Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Stats- Banco- och Lag-Ulskottens denne dag under N:o 6^3 afgifne Betänkande, i anledning af en från Bonde-Ståndet remiterad motion om förnyad underdånig framställning till Kongl. Maj:t, i afseende på frågan om enskilta personers och Bolags rätt, att sins emellan innom Riket utställa Invisningar. a:o Bonde-Ståndets Protocolls-Utdrag af denna dag innehållande, att Bonde-Ståndet, som, i anseende till Riksdagens förestående slut, nödgats afstå från annan handläggning vid nyssberörde vigtiga ämne, likväl ansett sig böra, uti serskild underdånig skrifvelse eller Adresse öfverlemna åt Kongl. Maj:t, att i Sin vishet vidtaga sådane modificationer uti nu gällande föreskrifter, om privata personers ' 198 Den 30 December a. m - Invisningar, som till befordrande af dessas användbarhet uti allmänna rörelsen kunde finnas nödige, för att intill nästa Riksdag blifva gällande; Uti hvilket beslut, de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne, att sig med Bonde-Ståndet förena.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 20 December 1823. S. D.
Upplästes Preste-Ståndets Protocolls-Utdrag för den 25 sistledne November, innehållande Preste-StåndeLs, i afseende på 4 Artikeln 4 §• af den blifvande BevillningsFörordningen, fattade beslut, alt det uttryckeliga villkor vid Bévillningeus åtagande skulle fästas, att, i händelse af anmärkningar öfver debitering af sådane medel, som, genom Bevillning, utgå, ingen betalnings-skyldighet måtte efter en tid af 5 år äga rum, samt att, i följd deraf, det borde hos Kongl. Maj:t genom underdånig skrifvelse anhållas, att Kongl. Maj:t i Nåder täcktes till Kammar-Rätten härom låta utfärda
Nådig befallning; uti hvilket beslut de öfrige Riks-Stånden blifvit inbjudne, att sig med Preste-Ståndet förena; Och faun Ridderskapet och Adela för godt, att älven för dess del uti Preste-Ståndels nyssnämnde Beslut instämma. XJt Supra.
Den 20 December e. nt« *99 S. D. Föredrogs å nvo och lades till handlingarne Constitutions-Utskottets den 18 dennes under N:ö 86 aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, rörande förloppet af en i Förstärkta Constitutioils-Utskottet anställd omröstning.
Ut Supra. S. D. Föredrogs å nyo Constitutions-Utskottets den ig dennes under N:o 87 aflåtne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, innefattande fullständiga redactionsförslag till de Grundlags-ändringar och tillägg, hvilka blifvit af Serskildta Utskottets Betänkande om en ny Styrelse-Verkens reglering föranledda; Och skulle berörde redactionsförslag, såsom Riksens Ständers beredde Utlåtanden, förblifva hvilande till nästa Riksdag.
Vid förnyad föredragning af Förstärkta Stats-Utskottets den 18 dennes under N:o 66g aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, uti frågan om Bräuvinsbrännings-Bevillnings utgörande för de vid Fabriker nyttjade pannor öfver 90 kannors rymd; fann Ridderskapet och Adeln att samma Memorial borde till Bevillnings-Utskottet öfverlernnas.
Då nu å nyo föredrogs Förstärkta Stats-Utskottets den 18 dennes under N:o 670 aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, angående verkställd votering öfver frågan om dispositionen af Kronp- Skogar ne; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Me - Den so December e. nu jnorial borde till Stats- samt Allmänna Besvärs- oeh Oeconomie-Utskotten öfverlemnas. XJt Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Expeditions-Utskottets den 19 dennes aflåtne, och samina dag på bordet lagde, Memorial, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut under N:o 399 meddeldte förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, angående en förändrad reglering af Hospitals-Inrättningarne i Riket; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enär berörde Förslag redan blifvit af de öfrige Trenne Riks-Stånden godkändt, för dess del dervid låta bero.
Föredrogs å nyo och bifölls Expeditions-Utskottets den 19 dennes aflåtne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, angående öfverlemnande genom underdånigt Missiv till Kongl. Majrt utaf en Afskrift af 9 Art. uti den för Fullmägtige i Riksgälds-Contoiret utfärdade Instruction.
Ut Supra. S. D. Upplästes Wällöf!. Borgare-Ståndets Protocolls-Utdrag för den 1 sisth September, af innehåll, att, sedan Riksens Ständer beslutit att öfverlemna uppsigten öfver Grundlagarnes felfria tryckning åt Riksens Ständers Comiterade till Tryckfrihetens vård, Borgare-Ståndet funnit för godt, att jemväl uppdraga åt nämnde Comiterade enahanda befattning med Riksdags-Beslutet, samt att an - Den oo December e. m. 2oi moda Expeditions ^Utskottet om uppsättning af förordnande för Comiterade till desse befattningar; Uti hvilket beslut de öfrige RiksStånden blifvit inbjudne, att sig med BorgareStåndet förena; Oell fann Ridderskapet och Adeln för godt, att äfven för dess del uti Borgare-Ståndets nyssnämnde beslut instämma.
Föredrogs å nyo och gillades Serskildta Utskottets den ig dennes under N:o 6 afgifne, och samma dag på bordet lagde, Betänkande, angående aflemnande af de genom Utskottets försorg tryckte Skrifter.
Utdrag af Protocollet hållet bos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 20
December 1823. S. D.
Vid förnyad föredragning af ej mindre Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den i4 sistledne Maji under N:o 55 afgifne, samt den 23 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, rörande yrkad förklaring af Kongl. Kungörelsen den 6 April iSio, angående skyldigheten för Ledamöter af Ridderskapet och Ädeln samt Preste-Ståndet, att för deras jord, bus och tomter i Städerne deltaga i allmänna åligganden; än ock Wällöf!.
Borgare-Ståndets den i4 sistledne Julii och den 12 dennes, rörande detta ämne, aflåtne Protocolls-Utdrag; fann Ridderskapet och Adeln, sedan, med gillande af Utskottens Betänkande, alla Riks - 202 Den so December e. m.
Stånden ansett hufVudfrågan ensamt tillhöra Ridderskapets och Adelns samt Preste-Ståndets pröfning och beslut, nu för godt, att i afseende å hufvudsaken förklara, det Ridderskåpet och Adeln, för Dess del, anser de af Ståndet, emot Borgare-Ståndets eftergift af lösningsrätten till fastigheter i Stad eller lill Stad hörande hus och jord, vid 1809 och 181 o årens Piiksdag åtagne motsvarande förbindelser, att för sine hus och tomter i Städerne deltaga i Skjutsnings-besvär, Inqvartering, Båtmanshåll och öfrige Egendomen ålagde afgifter, hafva haft afseende på alla Rikets Städer utan undantag, samt att, i följd deraf, dessa förbindelser borde vara för Ridderskapet och Adeln gällande äfven i de Städer, hvilka icke med enskilt
Privilegium kunna styrka sig hafva egt ifrågavarande lösnings-rätt; Och ansåg Ridderskapet och Adeln förklaring af ofvanliämnde Kongl. Kungörelse höra i öfverensstämmelse härmed till allmän efterrättelse utfärdas.
Då nu å nyo föredrogs Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottets den 19 dennes under N:o 224 aflålne, och samma dag på bordet lagde, Memorial, innefattande anhållan, det Ridderskapet och Adeln matte öfver Dess i anledning af Oeconomie-Utskottets Betänkande N.’o 185 i frågan om föreslagen ändring uti Examina för inträde uti de Civila Embets-Verken fattade beslut meddela sådan förklaring, som kunde gifva > tillräckeliga grunder för den blifvande Expeditionen; Den 20 December e. m. 20? fann Ridderskapet och Adeln nu för godt förklara, att, sedan Ridderskapet och Adeln, vid pröfning af Serskildta Utskottets Betänkande om reglering af Rikets Styrelse-Verk redan öfverlemnat det deruti rörande ett forti ndradt sätt för Examina framställde Förslag till Kongl. Maj:ts Nådiga åtgärd, hvarigenom denna fråga således Blifvit af Ridderskapet och Adeln afgjord, Ridderskapet och Adeln derefter, vid granskning af Oeconomie-Utskottcts under N:o 185 angående detta ämne afgifne Utlåtande, icke funnit lämpligt, att nämnde Utlåtande hvarken Bifalla eller afslå, utan följakteligen endast ansett detsamma såsom förfallit, Böra läggas till Handlingarna.
Ridderskapet och Adeln, att om någon ibland dem, som vid innevarande Riksdag Blifvit af Ridderskapet och Adeln utsedde till
Directeurer och Suppleanter vid Låne-Contoiren i Götheborg och Malmö skulle före nästa Riksdags början med döden afgå, eller genom laga förfall sättas ur stånd, att detta uppdrag bestrida, RiddarhusDirectionen tillika med Ridderskapets och Adelns Fullmägtige i Banken och RiksgaldsContoiret då genast borde gå i författning om nytt val i den afgångne Suppleantens ställe; Om hvilket Beslut underrättelse skulle genom Utdrag af Protocollet Riddarhus-Directionen, samt Herrar Fullmägtige i Banken och Riksgälds-Contoiret till behörig efterrättelse meddelas.
Den 20 December e. m S. D. Remitterades till Riddarhus - Utskottet: Kongl.
Majrts den 18 dennes till Herr Grefven och Landt-Marskalken . aflåtne Nådiga Skrifvelse, angående Riddarhus-Ordningen; med anmodan till Utskottet, att ofördröjeligen uppgöra och till Ridderskapet och Adeln afgifva Förslag till en ny Redaction af RiddarhusOrdningen, i öfverensstämmelse med Kongl. Majrts högstberörde Nådiga Skrifvelse.
Plenum klockan u förmiddagen.
Uppl ästes till justering och godkändes följande Expeditions-Utskottcls insände Förslag till Riksens Ständers underdånige skrifvelser till Kongl. Majrt: • ' N:o d56.
Angående grtmderne för de från Riksens Ständers Bank utgående Lån mot Inteckning i Fast Egendom.
Den2i December f. ml 20?
N:o 457.
Angående inrättandet af Beklädnads-Directioner för det indelta Cavalleriet m. m. N:o 453.
Angående reglering af Rikets Styrelse-Verk.
N:o 459.
Angående ny organisation af Tull-Verket.
N:o 46°- Angående den tid inom hvilken betalningsskyldigheten af anmärkte Bevillningsmedel upphörer.
Anmältes och emottogos tvenne Kongl. Maj:ts Öfverste-Kammar-Junkare, Herr Grefve C. E.
Gyldenstolpe och Herr Grefve C. HTawast, af hvilka den förre, å Kongl. Majrts
Höga vägnar, kallade Ridderskapet och Adeln att i morgon
Måndag den 22 dennes klockan 11 förmiddagen infinna sig i Storkyrkan till Riksdags-predikans afhörande, samt, efter förrättad Gudstjenst, inställa sig å Riks-Salen, för alt låta sig Riksdags-Beslutet föreläsas, och af Kongl.
Maj:t i Nåder hemförlofvas; Hvarjemte Herr Öfverste-Kammar-Junkaren bjöd 5o af Ridderskapet och Adeln, Riddarhus-Secreteraren inberäknad, att samma dag spisa middag på Kongl. Slottet.
Herr Grefven och L andt-Marskalken anmodade Herr Öfverste-Kammare-Junkaren, att till Kongl.
Maj:t framföra Ridderskapets och Adelns underdåniga vördnad och tillgifvenhet, 2o6
Den, 31 December f. m. jemte försäkran om efterkommande af Kongl. Majrts
Nådiga befallningar.
Sedan Herrar Öfverste-Kammar-Junkare blifvit på vanligt vis utbeledsagade, föredrogos å nyo ej mindre Stats- Banco- ocb Lag-Utskottens den 20 dennes under N:o 6^3 afgifne, och samma dag på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af väckt motion om förnyad underdånig framställning till Kongl. Majrt, i afseende på frågan om enskilte personers och Bolags rätt, att sinsemellan innom Riket utställa
In visningar; än ock Hedervärda Bonde-Ständets, rörande samma ämne, aflåtne Protocolls-Utdrag, med inbjudning till de öfrige Riks-Stånden, att uti enahanda Beslut med Bonde-Ståndet Sig förena.
Jag tillstår, att jag med ledsnad erfarit, det de af Riksens Ständer föreslagne Assignationslagar haft sådane bristfällighetér, att Kongl. Maj:t derå måst vägra sanction.
Om i ett land, som har till mynt silfver och guld, såsom t. ex.
England, och der rörelse-capitalet således kan ökas, ändå en fri assignationsrätt finnes nyttig, så måste den ännu mera vara det i Sverige, der Sedelmyntet eller Rörelse-Capitalet ej kan ökas utan Riksens Ständers beslut, och hvarigenom sålunda bestämd gräns är vorden satt för Nationens välmåga.
— Jag tror derföre, att, då ännu en utväg finnes föreslagen till utvidgande af Assignations-rätten, man hör antaga den.
— Jag har inhemtat Den ax December f. m.
207 utaf det från Bonde-Ståndet ankomne och uppläste Protocolls-Utdrag, att sedan detta Stånd erfarit, att Kongl. Maj:t vägrat sanction å det af Riksens Ständer till Kongl. Majrts
Nådiga pröfning öfverlemnade förslag, i afseende på frågan, örn Enskifte personers och Bolags rätt, att sins emellan inom Riket utställa Invisningar, har Ståndet, i anledning af gjord motion, beslutat, att öfverlemna åt Kongl. Maj:t, att vidtaga sådane modificationer uti nu gällande föreskrifter om private personers Invisningar, som till befordrande af dessas användbarhet uti allmänna rörelsen kunde anses nödige.
— Efter min öfvertygelse hade Bonde-Ståndet ej behöft remittera denna fråga till Utskottets handläggning, emedan samma sak förut blifvit remitterad, och af Utskottet pröfvad, utan hade Bonde-Ståndet kunnat genast antaga motionen med de förändringar, som Ståndet funnit vara behöflige. —.
Nu hafva, som mig är vordet berättadt, Utskotten med en rösts pluralitet, afslagit den gjorde framställningen; men jag vågar dock, under förmodan att det icke strider emot formen, hemställa, att Riksens Ständer uti en skrifvelse till Kongl. Maj:t må frambära deras underdåniga önskan, att Kongl. Majrt täcktes i Nåder vidtaga sådane modificationer i afseende å Assignations-rätten, som i och för berörde Assignationers gångbarhet kunna finnas nödige, på det en sådan Lag intill nästa Riksdag må blifva gällande; I följd hvaraf jag anhåller, att Ridderskapet och Adeln ville lem - 2Cg
Den 2i December f. m. na bifall till den inbjudning, som af BondeStåndet blifvit meddelad.
Jag tillstår gerna, att jag visserligen skulle önska högre straffränta, än Sex procent, och att ansvar genom bysättning må bibehållas, men Konungen äger ju i sin vishet att vidtaga dessa åtgärder, hvilka nu synas Honom för stränga, i händelse Assignations-rätten skulle missbrukas, hvartill likväl erfarenheten icke lemnar någon anledning.
För min del finner jag således största skäl tala för BondeStåndets beslut, och föreslår derföre, att Ridderskapet och Adeln behagade förena sig deruti, hvarå jag anhåller om Herr Grefvens och Landt-Marskalkens proposition.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Riksens Ständer åtskiljas nu i det glada hopp, att hafva undanröjt större delen af de hinder, som legat i vägen för en. definitiv reglering af våra (mandelia; förhållanden, så att kommande Ständer måtte kunna fullborda ett verk, sorn Nationen så högeligen efterlängta!’. Jag befarar likväl, att ett siort hinder återstår, om det blefve omöjligt, att i vissa orter organisera Privat-Banker.
Jag säger: i vissa orter, ty det kan icke bli fråga om flere än 3 eller 4 i hela Sverige, för närvarande åtminstone.
Men förutan rättigheten att fritt få assignera, kunna sådana Banker icke bildas.
Utan Den Si December f. m. 109 Utan att med Bonde-Ståndet instämma i den tanka, att straffräntan för missbruk med assignering, kunde sättas under den som Vexelstadgan foreskrifver, instämmer jag gerna i dess önskan, att Ridderskapet och Adeln måtte förena sig med Bonde-Ståndet om en underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att Kongl. Maj:t, efLer sig företeende omständigheter, mätte vidtaga sådana åtgärder med nu gällande föreskrifter för enskilta personers invisningsrättigliet, som, till befordrande af privat-Bankers stiftande, kunna befinnas nödige.
Jag medgifver visserligen, och skall alltid medgifva, att det är med tillit af crediten, som man kan bespara betydliga eljest erforderliga penningecapitaler lill förmån för industrien, såsom till odling af jord, eller bedrifvande af någon fabriksrÖrelse m. m.; och jag medgifver äfven således, att
Assignerings-rätten rätt använd kan vara af stor nytta; men då erfarenheten visar hvad vådliga, följder dess missbruk ägt för den ömtåliga crediten och ett helt lands välstånd, så anser jag de största försigtighetsmått nödiga, i synnerhet der första grunden till en stark och vidsträckt credit — ett stadgadt myntvärde saknas.
Jag finner således betänkligt, att i närvarande tidepunkt tillstyrka en vidsträcktare Assignerings-rätt, än den som redan finnes. —•
Jag vill icke vara vidlyftig, men anhåller att blott få tillägga:
I England t. ex. ulöfvas Assignations-rätten dels Ridd. 0. Ad.
Band. sy
Afd. i4 2ia Den *1 December f. m. af handelshus eller andra enskildte personer pä något B anid er hus eller Privat-Bank, dels af dessa på andra Bankierer eller Engelska Banken; men tor begagnandet af denna rätt är oundgängligt, att hafva tillräckligt Saldo hos acceptanlen, och nödig credit att ersätta detta, när det blifvit till fullo uttagit.
Under alldeles lika förhållanden kan Assignationsrätten utöfvas i Sverige, der den är tillåten på Riksens Ständers Bank till ett minimibelopp af 20 R:d.
Den, som ej äger nog penningar eller credit till att kunna göra de insättningar i Banken, som erfordras för att alltid äga en behållning tillräcklig för inlösen af de Assignationer, som blifva presenterade, den kan ej, enligt min tanka åtminstone, begagna Assignations-rätt utan våda för allmän och enskild credit.
I afseende på hvad här blifvit framställdt, att vi borde instämma uti Bonde-Ståndets beslut, torde jag få erinra, att detta beslut rörer en allmän fråga, af det Hedervärda Ståndet betraktad såsom Economisk.
Enligt 89 §.
i Regeringsformen, få väl i Riksens Ständers Plena sådane frågor väckas, men icke afgöras, förr än de varit till behörigt Utskott remitterade.
•— Dessutom får jag hemställa, om det kan vara förenligt med 87 §. i berörde Regeringsform, i afseende på stadgandet om Lagförklaringar, att öfverlemna till verkställande magtens godtyckliga afgörande denna fråga, som obestridligen i sig innefattar en förklaring eller förändring af Allmän Civil— Lag, innan behörigt Utskott handlagt ärendet, samt Riksens Ständer derefter lättat sitt beslut.
Den 21 December f. m. 211 Friherre Cederström, Jacob: Lika med Grefve von Schwerin tror jag att en högre ränta bör finnas stadgad, i händelse en Assignation icke inlöses på dagen, emedan ett högre ansvar bör drabba den, sorn försummar uppfylla åtagne förbindelser.
I afseende på sjelfva Lagförslaget, torde jag få anmärka, att, då Kongl. Maj:t emellan Riksdagarne äger att utfärda Lagförklaringar, som äro gällande till näst derpåföijande Riksdag, tror jag att Kongl.
Maj:t fullkomligen äger den rätt, som Bonde-Ståndet begärt att Han måtte utöfva.
Jag skulle förmoda, att enar Kongl. Maj.*t äger denna rätt i fråga om Lagförklaringar, äger Han den äfven i hvad sorn rörer Rikets Finaneer, och ännu mera då det endast liar afseende på reglementariska föreskrifters stadgande och utfärdande för privata Banker, i händelse sådane komma att bilda sig; hvadan jag således anser något serskildt beslut nu icke behofvas, utan anhåller jag endast, att Ridderskapet och Adeln ville antaga BondeStåndets inbjudning.
Herr Rosenblad: 83 §.
De förklaringar, sorn, till svar på inkomne förfrågningar om Lagens råtta mening, Konungen genom Dess Högsta Domstol emellan Riksdagarne gifver, kunna af Riksens Ständer ogillas, hvarefter de icke längre vare gällande eller af Domstolarne iakttagas eller åberopas må.
Detta stadgande finnes derföre, att Ständerne icke sammankallas hvarje år, men att Konungen ändock, då Den 5(i December /. ml någon del af en Civil- eller Criminal- samt Kyrko-Lag finnes bristfällig, eller otydelig, må kunna pro tempore utfärda en Lagförklaring.
Att Ständerne uti förevarande fråga skulle öfverlemna sin Lagstiftningsmagt till Konungen, derigenom att hela förslaget till Konungens ompröfvande hänskjutes, utan att Ständerne deröfver fatta sitt beslut, tror jag för min del icke vara hvarken lagligt eller lämpligt, såsom rakt motstridande Grundlagens både anda och bokstaf.
Uti hvad den sista Talaren yttrat instämmer jag
Så vida, som jag tror, att Piiksens Ständers beslut är nödvändigt, om Konungen skall kunna vidtaga de förändringar, som finnas nödvändige för Assignations-rättens behöriga utöfning; men för öfrigt är jag af alldeles olika tanka.
Jag medger att denna fråga är allmän, och att den sålunda bör af Utskott handläggas; men denna fråga är alldeles icke ny.
Den har varit remitterad tili behörigt Utskott, derifrån inkommen och af Riksens Ständer återremitterad till Utskott, samt derefter af Riksens Ständer afgjord, och skrifvelse derom afgången till Konungen.
Å detta Riksens Ständers beslut har Konungen vägrat sin sanction, på grund af a:ne puncter, sorn Konungen ansett vara skadliga.
Nu liar detta först inträffat så nära Riksdagens slut, att Riksens Ständer icke medhinna utarbeta ett nytt förslag, men derföre kan jag icke finna det vara olämpligt, att Riksens Ständer hos Konungen Den *i December f. m. i underdånighet anhålla, att
Han täcktes vidtaga de modificationer, som
Han kan anse nödige.
Skulle det befinnas, att högre ränta och bysättning behöfves, så har "ju Konungen naturligtvis sig öppet lenmat, att vidtaga dessa åtgärder.
— Således och då Bonde-Ståndets beslut hvarken strider emot det Allmänna bästa eller emot Grundlagen, hemställer jag ytterligare, om icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja uti samma beslut sig förena.
Jag får dessutom tillägga, att det är en stor skillnad emellan Assignations-rätten på Riksens Ständers Bank, och den som här är i fråga på Enskilta crediten.
På den förra erhåller man ingen Assignations-rätt, utan motsvarig insättning af mynt, men den sednare grundar sig icke på någon insättning.
Då här i landet är brist på Rörelse-Capital, tror jag att Åssignerings-rätten är nödvändig och nyttig; men enär misscredit ännu äger ruin, beli öfver man icke frukta att Assignerings-rätten blir för vidsträckt, emedan en Assignation visst icke emottages af någon, om icke ulgifvaren är personligen känd för redlighet och vederhäftighet, eller ock för öfvercomplett, säkerhet.
Herr von Hohenhauseny Michaelr Jag skall ej ingå uti betraktande af det Financiella och Stats-Oeconomiska afseendet af denna fråga.
Den har blifvit afgjord af Riksens Ständer, och underställd Kongl. Maj:ts sanction, men Konungen har förkastat Riksens Ständers beslut, samt gillat den åtgärd Rid - ai4 Den 21 December f. m> derskapet och Adeln åt frågan lemhat.
Pen siste värde Talaren har sagt, att en ny Lag ej kan af Riksens Ständer utan Konungens samtycke utfärdas, äfvensom att Konungen icke äger att stifta Lag utan Ständernes hörande; men han har ändock trott att något hinder icke låg i vägen derföre, att ju icke ifrågavarande Lagförslag, angående Enskiltes Assignérings-rätt, kunde lill Konungen öfverlennes, med anhållan, att Han täcktes vidtaga de modificationer, som kunde anses behöflige, för att intill nästa Riksdag blifva gällande.
Enligt 87 §. i Regeringsformen är det icke Riksens Ständer tillåtit, att uppdraga åt Konungen att emellan Riksdagarne stifta Lag.
Det måste ske under Riksdagarne, emedan nämnde §. stadgar, att då Riksens Ständer öfverenskomma om någon ny Lag elier om gammal Lags upplräfvande eller förändring, skola de aflemna förslaget derom genom Talemännen till Konungen, som inhemte StatsRådets och Högsta Domstolens tanka deröfver, och, sedan Han sitt Beslut fattat, kalle Riksens Ständer på Riks-Salen att antingen emottaga
Dess samtycke tili deras åstundan, eller afhöra Dess skäl att det vägra.
Det synes mig således vara constitutions-vidrigt, att till Konungen öfverlemna Riksens Ständers rätt att besluta i Lagstiftningsväg, hvadan jag anhåller, det Ridderskapet och Adeln icke mätte instämma uti Bonde-Ståndets inbjudning, utan endast lägga Protocolis-Utdraget till handlingarne.
Den ai December f. m.
Då, i anseende till Riksdagens annalkande slut, denna sak lärer komma att förfalla, anhåller jag att denna allmänna fråga, som nu för första gången är inkommen, må, enligt 49 §•
Riksdags-Ordningen, få än vidare ligga på bordet tili nästa Plenum; hvarförutan jag yrkar att Stats- Banco- och Lag-Utskottens ifrågavarande
Betänkande må bifallas, eller ock i annat fall äfven ytterligare blifva hvilande på bordel.
Herr nion Hartmansdorffj August:
Jag får så mycket heldre förena mig i den anhållan, som af Herr Rosenblad blifvit gjord, att denna fråga må hvila på bordet till nästa Plenum, som det varit mig oväntadt, att ett mål, hvilket redan blifvit afgjordt, å nyo framställes till öfverläggning, då trumpeten skallar utanför våra murar, för att tillkännagifva oss det våra Riksdagsförrättningar upphöra.
Jag får i afseende på hvad Herr von Hohenhausen yttrat, anföra, det jag instämmer med honom deruti att Konungen icke äger att utfärda någon ny Lag emellan Riksdagarne, då ej Riksens Ständer deröfver förut blifvit hörde, och det är 1‘ust derföre, som jag tror att Riksens Ständer >öra öfverlemna denna fråga till Konungen, på det att