Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direct i one n-c 4 Bancofullmägtige hvardera 2Öo r:dr; 2.'ne commissarier, inberäknade bland antalet af Bankens commissarier, njuta i mån af sin anciennetet lön efter för dessa tjenstemän bestämd stat; dock öfverlemnas åt fullmägtige att, vid inträffande ledighet, kunna, om så skulle för verket pröfvas lämpligt, indraga den ena commissariebeställningen, samt att inom den derigenom uppkommande besparing bereda tillgång dels för en secreterares aflöning hos Directm, dels till ökadt arfvode för den återstående commissarien.
Cancelliet, contoret, v a k t b e t j e n i n g efter Utsk:s förslag, endast att den genom tryckfel för lägsta bokhållaregraden upptagna gratification af ioo r:dr rättas till iio r:dr af lönen 55o r:dr).
I stället för IJtsk:s slutmening införes följande: ”Härvid iakttages: i:o att notarietjensten indrages vid nuvar. innehafvares afgång; 2:0 att det ena af de trcnne här ofvan för böckernas afslutandc upptagna särskilda arfvoden, af i5o r:dr hvartdera, med år i835 upphörer; 3:o att en bokhål (äretjenst, med 55o r:drs lön och 110 r:drs gratification, ovilkorligen indrages viden af de närvar, begge äldste bokhållarnes afgång; samt 4:o att för öfrigt det öfverlemnas åt Bancofullmägtige att, sedan erfarenheten närmare visat behofvet af görornålens fördelning under nuvar. arbetsordning, kunna efter Direct:ns hörande reglera tjenstemannapersonalen till sammansättning, antal och aflöning, på sätt för verket lämpligast finnes, dock med vilkor: att den nu fastställda stat, efter afdrag af de indragningar, som, enligt hvad bär ofvanföre stadgas, ovilkorligen böra äga runi, icke öfverskrides, utan 48 Den 6 April c, m. snarare, om det utan rubbning i göromålens ordentliga och noggranna gång låter sig verkställa, ytterligare besparing beredes.
Till en början anser jag mig böra tillkännagifva, att jag inom BancoUtsk. icke deltagit i de beslut, som innefattas uti 4:de punkten af förevar, utlåt.
Jag bar visserligen sökt göra mina åsigter jemväl i detta fall gällande; men då det icke lyckats mig, har jag icke vidare velat besvära Utsk. med mina aflönings- och tjensteregleringsförslag eller RiksSt:n med någon reservation vid denna del af utlåt., helst jag förutsett, att en sådan icke skulle komma att leda till något resultat.
Men detta oaktadt anser jag mig likväl, på grund af den kännedom jag varit i tillfälle inhemta omförhållandet, och i öfverenstämmelse med de åsigter, som inom Utsk. blifvit yttrade vid afgifvandet af utlåt.
N:o gr, böra till besvarande upptaga några af Hr Rosenblad nu framställda anmärkn:r.
Hvad således först beträffar den omständigheten, att arfvodena för discontdirectörerna här i Stockholm icke blifvit uppförda på aflöningsstaten, så erkänner jag, att detta är en underlåtenhet, på hvilken, i fall jag varit närvar, i Utsk., jag säkerligen icke skulle uraktlåtit att fästa Utsk:s uppmärksamhet.
I detta afseende tillstyrker jag derföre det tillägg, Ilr Rosenblad föreslagit.
Deremot kan jag ingalunda instämma uti den värde talarens åsigt, att den ena coinrnissarietjensten vid Bancodiscontverket bör indragas.
Framställning härom har af Ilr Rosenblad redan blifvit gjord i sammanhang med dess anmärkn:r vid memor.
N:o gi; men på de skäl, som i Utsk:s förevar utlåt, finnas uppgifna, har Utsk. ej ansett sig kunna tillstyrka bifall till Hr Rosenblads förslag,^och jag får, för min enskilda del, förklara, det jag anser dessa skäl vara fullt giltiga.
Man torde nemi. böra taga i öfvervägande, huruvida det är med
Discontverkets säkerhet förenligt, att den stora ansvarighet och de mångfaldiga vigtiga göromål, som åligga de vid detta verk anställda 2:ne commissarier, hvilka motsvara discontombuden vid lånecontoren, uppdragas och anförtros åt en enda person.
Om också händelsen nu gör, att den ene af dessa tjenstemän för närvar, blott innehar lägre commissarielön, hvarmed han visserligen icke kan anses till fullo ersatt för sin ansvarsfulla och trägna befattning, så torde detta tillfälliga förhållande dock destomindre innefatta någon tillräckligt giltig anledn. till rubbning i allt hitintills utan olägenhet iakttagna stadganden, som någon besparing för Disconlverket genom den ifrågaställa förändringen icke skulle uppkomma, och den enda vinsten deraf följaktligen skulle blifva, att den commissarie, som vore ledamot af Discontdirecttn, komme i åtnjutande, af någon löneförbättring, derest han å Bankens stat endast inne - Den 6 April e. m. 49 nehade lägre commissarielön.
Den af Hr Rosenblad uppdragna jemnförelsen emellan registratorn vid Discontverket och den med lägre lön försedde bancocommissarie, som är ledamot af Directtn, utfaller visserligen högst ofördelaktigt för den sistnämnde; inen särskilda anledn:r och omständigheter, hvilka troligen icke äro för Hr Rosenblad obekanta, lära hafva förmått vederbörande att tid efter annan tilldela registratorn vid Discontverket i Stockholm löneförmåner, vida öfverstigande hvad lian efter min åsigt borde åtnjuta.
Jag tror således icke, att uti detta förhållande, som i allt fall för framtiden kommer att upphöra, finnes något skäl till förändring i hvad Utskts utlåt, att ifrågavar. hänseende innehåller.
Hvad notariebefattningen beträffar, kommer densamma, vid innehafvarens afgång, att indragas, enligt hvad redan för denna riksdag blifvit beslutadt.
Men äfven efter denna beställnings indragning lärer prot.föringen vid Discöntdirecttns sammanträden kunna besörjas alldeles på samma sätt som hittills, emedan, enligt hvad allmänt kändt är, nuvar. notarien, Hr Statssecreteraren, Lagmannen och Rikshärolden m. m. af Georgii icke under flera års tid förrättat denna tjenst, utan har densamma blifvit bestridd af andre ombudsmannen eller en af cancellisterna, och torde, äfven i den händelsen, att ingendera af dessa tjenstemän medhunne omförmälda enkla prot:sföring, densamma framdeles kunna utan all olägenhet uppdragas åt någon af de mångå vid verket anställda bokhållarne.
Vidkommande för öfrigt den rättighet, som Hr Rosenblad velat förbehålla Bancostyrelsen att kunna reglera tjensterna och arbetet inom
Discontverket, tror jag mig icke kunna tillstyrka Hr Rosenblads förslag i denna del, helst jag anser, att, då R.
St. fastställt en särskild aflöningsstat, densamma bör tjena till behörig efterrättelse, intilldess den varder af R.
St. ändrad eller upphäfd; i annat fall kan jag i sanning icke finna, hvartill en sådan fastställelse egentligen skulle tjena.
Den rättighet, som llr Rosenblad nu för Bancostyrelsen yrkat i afseende på Discontverket, är visserligen intill nästa riksdag under vissa vilkor medgifven i afseende på Bankens tjenstemannapersonal i allmänhet; men den särskilda orsaken härtill har varit, att oaktadt den af R.
St. beslutade reorganisationen af Bancoverket icke kunnat vid denna riksdag fastställas, hafva dock R.
St. ansett densamma åtminstone till en del böra löre R.
St:s nästa sammankomst sättas i verkställighet, hvarföre man altså varit nödsökad att åt Fullmägtige öfverlemna den åberopade rättigheten att, med iakttagande af de uti sådant afseende stadgade grunder, provisoriskt intill nästk. riksdag reglera tjensterna och aflöningen inom Bancoverket.
Hvad åter angår Hr Rosenblads förslag, att en bokhållaretjenst, då någondera af de nuvar. äldre bokhållarne afgår, ovilkorligen bör indragas, så instämmer jag deruti, och jag 2i H. 7 5o Den 6 April e. m. skulle äfven i detta fall hafva sökt att göra min åsigt gällande inom Utsk., i händelse jag varit tillstädes, då frågan härom der sista gången förevar.
Det uppdrag, Utsk. i detta hänseende velat särskildt lemna Fullmägtige, anser jag nästan öfverflödigt, då de generelt fått sig ålagdt att söka åstadkomma alla möjliga besparingar i allÖningskostnaderna vid Baneodiscontverket.
Slutligen får jag tillkännagifva, att Hr Rosenblads anmärkn. i afseende på tryckfelet, rörtde gratificationen för lägsta bokhållarelönen, äger sin riktighet.
Då jag således i några delar instämmer uti Hr Rosenblads yttrande, men i andra åter är af alldeles motsatt mening med honom, får jag vördsamt anhålla, att Hr Gr. o. Ordför. täcktes punktvis till afgörande föredraga det af Hr Rosenblad nu afgifna förslag till aflöningsstat för Discontverken.
Jag vill endast till hvad jag förut anfört lägga det, och jag skall i detta fall tillåta mig att vädja till Hr Stuart sjelf, hvars verkliga nit att göra sig underrättad om sakens förhållande jag på det högsta erkänner, äfven då våra meningar äro olika — och det skulle oändligen fägna mig, om alla de ledamöter af BancoUtsk., med hvilka jag kommit i strid i afseende på bancoordningen, deråt egnat samma nit —: månne BancoUtsk. tagit tillräcklig kännedom om, huru staten borde vara inrättad.
Jag för min del, såsom ledamot af Directm och till en betydlig del författare till den arbetsordning, som nu gäller inom Bancodisconten, vågar icke säga mera om den föreslagna organisationen af staten, än att det förekommer mig såsomen alldeles oförklarlig anomali, att då den förste ombudsmannen erhåller 800 rrdrs lön, får den lägste bokhållaren 666 r:dr 3a sk.
Vid ett sådant förhållande torde jag icke hafva saknat anleda, för den förmodan, att Utsk. icke haft tillfälle att fullständigt göra sig reda för, huru staten borde se ut; och derföre önskade jag, att, på samma sätt som blifvit beslutadt i afseende på Bankens stat i allmänhet, åt Fullmägtige måtte öfverlemnas att bestämma detailregleringen inom Baneodiscontverket, likväl så, att den bestämda staten icke öfverskreds.
Mer har jag icke önskat.
Jag instämmer gerna deruti, att min föreslagna propos. må delas, så att Hr Gr. o. Ordför. styckevis inhemtar, huruvida R. o. Ad. vill dela min åsigt i ena eller andra delen deraf.
Jag är icke ledamot af den afdelning utaf BancoUtsk., som behandlat detta ärende, och kan således icke upplysa, huruvida afdeln. tagit den fullständiga och noggranna kännedom om förhållandena inom
Discontverken, som erfordras för att kunna uppgöra och föreslå en ändamålsenlig reglering af lönevilkoren för dervar. tjenstemannapersonal.
Men jag är dock i tillfälle upplysa R. o. Ad. derom, att de aflöningsbelopp, som här förekomma, äro alldele* desamma, som för närvar, utgå och som tid efter annan Den 6 April e. m. 5i blifvit af Bancofullmägtige fastställda.
Hr Rosenblad liar anmärkt, att ombudsmannens lönevilkor äro alltför ringa, jemnförelsevis med den öfriga betjeningens.
Delta är visserligen ett förhållande, som genast faller i ögonen, då man granskar den föreslagna aflöningsstaten; men detsamma härleder sig deraf, att då Discontverkets tjenstemän erhålla den löneförbättring, som under benämning af gratification finnes i utlåt, upplagen, söktes någon sådan förbättring icke af ombudsmännen.
Jag anser icke heller någon lönförhöjning för sistnämnde tjenstemän vara af behofvet påkallad, enär jag är fullkomligt öfvertygad derom, att skickliga sökande till ombudsmannabefattningarna sannolikt aldrig skola saknas, så länge de nuvar. högst betydliga extra inkomsterna äro med dessa tjenster förenade, och hvilka göra det för deras innehafvare tendigen likgiltigt, om de äga några hundra r:dr iner eller mindre i ordinarie lön.
Jag får förnya min anhållan, att Hr Rosenblads förslag måtte punktvis föredragas.
Hr Gr. o. Landtm, ankom och emottog klubban. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade bifallla4:de punkten i Utsk:s förslag.
Uppå derefter framställd propos. beslöts, att Hr R.osen~ blads förslag till förändring af 4-'de punkten skulle punktvis pröfvas.
Aflöningsstaten för Ban codisc o n ten faststäl1 cs sålunda:
Directionen.
Fyra Bancofullmägtige, hvardera . . t.5o r:dr.
Tvenne corn missar ier, inberäknade bland antalet af Bankens corn missar ier, njuta, i mån af sin anciennitet, lön efter för dessa tjenstemän bestämd stat; dock öfver lem nas åt Fullmägtige att vid inträffande ledighet kunna, om så skulle för verket pröfvas lämpligt, indraga den ena commissarie beställningen, samt att inom den derigenom uppkommande besparing bereda tillgång dels för en secreterares aflöning hos Direct:n, dels till ökadt arfvode för den återstående commissarie n. Hr Stuart:
På de skäl, jag förut anfört och i öfverensstämmelse med mitt förra yttrande, får jag anhålla, att blott första delen af förevar, punkt af Hr Rosenblads förslag måtte till antagande framställas.
Den lyder sålunda: ”2:ne commissarie!-, inberäknade bland antalet af Bänkens commiss sarier, njuta, i mån af sin anciennitet, lön efter för dessa 5a Den G April e. in. tjenstemän bestämd stat.” Återstoden af denna punkt innefattar den af Hr Rosenblad äskade rättigheten för Bancostyrelsen att indraga den ena commissariebeställningen.
Detta anser jag mig deremot, af skäl, som Utsk:s utlåt, innehåller, icke kunna tillstyrka.
Hr Rosenblad: Om Hr Gr. o. Landtm, täcktes först framställa propos. på sednare delen af det föredragna redactionsförslaget och efter sitt omdöme afgöra, huruvida R. o.
Ad. med ja eller nej besvarat densamma, så torde, i händelse Hr Gr. o. Landtm, finner den besvarad med nej, propos. blifva framställd, sådan Hr Stuart önskat densamma. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den sednast upplästa delen af Hr Rosenblads förslag.
Ropades starka nej, blandade med ja. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade, pä sätt Hr Stuart yrkat, af det sednast upplästa förslaget bifalla den första delen, så lydande:
Tvenne corn missar ier, inberäknade bland antalet af Banke ns commissarier, njuta, i mån af sin anciennitet, lön efter för dessa tjenstemän bestämd stat; med uteslutande af den sednare delen.
Cancelliet, contoret och vaktbetjening, efter Utsk:s förslag, endast med den förändring, att den genom tryckfel för lägsta bokhållaregraden upptagna gratificat ion af xoo r:dr rättas till no r:dr. Bifölls.
Härvid iakttages: i :o att notarietjensten indrages vid nu var. innehafva res afgång.
Bifölls. 2:0
Att det ena af de trenne här ofvan för böckernas afslutande upptagna särskilda arfvoden, af i5o r:dr livar tdera, med år i835 upphörer.
Bifölls. 3:o
Att en bokhållaretjenst med 55o r:drs lön och 10 r:drs gratification ovilkorligen indrages vid en af de närvar, begge äldsta bok hålla mes afgång.
Bifölls. 4:o
Att för öfrigt det öfve riem nas åt Banco-, fullmäktige att, sedan erfarenheten närmare visat be hofvet af göromålens fö r delning under nu var. arbetsordning} kunna, efter D.irecttns hö-.
£ Den G A p r i 1 c. ra. 53 rande, reglera t j e n s t e m an n a p e r so n a 1 en, till sammansättning, antal och aflöning, på sätt för verket lämpligast finnes; dock med vilkor, att den nu fastställda stat, efter afdrag af de in dragner, som, enligt hvad här ofvan före stadgas, ovilkorligen böra äga rum, icke öfverskrides, utan snarare, öin det utan rubbning i göromålens ordentliga och noggranna gång låter sig verkställa, ytterligare besparing ber edes.
Jag har egentligen ingenting att erinra vid den sednast föredragna delen af Hr Rosenblads förslag, men jag anser dock Utsk:s vara i detta hänseende lika lämpligt och antagligt.
Detta sednare lyder sålunda: ”och tillförse sig R. St., att Bancofullmägtige hafva noga uppmärksamhet derå, att, vid inträffande ledighet inom Bancodisconten, tjenstemannapersonalen derstädes noga lämpas efter göromålens mängd och beskaffenhet.”
Likväl får jag förklara, att det är mig likgiltigt, hvilketdera förslaget R. o. Ad. behagar antaga.
Det sist upplästa /±:de mom. bifölls. 5:te punkten af Utsk:s förslag.
Bifölls. 6:te punkten af Utsk:s förslag.
Ehuru jag i mina anmärkn:r tog mig friheten fästa Utsk:s uppmärksamhet derpå, att Utsk., som hade förklarat såsom sin grundsats att vilja här på ett ställe sammanföra alla de särskilda arfvoden, som nu utgå till Götheborgs lånecontor, likväl förgätit flera af dessa arfvoden, så har dock Utsk. hvarken besvarat mina anmärkmr i detta fall, eller rättast sin glömska; men då det icke lärer hafva varit Utsk:s mening att vid ett lånecont., som varit så styfmoderligt behandladt som Götheborgs — ty intet annat conior har haft så ringa anslag —, förminska hvad som redan finnes detsamma anslaget, så anhåller jag om följande förändringar uti 6:te punkten: alt för bokhållaren uppföres särskildt arfvode för böckernas afslutande ioo r:dr, som icke torde vara för mycket, då 4^o r:dr i tvenne arfvoden hittills utgått för samma göromål vid Discontverket i Stockholm.
För vaktmästaren skopenningar 3o r:dr.
AllBancodiscontens vaktbetjening åtnjuter skopenningar.
Götheborgs lånecontors vaktbetjening är ensam utesluten derifrån; men jag, som varit revisor af samma conior, kan upplysa, att betjeningens skoslitning icke är obetydlig, emedan de hvarje morgon måste gå mil utom staden tili Direct:ns ordförande.
För lånecont. aoo r:dr missräkn:spenningar; samt att vid slutet tillägges följande: ”Den af RiksSt:ns ledamöter i Directm, hvilken bor mer än i mil från lånecont., erhåller i reseersättning 66 r:dr 02 sk. b:co.
Om bancoombudet el - 54 Den 6 April e. m. ler någon af tjenstemännen innehafver ordinarie tjenst i Banken, åtnjuter han, så Jange han detta uppdrag vid lånecont. innehafver, sin halfva lön med åtföljande arfvode i Banken.”
Detta är alldeles öfverensstämmande med hittills gällande stadgande.
Slutligen bör jag i afseende på den ringa tillökning, jag föreslagit, numna, att då jag tagit till princip för de förslag jag gjort, att icke föreslå ett runstycke utöfver livad Utsk. föreslagit, så hade jag fästat uppmärksamhet på del öfverflödiga arfvode af i5o r:dr, sorn Utsk. bibehållit, och deremot föreslagit 4o r:dr i flitpenningar för bokhållaren i Götheborg och 20 r:dr för bokhållaren i Malmö samt 60 r:dr i skopenningar för vaktmästarne å båda ställena eller tillsammans 120 rtdr; hvarigenom således uppstod en besparing af 3o rtdr.
Jag anhåller om propos. till antagande af förevar, punkt med de förändringar, jag mi tillstyrkt.
Jag är visserligen icke i tillfälle att kunna bestämdt vitsorda, huruvida Hr Piosenblads uppgifter äro enliga med verkliga förhållandet eller ej.
Det förundrar mig emedlertid, att icke den afdeln., som behandlat delta mål, fästat mera uppmärksamhet vid de anmärkntr, Hr Rosenblad gjort vid det återremitterade memor., hvilket förhållande dock torde kunna förklaras deraf, alt dessa anmärkn:r kommit afdeln. till handa först sedan återremissen blifvit besvarad.
I afseende på den af Ilr Rosenblad nu föreslagna tillökningen i aflöningen för tjenstemännen vid Götheborgs länecontor får jag upplysa, alt Utsk. medgifvit inrättandet af en ny bokhällaretjenst derstädes, och torde, vid sådant förhållande, någon tillökning i det arfvode, som hittintills för ifrågavar. ändamål utgått, icke erfordras.
Jag kan icke bestämdt upplysa, hvarpå detta arfvode egentligen grundar sig, emedan det icke finnes omnämndt uti de tryckta reglementariska föreskrifterna för lånecontm.
Utgår detsamma verkligen för närvar., så öfverensslämmer det med den princip, som i allmänhet legat till grund för den nu föreslagna regleringen af lönevilkoren vid discontinrättningarna, att det äfven hädanefter kommer att fortfara.
Någon förhöjning deruti kan jag dock icke för min del medgifva.
Hvad vaktmästaren vid Götheborgs lånecont. vidkommer, så är det visserligen ett beklagligt förhållande, att han, enligt den af Hr Rosenblad nu meddelade upplysning, dagligen måste göra en längre promenad till
Directrns utom staden boende ordförande och derigenom vidkännas ökad kostnad för en betydligare skonötning; men huruvida detta särskilda, tillfälliga förhållande bör föranleda till en bestämd löneersättning för honom lemnar jag likväl derhän.
För min del finner jag mig nödsakad att, i öfverensstämmelse med den grundsats, jag förut yttrat, bestrida ali tillökning i hittills utgående arfvoden och löner för Discontverkens betjening, och följaktligen får jag tillstyrka afslag å de ifrågastäHda skopenningarna, Hvad Den G April e. m. 55 deremot slutligen vidkommer Hr Rosenblads anmärkn. rörrde reseersättning för de Directtns ledamöter, som bo mer än 2 mil från någotdera lånecont., så är jag i tillfälle att, på grund af de reglementariska föreskrifterna för låneconttn, kunna vitsorda riktigheten af denna anmärkn.; hvadan jag altså hemställer, att det i afseende härpå föreslagna stadgandet måtte varda af Ii. o. Ad. antaget.
Att Utsk., eller den afdeln. deraf, som behandlat förevar, ämne (jag känner ej, om Utsk. eller denna afdeln. uppsatt utlåt.), måste ägt kännedom om mitt till Utsk. inlemnade skriftliga anförande, innan utlåt, uppsattes, linner jag deraf, att mitt anförande på flera ställen blifvit citeradt, ehuru med en särdeles vårdslöshet, så att dels åtskilligt upptagits på ställen, der det icke bort förekomma, äfven om brist i sammanhanget icke förnekat det, dels ock meningar blifvit uteslutna i förhållande till det resultat, hvartill man velat komma.
Men hvad sjelfva saken angår, får jag, i afseende på grunderna för den af mig anmärkta glömskan af Utsk., upplysa, att det var vid i83o års riksdag, sorn arfvodet för böckernas äfslutande beviljades, och såsom skäl för billigheten af dess framgena fortfarande nämna, att lånenumerären i Bancodisconten, hvarest arfvodet för böckernas afslutande utgör i5o r:dr, uppgår blott till i4,ooo, då numerären vid lånecont. i Götheborg uppgår till 9,00o, hvartill kommer publika pappersfonden, handelsdisconten och jernbelåningen.
Jag är ledsen öfver, att en så nitisk ledamot af Utsk., sorn Hr Stuart, icke tillika varit ledamot af räkenskapsafdeln. och haft tillfälle att se, hvad ett belåningsextract vill säga.
Det är ingen småsak att uppgöra ett sådant.
Jag hemställer, huruvida 100 r:dr för alla dessa böcker, då de äro riktigt uppgjorda, är för mycket.
Hvad de små skopenningarna beträffar, så äro de icke ifrågasatta för deri tillfälliga händelsen, att vaktmästaren vid Götheborgs lånecont. är utställd för större skoslitning än vid de öfriga, disconterna, utan till undanrödjande af den obilligheten, att vaktmästaren uti berörde contor skulle vara sämre lönt, än den mindre sysselsatta betjeningen vid Bancodisconten.
Under erkännande af den sanning, att såväl förut, som sedan jag blef ledamot af Direct:n för Bancodisconten, allt gått igenom, som rört densamma, har jag, hvars pligt det varit att tala för Discontverket i Stockholm, hvars förmåner det vore så mycket mindre behörigt att vilja minska, som dervid finnas anställda skickliga personer, hvilka bora uppmuntras, blott af billighet varit nödsakad att tala för provinscont:n, mot hvilka jag hoppas, att R. o. Ad., för en småsaks skull, icke vill begå en obillighet, hvarföre jag äfven vågar hoppas, att R. o.
Ad. bifaller, hvad jag föreslagit. R. o.
Ad. biföll, på sätt Hr Rosenblad föreslagit, 6:te punkten med följande förändringar och tillägg: 56 Den G April e. m. att för bokhållaren uppföres särskildt arfvode för böckernas afslutande 100 r:dr, för vaktmästaren skopenningar 3o ndr, samt för låneeont.
200 r:dr missräkningspenningar; att vid slutet tillägges följande:
Den af PuksStrns ledamöter i Direct:n, hvilken bor mera än 2 mil från låneeont., erhåller i reseersättning 66 r:dr 3a sk. b:co.
Om bancoombudet eller någon af tjenstemännen innehafver ordinarie tjenst i Banken, åtnjuter han, så länge han detta uppdrag vid låneeont. innehafver, sin halfva lön med åtföljande arfvode i Banken. 7: d e punkten i Utsk:s förslag.
Hr Prosén blad:
I stöd af hvad jag anfört vid 6:te punkten, anhåller jag, att Utsk:s förslag i y:de punkten måtte antagas med samma förändring, som ägt rum vid den 6:te, med den skillnad, att bokhållarens arfvode för böckernas afslutande bestämmes till 60 r:dr och missräkn:spenningarna till 100 r:dr. R. o.
Ad. biföll Utsk:s förslag med samma förändringar, som vid 6:te punkten blifvit beslutade, utom att bokhållarens arfvode för böckernas afslutande bestämdes till 60 r:dr och missräkningspenningarna till 100 r:dr. 8:de punkten af Utsk:s förslag.
Hr Stuart: Sedan Pi. o. Ad. antagit den af Hr Rosenblad föreslagna redaction af slutmeningen uti 6:te punkten, torde 8:de punkten böra i öfverensstämmelse dermed omredigeras och erhålla följande lydelse: ”Uti den för tjenstemännen och vaktbetjeningen vid låneconttn här ofvan fastställda aflöning äga Fullmägtige icke att någon tillökning meddela.
Skulle fråga derom eller om förhöjning i iönevilkoren vid Bancodiscontverket uppstå, underställes densamma R.
St:s pröfning och afgörande.” R. o. Ad. beslöt, att 8:de punkten skulle erhålla följande lydelse:
Uti den för tjenstemännen och vaktbetjeningdn vid lånecontm här ofvan fastställda aflöning äga Fullmägtige icke att någon tillökning meddela.