Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banken enligt i834 års bokslut kan linnas äga utöfver sin grundfond, och som i rundt tal kan beräknas till 900,000 r:dr b:co, måtte till Riksg.cont. öfverlemnas.
Ilvad sjelfva liqvidationssättet angår, så enär R.
St. icke velat tillåta, att närvar, utlåningar annat än vid fråga örn Bankens säkerhet må förminskas, och genom stadgandet i punkten 11 af betänk.
N:o 16 beslutat, att den nu utelöpande sedelstocken ej må ökas, föreslår jag vidare: att de till Bankens disposition öfverlemnade, fr. o. m.
x835 inflytande vinstmedel måtte för i835 och en del af i836 (i fullkomlig öfverensstämmelse med stadgandet i punkten 27 i oftanämnde betänk.) få af Bancostyrelsen disponeras till liqviderande af förenämnde Riksg.cont:s anslag, helst ett sådant öfverlemnande af en redan nu gjord besparing ingalunda verkar till minskning af den genom fleråriga vinstmedels reservation uppstående capitalsumma, som R.
St. påräkna att vid nästa riksdag kunna disponera.
I närvar, ögonblick, då Riksg.cont:s skuld fordrar betydliga tillgångar för räntor och amortering; då så betydligt ökade statsanslag anses vara af behofvet påkallade; då en skatteökning i bredd med en för industrien och fastighetsvärdena måhända vådlig realisation skulle falla tungt på landet, och då allmänna rösten från alla orter så tydligt uttalar den önskan, att statens utgifter måtte kunna utan statslån bestridas, anser jag det vara af vigt, att de i naturlig väg tillgängliga medel i första rummet användas; och det inflytande, som R.
St:s beslut öfver denna nu väckta fråga mäste äga på Stats- och Bevilln:sUtsk:ns beräkningar, förmår mig slutligen att yttra den förhoppning, att 11.
Stats- o. BaneoTJtsktn, till hvilkas gemensamma behandling motionen torde blifva remitterad, malte så skyndsamt som möjligt inkomma med utlåt, i ämnet. 1-j4 Den 4 Augusti c. m.
Bl - Öfversigt af B änke tis st ä Ilning Ersättning till innehafvare af guld- och stifver panter i83o . . . 42^.’ 27. 6.
Förlustpd silfverköp genom coqrs stegripg 1831 37,032:46.11.
Magasineradtpapper , flyttadt inojn linien åren 1831—32 12,016:
Rcpnteräkningar visa en minskning 183r 1,772; 6.10. 1832 ....... 11,263: 12. 1.
Debet. i3,o35:18. ii. men en i83q . ining Behållning d. 3i Dec. i832 5,4o3,n5 2 5 Summa B:co R:dr 15,457,6911431 4 Noyo Stockliolin d. kV.
Den 4 Augusti c. ro, ia5 aga. ?ör åren i83oj i83i och i83a.
C r e tl i t.
Behållning ,d. i Jan. i83o . . . 4,299,696:42^0.
Derigenom att Fullmägtjge redan vid 1829 ars bokslut tillämpat riksdagsbeslutet af d. i Mars 183o, rör:de grund- fondens uppbringande till 4,4°,°,000 r:dr, har en till— ökning blifvit Banken tillagd, hvilken såväl revisorer sorn närvar.
BancoUtsk. tillstyrkt matte till Riksg.cont. aflemna? ioo,3o3: 5.2, 4,4oo,ooo — — Rdntevinst för åren i83o—32 qvarlemnad till Bankens disposition till silfverköp ....
• • • 800,000 — — Tillfälliga vinster:
Filialdisconternas utredning i83o 9,166: i3. - i83i 12,152: 27. ir. 1832 6’6o6: ‘4- 7- ,MrÄ. fi.
Afgift för depositionsräkning, de- positionshvalfs begagnande fråu gamla Riksdisconten m. m. i83o ........ i32: 4- it. 1831 4,4°7: 35. 3. 1832 2,766:21.
- Fastighetslånen mot återbetalning i silfver äro debiterade med 66-f proc. i silfver eller 177-ff proc. i sedlar (inbegripet 33-1 års ränta), hvarigenom en capitalökning blif- vit synlig, i83o 196,065:23.6. i83t 24,138: 33.- i832 2,266: 14. 2. — —i—222,470: 22. 8. 267,691 43 4; Summa B:co R:dr | ^,457,691> 4 Conto.
Behållning från t832 ........... 5,4o3,u5: 2. 5.
Reserverad räntevinst för 1833 och i834 533,333: 16.
— 4 Augusti 1834- Nordenanckar.
Den 4 Augusti c. ra.
Jemte det jag instämmer med Hr Nordenanckar, att, sedan 3:ne
Stånd nu antagit det stadgande, att R.
St. vid hvarje riksdag besluta öfver den sedan en föregående riksdag besparade bankens vinst, Ranken enligt i834 års bokslut kan finnas äga utöfver de 5 millioner, R.
St. beslutat skola utgöra dess grundfond, måtte till Riksg.cont. öfverlemnas, så får jag dock deri föreslå den ändring, att först utsattes en bestämd summa, som man med säkerhet kan påräkna, och sedan att den utgår på 5 år, med \ hvarje år.
Då kan Banken genast i sin rörelse använda de dels redan utöfver grundfondens belopp besparade vinstmedel, dels linder detta år inflytande, som eljest skulle amorteras och ytterligare minska den redan under första halfåret sä betydligt minskade sedelstocken.
Jag får sålunda föreslå den förändring uti Hr Nordenanckars motion, nemi.: alt å Bankens besparade vinst för åren i83o t. o. m. i834, eller den s. k. reservfonden, en summa af 900,000 r:dr b:co anordnas att med r:dr 180,000 i början af hvardera åren af 1835 t. o. m. i83g utbetalas till Riksg.- cont., dock på så sätt, att 0111, vid 1834 åi'S afslutade Bankens hufvudbok, detta öfverskott, efter afdrag af de 600,000 r:dr, hvarmed R.
St. ansett Bankens grundfond böra ökas, icke skulle uppgå till 900,000 r:dr b:co, i förhållande derefter denna anordning nedsättes genom minskning i den summa, som år i83g kommer att utbetalas.
Det är alldeles icke troligt, att öfverskottet icke skall uppgå till förenämnde belopp eller 900,000 r:dr; men då 1834 års bokslut ännu icke är uppgjordt, har jag ansett en förutsatt möjlighet deraf höra till bestämdheten i föreskriften.
För öfrigt får jag upplysa, att, ehuru anordningen af de 180,000 r:dr utgör en disposition på de öfverskott, som Banken kan äga vid innevara års slut, densamma likväl icke kommer att utgå, förrän Banken i nya vinstmedel förvärfva! 3 å 4 gånger så stor summa, hvadan Banken således till sin säkerhet har en ytterligare fond utöfver den, R.
St. ansett nödig.
Jemte det jag tillstyrker motionen får jag anhålla, att mitt ofvnnanförda förslag, jemte en af mig uppgjord utredning öfver tillkomsten af Bankens reservfond, må tillika med hvad jag nu yttrat åtfölja motionen lill Utsk.
Den 4 Augusti e. m. 127 Utredning öfver tillkomsten af Bankens reservfond eller besparade öfverskott för åren i83o—1832.
Anslag af Bankens räntevinst för åren i83o — i83a å 266,666-! r:dr . 800,000. — —■ afgår förlust å uppköpta 154,oS5 r:dr 12 sk. 10 r:st. silfver a 140 och 136 sk. 37,032: 46. 11. 967* l £ Afhetalning å Bankens vid i83o års riksdag i noin linien förda fordran för förskott till f. d. filialdisconternas utredning, in - fluten år i83o .... 9,156: i3. — ,, 1831 .... 12,152: 27. 11. „ 1832 .... 6,606: 14. 7. 27,9! 5: 7. 6.
Tillfälliga vinster (t. ex. för depositioner, men hufvudsakligen årets utdelning från f. d. Riksdisconten) influtna i83o i32: 4- n» ,, 1831 4,407: 35. 3. ” 1832 -3’?66: 3I- - 7,3o6: i3. 2.
Capitalökning, tillkommen genom bokföringssåttet af de s. k. silfverlånen, efter afdrag af genom detsamma uppkommen capitalminskning å,r i83o . . 196,065: 23. 6. „ i83i . . 24,138: 33. — ” 1832 ' • 2,266: l4- 2. 2M)47o! 8- Summa 1,020,658: 44* 5.
Afgå sådana capitalföl l lister, som icke af rantevinsten blifvit betäckta.
Minskning i Bankens räntefordran utöfver dess skuld för år i83i . . 1,772: 6. 10. „ i832 . . 11,263: 12. 1.
Summa i3,o35: 18. 11.
Afgår tillökning för år i83o 7,934. 4- 5.
Återstod 5,ioi: 14. 6.
Ur capitalräkningen afförd behållning afBankens pappers-inventarium år 1831 r:dr 10,466. „ i832 „ *,550. j2,016:
Ersättning, beviljad af R.
St. åt ägarne af vissa år 1829 förståndna guld- och silf— verpanter 426:27. 6. ^543. 42.
_ Behållning eller den i i832 års bokslut upptagna reservfond i,oo3,n5: 2. 5.
Den 4 Augusti o. m.
Jag kan icke annat än afstyrka Hr Nordenanckars af Hr Rosenblad understödda motion. R.
St. hafva beslutat, att Banken intill nästa riksdag skall få disponera sin räntevinst.
Att nu föreslå, att af Bankens capital borttaga en summa, motsvarande räntevinsten, är ju detsamma som att borttaga med ena handen, hvad man med andra handen gifvit.
St. genom bancolagen af d. i Mars i83o bestämde, att Banken borde hafva en grundfond af 4>4°°>000 r-dr, od, att med bancovinsten skulle fyllas den minskning, som grundfonden kunde komma att lida, var meningen att fastställa ett minimum, hvarunder grundfonden icke linge sjunka, men ingalunda att sätta en gräns för Bankens förkofran , hvilket likväl motionerna afse.
Banken är nu på den vigtiga punkten att möta en realisation, att dervid skola bibehålla sin metalliska eassa vid ett visst belopp, utan att, såvidt möjligt är, behöfva inskränka sin lånerörelse.
Men huru skall Banken kunna svara emot alla dessa fordringar, och hvarpå skall den kunna grunda sin credit, om dem icke förbättrar sin ställning.
Den tillökning i grundfonden, 4>400>000 r:dr, som Banken gjort sedan sista riksdag, har uppkommit på ett sätt, sona jag nu skall visa och hvaraf det synes, att denna behållning icke är disponibel, utan till större delen blott består uti en räkenskapsfond, uppkommen genom bokföringssnttet för s. k. silfverfastighetslån på så sätt, att hvarje utlånta ioo r:dr blifvit upptagna i silfver tilt 66 r:dr 32 sk., den ränta inbegripen, som eljest skulle belöpa för 33-f år, samt dessa 66: 32. i slutcolumnen blifvit evalverade till 177 r:dr 37 sk. 4 r:st. b:co, som gör 77 rtdr 37 sk. 4 r:st. i capitalökning på hvarje 100 r:dr.
Denna tillgång tillfaller visserligen Banken efter 20 års förlopp; men för närvarande äger Banken icke densamma.
Den utgör en säker fordran, men är för närvar, icke disponibel.
Må det tillåtas mig att uppläsa en promemoria, som visar, huru denna tillgång uppkommit och hvari den består:
Vid 182g års slut visar Bankens bok i öfverskott af fordringar, jemnforda till dess skulder, r:dr 4,400;000?
jemnt motsvarande den fordran hos statsverket, för hvilken Riksg.- cont. utfärdat de s. k. grundfondsobligationerna, ställda till Banken eller ordres.
Summan af 4.400>000 r;dr låter sig dock ej med säkerhet antaga såsom ett Bankens då ägande rena öfverskott, ty dels qvarstod och qvarstår ännu bland foVd ringsposter na en oersatt förlagssumma till Tumba bruk, stor io5,go4: 37., som tilläfventyrs ej, åtminstone icke på mångå år, blifver godtgjord, och dels kan en ej ringa nedsättning förutses på det capitalbelopp af silfverspecie 3i2,o2g: 44- I0 > evalveradt till b:co 83j,gig: 3g. 6., som vid 182g års slut balancera - Den 4 Augusti c. m. 129 des i s. k. silfverfastighetslån, med inberäkning af 33-jj- års räntor, enär liqvid ä 128 sk. redan är af sednaste
Ständer i vi^sa fall medgifven och, efter silfvemtve\lingens början, sådan liqvidationsgrund blifver en naturlig följd af densamma för gäldenärerna utan undantag.
Vid 1822 års slut hade ofvannämnda capitalöfverskott ökat sig till 5,4o3, ii5: 2. 5.
(Den tillökta summan r:dr i,oo3,u5: 2.
5. är ingalunda att anse disponibel, utan förbiseende af banklagens 4 §•)
Denna ökning bar uppkommit på sätt som följer:
Af de inom linien förda fordringarna för lilialdiscontutredningen bar från Riksg.cont. influtit: år i83o .... 9,156: i3. — „ 1831 .... 12,152: 27. 11.
„ 1832 .... 6,606: .4. 7. 27)9i5. 7> 6
Af egen räntevinst bar Banken fått behålla: år i83o .... 266,666: 32. — ,, i83r . . . . 266,666: 32. — „ i832 .... 266,666: 32. — 800)000.
Tillfälliga inkomster, som ej bestått i räntor, har Banken haft genom utbetalning af sk. och r:st. koppar i stället för silfver, genom liqvider af silfverfästighetslån å i44 sk., genom afgifter för s. k. depositräkningens och för depositionshvalfvets begagnande och genom utdelning från f. d. Riksdisconten: år i83o tillsammans i32: 4- ”• „ 1831 .... 4,407: 35. 3. „ i832 .... 2,766: 21. — 7>3o6. |3 Summa contant ingånget 835,221: 20. 8.
Genom contant utgift har capitalet deremot blifvit förminskadt: år i83o, medelst af R.
St. beviljad godtgörelse åt innehafvare af förfallna guldoch silfverpanter . . . ^.26: 27. 6. „ i83i, medelst silfverköp, öfverstigande 128 sk. pris 37,032:46. 11.
Afdrag 37,459: 26. 5.
Återstoden af contant influten capitalvinst . 7971761: 42, 3.
Capitalet har för öfrigt till siffran stigit genom bokföringssättet för s. k. silfverfastighetslån, i thy att hvarje utlånade 100 Transport 797,761: 42- 3. 11 II. 17 Den 4 Augusti e. ro. Transport 797,761: 4^. 3. r:dr blifvit upptagna i silfver till r:dr66: 32., inbegripande den ränta, sorn eljest skolat belöpa för 33-| år, samt dessa 66: 32. äro i slutcolumnen evalverade lill b:co r:dr 177: 37. 4-, som gör 77: 37. 4- i capitalökning på hvarje 100 r:dr.
Sådan capitalökning har utgjort: år i83o . . . b:co ig6,o65: al. 6. år 1831 24,138: 33. — „ i83a 2,266: 14. 2.
Tillägg 222,470: 22. 8.
Härom gäller hvad ofvan blifvit anmärkt i afseende på de vid 1829 års slut balancerade silfverfastiglietslån. 1,020,232: 16. ir.
Till förminskning i capitalbeloppefs siffra hafva inverkat i bokföringsvag:
Verkställd flyttning inom linien af inventariebehållning uti magasineradt papper: år 1831 . 10,466.
— — ” 1832 • '»53o. 12)OI6.
Räkningar öfver Bankens ränte-fordringar och ränteskulder, som utvisat nedsättning: år i83i . 1,772: 6. 10. „ i832 . 11,263: 12. 1. i3,o35: 18. 11.
Men år i83o förhöjning. 7,934: 4- 5. skillnad 5,iot: 14. 6. afdrag 17,117: i4- 6.
Återstår capitaltillvuxt enligt hok i,oo3,ii5: 2. 5.
Nu synes således, att ökningen uti capitalbeloppet 4,400)00° r:dr uppkommit dels genom bokföringssättet af Bankens silf— verfastighetslån och dels derigenom, att Banken ännu icke disponerat hela anslaget af sin räntevinst till siifveruppköp för ernående af proportionen som från 5 till 8.
Denna proportion har man väl ansett öfverflödig för silfvervexlingens början; men jag hemställer till R. o. Ad., då man varit betänkt på så många garantier till betryggande af Bankens säkerhet; då man för detta ändamål tillåtit Banken att bereda sig creditiv i utländskt mynt, att efter omständigheter minska ett för rörelsens behof umbärligt öfverskott i representativt mynt genom förpantning af Bankens ägande inteck - D c n 4 Augusti e. m. i3i ningar, genom försäljning af Bankens inncliafvande statsobligationer, genom lån mot räntebärande obligationer, och slutligen genom att minska eller indraga Bankens lånerörelse, hvarföre man nu skall taga från Ranken och gifva till Riksg.- cont. dessa små fonder, sorn vid föregående riksdag blifvit anslagna i och för förstärkande af Bankens metalliska cassa.
Visserligen hafva B, St. rättighet härtill; men jag tior icke, att nu är rätta tillfället att använda en sådan rättighet, att försvaga Bankens fond i en stund, då det är angelägnare än någonsin att på allt sätt befästa Bankens credit och skingra dessa farhågor, sorn uppstått för realisationens bestånd.
På alla dessa grunder mäste jag motsätta mig dessa motioner.
Ilr Nordenanckar:
Alla de upplysningar, sorn den siste värde talaren afgifvit, innefattas äfven uti den af mig upplästa, i mera sammandrag uppfattade tableau, Hr Hegardt bar grundat sitt afstyrkande hufvudsakligen på det skäl, att man icke bör återtaga med ena handen, hvad man med den andra gifvit, äfvensom icke heller, i den stund realisationens början är för handen, försvaga de för realisationens upprätthållande lemnäde garantier.
Härvid torde jag få erinra, att den princip, hvarifrån jag utgått för liqvidationssättet emellan Banken och Riksg.cont. i afseende på Bankens vid innevarande års slut, till belopp af i rundt tal beräknade 900,000 r:dr b:co, ägande vinstmedel, öfverensstämmer fullkomligen med det af R.
St. fattade beslut, att hvarje riksdag bör kunna disponera öfver Bankens sedan föregående riksdag förvärfvade vinst.
Grunden blir genom detta liqvidationssätt icke nedtvingad under 5,000,000 r:dr, och R.
St. komma i alla fall i tillfälle att vid nästa riksdag disponera öfver icke mindre än 2,800,000 r:dr under namn af vinstmedel.
Om dispositionen af ifrågavar.
900,000 r:dr nu icke skulle göras, skulle det endast verka derhän, att så mycket större summor nästa riksdag skulle användas, enär R.
St. fastställt den grundsats, att allt, hvad Banken äger utöfver sin grundfond, skall till R.
St:s disposition öfverlemnas.
Men 0111 äfven dessa vinstmedel skulle få af Banken disponeras till dess förstärkande, skulle sådant mindre verka till upprätthållande af realisationen, än till lånerörelsens utsträckning; och jag tror således, att jag icke yttrat mig mot bibehållande af ett stadgadt myntvärde, utan endast deremot, att på skatternas bekostnad utlåningarna skulle ökas.
Hvad sjelfva naturen af dessa vinstmedel angår, har Hr Hegardt påstått, att större delen deraf härleder sig från bokföringssättet af de s, k. silfverfastighetslånen.
Det är sannt, att en summa af 222,4.70 r:drpå det sättet uppkommit.
Jag vjll visserligen medgifva, att det varit rättare att icke, såsom likväl skett, lägga räntorna till capitalet, Men då det en gång skett, ser jag icke, hvarföre ej rättelse deruti skall äga rum; och får jag i detta afseende tillägga den önskan, alt BancoUtsk. måtte utreda förhållandet härmed och visa, »3a Den 4 Augusti e.
xn. huru stol" tillväxten skulle blifva, i fall dessa uppgifter rättades.
Hvad Tumba beträffar, är visserligen bland fordringsposterna bokförd en förlagssumma till Tumba bruk af 105,904 r:dr; men genom dess reorganiseririg torde
Tumba snart blifva i tillfälle att återgälda detta belopp.
Det förefaller vid utredningen af Bankens ställning åtskilliga poster, som ytterligai'e borde bland tillgångarna införas, t. ex. den summa, som blifvit afsatt för handelsdisconlen, utom flera andra poster, hvilket jag nämner, icke för att göra anmäikning mot bokföiängssättet, utan endast för att visa, alt jag icke för högt beräknat
Bankens tillgångar.
Jag kan således icke annat än yrka, att motionen må vinna det afseende, den förtjenai', under förmodan, att tillgängen skall blifva ganska välkommen för Riksg.cont.
Det alternativ, Ilr Rosenblad föreslagit i afseende på liqvidationssättet, nemi. att utbetalningen skulle förd elas på 5 år i stället för att utgå af de under loppet af i835 och en del af 18 >6 inflytande vinstmedel, skulle jag icke hafva något att anmärka emot, om jag icke betänkte, huru dessa medel användas, derest de icke till Riksg.cont. öfverlemnas.
De skola nemi. användas för liypotheksföreningar och associationer, som befatta sig med spannmålsbelåning.
Jag missunnar dem icke ett sådant bidrag; men då det skulle kunna hända, att sådana föreningar under loppet af j 835 icke hunne att fullständigt organiseras, och några anslag på så sätt sålunda icke absorberades, skulle sådant kunna vei\ka intrång i sedelstocken, och jag kan följaktligen så mycket mindre godkänna berörde alternativ, som jag skulle tro, att rättvisan eller billigheten fordrar, att någon utdelning till sådana föreningar icke bör äga rum, förrän alla provinser hunnit associera sig i slika inrättningar.
Det är med ledsnad jag uppstiger för att yttra mig i motsats mot én af mina aktade kamrater i Bancostyivelsen.
Men hvad han yttrat kan icke förminska den tanke jag haft om lämpligheten af den föreslagna åtgärden, hvilken jag hvarken anser på något sätt försvaga Bankens förmåga att fullgöra sina förbindelser, eller stå i strid med förut eller nu fattade beslut.
Hr Hegardt har bland skälen för sin åsigt anfört, att bland Bankens bokförde tillgångar finnas de s. k. silfverfastighetslånen, hvilka icke kunna anses äga det fulla värde, hvartill de blifvit bokförda.
Det är sannt, att uti reservfonden, uppgående vid i832 års slut till i,oo3,ii5 r:dr, capitallillökningen för åren i83o, i83i och i832 genom bokföringssättet af silfverfastighetslånen ingriper med ett belopp af 222,470 r:dr.
Det är äfven sanning, att dessa lån, bokförda nyssnämnda år till ett belopp af 1,233,486: 25. 4-> skulle kunna betalas med circa 700,000 r:dr, om alla låntagarne ville begagna den rättighet, som blifvit dem lemnad att få inbetala resterande capital - Den 4 Augusti e. m. 133 skulder efter primitiva lånebeloppet, med afdrag för de gjorda afbetalningarna utöfver 4 procts ränta.
Men oberäknadt, att det icke är sannolikt, att låntagarne, synnerligast efter realisationen, skola begagna sig af denna rättighet, enär hela capitalskulden på 33| år försvinner genom 5-1 proc:s årlig inbetalning, skulle likväl, derest en sådan inbetalning i större eller mindre mån komme att aga ruin, den deraf uppkommande förlusten komma att afraknas på Bankens räntevinst till minskning uti de tillgångar, hvaröfver nästa Ständer kunna disponera, och således icke till minskning i den styrka Banken redan äger; hvarförutan man bör ihågkomma, för det första, att bland Bankens skulder linnas icke obetydliga belopp, som aldrig kunna göras gällande (för förlorade sedlar m. m.), och för det andra, att Banken har betydliga tillgångar, som icke synas i bokslutet, såsom t. ex.
Tumba bruk med dess förlag, dess hus och magasiner, hvilka säkerligen kunna upptagas till 600,000 r:dr, samt dessutom innestående vinstmedel i diseonterna, som aldrig godtgöras Banken, innan nya influtit.
Men i alla Jäll komma de föreslagna utbetalningarna icke att utgå, förrän Banken förvärfvat 3 ä 4 gånger den summa, sorn årligen skulle utlemnas.
Hr Hegardt har vidare sagt, att dessa små fonder vid sista riksdag disponerades för silfverköp.
Jag torde få erinra, att mycket större summor nu blifvit anvisade för silfverköp; men om äfven dessa summor blifvit använda för silfverköp, hvilket icke ägt rum, hade ju silfret varit qvar i Banken och utgjort en ökad Bankens tillgång.
Jag underställer Herrarnas bedömande, om det kan blifva möjligt för Bancostyrelsen, äfven om vi kunna få belåna vexlar, att i sådan reel valuta, som är föreskrifven, nedlägga de 3 eller 4 millioner vinstmedel, som komma att inflyta till nästa riksdag; och då R.
St. nu förökat Bankens grundfond med 600,000 r:dr, hemställer jag, om de gjorde orätt uti att af i,5oo,ooo r:dr använda goo,ooo r:dr till statens bästa, att utgå pä 5 år, då Banken har ett grundeapital af 5,000,000 rrdr och insamlar i nya vinstmedel 3,000,000 r:dr.
Jag tror, att det icke gifves någon privatbank, sora är så moderat.
Ytterligare får jag nämna, att om denna riksdag vidtagit samma disposition som den förra, hade Banken kunnat använda 266,666 r:dr till silfverköp; men resten hade gått till Riksg.cont. och kommit att utgöra minst 400,000 r:dr, och det är vida mera än de 180,000 r:dr, som jag föreslagit årligen borde till Riksg.cont. ingå , hvilket förslag jag således vidblifver under anhållan, att motionen må till BancoUtsk. remitteras.
Om jag icke hört oriktigt, hafva motionärerna begärt remiss till Banco- och StatsUtsk:n.
För min del tror jag, att remissen, enligt 4^ § Riksd.Ordn., bör ske endast till BancoUtsk., som, i lian - 134 Dcu 4 Augusti e. m. dclsc det finner nödigt att sammanträda med StatsUtsk., icke lärer underlåta att begära ett sådant sammanträde.
Deremot anser jag ingen fråga kunna uppstå derom, att ju icke motionen bör remitteras företrädesvis till BancpUtsk,, dä den åsyftar att på annat sätt använda den bancovinst, som R.
St. förklarat böra i första rummet tillhöra Banken för dess consolidering.
Huruvida BancoUtsk., sedan ett sådant beslut är fattadt, kan tillstyrka förändring deraf, lemnar jag derhän.
För min del skulle jag tro, att den af Hr Nordenanckar väckta motion kunde föranleda BancoUtsk. att betänka, huruvida icke en del af Bankens nettovinst kunde användas på ett bättre sätt för att consojidera realisationen , än att möjligtvis annullera sedlar oell derigenom verka minskning i rörelsecapitalet.
Det gifves liera sätt att vinna detta mål.
Ett vore att för denna vinst inköpa utländska statspapper, t. ex. Norrska och Preussiska, hvilka, i den stund rörelsen vore i behof af förökadt capital, k unde försäljas, sedan Banken emedlertid vunnit räntan.
Ett annat sätt, hvilket jag tillstyrker, vore att öfverlemna till Riksg.cont. en del af Bankens räntevinst, för att dermed öka den amortissementsfond, som blir nödig för att formera räntebärande statsobligationer, hvilka äfven i sin ordning kunde komma Banken till godo, när Bankeu skall hypothisera sina inteckningar, emedan det vore väl, om de kunde hvpothiseras i Riksg.cont. mot sådana statspapper, som kunde försäljas å Utländsk ort.
Jag håller motionären läkning för den väckta motionen, emedan BancoUtsk. derigenom kommer i tillfälle att begrunda denna sak.
Jag anhåller, att de alternativer, jäg lågt till Hr Nordenanckars motion, måtte få åtfölja motionen till BancoUtsk., för att der ytterligare begrundas.
Hr Nordenanckar; Den siste värde talaren yttrade, att han ansåg mili motion åsyfta en förändring uti dispositionen af Bankens räntevinst. R.
St. hafva uti 27:de punkten af BaucoUtskts utlåt.