Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är väl nödigt, att man rättar den 4 punkten till öfverensstämmelse med det beslut, som blifvit i afseende på den 2 punkten lättadt; ty det kan väl icke låta sig göra, att de båda punklerne stu i strid med hvarandra.
Att punkten kan afslås, är naturligt; men att efter slutad discussion ett nytt förslag får framställas, det anser jag vara afvikande från allt hvad som hittills i detta afseende iakttagits.
Den 19 A pi il e. m. G53 Frih.
Det skulle mycket förundra mig, om icke, då ett betänk, blifvit punktvis föredraget, uti hvilket en punkt blifvit genom votering afgjord, och en annan befunnen stå i strid med det sålunda fattade beslutet, discussionen öfver denna sednare punkt då skulle vara laglig, när frågan om beslutets fattande förekommer.
Nu har H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställt propos. på bifall till denna punkt.
Jag vet väl icke huru FIr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret å denna propos., men jag supponerar dock, att Hr Gr. o. Landtm, ansett propos. hafva blifvit med nej besvarad, enär Hr Gr. o. Landtm, sedan föreslog propos. på afslag lill samma punkt med den förändring, att R. o. Ad. skulle besluta, att de 73,853 r:dr 16 sk. skulle ur räkenskaperna afföras.
Det faller af sig sjelf, att om R. o. Ad. hade med nej besvarat deuua propos., så hade jag begärt votering och föreslagit till voter.propos., att punkten måtte afslås och att Ståndet i stället måtte besluta, att ifrågavar. summa borde ur räkenskaperne afföras.
Jag kan icke förslå hvad afsigtcn kan vara med att vilja bibehålla denna summa i räkenskaperne; ty ehvad colonien kommer att afträdas eller icke, så är klart, att räkenskaperne invecklas i onödigt mål, derigenom att man balancerar en långt för detta utgifven summa.
Fl. Ex. Flr Gr. o.
Landtm, yttrade, att då ifrågavar. punkt innehöll en framställning af Utsk., att frågan om afskrifningen må anstå tilis det visat sig om colonien blefve afträdd eller icke, samt R. o. Ad. genom ett föregående beslut förklarat, att den icke bör afträdas; så vore deraf gifvet, att förslag till propos:r, som föranleddes af berörde föregående beslut, nu kunde göras, hvarföre H.
Ex. icke funne hinder att framställa den propos.
Jag lager mig friheten hemställa, om man icke lättast kunde komma från denna sak, genom att utesluta de motiver, som Utsk. i detta mom. anfört, och endast bifalla slutet af förslaget nemi.: ”att ofvannämnde förskotter må tills vidare uti statsverkets räkenskaper balanceras.”
Deraf följer ingenting ondt, och man slipper alla jemkningsförslag och voteringar.
FIr Mannerskantz:
I öfverensstämmelse med de skäl, som blifvit anförde för afslag å den 2 punkten, får jag äfven framställa ett förslag att ändra nioliverna i den 4:de, enligt hvilket punkten skulle få följande lydelse: ”att Utsk. anser frågan härom lämpligast böra anstå, till dess sig visat om i framtiden, till följd af förändrade politiska förhållanden, några ökade inkomster till colonien S:t Barthelemy inflyta; hvadan” etc. Gr. von Platen, Baltzar:
Utan att vilja vidare ingå i någon discussion öfver detta ämne, hvarifrån jag med flit hela tiden afhållit mig, får jag blott hemställa, huruvida icke saken förhåller sig så, att Utsk. endast föreslagit, att med frågans afgörande skall anslå; och då frågan i öfrigt lärer vara en anslagsfråga, G54 Den 19 April e. m. hvaröfver R. o. Ad. icke nu kan fatta sitt beslut, så skulle jag tro, att någonting annat nu icke är vid den saken att göra än att återremittera frågan.
Mig förekommer det, som om här vore fråga om ett svar på en del af den K. propos. K.
M. har föreslagit, att denna summa måtte afskrifvas; Utsk. har föreslagit, att frågan derom måtte uppskjutas.
Detta uppskof har förfallit, i anseende till det beslut, som R. o. Ad. nyss fattat; jag hemställer dä huruvida det må kunna vara R. o. Ad. förmenadt att bifalla den K. propos. i denna punkt. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han ansåge sig böra framställa förnyad propos. i öfverensstämmelse med Frih.
Cederströms förslag och derföre finge hemställa, om R. o. Ad. behagade afslå Ulsk:s hemställan samt bifalla, alt ifrågavar. af Statscont. förskjutne 73,853 r:dr 16 sk. b:co skola i räkenskaperne afskrifvas.
Ropades starka ja, blandade med nej, hvarefter H. Ex. tillkännagaf, alt han funnit ja hafva öfverrösta! nej. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, behagade härefter, med erinran, att R. o.
Ad. för längre tid sedan beslutat, att med pröfningen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 116, i anledn. af K.
M:s nåd. skrifvelse till 11.
St., ang:de afskaffandc af slafveriet på S:t Rarthelemy, skulle tills vidare uppskjutas, samt att delta skett derföre, att R. o. Ad. ansett sig derförinnan böra pröfva det utlåt., som nu sednast förevarit till pröfning, hemställa om R. o. Ad. tilläte, att berörde utlåt.
N:o 116 finge uppföras främst å föredragningslistan för nästa plenum.
Föredrogs och bifölls StatsUlsk:s d. 9 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 259, i anledn. af väckt motion, angtde utsättande af tiden för nästa revision af Statsverkets, Raukens och Riksg.conbs tillstånd, styrelse och förvaltning.
Då på föredragningslistan redan finnas ett och annat mål, som angår, dels bevillning, dels statsreglering, och då möjligen flere sådane i afton inkomma, så vill jag hemställa om icke det betänk., som i dag blifvit ånyo bordlagdt och som rörer privatbankerne, må ställas främst på listan till nästa Onsdag; på det att de ärenden, som röra statsreglering och bevillning, måtte, oförhindrade af detta ärende, få föredragas, R. o. Ad. biföll denna Hr von Hartmansdorffs hemställan.
På föredragningslistan finnes uppförd en motion af Frih.
Cederström, Jacob, rör:de förändringar i vexellagen, hvilken motion står i sammanhang med ett för Den 19 April e. m. 65S närvar, på LagUlsIcs åtgärd beroende mål, nemi. återremiss på vexellagen.
Jag hemställer derföre, på det att Otsk. måtte i ett sammanhang kunna behandla dessa fsågor, att ifrågavar. motion måtte blifva på listan framflyttad, att förekomma näst efter de mål, som redan hafva fått företräde. II. o. Ad. biföll II.
Ex. Hr Gr. o. Landlm:s i anledn. häraf gjorde hemställan, att Frih.
Cederströms motion med förslag till ändringar i nu gällande vexelstadga skulle å föredragningslistan till nästa plenum uppföras näst efter StatsUtsk:s utlåt.
Föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s d. 9 dennes e. m. på bordet lagda mern.
N:o 33, ang;de de till den blifvande nya bevillningsstadgan hörande formulärer. H. R. o. Ad. åtskildes kl. § till 11 om aftonen.
Tisdagen den 22 April 1845.
Justerades 8 prot.utdr. för d. 19 dennes e. m.
Upplästes ett prot.utdr. frän Vällofl. BorgareSt. af d. 7 dennes, innehållande inbjudning till Medständeu att instämma i det vid pröfningen af ej mindre Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk-.ns utlåt.
N:o 83, i anledn. af väckte frågor, dels om biskopsembetenas indragning och dels om reglering af de utaf biskoparne innehafvande löneförmåner m. m., än äfven Hederv.
BondeSl:s genom prot.utdr. d. 5 dennes meddelade inbjudning i samma ämne, af BorgareSt. fattade beslut, alt R.
St. böra i und. skrifvelse anhålla, det K. M., efter vederbörlig utredning af ämnet, täcktes vid nästa riksdag till R.
St. göra framställning, dels om och i hvad mån indragning af biskopsembeten må kunna verkställas, dels ock huruledes en förändrad disposition af ifrågavar. tillgångar må kunna för framtiden bestämmas. Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Jag hemställer, att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt beslut och således icke antaga inbjudningen. R. o.
Ad. beslöt att vidblifva sitt förut i detta ämne fattade beslut oeh således icke antaga BorgareSt:s ifrågavar. inbjudning.
Goö Den 22 April.
Upplästes Högv. PresteSt:s prot.utdr. af d. 16 dennes, hvarigenom Medstånden blifvit inbjudne att instämma i det, vid pröfningen af Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk-.ns betänk.
N:o 32, i anledu. af väckt motion om inskränkning i tiden för besvärs anförande öfver sockenslämmobeslut, af PresteSt. fattade beslut, att en and. skrifvelse skulle till K.
M. afgå, med und. anhållan om det tillägg till K. förordn. om sockenstämmor af d. 19 Aug. 1S43, ”alt det åligger den församlingsledamot, som öfver ett sockenstämmoprot. klaga vill, att derom hos sockenstämmans ordförande anmälan göra och bevis deröfver taga inom 14 dagar efter beslutets kungörande från predikstolen eller delfåendet deraf”.
Landtm, yttrade, det han ansåg sig böra upplysa, att Lag- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.Utsk-.ns ifrågavar. betänk, blifvit af 3:ne Stånd bifallet.
Jag erinrar mig icke bestämdt huruvida beslut i detta ämne blifvit af R. o. Ad. fattadt.
Ridd.secret., att R. o. Ad. d. 19 dennes e. ra. bifallit Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskms betänk.
N:o 32, samt alt prot.utdr. derom i dag vid pleni början blifvit justeradt.
När förhållandet är sådant som Hr Gr. o. Landtm, uppgifvit, så utgör det ett R.
Då förmodar jag ock, att R. o. Ad. icke lärer antaga inbjudningen.
Då nu 11.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. vidblefve sitt i ämnet redair fattade beslut, och således ansåge sig icke kunna antaga PresteSt-.s inbjudning, anmälde sig och yttrade Frih. Palmstjerna, Carl Otto:
Jag anhåller, att proposm måtte blifva så, att som 3 Stånd bifallit betänk, och detta således är ett R.
St:s beslut, så anser R. o. Ad. sig icke kunna antaga inbjudningen. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåge sig icke kunna antaga ifrågavar. inbjudning, på den grund, att Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskms betänk.
N:o 32 redan blifvit af 3:ne
Stånd bifallet och således derom ett R.
St:s beslut vore fattadt.
Sedan R. o. Ad. under d. 23 sisth Jan. tills vidare uppskjutit pröfningen af StatsUtsk:s d. 4 och 22 i samma månad pä bordet lagda utlåt.
St., ang:de afskaffande af slafveriet på S:t Barthelemy, blef nu, jemlikt R. o. Ad. i sista plenum fattade beslut, detta utlåt, ånyo föredraget.
Den 22 April. 057 Frih. Palmstjerna, Garl
Då Handels- och Sjö fartsfonden egentligen är ämnad lill andra föremål än-slafvars friköpande, nemi. lill befrämjande af handeln och lättande af sjöfarten, så anser jag för min del, att denna fond icke hör användas på sätt Disk. föreslagit.
När Konungen disponerar något af Handels- och Sjöfartsfonden, sä höras deröfver handelssocieteterna i de större städerna.
Ständerna hafva icke inhemtat någon af de elfva handelssocieleternas yttrande i denna fråga, utan StatsUtsk. har på eget bevåg föreslagit, alt fonden skulle disponeras lill detta ändamål.
Jag anser sådant vara oriktigt och tror, alt R.
St. böra bifalla saken, men låta medlen utgå från Riksg.cont. och derjemte förbehålla sig, alt, om öns inkomster i framliden sådant medgifva, Riksg.cont. må erhålla ersättning för denna utgift, som är påkallad såväl af Ständernas tind. skrifvelse sora af K.
M:s nu afgifna propos. och af lidens omständigheter.
Pä detta sätt tillstyrker jag bifall till Gisles förslag.
Då StatsUtsk. tillstyrkt bifall till K. M:s nåd. propos. i detta ämne, så till vida, att Utsk. ansett en viss bestämd summa böra anslås till friköpande af slafvarne på ön St.
Barthelemy, så har jag följaktligen icke något att emot förslaget i denna del invända.
Palmstjerna deruti, alt jag icke kan godkänna den gjorda hemställan, att ifrågavar. utgift må anvisas på Handelsoch Sjöfartsfonden.
Det är R. o. Ad. bekant, att denna fond ursprungligen bildats genom en afgift på handeln, som Rikets handlande borgerskap för längre tid sedan frivilligt åtagit sig, för att uteslutande användes till den inhemska handelns och sjöfartens skydd och förkofran.
Betänk, antyder väl, att Utsk. ansett utgiften lämpligen kunna anvisas på denna fond, derföre att besittningen af ön St.
Barthelemy, såsom en under Svenska Kronan förvärfvad coloni, måste hafva afsett att bereda fördelar för handeln och sjöfarten.
Men med fog kan väl ingen påstå, att vår handel och sjöfart kan draga någon, ens den atlägsnaste, fördel af den åtgärd, hvarom här är fråga.
Om det anlages, att slafvarnes förbättrade tillstånd i borgerligt hänseende kan hafva något direct inflytande till handelns och sjöfartens fördel, så måste det äfven vara fallet med deras förbättring uti intellectuelt och moraliskt hänseende.
Det måste gälla icke mindre om främmande colonier eller orter, med hvilka vi stå i handelsförbindelser, än om vår egen coloni, med hvilken beklagligtvis vår handelsgemenskap är så godt som ingen, oeh jag inser dock icke, hvar man skulle finna någon gräns för användandet af Handelsoch Sjöfartsfonden.
Men antaget äfven, att en sådan utgift icke vore främmande för denna fond, så skulle jag dock, lika med Frih.
Palmstjerna, icke finna tillrådligt att derå anvisa en så betydlig utgift under nuvar. förhållanden.
Om det skulle i en framtid blifva att hoppas att kunna bereda någon lindring i den afgift, hyaraf ifrågavar. fond underhålles, så är det framför allt änge 9 H. 83 658 Den 22 A pril. läget, att det samlade capitalet icke förtärcs.
Under förlidne år har en minskning i fonden uppkommit till följd af tillfälligt ökade kostnader, hufvudsakligen för att bereda directa handelsförbindelser med China och Söderhafsorlerne i allmänhet.
Sådana utgifter kunna alltid komma i fråga.
I närvarande stund pågå dessutom underhandlingar med Maroccanska Staten, som fordra utomordentliga kostnader.
Icke blott för sjelfva underhandlingarne äro medel erforderliga, utan äfven sedan de kunnat bringas till ett lyckligt slut, är det nödigt att tillita denna fond, för att försäkra sig, det den traktat, som kan blifva uppgjord, må blifva en verklighet.
Under dessa förhållanden anser jag ifråga var. utgift icke kunna på Handels- och Sjöfartsfonden anvisas, utan en motsvarande minskning i capitalfonden.
Jag är derföre af samma mening som Frih. Palmstjerna, att Utsk:s förslag, för såvidt det afser Handels- och Sjöfartsfonden, icke bör antagas, och jag instämmer äfven deruti, att utgiften i stället bör anvisas på Riksg.cont., hvarvid jag icke har någonting att erinra deremot, att i händelse öns afkastning framdeles kan gifva utväg till ersättning, sådant då må varda medgifvet.
Jag uraktlät, då jag förra gången yttrade mig, att uppgifva hvad jag af handlingarne sett, att nemi. behållningen å Handels- ock Sjöfartsfonden var vid 1844 års början nära 556,000 r:dr, att utgifterne under året öfversligit inkomsterna med 98,000 r:dr, och att utgifterna ä denna fond, på sätt nyss är yttradt, under det nu började året blifva betydliga.
Uti dessa påkänningar ligger således ett ytterligare skäl för R.
St. att icke anvisa denna utgift på en fond, som till andra ändamål behöfves.
Till de af de tvenne föregående talarne anförda skäl, hvarföre den ifrågavar. summan icke borde anvisas på Handels- och Sjöfartsfonden, ber jag fä lägga, att denna fond är gemensam för Sverige och Norrige.
Sverige och Norrige hafva t. ex. gemensam fördel af upphörandet af tributen till Marrocco och derföre är det billigt att kostnaderna derför tagas af denna fond.
Men för min del kan jag icke finna någon skyldighet för Norrige, att deltaga i kostnaderna för slafvarnes friköpande på en Svensk ö, hvarföre jag äfven på__ detta skäl får afstyrka utgiftens tagande från nämnde fond.
Afven jag anser, att slafvarne på ön St.
Barthelemy böra friköpas och att denna kostnad bör af Svenska statsverket bestridas.
Likväl kan jag icke underlåta alt anmärka, det StalsUtsk:s förslag icke förer till detta mål.
Dä slafägarne få behålla slafvar, och barn ännu få födas lill slafvar, så kommer, efter min tanke, detta beslut icke att hafva någon annan följd, än att slafägarne fortfarande begagna slafvar och dertill när de önska försälja dem finna en säker afsättning, så att det blir ännu mera lönande att liksom boskap pålägga slafvar.
Om man vill afskaffa slafverjet, så tror jag, att rätta utgångspunkten vore att bestämma en viss tid, efter hvilken Den 22 April. 659 inga barn föddes slafvar, men att Guverneuren under tiden friköpte dem, som redan funnos.
StatsUtsk:s förslag härleder sig ifrån ganska noggranna och vidlyftiga öfverläggningar med öns nuvarande Guverneur, som, på grund af der befintliga förhållanden, trodde, att det af Utsk. föreslagna sätt skulle blifva det som kostade minst och som på samma gång medförde det åsyftade ändamålet.
Slafvarnes tillstånd på St.
Barthelemy är helt annorlunda än på de gamla slaföarne i Westindien.
Det är dels mycket mildare, och dels finnes der icke något intresse att bibehålla och öka slafvarnes antal, då der ieke finnas några plantager, der slafvarne egentligen med fördel kunna användas.
Slafvarne på St.
Barthelemy hafva efter mångårig vana och sed haft mycket större friheter än på andra ställen i den verldsdelen.
Enligt Guverneurens uppgift yppas ofta tillfällen att friköpa slafvar vid dödsfall och andra omständigheter, så att man genom omtanka skulle småningom kunna friköpa ett betydligare antal för bättre pris, än som skulle ske genom ett annat förfarande.
Barthelemy är dessutom icke slafhandeln tillåten på det sätt alt slafvar derifrån skulle kunna säljas till andra öar, utan den är ganska inskränkt emot hvad tillståndet har varit på de öfriga öarne i Norra America.
Om man på ena sidan icke kan neka, att det af Utsk. föreslagna alternativ, att icke på en gång utan successive inköpa slafvarne, leder dertill, att ägarne icke sälja dem förr än de genom ålder blifva mindre arbetsföra, och således komma att ligga coloniens fattigvård till last, så måste man väl å andra sidan också erkänna, att om man förklarade, det alla slafvarne skulle på en gång friköpas, så stöde det icke i Guverneurens skön att derföre bestämma någon summa.
Han har nu uppgjort denna summa efter de vanliga priserna vid inköp, men hvem kan svara för, att icke tre gånger så mycket begärdes, om ägaren visste att han i alla händelser skulle få sälja dem, äfvensom om alla slafvarne på en gång frigåfvos, de kunde blifva utan både föda och arbetsförtjenst, samt komma i en mycket värre ställning än de voro förut.
Dessa personer, som skola blifva fria, måtte väl hafva ett ord med i laget, i händelse deras frihet skulle leda till deras bestämda undergång.
Det är således, enligt min tanka, väl att inskränka sig till hvad Utsk. föreslagit, äfven med förutsättning, att saken derigenom skulle komma att draga ut på tiden.
Jag tillstyrker bifall till betänk, på det sätt, som Frih.
Palmstjerna föreslagit, att nemi. utgiften kommer att från Riksg.cont. bestridas.
Jag har egentligen begärt ordet för att i anledn. af Gr.
Lagerbjelkes yttrande nämna, att jag icke tror det vara möjligt att bestämma någon viss tid för slafvarnes digifvande, emedan de åro ägarnes enskilda egendom, äfvensom de barn, som af slafvarne födas.
Det rätta vore, efter 600 Den 22 A pr i I. min tanka, alt först friköpa qvinnorna så långt de 10,000 piastrarna räcka, som Ulsk. tillstyrkt.
Då faller del af sig sjelf, att de som sedermera födas blifva fria.
För öfrigt skulle jag helst önskat, att bela slafstyrkan på en gång blifvit friköpt, och jag befarar icke deraf de vådliga följder, som en föregående talare förmenat.
Jag känner, att slafvarne på St.
Barthelemy äro välsinnade, och jag tror icke eller, alt arbetsförtjenst skulle tryta.
Jag får derföre tillstyrka bifall å betänk.
Hr Fåhraeus yttrade en tanke, som jag tror äfven finnes intagen i BorgareShs beslut, nemi. att om de summor, som nu lemnäs af Riksg.cont., framdeles kunna med öns inkomster ersättas, en sådan återbetalning må äga rum.
Jag anhåller om uppläsning af BorgareSt-.s prot.- utdr. i ämnet, samt att Frih.
Palmsljernas förslag måtte bifallas med det af mig nu omnämnda tillägg.
I anleda, häraf upplyste H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., alt Frih.
Palmsljernas förslag lill beslut innefattade del tillägg, som Hr von Hartmansdorff begärt, samt att BorgareShs beslut innehöll, ”att B.
St. må hos K. M. i und. anmäla, alt B.
St. förderas del anse en summa af 10,000 Spanska piastrar årligen, under 3 år, böra af Handels- och Sjöfartsfonden,funder förbehåll af framlida ersättning till berörde fond, ställas till styrelsens öfver ön St.
Barthelemy disposition, emot redovisning, alt användas till slafvars å nämnde ö friköpande, hvarvid likväl qvinnor och harn, samt män, som sjelfva till friköpandet bidraga, böra äga företräde.”
Då nu öfverläggningen ansågs vara fulländad, hemställde H. Ex. Hr Gr. o. Land t m. om R. o. Ad. behagade bifalla SlatsUtsk:s utlåt.
N:o 116 på det sätt, att R. o. Ad. för sin del beslöte, att en summa af 10,000 Spanska piastrar, ärligen under 3 år, bör, under förbehåll af framtida ersättning, då inkomsterne från St.
Barthelemy dertill kunna lemna tillgång, utgå från Riksg.- cont. och ställas till styrelsens öfver denna ö disposition, emot redovisning, att användas till slafvars å meranämnde ö friköpande, hvarvid likväl qvinnor och barn, samt män, som sjelfve till friköpandet bidraga, böra äga företräde.
Föredrogs och remitterades till Banco- och LagUtskm Frih. Cederslröms, Jacob, d. IS dennes f. m. på bordet lagda motion om beredande af utländsk vexelcredit för
Banken samt i sådant afseende nödiga förändringar i nu gällande författningar ang:de vexelrörelsen.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk-.s d. 12 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 262, ang:de liqviderandet af kostnaderne för tryckningen af RiksStms protoeoller samt utdelandet af samma protocoller med dertill hörande bihang.
Den 22 April. Cfil Föredrogs StalsUlsk:s d. 12 dennes f. m. på bordet lagda mera.
N:o 263, ang:de den vid riksdagens slut återstående tryckningen af RiksStms protocoller samt upprättandet af register öfver desamma.
Förslå punkten af detta mern., ronde protocollstryckningen bifölls utan discussion, men i fråga om andra punkten, hvaruti Ulsk. hemställt huruvida icke
RiksStm finna för godt alt hvart för sig förklara, del några särskilda register öfver deras prolocoll för innevarande riksdag icke behöfva på det allmännas bekostnad upprättas, anmälde och yttrade sig Hr von Hartmansdorff, Aug.:
En hvar af Ståndets ledamöter, som behöft rådfråga de föregående riksdagarnes protocoll, lärer nogsamt hafva rönt, huru svårt, för att icke säga omöjligt det skulle blifva att, under en pågående riksdags skyndade göromål, hinna att få reda på hvad man söker, derest icke register funnes.
Jag hemställer derföre, att R. o. Ad. ville afslå denna punkt, så att register mätte blifva oss förbehållet.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. hemställde, om R. o. Ad. behagade afslå andra punkten af Ctsk:s mern. samt besluta, att register öfver RiksStms prolocoll för innevarande riksdag höra liksom förut på det allmännas bekostnad upprättas.
Ropades ja, hvarefter Hr von Hartmansdorff yttrade:
Jag sträckte icke min begäran längre än till R. o. Ad:s protocoll, emedan Utsk. har åtskilt hvarje Stånd för sig.
I Hr Gr. o.
Landlm:s propos. ingick, såsom jag tyckte, alla Ståndens protocoll; i sådant fall begär jag rättelse deruti. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, tillkännagaf, att det verkligen förhöll sig, såsom Hr von Hartmansdorff yttrat, att den af H. Ex. gjorda propos. afselt samtlige RiksStms prolocoll; men alt dä denna propos. blifvit besvarad med ja, någon ny propos. i ämnet ej kunde meddelas.
I händelse propos. hade blif vit ställd enskildt på R. o. Ad:s prolocoll, så skulle jag funnit mig nödsakad att afslå densamma, emedan jag icke anser, att ett Ständ kan enskildt disponera öfver statens medel till register öfver sina prolocoll; men deremot har
Ståndet fullkomlig rätt att besluta registers upprättande öfver samtlige RiksStms protocoll, och sådan var också Hr Gr. o. Landtm:s propos., hvilken blifvit af Ståndet bifallen.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då ifrågavar. propos. blifvit med ja besvarad och votering icke var begärd, R. o. Ad. torde finna, alt dervid borde bero.
Föredrogos och biföllos StalsUlskis d. 12 dennes f. m. på bordet lagde mern.:
602 Den 22 April.
N:o 264, i anledn. af erhållen ålerremiss å utlåt.
N:o 215, ang:de ett lån för en gymnastikbyggnad i Malmö; samt N:o 265, i anledn. af ålerremiss å Utsk:s utlåt N:o 217 ang:de ett föreslaget lån för reparerandet af Catharina kyrka i Stockholm.
Föredrogs StasUtsk:s d. 12 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 266, i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, ang-.de det vid 1840 och 1841 årens riksdag lill Emm-äns upprensning beviljade statsbidrag. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna den af SlasUtsk. i ämnet föreslagna voler.propos. , samt i öfrigt lägga detta mern. till handlingarne.