Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ikplästes och bifölls s Mom. af INstotretS swar pä anmarkningarne wid nu u-ider öfwerlägg» ning »varande artikel» Högloft.
Ridderffapet och Adeln älffiljdes klockan g. llt luxr».
In sirle m krotocolli 6» Lilversiol^e - Mändagen den ro Augusti Plenum klockan 4 eftermiddagen.
Fortfors
Med öfweriäggningen om Bewillfiings-Utffottets swar pä anmarkningarne wid Bewillnings-förordningen. llpläsies förklaringarnc wid z:'e artikelns 2 hwilka godkändes.
Förklaringen wid z:dje §. om beräkning af äbyggnads warde pä landet, uvlästes.
Grefwe ökenborg, josian Hennin», anförde iknsieltgen till proiocollet:
Om landtegendomakS marden kunde b"stämmaS, efter sä palitelige grunder, hämtade i egendomars säkra afkastning och behällning af bewillmngen i stl lika fbrhällande träffade jordbrukaren som innehafware af löner, handel, näringar m. m., samt annan 644 Den 12 Augusti. annan egendom ä landet och i städerne, skulle jag icke halt betänkande att medgifva Utsiottets förslag, men dä, ulan u, tagande och besivarande, af mine, tvid Utskottets betänkande, gjorde anmärkningar, grunderne för egendoms wärderingar synes, jemlikt Utskottets oförändrade betänkande, wara sä litet öfwerensstämmande med billighet, och till taxerinasmännens godtycke aldeles öfwerlymnade, kan jag,föv min del, icke bifalla den föreslagna bcwillningen efter hemmans wardet, annorlunda, an sä midt wärdermgarne grunda sig pä au'hentique uplysningar, om hemmanens beskaffenhet, jemlikt mitt yttrande, dä betänkande! förra gängen hos Ridderffapet och Adeln till pröfning föreh.ades, utan all bera ning af äbyggnadens supponerade warde, och jemförelse med de sednast i or» ren uprästade egendomsköp.
Wid ett annat förhållande. blifwer ingen säkerhet för egendoms ägaren i anseende kill gräntsen för hans befattning, och intet pålitligt rättesnöre för tareringarne till ledning, wjd bestämmande as egendomswärden, hwarigenom öpnas tillfälle till behandling ester godtycke, deraf upkommande orättrvisa, samt misisörständ olika medborgare clatzer emellan, bade inom och mom laxeringarne, som likwä! sorgfälligt borde förekommas.
Swarigheterne om ej omöjrligheken att rätt bestamma landtegendomars afkastning, och, i följd deras, deras supponerade wärdén, dä de fleste ännu icke äro »vederbörligen upmatte, och pä chartor affarrade» hafwa i förflutna tider, wid bewillningars bestämmande, dertill föranleds, att dä man Iväl beräknat inkomst der sadan med säkerhet kunnat utrönas, Den rc> Augusti. 645 rönäs, har man deremot anftdt tillämpning of samma principe, icke bora äga rum för jordbruk, i anseende ris! saknade grunder för bestämmande af inkomst, hwarsöre i det ställe, genom flere sammanlagde bewillnings benämningar, läsoni hemmansafgist, likwäl utan wärvering, rusttienstmarker, större personlige asgister, för förniögenhet och öfwerflöd, bränwinsafgift med flere, hwilka alle sammanlagde, kunde motwäga afgisterne as andre medbocgareclafler, man ansedt sig lunna bereda en jemn rättwisa, och öfwer hwilken fördelning kligomäl aldrig försports; nu will man deremot med bibehällande af ä stillige af defle becvillnings-afgifter, säsom rusttjenstmarker, bränwinsafgjft med flere, utan all be. räkning lill afdrag, icke allenast fordra en lika förmögenhets afgift af landtegendom, som af annan förmögenhet, utan äfwen fä bestämma denna förmögenhet utöfwer rätta sörhällandet blott i grund af egendoms wärderingar esler godtycke, och ds mehnlige och orättwisa fölgderne deras för hemmansägare skyla ofelbart wisa sig wid de znie taxerings instanrerne, der fruktanswärdt ej allenast det enjkilte, uran äfwen ständs-incereflel torde stundom lomma i beräkning.
Elr bejkatlningssätt för hemmansägare, enligare med i förra tider antagne och begagnade, och pä taxeringsmälMens godlycke mindre beroende hade likwäl, om rådrum warit, äfwen icke kunnat upfylla äudamälet sch bereda jemnaee rätlwisa i beskattningen, dä man borde hamm tagit i beräkning de flersaldige serstilra onera heminancn mäste widkännas, såsom rotering, skjutsningar, wäaHMning, allmänna byggnader m. m., som i amre 646 Den io Augusti. länder höra tili allmänna bördor, men i der-ta land, med största tyngden träffar jordbrukaren, och hwari mänga medborgare-clasier taga liten elter ingen del, men deremot icke som nu stedt, i förestrifterne för bewillninqen, öpna Mwägar till hemmansägarens ytterligare betungande utöfwer proportionen emot andre stattffyidige.
Hwad räktlvisa i delta afseende pakallat, synes för grigherrn astren hafwa bordt understödja, att nemligen mia hemmansägares be» statlande man bordt lemna afseende ät de i detta land ofta inträffande misiwäxrer, dä ägaren af landtegendom stundom ej allenast saknar inkomst af sin egendom, utan ästven af andre tillgängar mäste komma sine underhafwand-k och äfwen andre behöftvande till undsättning i länbitradcn och arbetsför, tjenst, och som da allmänna arbetsinrättningar pä landet saknas, hufwudsakeligen lindrar Regeringens bekymmer, genom en allmännare hjelpsamhet; om, som nu ar sannolikt, ståndspersonen a landet, mera beiungad än andra, kommer att blifwa sä utblottad, att han i längden ej förmär hjelpa sig sjelf än mindre andra, sa stola följderne i härda är blifwa betänke ige, och den tid är förhanden dä de torde wisa sig i eit snart aftagande -ordbruk, och en allwärmare fattigdom bland folket pä landet.
Alla besia considerationer sammanlagde tord" åtminstone förtjena det afseende, att hemmansägarens öde i bestaktningswägen icke aldeles bör östverlemnas ät stumpen och godtycket, men deremot med förändring i U> stoftets betänkande, dek mä blifwa hemmansägare ej allenast tillätit att ivid taxeringarne med handlingar styrka hemmanens warde och afkastning, utan Den 10 Augusti. 647 utan äfwen i alla instancer Tarerings-Commitöerrie mage äligga, ait taga defle uplysnitigar i öf« lverwägande och i den mahn de aga bevisande egenfkap derpå göra afseende till be tamm .nde af^egendomswärden, ulan all inflytelse af egendsmv äbyggnader, samt seonare arén, om egendomar i orten asflutne köp.
Herr Landt-Narstalken uplyste, att V kstöjer i fl - sivar föreflagit att äbyggnaden ffulls rågås i beräkning, såsom blott i allmänhet ägande inflytelse pä hela egendomens warde.
Grefwe 6Menbor§ ansäg sa mycket mindre lämpeligt och billigt att, wid bestämmande afhemmanswarden, afseende gjordes pä äbyggnaderne till uphdjande af egendomswärdet, som beskattningen för äbyggnaden äfwen kommer i fädant fall att sträcka sig bade till bränwins-bewillningen och landttulls. erfälkningen, som Utgä efter samma princip, eller i män af hemmanswärdet; och enär alla be. skattningar i ett sammanhang hafwa jordens beskaffenhet och locala fördelar kill grund, böra abyggnaderne icke inga i beräkning, utan alt i ett sammanhang i alla tre bewillningarne göra orättwisa ät landtmannen.
Grefwe von Lohwerin ansäg icke sä wädeligt ait hus uptages uti hemmanswärdet, som om nägvn skulle kunna undkomma.
Herr Landt-Marskalken gjorde proposition kill bifall af hwilken proposition med Ja befwarades.
Grefwe LyllendorA, Herr Lriponvalclt, täöran, Herr ^ersmostonz ^acob, och Grefwe Os la 648 Den 10 Augusti.
De ja Liarstle anhöllo att deras reservaston mos delia Uplästes Ulstotteks sivar pä anmärknjngarns wid 4 §. 11,Uäsies ett protocolls-mdrag frän BorgareStåndet, as denna dag, innehällande att Ständet bifallit Beivillnings - stlkffottets försiag kill allmänna bewillningens afgörande med alla L sista Hetankandcc Mstyrite rättelse^ och tillägg, utom de som anga Z art. 4 §. om antalet af Borgerstapels Za-- xeringsmän i städerne af 4:de och Zue clasierna, hwilka ansetts böra njura lika rätt med dem as 2:dra och z.-dje clasierne, samt Hwad angär Sarl. zh. angående afkortning för ynglingar, som lill studiers idkande u pehälla sig wid Gymnasier och allmänna Schöler, uli h,vsiken Siandet ansett orden:
Hela läse-term i nen, böra Maggas -mellan orden: studiers idkande och uppehålla sig; yttrande sig Ständet widare med afseende pä Hwad Högwördige Preste-C landet, i afseende pä mantalslkiisningarne förklarat ug, hafwa ansert Riksens Stander böra hos Kgl. Magt st underdånighet anhälla^ det Kgl. Mast, jemte meddelande af den befallning, att
Desi Besallningshasivande mage förordna ombud, akt pä deras magnar dcrwid tillstädes wara, samt sorgfälligt -dewa-a Kongl. Majus och Kronans,i wäsentelia matto derunder beroende rätt, och akt hussörhörsböckerne blifwa inrätsade i likstämmighet samt fä enkelt och sydligt, akt gnkglet.pä personer, som böra upiöras r mantal, .med lätthet kan inhämtas, äsiNLtt desimom wid.aga aila de anstalter och före-- Den ro Augusti. 649 fluster, som Kongs. Maj:t finner tjenlig- och kunna leda kill eontroll mot undansnillande af sa wäl beivillninqen, som Statswerkets inkomster.
Jag finner med förundran, al» lilstoiiek i anledning asmin anmärkning, i stället att minsta, har -kat antalet af Borgerskapets taxeringsman i städerna.
Jag tror att wiv dr taxeringsgrunder som för öfrigt sä mycket gynna Borgare-Ständet, är der obilligt att wilja undanrödja omöjligheten af all annan kontroll än deras egen.
Ilag rror det är de andra Ständens rätt, alf, när intet af dem ensamt taxerar sig, äfwen icke medgifwa att Borgare-Ständet allena stall äga en sadan rättighet.
I anseende kisk egenstapen af dem som kunna wara taxeringsmän, tror jag akt ordet oberoende fordrar en nogare bestämning. Zerr Drufva tillkännagaf, att det more en» ligt den af Borgare-Sländets ledamöter i Bewillnings-Utstottet y-trade önsta», sedan Ständens anmärkningar moro komna till Utstottels discustion, -som en förhöjning i de talrikare städernes taxerings-mäns antal, blifwit föresiagen.
Jag undrar icke pä Borgare - Ständets yrkande, men jag srägar om det i .allmänhet är billigt, att wid deras egen taxering Borgare-Ståndet ensamt stall hafwa öswerwigten.
Jag frägar om Verta förhällande är lika för de andra Skänden, och jag fruktar art all comroll öfwer Borgerskapets taxering blir derigenom borrka.
Jag tror derföre, att ej blott wid kaxeiingsgrun. derne, men wid sstlfwa taxeringen, förhällandet bör Dara lika för staitstyldige as alla ständ. 650 Den io Augusti.
Herr Landt-U7arstal?en gjorde proposition kill bifall pä hwad Grefwe förner föreflagik, nemligen, att taxeringsmannen i städerna skulle utses till ett lika antal ledamöter bland staltskyldige af alla ständ, i fall tillgäng dertill funnes.
Ja i. -stamomentet af Utskottets swar pä anmärkningarne wid § uplastes och godkändes.
2:dra momente uplastes.
Herr ^lack ansäg samida proposition ak Ledamöter för Pröfnrngs-LommitLerne i Stockholm böra antagas som för de öfrige städerne blifwit an> lagen, nemligen att de borde bestä af lika mänga Ledamöter af hwarje Ständ.
Delta Herr blacks förslag blef af Högloft.
Ridderskapet och Adeln, uppä gjord proposition, bifallit. g:dje momentet uplastes, och fann Höglvfl.
Ridderskapet och Adeln ej nägot derwid akt erindra.
Uplastes Utskottets swar pä anmarkningarne wid ira och a:dra §. §. af 6 art., och blcfwv berörde swar uppä serstilte propositioner bifallue.
Förklaringen wid z:dje §. uplästes.
Herr Landt-Marffalken hemstalde, om Ridderskapet och Adeln stulle wilja bifalla Utskottets förklaring med det af Borgare-Ständet förestagne tillagg af orden: hela läse-termineu.
Swarades Ja Uplastes Ulskottets swar .pä de generela aM märkningar, som emst desi förstag blifwit gjorda. i:o Den ic> Augusti - i:a momentet om tiden för inlämnande af öewittningsgrunderna uplästes.
Jag will ej göra uppehåll med en utförlig wcderläganing; jag will endast erindra, att nar Ridderstapek och Adeln lunde bestämma tid för Te.villnings-Ulstotkek, inom hwitken det borde med upgift af grunderne inkomma, när detta Ridderffapet och Adelns bestur ivar enlig' med Riksdags ordningen, när möjelighelen af desi efterkommande kunde af en Utskottets Ledamot medgifwas, sä synes att Utstoitet kunnat, utan afseende pä hufwudsummans numerär, in omma med upgift af sjelfva bewiilnings.grunderna, och det hade förkortat tiden.
a:dra momentet swar, angående förändring i bewillnings-grundernc till likhet med dem hwilka i förra författningen följdes.
Jag har tvid detta sivar intet annat akt erindra, än att detta peremptorista sätt är beqwämt, men att det föga »verkar pä öfrvertygelsen och att dct intet förändrat min z:dje momentet om procent till arfwode för mantalsstrifware m. m. Grefwe De la Qarstie:
Jag instämmer fullkomligen uti hwad Uistoktet ylkrat, rörande angelägenheten om förbättrade lönewilkor för de perfouer, hivilka härwid äro nämde; mer än wal känner jag vtittracklighereu af deras l författningarne stadgade inkomster, olägenhercrne och följderne deraf; men dä jag önskar en förbättring, som enligt der hopp jag har, märkeligen statt lindra ffattdragandes redan nog dryga tyngder och försäkra Staren om 6§2 Den lo Augusti. om en ökad rätt till dsn noggrannaste tjenst, wägar jag Mwistt tro, atr en procent af hela bewillningen, eller Z2,ovo R:dr af be till Statswerkets behof sä oumgangelige ansedde medel, är för högt tagit, och beröfwar
Staren en för bervdelig summa; jag tror ^ procent eller 16,200 N:dr a det hela wore redan en wacker rillökning, och torde handa öf>r>ir tlllrackelig.
Friherre ak lttäk.an.^n:
Jag torde fä erindra, ari Utskottet icke sagt en procent ät hwarje mantalsskrifware af hwad han upbär uran i procent pä hela bewillningen, h,vilken procent stnlle anwändas icke blott till arfwoden utan afwe» till skrifmaterialier, stjukser m m., och hwad som af den influtna summan icke älgär blifwer en behällning för Staten.
Grefwe Oe la 6arttie:
Det är äfwen sä Herr Friherre, jag fattat Utskottets mening, men jag tror att ett maximum bör utsattas och detta ej öfwerstiga Z procent, ty ulsätkes en procent är jag säker, att en procent afwen öfverallt blir derföre bestämd och utgär. Zerr Landt - Marskalken gjorde bifall till hwad Utskottet uti swaret pä anmärkningarne i betra afseende tillstyrkt.
Ropades Ja och Nejfriherre Letterström, ^acob, hemstalde, om ej ^ procent skulle kunna wara trllräckelig, han anfäge, att om procenten Utsattes högre, skulle flere behöfwande framträda. friherre ak kttL^anton; Jag anhäller att. fä Den io Augusti. 6zz fa weta hwarifrän det öfriga stall tagas, om r procent icke stulle befinnas tillräckelig.
Grefwe Oe !a 6ar6ie:
Dä jag fsrestagit z procent kill maximum, är dek med full öfwertygelse akt dct Utgör en tillräck'eliq ersättning för de personers ö ade befivär och kostnader, hwijka Ukstotrek dertill anmält; jag önstar att fördelningen mätte blifwa Landshöfdingen enstilvt updragen, pä dek hwar och en mätte sä i den män han dertill gjort sig förtjent, öfwerlygad att den nogaste rättwisa dä för alla blir Lag rågen. Zerr Landt Marskalken upläste ett StatsUtstouers, den 16 Julik bifaltne, betänkande, angående en bättre conkroli ä mantalsstrifningen i Riket, och yttrade, arr det nu äkerstsde för Ständerna ark besluta summan dertill, Kongs. Maj:t komme sedermera i näderatt pröfwa anwändandetderaf.
Os la 6arc1i's:
Jag ber om förlärelse, jaq tror a t Slals^Utstotlets betänkande, som Hrr Landt - Marstalken behagat upläsa, rör en formelig lillökning pä Kronobetjeningens löner i allmänhet, detta äter ett serskildt arfwobe af en eller ^ procent för deras befivär i och för den nu förändrade mantalsskrifning och taxering.
Swarades Ja Herr Landt-Narfkalkeu frägade, om Ridderflapek och Adeln ansäg A procent wara tillräckelig.
Widare hemstälde Zerr Landt-Narstalkeu sm Ridderstapet och Asel» skulle wilja bifalla hivad
Utstottek för öfrigt i den <a punct förestagit.
Ropades Ja« Nplästes och gillades 4:de momentet af Be.
Hrlluings'Urstolkek§ sryar pä rn gjord anmärkning. 6Z4 Dm lv 2lug'rst!. att det more origtigt att tidigt pä äret upbära ben personela afgisren Uplästes Ztte momentet, angående det möjeli» gen blinkande östvecikottet pä bewi Uringen.
Hrrjemie upläfte Herr LandtMarstalken Preste-Ständers protvcoils-ukdrag c.f denna dag, innefattande Srändets uklätanden öfwer det nu hos Ridderskapet och Adeln under öfwcrläggning svarande pcrrande frän Bewillnings-Utffvktet.
Grefwe §»IörnLr:
Jag bekänner alt jag ej annat kan, än med förundran höra, att dä nu mindre hypokhekista grunder än förra gängen ars antagne för bewilliiingssäktet, man likwäl kan supponera ett öfwerskolt af likt och med 622,000 R:dr°
Om det skulle gifwas, är det mig ej emot, att dermed mä disponeras som Urskottet förestagit; men fägn»r mig atc i der fallet de afdrag wi föreslagit, icke marte kunna werka någon betydlig minskning i bewillningssumman.
Aerr LknddtHarfktzlken- Ridderfkapet och Adeln torde kan hända bifalla den tilläggning, atk om- i följe af det fattade beslutet om ändring i den progrestiva afgiftens Utgörande, någon b ist j den genom en fädan afgift päräknade summan skulle upkomma, den samma först af bewillningens öfwerskott kommer art ersättas, samt för öfrigt godkänna hivad Utskottet föreslagit.
Biföls. Up ästes Utstottets tillstyrkande, art frägan om landt - tullarneS ätcrstallande numera mätte förfalla Grefrye Nömsr:
Dä wid 1309 ars Riks d»s - Dcn io August;- 6ZZ dag fragan sörewar om kandt-tullarnes indragnings ivar jag den enda bland Ridder stapet och Adeln» som dä wägade önsta, att den ej matte ste sä hastigt.
Jag trodde, att om man försök akt borttaga dem i de mindre städer och pä sädane stallen, der mindre rörelse ägde rum, hade man kunnat se följderna deras för sjökullsbetjeningen, och man hade imedlertid berö-fwat g en oumgängelig och ej känbar inkomst.
Jag h. ser ännu den öfwertygelse, att denna afgift är uta, ^em, som, när alla tillgångar mäste sökas, är ibland de mäst postande.
Jag tror att den har a:ne stora förklar, den ena att betalas successivt, och således aldrig genom stora afdrag göra sto- känning, dä likwäl denna successiva inkomst blir as mycken beqwamlighek för statscastan.
Den andra atr just dä upbäras, när den skattdragande är bäst i ständ att betala sedan han nyst att om också upbörden skulle wara något kostsam, bör afgiften ej derföre förkastas, enär deri sinnes en werkrlig tillgäng för statscastan.
Jag wet att det gifmes städer der en enda köpman i nillafgift erlagt öfwer 400 R:dri dä nu hela stadens landttulls ersättning knapr nog stiger sä högt, och sam.' ma köpman icke för hela sin bewillningsasgift betalt öfwer 200 R^dr.
Jag kan i intet afseende finna en sädan lindring billig.
Dä nn likwäl z:ne Ständ afstagit landt-rullarnes äler införande, finner jag wäl alt Ridderjkapet och Adeln icke widare kan derwid någon ting förändra, i synnerhet som allmänna rösten äfwen är emot ett sädant förslag.
Man tror att när bewaknings-tullar existera kunde - 6z6 Den is Augusti. kunde en tillgäng gjfwas genom afgifkers erläggande pä wista öswerflödswaror i wista städer, fäsom till exempel genom afgift pä
Ut- och införsel af bränwin i Slockholm och Götheborg, pä wista st. nare victualie ivaror, pä nlländsta och colonial waror.
Jag har sedt i andra lander, akt man betali ofgifter wid tullarne i hufwudstäderne, ehuru sädane kullar icke pä alla stallen gifwits.
Jag tror akt i sädant sall skulle en stor del af den förestagne kandt-tullS ersättningen ej behöfts, och man således undwikik atk skattlägga den aflägse boende till ersättning för en afgift, hwilken, om landt-tullen gifwits, han mä handa aldrig betalt.
Men dä nu imet as dcste andamäl kan winnås, har jag blott för afsigt att till prokocoliet anföra mina tankar.
Friherre ak klskarilon yttrade sig, under ä« beropande af sitt i detta mäl förut afgifne yttrande, äfwen instämma med Grefwe Läörnsr. ^err Landt-Marskalken yttrade sig förmoda, alt nu icke more lid alr uplifwa frägan om landt.tullarnes äterställande, enär Z Ständ redan afgjordt att de icke bordt äga rum, och hemstälde vin Ridderfkapet och Aoeln ej skulle wilja sig med dem förena.
Ja Zerr Landt - Marskalken proponerade Rid. derfkapet och Adeln, att i ailt öfrigt bifalla Bewillnings-Utskottets först afgifne förslag till Bewillmngs-förordning, utoin i hwad, genom redan fattade beslut, deruti blifvit ändradt.
Grefwe (-Monbvrs:
Ibland de anmärkningar, De)i i o Augusti. 6Z7 gar jag gjort tvid Vewillnings-U sto tets sörsta be» tänkande, hofwa nägra af Ukstottet blifvit obefwarade, af den bestiffcnhet, alt »ag icke kan undgå akt, med bestridande af hwad Urstoltet förestagit, underställa dem Högloft.
Ridderstaper och AdelnS pröfning, sedan jag tö,st fält b gira Ut.koktets yrlrande hwad meningen ar i 5:10 Art. 7 § 5 momemet, som före cmmer mig wara af ekk befynner» ligl innehåll, hwilkei jag alwen förut anmärkt och anhäiler nu ali §, ma,le npl^sas.
Detta stedde, och yttrade sig G efwe 6vl!snborz det hafwa warit u k'ycke':, utgiter som framdeles kunna bl-fwa stadgade, hwilkec r synnerhet fastat h.ms upinark,amhek.
Friherre ak »sksnkon anförde uplysningswis, alk vesta ord moro införda i afseende pä wista afgifter för landttulls ersa kningen och trodde, att nar nu grunderne derföre wore stadgade, kunde den» na punkten aldeles förfalla.
Sedan wi nu erhållit denna up ysnlng, tror jag det ar nog att fa ni an markes pä det uttrycket mätte utcä.
Med det samma torde jag fä påminna om rättelse i ordet Oberoende, lvm nyst blef urakllaiit.
Herr Landi Marskalken gjorde proposition, att uno redac.ionen de as Grefwe LMenboi-A anmärkte ord uti s Art. 7 §. 5 momentet mätte för» salla eller göras lydeligarc, samt alt i 5 Art. 4 §. ett mer bestämdt ord än oberoende mätte u-wäljas.
Bttölls.
Jag fär äfwen hemställa hwem som Andra Del- No 42.
653 Den 12 Augusti. som stall werkställa afdrag?» i bewillnings-afgifterue, i händelse af öfwerffot:, samt answara för desi riktiga beräkning och bewarande.
Jag kror sädant borde updrogas Fullmägtige i Banque» och Riksgälds-Contoirel atc bestämma och hos Regeringen anmäla.
Friherre ak Hakanson tillkännagaf, artUtstottec irolk atk Ständerne i detta afseende stelfwe ftulle häröfwer yttra sig, och att Utskottet i följe deraf sedermera skulle äga an derom inkomma med förflag.
Grefwe ^korner:
I del fallet sä kan hwad jag sagt endast tjena svin anmärkning eller erindran.
Grefwe Ollonborg yttrade, att han funné vlämpeligt, som hatt ock förut anmärkt, att af Bewillningsttltffotket blifwik sörestrifwit, det man ffulle mantalsffrifwas der man större delen af äret wistas, hälst man icke om hösten wid mantalsffrifningen kunde bestämma hwar man det ingående äret ärnade wistas, hwilket ock icke kunde som skyldighet alaggas, och dä ingen dertill lunde förbindas, more föreskriften utan allt ändamål, och borde Medes aldeles utgå.
Grefwe Ickörner:
Jag tror ej det behöfwer utelemnas.
Nägou redo mäste wara, och der man är mantalsffrifwen mäste man anses mäst wistas.
I anledning häraf förföll den af Grefwe L^IIenboiA gjorde anmärkninq.
Grefwe 6^!IonboiZ anmarkte widare, att det ej borde aläggas skyldighet för jordägaren art sjelf upge till hwad wärde han ansäge sin egendom bö» Derr 1° Augusti» 659 ra beräknas, af de stal, som bland anmaickningarne wid Bewiklnings-VtstortekS betänkande blifwi' af honom anförde, som kunde föranleda til! emdaira» för ägaren alt upgifwa ett prasumkisr wärbe, och för Taxeriugs-Commlläerne au vömma derom, och alt
Let more sä myckei mera olampeligt, som desta Upgifter as nödwänbigheten hmarken pakallas, eller, enligt bestaktningsgrunderncr, böra kunna fordras, dä wid taxeriugarne afseende kan göras endast pä UpZifrer, uren icke pä jordagarens omdöme.
Arrhere sk biläkanson erindrade, all meningen endast more alr vggiswa ett präsumtisr warde.
Grefwe Xlörrmr:
Jag tror, der ej stada art ägaren sjelf upger hivad han anser sin egendom ward.
Nar Lek icke binder kaxeringsmännen, fan det ändock ibland tjena kill jernföreksegrund.
Grefwe 6^IIonborZ anmärkte ytterligare, under åberopande af hwad han, -.vid Bewillnings.Mstoklets betänkande, förut anmärkt, alt i stadgandet att laga förfall borde företes, för ukeblisivande af den, som wvre wald tilt ledamot i taxeringar, borde ordet saga utgå, som wid alia föregående Riksdagar Nidderstapet och Adeln aldrig medgifmir att införas, för atr kunna förbindas till inställelse wid taxeringar, och dä för Nidderstapet och Adeln förbindelse icke är akt bewista Riksdagar och en analogie deraf borde lämpas till taxeringar, hmarisrän man dock ej lär undandraga sig, dä det beror pä fri wilja, borde twäng aldrig fä äga rum, warandes icke akt förmoda, att Ridderstam och A-- Leln flulle nu frängä cn i alla lid:r fölgd princip.