Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag frågar, hvarföre Staten just nn, innan Bolaget inbetalt hälften af den tecknade Summan, skall anses pligtig till så stora biträden, uti en tid då alla ropa om förlägenhet och brister, då så många särskildta behof uppstå, och då Rikets financer visserligen ej stå bättre än 1809; emedan vi, sedan den tiden, fört ännu ett krig, hvars återstående skulder äro uppgifna till Million Riksdaler, oaktadt de stora subsidier, sorn från England blifvit indragne.
Den 22 Juli f. m, Jag frågar, om det ej varit mera .enligt med ömhet och omvårdnad för Bolagets och Statens väl, om man börjat med alt sammanbinda Sjöarna Wenern oell Wettern, då redan Jen nytta varit vunnen, och man hade kunnat bedömma, huruvida fortsättningen varit möjlig, uta_n att i skulder fördjupa både enskilda och Staten.
Då, som mig är berättadt, denna Canal» hela sträcka fordrar 60 Slussar, hvaraf ett säges vara färdig, efter 5 å 6 års arbeten, och 59 således ännu återstå: frågar jag: är det icke troligt, att man, 5 år härefter, skall finna sig nödsakad, att requirera ännu g millioner?-.
Jag frågar, om man ej med någon slags billighet skulle kuhna misstänka den för bristande kunskap ocp insigt i dylika saker, som kunnat uppgöra ett förslag på En million 600,000 Riksdaler, till ett företag, hvartill man nu redan medgifvit, att 8 millioner erfordras?
ty att någon med villja och uppsåt, af egennyttiga afsigter, sökt förleda både enskilda och Staten, är val icke tänkbart; men missräkningen är dock för stor.
Jag fragar derföre, med hvad säkerhet kan man lita uppå, att de nu begärda g Millioner skola förslå?— Jag frågar ytterligare, hvad säkerhet kan lemnäs Staten och Banken för de sto - 1019 Den 22 Juli f. m, ra summor, så väl tili capital som renta, hvilka äskas? ty så enfaldig gifves val ingen, som icke linner omöjligheten, att någonsin Canalen skall lemna en mot kostnaden svarande vinst.— Manne den val, om också färdig, skulle kunna underhålla sig sjelf?
Mycket torde ännu kunna sägas, men hvartill skulle det tjena?
Hvad sorn är gjordt ar gjordt.
Frågan synes derföre endast böra bli: hvad sota skall géirasl Riksdagens nära förestående slut, fruktar jag, lemnar ej nog lid, att i vederbörlig ordning bereda och afgöra detta mål, som synes föranleda till följande enkl» frågor: 1:0
Kan hela företaget nu öfvergifvas, eller åtmindstone till bättre tider uppskjutas?
Besvaras denna frågan med Nej, så frågas: 2:0
Kan man med rättvisa och billighet ålägga Bolaget, att, utan Statens biträde, fullgöra hvad det sig åtagit? nämligen Canalens fullbordande, och är det för Bolaget möjligt? svaras äfven härtill
Nej, blir frågan: 3:0
I hvad mån bör och kan Staten bidraga till Bolagets underlättande, och när bör Statens bidrag vidtaga?— Jag vå.
Den 22 Juli J. m. 1020 gar föreslå, att arbetet fortsattes endast till communicationens öppnande mellan sjöa v» na Wenern och Wettern, med hvad dertill hörer, för Bolagets räkning, till dess hela tecknade Capitalet äranvändt- hvarefter, men ej förr, Statens bidrag bör komma i fråga; hvilket ej synes obilligt, när
Bolaget ej lärer villja afstå den det förunte Disconteringsrättigheten.
Den vidare fortsättningen af Canalen tror jag vara rådligast att framdeles bestämma, efter sig då företeende omständigheter.
Att bestämma Summorna för Statens bidrag, när de komma i fråga, vågar jag ej, utan öfverlemnar det tili deras bedömmande, som bättre, än jag, känna Statens tillgångar.
Men, mine Herrar, hvad skall följden blifva af alla de Sedelmassor, man föreslår att utsläppa till denna Canal, med dess Discontering, till Magazinsinrättningar, till Läneinrättningar för Jordbruket m. in.?
Kan man förmoda annat, än Sedelmyntets ännu mera försämrande, stigande varupriser, ökande och förlängande af den förlägenhet, hvaröfver man så högljudt klagar?— ’ ) • .
Dessa mina enkla framställningar underställer jag vördsamt Eders Excellences losi Den 22 Juli f. m. och Höglofl.
Ridderskapets och Adelns eget bedömmande, huruvida de förtjena någon uppmärksamhet, kunna förorsaka återremiss, eller endast erhålla ett rum uti Ridderskapets och Adelns Protocoll. Grefve ivon Platen, Balzar Bogislaus, anförde skriftligen: Höglofl.
Stats- och BancoUtskotten hafva uti det yttrande de, med anledning af Konungens Nådiga Proposition af den 5:te April, rörande Götha Canal aflemnat, ansett att denna anläggning är Rik-gagnelig, hittills med en för företaget nyttig drift och omtanka utförd, efter en till ändamålet ledande plan, som ej bör förändras; att Verket ej utan understöd af Staten kan fullbordas; att detta nödiga understöd bör lemnäs; att tillgång dertill finnes i Riksens Ständers Bank; och att ändamålet, Verkets fullbordan, på intet éäkrare sätt, med mindre kostnad eller större framtida fördel, kan vinnas, än genom arbetets utförande med största möjliga skyndsamhet.
Då alltså, efter en lång och noga granskning af skälen, som Svårligen torde på annat sätt af Lagstiftningen med mera säkerhet kunna verkställas, hufvudfrågan af Utskotten är besvarad, på sätt Bolaget kan och bör önska; skall jag endast försöka utreda, huruvida de medel och utvägar, dem
Den 22 Juli f. m. 1022 Höglofl.
Utskotten föreslagit, äro ledande till ändamålet.
Utskottens egen beräkning visar behofvet och tillgångarna.
Ibland de sednare äro återstående 6o ProCent af tecknade ActieCapitalet beräknade till ett belopp af x,884.72° Riksdaler Banco.
Under förutsättande, att de af Höglofl.
Utskotten föreslagna medel fylla öfriga bristen, hvaröfver jag dock får förbehålla mig öppen talan till dess BancoUtskottets slutliga yttrande öfver Disconten och bidraget är kändt; bör man dock nödvändigt med säkerhet kunna påräkna ofvanstående summas inbetalning, ' .emedan i annat fall en motsvarande brist skall uppsta, och Höglofl.
Utskotten visligen yrkat denna inbetalning som ett vilkor, hvarförutan understöd af Staten ej bör lemnäs.
Men då intetdera af de till Ständernas afgörande framställda alternativ, hvarken i meningen eller orden, lemnar någon garantie eller säkerhet för Actie-ägarne, att för sina så väl hittills insatta, som hädanefter insättande Capitaler, njuta en billig och laglig renta; då beklagligen, just genom ärendernas gang vid denna Riksdag, tvifvelsmål om denna säkerhet alstrats; då vilkoren för understöden, deras tillräcklighet och deras återbetalande i mer och mindre »025 Beti 12 Juli J. rn. mån, föreslås alt vid en kommande Riksdag af göras: sa nr det mer än troligt-, att titan en gifven garantie af Ständer, som försäkrar Actie-ägarne oin laglig renta för sina Cnpitaler, i händelse
Verkets inkomster icke skulle komma att dertill förslå, ©eli framför allt dä en kommande Riksdag skulle kunna föreskrifva en hastig återbetalning af det lemnade understödet, skola större delen af Actie-ägare undandraga sig att vidare inbetala sina återstående teckningar, till ett företag, som redan i sig sjelft annu af mänga anses vådligt och ovisst.
Dä här är fråga om ett företag, hvilket långt för detta i alia hänseenden ansetts sorn afgjordt Riksgagneligl, alltså mera tillhörande Staten än enskilda; och då de enskildas dervid använda medel böra anses som ett Lån till Statens nytta; så kunna
Väl aldrig för en Stat finnas lindrigare Lånvilkor än de, hvarå aldrig kan komma att betalas laglig renta, kanske blott en rinva ProCent, kanske ingen, oberäknad! den fördel alt utan rubbning bibehålla den godkända styrelsen och det gillade utföringssättet.
Hvad blifva väl följderna, om ali sådan garantie nekas Actie-ägarne?
Då dessa upphöra att inbetala, upphöfa ock Statens bidrag; Inrättningen sk.akas uti sitt Credit - Ben 22 Juli f. m. och Disconlerings-System, sorn för det allmänna i denna tidepunkt är af så mycken vigt.
Utom de skulder, Verket redan har alt liquidera, skola 5 ProCents-fonderna af sina ägare uttagas från Disconten, hvilken åter till rina förbindelsers uppfyllande mäste nyttja de enda medel som återstå, Länens skyndsamma indrifvande utan omsättningar, och indragande af alla vidare arbetskostnader.
Allmänhetens så mycket kända förlägenhet skall bringas till ytterlighet, under det den på CanalLinien rådande verksamheten, hvilken lemnat understöd och förtjenst åt liera provinser, skall upphöra, för att i fragmenter af halffärdiga slussar och byggnader, af mils långa Canalsträckor utan vatten, lemna de vidsträcktaste ruiner, något Land framställt.
Dessa minnesmärken skola då för kommande slägter bevittna, att hvad Sverige, såradt, blödande och stympadt, vid slutet af dess olyckligaste krig beslöt som medel till dess upphjelpande och sjelfständighet, i enlighet med alla dess framfarna stora Konungars och upplysta mans tanka; hvad Sverige till nära en tredjedel för detta ändamål utfört, midt under de våldsammaste skakniugar verlden någonsin erfarit, och i hvilka Sverige måst taga en icke obetydlig del; det har Sverige öfvergifvit, nnder föregifvande af bristande tillgångar; elier för att *j lemna en säkerhet som både billighet 102^ Den 22 Juli /. m. och klokhet föreskrifva, eller för än svagt, re skäl; just då dess segerrika Härar, kiaftfulle och fulltalige hemkomne, med ett alldeles ovanligt nit använda, eller vänta att fä använda sina krafter till storverkets fullbordan;— just då Sverige fördubblat sitt anseende och sin styrka genom Föreningen med ett Rike, hvars folkstock utgör mera än tredjedelen af vår, då Sverige för första gången sedan den store
Carl Xl:tes död är fritt från all utländsk gäld; då den Hjelte, hvilken utfört allt detta, stödjande sin ålderstegna Faders Thron, ej endast lemnat sitt bifall till Konungens Nådiga Proposition om företagets understödjande tili skyndsam fullbordan, utan ock, omgifven af Sina mest erlarna Rådgifvare, af Sina bepröfvade Krigare till Lands och Sjöss, af kunniga Medborgate, efter mogen öfverläggning, rned deras enhälliga bifall afgjort, att Götha Canal är nyttig, är oundvikligen nödvändig för Rikets försvar, sjelfständighet och förkofran.
J, vittnen till detta högtidliga Möte, jag åberopar här, i Fäderneslandets namn, edert vittnesbörd.— Då skulle vi lemna Honom som belöning detta vedermäle af bristande tillit lil! dess klarsynthet i frågor om vår sanna nytta, att vi skulle göra om intet hela anläggningen, under förevändning af tillgångarnes oumbärlighet för andra ända. ' mål V. 2. ben 22 Juli f. nt, 1025 mål.
.äro dylika förslag, för att genom dem sätta en uuderstödssumma i rör reise, enligt alla Länders erfarenhet och de klokaste Statsmäns omdömen, de säkraste botemedel för aftynade Näringar, och emot ögonblicklig förlägenhet.
De äro åtmindstone långt säkrare och nyttigare, i synnerhet för den talrika arbetande klassen, an hvad Lån-System som heldst, hvilka sällan komma andra än vidlyftigare
Speculanter och större jordägare eller näringsidkare till godo.
Jag hänvisar till exemplen af Preussen, Dannemark och Stora Brittannien Länder, hvilka, i anseende till läge, regeringssätt eller andra omständigheter, snarast kunna i denna väg åberopas som efterdömen för Sverige.
För min del vågar jag tro, att närvarande tidepunkt är den. mest passande som pä århundraden varit och kanske på århundraden inträffar för detta Verks utförande.
Öm flera äf Sveriges mest produetrika Landskaper åter skola se sitt hopp för* svinna, att inom ganska få år på Sjöväg föra sina alster till Stapelstäderna, hvad! verkan skulle detta hafva på näringarna?
Om vi inför Europas ögon lättsinnigt öfVergifve ett företag, som vi ej kunne kalla förhastadl, utan att jäfva alla andra Länders erfarenhet och deras meningar, som Ridd, o. Ad: Fröt. 129. 150, 102Ö Den 22 Juli f. m. anses för Sveriges största män under Jfne århundraden; livad skulle det verka på ilen aktning; Svenska NationalCaracteren rättvist åtnjutit?
Man må ej misstaga sig.
Icke endast bland oss är företaget kändt.
Det ar bekant hös alla de magter, som mer eller mindre deltaga i Europeiska handeln, emedan Östersjön ej kan vara för dem likgiltig; och då mer än en af dem skulle kanske med fägnad se om vi, genom ett förhastadt steg, skulle försumma våra naturliga fördelar och lemna prof af ombytlighet.
Ett afbrott i arbetet skulle nu ej endast betaga Canalen, utan äfven det allmänna, den stora vinst, som man med skäl kan vänta af de kunskaper, de förbättrade arbetsmethoder, hvilka blifva en naturlig följd af det just nu i utveckling varande förslaget, om detta får föras till slut.
Denna förlust kan knappast beräknas.
Om nu Riksens Ständer, med känsla af den nationalvärdighet, och med beräkning af den nytta Höglofl.
Utskotten i deras yttrande framställt såsom driffjäder, äfvensom på här framstälda skäl, skulle med »ann och frikostig uppoffring besluta att tillräckligt understödja företaget; så är det min pligt förklara, att detta understöd kan bli verksamt och till målet ledande, endast i förening med den af mig yrkade garan - Den 22 Juli f. tti. 102? tie.
Jag får i anledning häraf vfirchåmt föreslå: ntt Riksens Ständer försäkra det in tren återbetalning af Renta eller Capital utaf Staten skall äskås, innan Actie-ägarnt för sina insatta medel tued säkerhet årligen njuta laglig renta; sä framt ej, såsom mera ledande till ändamålet, och i betraktande af den indirecta nytta Inrättningen lerttnar Staten, det årliga bidraget skulle lernrias utan all vidare fråga om ersättning eller renta.
Det torde tillåtas mig äfven få påminna, att om Riksens Äander besluta ett tillräckligt biträde, så lättas arbetet, så förmindskas arbetstiden och kostnaden i den mån detta biträde kati fritt och efter behofvet disponeras.
Med otillräckliga medel förlänges arbetstiden och okas kostnaderna.
Det ät alltid en Orygglig sanning, att halfva me- v surer ej en gång frambringa halfva resultat.
Den äf CaiialDirectionen framlagda arbetsplan är uppstäld på Nio år.
Mett med mycken sannolikhet synes mig denna tid kunna förkortas, otti medlen i tid blifva tillgängelige, ehuru jag ej ännu nied full visshet vågar härom försäkra, i anseende till bristande beräkning, af orsaker sottt bär nedanföre komma att vidare omröras.
Skyldig att uppgifva hvad jag kan anse menligt, eller för litföringe» hinderligt» 102g
Den 22 Juli f. m. och alldeles icke af håg att tian dra, bör jag nämna min öfvertygelse, att 5:te punkten i Utskottets Betänkande, så vidt den utsträcker BancoStyrelsens åtgärd till sjelfva utföringen af arbetet, synes mig ej kunna leda till någon nytta, men deremot lätt till ganska skadliga följder.
Det är ej gifvet, att någon skall finnas uti BancoStyrelsen, som äger insigter i Canalanläggningar och dithörande arbeten.
I alla fall skulle dess aflägsenhet, och dess andra yrken, sannolikt sätta honom ur stånd att med full uppfattning af företaget i hela sin vidd kunna olver det verkställda eller tillernade arbetet göra sädana anmärkningar och rättelser, som skulle leda till afgjord nytta.
Äfven torde det blifva svårt för BancoStyrel®en att afgöra frågor om förklaringarnes nöjaktighet i denna väg.
Häraf skulle således lätt kxrnna uppstå missförstånd och Collisioner, samt följakteligen verklig skada.
Annorlunda förhåller det sig i afseende på det financiella, hvaröfver BancoStyrelsens uppsigt alltid varit och alltid blifver af yttersta vigt.
För detta ändamål bar äfven från Verkets början varit förord»adt, att alltid en Fullmägtig från Banken bör vara vid de allmänna Directionsmöten närvarande, att en Revisor från Banken bör deltaga i de årliga Revisionerna, samt att Berättelser om Canalarbetet och Verkets Den 2i Juli f- m. 1029 ställning under och mellan Riksdagarna böra tili BancoStyrelsen inlemnas.
Vid de allmänna Directionsmöten, der Bankens Fullmägtig alltid är närvarande, uppgöras de års berättelser och förslag, hvilka endast en gång om året möjligen kunna författas.
Sedan dessa blifvit för Konungen i underdånighet uppvisade och efter Dess höga pröfning Nådigst gillade, befordras de till trycket, för att meddelas alla vederbörande och hela allmänheten’, hvarförutan Berättelserna och Protocollen vid Bolagsstämmorna alltid tryckas och utdelas.
BancoStyrelsen kan således icke sakna underrättelser om hvad som företages; och vågar jag för min del tro, att dess uppsigt och granskningsrätt egentligen bör stadna vid det financiella af Canal-Verket och dervid använda kostnader, samtåtmindstone ej böra utsträckas längre än till rättigheten att anmäla, om någon afvikelse blifvit gjord från den af Kongl.
Maj:t fastställda arbetsplanen, eller om de vilkor icke blifvit uppfyllde, emot hvilka Bankens biträde för Canalen erhålles.
Utskotten efter
Hera månaders granskning, oaktadt alla kringsväfvande rykten, ej sett sig föranledde att göra mer än en enda anmärkning, och denna mer angår
Directeurerna personligen och deras hafda opinion, än sjelfva saken, så sy - Den 22 Juli f. m. nes dess besparande mindre nödvändigt.
Men i denna afgöiande tidepunkt är ]ag pligtig att iakttaga ej endast min utan ock andras rätt, samt att för Riksons liöwlofl.
Och allmänheten framlägga alla upplysningar rörande det anmärkta.
Utom hvad redan i sjelfva Utskotten till
Directionen* försvar blifvit anfördt, fär jag nämna, att det första kostnadsförslag^ för Götha Canal uppgjordes under 1809 ars Riksdag af en rut mera afliden, erkänd skicklig Mechanicus, innan ännu någon Direction fanns, Det dröjde ej länge, innan både han och Directionen funno ovissheten af delta för* slag; och redan r8t« förskaffade man sig afskrifter af de Systematiska arbetsplaner, Jr vilka den allmänt bekante, för dylika uppställningar erkändt skickligaste man, framlidne Herr Amiralen Chapman på sin tid uppgjort för de vidlyftiga arbeten han Utfört i Carlskrona.
Snart hann man dock öfvertyga sig, så val af dessa modeller, som af dagliga händelser, att endast tiden och ständigt fortsatta granskningar, af hundradetals särskildta ämnen, kunde lefnna den erfarenhet, utom hvilken de omtalade Mathematiska vissheterna ofta stadna i Arith* metiska ovissheter.
Sjelf i Synnerhet ansvarig för utförningen, kunde jag ej glömma den i minnet inskärpta lärdom, jag varit lycklig nog att erhålla af ofvannämnda stora man; alt nämligen nästan all Theq« Deri 22 Juli J. m. " »051 rie bör betviflas, så länge ej Praktiken bestyrkt densamma.
Arbetsåren lön, 1812 och 1815 följde, i sig sjelf mödosamma nog, ännu mera genom de allmänt kända jiändelser, sorn tillhörde Tidehvarfvet.
Under dem glöm les aldrig nödvändigheten af ett mera bestämdt kostnadsförslag; heldst man insäg, ehuru ofullständigt, sannolikheten af missräkningen.
Man trodde likväl det ej vara tillständigt att på suppositioner eller ofullständiga uppgifter framträda med beräkningar utan säker grund inför styrande magten, Bolaget och Allmänheten, för att derigenom endast väcka en farhåga, hvilken under den då varande allmänna ställningen man hvarken kunde häfva eller bota. 1814 årS kostsamma overksamhet vid Canalen, hvarunder tiden af mig till en stor del på främmande botten användes för nogsamt kända allmänna ärender, äfvensom, för några oundvikliga, länge tillbakasätta enskilda, begagnades till uppgörande af dessa kostnadsförslag, och beräkningar dertill, grundade på under förra åren vunnen erfarenhet, utom hvilken de alltid skulle blifva opålitliga.
De voro långt framskridne, då en allmänt känd vådelig händelse beröfvade Directionen och Bolaget för alltid alla dessa upplysningar, äfven som allt vidare biträde af deras författare, framlidne Herr Majoren och Riddaren Sam.
En hvar som kaninse vigten af en sådan 1032 •'
LJdfi 22 Juli f. ni. förlust, föreställer sig latt de öfverlefvandes belägenhet, hvilken bade kunnat urskulda, afven om någon underlåtenhet hade deraf blifvit en följd.
Likväl har det lyckats
Directionen, genom dess öfverl^fvande outtröttliga Mecanici biträde, att kunna framlägga de kostnadsförslag, hvarå den grundat sina beräkningar, och hvilka uthärdat profvet af under Riksdagen verkställd granskning, utan annan anmärkning, än möjligheter och suppositioner för framtiden, alla utom kretsen af calculer.
Med lugn åberopar jag alla ögonvittnens vitsord, om mera verksamhet, mera omtanka, större uppoffringar kunnat fordras, än dem samtlige Verkets Embets- och Tjenstemän visat.
De hafva ett säkert, fast föga lönande vittnesbörd för sig, uti en starkt uftagande, stundom helt förstörd hälsa, och fleras förlida död, Samtelige skole vi med nöje se större skicklighet än vår använd till Verkets fullbordan, Imellertid torde val någon opartisk finnas, som tror att om ock någon uraktlåten formalitet ägt rum, hvilket dock ej ännu är hevist, sä bör sådant endast skrifvas på räkning af den vidsträckta omfattning, den ovanliga tidepunkt, de bristande biträden, vid hvilka man synes böra lyckönska Verket, att denna uraktlåtenhet • ej i stället fallit
Den 22 Juli /. nt.
J°33 på sjelfva utföringen.
Alla här uppgifna fada och skäl finnas tydligen uttryckta uti de Directionens Protocoll och handlingar, uti de tryckta och skrifna Berättelser, som i flera månader varit underkastade Höglo!].
Utskottens granskning; äfvensom de kunnat igenfinnas uti mina conceptböcker och de muntliga upplysningar, dem jag flera gångei-, mest förgäfves, tillbjudit mig att lemna.
Den motion är dock väckt i Utskotten, att Directionen uraktlåtit i rättau tid tillkännagifva Verkets tillstånd; och som den med Ja är bifallen af tvänne SLand inom Utskotten, men genom Nej afslagen af tvänne, så är den som alternativ de Respectiva RiksStånden till bedömande framlagd.
Visst är det, att då Utskottet instämt i det omdöme att företaget är Riksgagneligt, planen, hvarpå det blifvit utfördt, rigtig och att den utan uppehåll bör fullbordas så fort möjligt blifver; så må ock denna fråga afgöras huru sorn heldst.
Den äger dock den besynnerligheten, att klandret på visst sätt innehåller beröm, äfvensom bifallet klander.
Men hvarken
Directionen eller jag häfver någonsin fikat efter oförtjent beröm, eller fruktat för ett förtjent klander.
Jag afsäger mig derföre allt häraf fallande loford, äfvensom jag gerna bekänner mig hafva, fastän icke i denna fråga, begått flera misstag vid den mig egentligen af Lagstiftaren uppdragna verk - I *°55 Den 2i Juli e. m. verkställigheten.
Alltid har jag varit får. dig vidgå dem, och skall göra det med ii» ka lätthet hädanefter.
Men för allt detta finnes en gifven och säker bot, utom hvilken det torde vara för» gäfves att villja tillfredsställa vissa personer.
Alltid har jag ansett mig endast som ett passande verktyg till utförande af den Stora plan, hvilken Sveriges mest lysande snillen af alla Stånd under framfarna århundraden uttänkt och velat befordra.
Deras namn har jag allt sedan 1806 sökt göra bekanta för Svenska allmänheten; ehuru man, kanske ej alltid i bästa mening, velat tillskrifva mig hedern sorn uppfinnare.
Enheder, som, ehuru öfver all beskrifning smickrande om den vore sann, dock förlorar hela sitt värde då den är ogrundad.
Huruvida jag, i afseende på mig sjelf, är bedragen, och på hvad sätt imtt ruin bäst kan fyllas, lemnar jag med nöje till mina af Lagstiftaren föreskrifna Domares afgörande.
Vid det allmänna Bolagsmöte, som, ehvad utslaget blifver, måste äga rum strax efter detta Riksmöte, nedlägges i alla fall min befattning, och Bolaget disponerar fritt öfver den, samt dömmer utan något Den 2* Juli f. m. lo"6 band eller afseende öfver mina verninvar.
Detta oryggliga beslut, fattadt den 19 April, ar, for att undgå all tidsspillan, svar pä alla de personliga beskyllningar jag sedan den tiden fått och ännu kan få höra, och hvilka hädanefter, af mig endast ansedde som medel att stärka min föresats, skola, vid åtankan af mitt tillstundande lugn, med tystnad till och med kanhända tacksamhet emottagas.
Men då jag, vid minnet af denna föresats, med lätthet kan flytta mig fram 2:ne månader, är det ej som Ordförande för Götha CanalDirection, utan som medlem af Sveriges Lagstiftning jag i dag högt och lifligt önskar, att Sveriges Lagstiftare matte, med undvikande af allt personligt afseende, eller enskildt inflytande, besluta öfver ett företag, som kommer att fästa samtidens och efterverldens klarsynta och rättvisa blickar.