Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Proposition om uphörande af dess två röster i Högsta Domstolen, och i sammanhang dermed föreslagit de ifrågavarande förändrade redactionerne af åtskillige §§. i RegeringsFormen ; samt dessa befinnas stå i så nära förening med liufvudfrågan, att beslutet derom må - Den 23 Februari i f. m. 27 ste inverka på redactions-förslagens antagande eller förkastande, alltså och ehuru Hans Excellence ej trodde det vara att befara, att Ridderskapet och Adeln, sorn alltid med så odelad upmärksamhet och urskiljning pröfvade hvarje ämne, icke nu skulle, om desse Förslag lill redactionsförändringar, hvar efter annan, serskildt afgjordes, dervid iakttaga fullkomlig concequence, att ej någon stridighet i besluten upkom; ansåg dock Hans Excellence det rättaste och lämpligaste vara, att framställa proposition å alla desse redactions-förslag i ett sammanhang; hvadan Hans Excellence frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla de föreslagne redactionsförändringarne i 5 §. irsta punkten, 17, 19, 21 och 23 §§. samt 88 §. srdra punkten i RegeringsFormen.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till afslag å alla desse redactions-förslag; hvilken proposition med Ja besvarades.
Maj:ts Nådiga Proposition af den 16 Octoher i8o.3, örn icphäfvande af Opinion sNänmden öfver Högsta Domstolens Ledamöter. 28 Den 23 Februarii f. m.
Regerings Formen. 103 §.
(Enligt Kongl. Majrts Nådiga Proposition, bör denna §. till hela dess innehåll, kraft och verkan, uphäfvas.) 104 §.
(Enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, bör denna §., i afseende på hvad deruti förekommer om öfverläggning i Nämnden, undergå en lämplig omarbetning.) Riksdagsordningen. 64 §.
(Enl igt Kongl.
Maj:ts Nådiga Proposition, bör denna §., till hela dess innehåll, kraft och verkan, uphäfvas.)
På begäran af Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf, uplästes ConslitutionsUtskottets vid sista Riksdag i detta ämne afgifne Utlåtande.
Må andra förlika med sin rättskänsla den ostracism, som denna §. stadgar öfver Högsta Domstolens Ledamöter.
Då jag besinnar, livad opinionen är vacklande och ombytlig; då jag vidare besinnar oförmågan 'och omöjligheten hos den Auctoritet, som skall tillämpa denna ostracism, att rättvist utöfva en så stor magt; så bekänner jag, alt Den 23 Febr aari i f, m. 29 min rättskänsla lider.
I en tid, sorn gör så stora anspråk på Högsta
Domstolens ofelbarhet, och är så benägen att klandra dess åtgärder, böra vi ej lemna den utan skydd till kastboll för Demagogers och Intrigeurers stämplingar.
Mitt förstånd säger mig, alt 180g års Ständer, i stället för att vinna sitt ändamål, att göra Högsta Domstolens Ledamöter oberoende, just genom OpinionsNämden ställt dem under det sämsta slags beroende.
Jag hade trott, att man skulle inse det skadliga i denna inrättning.
Ej befarar jag något deraf för de nuvarande Ledamöterne i Högsta Domstolen; men jag hemställer, hurudan väl Folkets ställning skulle blifva, om i en framtid denna Domstol också antog den politiska anda, som af detta stadgande kunde föranledas.
Hvad annat skulle väl Högsa Domstolen blifva, än en Politisk Domstol, slaf af den rådande Opinionen för dagen.
Om Sverige hemsöktes med en ränkfull Ministére, eller hemsöktes af en trottsig magtägande Demagog; och om JustitiaeRåderne då fördes af omtankan för deras ställning, till svaghet för tidens, för opinionens ställning; så frågar jag, hvad säkerhet ägde väl Svenska Medborgaren för sitt lif, sin ära, sin egendom.
Jag känner, att min åsigt af delta ämne ej är pluralitetens inom detta Hus; och jag begär derföre ej proposition lill bifall å Konungens förslag om denna ostracisms afskaffande.
Men jag fullgör min 3o Den a3 Fe b r u a r i i f. m. känsla och mitt förstånd, då jag till Protocollet yttrar, att en sådan oslracism är, i min tanka, både i högsta måtto orättvis, och oklok.
Friherre Cederström, Jacob: Skulle det någon tid inträffa, att Högsta
Domstolen lämpade sine handlingar efter impulser af Demagoger eller Ministrar, så behöfdes då, mer än någonsin, en OpinionsNämnd öfver Domstolens Ledamöter.
Jag anser ConstitutionsUtskottets
Utlåtande öfver ifrågavarande förslag till Grundlagsförändring vara väl grundadt, ocb anhåller derföre om afslag å de föreslagne ändringarne i alla tre paragrapherne.
Herr Tham_, JVolratli:
Sedan vi hört upläsas ConstitutionsUtskoltets vid sistlidne Riksdag afgifne Utlåtande öfver denna fråga, hvilket på grundade skäl afstyrker OpinionsNämndens afskaffande, har jag litet eller intet att dervid tillägga.
Jag kan ej dela det tänkesätt, att man i detta afseende bör ändra Grundlagarne af fruktan för Absolutismens eller Damocratiens impulser på Högsta Domstolen i framtiden; ty om någondera af desse Makter beherrskar denna Domstol, så är rättstillståndet uphäfvet och derjemte OpinionsNämnden, som då tjenar till intet.
Det är just i ett Constitutionelt Samhälle, som står midt emellan de begge nämnde ytterligheterne, som en Den 23 Fe brun lii f. m. 3j sådan controll på DomareMagten är nyttig.
Ingen rättsinnig
Domare i Högsta Domstolen tror jag hafva skäl att befara, att genom ostracismen blifva skild från sitt Embete; åtminstone vill jag se det först inträffa någon gång, innan jag kan förmå mig att tro det.
Väl kan hämnden eller partisinnet ibland inkasta ett eller annat
Nej emot honom vid ett sådant tillfälle; men ban kan och bör förakta det så väl som de ofta lika skymfande tillvitelser, hvilka den rättsinnige
Domaren ej sällan får upbära i Allmänna Tidningar.
Jag tror, att denna återhållande magt, som OpinionsNämnden innebär mot Högsta Domstolens despotism, är ganska välgörande och nödvändig, så länge ej någon annan finnes.
Jag fäster ej någon vigt vid JustitiseOmbudsmannens rättighet, att tilltala Högsta Domstolens Ledamöter för fel i Embetets utöfning; ty han kan ej göra det utan eget äfventyr för ansvar; och huru sällan måste det icke hända, att en sådan
Domare glömmer sine skyldigheter till den grad, att han kan blifva föremål för JustitiaeOmbudsmannens åtal.
Deremot kunde det oftare inträffa, att någon af Högsta Domstolens Ledamöter visade sig vara oskicklig, försumlig eller liknöjd i Embetet, ehuru icke till den grad, att han kunde ställas till ansvar inför RiksRätt; och då är det godt att kunna underkasta hans förhållande Opinionsnämndens Dom.
Jag skulle dock 32 Den 23 Febr ual ii f. m. ej ifra för dess bibehållande, om det i stället funnes en annan motsvarande magt, om till exempel Lagutskottet ägde att granska Högsta Domstolens Protocolier, och finge till ConstitutionsUtskottet aflemna de anledningar till anmärkning mot Högsta Domstolens Ledamöter, som dervid befunnos, likasom nu StatsUtskottet gör i afseende på StatsRådets Protocolier.
Då ägde ConstitutionsUtskottet att förordna om de felaktige
DomstolsLedamöternes tilltalande vid RiksRätt, när skäl dertill förekom; och detta vore en tillräcklig controll, som gjorde OpinionsNämnden umbärlig.
Men då den nu icke finnes, så anser jag OpinionsNämnden böra bibehållas; och anhåller derföre om proposition till afslag å Förslaget om dess afsk aflande.
Det förundrade mig icke vid sistlidne Riksdag, att få se en Proposition från Kongl. Maj:t om OpinionsNämndens uphörande.
Då hade redan börjat visa sig en så stark reaction mot 1809 års institutioner, att jag väntade något sådant Förslag antingen från Regeringens eller från enskilte Representanters sida.
En del
Författare hade redan upträdt för atö med konstiga skäl bevisa, att denna OpinionsNämnd vore ett oting; och desse skäl har jag i dag hört uprepas af Friherre Boije, som botat med vådliga följder af Opi - Den a3 Februnrii f. ra. 33 OpinionsNämnden, i synnerhet om Högsta
Domstolen i en framtid skulle emottaga impulser af Democrater, eller, såsom Friherren helst uttrycker sig, Demagoger.
Jag hoppas dock icke många skola låta missleda sig häraf.
För min del anser jag iSoq års
Ständer hafva gjort rätt och vist, då de inrättade OpinionsNämnden.
Men det är vanligt, att då lugnet efter stora allmänna calamiteter blifver åtcrstäldt, och man efteråt börjar tänka på de förändringar, som, i följd af de privilegierades eller monopoliserade classernas behof af Folkmassans Jbiträde till försvar och arbete, inträffat, så söka de enskilte intressena alt nedrifva de friare Institutioner, som äro deni i vägen, huru allmänt nyttiga de än må vara.
Rikets Ständer vid i8oq års
Riksdag kunde ej raisonnera på annat sätt, än att, då Folkets Representanter ej kunde välja Högsta Domstolens Ledamöter, utan deras tillsättande öfverläts åt Konungen, Folket åtminstone borde förbehålla sig afsattningsmagten; och jag tror det vara nödvändigt, att, när rättigheten att utnämna desse Domare tillerkännes den ena Stalsmagten ensam, den andra åtminstone bör deremot äga det correctif, att kunna utvotera eller afsätta dem, som icke äro utnämnde med behörigt afseende på skicklighet och anseende, eller hvilka ej värdigt upfylla sine skyldigheter.
Fråga är, »4 II. 3 34 Den Februari i f. m. om nu detta Lör, såsom Herr Tham föreslagit, blifva föremål för elt Utskott, eller för en OpinionsNämnd.
Jag anser det sednare bättre.
Visserligen medgifver jag, att den'öppna voteringen bar mycket för sig; men den slutna är så nära förenad med vårt närvarande Representations-skick, ja, må bända Samhällsskick i allmänhet, att den i detta fall icke kan afskaffas.
Jag önskar visserligen ej se någon af Högsta Domstolens Ledamöter voteras ut; och jag tror det icke eller kan ske, utan i nödfall, då det-fordras blott f:del af rösterne för att bibehålla dem; men jag anser OpinionsNämnden icke vara otjenlig såsom correctif, emedan upraärksamheten fästas på de Ledamöter af Domstolen, som icke äga förtroende hos Allmänheten.
Följakteligen begär äfven jag afslag på Förslaget om OpinionsNämndens uphörande; men jag får tillika erindra, att Rikets Ständer i allt fall ej kunna besluta den föreslagna Grundlagsförändringen, ty något Förslag till ändring i 104 §.
RegeringsFormen är icke Rikets Ständer meddeldt.
Dervid finnes af C011- stitutionsUtskottet blott anmärkt, att enligt Kongl. Maj:ts Proposition bör denna i afseende på hvad deruti förekommer om öfverläggning i Nämnden, undergå en lämplig omarbetning.
Men Förslag till ny redaction af §:n saknas alldeles, ehuru ConstitutionsUtskottet, eller Kongl. Majrt bordt framställa ett sådant.
I brist derpå kun - Den 23 Februarii f. ra. 35 na vi ej besluta örn den föreslagna Grundlagsändringen i öfrigt, enär en Kongl.
Proposition till Grundlagsförändring bör helt antagas eller förkastas; utan mäste således allt förfalla; och jag anhåller om Proposition derå.
Den hvässa rigtning Herr Hjerta behagat tillåta sig mot mig, skulle jag lugn lemna alldeles å sido, örn jag ej befarade att gifva luft åt den farligaste af alla reactioner, den, att återföra de tider, då vissa personer uphäfde sig lill ett slags Chefsskap, hvaremot man ej skulle få tala.
Jag hemställer till en hvars bedömande, om jag sökt förleda Ridderskapet och Adeln, då jag förklarat mig veta att min åsigt af ifrågavarande sak ej delades af pluraliteten inom Riddarhuset, då jag i moderation gick så långt, att jag icke ens anhöll om Proposition på bifall till min mening.
Hvad jag i detta ämne anfört, har alldeles icke blifvit föranledt af enskildte intressen; kanske hafva sådane oftare verkat hos den värde Ledamoten, som antydt detta, än hos mig.
Åtskillige yttrade härvid deras missnöje genom stampningar.
Jag anhåller att få förklara mina ord.
Min afsigt var ej att förolämpa Herr Hjerta; jag ville Mott värja 36 Den 23 Februarii f. m. mig mot lians obehöriga anfall.
Jag bar ej läst någon af de Författares skrifter han åberopat; och jag vill slippa beskyllning för reactions-begär, 'då jag blott anhåller, att min mening måtte få ett rum i Protocollet, utan att bry rnig om, huruvida den nu antages, eller ej; men alltid viss att den dag varder kommande, då den antages. Herr Cederschjöld:
En värd Talare härstädes har anmärkt, att ej något förslag till förändrad redaction af io4 §•
RegeringsFormen, i afseende på OpinionsNämndens uphörande, blifvit af ConstitutionsUtskottet vid sistlidne Riksdag upgjordt.
För att afleda detta klander från nämnde ConstitulionsUtskott, torde det tillåtas mig att upläsa de sista orden af Kongl. Maj:ts Proposition om ifrågavarande Grundlagsförändring.
De lyda sålunda : ”vill Kongl. ”Maj:t härmed i Nåder föreslå Rikets Stän”der, att berörde io3 §. i RegeringsFormen ”samt, i följe deraf, äfven 64 §. i Riksdagsordningen, må till hela deras innehåll ”kraft och verkan uphäfvas, samt 104 <§• ”RegeringsFormen i afseende på hvad der”uti förekommer om öfverläggning i Nämn”den undergå en lämplig omarbetning konstitutionsutskottet har således i sitt Utlåtande återgifvit orden, sådane de finnas i Kongl. Mayts Proposition; och så mycket mindre trott sig böra upgöra något förslag till Den 23 Februarii f. m. 37 ny redaction, sorn det afstyrkt hela propositionen.
Jag har trott mig finna, att Ridderskapét och Adeln, på få Ledamöter när, redan fattat sitt beslut i denna sak.
Jag iuslämmer med dem, som önska afslag 3 Propositionen om OpinionsNämndens uphörande, och kan ej se någonting ondt i dess bibehållande.
Den påminner om den gamla 3000-åriga anecdoten om Aristides i Athen, huru han, underkastad ostracismen, mötte på gatan en person, som bad honom skrifva Aristides namn, för att rösta för hans landsförvisning, och, på Aristides fråga hvarföre han ville landsförvisa honora, svarade: för det jag icke kan fördraga, att Aristides kallas den rättvise.
Om nu vår OpinionsNämnd föranledde en dylik händelse, hvilken glans vore det icke då för ett Svenskt JustitiaeRåd, att i Historien få sitt namn bredvid Aristides.
Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt , Gustaf: Jag vill blott tillägga några ord till Herr Cederschjölds sednaste svar på Herr Hjertås anmärkning angående ny redaction af 104 §.
Maj:t hemställde till Rikets Ständer, att OpinionsNämnden måtte afskaffas, och att i sådan händelse en omarbetning äfven af 104 §.
RegeringsFormen borde äga rum; men ConslitulionsUtskot - 38 Den 23 Februarii f. m. tet vid sista Riksdag afstyrkte Förslagets antagande i det hela, och kunde således ej framställa något project till ny redaction af nämnde §.
Hade Utskottet deremot tillstyrkt bifall å Förslaget, så hade det säkerligen ej eller underlåtit, alt göra den omarbetning af denna §., som Kongl. Maj:t ansett böra ske i följd af OpinionsNämndens uphörande.
Jag tror således, att i denna del någon förebråelse icke kan göras Utskottet.
Det torde hafva undfallit Herr Grefve af Wetterstedt, att min anmärkning om bristande förslag till ny redaction af 104 §.
RegeringsForrnen icke riglades endast mot ConstitutionsUtskottet.
Jag yttrade äfven det vara besynnerligt, att Konungens Proposition ej innehåller ett sådant förslag, enär bristen derpå är för oss ett gifvit binder, att bifalla Propositionens liufvudsakliga föremål, eller OpinionsNämndens afskaffande.
Det var blott detta jag ville erindra.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yltrade, att, som ConstitutionsUtskottet icke bestämdt föreslagit någon förändring af to3 §.
RegeringsForrnen och 64 §.
Riksdagsordningen, hvilka, enligt Kongl.
Maj:ts Proposition, skulle till deras innehåll kraft oell verkan alldeles uphöra; och ConstitutionsUtskottet ej qller, i Den 23 Februarii f. m. 3g afseende på io4 §•
RegeringsForrnen, hvilken Kongl. Maj:t ansett, i hvad den rörer öfverläggning i Nämnden, böra undergå en lämplig omarbetning, föreslagit någon sådan, förraodeligen emedan Utskottet icke ansett sig kunna tillstyrka Kongl. Maj:ts Proposition; fann Hans Excellence det vara mindre lämpligt, att till Ridderskapet och Adeln framställa proposition å förändrad redaction af desse §§.; men då ConstitutionsUtskottet i dess afgifne Utlåtande bestämdt afstyrkt Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om OpinionsNämndens afskaffande, trodde Hans Excellence det vara rättast, att göra proposition lill bifall eller afslag å ConstitutionsUtskottets berörde Utlåtande.
Jag hemställer till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken, om det väl går an att framställa proposition på något annat, än den föreslagna nya redactionen af ifrågavarande §§. i Grundlagarne?
ConstitutionsUtskottet har afstyrkt antagandet af Konungens Proposition om OpinionsNämndens afskaffande.
Nu är fråga om Ridderskapet och Adeln vill bifalla, att, såsom Konungen föreslagit, io3 §.
RegeringsFormen och 64 §•
Riksdagsordningen, hvari stadgas om OpinionsNämnden, skola alldeles utgå.
Jag liar redan yttrat min mening vara, att så - \ 4o Den a3 Februari i f. m. dant ej bör bifallas; men om Ridderskapet och Adeln anser desse §§. böra försvinna, så faller af sig sjelf, att 104 §.
RegeringsFormen måste omarbetas.
Jag tror derföre det rätta vara, att
Proposition göres först till bifall eller afslag å Kongl. Maj:ts hemställan, att 1 o3 §.
Riksdagsordningen må utgå, och sedermera, i fall detta bifalles, om någon omarbetning af 1 o4 §.
RegeringsFormen anses nödig i afseende på OpinionsNämndens afskaffande.
Jag anhåller, att en sådan Proposition på Konungens förslag måtte framställas.
Jag instämmer med den siste värde Talaren i anhållan, att Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa Proposition på Konungens förslag om OpinionsNämndens afskaffande.
Annars kunde en och annan Ledamot lätt förvillas, emedan den, som ville bifalla förslaget skulle ropa Nej vid Proposition till bifall på ConstitutionsUtskottets utlåtande.
Jag anser ingen annan Proposition böra göras, än till antagande eller förkastande af Konungens förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde derefter, om Ridderskapet och Adeln fann för godt alt bifalla Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om OpinionsNämndens afskaffande, sami i följd
Den 23 Februarii f. m. deraf uphörande af io3 §.
Riksdagsordningen, oell omarbetning af 104 §.
Nej. Coustitutions-Utskottets Förslag till Grundlagsförändringar 3 i anledning af Serskilta Utskottets Betänkande om ny reglering af StyrelseVerken. RegeringsFormen. 5 §.
StatsRådet skall bestå af Fjorton Ledamöter, hvilka äge rätt att alla der förekommande mål öfvervara, nemligen: E11 JuslitifeSlalsMinister, som tillika alllid vare främste Ledamot af Konungens Högsta Domstol:
En StatsMinister för Utrikes ärenderne, samt Tolf StatsRåd.
Ej må Fader och Son eller två Bröder på en gång vara ständige Ledamöter af StatsRådet. 6 §.
Af StatsRäden skola Sex vara Föredragande, nemligen:
En Krigs Minister, för Land försvarets är ender; En SjöMinister för Sjöförsvarets är ender; En Inrikes Ministerför ärendersom angå Näringarna , Allmänna Hushållningen och Ordningen; En FinanceMinister för Camera!- och Drätsel-ärender ; En Ecclesiastir/ueMinister för Ky rko-ärender, derunder in - 42 Den 23 Febr uarii f. m. begripne maij rörande Allmänna Uppfostran samt Hälso- och Fattigvården; och En JustitioeCanceller, för Grundlags- och Justitioe-är ender, med undantag af frågor om Nåd i brottmål, hvilka af BevisionsSekreterare må föredragas.
— Bland de öfrige Sex StatsRäden _, hvaraf minst
Tre böra hafva förvaltat Civilt Embete _, skall Ett kallas IiofCancellerj och äga de serskilta befattningar, som i Grundlagarne vidare bestämmas.
Bland de steg vi redan framgått lill utbildningen af vår närvarande Samhällsinrättning, anser jag de förslag, som i anledning af Serskildta Utskottets vid sednaste Riksdag afgifna Betänkande om StyrelseVerken, framställdes såsom Grundlagsfrågor, hvilka nu förekomma till afgörande.
Men jag befarar, att den farhåga, som man vanligen har för ändringar i gamla Inrättningar, och sorn fordrar tid för att utrotas, möjligen ännu kan hindra antagandet af desse förslag; jag befarar, att mången, som instämmer i sjelfva ideerne, hvarpå förslagen sig grunda, tror sig finna fel i redactionen, hvilka föranleda Förslagens ogillande.
Jag tror visserligen också, att smärre fel deri finnas; men jag anser dem ej vara af den vigt, att det hela derföre hör förkastas.
Och för att förekomma en sådan utgång, i följd af fördomar och otidiga farhågor, skulle jag tro Den 23 Februari i f. m. 43 det vara nyttigt, att desse Grundlagsfrågor lemnades ytterligare oafgjorde till nästa Riksdag, samt emedlertid underkastades Allmänhetens omdöme och yttrande.
Skulle under tiden ett eller annat nytt förslag i samma ämnen framställas; ser jag ej något hinder för ConstitutionsUtskottet och Rikets Ständer att deröfver yttra sig; tverlom vore det, i min tanka, en fördel, om Rikets Ständer vid nästa Riksdag hade att välja tvänne olika redigerade förslag i detta afseende.
Af desse skäl vågar jag hos Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om Proposition till Ridderskapet och Adeln, alt ifrågavarande GrundlagsFörslag må lemnäs hvilande till nästkommande Riksdag, •• samt att de öfrige RiksStånden må anmodas att häruti instämma, och att denna Rikets Ständers önskan må till Kongl. Maj:t i underdånighet frambäras, allt i enlighet med hvad 81 §.
Regeringsformen för dylike fall stadgar.
Jag bör kanske först yttra mig öfver den siste värde Talarens förslag, att pröfningen af desse
Grundlagsfrågor må ytterligare uppskjutas till nästa Riksdag.
Ett sådant upskof skulle, i min tanka, ej tjena till annat, än att qvarbålla Nationen i oro och fruktan, att få ett förändradt Regeringssätt.
I alla fall bör det nu icke äga rum; ty de ifrågavarande projecterné äro af så ofullständig 44 Den a3 Februarii f. m. beskaffenhet, att de ej kunna bifallas.
Det är dessutom icke något hinder att, äfven om dessa förslag nu förkastas, få samma ämne under afgörande hos Rikets Ständer vid nästa Riksdag; emedan hvilken Representant som helst kan vid denna Riksdag å nyo väcka ideen hos GonstitutionsUtskottet, med mindre fara för Nationen, än om de nuvarande förslagens pröfning skola ytterligare upskjutas.
Jag tillstyrker derföre, att ej något afseende må göras på den värde Ledamotens begäran om upskof, och går nu att yttra mig i sjelfva saken.
— Efter mitt omdöme är här fråga om ingenting mindre, än att ombyta Svenska Folkets Regeringssätt, och att, i stället för en erfaren frihet, försöka ovissheten af ett blott förmodadt ännu bättre.
Fästom upmärksamhet på den form, hvari denna fråga blifvit framställd, man begär blott sex nya Ministrar; man aktar sig att begära mer; man aktar sig att nämna, hvad deras befattning skall vara, huru stor deras magt skall blifva; och man talar ej om någon instruetion för dem.
Troligen skulle deras första session hafva till föremål, att sjelfve taga för sig och dela magten sig emellan.
Antingen skola de förblifva endast Statssekreterare, såsom man föregifver; nå då är blott fråga om, att gifva dessa högre rang och lön; alltför gerna, men på ett annat sätt; eller ock blifva de, såsom verkliga Ministrar, Embetsman af Ben a3 Februari i f. m. 45 så hög lyftning och magt, att Svenska Folket förut aldrig haft sådane.
Om de skola erhålla en sådan större magt, så skulle den tagas från Folket eller Konungen; ja, må det förlåtas mig att jag vågar säga det, de skulle taga magten från Representationen, och det populaira förtroendet och anseendet från Konungen.
Jag afstyrker detta förslag om Ministrars införande bland vår Regering, och jag tror Ridderskapet och Adeln ej kunna ansvarsfritt gå in på sådane nya institutioner, innan man bestämt en demarcationslinea för desse Ministrars magt.
Svenska Folket har väl, i sitt Nationallynne, tålighet och lugn; men Svenska Folket har aldrig fördragit, att tryckas eller beherrskas af Likar.
En MinisterStyrelse är för mycket stridande mot Nationens caracter.
Vi hafva, Gud ske lof, ej heller någonsin försökt Ministerväldet; men vi veta hvad desse Ministrar äro i andra Länder.
Det ligger i menniskonaturen, att sträfva efter all större magt; så göra ock alltid Ministrarne utomlands.
De göra inbördes concessioner för att ernå sine ändamål; Konungen är likasom undanskymd af dem; och vanligen härröra Regeringens beslut från Ministrarnes passioner.
De äro sjelfve Regenter; enhvar har sine favoriter, som beherrska och leda honom.
Man frågar ej-efter Ministern , utan efter hans (premier Commis.
Kan väl något osäkrare och förhatligare finnas, än ett sådant styrelse - 46 Den 23 Februarii f. m. sätt.
Och detta är hvad man föreslår Sveriges fria folk!
Och detta vill man att vi, Nationens Representanter, skulle antaga!
Malte vi aldrig blifva så blinda!
Friherre Cederström, Jacob: I Herr Rosenblads förslag, att till nästa Riksdag upskjuta dessa Grundlagsfrågors afgörande, kan jag ej instämma.
Jag anser det vara nyttigt och nödvändigt att nu afgöra dem.