Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om nu BancoFullmägtige på detta sätt tillhandla YexelBanken alla LåneFondens Realia, och denna senare, af en eller annan omständighet, underlåter lill exempel att köpa silfver för de erhållne Banco-sedlarne, utan lånar i stället ut dessa (och jag finnér ingen föreskrift i Betänkandet som hindrar sådant) — hvar Den n.Februarii e m. ■2.61 söker man då den fulla tillgången i silfver, eller liar man då icke gjort helt rätt och slätt en sedel-emission till det belopp, hvarför, enligt Rikets Ständers beslut, Bankens fond borde genom silfverköp förstärkas?
Utskottet liar vidare förbigått, att, i denna punkt, taga i öfvervägande den stora chancen af förluster och olägenheter vid indrifningen af fastighetslån från ruinerade jordegare, hvilka omöjligen i längden kunna bära sådane vilkor, som Banken kan erbjuda dem.
Icke heller har Utskottet (alt ej omnämna de ofvanberörde oundvikligen uppkommande fluetuationer i kursen, i följd af nödvändigheten att hvarje år anskaffa silfver, eller öka vexelbehofvet i och för låne-afbetalningarne) tagit i beräkning de stora kostnaderne vid remisserne, commissions-procent, discretioner etc., hvilket allt kan blifva högst menligt för Bankens både soliditet och credit — och månne i öfrigt detta dess nya Mäklarekall kan, under något förhållande, vara tjenligt att stärka dessa?
Utskottet möter invändningen emot förslaget att nu hos Utländningen inteckna den Svenska jorden, med det svar: ”att ”dessa utländska capital skola i Svenska "Näringsidkarens händer öka Rikets afkastning, och att när det upptagna lånet blifvit ”betaldt, så återstår, såsom en ren natio”nalvinst, den nya näringskraft det framkallat.
I sanning ganska väl uträknudt om 162 Den ii Februarii e. m. resultatet svarade mot förhoppningarne.
Man har emedlertid nyligen sett, huruledes fastighetslånen från Ryska StatsBanken, ehuru gifna på högst fördelaktiga vilkor, likväl icke kunnat uppfylla sitt ändamål, ulan alt räntefoten måst ytterligare nedsättas genom användande af Stats-intraderne till återbetalning af de uti Banken insatta capital, samt bildande af en ny fond.
Delta går an i Ryssland, der en Kejserlig
Ukas oåterkalleligen verkställer hela denna operation, och der
Staten dagligen erhåller nya outtömliga inkomstkällor; men huru skulle väl detta ställas till i vårt Fädernesland?
Om nu laxen eller lusten efter modevaror, i stället för industri eller förkofran i tillverkning af nödvändighetsvaror, skulle progressift öka sig, i mån af större penningetillgång, om vi efter realisationen, till och med för alt betäcka vår årliga import, nödgades utföra silfver, en vara som här icke produceras, hvar skulle vi då erhålla medel till alt betala den utländska SWfaerTributenj utan i Bankens metalliska mynt .... eller i nytt lån .
. der de upplupne räntorne lades till capitalet, och vilkoren blefve allt drygare, likasom det inträffar vid vanliga schackrarelån?
Allt detta är icke säkert, men det är åtminstone lika sannolikt, som att vi efter BankoUtskolfets opinion, skulle njuta alla upptänkliga fördelar af ett Stals-lånesystem, D e n ii F e b r u a r i i c. m. 203 utan alt vara underkastade någon af de stora vådorne dervid.
Man liar omtalat, olt de gäldskyldige Jordegarne skulle få tillfälle att omsätta sina äldre skuldförbindelser på lindrigare vilkor.
Jag vill förbigå sjelfva trasslet och besväret, i en lid utan enskild credit, att verkställa dylika utbyten af documenter . . . . men, hvilka lindriga vilkor bar man då att erbjuda?
... jo frdels procent capital-afbelalning om året . . . och då räknar man likväl icke kostnaderne att få lånet, discreti.oner, commissions-arfvoden vid alla insättningar m. m., hvilket redan vid vanliga
Discontlån uppgår till minst en half om ej en hel procent för den, som icke sjelf är i tillfälle att uträtta ärendet.
Man ser, att de fastighetsegare, sorn för närvarande njuta Bankolån med i å i^- procent årligt amortissement, ganska ofta blifva lagsökta och mista sina egendomar för en ringa penning, ehuru Banken troligen är den mest långmodiga Borgenär i bela Landet.
Min öfvertygelse är derföre, att platt ingen fördel tillflyter de fastighetsegare, som undfå dessa lån, så framt de ej erhållas en gros.
Utskottet synes också, vid uppgörandet af detta förslag, väsendlligast hafva haft sina tankar fästade jastighets-egarne_, hvilka hafva de största säkerhelerne och recommendationerne alt erbjuda, och hvad beträffar de egentligen productiva Jordbrukarne, eller Landels a64 Den i i Februarii e. m.
Allmoge, samt de mindre proprietairerne, så komma de sannolikt att af dessa lån skörda föga eller intet understöd.
Denna farhåga saknar icke grund i allmänna opinionen, och den förtjenar således ganska mycken uppmärksamhet, serdeles af det Stånd, som egentligen drager Statens börda, ty der interessena äro mäktiga, der kan man ej eller nog vara på sin vakt mot" missbruken; och jag skulle lätt kunna föreställa mig, att i en framtid den rike och ansedde proprietairen tilläfventyrs funne för sig ganska förmånligt, att sjelf låta inteckna sin jord mot 5-f procents ränta, för att af den mindre förmögne och mäktige taga sex, intill dess han på utmätnings-auetion måhända åtkomme den intecknade egendomen för dess halfva värde.
På alla dessa grunder yrkar jag elfsl a g på Banko-Utskottets ifrågavarande Betänkande; och förklarar ytterst, att jag orubbligen tror det Staten, eller hvad som är detsamma, den af Staten garanterade Banken, endast i nödens yttersta stund, samt för tider och tillfällen af hel annan art, bör använda sin credit för utländsk skuldsättning.
Den tid är troligen icke aflägsen, då, med blicken på 1668 års BankoOrdning, som stadgar, att LåneBanken skall upplåna Capitaler, för att utlåna dem, denna Bankens natur - Den ii Februarii e, ra. 265 liga verksamhet skall komma att erkännas, och de fördomar icke längre göra sig gällande, att Bankens credit skall lida af dessa åtgärder.
När denna tid kommer, torde också fördomarne hafva försvunnit från det ställe och den corps, der man hade närmaste rätt att vänta bekantskap i dessa ämnen.
Men då Betänkandet redan i två Stånd fallit för denna fördoms makt, skall jag icke, för min egen kärleks skull, uppehålla tiden med anhållan om bifall, utan Friherre Kantzows förslag må gerna antagas.
Dock får jag allenast uttrycka den tankan, ehuru det icke kan hafva någon påföljd, att jag icke kan neka min lifligaste glädje öfver att höra en återgång lill fädernes enkla tarflighet, yrkas af en låland Rikets största importörer.
I öfverensstämmelse med hvad jag yttrat vid remissen af Herr Lefrens motion, att en sådan låne-anslalt, som den nu ifrågavarande, hellre borde ställas under RiksgäldsContoiret än under Banken, får jag anhålla om afslag å Betänkandet, samt alt framdeles få besvara de inkast, hvilka äro gjorda emot det generela i frågan.
Uppå härefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition, blefvo BankoUtskottets före - 266
Den ii F e b r u a r i i e. m. nämnde Betänkande och Memorial af Ridderskapet och Adeln alslagne.
Föredrogs Ånyo StatsTJtskotlels den a dennes, under N:o 38a, afgifne, samt den 4 derpSföljde e. m. på hordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Majrts Nådiga Skrifvelse, angående lättad utväg för lånebidrag åt faslighets-egare.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus j hade inlemnat följande, som upplästes.
Hindrad af sjukdom att mnnteligen yttra mig i förevarande ämne, anhåller jag att få göra det skrifteligen.
Jag anser den väckta lånefrågan icke böra isoleradt betraktas, utan i sammanliang med öfrige, af Rikets Ständer redan beslutade, Mynt- och Credit-reglerings-åtg arder.
Vid Riksdagens början redan, fann den dass af Medborgare, hvilken det nu är fråga om att biträda, talrika förespråkare.
Men man kände ingen annan utväg ti IL deras undsättning, än den hittills öflige, förmedelst sedel-emissioner.
Man fordrade för ändamålet, ehuru under flere titlar, icke mindre än i5 millioner.
Maj:ts Nådiga Skrifvelse af den 26 November 1828, angående nödvändigheten att bereda stadga i Myntvärdet, blef Rikets Ständer meddelad, upp - Den ii Februari i e. m. 267 hörde allt vidare yrkande af nya sedelemissioner; mari ville först se utredt, hvilka åtgärder, i afseende på Myntvärdets framtida stadga, kunde komma att föreslås.
Rikets Ständer, för deras del, hafva fastställt grunderne för ett nytt Myntsystem.
Det är på dessa nya grunder, som senare förslag till undsättning af lidande närings-classer blifvit fotade.
Sådan är frågans historiska del.
I Utskottets förslag ligger en ytterligare garanti för den beslutade Realisationens snara verkställande, ett undanrödjande af ali, till äfventyrs ännu, bestående tvekan om dess blifvande lyckliga resullater.
hällne hos Högloft.
Ridderskaptt °» Adeln Wd Riksdagen i Stockholm . / - ' - !
Är i8iO.
Förra Afdelningen. ' »i.. »-i- « - ^ s-roekttor^.
Tryckt hos vireKeuros L. 6^nr.»onA, rZri, Lhorsdagen den i Mars 1810. kienum kl. 9 f- M. företogs Mal af de TolflieÄorer, genom hwit» O ka, gemensam: med de öfrige Standens llsctorer, Riksens Stander, enligt 97 §.
Regeringsformen, skulle utse deras )ulliuae-Ombudsman och Ven honom i befattningen bör efterträda, sa wät som Mål til 2:ne 8uppleanter, at, i händelse af förfall för orciingns LleÄorer, deras ställen företräda; och brfunnos, wid walets flur, kl. til ; eftermiddagen de fleste rösterne hafwa pä följande sätt utfallit: N:o 1915.
Herr pecblin, Friherre von lö rvenbaLN, polian tk6olpk, klajor - - Z2F N:o 99.
Herr 8iilverlxarr6, /kron Isac, Lagman 214 N:v 109.
Grefwe körner af luna, t^arl, Lenera!-lieutenant - - - - >212 N:o 99.
Friherre hamilton, Larl, OfwersteKammarherre - - - - - 212 N.o 818.
Herr Keen8tjerna, Fnllm.
Friherre bjerta, ftreclric, Klakör - - -272 N:v 29.
Friherre lv08enbane, 8berinZ, 8tat8- 8ecreterars - - - - - - 2ir N.o 254.
Friherre lagerbielke, /kxel, Najor 2ir N:o 1870.
Herr von kappob, Fullm.
Herr 8Hlverstolpe, lreärie, Kammarherre - 27-1 N:o 7940.
Herr lersmeclen, breäric, Vicekresi^snt - - - - - -210 N:o 1979., Herr krakel.
Friherre?0S8L, Larl, Ofwerste ----- 20g Sjette Band.
N:o l Nw 4 Den i Mars. N:g 2204.
Herr 6skm af colguhoun, Larl, Ofwerste - - » - - » 203 N:o 105.
Herr kalkenderA, welker Olok Oottlricd, KammarIunkare - - -207 Supplsanter.
N:o 1404.
Herr ceäerstöclt, ^obn, BergsRäd ----- 205 N:o 9r.
Grefwe KallmZ, Fullmägtig Friherre cederström, Uudolkz Amiral - - 202 Högloft.
Ridderffapet och Adeln atffiljdes kl. -r z e. m. lii fidem krotocolli' 6.
Fredagen dm 2 Mars. klenum kl. 9 förmiddagen Grefwe Amilton, ^xel, anmälte, ak 44 §. i Riksdags-Ordningen lemnade Riksens Stander rätt, ar föreskrifva Utskotten witz rid, inom hwilken deras arbeten borde wara färdiga och til klena inlemnade.
Han wille föreflä, at til Riksdagens päffyndande detta steg nu widtages, och at man utsatte den io:de i denna manad, såsom den dag, innoM hwilken alla mål af Utskotten borde wara utarbetade och til Riksens Ständer ingifna.
Herr Grefwe» och LanStmarskalken hemstalde til Högloft.
Ridderffapet och Adeln, huruwida någon sadan föreffrift borde göras.
Hans Lxcellencs Herr Grefwe kuutk önffade, at det wvre möjligt, ar innom den före ftagne - Den 2 Mars.
H Aagne tiden göra alr det efterliggande arbetet färdigt, men säg ej dertil nägon ulwäg: aldraminst trodde Hans Lxcellence al nägon witz dag kundr förestrifwas, och enligt hans öfwertygelse hade Utskotten arbetar med all den drift, som kunde fordras.
Grefwe »amilton wille ej lasta Utskotten, Men han kände, at Hans Lxcelience8 egen motion rörande Uepre8ettt3ti0N8 förändring blifwit rsmittsraä til eon8tilution8-Utffottet redan den 15 Maji, pch ännu hade deröfwer icke nägor utlärande hunnit inkomma.
Friherre ^lannerbsim, I^ar8 /luZurt.
Dä Lon8titution3-Utskottet utmärkes i anseende til kepre8entsti0U8 - frägan, får jag den aran gifwa tilkänna, at Utstolter redan förehaft denna fräga.
Saken är likwäl sä wigtig, at man icke altför fort kan afgöra densamma, eller derom stadga sinatankar.
För öfrigt lärer det tillätas al påminna, at wi nu nägon tid haft gansta täta plena, sa at för Utskotten nästan ingen arbetstid warit öfrig.
När en Ledamot utom Utskottet wil föreskrifva rid för fullbordandet af Utskottens göromäl, synes det emedlertid, likasom stuve denna Ledamot känna göro» mälen och Utskottens befattningar bättre an deras egna medlemmar.
Jag tror at nägon witz tid hwarken kan eller bör förestrifwas; men jag har ingenting deremot, om en päminnelse om skyndsamhet til Utskotten blefwe affärdad.
Grefwe »amilton äberopade ä nyo til stöd för sin yttrade önstan, MsdagS-Ordningens föreskrift i den 44 §.
Herr § Den 2 Mars. Herr Grefwen och Landtmarskalken hemstälde, om det icke ffulle anses tilräckeligt, at Utflotten anmodades 0M en skyndsam
Lxpeäition af deras annu återstående göromål.
Grefwe »amilton förklarade sig dermed nöjd, allenast deras Betänkande» inkomma innom Riksdagens flut.
Efter fluteligen derom gjord proposition beflöts, at Utskotten genom krotocolls Utdrag skulle anmoLas, at med sina annu återstående Betänkande» skyndsamt til Riksens Ständer inkomma.
Uplastes följande öfwer samtelige Riks-Standens Herrar LleHorers Wal til Riksens Ständers LlitiB-Ombudsman, hällne protocoll.
Ar iZio den i Mars, sammanträdde samtelige Riks - Standens Herrar LleLlorer, 12 af hwarje Stand, och efter behörig förrättad utlottning af en Ledamot, werkstälde Walet til Riksens Ständers justitia;.Ombudsman, hwarwid röfterne ursöllo som följer:
Friherre ilanner!,oim, pzrs ^uZUst, 8xpe6ition8-8ecreterareoch Lommsncl. med Stora K. af Kongl. W. Orden Z4 röster.
Herr af KlinteKerA, fagman - . 4 röster.
Herr 6revvesmubl, Öfwer - OireÄeur - 8 röster.
Herr peterson, Lagman - - - I röst. »t supra. (larl förner. 8. kosenbane. (larl von Rosenstein. L. ». 8antes80n. p.
Oxelberg p:son.
Fri - ' Den 2 Mars. 7 Friherre ^lannerkeim, I.gr8 ^uZU8t.
Sedan jag genom samtelige Riks-Ständens Lisetoreis fria wal blifwit hedrad med Riksens Ständers smickrande förtroende, at wara deras ^ustitiN.
Ombudsman, finner jag mig derigenom beröfwad af et annat, nemligen at wära Ledamot af Lonstitutions- Ulffottet.
Riksdags-Ordningens 41 §. gift wer dertil tydelig anledning, da ^usritiL-Ombudsmannen der finnes uptagen ibland dem, hwilka ej böra wara Ledamöter af Utskott.
Jemte der jag nu får inför Högloft.
Ridderskapet och Adeln aflägga min ödmjuka tacksägelse för den mig bewisade ynnest och bewagenhet, får jag således äfwen nedlägga min plats såsom cor>8tiMtion8-Utskottets Ledamot och Ordförande, samt hemställa, om icke, i anseende lil de ännu återstående göromälen, Herrar
Lleäkorer matte anmodas, at efter mig Utse em efterträdare.
Herr 6^IIen8VNLN, ^reälic, upläste til 1'rotocollet följande: 96 §. af Regeringsformen, jemnförd med 6z §. af Riksdags-Ordningen,äiQerar de egenffaper en stinns-Ombudsman bör äga.
Den i gar walde Ombudsmans kunskaper i Lagfarenhet känner jag ej, men det tilhör mig som Riksdagsman, ar ej tillåta någon ting lwerydigt
I grund häraf fär jag högtidligen protegera emot der i gar af kleÄorerne förrättade Walet, imil deh de 2:ne walde Personer förstedt sädana teasta, som Regeringsformens och Riksdags-Ordningens ofwananropade §Z- utstaka.
T Den ?
Mars» Grefwe körner, Häolxk 65rsn.
Ned förundran har jag hört, at en Ledamot af Högloft.
Ridderffapet och Adeln wägat uphäfwa sig at klandra Riksens Ständers lagligen walda LieLkorers lagligen förrättade wal, hwilket de med Riksens Ständers egen rätt, enligt wära gällande Grundlagar, werkstält.
Jag känner ej hwad attester denne Ledamot kan aust erforderlige för at legitimera den Person, som til Riksens Ständers ^ustitiss-Ombudsman borde kunna wäljas.
Jag anser här icke nödigt, at förklara Lagarnes föreskrift i detta afseende.
Jag tror allenast at Rik» sens Ständer, sedan de walt sina Llettorer, ät dem öfwerlemnat sin rätt, at det wal desse kleäkorer förrätta är vrubbeligt, och at Riksens Stan?, der ej äga rätt at pröfwa de grunder, de motiver, hwarpa deras Lleäorer stödt sitt förfarande.
Friherre Ltael von wolstein, LorkitL I.u6vig, erinrade, at sä wäl enligt Regeringsformen, som all hittils känd praxis, borde äi8LU8sionen uphöra, sedan en staga blifwit begärd pä bordel.
Herr Grefwen och Landtmarskalken hemstälde, om icke Högloft.
Ridderffapet och Adely wille täta Herr L-yllensvaanz motion hwjla, hwarefter Herr Landrmarffalken lät upläsa följande krotocollet öfwer Walet til Riksens Ständers ^ustl- Ombudsmans Luppieant: Ar i?, ro den i Mars sammanträdde samelige Riks-Ständens Herrar Lleäorer, i2afhwar» je Stand, och efter behörigen förrättad mlottning af Den 2 Mars, s en Ledamot, iverkstälde walet til SuxMant Riksens Ständers >istltias-Ombudsman, hrvarwid rösterne urföllo som följer:
Herr peterson, kl-, Lagman r 29 röster.
Herr »k klinteberg, Lagman » 9 Herr bourin, /lävocat^kiscal - - 2 Herr Orevvesmöblen, Öfwer-virecleur 4. ^ - sgnu z röster, hwilka såsom orikkige e) kunde up» Agas. vt supra.
Liirl Ivlörner. 5. kosenbane.
Larl von Kosenstein. L. 51. 8antesson. k. Oxelberg k.sou. Herr Grsfwen och Landtmarskalken hemstälde om icke, sedan wåler til sMseM Ständers ^ustitias-Ombudsman nu wor'e ssrrättadt,. det ansages nödwandigt at Lxpe6itions-ll-cskottei:anmo» dades, at upsätta det Lonsritutorial, som sör denna Embetsman jemte hanö Suppleant .borde utfärdas.
FriherreStasl vonllolstein inwände,Ft som Herr OMensvgans motion wv^e lagd pa bordet, ansage han i sin ordning at all-widare åtgärd wid werkställigheten af detta wal upsköies, intil detz denna motion wvre cliscuteracl och afgjord.
. B' * » HerrGrefwen och Landtmarskalken förklarade, at Herr (Hllensvaans motion W?e af sadan beskaffenhet, at han ej kunde tilläta^lc ventil ckscuss-on uptoges, och ar för öfrigt 'det klander han såsom enskild person anfört mot LleLtoiernas wal, ej kunde hindra werkställigheten af et lagligen fattade beslut. M * -> " ro Den 2 Mars.
Friherre 8tael von wolstein yrkade, aren sak som blifwir begärd pa borver, mäste hwila.
Er annat förfarande wore emot Regeringsformen och Riksdagsordningen.
Grefwe björner, /lklolpk 6öran.
Den motion som här .ar wäckt, synes wara af sadan beskaffenhet, ar den icke kan komma under pröfning.
Det är fraga om at en Ledamot wil göra kraftlöst er Beslut, som med Riksens Ständers rätt blifwit tagit och et i laglig ordning förrättadt wal.
Den som wil uphafwa sig ar wara Förmyndare för Riksens Ständer, bör åtminstone icke nytz sjelf hafwa warit satt under Förmyndare.
Friherre 8tael von kkolstein förbehöll pä ^dex enträgnaste, at ingen Lxxsäition i anledning af dietta wal matte göras förr an den fraga som Herr <Hl!en8V33n wäckt blefwe lagen fran bordet.
Det skulle kunM wara et gansta farligt vrcsuclicat.
Han inlät sig ej i någon pröfning af fåken, Wn om nägonting sa oordentligt kunde hända med denna fraga,^kunde der äfwen hända med alla.
Han talade endast för Lagens helgd och hwar och en Riksdagsmans oemotsägliga rätt.
Friherre Legerström, ^acob.
Jag kan ej söreLalla mig, at Friherre 8t3el wid nogare efrertankWan wilja, ar en persons orimliga proposlöön sWle werka upstof i et af Standen lagligen farradt beslut.
Jag för min del har aldrig hörr omtalas, ar en lncljviön kan waga klandra hwad stander enligt
Lag och beklädda med Nationens Makt, beslutar.
Dessutom tror jag ej, at öfwer Den s Mars. ir rn motion af sadan egenskap någon ä-scussion kan aga rum, at den af Herr Laudtrnarstalken kan til» latas, at komma under pröfning, eller Herr Landt» i marskalken derpå kan göra någon kroposicion.
Klander pä et Ständers Beslut bör ej kunna göras; men annu mindre af Herr Landtmarskalken tiiiatas.
Ar en Person satter i fraga huru Riksens Ständer utöfwar sin ratt, leder til intet annat resultat, an at han förgått sig.
Herr Lallen sv aan.
Med förbigående och vfwerseende af den perfonalifering de 2-.ne sist talande Ledamöter sig tillåtit, haller jag mig endast ivid saken.
Jag får nu anmäla, det jag i mit första Memorial glömt, nemligen, at jag wördsamt anhaller, at mit anförande ma med de öfrige Standen blifwa commuuieeraät.
Herr Grefwen c/ch Landtmarskalken förklarade denna begäran sa mycket mindre passande, som Herr rHllensvaan sjelf hört huru hans motion af Ridderskapet och Adeln blifwit uptagen.
Ltael von klolstein.
Den af Herr o^liensvaau wackta motion har blifwit lagd pa bordet.
Nar en sak blifwit lagd pa bordet, bör all cliscussion deröfwer genast uphöra.
Nu har ben ater blifwit upragen och wista Ledamöter stafwa förklarat densamma för orimlig och kränkande af Ständers rätt.
Det är just detta som först stal pröfwas och sjelfwa saken bör komma under äiscussion innan nägot resultat deraf kan följa.
Jag anhaller, at Herr Grefwen och Landtmarskalken tackreS förklara om Herr (HlleusvaMs motion är r» Den 2 Mars. stridande
Mot konstitution, eller iwidrigt fall, ak dermed förfares ester Lag och Riksdags-Ordning.
Herr Grefwe» och Landtmarfkalken.
Dä Herr L^llensvaans motion innebär klander mot et Riksens Ständers fattade beslut, förklarar Mg den wara emot Lonliimtion, och kan ej tilläta, at densamma til pröfning uptages, och anser den således icke kunna hafwa någon inflytelse pä werkstalligheten af de beflut Riksens Stander fattat.
Friherre 8t-el von wolstein uprepade hwad han förut anfört, förklarandes, qt han ansäg det såsom en inffcankning i hwar och ens Riksdagsmanna ratt och frihet, om ej pa denna motion gjordes afseende.
Friherre Legerström, lguflolk.
Dä en Ledamot af detta Stand wägar komma fram med en mcoustitutionel motion, anhaller jag at Herr Grefwe» och Landtmarffalken matte göra propoLtion om hans uteflutande ifrån Riddarhuset.
Stael von igols te in hördes häremot protegera, men afbröts, dä mänga började r^la pä en gäng och med rop om proposition instämma i Friherre Legerströms yttrande.
Herr kotlilieb, Larl kreäric.
Med ankedning af hwad sä wäl Herr Grefwen och Landtmarffalken, som flere wärda Ledamöter anfört, ocy hwaruti jag fullkomligen instämmer, synes mig den af Herr (^llensvaan gjorda motion, angäende behörigheten afMitise-Ombudsmans-waltt, wara af DM 2 Mars. rz fädan beskaffenhet, ae ben icke kan läggas pä bors det; ar lägga en sak pä bordet mäste förutsätta, ar ven kan uptagas tilöfwerläggning, ochdäifräga warande motion, utan at wara fotad pä antageliga stal, och utan at äga något stöd af Grundlagarne, innefattar klander emot et af Riksens Ständer gemensamt taget besiut, innefattar en obehörig beskyllning emot Riksens Ständers med deras egen magt försedde LleÄorer, at ej hafwa iakttagit hwad Grundlagarne föreffrifwa, tror jag at densamma aldrig kan til pröfning företagas och således ej ever läggas pä bordet.
Jag anhällee derföre ödmjukeligen, det Herr Grefwen och Landtmarffalken behagar förklara, at nägon ventilation om denna ftäga icke sar äga rum, och tillika xro.
xonera at alt hwad soM deröfwer blifwit talar, mä utur Ridderffapets och Adelns krotocoUer sörswinna Herr Grefwen och Landtmarskalkem
Denna fräga gar derpä ut, ar kullkasta et Riksens Ständers lagliga beslut.
Den ma wäl qwarblifwa i ?roroco!let, men den kan ej läggas pä bordet eller af mig tillatas, at komma under pröfning.
Grefwe I.ötvenbj6lm, Larl.
Del är sörundranswärdt at en sä ung man som Herr 6yllen8V33, n kan understä sig at klandra er Riksens Ständers beslut, men jag förmodar, ar det kan skyllas pä hans ungdom och hans oerfarenhet t werlden.
Han har anförr mihtankar emot MeÄorernes förfarande, men han hade bordt weta, at man bör innom sig göma miHtankar, och at sadanr framför alt tilhör den som ännu icke lärk at pröf - 14 Den 2 Mars. wa rätt och orätt eller grunderne för andra människors upförande.
Stael von blollstein förnyade sit yrkande om upffof med denna öfwerlaggning och at den en annan dag mätte äter uptagas.
Herr bloräenstolps, ^näers, förenade sig med Friherre Stael.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken förklarade, at den hwarken i dag eller en annan dag skulle til pröfning uptagas.
Herr Silfverstolpe, l^re^ric Samuel, anhöll at Lerpä fa fästa Högloft.
Ridderskapets och Adelns upmärksamhet, at detta klander ej blott wore ricktadt mot Ridderffapets och Adelns Ledamöter bland lllleäioi-erne, Utan mot samtelige Riksens Ständers genom deras LleQorer fattade beflut.
Herr Silverstolpe afbröts af starka rop V!N proposition pä Herr (Hllensvaans utesturandr ifrän Riddarhuset, blandade med nägre fä deremot protesterande röster.
Herr l^erlme^en, lierman.
Aag anser Herr Opllensvaans yttrande och motion sä lagstridig, at derest han icke densamma äterkar, anhäller jag at Herr Grefwen och Landtmarssalken täcktes göra xroposinon l likhet med hwad Friherre Kueloll Leäerström föresiagir, at han ifrån Riddarhuset mätte mestmas.