Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den blir icke blott ersatt genom försäljningen af Riksarkivets nuvarande hus, utan kommer troligen ett öfverskott att upstå.
Så vidt jag således kunnat förnimma, har icke något förslag blifvit framställdt, sorn, båttre ån det af K.
M:t framlagda, torde kunna upfylla ändamålet; icke heller något, som kan leda till samma ändamåls vinnande med en jemförelsevis så obetydlig kostnad.
Jag anser derföre K.
M:s förslag så ändamålsenligt som det under för handen varande omständigheter kan vara; naturligtvis under erkännande, att, om man hade mycket godt om penningar samt tillräcklig tid, man visserligen kunde bygga ett till Riksarkiv bättre och tjenligare hus, än det Geijerska.
Deri 4 April.
Den sista värde talaren har fästat upmårksamhet på vigten af alt nuvarande lokal för Riksarkivet förändras, i anseende till dess bristfälliga beskaffenhet.
Deruti har han visserligen ganska rätt, men för det första torde denna omsorg ej vara så oundgängligen nödig att genast sättas i verket, enär OfverlntendentsEmbetet i sitt sednast åberopade utlåtande anmält att »husets bestånd icke syntes för närvarande hotadt af någon hastigt inträffande förstörelse».
För det andra ser jag icke, att man derföre, att man bör bereda en flyttning ur det gamla, efter en förhastad besigtning för 10 år sedan inköpta huset, har anledning att nu binda sig vid ett annat hus, som, ur synpunkten af Riddarholmens försköning, framdeles påkallar en förändring, så vida de financiella förhållandena arta sig på ett någorlunda fördelaktigt sätt.
Vi böra taga oss tillvara för en förhastad åtgärd, som sedermera med ökad kostnad får umgäidas.
En annan talare har föreslagit, att R.
St:s hus lämpligen kunde upplåtas till Riksarkiv, och att Ständernas samlingsrum borde förläggas till den obebyggda tomten invid K. theatern.
Ett Sådant förslag har redan för 15 eller 16 år sedan blifvit framlagdt, men blef då af R.
St:r afslaget, hvilket också synes ganska lämpligt, icke blott derföre att, såsom Grefve Hamilton anmärkt, närheten af theatern vore eldfarlig, utan äfven emedan den nuvarande lätta kommunikationen emellan R. o. Ad. samt de andra Stånden då skulle uphöra.
Hvar och en vet, att det ofta kan vara ganska nyttigt, att under pågående öfverläggning inhemta upplysning om hura en fråga i de andra Stånden blifvit afgjord.
Sådana uplysningar kunna nu inom några få minuter vinnas; hvaremot om R.
St:s hus förlädes på andra sidan strömmen, sådant icke skulle låta sig göra utan en betydlig tidsutdrägt, som ofta skulle afskräcka från försöket.
För öfrigt yttrades, vid omförmälda tillfälle, af en af snille och skarpsynthet utmärkt ledamot i PresteStåndet, att man borde akta sig för att, såsom orden folio, »bringa nationalrepresentationen under spektakelhusets tak.»
Det skulle • möjligen, menade han, bibringa allmänheten en mindre god tanka om det, från komediens och dra3 mens områden skilda allvar, som inom ett lands representation bör herrska.
Den stora kostnaden är också en omständighet, som bör tagas i betraktande.
Mig synes derföre StatsUtsk. icke böra fästa sig vid Hr Björnstjernas förslag.
Deremot öfverensstämmer jag med honom deruti, att R.
St:s hus icke bör qvarvara i det oansenliga skick, hvaruti det nu befinner sig; men dertill bidrager just, dess ofördelaktiga och undanskymda läge.
I alla andra konstitutionella länder, der man sätter värde på det parlamentariska statsskicket, har man också icke allenast försett representationens samlingsrum, jemväl i yttre hänseende, med prydnader, som på ett värdigt sätt tillkännagifva dess höga betydelse, utan äfven sökt åt dessa byggnader gifva ett passande och fördelaktigt läge, ett sådant, som, fritt och imponerande, höjer anblicken af Parlamentspalatsets yttre.
Det år ur dessa synpunkter, som jag tror, att R.
St:r icke bora vid denna Riksdag låta hänföra sig af det utur nog inskränkt sparsamhets-synpunkt hårflutna betraktelsesätt, som ledt Regeringen, 2#
De n 4 April. »arnt derigenom vid en framtida bestämmelse fastläsa det fula och oformliga, illa skymmande Geijerska huset, och dymedelst aflägsna möjligheten eller åtminstone utsigten till dess totala undanrddjande, om ej förr, så vid utgången af den med Staten öfverenskomna besittningstid.
I medelpunkten af vår vackra hufvudstad finnas fyra tomter, som disponeras af K. M:t och Kronan, nemi.
Helgeands-holmen, östra sidan af Operahuset, tomten på norra sidan af Carl XIILs torg och slutligen tomten på Slottsbacken.
Alla dessa tomter afsticka bjert genom sina oregelbundna byggnader emot stadens naturskönhet och vanpryda densamma.
Alla de försök, som gjorts för att i ett eller annat afseende bereda någon förändring härutinnan och få dessa tomter på ett ändamålsenligt sått bebyggda, hafva, äfven der förslagen utgått från K. M:t, blifvit af R.
St:r afslagna.
Detta afslag har hufvudsakligen grundat sig på estetiska skål; och sorn vi veta att de estetiska skålen åro mångahanda, så befarar jag att, derest R.
St:r fortfarande låta sina enskilda åsigter i detta hänseende gälla, blir följden, att dessa tomter alldrig blifva bebyggda.
Jag tror derföre att det rättaste är att öfverlemna den estetiska likasom den administrativa delen af frågan om Embetsverkens dislocation inom hufvudstaden åt Regeringen och åt Stadsmyndigheterna i de fall, der de behöfva rådfrågas.
Beträffande den åsigten, att det vore vackrare att få en plantering på Riddarholmen i stället för Geijerska huset, så beror detta på tycke och smak.
Jag för min del delar Hr Gripenstedts åsigt, att den byggnad, som år uppförd på denna plats, om den bibehålies och förändras enligt en med kyrkans arkitektur öfverensstämmande allvarlig styl, blir till lika stor prydnad som någonsin en plantering.
Hvad åter vidkommer den anmärkning, sorn af en annan talare blifvit gjord, nemligen att man skulle hafva förbisett det förslag, som framställts af Chefen för Statens jernvågsbyggnader, att sammanbinda jérnvågarne öfver ifrågavarande tomt, ber jag att få uplysa, att den del af tomten, som dertill behöfves år så obetydlig, att något hinder för det framställda förslagets genomförande icke i nämnde hänseende möter.
Jag tror icke heller, att K. M:t, då han gjorde sin framställning till R.
St:r, skulle hafva underlåtit att fästa afseende vid denna omständighet.
Jag tillstyrker fördenskull bifall till den K. Propos.
Skulle det i en framtid inträffa, att byggnaden blifver för liten för Riksarkivet, så kommer den sannolikt att, i alla fall behöivas för andra embetsverk, som åro koncentrerade på Riddarholmen.
\ Hr Gripenstedt:
Jag ber blott att få upplysa, att den omständighet, som här blifvit vidrörd, nemligen att jernvägen möjligen i en framtid skulle komma att dragas förbi Geijerska huset, icke blifvit i K. M:s' Propos. förbisedd, utan tvertom der tagen i betraktande.
Den bredd, som är emellan Geijerska huset och kanalen, De» 4 A p rl 1. 21 utgör ungefär 60 fot, och lemnar således fullt utrymme att der framföra en jernvåg.
Då flera förslag blifvit uppgifna såsom lämpliga för inrymmandet af Riksarkivet, torde det äfven tillåtas mig att påpeka nuvarande auktions-kammarens Inis.
Denna egendom har tillförene tillhört R.
St:r, och jag anhåller, att Utsk. måtte fästa upm irksamhet dervid.
Det är visserligen ganska osäkert, huruvida Stockholms stad ville afstå denna lokal' men omöjligt är det vål icke, så vida den befinnes vara för ändamålet synnerligen tjenlig.
Jag vill blott uplysa den siste värde talaren, att den af honom omnämnde byggnaden är stadens, som tillbytt sig densamma af Kronan emot ett annat hus, nemligen Riksgåldskontorets.
För närvarande är den äfven uptagen för ett annat behof, för hvilket det icke torde vara lätt att finna annan plats.
Efter härmed slutad öfverläggning remitterades K.
M:s ifrågavarande Propos. tillika med de i anledning deraf nu upgifne yttranden till StatsUtsk:t.
Föredrogos, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, StatsUtskis den 31 sisth Mars bordlagda Utlåtanden N:ris 84 och 85, angående regleringen af utgifterna under RiksStatens Fjerde och Femte Hufvudtitel; hvarefter H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., med tillkånnagifvande att Talmännen öfverenskommit föreslå RiksStånden, att ifrågavarande Utlåtanden skulle hvart i sin nummerordning sättas främst å hvarje Stånds föredragningslista nästa Onsdag d. 11 dennes, hemställde huruvida R. o. Ad. behagade detta förslag bifalla.
Föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 31 sistl.
Mars bordlagda Utlåtande N:o 19, dels i anledning af återremiss å Betänk.
N:o 13, i fråga om den s. k. tolagens utgående på sätt före sednaste Riksdag varit stadgadt, dels i anledn. af ifrågasatt ändring i de vid samma Riksdag för tolagsersättningens beräknande fastställde grunder.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att som R. o. Ad. bifallit Bevilln.Utskrs Betänk.
N:o 13, hvari den utaf Riksdagsfullmägtigen Nils Larsson i ämnet väckta motion blifvit uti dess helhet afstyrkt, och motionen således vore utaf R. o. Ad. afslagen, R. o. Ad. torde finna, att Utsk:s förevar:de
Utlåtande icke föranledde till någon annan åtgärd, än att läggas till handlingarne.
Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Bevilln.Utsk:s d. 31 sisth Mars bordlagda Utlåt.
N:o 21, i anledn. af väckta motioner angående skatt för hundar.
J2 Den 7 April.
Föredrogs oeh lades till handlingarne Sammansatta Bevilin.- sarnt Allmänna Besv.- o. Ekon.Utsk:ts d. 31 sistl.
Mars bordlagda Memorial: N:o 5, i anledn. af återremiss af Betänk.
N:o 1 ; och N:o ti, i ani. af återremiss utaf Betänk.
Föredrogs ett. frän Välloil.
BorgareStåndet ankommet prot.- utdr.
Nio 221, med inbjudning till MedStånden att förena sig uti det af BorgareStåndet i afseende å Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s Betänk.
N-.o 4, angående vilkoren för brännvins tillverkning, fattade beslut i dess helhet.
BorgareStåndet har genom förevarande prot.-utdr. inbjudit R. o. Ad. att instämma i deras beslut rörande tvenne smärre punkter; men då R. o. Ad. redan efter noggrannt bepröfvande afgjort dessa frågor, anhåller jag att förevarande inbjudning måtte af Ståndet afslås.
Prot.-utdraget begärdes härefter på bordet af Gr. Sparre, Erik.
Slutligen föredrogs, men lades ånyo på bordet, Sill följd sé Hers ledamöters begäran, Riddarh.Utskis d. 31 sistl.
Mars bordlagda Mern.
Nio 13, angående löneförhöjningar åt åtskilliga Riddarhusets tjenstemän. R, o. Ad. åtskiljdes kL Vj 1 e- m In fidem, O. Brakel, Lördagen den 7 April 186(1.
Justerades 4 Frot.Utdrag för den' 4 dennes och Pleni-Frot. för den 15 sistl.
På det lifligaste interesserad, att ej den med mycket besvär oöh kostnad från byggnaden frigjorda platsen omkring Riddarholms - Den 7 April. 23 kyrkan, eller den tomt, hvarest f. d. Geijerska huset »tätt och till en del ännu qvarstår, icke måtte bebyggas, utan, i enlighet med sednaste R.
St:rs beslut, helt och hållet afrödjas, — var det med särdeles tillfredsställelse jag förnam, att Hr Adelborg föreslagit inköpandet af Hebbeska huset på Riddarholmen till RiksArkiv.
Tillfälligtvis frånvarande i sista plenum, då detta förslag gjordes, har jag, som för flera år sedan tog mig friheten, törhända först, väcka fråga om platsens afrödjande, sedan sista plenum af Hebbeska husets nuvaride egare, eller rättare innehafvare, gjort mig underrättad om han vore benägen att till nämnde ändamål afstå den vackra och välbelägna egendomen, med dess stora, rymliga salar, och, med vanlig beredvillighet att göra godt samt för att bidraga till vår vackra hufvudstads förskönande, förklarade han sig dertill villig, så framt icke husets fideicommissnatur lägger deremot oöfverstigliga hinder.
Hen summa, som är af K. M:t uti den Nåd.
Proposin föreslagen att användas till nytt RiksArkiv, jemte den årliga hyran kapitatiserad, upgår till nära 200,000 rdi; härför samt med försäljnings-summan af det nuvarande RiksArkivet, tror jag en prydlig och kostbar byggnad skall kunna åstadkommas.
Nuvar:de Assistans-huset, äfven på Riddarholmen, skulle enligt inin förmening, ifall ej Hebbeska huset för dess fideicommiss-natur kan erhållas, kunna apteras till Riksarkiv.
Dess läge är både vackert och nästan afskiljdt från andra hus, således föga eldfarligt.
Assistansen kunde flyttas till FrimurareBarnhuset, eller ock detta inköpas till Riksarkiv, så framt detsamma, nyligen utbjudet till försäljning, fortfarande är till salu Det af Frih.
Hermelin föreslagna hus, i förening med Gymnasium, skulle kanske ock kunna begagnas.
Detta vördsamma yttrande vågar jag anhålla må få åtfölja den i sista plenum beslutade remissen till StatsUtskit.
Och har jag, för att undvika tidsutdrägt, skriftligen upsatt detsamma.
Frih. Cederström, Rudolf: åled tillfredsställelse har jag åhört det af Hr Liljenstolpe hållna föredrag, och anhåller endast att, under betygande af skyldig högaktning för den beredvillighet, som af Hebbeska fideicommissarie!! blifvit yttrad, och för den nitälskan, Hr Liljenstolpe i denna angelägenhet ådagalagt, mig måtte tillåtas med några få ord få vidröra en enda punkt i det nyss afgifna anförandet.
Jag öfverensstämmer med den värde talaren fullkomligt deruti, att det af Hr Adelborg under förra diskussionen framställda alternativa förslag, att nemi. inköpa Hebbeska huset på Riddarholmen till RiksArkiv, är särdeles lyckligt och väl träffadt samt eger flera företräden framför öfrige föreslagne lokaler, inclusive både Geijerska och KommerceCollegii-husen.
Men Hr Liljenstolpe har härvid yttrat någon tvekan i afseende å disponibilitet på grund att den invändning, att husets fideicommissnatur möjligen skulle lägga oöfverstigliga hinder deremot.
I detta hänseende är jag ej af samma tanke med honom.
Jag tager mig friheten fästa den värde talarens upmärksamhet derpå, att då enskild persons, vare sig under egande- eller besittningsrätt innehafda, jord, hus eller annan fastighetsegendom behöfves för nå - a
Den 7 A pr fl. got allmänt ändamål och sådant vid laga undersökning befinnes erforderligt, tages den enligt gällande expropriationslag, och med den ersättningsförhöjning deri stadgas, ovägerligen i anspråk för Statens räkning eller för det allmännas behof, som kräfver dess inlösen efter lagstadgade grunder.
Något undantag härvid gäller icke för fideicoromissegendomar, hvarken enligt lag eller tillämpningspraxis.
Måste sådan fastighet, för allmänt behof, af Staten inköpas, så kan möjligen fråga upstå om skyldighet för Staten att anskaffa ett i värde med 5 0 procrs tillökning svarande annat lins eller jord, hvaruppå fideieommissnaturen öfverflytta», enär den naturligtvis i förstnämnde fall måste uphäfvas för den afträdd* fastigheten, eller den del deraf, hvarå expropriationslagen i sådana fall egt göras gällande.
Till sådant utbyte finner Staten mångå utvägar.
Jag hoppas och förmodar derföre, att det Höglofl.
StatsUtskd, dit Hr Liljenstolpe* anförande, såsom jag vill förmoda, nu kommer att blifva remitteradt, ej måtte fästa något afseende vid den af honom, af förbiseende om expropriationslagens fulla tillämplighet, ifrågasatta anmärkning emot det i alla afseenden väl grundade förslaget om Hebbeska husets apterande till RiksArkiv.
Utskrt täcktes fastmera fästa en välförtjent och benägen upmärksamhet åt alla de fördelar, detta hus genom sitt läge erbjuder för det ifrågasatta ändamålet, och hvilka ej i samma grad förefinna* vid något af de öfriga ifrågakomne lokalerne.
Lagerbjelke, Gustaf: Som Hr Liljenstolpe, efter hvad jag tyckte mig höra, sjelf påstod sig icke varit närvarande vid remissen af den K.
Proposm, så anser jag honom, enligt 20 § R. O., vara förhindrad att tala öfver det beslut, R. o. Ad. i detta hänseende förut fattat, hvarföre jag anhåller, att denna hans diktamen måtte läggas till bandlingarne.
Enligt mitt förmenande torde det helt och hållet bero på Ståndets medgifvande, huruvida det nu afgifna yttrandet får remitteras eller ej.
Jag kan ingalunda, i likhet med Gr. Lagerbjelke, anse 20 § R.
O. lägga något hinder för förstnämnda alternatif, enär en till vederbörligt Utsk. remitterad K.
Propos. ieke kan anses för ett ärende, hvaröfver StåDdet fattat beslnt Härtill kommer, att Ståndet, vid flera föregående tillfällen benäget medgifvit remiss å yttranden, afgifne efter motions eller propositions remitterande, men naturligtvis afgifne så snart derefter, att någon handläggning af ärendet ej hunnit i Utsk:t påböijas, än mindre afslutas; hvadan torde få förmodas, att R. o. Ad. jemväl vid detta tillfälle behagar ådagalägga enahanda prof af liberalitet och välvilja.
Jag vågar föreställa mig, att det framställda amendementet kan till lycklig påföljd leda, och får derföre vördsamt och lifligen anhålla, det Hr Liljenstolpe» och mitt, i anledning af hans, afgifna yttranden måtte till StatsUtsk:t blifva remitterade.
På grund af den af Gr.
Lagerbjelke åberopade 2 0 § R.
O. anser äfven jag, att R. o. Ad. ej bör gifva sitt samtycke dertill, att Hr Liljenstolpe» anförande får till T) en 7 Aprfl.
StatsUtsk:t remitteras.
Jag vill fästa upmårksamheten på, hvarthän ett öfvertrådande af detta stadgande möjligen kunde leda. R. o. A. beslutar ena plenidagen, att en K. M:s Propos. skall remitteras till något Utsk.; någon tid derefter kommer en ledamot och anhåller att i anledning af remissen få yttra några ord med begäran att detta äfven måtte blifva remitteradt till Utsk:t.
Detta hans anförande föranleder en liflig diskussion, hvilken då sedermera skulle af Kansliet upsättas och hvartill en längre tid åtgår, och hvarförinnan ärendet icke kan inom Utsk:t behandlas och utskrifvas.
Jag frågar Eder, M. H., om man bör upmuntra en omständighet, sorn ovilkorligen kommer att gifva anledning till obehörig tidsutdrägt vid våra redan förut alltför vidlyftiga förhandlingar.
Lagerbjelke i att vägra bifall å Hr Liljenstolpes anhållan.
Landtm, yttrade, att uti 20 § R.
O. vål vore stadgadt, att »den Riksdagsman, som till Riksdagen och de dervid förefallande rådslag sig i råttan tid ej inställer, ege ingen makt att tala å de förut närvarandes beslut»; men då R. o. Ad. i afseende å den fråga, hvaröfver Hr Liljenstolpe nu sig yttrat, eller f. d. Geijerska husets användande till RiksArkiv, icke fattat något annat beslut, ån att K.
M:s derom afgifne Propos. skulle öfverlemnas till StatsUtsk:ts behandling, samt skedda remisser till Utsk. af vid Riksdag väckta frågor aldrig tillförene, H.
Exc. veterligen, ansetts utgöra hinder för RiksSt:ns Ledamöter att i frågorna afgifva yttranden och få dem vederbörande Utsk. tillställda för att vid ärendenas pröfning derstädes tagas i öfvervägande; ansåg H.
Exc. sig vara oförhindrad att framställa propos. å den af Hr Liljenstolpe gjorda begäran om remiss af hans anförande till StatsUtsk:t.
Härefter hemställde H. Exc., att ofvanberörde anförande tillika med det af Frih.
Cederström i anledning deraf afgifne yttrande finge till StatsUtsk:t remitteras; och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade II.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:ts den 31 sisth Mars och 4 dennes bordlagda Betänk.
N:o 21, i anledning af väckta motioner angående skatt för hundar.
Hr Printzensköld, Carl; Enär Bevilln.Utsk;t ej ansett det vara med rättvisans och billighetens fordringar öfverensstämmande, att göra hundskatten till en Statens inkomst, så torde det tillåtas mig hysa den föreställningen, att det vore lika orätt att göra den till kommunens.
Ty jag vill påminna derom, att, i händelse Utsk:ts förslag vunne Ständernas bifall och K. hl. sedermera sanktionerade Ständernas beslut, skulle af ett sådant stadgande de mest obehagliga förhållanden kunna inträffa inom församlingarne.
Det skulle nemi. lända till tvister och trakasserier församlingsboerna mellan, då den ena ansåg att ett, den andra att ett annat slag af hundar skulle beskattas.
Det skulle äfven kunna gifva anledning till fiend - Sfi Den ' April. skap, då don ena församlingsboen ville arbeta på att den undra församlingsboen, till hvilken han stod i mindre vänligt förhållande, skulle påföras skatt till högre belopp, än en annan person, med hvilken han stod i vänskapligt förhållande.
— PresteStåndet, som bäst af alla bör hafva kännedom om tillståndet inom försainlingarne, har just till följd af de obehagligheter, de befarat af en sådan föreskrift kunna uppstå, afslagit framställningen.
Och enligt min tanke bör man väl ej stifta lagar, hvarigenom man ovillkorligen skulle uppreta kommunens medlemmar mot hvarandra; jag hade tvertom föreställt mig att hvarje lagstiftning bör gå ut på att åstadkomma sämja och endrägt menniskorna emellan; och på sådan grund får jag protestera mot detta förslag och anhåller att R. o. Ad. måtte afslå frågan, då densamma genom tvänne
Stånds beslut kommer att vid denna Riksdag förfalla.
Den siste värde talaren har påstått att ifrågavarande beskattning, om, på sätt Utsk:t tillstyrkt, den skulle utgå till kommunerna, ovillkorligen komine att åstadkomma split och tvedrägt inom församlingarne.
Det kan möjligen tillskrifvas en felaktig upfattning från min sida, men jag har tolkat Utsk:s mening så, att det skulle bero på kommunen att bestämma för hvilka hundar skatt skulle erläggas och alldeles ej hvilka egare, som särskildt skulle påföras skatt; och då sålunda skatten faller jemt på hela kommunen, kan jag ej fatta hvarföre ett sådant stadgande skulle åstadkomma oenighet och fiendskap mellan församlingsboerna.
Öfvergår man deremot till sjelfva saken, så synes det mig, sorn en sådan skatt vore ganska lämplig.
Vi se nemi. dagligen huru mycket obehag den mängd af hundar, som löpa omkring utan egare, förorsaka, syunerligast i de större städerna på allmänna promenadplatser, gator och trottoirer.
Funnes den föreslagna skatten, så skulle man äfven besparas obehagligheten af att se dessa utsvultna kreatur genomströfva hus och gårdar för att uppsöka sin föda, och vill man söka orsaken till den förfärliga sjukdomen rabies canina, som nästan årligen utbryter på åtskilliga orter af landet och som understundom utöfvar sina grymma verkningar äfven bland menniskorna, så finner man aft denna epidemi alltid först utbryter bland de hundkreatur, som sakna vård och tillsyn; hvarföre jag tror, att det både ur sanitärt och ur snygghetens interesse visar sig nödvändigt att åstadkomma en minskning i hundarnes antal.
Då intet annat medel för ett sådant ändamåls vinnande gifves än beskattning och då dessutom den föreslagna skatten ej är tryckande utan frivillig, så kan jag ej annat finna, än att R. o. Ad. gjorde klokast att bifalla Utsk:ts förslag, hvarom jag vördsamt anhåller om propos.
Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Ehuru jag år Utsk:t mycket tacksam för det Utsk:t icke föreslagit en öfverflödsskatt i form af hundskatt, så kan jag dock ej obetingadt instämma i Utsk:ts förslag.
Det synes mig nemi., att den föreslagna beskattningen för hundar år på landsbygden särdeles olämplig.
Det finnes nemi. många »lags hundar, som för landtmånnena behof årö oundgängliga eller Ben 7 April. 27 nyttiga, såsom jagthundar, vallhundar, gårdsvardar etc. etc. och det vore foga rättvist att belasta innehafvare af sådana djur med skattg under det, om dessa slag undantages, de fleste hundar skulle komma att dertill hänföras och undgå skatt.
I städerna deremot är förhållandet väsendtligen olika och hundar medföra äfven der större olägenhet för allmänheten än på landet.
Jag anhåller således vördsamt om propos. å följande förändrade förslag: »att hvarje särskild stad, ehvad den består af en elier flera församlingar, må ega rätt bestämma» — etc. lika med Utsk:t.
I hufvudsaklig enlighet med de åsigter, dem jag vid flera föregående tillfällen, då denna fråga utgjort föremål för R. o. Ad:s öfverläggning, uttalat, tager jag mig äfven nu friheten tillstyrka R. o. Ad., att lemna sitt bifall till Bevilln.- Utsk:ts framställda förslag om beskattning för hundar, s& väl i städerna, som på landsbygden.
I de flesta Europas länder har man nemi. kommit till det resultat, att hundar böra beskattas, och jag inser verkligen icke, hvarföre man nästan endast i Sverige och Turkiet vill försmå en inkomst, som kunde tillskynda, vare sig Staten eller kommunen, en efter Utsk.ts uppgift ganska betydlig inkomst, då nemi. antalet af hundar, derest Utskits beräkning är grundad, i vårt land Uppgår till den ganska betydliga siffran af 6 0,000 stycken.