Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ad. för godt att, med vid— blifvande af sitt redan fattade beslut, godkänna den föreslagna voter:s-propos:n. Frih.
Cederström, Jacob, Emot det sednare alternativet i den af R. o. Ad. nu antagna voter:s-propos., får jag till prot. mig reservera samt anmäla min protest, enär det fattade beslutet står i rak strid mot grundlagen.
Justerades 1 prot.utdr., angtde Const.TJlskts nyss föredragna mern.
Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s den 14 dennes på bordet lagda mern.
N:o 5g5, med anmälan om resultatet af extra-statsregleringen, fann R. o. Ad. nämnda mera. icke erfordra annan åtgärd, än att läggas till handlingarna.
Justerades pleni-prottn för den 10 sisth Maj f. och e. m. den 11 och 12 Maj samt den i5 Maj f. och e. m. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. ■£■ till 2 på dagen.
In fidem protocolti, F. O.
Tisdagen den i5 Juni i84i.
Justerades 1 prot.utdr. för denna dag f. ni.
Till pröfning företogs StatsUtsk:s den 14 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 5g6, i anledn. af 2 RiksStts återremisser å Utsk:s mern.
N:o 582, ang:de arfvoden för riksdagskostnadernas utbetalning.
På begäran af Hr von Hartmansdorff, A u g., upplyste lindert.
Secret., att utlåt.
N:o 5g6 blifvit bifallet af BorgareSt. och lagdt lill handlingarna af BondeSt.
Rörtde PresteSt:ts beslut, i anledn. af nämnda mern., var ännu ingen underrättelse ankommen.
Så vidt jag rätt fattat mellin - Den 15 Juni c. m. ningen af de ifrågavarande besluten, så är betänk. redan bifallet af 3 Stånd, d. v. s., om man sammanlägger de beslut, som blifvit fattade öfver det förra betänk, i ämnet och öfver det nu föredragna.
Jag anhåller att Hr Ridd.Secret:n, som har diarierna i siu hand, måtte upplysa om icke så förhåller sig.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt förhållandet med detta mål var, alt målet blifvit ålerremilleradt af R. o. Ad. samt BorgareSt., första gången målet förevar, men bifallet af Preste- och BondeSt:n.
Nu hade BorgareSt. bifallit utlåt.
Nto 5g6 och BondeSt. lågt detsamma till handlingarna.
Således hafva 3 Stånd redan afgjort frågan.
Jag får dock förklara, det jag vidbtifver min redan yttrade mening om billigheten att gifva åt denna tjensteman det arfvode, som riksg.fullmäktige föreslagit.
StatsUtsk. har i detta afseende uppställt grundsatsen, att icke vilja ändra sitt tillstyrkande i de händelser då a RiksSt. stannat emot 2.
Denna grundsats är dock helt ny bos StatsUtsk., kanske icke i4 dagar gammal; ty vid flera tillfällen och föl' icke längesedan har StatsUtsk. funnit sig föranlåtet att ändra sitt första tillstyrkande, ehuru 2 Stånd stannat emot 2.
Jag tror skäl hade varit att göra det äfven nu, och yrkar afslag å betänkandet.
Jag instämmer med den sista talaren och begär afslag å belänk.
De anmärk:r, sorn 8ro gjorda mot den obillighet, som det första betänk, innehåller, äro icke vederlagda genom detta sednare.
De skäl Utsk. anfört för vidblifvande af deras förra tillstyrkande, äro ganska nya till sin beskaffenhet, icke under riksdagen tillämpade, och aldrig tillämpliga.
De upplysningar, som vid återremissen blifvit lemnade inom detta Stånd af Hrr riksgäldsfullinäkliges ordförande, Frih.
Rålamb, ansågos så lillly llestgörande, alt Utsk:s afdelning tillstyrkte förändring af det förra beslutet och beviljandet af det begärda arfvode!; men inom Utsk:s plenum mölle icke afdelningens beslut bifall, utan der ansåg man sig böra vidblifva den princip, att då 2 Stånd stannat emot 2, så borde man icke frånträda sitt förra beslut, likväl hafva, såsom Hr von Hartmansdorff anmärkt, exempel inträffat, då denna princip icke varit vidhållen; jag trodde derföre också, att det vore talande skäl för alt frånträda den äfven nu; men då sådant icke skett, får jag förena mig med de talare, som begärt afslag å betänkandet.
Jag finner mig förekommen af Hr Prytz uti de upplysningar, som han lera2G H. 3i Den 15 J u n x e. m. nät, oell får blott tillkännagifva, alt jag inom Utsk. tillhört minoriteten uti denna fråga.
Då vi nu äro så nära riksdagens slut, oell man icke med visshet vet hvad Preste St. beslutat i denna fråga, så skulle jag tro, att det vore bäst att bifalla betänk., och alt det icke är för mycket att .
Riksg.conl:s tjenstemän böra göra något för sina löner.
StatsTJtsk:s utlåt.
JN:o 596 blef derefter af It. o. Ad. bifallet.
Ånyo föredrogs StatsUtskrs den i4 denne9 på bordet lagda utlåt.
N:o 597, i anledn. af anmärkntr emot Utskrs yttrande, angtde aflöning för RiksSt:ns notarier, under en månad efter riksdagens slut.
Då detta mål förra gången förevar, hade jag äran yttra de skäl, hvarför jag ansåg en förlängning af tractamentena böra äga rum. R. o.
Ad. fann ock då för godt att återremittera betänk., på det skäl, att våra prot. icke kunna hinna uppsättas så snart, att arbetet är fulländadt inom de få dagar, som Utsk. bestämt för aflöningens fortfarande efter riksdagens slut.
Det vore således en obillighet, att vid detta Stånd, der piolina äro så vidlyftiga, låta notarierna arbeta en tid, utan någon ersättning för deras möda.
Utsk:s betänk, blef af 2 Stånd återremitteradt, men af de 2 andra bifallet.
Om R. o. Ad., såsom jag hoppas och förmodar, nu är af samma tänkesätt som förra gången, då återremissen ägde rum, så anser jag den utvägen för oss öppen, att gå med en inbjudning till BorgareSt.
I sådan händelse hoppas jag äfven, att den tillökning, som är billig, skulle komma att tilldelas våra notarier.
Jag föreslår alltså, att R. o. Ad. ville besluta, att, med afslag å Utsk:s utlåt.
N:o 5g7, bestämma, det de notarier, som hos RiksSlm föra prottri, skola, i stället för den af Utsk. utsatta aflöning under 8 dagar efter riksdagens slut, erhålla en gratification, motsvarande beloppet af deras arfvoden för en månad; hvilken gratification skall till dem i vanlig ordning utbetalas, sedan Ridd.Secrettn anmält att de fulländat sina arbeten för riksdagen.
Då det egentligen är jag, sorn väckt denna motion, så måste R. o. Ad. ursägta, att jag har en slaqs faderskärlek för mitt barn, och att jag således icke tan annat än på det högsta tillstyrka ett annat beslut, än det hvaruti Utsk. stannat.
För att icke onödigtvis upplaga tid, så förenar jag mig i den åsigt Hr von Hartmansdorff framställt.
Äfven jag instämmer med Hr von Hartmansdorff i det af honom gjorda förslag.
Jag, lik - Det) i5 Juni e. ra. 243 som lian, vet med mig alt ofta hafva besvärat R. o. Ad. med ali åhöra, oell följaktligen äfven nolarierne med alt ujipsälla hvad jag yttrat under denna riksdag; och jag ansel- således som en skyldighet att bidraga dertill, att våra notarier måtte få en förökning i sina arfvoden.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. be hagade bifalla StatsUtskts utlåt.
N:o 597.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt att, med afslag ä Utsk:s mein.
Nto 597, bestämma, det de notarier, som föra prot. hos RiksSt:n, skola, i stället folden dem bestämda aflöning under åtta dagar efter riksdagens slut, erhålla gtalificationer, motsvarande beloppet af deras arfvoden för en månad, och skola dessa gratificationer till dem i vanlig ordning utbetalas, sedan Ståndets secreterare intygat, att desse notarier fulländat sina 1 iksdagsgöromål.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att Hr von Hartmansdorff äfven föreslagit, det inbjudning lill BorgareSt. mätte afgå, till instämmande i detta beslut.
Hr von Hartmansdorff: ålin mening var egentligen, all inbjudningen skulle ske äfven lill de öfriga RiksSlm.
Jag ber således att få rätta min framställning i delta afseende. R. o.
Ad beslöt derefter att inbjuda de öfriga RiksShn lill instämmande i det nu fattade beslutet.
Justerades 1 prot.utdr., innefattande R. o. Adis beslut, i anleda, af StatsUtskts utlåt.
N:is 5g6 och 597.
Upplästes Exped.Utsk:s förslag N:o 4*4? underd. skrifvelse till K. M, med anhållan om aflålande af nåd. propos, rörtde en ändamålsenlig förändring i nuvarande nationalrepresentation.
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att från BorgareSt. ännu icke ankommit något prot.- utdr., i fråga om den inbjudning R. o. Ad. aflåtit till delta Stånd, i afseende på den fråga, som utgjorde föremål för detta förslag till tind. skrifvelse.
Hr Landtm, hade således, för sin del, trott sig böra föreslå R. o. Ad., då någon vidare afvaktan af ankommande prot.utdr. svårligen kunde medgifvas vid riksdagens nu inträffande slut, att godkänna detta förslag till underd. skrifvelse, med villkor att detsamma äfven blifver af BorgareSt., såsom öfverensstämmande med dess beslut, godkändt.
Det bevisar vissn ligen ett ovanligt nit hos Exped.Utsk., att uppsätta en Den i5 Jani e. ra. skrifvelse lill K.
M. innan prot.utdr. från BorgareSt ankommit ; men sedan den nu blifvit uppsatt, kan jag ieke annat än anhålla, att den måtte få hvila på bordel, till dess BorgareStrs beslut i ämnet genom ankommet prot.utdr. blifver kändt.
Frölich, David, och Gr. Anckarsvärd, Carl Henr., förenade sig med Frih, Tersmeden.
Jag anser mig böra gifva tillkänna, alt Exped.Utsk. enhälligt beslutat uppsättandet af detta förslag, i frågans nuvarande skick, dels med afseende å den brådska, som nu äger rum, att innan riksdagens slut få alla ärenden rik tigt afslutade, dels oek derföre att Utsk., som icke kunde afvakta BorgareStts svar på R. o. Ad:s inbjudning, enär någon skrifvelse i ämnet i sådant fall aldrig kunnat till uppsättning medhinnas, funnit sitt nu afgifna förslag lill underd. skrifvelse vara i det närmaste öfverensstämmande med 3 Stånds beslut.
Då jag, i afseende å sjelfva saken, eller den här framställda underd. anhållan till K. M., varit af motsatt tanke roed pluraliteten, samt inom detta rum talat emot en slik underd. anhållan, så kan jag, för min del, icke laga åt mig det yttrande den siste värde talaren nyss fällt, angtde det ovanliga nitet, Exped.Utsk., enligt hans förmenande, skall visat vid behandlingen af denna fråga.
Rehbinders sednaste anförande, alt Exped.Utsk. enhälligt beslutat ifrågavarande skrifvelses uppsättande, får jag äran nämna, att jag icke deltagit uti detta beslut, emedan jag var frånvarande då det fattades; äfvensom ali jag icke, om jag varit närvarande, skulle hafva tillstyrkt att någon skrifvelse blifvit uppsatt förr, än prot.utdr. från BorgareSt. ankommit; emedan jag dels icke anser Exped.Utsk. hafva ägt rättighet att derförinnan expediera något förslag till underd. skrifvelse, dels ock ogillar sjelfva saken, eller att nu ingå till JK.
M. med ifrågavarande underd. skrifvelse, då vi hafva ett representationsförslag, örn ock aldrig så oantagligt, hvilande till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Landtm, yttrade, att då flere ledamöter yrkat, att det nu föredragna förslaget till underd. skrifvelse skulle komma att hvila på bordet, tills prot.utdr. ankommit från BorgareSt., ronde den inbjudning, som R. o.
Ad. till nämnda Stånd aflålit, torde R. o.
Ad. finna, att, lill följe af Riksd.Qrdms föreskrift, förslaget, borde hvila på bordet till nästa föredragning.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Ulskfs nedannämnda förslag lill §§ i riksdagsbeslutet, nemi.:
, JM:o 60, angtde ändring i 7 §:n af Riksacten; Den i5 Jiini c. m. a^5 N:o 6r, ang:de ny ansvarighetslag för fullmäktige i Riksgäldscontoret; Nto 62, angtde förändringar och tillägg i allmänna lagen; N:o 63, angtde upphäfvandet af lagens stadganden, rörtde qvalificerade dödsstraff; Nto 64, ang:de upphörandet af lottkastning i dråpmål;] Nto 65, angtde inskränkning i spö- och risstralfens användande ; JNto 66, angtde stockstraffets upphörande; Nto 67, angtde förtydligande af 5 cap. 68 §:n 1 mom. concurslagen; Nto 68, om upphäfvande af rättigheten för minderåriga personer af allmogen att ingå giftermål; Nto 69, angtde upphörande af Bankens och Riksg.contts forum privilegialum; Nto 70, angtde upphäfvande af Riddarhusets forum pri— viiegiatum; Nto 71, angtde upphäfvande af K. förordningen den 1 Oct. 1702; Nto 72, angtde förklaring of 17 cap. 11 §:n Rättegångsbalken ; Nto 73, angtde ändringar i 8 cap. 1, 3, ii och i2§§tna Utsökningsbalken; Nto 7'4, angtde undantag från föreskrifterna i 2 cap. 1 och 2 §§tna Utsökningsbalken; Nto 75, angtde upphäfvande af det stadgade förhöjda ansvaret för militäre tjenstemäns öfverfallande; Nto 76, angtde fördelning af böter för försummad lagfart; Nto 77, angtde förvandling af böter för stöld, som ligger i tveböte; Nto 78, angtde antalet af nämndemän vid husesyner å prestebohl; Nto 79, angtde ändring i K. förordningen den 16 Juli !776; Nto 80, angtde ansvars stadgande för inslående af fönster; Nto 81, angtde upphäfvande af K. brefvet den 5 Febr. 1768; Nto 82, angtde förklaring af 83 §tn i concurslagen; Nto 83, angtde beslutade grundlagsförändringar; Nto 85, angtde ändring uti mantalspenningarnes beräknande.
Till justering upplästes och godkändes Exped.Utskts förslag
Nto 42l> ^tis underd, skrifvelse till K. M., angtde anslag för reparation af f. d. Nummerlotteriets hus, samt till arfvoden åt tjenstemän och biträden vid Riksarchivet.
D c 11 15 Juni e. ra.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Ulskts förslug till nedanniimnda actie §§ i riksdagsbeslutet, nemi.: iVco 84, ronde särskilda bevillningsfrågor; Nco 8u, angtde exlra-stutsregleringen.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, till följe af 82 §Cn Riksd.Ordn., det vore 11. o. Äd:s skyldighet att, innan Ståndet i morgon åtskiljes, genom deputationer göra underd. afskedsuppvaklningar hos H. M. Konungen oell del Kongl. Huset.
Det hade varit vanligt att dessa deputationer hade utgjorts af 48 ledamöter, och understundom hade äfven flere ledamöter af R. o. Ad. deruti deltagit; Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade besluta, att minst 48 ledamöter skulle i nämnda deputation deltaga.
Hr Landtm, anmodade, i anledn häraf, dem af R. o. Ad:s ledamöter, som önskade i deputationen deltaga, att låta anteckna sig hos Ridd.fiscalen.
Då det icke är lik— giiltigt, huru de tal, hvilka hållas i Ståndets namn vid de nu skeende afskedsuppvaktningarna, äro beskaffade, så torde jag få anhålla att fusta Ståndets uppmärksamhet på, huruvida icke Ståndet skulle anse lämpligt att begära, det vi fingo afhöra de tal, som Hr Frih. o. Landtm, i detta afseende ämnar hålla.
Landtm, yttrade, alt om han rätt fattat Gr.
Anckarsvärds mening, så hade den varit, att han ansåg, alt de tal, sorn i morgon inför Konungen och det Kongl. Huset skola hållas, borde inför R. o. Ad. uppläsas, så att
Ståndet måtte komma i tillfälle att dervid göra de anmärkntr, sorn kunde pröfvas nödiga.
Hr von Hartmansdorff, Au g.c Jag påminner mig icke säkert, om förhållandet med dessa tal är sådant, att Landtm, talar till K. M. på samtliga Ståndens vägnar.
Jag anhåller att blifva upplyst derom, samt att jag derefter åter måtte få ordet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att 82 §:n Riksd.Ordn. innehöll följande:
'Innan U.
St. åtskiljas, gore de, medelst deputationer, sina underd. afskedsuppvaktningnr hos Konungen och det K.
Huset, saint tage älven genom deputationer afsked från hvarandra.” Ordalydelsen syntes bestämma, att hvarje
Stånd särskildt genom sina deputerade böra göra de underd. afskedsuppvaktningarna hos Konungen och det K.
Si hade äfven hittills alltid skett, och derföre hade. så val Landtm, sorn de öfrige talmännen vid dessa tillfällen hållit tal.
I afseende på de tal, sorn D e ii i5 J u u i c. m.
Landtm, fram förer å Ståndets vägnar, skulle jag
Ivo, ali det för sin ordförande liar skal alt hysa det förtroende, ali någon granskning af sättet, hvarpå lian fullgör sitt uppdrag, hvarken behöfves eller är lämplig.
Jag afstyrker således all uppläsning af dessa tal.
Om jag för ingen del vill vid delta tillfälle skilja mig från Nr von flartinansdoi fF i afseende på förtroendet, så skulle jag likväl tro, att en skyldig grannlagenhet emot vår ordförande fordrar, att vi bedja aU få afhöra de tal, som han i Ståndets namn ämnar hälla, för att derå lemna den sanction, hvartill jag tror Ståndet vara berättigad!, förmodande jag, att det är för vår Landtm, angenämare att hafva Ståndets förut fattade bifall till dessa tal, än att vara i ovisshet om, huruvida de skola komma att anses af Ståndet.
Jag är föröfrigt, i likhet med Hr <>on Hartmansdorff, öfvertygad, att dessa tal icke komma eller kunna komma att möta någon slags invändning från Stån dets sida, men kan det oaktadt likväl icke annat än fortfara i mitt yrkande, att Hr Frih. o.
Landtm, matte täckas hafva den godheten att för oss låta uppläsa dessa tal.
Om den siste talaren är öfvertygad derom, att Ståndet icke skulle hafva någon invändning emot dessa tal, så inser jag icke något annat ändamål med deras uppläsning, än att låta oss höra ännu flera tal än vi förut hört under denna riksdag.
Jag tycker vi kunde hafva nog af dem, som vi hört under 17 månader.
Ståndet hemställer jag föröfrigt, 0111 det är mera grannlaga att begära en granskning, än att icke begära den.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om R. o. Ad. så funne för godt, skulle Hr Landtm, vid början af morgondagens plenum, då Ståndet samlades för alt afgå till kyrkan, låta uppläsa de tal, som Hr Landtm , på R. o. Ad:s vägnar; komme att hålla vid afskedsuppvaktningarna hos H. M. Konungen och det K. Huset. R. o.
Ad. behagade måhända finna, att uppläsning deraf denna afton icke vore lämplig, enär de då möjligen kunde blifva föremål för publiciteten, innan de hunnit framföras till de höga personer, till hvilka de äro ställda.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att 82 §:n Riksd Ordn. äfven föresluifver, att Stånden genom deputationer skola taga afsked af hvarandra.
Den deputation, som från R. o. Ad. till de öfriga Stånden afgått, hade vanligen bestått af 12 ledamöter, och hade äfven vanligen Landtm, på förhand gjort sig underrättad om naglin af de på Riddarhuset främst varande Grefvar vore sinnad att anföra denna deputation och dervid uttrycka R. o. Ad:s afskedshelsning.
Under förutsättning att R. o. Ad. vid denna riksdag skulle ämna be - q48 Den 15 J n n I e. in. handla den sälten på samma sätt, som vid föregåehde riksdagar, hade Hr Landtm, anmodat Gr. Löwenhjelm, Gustaf, som vid början af riksdagen anfört helsningsdeputationen till de öfriga Stånden, att äfven vid riksdagens slut anföra Ståndets afslsedsdeputation till MedStånden.
Ad. behagade godkänna denna åtgärd, och om
Ståndet ansåg deputationen böra bestå af 12 ledamöter.
kkOKDLOI^LK hällne hos Högloflige Ridderskapet°«Adeln Md Riksdagen i Slockholm Är I80Y.
Femte Bandet. l. i n k ä? i n o, Tryckte hos 6 k o ru och ? k ^ irs i8w.
I Onsdagen den z Inmrarii igro.
Plenum kl. half ro förmiddagen.
Utdrag af Protokollet hållet i Högsost.
Ridderffa, pets och Adelns Plenum den 29 December 1809.
S- D- Företog Höglofl.
Ridder ffapek och Adeln Skats,Utskottcts den 21 dennes pä bordek lögde Memorial af den 5 nästföregående, rörande KongSoch Kongs-Ladugardarne Strömsholm och Kongsöhr i Westmanland; och fann Höglost Ridderffapet och A» deln, hwad Stuteriet pa Strömsholm särskilt beträffar, detsamma böra såsom nyttigt widmagrhällas; men akt, hwad angar ett förbäkkradt inrättande af berörde Stuteri, detsamma ma kill Kongl.
Majis särskilta Nådiga åtgärd öiwerlemnas, pa dec sätt, att en Cemikee, bestående af äfwen i Landkhushällningen kunnige man dertill utses, hwilka dock böra såsom en owillkorlig grund för deras åtgärd antaga, att Skaten i och för Stuteriers underhall icke med någon utgift belastas, och akt de kill detta ändamål anslagne Krono dagswerken fä elter Markegång lör fas, samt den derföre belöpande afgi't, lill Stuterie Cahan inflyta: afwensom akt denna förwalltning bov rvid nästa Lagtima Riksdag till Riksens Ständers widare vmpröfnjng och afgörande öfwerlemnas.
» Den z Januari!.
Widkommande ater öfrige Strömsholm rörande frågor, sa wäl som srägan om KongSshrS Kongs» gard med betz tillhörighcter, hwilken Rldderskapet och Avel» ansag utgöra ert frän det föregående skiljaktigt amne, beflöc Ridderskupet och Adeln act i anledning as bermid i Stander gjorde anmärkningar, desamma kill Stats.Ulffotler återremittera: om hwiiket allt de öfrige Respecriwe Standen skulle genom Utdrag af Protokollet manligen underrättas, Or su^ra.
Ridder, skapetS och Adelns Plenum ben 29
S. D Tog Höglofl.
Rjdderffapet och A» deln under öfmermägande den, genom Stats-Ukskot, ters den 19 bennes pa bordet lagda Memorial af den 9 föregående, yppade staga, huruwida, i anseende till förlusten af Tull-inkomsterne fran Finland, af« skrifning a den arliga arrende-summan, till arrende, sooietetens förman, ma kunna äga rum; och stannade Ridderffapet ock Adeln i dek beflut, att det mä pä Tull.Arrenbe-Societetens Ledamöter sjelsive ankom, ma, huruwida de anse sig kunna, utan någon af, skrifning för Finland, med arrendet fortfara, eller om de t annan händelse wilja, enligt Contractets 9 §, arrendet uppsäga.
Ot 8u^rs. Friherre 8tjorl.steclt, (?orl (lustaf, hade in, somnar crc Diktamen, hwilkcr upplästes sä lydande: ^Ödmjukt anförande.
Uti den öfwerkygelse, art Riksens Ständers BeswärS, och Oeconom!» Utskotts betänkande, om wid.
Den z Januarrk. 5 »vidtagande medel och utwägar till fattige Barns söda , samt uppfostran, innefattar ett för Riksens Högloft.
Stander wigligt föremal, skyndar jag mig att med Herr Greswens och LanvtmarskalkenS, samt Högloft.
Riddeiskapecs och Adelns tillåtelse, deröfiver yttra mina tankar: förwitzad, att i Fäderneslandets sköte likars klagorop kraftigt wärka til! deras räddning.
För Swerige, hwars sannskyldiga styrka och sjelfbestånd huiwudiakligen hwiiar pä en förökad folknummer, och som har utrymme lill bärgning för flerdubblade millioner menniskor, är det af yttersta bety. denhet, icke allenast att giftermål befordras innom ds mindre förmögne Zvlkklafler, genom tillfälle för dem att kunna bosätta sig, och mcd arbete erhålla sin tarfligt» bärgning, utan ock, att fattige samt nödställdte personer af alla aldrar, icke mä för bristande anstallter sakna lisweks oumbärliga förnödenheter, eller att som ty wärr händer, tusendetals msnniffor i brist pa Läkare, och behörigen anwända medicamenrer, icke matte genom sjukdomar och smittosamm.» farsoter i förtid bortryckas, tig oersättlig skada för samhället; att förtiga, det mangen, som med en förstörs hälsa suckar under bördan af ett uselt lif, skulle kunnat lycklig för sig sjelf och andra, uppnatt mäjet as ds dagar Naturens Herre henne bcffjärt.
Att i mensklig förmåga förekomma allt detta onda, att bereda at wara medbröder blidare öden, och att dermed befordra Rikets förkofran, utgöra de ärorika wärf, som Konung och Rikets Ständer hasrva sig förbehållit.
I sammanhang med hwad jag redan haft äran anföra, synes mig sölja, att dä hwarje Indiwidu 6 Den z Ianttarft'. uli Staken, bör af henne i Politiskt afseende sorgfälligt wardås, menffiighekei, och ve heliga f rbindelser wi sta uli mot wart eget slägte högt bjuda, det wi skole försörja och uppfostra wara likar, be fattiga och warnlösa barn, hwilka framför andra behöjwa allmänt biiräde.
Oeconomi^-Utskottet har ock^a med ben känsla och rattwisa, som är Lagstiftningen wärdig, samt iwa rar mot den Ledamotens adia afsigt, som wgckt äainrt, i sin widd omfattat förenämds wigkjga ärende.
I sitt betänkande har Utskottet icke mindre uppgiiwik be allmänna mede! och utwägar, hwilka för iiödstäidke barns underhäll och education att vanas till nyttige medborgare, wore att tigga, än orken hwar de bor. de uppfostras, och tillsynen derwjd i allmänhet blist wit föreslagen.
Wid besia föeslager, Utbeder jag mig endast, att k ödmjukhet sä anmärka, alt som bäve äldre och sednare Lagar och Författningar påbjuda, huruledes det ar en skyldighet för hwar och en Stad,, Socken eller Harad, akt söda och underhålla sina egna fattiga; denna förpliktelse alitsa huswudsakiigen bör äfwen jnga i beräkningen af kiilgangarne för wärdén om fattiga barn, hälst som besia behöfwands bäst kännas tig sina omständigheter i födelse — eller rätta mistelsewrken, och de samma likaledes, efter tillcagande och behörigen omvände sörmögenheter, komma med tiden att gagna sina wälgörare