Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ise frågan blifvit bordlagd i vanlig ordning i dag, sä hade en sådan bordläggning väl icke förhindrat, alt R. o. Ad. vid nä-ta föiedrngning beslöt att främst föi etaga del la mål till afgörande.
Härmed har jag velat besvara Gr.
Fiölichs framställning, då han trott mig hafva hyst olika tänkesätt med honom idelina fråga.
Jag önskar visserligen, att målet, så föi t som möjligt nr, må blifva afgjordt, emedan jag ej tror det varn önsklig!, att, 0111 en betydlig nedsättning af skatterna i landet skulle äga runi, den gamla stutsregler:n skulle fortfara alt blifva gällin de.
Jag lior icke heller, att det skulle vara billigt emot de flera embetsverk, soln vid denna liksdag erhållit löneförhöjningar och tillökningar, att de skulle gå i mistning deraf för ett år, i följd deraf, att statsreglei:n icke skulle blifva färdig inom slutet af delta åratal.
Af denna anleda, anser jag nödvändigt, att flugan förekommer ju förr dess hellie till afgörande; men som jag vill, i hvad som ar rätt, gifva mina motståndare rätt, vill jag ej bestrida, alt det kati vara någon nnledn. för R. o. Ad. att önska, om sådant kan ske utan ett alltför långt uppskof, alt inhemta den mening, sun BondeSt. och BorgareSt. derom kati aflåta, efter StatsUlskts betänk, verkligen innehåller en hemställan, en förfiågan på grund af R. o.
Ad:s remiss, huruvida dessa Stånd i ett eller annat afseende skulle vilja lorina sig med R. o. Ad.
På dessa skäl lager jag mig friheten hemställa, att den aude Iväg' må äga ruin, att R. o. Ad. nå besluta, ali definitivt företaga detta ärende till afgörande i dag åtta dagar till, och tillika anmoda Hr Landtm., alt i Talmans-confereucen gifva Borgine- och BondeStrns Talmän tillkänna, att R. o. Ad. önskar, alt detta ärende 71 Den 4 November f. m. måtte af deras Stånd, om möjligt är, i nästa plenum afgöras, på ilet alt R. o.
Ad., när frågan hos dem förekommer till definitivt beslut, måtte blifva i tillfälle att inhemta borgare- och BondeSCns beslut i anledn. af den hemställan, som StalsUtsk. gjort till dessa håda Stånd.
I förbigående vill jag blott svara Hr Lefre'n, att jag alltför val känner, att menlalreservalioner äga rum, men att menlalreservalioner plägar man behålla för sig sjelf, och det är en stor grad af uppriktighet att högt uttala deni.
— Hvad för resten sjelfva hufvudsaken beträffar, så är det visst en ganska conciliatorisk utväg, som Gr.
Posse föreslagit, öfverensstämmande hufvudsakligen med hvad Frih.
Sprengtporten sednast anförde; men jag kan icke undgå att finna, att den artighet, sorn derigenom är visad opinionerna på båda sidor, likvisst har till följd i4 dagars eller tre veckors uppskof med saken, och sådant anser jag ej öfverensstämma med frågans natur att tillåta, så länge det är mig möjligt att förekomma det.
Hvar och en, som kastar ögonen på listan af ärendena och den ordning, som detta mål på densamma innehar, kan mycket väl finna, huru det skulle ligga inom vissa talares förmåga, alt i andra frågor göra discussionerna så långa, att man ej på länge enligt ordningen skulle komma till denna fråga.
Sprengtporten yttrande att man vid ett annat plenum skulle kunna bestämma när denna fråga boinie förekomma främst på listan, är af beskaffenhet alt i min tanke icke fullt qvadrera med hans förut tillkännagifna önskan, att den må förekomma så fort som möjligt; men som det visserligen är min önskan, att den må förekomma så fort som möjligt, så måste jag beklaga, att jag icke kan förena mig med honom.
Genom en sådan liten åtskilnad i de af mig och Frih. begärda propos:r förutser jag, att den sida, hvartill jag hör, kommer att förlora; men sådant kan jag icke hjelpa, och beklagar således, att meningarne på denna sida delat sig, men sorn jag hade äran att få ordet straxt efter Hr von Hartmansdorff och då gjorde mitt förslag, och då jag ej funnit, alt delta concilialoriska förslag verkat på honom, så nödgas jag i denna fråga varn envis och begära propos. på min framställning.
Vi lära härvid ej kunna undvika två voteringar, nemi. den första om contra-propos. emellan Frih. .Sprengtporten och mig, samt dea andra emellan contra-propos. och Hr von Hartmansdorffs mening.
Detta har jag ansett mig höra på förhand tillkännagifva.
Uti den framställning, som Gr.
Posse gjort, får jag så mycket hellre instämma, som jag önskar att Ståndet ville bifalla den; men äskar Hr von Hartmansdorff eller de, som med honom länka lika, att hans förslag skall blifva ja-propos.; så är det deras rättighet, och då anhåller jag att Gr.
Posses framställning måtte blifva anlagen till contra propos.
, Den 4 November f. m. propos., till hvilken jag förklarar att jag då ämnar gifva min röst.
Frölich ej med noggrannhet har attenderal till hvad jag hade äran anföra; ty om R. o.
Ad. skalle behaga alt antaga mitt förslag, så kan ej deraf inträffa, att denna fråga kan fördröjas i flera veckor, då jag helt enkelt föreslagit, att R. o. Ad. nu måtte i vanlig ordning bordlägga frågan; men att besluta, att den ovillkorligen skall förekomma nästa Onsdag, eller i dag åtta dagar till, och åt Hr Landtm, uppdraga att i Talmans-conferencen .gifva Borgare- och Iionde-St:ns talmän tillkänna, att R. o.
Ad. då önskar, innan detta mål pä Riddarhuset företages, om möjligt erhålla kännedom af dessa begge Stånds beslut i frågan, samt att, i händelse ett sådant beslut icka vore fattadt af nämnda Stånd, R. o.
Ad. hade för sin del beslutat att företaga5 frågan till definitivt afgörande nästa Onsdag.
Jag skulle ej hafva varit obenägen att antaga det förslag, Gr.
Posse gjort, om jag icke befarade, att saken derigenom fördröjdes längre än genom milt förslag; ty då vi på vår bordlista hafva så val brännvins-betänk., som många andra af större vigt, så kan man ej så noga beräkna när denna fråga skulle förekomma, i händelse vi antoge Grefvens förslag.
Om deremot det beslut fattades, hvilket jag tagit mig friheten föreslå, så vore det gifvet, att denna fråga förekommer, så snart vi erhållit prot.utdr. ifrån de öfriga Stånden.
Att R. o. Ad. skulle anmoda Hr Jjandtm. att till de öfriga Siånden genom deras Talmän framföra önskningar om föredragningssättet hos dem, kan jag desto mindre tillstyrka, som det lätteligen kunde hända, att när dessa våra önskningar framfördes, hade de tvänne Stånden redan afgjort saken.
Jag vidblifver alltså min begäran om propos. på min framställning.
I anledn. af hvad den siste vär de talaren yttrat, anser jag mig skyldig fästa uppmärksamheten derpå, att jag vid min framställning gjort det tillägg, att i händelse prot.utdr. från de Öfriga Stånden inkomma förr än ordningen för målets företagande inträffar, så skall detta mål uppföras främst på föredragn,listan.
Således kan genom mitt förslag aldrig en längre tids uppehåll inträffa, än genom Hr von Hartmansdorffs, meri väl en kortare.
Denna discussion kan med skäl af många anses ganska tråkig, meri jag får ännu en gång förklara, att det nu är i fråga att statuera en alldeles ny § i Riksd.- Ordn. och i föredragningssättet, då man vill att en frågas föredragning skall bero på alt ett prot.utdr. ankommit, och att sedermera, på grund af dess ankomst, frågan skulle fölö H. ,o ?4 Den 4 November f. m. ras ripp på listan.
Detta är ett sätt atl gå tillväga, hvars möjlighet och verkställbarhet jag väl ej kan förneka, men hvaraf följden likväl blefve, att ingen menniska kan veta när frågan förekommer.
Man skulle åtminstone då med en uppmärksamhet, hvartill åtminstone de personer, som äro sysselsatta i Utsk., icke alltid hafva tillfälle, efterfråga här, när prot.utdr. ankommer till Ridd.Secret:n och se efter på listan, när målet förekommer.
Jag tror ej att detta förslag instämmer med den här antagna ordningen vid målens föredragning och ehuru det icke synes mig ligga synnerlig vigt derpå, att frågan uppskjutes från Lördagen till Onsdagen, och jag således kanske af många anses envis, för det att jag ej fogar mig efter Frih.
Sprengtporten förslag; så får jag likväl förklara, att då jag ej funnit något skäl, hvarföre den, som vill att frågan skall företagas så fort som möjligt, ej skulle önska att den föredrages om Lördag, jag ej anser mig til 1st än dig t att afstå ifrån detta yrkande.
Härjemte får jag förklara, att jag anser det ej tillkomma Frih. Boye, som instämt med Hr von Hartmansdorff, att bestämma contra-proposition.
Skulle således ej Frih.
Posses, sora nära nog är detsamma, samt min åsigt kunna sammanjemka sig, så lärer ej något annat återstå, än att få en dubbel votering.
Hr von Hartmansdorff har funnit något ovanligt, deruti, att Ståndet till Landtm, skulle framföra sina önskningar i afseende på föredragningen.
Jag tager mig derföre friheten fästa hans uppmärksamhet derpå, att
Talraans-conferencerna egentligen äro inrättade för att bereda en lämplig föredragning af riksdags-ärendena inom alla fyra stånden.
Orsaken hvarföre jag yttrade den mening jag framställt, är den, att man derigenom skulle vinna ändamålet att få ärendet afgjordt så fort som möjligt är, och att alla möjliga betänkligheter, som uppstått att afgöra ärendet förr än man erhållit kännedom om Borgare- och BondeSttns beslut derigenom blefvo undanröjda.
Hr Lefre'n: Jag fruktar att den framställning, som den siste värde talaren gjort, möjligen skulle kunna misstydas, såsom ville R. o. Ad. förelägga de öfriga Stånden ett slags praescriptionstid, inom hvilken de ägde att sig utlåta, och att vi i annat fall skulle företaga målet utan att inhemta deras tanke.
Jag är mycket grannlaga i denna fråga, ty den är satt på en sådan punkt, att den måste med grannlagenhet behandlas.
Frölich har behagat säga, att jag skulle hafva yttrat tnig om roentalreservation.
Detta ord har ej gått öfver mina lappar.
Hvar Gefven tagit det vet jag ej.
Jag har talat om reservalionskraf och skilnaden emellan reservationskraf och reservatio mentalis är ganska stor; den sednare är något catolskt.
Den 4 No remb er f. m.
För att om möjligt är förkorta discussionen, ber jag att få till Gr.
Frölich framställa en sanning, som jag tror är nästan allas mening, nemi. den, alt det Sipå intet vis nödvändigt att Grefven finnér skäl i våra ytt randen.
Må Grefven förblifva vid sin tanke och tillåta oss att ogilla hans, och må voteringen afgöra hvilkendera meningen som är den hästa.
Hr Stjerngranat; Ifall, såsom Gr.
Frölich yttrat, det vore fråga att rikta Riksd.Ordn. med en ny §, så vore det likväl StatsUtsk., som vi hade att tacka derför.
I sådant fall får jag recoramendera StatsUtsk. till en compli ment. R. o. Ad. äfvensom PresleSt. erforo nyss att Grefven är ganska skicklig i utdelandet af sådana.
Då jag nu finner att R. o. Ad. står på punkten att blifva underkastadt åtminstone en om icke tvänne voteringar, så tager jag mig friheten att fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att denna votering skulle kunna uppskjutas och derigenom möjligtvis undvikas, ifall R. o. Ad. nu helt rätt och slätt i vanlig ordning bordlägger mulet, emedan om något prot.utdr. till nästa föredragning inkommer, lärer ej någon ledamot finna anledn. att uppskjuta frågan.
Skulle deremot ej något prot.utdr. derförinnan hafva inkommit, så, när för R. o. Ad. föredrages ett utlåt, ifrån StatsUtsk., så lydande: ”Så framt icke Borgare- och BondeStln frånträda deras beslut etc., så föreslår StatsUtsk. för R. o. Ad.” — så lärer icke, säger jag, ett sådant förslag kunna af R. o. Ad. företagas, utan enda möjliga beslutet blifva att afbida huru Borgare- och BondeSttn fatta sina beslut deröfver.
Skulle åter meningarne blifva delade, så .återstår utvägen att derom votera.
Jag hemställer derföre, om icke de herrar, som nu stå färdiga på båda sidor att votera, skulle vilja uppskjuta denna votering till nästa gång, i händelse den då blifver behöflig.
Då den af Hr von Hartmansdorff gjorda preliminära hemställan, att afgörandet af ifrågavar.
StatsUtsk:s utlåt, skall uppskjutas intill dess prot.utdr. inkommit om huru vissa MedStånd afgjort denna fråga, blifvit af mig begärd på bordet, så torde densamma på grund af aldra mom. af 4g §:n Riksd.Ordn. ej nu kunna blifva föremål för något beslut af R. o. Ad., utan torde densamma komma att stå på föredragn.listan näst efter ofvannämnda redan på hordet begärda StatsUlskts utlåt., såvida ej Hr von Hartmansdorff medgifver att denna af honom väckta fråga må förfalla.
Hr Frih. o. Landtm, tillkäunagaf, att då StatsUtskts ifrågavar. utlåt.
N:o 345 af flere ledamöter blifvit hegardt ytterligare på bordet, Lomme del att der förblifva till nästa föredragning. 7® Deli 4 November f. m.
Till Hr Landtnäs mogna öfverläggning hemställer jag vördsammast, om Hr von Hartmansdorff och de, sora med honom yrkat ett längre uppskof, få denna fråga grundlagsenligen afgjord genom en sådan bordläggning.
Jag är långt ifrån att vilja intränga uti Hr Landtro:s rätt, men när Hr Landtm, simplement förklarat, att frågan kommer att föredragas i nästa plenum, månne icke Hr Landtm, då också betagit oss rättigheten att enl.
Hr von Hartmansdorffs begäran få eli längre uppskof.
Landtm, yttrade sig hafva förklarat, att då målet blifvit hegardt ytterligare på bordet, kornme det att der förblifva tili nästa föredragning, men frågan om när nästa föredragning skulle ske vore icke afgjord.
Hr Munck af Rosenschöld hade begärt Hr von Hartmansdorffs förslag på bordet på grund af 49 §;n Riksd.Ordn., roen denna § kunde icke så förklaras, att denna fråga i stöd deraf kunde begäras på bordet; den innehölle nemi. att hvarje allmän fråga, som första gången i något Ständ förekommer, skall, såvida ej Ståndet enhälligt detsamma till vederbörligt Utsk. förviser, ligga på bordet o. s. v. Denna fråga vore ej allmän och kunde således ej, ehuru begärd på bordet derföre blifva hvilande, utan torde R. o. Ad., då så manga förslag blifvit gjorda, böra lätta något beslut, antingen att afslå förslaget, då StatsUtsk:s mern. komme alt hvila, på sätt i allmänhet af grundlagen föreskrefvos, eller ock att bifalla något af de framställda förslagen.
Då jag är öfvertygad att det mom. af 49 Riksd.Ordn., som jag åberopat, är kändt af en hvar af R. o. Ad:s ledamöter, så skulle jag ej tagit mig friheten att uppläsa detsamma, så framt jag ej märkt, alt ett verkligt misstag här äger rum.
Det står nemi. uti andra mom. af 4g §:n Riksd.Ordn. i en af de sednare punkterna:
"Hvar och en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom preliminära hemställanden och förfrågningar ifrån Utsk:n må genast kunna afgöras, såvida den eller de af någon Ståndets ledamot ej begäras på bordet.”
Då Hr Landtm, förklarat, att Hr von Hartmansdorffs begäran icke är af allmän beskaffeoliet, så måste den likväl på grund af denna § kunna begäras på bordet, lika så väl som om den vore af allmän beskaffenhet.
Det synes alt den värde ledamoten, som sist vltrade sig, har godt minne, och att han iakttagit föredragningssättet vid början af riksdagen, då frågor här så behandlades, att han deraf kunde taga en ganska riktig aniedn. till sin framställning, men han bör komma ihåg, att det stundom händer, inom detta
Hus, såsom det hände i Senaten i Venedig, der en part fann sig föranlåten^ yttra: *’11 mc se passato., le Vostre Excellence hanno jmhcalo cosi Den 4 Koiembtr f. m. 77 e r/uesto mest, nella medesima causa, hanno judicato lutte le conlrario — é sempre ben.’J Hr Frih. o. Landtm, afbröt talaren, under anhållan, att de ledamöter, som yttra sig, behagade göra det på ett språk, som Hr Landtm, förstode.
''Förra månaden behagade deras Excellencer dömma på det sättet, och denna månaden i enahanda sak hafva de behagat yttra sig alldeles tvertom, men alltid mycket rätt.’’ Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att i afseende på tiden då föredragningen af StatsUtsk:s utlåt.
N:o 345 nästa gång skulle äga rum, hade, om Hr Landtm, rätt uppfattat discussionen, Hr von Hartmansdorff föreslagit att frågan skulle hvila till dess prot.uldr. från de öfriga Stånden härom inkommit; Gr.
Frölich, att målet skulle ställas främst på listan i nästa plenum; Frih.
Sprengtporten, att målet skulle ställas främst på listan i dag 8 dagar till; och Gr.
Posse, att målet skulle uppföras i vanlig ordning på listan: men om prot.- utdr. från de öfriga Stånden inkomtne, innan ordningen komme till föredragning af detta mål, det då måtte till nästblifvande plenum uppföras främst på föredragn.listan; och ville Hr Landtm, nu framställa propos. å dessa förslag i den ordning de blifvit afgifna.
Landtm, yttrade, att Hr von Hartmansdorffs förslag hade varit, alt föredragningen af målet skulle hvila til! dess prot.utdr. från de öfriga RiksSt:n i detta ämne ankommit; hemställande Hr Landtm, om R. o.
Ad. behagade bifalla detta förslag.
Då Hr Landtm, förklarade det han trott sig finna, alt nej öfverröstat ja, begärde Hr von Hartmansdorff votering.
Då nu Hr Landtm, skulle framställa förslag till voter:s-propos. , anhöll Gr.
Frölich, att propos. å hans förslag först måtte framställas.
Hr Landtm, föreslog att voter:s-propos:n skulle blifva följande:
Den som bifaller, att detta ärende må hvila tills prot.utdr. från de öfriga Stånden derom inkommit, voterar ja, den det ej vill, voterar nej, vinner nej beslutar R. o. Ad. att det sättes främst på föredragn.listan i nästa plenum.
Jag får vördsamt anhålla om förklaring på hvad här menas med protocolls-utdi ag; om det menas prot.utdr. om beslutet eller ej.
Då Hr von Hartmansdorff förut har sagt, att han ej menade, att R. o. Ad. skulle afvakta något prot.utdr. rör:de de andra Ståndens beslut, så torde det följaktligen blott vara fråga om prot.utdr.
Den 4 November f. m. rör:de föredragningssättet.
Till undvikande af allt misstag, anhåller jag om förtydligande deraf.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ordalagen voro, alt detta ärende må hvila tills prot.utdr. från de öfriga Stånden derom ankommit.
Då ordet derom afser både beslutet och föredragningen, så synes mig att mina värde motståndare hafva propos;n bäst redigerad, sådan hon nu är.
Då nu den värde talaren, som gjort förslaget, behagat meddela R. o. Ad. en förklaring öfver hvad propos. betyder, så har jag intet att tillägga, utan afstår.
Den, som anser att det ärende, som innefattas i StatsUtsk:s utlåt.
N:o 345 må hvila, tills prot.utdr. derom från de öfriga Stånden ankommit, voterar •a ’ den det ej vill, voterar nei; Vinner nej, kommer detta ärende att sältas främst på föredragn. listan till nästa plenum.
Efter voteringens slut, befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 71.
Nej — 39.
Sprengtporten: Sedan R. o. Ad. nu beslutat att ej företaga StatsUtsk:s betänk.
N:o 345 till afgörande förr än prot.utdr. derom från de öfriga Stånden till R. o. Ad. inkommer, och då det är en känd sak, att RiksSt:n ej meddela hvarandra prot.utdr. i fråga om behandlingssättet af frågorna, utan blott i hufvudsaken, såvida icke detta särskildt begäres; så får jag vördsamt anhålla derom, att prot.utdr. icke allenast må afgå till de öfriga Stånden rör:de det beslut, som R. o. Ad. fattat, ulan att äfven i samma prot.utdr. må framställas den begäran ifrån R. o. Ad,, att MedStånden måtte lemna R. o. Ad. del af deras beslut ang:de detta ärende, ej blott i hufvudsaken, utan äfven rörande behandlingssättet.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att från BondeSt. prot.utdr. i ämnet redan ankommit, hvarföre, ifall R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Sprengtportens förslag, Ståndet måhända skulle inskränka sitt meddelande till Preste-och BorgareStånden.
Jag anhåller få ned - Don 4 November f. «n.
79 lägga min reservation så väl emot det fattade beslutet, som deremot, att då en inom Ståndet väckt fråga blifvit hegard på bordet af en ledamot, densamma likväl i samma plenum till afgörande förekommit; enär ett sådant förfarande strider mot 49 §:n Riksd.Ordn. och ej öfverensstämmer med den praxis, som hittills under denna riksdag blifvit följd.
Riksd.Ordn. innehåller tydliga föreskrifter, huru det bör förfaras med prot.utdr. och deras meddelande till Stånden, och jag får fästa Frih.
Sprengtportens uppmärksamhet derpå, att ingenting krafvel’ någon särskild åtgärd i denna fråga mer än i alla andra beslut, som R. o. Ad. fattar.
Jag anser att ingen särskild anmodan till de öfriga Stånden bör göras, emedan det skulle förutsätta, att dessa Stånd icke äfven derförulan skulle iakttaga Riksd.Ordnts föreskrifter i detta fall.
De bjuda nemi., att alla de beslut, som ett särskildt Stånd fattar, böra genom prot.utdr. meddelas, och dertill Ivor jag att R. o. Ad. äfven vid detta tillfälle bör inskränka sig-.
Undert. R i d d.S ec r e t.:
I anledn. af den siste värde talarens yttrande anser jag mig skyldig att för R. o. Ad. anmäla, att enl. den arbetsordning, som hos samtliga Stånden iakttages, meddela Stånden ej hvarandra beslut om uppskof med ett måls föredragning, utan endast om målets hufvudsakliga pröfning och afgörande, så framt ej särskildt beslut derom fattas.
Efter den upplysning, som Hr Ridd.SecreUn nu lemnat, torde Hr Bråkenhjelm inse, att det ur nödvändigt att R. o. Ad. anmodar de öfriga Stånden att meddela prot.utdr. öfver sitt beslut i frågan, sedan R. o. Ad. förutsatt, att de skulle kunna uppskjuta ärendets företagande intill dess sådana prot.utdr. inkommit.
I annat fall skulle det verkligen kunna gå med dessa prot.utdr. på samma sätt, som med de skuldsedlar, hvilka utfärdas till betalning den 3o Februari.
Jag kan ej finna af den upplysning som blifvit meddelad, att jag misstagit mig.
Borgare- och BondeStm äro enl.
Riksd.Ordn. skyldiga att meddela R. o. Ad. ifrågavar. prot.utdr., ty de komma alt röra icke sjelfva föredragningssättet, utan de beslut, som de resp.
Stånden i hufvudsaken fatta, och hvarom de äro skyldiga att genom prot.utdr. lemna MedStånden underrättelse.
Någon anmaning till dessa Stånd, att meddela R. o. Ad. prot.utdr. finner jag vara öfverflödig, på den grund, att deras skyldighet i detta afseende redan finnes bestämd i Riksd.Ordningen.
Femtiondesjunde §:n Riksd.Ordn. är bestämd i afseende på Ståndens skyldighet att lemna hvarandra underrättelse om de allmänna beslut, som hvarje 8o Den 4 November f. m. stånd för sig fattar, och jag kan således ej finna att uppskof med ett betänkandes föredragning inom ett Stånd utgö'r något sådant beslut, som bör genom prot.utdr. de öfriga Stånden meddelas. v Frih.
Såvida It. o. Ad. ej behagar vidtaga den utväg jag föreslagit, att bereda sig tillfälle alt få del af de öfriga Ståndens beslut äfven i formfrågan, så lärer det vä! också vara tydligt och klart, alt det villkor, som influtit i ja-propos:n, eller ali äfven It. o. Ad. förbehåller sig att få företaga målet, då sådana prot.utdr. inkommit, helt och hållet förfallit, och att R. o. Ad. således skulle komma att fatta ett beslut, som i sjelfva verket alldeles stridde emot den mening, som under discussionen gjorde sig gällande.
Det är deremot jag anhåller att få nedlägga min protest.
Jag vill blott taga inig friheten upplysa derom, att det ej kan vara obekant med den offentlighet, som nu äger rum vid RiksSt:ns öfverläggningar, att denna fråga nu är före i Borgare- och BondeSCn, och att det således nu vore alldeles ändamålslöst att afsända ett sådant prot.utdr., sora det här föreslagna.
Jag förenar mig till alla delar uti Frih.
Sprengtportens anhållan, och tager mig friheten att fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, alt om R. o. Ad. skulle afslå denna begäran, så är det naturligt att R. o. Ad. skulle på allt sätt uppskjuta denna fråga.
Den föreslagna åtgärden må vara öfverflödig, såsom Hr Bråkenhjelm nu upplyst, men sedan frågan är väckt, skulle jag likväl tro, att den ej bör afslås.
För min del kan jag bestämt upplysa, att åtminstone för fem minuter sedan målet ej hade förevarit i BorgareStåndet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att om han rätt uppfattat Frih, Sprengtportens mening, hade den varit, att R. o. Ad:s gennom votering nyss fattade beslut skulle meddelas Preste- och BorgareStm, roed begäran om underrättelse från dessa Stånd om de beslut Stånden fattta, så väl i hufvudsaken, som i afseende på föredragningen af detta ärende; och hemställde Hr Landtm, om R. o. Ad, behagade bifalla detta förslag.
Hr Frih. o. Landtm, tiilkännagaf, alt plenum komme att fortsättas på e. m. kl. 6.
Föredrogs ånyo LagUtsk;s den 3o sisth Sept. och den >4 der - D c'n 4 November f. ra. 81 i4 derpå följande Oct. på bordet lagda betänk.
N:o >25, i anleda, af väckta motioner om ändring i 5 cap.
Missg.bm.
Hr Hallenborg, Carl Joh., uppläste följande:
Det var oväntadt att af LagUtskts förevar, betänk. förnimma, att det H.