att ur alla arkiv avskriva eller mot betalning låta avskriva vilken handling som helst.
Några undantag är protokoll från ministeriella ärenden och kommandomål, statsrådsprotokoll, protokoll från hemliga utskottet och riksgäldens hemliga ärenden m m.
Vid rättegångsmål får tryckas inlagor, besvär och anklagelse innan dom fallit.
Detaljerade anvisningar om hur parterna får låta trycka sina inlägg.
Utdrag ur kyrkoböcker får inte ske om det kan skada den enskilda.
Sådant som innehåller styggelser, sårar blygsamheten, hädelse mot Gud eller lastliga uttryck om rikets överhet får inte tryckas.
Domaren skall hellre fria än fälla om man är tveksam.
Missbruk av tryckfriheten är att häda Gud och smäda allt som har med religion eller konungahuset och ständerna att göra.
Uppmaning till myteri eller uppror.
Smädelser mot ämbetsmän och främmande makter.
Angrepp på enskild person.
Att sprida lögnaktiga uppgifter till allmänhetens förvillande.
Sedernas fräcka vanhelgd genom otuktiga uttryck och grovheter.
För alla dessa missbruk betalas dryga böter.
Hovkanslern skall vaka över utgivning och även kunna lägga kvarstad på viss tryckning.
Utgivare av Dagblad eller Veckoblad är ensamma underkastade författaransvar.
Kvarstad eller konfiskation av skrift gäller endast det blad eller del där åtal görs.
Hovkanslern skall vaka över utifrån inkomna skrifter på svenska språket på samma sätt som de i riket tryckta.
Förbryter boktryckaren mot tryckfrihetslag upptas målet vid kämnärsrätten.
Finner hovkanslern sig befogad att ta skrifter i kvarstad, skall det ske skyndsamt och anmälas till magistraten som med nästa post skall insända anklagelsen till justitiekanslern.
Om kvarstaden inte blir behandlad i domstol inom en månad, äger boktryckaren rätt att få den hävd.
Justitiekanslern har högsta ansvaret i tryckfrihetsmål.
Innan ärenden hamnar i Hovrätten skall yttrande av tryckfrihetskommittén inhämtas.
Bokhandlare eller annan person som utsprider tryckta skrifter behandlas efter samma stadga som boktryckare, Böter mot denna lag kan bara omvandlas till fängelse efter beräkningen att 16 riksdaler 32 skillingar är lika med fängelse i 28 dagar.
Böterna delas mellan åklagaren och närmaste inrättning för fattiga.
Stockholm den 9 mars 1810.
De fyra talmännen Anckarsvärd, Lindblom.
Schvan och Olsson.
Allt detta vill Vi som orygglig grundlag antaga och befalla som tryckfrihetsförordningen att gälla för Oss och Våra efterkommande.
Med egen hand underskriven.
Kungörelse att engelska varor icke efter den 24 nästkommande april må i svenska hamnar införas.
Stockholm den 28 mars 1810.
Efter fredstraktaten mellan Oss och ryske kejsaren biträder Vi som utlovat continentalsystemet, vilket innebär att krigs- och handelsfartyg från Storbritannien inte får angöra svenska hamnar.
Detsamma avtal gäller i fredstraktaten med kejsaren av Frankrike Endast Vårt behov av salt förbehåller Vi Oss att få införa.
Stockholms slott den 28 mars 1810.
Kongl Maj: ts nådiga stadsfästelse uppå RIDDARHUSORDNINGEN.
Stockholm den 31 mars 1810.
Lantmarskalken har på riddarhusets och adelns vägnar under pågående riksdag överlämnat den fastställda riddarhusordningen, som hädanefter kommer att iakttagas.
Vi har antagit och kungjort denna riddarhusordning till obrottslig efterlevnad.
På riddarhuset äger var och en introducerad ätt genom sin huvudman säte och stämma.
Först grevarna, därefter friherrrarna och sedan övrig adel.
För att undvika all irrning bland ättemännen gäller att det alltid är äldsta sonen på manssidan som avses.
Vill huvudman inte infinna sig till riksdag, tillåts den som närmast efter honom kommer att utan fullmakt ta säte i riddarhuset.
Har huvudmannen inte fyllt 21 år, inträder den som närmast är.
Finns ingen, tillsätts en förmyndare, som kan vara närmaste på fädernesidan eller närmaste frände på mödernet.
Uppstår tvist om huvudmannarätten prövas den enligt genealogiska tabellerna.
Är huvudman anklagad för brott, som inte kan med penningar sonas, äger han inte inträde i riddarhuset, förrän han fullkomlig befrielse vunnit.
Detsamma gäller om han inte upphävt sina borgenärers krav.
Avviker huvudman utomlands, utan att fått konungens lejd, övertar nästa i ordningen huvudmannaskapet.
Reser han på konungens uppdrag förordnar han själv efterträdare.
Flyr någon och bosätter sig utomlands med sina barn förlorar han och barnen säte bland ridderskapet, även om han fortfarande äger fastighet i riket.
Kommer han eller barnen åter och svär konungen tro och huldhetsed inträder han i sina rättigheter.
Innan riksdagen börjar träder lantmarskalken tillsammans de två äldsta grevarna in i riddarhuset.
Vid ingången tas de emot av bl a riddarhusdirektionen.
Därefter hålls upprop och antecknas de som skall delta i riksdagen.
Ingen får representera sin ätt i riksdagen förrän han fyllt 25 år.
Han skall ha åldersbevis ur kyrkoboken eller på annat sätt bevisa sin ålder.
Särskilt formulär för hur fullmakten skall skrivas.
Skulle två fullmakter för samma ätt bli presenterade vid samma riksdag blir båda ogillade och kasserade.
Den första greveätten skall sitta till höger om lantmarskalken och den andra till vänster o s v. För varje bänk skall finnas en lista på vilka som får sitta där.
De erhåller en polett, som måste uppvisas för att få tillträde till riddarhuset.
Ingen obehörig person får intränga sig på riddarhuset.
Lånar någon ut sin polett till annan person, är hans säte och stämma i riksdagen förlustig.
Första dagen väljs bänkmän, som inom sig utser elektorer.
Dessa väljer sedan utskottsledamöter Den äldsta utskottsledamoten för ordet.
En person kan inte vara både bänkman och elektor.
Utskottsledamot kan inte vara samma person som elektor.
Om huvudman för en ätt inte blir vald till någon av dessa befattningar, får han efter att ha anmält hos lantmarskalken och avlämnande av sin polett, resa hem.
Övriga kan få resa hem ett par veckor för enskilda angelägenheter.
Är han frånvarande utan att ha lämnat besked tre gånger har han förlorat sin rätt till riksdagsman.
Lantmarskalken har till uppgift att övervaka att Riddarhusstadgan efterlevs.
Vid varje riksdags början inrättas en lista i två kolumner.
Den ena innehåller frågan och namnet på den som skrivit memorialet.
I andra kolumnen antecknas när målet blivit behandlat i plenum eller remitterat till något utskott och om frågan blivit avgjord.
Var och en av ridderskapet har rätt att yttra sig över alla mål, som till överläggning förekommer och om allt som inom riddarhuset tilldrager.
Han skall efter att ha blivit uppropad, uppstigit och från sin plats framföra sina åsikter.
Allt tas till protokollet och inga förolämpande uttryck får förekomma.
Skulle någon förgå sig varnas han av lantmarskalken och vid svårare fall utreds de av ett utskott, som inte får bestå av honom närstående personer.
Fälls han blir följden att han mister säte och stämma i riksdagen.
Vid val och voteringar ropas bänkarna upp i ordning och ledamöterna framträder inför skranket och lägger sin slutna sedel på ett pappersark som hålls fram.
Två upprop görs och den som inte infinner sig andra gången har förlorat sin rättighet.
Upptäcks flera sedlar tillsammans eller märkta sedlar är de ogiltiga.
Sedlarna öppnas inför alla och protokoll upprättas.
Till befrämjande av nödvändig ordning vid ridderskapets sammankomster utfärdas särskild stadga, som skall anslås i riddarhussalen till efterrättelse.
Riddarhusutskottet består av 12 personer.
De skall sköta anteckningarna av alla ledamöter och dela ut polletter.
Sedan överser de riddarhus- och adliga stiftsjungfru direktionens arbete sedan förra riksdagen, reviderar riddarhuskassan och adliga kadettfonden samt övriga kassor och fonder.