Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den siste värde talarens yrkande måste jag för min del bestrida.
St:s Revisorer hafva, efter hvad som redan är kändt, så många och vidlyftiga åligganden att ombesörja inom den för deras sammanträden bestämda tid, att delta, för dem nya arbete omöjligen skulle kunna medhinnas utan åsidosättande af andra, otvifvelaktigt viktigare och mera inom deras befogenhet liggande ärenden.
Genom den framställning, som StatsUtsk. i detta utlåt, tillstyrkt, finge Ständerna tillfälle att erhålla den kännedom om saken, som för dem kunde vara af nöden, med hänseende till förvaltningen af de ifrågavar.-de medlen.
Att ingå i en specielare granskning af desammas användande skulle på sätt redan förut blifvit erinradt, vara en utsträckning af Ständernas granskningsrätt till ärenden, som för dem äro främmande.
Erfarenheten har äfven visat, att en sådan Revisorernas befattning med ärenden af kommunal beskaffenhet icke har verkat så serdeles förmånligt i afseende pä den kontroll, som man dermed åsyftat.
Vi hafva vid denna riksdag haft att behandla en motion, som nogsamt ådagalagdt, huru med en så beskaffad inrättning här i Staden tillgått.
Jag tror icke att någon större säkerhet npkommer af en sådan R.
St:s Revisorers granskning och får derföre vördsamt anhålla om bifall till hvad StatsUtsk. föreslagit.
Cederström redan till stor del vederlagt livad Frih.
Palmstjerna yttrat, mot det förslag jag tagit mig friheten framställa, så vill jag icke annat än i förbigående nämna, att hvad
Hr Frih:n yttrat rör:de komunal-afgifter icke är fullt tillämpligt i detta fall, ty dessa afgifter äro enl. min tanka icke af kommunal natur.
Tolagen upstår nemb, på ett helt annat sätt, eller genom afgifter som sjöfarande lemna till Städerna för ut- och införda varor.
Jag styrkes dessutom i öfvertygelsen om rik - Den 12 Augusti 193 riktigheten af mina påstående deraf, att utaf tolagsmedlen i Stockholm äro till inqvartcringen disponerade några och Treltiolusende r:dr, äfvensom utaf desse medel utgå anslag till Seraphimer-Lazareltet och allmänna Barnhuset, o. s. v. Gr.
Mörner har yttrat alt han skulle motsätta sig detta besvär för Revisorerna, såvida Ständerna bifölle att städernas tolagsmedels-räkningar skulle af Revisorerna revideras.
Jag lror*att såvida man får sluta af den instruktion, som är utfärdad för Revisorerna, så äro de skyldige att granska de medel, af hvad namn de vara må, hvilka genom allmänna bidrag upkomma, och om det är en sanning att de kunna hänföras till sådane medel, så synes mig att Revisorerne, oberoende utaf om de få tid eller icke, böra granska dessa räkningar, och om de sakna tid dertill under de 3:ne för dem ulfästade månader så kunde ju denna tid något utsträckas.
Ar saken riktig i och för sig, sä bör intet hinder upstå derutaf, alt Revisorerne förmenas icke hafva tid dertill.
Delta Hr Gr.
Mörners skäl är således för mig åtminstone af alldeles ingen betydenhet.
Jag tror, att denna nytta, som af Revision skulle upkomma, icke är obetydlig och väl skulle löna mödan i anseende lill de icke obetydliga besparingar för Kronan och Statsverket, synnerligen hvad angår anslag till hamnanläggningar, hvilkas bekostande af Staten jag har anledn. förmoda Gr.
Mörner icke vara vän utaf.
Jag får sålunda förnya min anhållan, att R. o. Ad., med afslag ä hvad StatsUtsk. tillstyrkt, måtte skänka sitt bifall till hvad Motionärerne i delta ämne föreslagit.
Klinkowström har nu framställt det egentliga ändamålet med denna motion, hvilket nemi., efter hvad jag af hans yttrande trott mig finna, skulle vara, att besparingar framdeles skulle kunna ega rum, och således en minskning upstå i tolagsafgifterna.
Hr Friluns förslag förutsätter en granskning af R.
St:s Revisorer och förslag till förändrade bestämmelser i afseende pä tolagens belopp, hvarmed Ständerna hittills sig icke befattat, enär det ankommit på K.
M. att bestämma deras belopp.
Jag kan icke se hvad fördel som skulle upkomma derigenom alt
Ständerna skulle åsyfta ett sådant ändamål som det Frih. Klinkowström ansett slutligen kunna upkomma, om icke det att förlama kommunal-styrelsernas i städerna bemödanden att väl använda de medel, som genom . tolagen upkomma till städernas fördel, antingen genom förbättrade hamnanläggningar, försköningar eller beqvämligheters beredande för framlida förkofran och välstånd.
Det är nemi. gifvet och klart, att om städernas auktoriteter få en öfvergranskare i R.
St:s Revisorer, som framställer anmärkmr, stundom med rätta, stundom äfven icke med rätta, hvaruppå vi äfven sett exempel uti anmärkntr, som varit beroende på votering inom Revisorerna och sedan genom Ständernas beslut vunnit kraft, så kan sådant icke annat än förlama verksamheten hos en kommunal-styrelse i de städer, der man sätter värde på en kommunal-anda och der raan söker att för stadens gemensamma bästa och förkofran använda de medel, som dertill kunna vara disponible.
Här är sagdt, alt en del af tolagen i Stockholm an9 H. 13 194 Den 12 Augusti. vändes lill inkvarteringen, Serafimer-lazarettet ra. fl. föremål, och alt detta vore oriktigt.
Det är icke orätt att tolagsmedlen användes så, enär de i Stockholm äro anslagna till sådana föremål som inqvartering m. m.
I andra städer äro de anslagna dels till inqvartering och dels till disposition af drätselkommissionen i staden.
Denna disposition af tolagen i Stockholm sker t. ex. till Serafimerlazarettet, till följd af K.
M:s serskilda beslut och befallning om den saken.
Då Stockholms Stad fick rättighet alt för Stadens räkning begagna den s. k.
Finska tolagen, föreskrefs äfven att den skulle användas på sätt K.
M. då bestämde, hvaribland äfven förekom anslag till Serafimer-lazarettet.
Sålunda är det icke något missbruk att tolagsmedlen användas till något, som frän början dermed icke varit afsedt.
I Götheborg åter härleder sig detta tolagens användande till åtskilliga olika föremål tydligen derifrån, att handel der så betydligt har ökat sig, och derigenom tillgångar upkommit som öfverstigit de behofver, hvartill de (rån början varit afsedda.
Granskar man likväl hvad Götheborg gjort för handelns befrämjande och för stadens gemensamma fördel, så skall man dock finna att kommunal-andan inom denna stad är högst berömvärd, och att man alldeles icke bör lägga några hinder i vägen för dess verksamhet; och jag anser att det blir ett bestämdt hinder för denna kommunala verksamhet, om R.
St:s Revisorer skola granska dessa medels användande och således Ständernas beslutande rätt äfven utsträckas till dessa föremål.
Dessutom fordras, i fall Revisorerna, som gä noga tillväga, skola befatta sig med granskningen af dessa handlingar, hvilket icke blir något obetydligt arbete, enär det icke blott är de upgifva summorna som dä komma att granskas, utan äfven riktigheten af alla räkenskaper och upgifter att från alla stapelstäder som upbära tolag, en massa redogörelser med behöriga verifikationer måste inkomma, hvilka så betydligt skola belasta Revisorernas förut trägna arbete, alt de för dessa nya föremål, hvilka äro accessoirer, komma att försumma det verkliga ändamålet med deras sammanträde, sorn är att tillse huru det med Statens, Bankens och Riksg:s-kont:s förvaltning går tillväga.
Ständerna skulle besluta något sådant, så fordras derjemte ett tillägg i den för R.
St:s Revisor år 1841 d. 17 April utfärdade instruktion.
1 den står del nemi.: R.
St:s Revisorer skola tillse, det dem i behörig ordning tillhandahållas: l:o afslutade räkenskaper för båda Revisionsåren öfver alla medel, af hvad beskaffenhet som helst, ordinarie eller extraordinarie, som genom allmänna bidrag tillkommit eller genom traktater med främmande makter riket tillflutit: 2:o Stats-kontss, så oell alla öfriga vederbönde verks- och myndigheters till K.
M. i un'derd:het afgifna berättelser om tillståndet och styrelsen af de under deras förvaltning stående delar af Statsverket för samma lid; samt 3:o alla de K. bref, prol:r och handhr utan undantag, på hvilka nämnde räkenskaper och berättelser sig grunda.
I afseende på tolagsmedlen komma inga K. bref, prot:r och handhr i fråga; l:sta punkten i nu uplästa § rörer allmänna bidrag; tolagsmedel äro icke af denna beskaffenhet, ty dermed menas de som genom skatter hafva influtit, sådane som till statsförvaltningen, eller Den 12 Augusti.
195 en och annan del af densamma inga, men ej sådane slags medel som inga till kommuner och äro underkastade de kommunala styrelsernas förvaltning.
Ordalydelsen i instruktionen för R.
St:s Revisorer är således stridande mot hvad här yrkats; och måste följaktligen i densamma ändring eller tillägg göras, innan R.
St:s Revisorer kunna befatta sig med granskning af ifrågavande räkenskaper.
Med anledn. af den siste värde talarens yttrande, nödgas jag åter besvära med några ord.
Palmstjerna har haft godheten tillägga mig en kännedom om motionens verkliga mening som jag får bekänna att jag icke har.
Jag har ingen annan kännedom om ifrågavar:de motion än den som kan läsas på raderna.
Derjemte har Hr Frilen yttrat, det jag skulle hafva nämnt, att det vore ett missbruk af tolagsmedlen att de äro använda för vissa fromma stiftelsers behof.
Hafva mina ord så kunnat förstås, så har jag uttryckt mig mycket illa.
Min mening har icke varit sådan, och jag förmodar icke att jag kunnat gifva anledn. lill en sådan tydning.
Jag tror tvertom att dessa likasom alla andra allmänna medel äro mycket användbara till slika ändamål, och just derföre att de kunna användas dertill, anser jag det vara Ständetnes och Regeringens rätt att granska och revidera dem samt tillse att de icke dragas frän sina egentliga och allmänt nyttiga ändamål.
Man har vidare sagt, att denna revision skulle vara ett hinder i Städernas kommunala verksamhet, vid hvilken dessa medel tagas i anspråk.
Jag delar icke denna öfvertygelse, utan tror tvertom att medvetandet af denna granskning måhända skulle bidraga dertill att dessa medel endast dragas till allmänt nyttiga ändamål.
Vi se ofta att de Revisioner som Ständernas Revisorer hafva sig förelagde, hafva ledt till hälsosamma och nyttiga resultaler.
En likartad fråga hafva vi nyligen i Stats- och Bevilln.Utsk:n afgjort, hvilken måhända icke så snart kommit fram om icke en revision egt rum.
Hvad vidare Frih.
Palmstjerna nämnt ronde den svårighet, som skulle upstå ifall Ständerna behagade bifalla hvad motionären begärt, nemi. att instruktionen för Revisorerne derigenom skulle förändras, så anser jag detta hinder vara af så obetydlig beskaffenhet, jemförelsevis med den fördel och ordning som komme att upstå ifall dessa medel, hvilka jag anser vara Stats-medel, blefve reviderade, att jag icke anser detta utgöra något hinder.
För öfrigt behöfver icke denne instruktion förändras, i och för det beslut sora Ständerne nu måhända komme att fatta, derföre att det sker vid delta tillfälle, ty instruktionen kommer i alla fall icke att tillämpas på revisionen af tolags-medlen förrän till nästa riksdag, eller åtminstone förrän K. M. stadfästat hvad Ständerne i detta fall kunnat begära.
Då jag således tror att inga skäl äro anförda som äro tillräckliga för att förringa vigten af det förslag jag tagit mig friheten förorda, får jag vidhålla hvad jag förut tagit mig frihe ten yrka. 13 196
Dea 12 Augusti. Fril).
Klinkowström sednast anfört, önskar jag blott fä fästa upmärksamheten derå, alt då Frih.
Palmstjerna yttrat, det man för ifrågavande accessoire icke borde inleda R.
St:s Revisorer i ett vidlyftigt arbete, torde R. o. Ad. likväl finna, att en summa upgående till 400,000 r:dr dock är till sitt belopp nog betydlig, för alt icke gerna kunna kallas en accessoire; eller också gör man sig om Sveriges finanser en alltför blomstrande föreställning.
Hurnsomhelst man för öfrigt må benämna saken, så är den lilla nätta accessoiren af några luindra tusen r:dr om året väl värd någon ökning af besvär; ty jag förutsätter alltid att en allvarlig granskning, verkställd af offentligen dertill utsedde Statens ombud, lärer i delta hänseende, så väl som det torde få antagas vara händelsen i andra fall, bereda ett desto förtjenstfullare och gagneligare användande af summan, hvilket åter för del allmänna måste vara serdeles hugnande att erfara, än mer, alt dertill i sin män dymedelst medverka.
Likaledes ville jag fä bemärka, alt, om också ordet ”missbruk” bar influtit i ingressen af Frih.
Stjernstedts motion, så ser man dock af den ställning, detta ord deri fått, att det icke åsyftar annat, än att tolagen blifvit dragen lill åtskilliga, för dess ursprungliga bestämmelse alldeles främmande föremål.
Då detta ord icke åsyftar något annat, än hvad sora med tydliga ord är i samma ingress tillkännagifvet, tror jag icke det bör anses vara af den vigt, alt vid redaktionen af beslutet, Exped.Utsk. bör finna sig förpligtadt att just begagna sig af berörde ord, blott det nämner hvad dermed är åsyftadt.
Lämpliga uttryck, när de i sak kunna väljas så, att de tolka meningen, men icke förefalla sårande, skola R.
St. säkert föredraga framför sädane, som kunna tillmätas sistnämnde egenskap.
Följaktligen lärer denna punkt nog kunna jemkas, om än motionen på det hela med bifall omfattas.
Då i alla fall lnifvudsaken är af mycken vigt, och de svårigheter, som mot densamma blifvit framställda, synes mig vara af ganska ringa betydenhet, nödgas jag vidhålla min förut gjorda anhållan om bifall till det beslut, jag önskat mätte blifva R. o Ad:s. H. Ex. Hr.
Landtm:s härefter till bifall å Utsk:s utlåt, framställda propos. besvarades med blandade ja och nej, hvarpå H. Ex. förklarade det han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Klinkowström begärd votering, uplästes till justering och godkändes följande voter:s-propos.:
Den, som bifaller StatsUtskis utlåt.
N:o 303, i anledn. af väckte motioner om vidtagande af nödige kontroller å användande af städernes tolagsmcdel för dermed afsedda ändamål, voterar Ja; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, afslås nämnde utlåt, och bifaller R. o. Ad. det i förenämnde motioner framstäldta förslag till underd. skrifvelse i ämnet.
Den 12 Augusti. 197
Efter voteringens slut och sedan jemväl den förseglade sedeln blifvit öpnad befunnos rösterne hafva utfallit sålunda:
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern., utlåtm och belänk:n nemi. från Constitutions-Utskottel:
N:o 26, med voter:s-propos:r, i anledn. af RiksStms olika beslut, ang:de de uti mera.
N:o 9 afgifna förslag till ändringar och tillägg i 28 § R.F.; Sta t s-Uts kottet: N:o 304, med förslag till sammanjemkning eller voler:s-propos. , i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut öfver l:sta punkten af utlåt.
N:o 220, ang:de väckt fråga om vissa Kyrkoherdar och skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spanmåis utgående in natura m. m.; N:o 305, i anledD. af en utaf rikets år 1849 församlade Revisorer, vid granskningen af Handels och Sjöfartsfondens förvaltning gjord anmärkn.
N:o 306, i anledn. af väckt motion om den, åt en del rotar vid Westmanlands reg:te anslagna, s. k. kneckte-tunnans utgående med spanmål in natura, eller med lösen efter markegångspris; N:o 307, i anledn. af ytterligare gjorde ansökningar om inlösen af Riksg:s-sedlar, oansedt den derför fastställda preskriptionstidens förlopp; N:o 309, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 247, i fråga om löneförhöjning åt nuvar:de Bibliothekarien vid Linköpings Gymnasii och StiftsBibliothek; N:o 310, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 258; N:o 311, ang:de arfvoden åt Statskommissarierne Kock och Gråå; N:o 312, ang:de slutligt bestämmande af arfvodet för den hos Utsk. anstälde Kamererare; Stats- samt Allmänna Besv.- och Ekon.-Utskottet:
N:o 37, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om förhöjning i postskjutslegan samt åtskilliga inom RiksStm väckte frågor om förändringar i sättet för utgörande af postskjutsen, om anslag lill beredande af lindring deruti samt om dess öfverflyllande å gästgifveriskjutsen: N:o 38, i anledn. af väckt fråga om stipendier för folkskolelärare, som å institutet för döfstumma och blinda genomgå en kurs i methoden att undervisa döfstumma; 198 Den 12 Augusti. N:o 39, i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 9, rör:dc anslag af allmänna medel till ersättning för under smiltosamma sjukdomar nedslagtade kreatur; Bevillnings-Utskottet: N:o 23, i anledn. af väckt motion om sammanfattande i en eller två lagar af alla de stadganden och författningar, som skola innebära kontroller öfver tulltaxans efterlefnad och garantera dess verkställighet samt i öfrigt angå den inre trafiken; N:o 24, med förslag till de förändringar, som, jemlikt R.
St:rs beslut i anledn. af StatsUtsk:s utlåt:n N:o 51 litt.
A. och 219, i fråga om serskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Statsanslag, böra ega rum uti förordningarne, ang:de dels stämplade pappersafgiften och dels allmänna bevilln:n; N:o 25, i anledn. af väckt motion, rör:de verkställande af undersökningar för utrönande af rätta beloppen, hvarmed de i 15 § tulltaxe-underrättelserne medgifne tullrestitutioner böra utgå; Lag-Utskottet: N:o 44, i anledn. af framstälda anmärkn:r emot Utsk:s betänk.
N:o 29, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i vissa delar af Kongl. Förordn. d. 13 Juli 1818, ang:de inteckning i fast egendom; N:o 45, i anledn. af väckte motioner om arfsrätt för oäkta barn; Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskottet:
N:o 129, ang:de ytterligare minskning i Utsk:s Kansli-personal; N:o 130, om sammanjemkning af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i anledn. af Utsk:s betänk.
N:o 114, rör:de Folkundervisningen i riket; samt N:o 131, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 118, rör:de väckte motioner om förändring af mått, mål och vigt samt mynt.
Bland nu till bordläggning anmälda mål, förekommer äfven Bevilln.Utsk:s mern.
N:o 24 med förslag till de förändringar som i fråga om serskilda, till åtskilliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Statsanslag, böra ega rum uti förordn:ne ang:de stämplade pappersafgiften och allm. bevilln.; och som afgörandet af nämnde mern. inverkar på expedierandet af Charta-sigillata-förordn. och Bevilln.-förordn. anhåller jag att detsamma mätte sättas främst på föredragms-listan till nästa plenum.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöts att Bevilln.Utsk:s nu bordlagda mern.
N:o 24 skulle upföras främst å föredragms-listan för nästa plenum. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 10 på aftonen.
Den 13 Augusti. 199 Onsdagen den 13 Augusti 1851.
Plenum kl. 1 e. m..
Justerades 2:ne prot.utdr. för gårdagens plenum sami pleniprol. för d. 26 sistl.
Föredrogs och godkändes Exped.Ulsk:s under N:o 153, afgifna i gårdagens plenum på bordet lagda förslag till R.
St:s underd. skrifvelse lill K.
M. ang:de ersättning, i vissa fall, af allmänna medel lill vittnen i Brottmål.
Cedersröm, Rud. anförde skriftligen:
Nyligen återkommen till hufvudstaden från en tillfällig frånvaro af några dagar, bade jag vid gårdagens plenum ej ännu baft tillfälle laga närmare kännedom om ett bos R. o. Ad. d. 7 dennes förekommet ärende, dervid mitt namn funnits i Riddarh.Utsk:s då föredragne betänk, på ett nog besynnerligt och mindre öfligt sätt inblandadt.
— För min nitälskan alt begripliga och språkrikliga ordalag måtte i R. o. Ad:s beslut användas, hvilken åsigt ock af det Högloft.
Ståndet vid det föregående tillfället af återremiss å Riddarh.Ulsk:s tidigare förslag i ämnet blifvit godkänd, nu af Riddarh.Utsk. offentligen antastad, men icke vederlagd, har jag, såsom jag med tacksammaste belåtenhet erfar, jemväl vid det sednare tillfället blifvit af flere värde ledamöter för Utsk:s oblida omdömen fredad, hvarefter R. o. Ad. enhälligt beslutat ogilla argumentationen af Utsk:s betänk.
För mig återstår endast att betyga min vördsamma och hjertiiga erkänsla för de män som ridderligt tagit den frånvarandes försvar, samt uttrycka min lacksamhetsfulla tillfredsställelse öfver R. o. Ad:s beslut, hvarigenom, äfven utan att jag behöft personligen närvarande derom anhålla, ett formligt ogillande skett i afseende å del afgifna besvarandet afofvanomförmälde återremiss. hå det för öfrigt torde vara klart som dagen, att Utsk. högst ofullständigt återgifvit de vid återremissen fällde yttranden, torde jag af skyldig grannlagenhet för R. o. Ad., som redan i ämnet rättvisligen fattat sitt beslut, och af billig undfallenhet för det i anseende till bristen på tjenligt biträde alltjemt beklagansvärda Riddarh.Utsk. och af egard för dess för sina egenskaper eslimable
Hr ordf., böra afhålla mig från att utförligare ådagalägga, hvad genom blotta hänvisningar till prot. för den dag då förrberörde återremiss egde rum afgifne anföranden, tillräckligen antydda grundade beskaffenheten af de gjorda anmärkningarne: huruledes de ingalunda fästat sig ensamt vid verbet anskaffa, utan vid hela den mening hvari det var inffäladt, jemte flere omständigheter, deraf Utsk. ägt att sig till vägledning göra bruk, helst Riddarh.Utsk. sjelft behagat förklara sig erkänna all återremiss blifvit bos R. o.
Ad. af besagde anmärkn:r förän-.
200 Den 13 A ugusli. ledd.
Men jag undviker, såom sagdt, att längre uptaga Ståndets dyrbara tid, oell slutar, af undseende för Utsk.; viljandes jag ej lägga slen på den börda, som allaredan är nog tung förut.
Föredrogs och bifölls Bevilln.Uiskrs i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 24, med förslag till de förändringar, som, jemlikt R.
Sirs beslut, i anledn. af StalsUtskrs utlåt:n N:is 51 Litt.
A. och 219, i fråga om serskilda till åtskiliga förvaltande verk anvisade inkomsters utbytande mot Statsanslag, böra ega ruin uti Förordningarne, aug:de dels stämplade pappersafgiften och dels allmänna bevillningen.
Föredrogs Const.Utskrs i gårdagens plenum på bordet lagda mera.
!N:o 26, med voter:spropos:r, i anledn. af RiksSl:ns olika beslut, ang:de de lili mern.
N:o 9 afgifna förslag till ändringar och tillägg i 28 § R.
F. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
Då uti den af Hr Professoren Lindgren emot delta betänk, afgifna reservation bar insmygit sig ett meningen vanställande tryckfel nemi. sålunda, att derutinnan blifvit uteslutna några ord, med hänlydning derpå, att reservationen endast gällde den första ,voter:spropos:n, så, ehuru jag icke instämt i denna reservation, ansåg jag mig likväl skyldig att upgifva detta förhållande, emedan den värde reservanten icke sjelf är i tillfälle att göra det och bans mening för den, som icke kände förhållandet, måste synas oklar. R. o. Ad. godkände de uti förevar:de mern. föreslagne voter:spropos:r.
Vid föredragning af SlatsUlsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt.
N:o 304, med förslag lill sammanjemkning eller votenspropos., i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut öfver l:sta punkten af utlåt.
N:o 220, ang:de väckt fråga om vissa Kyrkoherdar och Skolmästare i Lappmarken å lön anslagen spaumåls utgående in natura m. m., godkände R. o. Ad. den i detta mera. föreslagna votenspropos.
Föredrogos och biföilos StatsUtsk:s nedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagda ut!åt:n : N:o 305, i anledn. af en utaf Rikets år 1849 församlade Revisorer vid granskningen af Handels- och Sjöfartsfondens förvaltning gjord anmärkning; N:o 306, i anledn. af väckt motion örn den. åt en del rotar vid Westmanlands reg:te anslagna, s. k.
Kneckte-tunnans utgående med spanmål in natura, eller med lösen efter markegångspris; och N:o 307, i anledn. af ytterligare gjorde ansökningar em in - Den 13 Augusti. 201 lösen af Riksgälds-sedlar, oansedt den derför fastställda preskriptionstidens förlopp.
Föredrogs StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordel lagda ullål.
N:o 309, i anledn. af erhåll ne återremisser ä betänk.
N:o 247, i fråga om löneförhöjning åt nuvarande Bibliotliekarien vid Linköpings Gymnasii- och StiflsBibliothck.
Då denna fråga förra gången hos B. o. Ad. förevar, bifölls StatsUtsk:s betänk.
N:o 247, som förut hade utfallit lill nackdel för motionen.
Enahanda beslut fattades inom BorgareSt., men då saken återkom till SlatsUtsk., så hade genom ombyte af en del ledamöter någon vexling i pluraliteten inträffat, så all vid den anställde voteringen kom Utsk. lill ett motsatt resultat.
Jag förmodar alt R. o.
Ad. likväl icke frångår sin en gång uttalade åsigt, ulan med vidblifvande af sitt förut i frågan fattade beslut, afslår SlatsUlsk:s sednare ullål. hvarom jag för min del anhåller om propos.
Ehuru jag för min del gerna önskar att inom Utsk. grundsatser och principer, som en gång blifvit uttalade, tnå gälla, åslundar jag likväl att en grundsats icke skall drifvas derhän, att grundsatsen undantränger det verkligt nyttiga.
Jag tror, att om R. o. Ad., på sätt Gr.