Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Styrkt det för slöjden fasställda prof vara af honom, sjelf tillverkat, samma, prof, efter föregången offentlig besigtning inför vederbörande Magistrat, förklaras kunna opåtaldt gå i handel, såsom en användbar vara, b) Att han är försedd med betyg af etne välkände personer , hvilka bevittna att sökanden icke är känd för oredlighet, samt ansvara för de böter, hvartill han kunde pliktfällas för dryckenskap, 2.
För idkandet af en handtering med egen hand på landet, det vill säga, på längre än en half mils afstånd från Stad, fordras c-j att aflägga något skicklighetsprof, endast man företer det i andra punkten omförmälte bevis och erhåller Landshöfdinge-Embetets tillstånd.
Den ii Jpnl c, m.
Smed, sorn på Landet arbetar med egen hand, skall vara berättigad, att för sitt smide betjena sig af en medhjelpare, utan afseende på dess ålder; så vida han ej derjemte begagnar någon af de i 1 jjj. omförmälte anförvandter och personer. 3.
Manspersoner, som äro ofver 60 år gamla, äfvensom qvinspersoner af alla åldrar och bevisligen bräckliga af båda könen, skola äga rättighet att, med undantag af läkemedel, tillverka och bereda till försäljning, Hvad annan vara som helst, som ensam eller till en del utgör föremål för en slöjd: dock med det vilkor, att flere af desse personer, som idka samma yrke, hvarken skola arbeta i Bolag, eller den ena för den andras räkning, eller ens till. sammana 5 så vida de icke äro makar, föräldrar och barn, eller syskon. 4.
Hvarje person, som med det i i:sfa och 2.'dra Art. stadgade biträde idkar en handtering, utmärkes i offentliga handl ingar, Mantalsförteckningar ro. m. och benämner sig sjelf slöjcteidkare genom eget handarbete. lil.
Om förvärfvandet af rättigheten, att idka en slöjd såtom Handtverkare.
För att vinna rättighet att kalia sig handtverkare, att utsätta en skylt vid sin bostad , att hafva öppen salubod, att, utom iatliegar, Den 11 April c. m. 187 betjena sig af 6 gesäller eller andra arbetare , och att, utomdetta antal, begagna sådane, som i ens tjenst fulländat sin lärotid, samt qvinspersoner, tnanpersoner öfver 50 år, och bräcK.- liga, så många som kunna sysselsättas, måste man hafva uppfyllt följande vilkor: - a) Att ett profarbete, sådant det för hvarje yrke är föréskrifvit, blifvit af den sökande sjelf under dertill utsedde personers tillsyn förfärdigadt, och af vederbörande magistrat förklaras dugligt att uppfylla sin bestämmelse och mottagas i handel. b)
Att man bevisar 6ig kunna hjelpligt läsa, skrifva och räkna, föra en enklare räkenskapsbok och dessutom äga den insigt eller skicklighet, som för handteringen är föreskrifven. c) Att man är försedd med ett af a:ne välkända personer styrkt bevis om god fräjd.
Om förvärfv andel af rättigheten^ att idka en j\'éjd i egenfkap af Fabrikant. ' 1.
För att hafva rättighet, att anses såsom Fabrikant, att åtnjuta alla en handtverkare* privilegier, men betjena sig af ett oinfkränkt antal arbetare och lärlingar i måste man upp - »88 Men 11 April; e, m. fylla alla de vilkor, som för handverkare blifvit föreskrifne och vara försedd med behörig aucto.ri.tets insigt och skicklighet, sorn lagen af Fabrikanter för hvart, serskildt yrke fordrar.
Denne insigt och skicklighet, så väl för Handtverkare sorn Fabrikanter, skall specificeras sett särskildt Reglemente, som kommer att förförnyas så ofta konsternas, framsteg sådant kräfva,. 2.
Hvar och en, sorn bevisar sig hafva upptäckt, uppfunnit eller först satt i verkställighet något nytt alster af komstftiten, något nytt medel att uppfyllla hvilket lefnadsbehof sorn helst,, eller något nytt fördelaktigare till— verkningssätt, skall hafva rättighet att nedsätta sig antingen såsom arbetare med egna händer, eller handtverkareeller fabrikant, i och för ett sådant konstalsters frambringande, eller för begagnandet af ett sådant tillverkningssätt, utan att något prof af hans skicklighet må harem åläggas.
Likväl skall det vara honom förbjudit, att utvidga sin tillverkning till sådane produeter, som för hans upptäckt, uppfinning eller nya tillverkningssätt äro främmande.
Icke heller må det vara honom tillåtit att öfverlemna, sin rättighet till någon annan, Den il April e, in. 189 V, Om förvärfvande af rättigheten -att börja el. ler Jortfätta en Jlöjd af perfoner, forn dertill fahna erforderlig infigt och Jkicklighet. 1.
Rättigheten att idka en handtering med egen hand, mäste förvärfvas af den person sjelf, som sig deraf begagnar, och kan ej öfverflyttas på andra, hvarken genom arf, köp, eller pä något annat sätt. 2.
För att idka en slöjd i bolag, såsom Handtverkare eller Fabrikant, fordras blott att en af bolagsmännen bevisat sig dertill äga insigt och skicklighet. 3.
För att hafva rättighet att nedsätta sig såsom Handtverkare eller Fabrikant, eller att fortsätta en redan i gång varande rörelse, äfven såsom enkling eller enka, då man sjelf dertill ej äger erforderlig insigt och skickligmåste man antaga i sin tjenst, antingen en verkgesäll eller en verkmästare sorn är skicklig att leda arbetet; och skall en sådan verkgesäll eller verkmästare med inrättningens ägare dela ali ansvarighet för producternas godi het, då de från verkstaden utgifvas.
Hvarje öfverenskommelse, som för längre eller kortare tid träffas med en verkgesäll eller verkmästare, rörande uppsigten öfver en sådan verkstad eller fabrik, bör stödja sig på skriftligt contract, hvaraf en duplett jemte a fa 190 Den xi April c, ni. skrift af verkgesällens eller verkmästarens skicklighetsbetyg, till vederbörande Magistrat bör inlemnas.
Om det är bevisligt, att en dylik verkstad eller fabrik är i gång, utan att förestås af en person, som äger bevis om dertill erforderlig skicklighet och som beständigt med sin uppmärksamhet följer arbetet på sjelfva stället, så skall, utom de i I Art.
Mom stadgade böter, en sådan verkstad eller fabrik tillslutas, och verktygen under 6 månaders tid förblifva försegladej efter hvilken tids förlopp ägaren, i fall han vill rörelsen fortsätta, åligger att bevisa antingen att han sjelf äger den af lagen fordrade skicklighet, eller att han såsom tillsyn vid sin rörelse antagit en behörigen qvalificerad person.
Hvarje verkgesäll eller verkmästare, som öfverbevisas att utan att verkligen förestå en verkstad eller fabrik, antingen i egenskap af föreståndare eller bolagsman, endast dertill lånat sitt namn, skall böta beloppet af verkstadens eller fabrikens löpande Kronoutskylder, för de år under hvilka dendrifvits, utan rättighet att yrka deras återgäldande i kraft af något slags contract, VI.
Om idkandet af en handtering i Bolag. 1.
Hvarje bolag för idkandet af en slöjd Dm 11 April c. m. bör stödja sig på ett skriftligt contract, hvar. af en duplett hos vederbörande Magistrat förvaras; och skall ett sådant bolag, innan det för giltigt anses, 3;ne gånger i allmänna Tidningarne kungöras. 2.
Hvarken hyres- eller arrende-rättigheten, eller hus, som för handteringen begagnas, eller redskap och verktyg, dragare, ma-> terialier eller andra för idkandet af en handtering nödvändiga ting, få lemnäs obegagnade eller säljas af en bolagsman, utan de andra bolagsmännens hörande och bifall; med mindre det kan bevisas, att fabriken, äfven i full gång, ej under då varande conjunctur afkastar 6 för hundrade om året; eller att den bolagsman, som protesterar emot försäljningen, bru-; 6t:t i uppfyllandet af contractets hufvudvilkor, eller icke iagttagit ett sådant uppfyllande, och ägt sådana seder, som befinnas nödvändige för fabrikens fortgång; hvarje delägare dock obetagit, att sälja sin andel i fabriken mot samma vilkor, som han den sjelf inehaft. 3.
Om rättigheten, att idka flere handt er In gar tillika. 1.
V 2.
Idkar man flere handteringar tillika i samma hus, Och som alla tillhöra samma dass, erlägge ej, för sådan rättighet, utskylder för hvarje handtering serskildt, utan endast i förhållande till det antal arbetare man sysselsätter, och den mängd tillverkningar som från verkstaden utgå.
Om forvärfvandet af ägande rätt till en ny upptäckt eller uppfinning. i.
För att erhålla uteslutande ägande rätt till en ny upptäckt eller uppfinning, som man sjelf gjort eller först användt, eller hvaraf man genom uppfinnarens i laglig ordning styrkta öfverlåtelse kommit i besittning; inlemne man till vederbörande Magistrat eller LandshöfdingeEmbete, jemte ansökning derom, under försegladt omslag en fullständig och tydlig beskrifning på sjelfva uppfinningen, med bifogad ritning eller modell, och , om sakens natur sådant medgifver, äfven ett prof af sjelfva arbetet; öfver hvilken deposition ett 'Frotocolls-utdrag skall samma dag meddelas.
De sålunda aflemnade handlingar m. m. öfvar - Den XI April e. m. öfVersändas af Magistraten eller Landshöfdingen fern betet ofördröjligen till CommerceCollegiumi som, efter förUtgångöri Undersökning af beäkrifningens noggrannhet* äger att gifva ett Säkerhetsbref, hvilket bevittnar ansökningens fiatur och dagen då de» inlemhades, samt förklarar, att uppfinnaren eller forsta användaren iif eri sådan vpptätkt eller uppfinning, utan afseende på dess fört jemt eller framgångs år för 5 års tid, af Lagen ansedd få font eufoni egare, till denfanmia; fä vida ej någon annan perjon kari, bevifa, att denna uppfinning, upptäckt eller tillvirkningsmethod redan före häri äling arnes inlerrnande varit i landet arn
Vänd eller finnes på modersmålet bejkrifven i någon tryckt bok; bch med vilkor- att ej något helt år förflyter, utan att ägaren, eller någon annan sorn begagnar defs rättighet, deraf gör offentligt bruk.
Ett sådan! säkerhetsbref skall 3tne gånger i allmänna Tidningarne införas* med anmaning till hvar och en, sorn dertill kan finna sig befogad, att sin rätt lagligen bevaka.
Stämpeln på hvarje konstalster af en med säkerhetsbref bekräftad uppfinning, skall inneM hålla orden:
Med uteflutandé tillverkningsrätt. ♦ 2.
Ägande rätt till eri förbättring af nåi göri upptäckt, uppfinning eller arbetsmethod förvärfva® på samma sätt. som ägande rätten till sjelfva den första uppfinningen, men gifvet ingen rättighet till anspråk på denna sed-! bäre Bit till Ridd. o. Ad.,Pr. III Band. i§ Den il April e. mi 3.
All prolongation af säkerhetsbref bör sökas hos Konungen, som, elter granskning och uppfinnarens förtjenst, samt i mon åf den skicklighet och laggrannhet hvarmed han af sin upptäckt och sin ägande-rätt gjordt bruk, i nåder bestämmer huruvida den på 5 år gif— na uteslutande rättigheten för en gång mä kunna förnyas, 4.
Ägande rätt till en upptäckt eller uppfinning, kan såsom all annan egendom, öfverlåtas till annan person; antingen utan inskränkning, eller blott med frihet för denne att sjelf begagna upptäckten för idkandet af en handtering, eller för eget behof.
Hvarje sådan öfverlåtelse måste likväl stödja sig på en laglig handling, IX.
Om betygs meddelande öfver insigt och skicklighet såsom gefäll eller verkmästare, 1.
Hvar och en äge rätt att, efter anmälan hos vederbörande Magistrat, få sina insigter och skicklighet i en slöjd genom prof ådagalägga, samt att deröfver erhålla behörigt vittnesbörd j till följd hvaraf den som befinnes äga den för en handtverkare nödiga skicklighet och insigt, förklaras för gefäll, och den som har de hos en Fabrikant erforderliga, för verkmäftare.
Dessa vittnesbörd gifva innehafvaren icke allenast rättighet att idka en handtering med egna händer, eiler att såsom handt - Den il April -c, in. verkare eller fabrikant sig nedsätta, dl han så för godt finnér, utan äfven att, enligt hvad föreskri fvit är, hos personer som i brist af erforderlig insigt och skicklighet icke hafva rätt att idka en handtering utan ett behörigen godkändt biträde, för sitt yrke taga tjenst i egenskap af verkgesäll vid en verkstad, om han är gesäll eller såsom föreståndare vid en fabrik, om han är verkmästare. X. t
Om m&flares och arbetares inbördes fkylåigketer. 1.
Hvarje Slöjdeidkare är, genom de god* kända prof han aflagt, skicklig ansedd, att på nyttigt sätt använda och leda andra personers krafter.
Han äge, till följe deraf, rätt att hos sig 1 tjenst antaga, i egenskap af arbetare, hvilken person af båda könen sorn helst, som vill biträda honom i hans yrke, utan afseende derpå, om samma person lärt yrket eller icke, eller om han lärt ett annat, eller är gesäll eller verkmästare, dock med vilkor, att handtverkare icke öfverskrida det för dem bestämda antal arbetare af mankönet. 2.
Hvarje arbetare bor vara försedd med . en bok som innehåller närvarande författning i tryck, och derefter minst 24 blad rent papper, hvilkas si cl tal följer i ordning ifrån första sidan.
En dylik bok erhalles i hvarje Stad hos policen, och meddelas första gången på Den II April é. m. gemensam reqvisition af arbetaren och mä3 Stare, som honooi först antagit* Bemälte auctoritet skall i boken införa en noggran beskrifning på arbetarens utseende och jemväl anteckna hans ålder och födelseort,*1 hvilken beskrifning af arbetaren sjelf och hans mästare underskrifves, samt derefter förses med Policemästares eller Borgmästares namn och sigill* 1 denna bok bör också mästare inför nämnde auctoritet inskrifva dagen då arbetaren gått t hans^tjenst, samt framdeles) dagen då han uf densamma träder: för hvarje gång särskildt undertecknande sitt namn och sin handtering.
Hvarje mästare, hos hvilken arbetaren, tjenar, iagttage detsamma; dock utan rättighet att anmärka något som kan lända till denneg skada.
För att kunna resa från eO ort till en an* nan, mäste arbetaren lata i samma bok inskrifva ett med sigill forsedt pass af behörig auctoritet; hvilket pass honom utan afgift meddelas.
Skulle arbetare hafva förlorat sin bok, kan han icke erhålla en annan, utan på reqvisition af de 2;ne ännu varande mästare, hos hvilka han sednast arbetat; och förblifve emedlertid under policens särskildta uppsigt. 3.
För att lätta utvagarne för handtver-j kare och fabrikanter att erhålla arbetar^ och för arbetaren att erhålla tjenst, skola i hvarje stad, genom Magistratens ferdig och Ben 11 April n>- 19 7 efter behof, ett eller flera, eller för olika bandtver contoir, af enskiidta p rsoner inrättas, såsom vanligt är för tjenstefolk.
Ingen mästare kan i tjenst antaga en arbetare, som ej är försedd med ett i dennes bok antecknadt bevis af innehåll, att han låtit inskrifva sig på anvisningscontoiref.
Mästare som sådant underlåtit, bote beloppet af arbetarens åra-contributian.
Mästare som är i behof af arbetare, bör i sådant afseende låta anteckna sig på anvistringscontoiretj och denna anteckning skall antingen anslås på en tafla i contoiret eller inskrifvas i en bok, som alltid är tillgänglig för hvarje arbetare.
Arbetare, som söker tjenst, kan »sådant afseende låta inskrifva sig i anvisningscontoiret, utan att det derföre må honom förmenas, att omedelbart hos mästare erbjuda sig, eller uppdraga andra, att söka tjenst för honom.
Arbetare» som anländer till en stad, är förbunden, att inom 24 timmar efter ankomsten, låta inskrifva sig i anvisningscontoiret, att der uppgifva sin bostad, och att framdeles hvarje gång han ombyter densamma, sådant anmäla.
Uppfyller han ej denna föreskrift» vare ansedd såsom lösdrifvare.
Arbetare kan ej fordra att pass honom meddelas, så framt hans bok icke utvisara att han 24 tim - X 198 Den li April e. m. mar förut låtit anteckna sig i anvisningseoatoiret såsom resande, och sin bestämmelseort angifvit.
Arbetare, sorn ankommer till en stad, der han ej har för afsigt att förblifva längre tid än 2 gånger 24 timmar, kan på en gång låta anteckna sig i anvispingscontoiret, såsom ankommande och afresande.
Föreståndaren för ett anvisningscontoir för slöjdarbetare är förbunden, att noggrant anteckna hvarje arbetares namn,' utseende, hem-; vist, arbetsställe och yrke; varande de böcker, som innefatta dessa anteckningar, att anse såsom allmänhetens tillhörighet, hvadan de i städerne stå under Polisens uppsigt, och till dess disposition, samt på landet, under Lands; höfdingens.
I likhet med dessa anvisningscontoir i städerne, åligger det Länsmännen att föra anteck-; ningsböcker öfver de arbetare, som på landsbyggden taga dylik tjenst.
Afgifterne för anteckning och tjensts anskaffande på anvisniiigscontoiren, skola i städerne af Polisen bestämmas, och på landet af Landshöfdingen; hvarvid iagttages, att anvisning på arbetare som af mästare blifvit 6Ökt» bör erläggas af honom allena, och att hvarje arbetare, som till stad ankommer, inskrifves utan afgift.
Den 11 April c. m. *99 Öfrige författningar rörande den goda ordningen i anvisningscontoireo, samt de böter, som i händelse af uragtlåtenhet böra erläggas, stadgas och åläggas i Stockholm af ÖfverStåthållareEmbetet i Polisärender, och i de öfriga städerne, af vederbörande Magistrat.
,4- Vid 25 R:drs vite för första gången och dubbelt för de öfriga, vare handtverkare och fabrikanter förbjudit, att sjelfve eller genom 3ndra erbjuda den arbetare tjenst, sorn hes annan mästare är lagligen fästad, eller att, utan dennes vettskap, under hvad förevändning som helst, låta kalla sådan arbetare till sig.
Dessa böter tillfalla arbetaren så vida han med lagliga bevis derom upplyst den genom sådant förhållande förrorättade mästaren; men arbetare, som ett dylikt tillbud antagit, arbets en månad utöfver den öfverenskomna tiden hos sin mästare, under Polisens uppsigt; eller, om mästaren vägrar att honom behålla, plickte med 8 dagars fängelse vid vatten och bröd, och erhålle ej tillstånd, att taga tjenst hos den mästare, som försökt att honom tubba, förrän ett år derefter tilländalupit.
All öfverenskommelse om tjenst i verks städer och fabriker, hvarunder dock contract med lärlingar icke inbegripes, skall gälla för 30 dagar, hvarken mer eller mindre, samt utan afseende på någon viss hufYudtidpunct af året; 2oa Den ii April e. ni. och skola dessa 30 ^agar beräknas ertet \Z timmars albete om dagen.
Atta dagar före ut:? gången ?f dessa 360 arbetstimmar, måstp tt?
ny ömsesidig förbindelse ingas, o,m den skall yara gällande.
En sådan förbindelse kan ej upplösas, hvarken af 'Mästaren eller arbetaren), utan ömsesidigt bifall. 6.
Arbetare vare pligtig att arbeta i Mästarens vikstad, och Mästare håfve ej rätt $tt begagna arbetare, sorn han sysselsätter bemma hos deni, utom det hus, der Mästarens bp~ Stad, eller verkstad 6ig befinner. 7, Hvarje Mästare vare tillåtit, att i afseeende på god ordning i verkstaden, arbetets beskaffenhet samt rattet att afföna arbetarne, till dessas efterföljd fastställa ett Reglemente, samt att genom detta Reglemente ålägga böter för den arbetare som detsamma öfvertråder, af hvilka i>öter likväl ingen få* Öfverstiga beloppet af dagspenningen, med vilgor; 1:0.
Att ett sådant Reglemente icke j något afseende är stridande mot Lagarnes anda; 2:0.
Att det af vederbörande Police vitsordas vara billigt, passande och tillräckligen tydligt;, 3:9., Att det af hvarje arbetare genomläses förrän han i öfverenskommelse ont tjepst ingår, och 4:0. att ett exemplar deraf uppslås i hvarje till verkstaden hörande rum.
Mästare sorn öfyerbevisas att af ett sådant Reglemente hafva gjort ett skadligt bruk, skall böta tiofaldiga beloppet af deri plikt, som arbetaren fått vidkännas, och Reglementet för - r
Dtn ii April et m* 201 \ ’ lind as och förtydligas, Sker sådant 2:dra gången, vare Regementet ogildt och sådan Mästare förbjudit för framtiden, att fastställa något annat.
Arbetare som bevisligen med uppsåt gjort ett i verkstaden uppsatt Reglemente oläsligt eller detsamma nedrifvit, straffas med en m^r pads fängelse. 8.
Mästare vare pligtig att med godhet och öfverseende bemöta sin arbetare, och ej anvisa honom ett arbete, sorn öfvefstiger hans krafter, eller skadar hans helsa.
Domstol klagan fört, att skilja sig från denne sin Mästare, och att efter omständigheterne och hehandlrngens beskaffenhet, af honom fordra skadestånd.
Om arbetarens helsa genom Mästarens förvållande Jidit under hans arbete, njute arbetaren underhåll och läkarevård på Mästarens bekostnad, iptill döss han varder till hejsan återställd.
Arbetare vare, å sin sida pligtig att visa sin Mästare aktning, lydnad, uppmärksamhet, på hvad han föreskrifver, samt noggrannhet pch omsorg vid sitt arbete.
Arbetares uraktlåtenhet af sina pligter mot Mästaren y anses, och 6 traff as enligt Tjenstehjonsstadgan.
Arbetarne böra tillhållas, att hos hvarandra erkänna och akta de uppdrag, sop?
Mästaren finner sig befogad att gifva hvar och 202 Den ri April e. m. en af dem; Mästaren ensam tillkommer att till uppsyningsman välja och lemna sitt förtroende åt den han dertill anser skicklig och värdigast, vore det också blott en Lärling.
All underlåten aktning och lydnad mot den person , som Mästaren förklarat för uppfyningsman straffas med hälften af det ansvar eller den plikt, som för underlåten aktning och lydnad emot Mästaren är stadgad.
Trätor, ovett, hot eller våld arbetarne emellan i Mästarens verkstad, straffas med fängelse, från 3 till 14 dagar, och i betänkligare fall efter allmän Lag. 9.
Arbetare varg pligtig att ersätta all skada, som arbetet lider, då han genom vårdslöshet elier illvilja dertill varit vållande.
Arbetare, som erhåller betalning för stycke, men ej lemnar det godt och säljbart, dömes antingen att godtgöra hvad sorn af materialerne gått förloradt eller blott att mista arbetslönen, efter omständigheterna.
Uppsåtligt förstörande af verktyg eller redskap, anses och 6traffas såsom nidingsverk. 10.
Arbetare, som under den tid hans ingångne förbindelse räcker, gifvit underrättelse om arbetsmethoder eller uppfinningar, som ännu icke äro allmänt kände, men i hans Mästares verkstad användas, eller som utan Den 11 April c. m, dennes tillåtelse annorstädes verkställer samma slags arbete, straffas med sex månaders fängelse, och derefter, såsom Mästaren godt synes, förafskedas ur hans tjenst eller till hålles att der tjenstgör» på obestämd tid, till och med ett årj under hvilken tids förlopp han, till fullgörande af hvad honom åligger, skall stå under Polisens särskilta uppsigt.
Lärling som begått samma fel straffas första gången med 8 dagars fängelse och 6 månaders förlängning af Lärotiden, andra gången med 14 dagars fängelse och 9 månaders förlängning af Lärotiden samt 3;dje gången, med 1 månads fängelse och Lärotidens förlängande ett helt år; med rättighet likväl för Mästaren att 2:dra eller g:dje gången, i stället för Lärotidens förlängning, genast låta upphäfva det med dylik Lärling ingångne Contract. 11.
Arbetares skuld till sin Mästare, är af samma natur som all annan skuld, och förhinder honom ej att hos Mästaren qvarblifva utöfver den öfverenskomna tiden.
I händelse af Mästares bankrutt eller död, som är sin Arbetare penningar skyldig, äger denne lika förmånsrätt till betalning, sorn tjenstefolk i allmänhet. 12.
Arbetare, som, utan Mästares tillåtelse, öfvergifver arbetet, utan att dertill kunna anföra någon laglig orsak, straffas med fängelse under lika lång tid, som han sitt ar - Den 11 April e, m, bete försummat, och om han öfveibevisas att att hafva gjort det med uppsåt, att skada antingen Mästaren sjelf eller den arbetet beställt, vare fängelsetiden förlängd från i till 3 måradgr, efter omständigheterna. 13.
Arbetare, som utan lagliga skäl framhärdar i det uppsåt att vilja lemna sin tjenst innan den öfverenskomna tiden förlupit, vare förpligtad, att ingå ny förbindelse med samma Mästare, och att fullgöra sina skyldigheter under Polisens uppsigt, 14.
Mästare håfve rättighet, att när honom godt syfves, skilja från sin tjenst den arbetare, sorn åtagit sig verkställandet af ett ar-, bete, gom han ej är vuxenj så framt ej arbetaren derom förut erinrat. 15.
Mästare och arbetare emellan, rörande arhete, sorn. är förfärdigadt efter stycke, afdömas efter omständigheterna, fftey allmänt bruk, eller mätismanna ordom» xr.