Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När nu dessutom tillkommer, att en Gesäll uti Småstäderne troligen icke kan förvärfva den skicklighet och färdighet i sitt yrke, som hos en Mästare Den 12 November e. m. rätteligen bor finnas , så tror jag, att det derföre är nödvändigt, att tillåta det vandring må äga rum en gång under Gesälltiden.
Hvad åter beträffar frågan om husaga, oell livad derom har tillförene blifvit anmärkt, har jag, då delta mål förra gången förevar, så vidlyftigt yttrat mig, att jag nu ej vill upprepa, hvad som då af mig anfördes, emedan jag finner, att det lika litet verkat på Utskottens öfvertygelse, som Utskottens förslag verkat till förändring af min.
Hvad friheten att vandra angår, föreställer jag mig, alt det ej kan vara en Gesäll förment, att göra utrikes resor, emedan det icke kan förnekas någon.
Men hvad beträffar den gamla rättigheten att i lättja och liderlighet jemt kunna ströfva omkring i landet; så anser jag den böra upphöra, såsom varande mer skadlig än nyttig, En månads frihet att kunna söka sig tjenst på annan aflägsen ort, synes deremot vara högst nödvändig, och icke kunna inskränkas.
Jag finner snarare hår dt att Gesäller skola ovilkorligen åläggas, att hafva årstjenst, och att de, i händelse en sådan omöjligen skulle kunna erhållas, skola vara underkastade Värfnings» Stadgan, eller förfallna till Correctionshuset.
Detta nämner jag likväl icke för att yrka ändring i Utskottens förslag , utan blott för att visa att en månads frihet icke är för mycket.
Jag vill ej in skränka, utan snarare befordra, Gesällernes 522 Den 12 November e. m. friheter, men om någon viss tid för devas flyttning skall vara bestämd, så är det angeläget, att den bör ske om Vintern, oell icke om Sommaren, emedan det kan hända att Mästaren antingen af sjuklighet eller andra orsaker är hindrad, att taga kännedom om en Gesälls arbete; äfvensom det dessutom kan inträffa, att en Gesäll eller förman för ett arbete har mera både skicklighet och omtanka än Mästaren; och det vore derföre skada, om Gesällen finge lemna sin tjenst om Sommaren, eller just den tid, då arbetet är under händerne, och då han är sorn mäst angelägen.
Herr man HartmansdorffAugust :
A f ven jag instämmer uti undantaget angående flyttningstiden, så framt Gesällerne skola inbegripas under Tjenstehjons-Stadgan.
Om så sker, lärer det ickp—vara möjligt för Ge$ällerne , att få vandra, emedan jag icke tror, att Policen kan tillåta det, enär Tjenstehjon icke äga rätt att Vandra.
Jag har förut yttrat, det jag anser nödvändigt, att Idandtverks-Gesäller ^må äga' rättighet vandra till den ort, hvarest de kunna förvärfva större färdighet i sina yrken.
Vettenskaper kan man inhämta utur böcker; och genom läsning följa med sitt tidehvarf i den delen.
Men så är ej förhållandet med handaslöjder, ty färdigheten deruti beror ofta på ett handlag, som man ej kan läsa sig till, utantill hvars lärande det är nödigt att tillåta slöjdeidkaren begifva sig dit, hvarest konsten Den ra November e. m. 5a3 skickligast utöfvas.
Jag instämmer dock uti den jemkning, som af Herr Lefren föreslogs förra gången detta ämne här till Öfverläggning förevar, att nemligen på det vandringen ej skulle missbrukas, endast de skickligaste och mäst välfrägdade Gesällerna skulle under namn af Konstförvant er få vandra.
Hvad husagan angår, tror jag det vara bäst,, att icke nämna derom.
Jag tillstyrker således, att ifrågavarande §. må från orden: än det handtverk , få följande lydelse: hvarå de Gesällhref erhållit _, att påföljden för deras felagtigheter och försummelser bestämmas &c. Friherre Cederströmj Jacob:
En bland de egentligaste olägenheter af Skråförfattningarne har varit den tillåtne Gesällvandringen.
Det har aldrig i något
Samhälle varit förbjudet för någon person, att resa till en bestämd uppgifven ort; men annat är, att ombyta Mästare, och vandra Riket omkring, samt ligga allmänheten till last.
Som detta förhållande ofta ägt rum, hvarigenom eu Gesäll undandragit sig att arbeta, och åtnjutit underhåll utur lådan, så hafva Utskotten ansett, att den nu tillåtne Gesällvandringen må afskaffas.
Hvad åter beträffar frågan, huruvida Gesällerne böra ställas under Tjenstelijons-Stadgan , men slippa stå under den deruti stadgade husaga; så anser jag, att consequencen fordrar, det de ej böra vara fredade från husaga, emedan jag icke kan linna skäl deruti, att Gesällerne uti ett, men 5a4 Den 12 November e. m. icke uti ett annat, fall hura lyda under Tjenstelijons-Stadgan.
Det kan ofta hafva varit fallet, att en Gesäll på sin vandring icke gjort någon förkofran i sitt yrke, och att således vandringar ofta missbrukas, men man må ej upphäfva bruken för missbrukets möjlighet.
Jag kan anföra ett exempel, som torde bevisa, att vandringar kunna vara nytlige.
På samma tid som jag studerade i Upsala, var det en ung man, som lemnade Universitetet, och begaf sig till flera utrikes orter gående.
Efter någon tids förlopp återkom han till Riket, och anlade en Fabrik i Färgerikonsten, hvilken öfver träffade alla andre; men då han sjelf ansåg sig ändock icke äga fullkomlig skicklighet, så begaf han sig för andra gången till utrikes ort, fastän ej till fots.
Då han första gången vandrade ut, tjente han på flera ställen i Tyskland, som Gesäll, men ej sednare gången, och när han från sista resan hemkom, ändrade han om sitt Färgeri, och är nu en stor Fabriksidkare i Norrköping.
Genom detta exempel förmodar jag mig hafva bevist, att vandringar kunna vara nyttige , och sålunda böra vara tillåtne.
Herr Uggla., Göran Gustaf: Då Herr von Hartmansdorff nu åter sökt göra sin förra gången framstälde mening gällande, angående Husaga å Gesäller, kan jag ej underlåta, alt nu, likasom då, deremot på det Den 11 November e. m. 5i5 Hfliqaste protestera.
Afsvuren fiende till all arbitrair och extrajudiciell bestraffning, det vare sig Husaga, Suspension eller Arrest, emedan godtycket och icke Lagen utkräfver den, gillar jag för min del Utskottens Förslag, att någon Husaga å Gesäll ej må äga rum, och, derest sådant skulle ytterligare bestridas, får jag på förhand begära votering.
I afseende på Gesällvandringarne, torde jag få erinra, att om de skola upphöra, så upphöra äfven derigenom de fromma stiftelser, som hit— tils i detta afseende ägt rum.
I större skrån finnes härbergen, ja till och med sjukhusinrättningar, för fattiga resande Gesäller.
Om allt detta ginge förloradt, huru skulle en obemedlad Konstförvandt sedermera kunna taga sig fram, från den ena orten till den andra ?
Till svar å hvad Herr Uggla yttrade, torde jag endast få erindra, att jag yrkade uteslutande utur §. af hvad som deruti finnes stadgadt rörande husaga.
I afseende på livad Herr von Hartmansdorff yttrat om husagan, nemligen att deri icke borde omnämnas, får jag blott erinra, att i händelse derom ingenting nämndes, och Gesällerna icke uttryckeligen derifrån fritogos , så kommo de genom sättandet under Tjenstehjons-stadgan, att blifva denna godtyckliga husaga underkastade. 5*6
Den 12 November e. m. Herr Grefven och Landt - Marskalken gjorde proposition till bifall af 3:dje §. i 3:dje Art. af Utskottens Förslag till förordning, angående Handtverkerierne i Riket.
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adelli behagade gilla 3:dje §. med den förändring, att den nu stadgade flyttningstiden för Timmer-Gesäller må äfven hädanefter bibehållas.
Ropades äfven Ja och Nej. Herr Lagerhjelmj Pehr:
Jag hade önskat undgå att yttra mig, men då jag nu gör det, får jag anhålla, att i propositionen , som till Ridderskapets och Adelns bifall framställes, vandringar för Gesäller hädanefter som hittils må blifva tillåtne; äfvensom jag anser frågan om Gesällernes flyttningstid vara af vigt, och att den må blifva bestämd att för sig gå midsommarstiden.
Hvad af Herr Estenberg blifvit anfördt, om nödvändigheten, att bibehålla Timmer-Gesällerne öfver Sommaren, och att således flyttningstiden för dem endast må blifva om vintern, är i sanning en obetydlig omständighet.
Jag skulle förmoda , att Mästaren både kai) och bör ålägga Gesällen, att göra sådane märken, Den 12 November e. m. att hvilken som hälst skall kunna förstå dem; och jag tror således, att samma förhållande, i afseende på flyttningen hör vara för Timmer-Gesäller, som för andra HandtVerks-Gesäller.
Hvad åter Gesäll-vandringen angar, så tror jag, att de gamla stadganden derom, som medfört många olä-, genheter, tarfva ändringar och förbättringar.
Jag har redan anfört, att flyttningstiden bör vara om vintern, på det Gesällen må under arbetstiden vara qvar, och uppsätta byggnaden efter tillhuggen, som en annan svårligen skulle igenkänna, men det är icke så mycket för den orsaken, som icke än mera derföre, att ej en månads tid under sjelfva arbetstiden genom afllyttningen skall bortgå.
När skadan är ögonskenlig, af att Gesäller få städslas på ett halft år, och flyttningstiden för dem är bestämd till i Januarii och i Julii, så tror jag för min del att man bör låta bero vid hvad hittils varit, nemligen, att flyttningstiden för dem endast blifver en gång om året, och det på vintertalet.
Jag hemställer till hvar och en, som lagt hand vid verkställigheten af någon byggnad, om, sedan den person, som verkställt tillhugget, bortflytta!’, det icke varit svårt, ja åtminstone icke utan mycket arbete för en annan, att kunna sammansätta delarne till ett helt.
Samma förhållande gäller äfven om Murare, och möj - 5,3 Den 11 November e. m. ligen om ännu flera handtverkare.
Jag skulle gerna önska, att höra , om någon kunde riktigt häruti vederlägga mig, och dertill uppmanar jag hvilken som hälst.
Jag förenar mig med hvad af Herr Lagerhjelm blifvit yttradt, emedan förhållandet verkeligen är sådant, som han uppgifvit.
Utom det att det ligger i sjelfva saken, att det skulle gifva anledning till oredor, skulle det äfven medföra chicaner, emedan då en person vet, att en annan skall fullfölja det arbete han påbörjat, och derföre ansvara, intill dess det blifver färdigt, så är det ju gifvet, att han använder mindre flit och vård om arbetet, än om han sjelf skulle ansvara för detsamma, intilldess det blefve fullhordadt.
Här är anfördt, att erfarenheten visat nyttan deraf, att Timmer- och Murare-Gesäller endast haft en flyttningstid om året, eller i Januarii månad, och här är äfven sagt af andra, att tillhuggningar svårligen kunna ihopsättas af annan person, än den, som gjort dem.
Man kunde af samma skäl påstå nyttan af ständige tjenster, såsom af erfarenheten bestyrkt nyttigt för husbönder; men denna erfarenhet jäfvas af dem, som äro tjenare.
Jag frågar: om icke mechaniska verk kunna förfärdigas af en person uti en province , och derifrån föras till en annan, samt derstädes af Den 12 November e. m. af annan person uppsättas?
Jag har åtminstone erfarenhet deraf, att detta gått för sig* Hvad slutligen beträffar den svårighet, sorn. skulle uppkomma derigenom, att en Gesäll flyttar under arbetets fortgång, så anser jag för min del, att någon annan omständighet deraf icke kan uppstå, än att den person, som gjort accord om arbetet, får öfverenskomma med en annan att fullborda, hvad som den. flyttande icke medhunnit.
Dessutom måtte detta förhållande ofta uppstå , då till exempel en Mästare åtager sig något arbete, som hvarken på i , 2 eller 3 år kail blifva färdigt.
Under den tiden kunna ju flera tillhuggen ske, men icke är det möjligt, att då kunna påräkna, att den Gesäll, som gjort dem, skall vara qvar i tjensten tillbyggnaden blifver färdig.
Derföre anser jag, att i ett Samhälle , der man lefver efter lagar, man ej kan stifta dem, till förmon för en klass medborgare, på bekostnad af en amian.
Utskotten hafva föreslagit, att Gesäller, som icke bevisligen förmått skaffa sig tjenst, äga dertill en månads väderum efter alflyttningsdagen ifrån sin innehafde tjenst, och hvarunder de äfven voro berättigade att företaga resor; men då det ej kan förnekas någon Gesäll, att besöka andra orter för att derigenom förkofra sig i yrket, och sålunda ett år vistas i Stockholm , ett annat i Ystad och ett tredje hvar Ridd. 0. Ad.
Pr. X. Band. 34 53o Dm 12 November é. m. sorn helst utrikes, så kan jag ej annat, än tillstyrka, att Gesällvandringen må upphöra, helst den ofta leder till lättja och oordningar.
Hvad åter angår den af Utskotten föreslagne resetid af en månad efter hvarje halfår, åberopar jag min vid Betänkandet åtföljande reservation.
Jag anser den tiden vara för lång, om deri skall motsvara den i Tjenstehjons-Stadgan upptagne så kallade frihets veckan, och jag anser den' för kort, om meningen härmed skall Vara, att Gesällen, under den tiden skall resa, för att vinna färdighet i handtverket.
Äfven anser jag, i frågan om husaga, att någon undantagslag för Gesäller ej bör göras.
I afseende åter på flyttningstiden, tror jag, att den bör blifva lika så väl för Timmer- som Murare-Gesäller, och att den bör förblifva hädanefter sådan den hittills varit; men då meningarne häruti icke lära kunna förenas, så anhåller jag om votering, och får i sådant ändamål föreslå att i contra-propositionen dessa 3 omständigheter upptagas, så att hvad som i §. stadgas, dels om husaga må utgå, dels om en månads ledighet för Gesäll att förskaffa sig tjenst, må förändras till 6 dagar, och dels att flyttningstiden för Timmer- och Murare-Gesäller må blifva den samma, som nu är.
Det skulle i sanning vara rätt svårt, om det vore nödvändigt för Ridderskapet och Adeln, att afgöra, om det går an att förfärdiga ett verk i enprovince, Den 12 November e. m. 531 och förflytta detsamma till eli annan, samt der låta uppsätta det af en person, som icke lagt hand vid verkets görande.
En värd Talare har sagt, att mechaniska verk kunna förfärdigas af en, och uppsättas af en annan.
Jag skulle för min del tro, att det icke alltid låter göra sig, om det ock gjordes försök af en ärans man.
Skulle det kunna verkställas, så vore det med så kalladt gjutgods, men vanligen då det skall uppsättas, följer en karl med ifrån gjuteriet, Som uppsätter det.
Jag torde sålunda få anmärka, att man ej nu bör för långt intränga i detta ämne, utan låta hvar och en hafva sin Öfvertygelse.
Här har talats mycket, både för och emot Gesällvandringen.
För min del skulle jag tro, att det ligger något väsentligt deruti.
Lärdom och Litteratur kunna vinnas genom läsning i höcker, men liandaslöjder skola erhållas och förkofras, ej genom läsning, emedan de icke lämpeligen kunna beskrifvas , utan genom erfarenhet och arbete.
Man må gerna anse, att Gesällvandringen är ett fÖråldradt arf efter våra förfäder; men jag är öfvertygad att de tänkte något djupare än man nu tror sig finna; och jag kan derföre ej annat än yrka, att den hittils tillåtne Gesällvandringen äfven hädanefter må varda bibehållen.
Sedan votering blifvit begärd, vill jag ej uppehålla tiden med desscusioners förlängande, dock skall jag anhålla, att få upplysa, att hvad jag 53a Den 12 November e. m. jnente med mechaniska verk, endast bestod af trädarbete; och sådant utföres årligen från Gottland.
Det är egenteligen i anledning af Herr Ribbings förslag till contra-proposition, som jag begärt ordet.
För att förekomma den discussion som troligen uppkommer om contra-propositionen, hemställer jag om icke Ridderskapet och Adeln genast ville besluta företagandet af 2 a 3 voteringar; emedan det icke lärer blifva möjligt, att förena alla här yttrade meningar, och det icke kan förnekas hvarje Ledamot af Ståndet att få sin tanka under öfverläggning och afgörande.
Jag förenar mig med Herr Uggla deruti, att Gesällerne icke böra stå under någon husaga, och jag afstår ej derifrån, i händelse det bestrides utan votering.
•— Jag delar äfven den öfvertygelse, som blifvit af Herr Estenberg'yttrat, att Timmer- och MurareGesäller ej böra få flytta 2 gånger om året, utan endast en gång, och det om vintren, då arbetet vanligen är slutadt.
— Likaså är jag af hvad Herr Ribbing anfört öfvertygad derom att en tid af en månad icke hehöfves för en Gesäll, att förskaffa sig tjenst — Jag hemställer nu, om det är möjligt att förena alla dessa olika åsigter uti en contraproposition.
— Om ej Friherre Cederström vili ingå derpå, att Timmer- och MurareGesäller endast en gång om året få flytta, så torde det blifva första voteringen.
Den 12 November e. m. 533 torde vi få votera om den så kallade Gesällvandringen, och slutligen om Friveckan.
Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade , att sedan votering blifvit begärd , finge Herr Landtmarskalken, ehuru flera Ledamöter anmält sig att tala , hvilka ännu icke blifvit uppropade, likväl fråga, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta Herr Landtmarskalken , att framställa voteringsproposition.
Så vidt jag kunnat fatta, är ej votering ovillkorligen begärd, utan blott i den händelse, att propositionen icke efter önskan skulle besvaras.
Jag hemställer derföre, om icke den begärde propositionen först må framställas till munteligt besvarande, innan votering företages, emedan den då skulle tilläfventyrs kunna undvikas.
I anledning af den proposition, som Herr Ribbing förgslagit, får jagerindra, att Gesällerne hittils varit befriade från husaga, och jag underställer Ridderskapets och Adelns pröfning, om de nu böra dermed förnedras, då de 3 år derefter kunna vara Ledamöter af ett Riks-Stånd.
Att den tid af en månad, som blifvit Gesällen lemnad för att kunna höra sig om efter tjenst, icke är för lång, synes vara otvifvelagtigt: och att den icke blir för korrt, drar Gesällen nog sjelf försorg om, helst han naturligtvis bör vara angelägen, att i tid skaffa sig tjenst, för att icke äfventyra sin frihet, Jag för - 534 Den 12 November e. m. nyår således min anhållan, att proposition måtte framställas till mundtliga besvarande.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Den §., som nu är under discusion, är lång; den innefattar flera punkter, och man bör derföre ej undra derpå, att olika tankar blifvit yltteide, samt att olika anspråk på proposition blifvit gjorde.
Här har blifvit föreslaget ett correctif mot ytterligheten af Gesällvandringar; äfvensom här blifvit yrkat, att en sådan vandring endast en gång om året skulle få företagas.
För min del skulle jag anse det vara af behofvet påkalla dt, att en Gesäll oftare finge företaga vandring, för att vinna förkofran i sitt yrke.
Dessa bestämningar böra kunna af verkställande magten utsträckas, efter som omständigheterna kunna fordra.
Likväl tror jag att några fixa punkter böra uppställas.
Hvad åter beträffar frågan, huruvida Timmer- och Murare-Gesäller böra undantagas från den stadgade flyttningstiden; så kan jag ej anse, att man nu här för dem bör göra ett sådant undantag, hälst det kan finnas flera yrken, der undantag kunna blifva nödige.
För min del skulle jag tro, att det icke lönar mödan, att här tvista om biomständigheter, utan får jag anhålla om proposition till bifall å Betänkandet, så Vida Ridderskapet och Adeln finner grundprinciperne vara rigtiga.
Maj:t har velat inhämta Riksens Ständei’s tankar.
Skulle framdeles, vid Den 12 November e. m. 535 det nya systemets tillämpning, några ändringar och jemkningar finnas nödige, så lära de icke undfalla vederbörandes uppmärksamhet.
Jag har trott mig finna omöjligheten, att uti en proposition kunna framställa alla de här yttrade olika tankar.
Här är fråga dels om den så kallade Gesäll vandringen skall vara tillåten eller icke, dels om Gesällerne böra stå under husaga, och dels huruvida det hör för dem vara en eller två flyttningstider på året.
Då det således är flera frågor, så får jag hos Herr Grefven och Landt-Marskalken anhålla örn särskild proposition på hvar och en af dessa 3 omständigheter.
Jag instämmer i den önskan, som Grefve von Schwerin framstält. att Ridderskapet och Adeln icke vill för mycket ingå i pröfning af biomständigheter.
Högeligen hade jag önskat, att Utskotten icke ingått så mj^cket i detaljerne; men när nu så skett, tror jag, att det är nödigt, att discusionen öfver Betänkandet äfven bör ske i detalj, emedan man icke bör bifalla , hvad man finner vara oriktigt.
Då jag nu anser, att den §. af Utskottens förslag, som nu är under öfverläggning, icke kan bifallas, så instämmer jag uti Herr von Heynes anhållan, att särskilde propositioner måtte blifva lill Ridderskapels och Adelns pröfning framställde.
536 Den 12 November e. m.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde å nyo proposition tili bifall u 3 §. i förevarande 3 Artiket.
Ja, jemte några Nej. Herr Gref ven och Landt - Marskalken yttrade, att, efter hvad lian tyckt sig finna, Ja visserligen öfverröstat
Nej; men då votering blifvit begärd, hemställde Herr LandtMarskalken, om icke densamma borde företagas.
Herr von LIeyne:
Då votering blifvit begärd, torde den icke kunna undvikas ; och jag anhåller derföre , att frågorne måtte blifva så delade, sorn jag tagit mig friheten förut föreslå, Herr Ribbing:
Ingen kan mer, än jag, önska , att tiden ej må uppehållas med onödig votering, och jag skall derföre afstå från min begäran derom, men utber mig blott, att den förändring af §. må äga rum, att i stället för det en Gesäll deruti fått en månads rådrum från flyttningsdagen, för att förskaffa sig annan tjenst, det må utsättas endast 6 dagar.
Om jag ej missta ger mig, hafva ej Utskotten föreslagit någon frivecka eller årlig frihetstid för en Gesäll, Utan blott beredt honom en möjlighet, att under en månads tid kunna förskaffa sig an - Den 12 November e. m. nan tjenst.
Få Gesäller skola väl begagna denna rätt vid andra tillfällen un då de nödgas söka tjenst på annan ort.
Det skall således icke jemföras med tjenstehjons vanliga frivecka.
Den af Utskotten föreslagna tid af en månad anser jag icke vara för lång; hälst hvar och en annan person lär hafva rättighet, att så länge och huru lian behagar försörja sig sjelf på egen hand , utan äfventyr att insättas på Correctionshus, så länge häri icke genom brott förverkar sin frihet, eller genom tiggande faller andra till last.
Herr Hjerta , GastafJag skall anhålla, att få fästa uppmärksamheten på svårigheten för aflyttning emellan flera orter, i händelse så korrt tid skulle bestämmas, som sex dagar.
Jag tror ej, att en månad är för lång tid, men skulle blott 6 dagar antagas, kunde denna rättighet af få begagnas, emedan om någon Gesäll skalle flytta härifrån Stockholm till Skåne, han ej kunde hinna, såsom ej berättigad till skjuts, längre än till Norrköping, hvarest han skulle blifva tagen, och insatt i häckte.
Lika med Herr Cederschjöld anser jag det vara för våldsamt, att ställa Gesällerna under husaga och behandla dem, då de icke erhållit tjenst, såsom lösdrifvare; hvadan jag anhåller om bifall å ifrågavarande §.
Herr Estenberg, Pehr:
Då Herr Rib bing afstått från sin begäran örn votering, 533 Dea 12 November c- m. får jag nn anhålla derom , med begäran att mitt gjorde tillägg må få blifva contra-proposition.
Herr 21011 Hartmansdorff':
För min del hemställer jag till den värde Ledamoten, som nu begärde votering, om han ej vill afstå derifrån.
Jag tror, aft de Författningar, som af Utskotten blifvit i detta ämne föreslagne, äro sådane, att de hvarken kunna eller böra antagas.
< Skulle det än ske hos Riksens Ständer, så hyser jag dock den fulla öfvertygelse, att Kongl. Maj:t icke skall godkänna dem.
Derföre torde det vara bäst, att nu låta äfven denna §. vara sådan han är.
Herr Estenberg behöfde då endast reservera sig mot Beslutet.
Gerna medger jag, att det synes i första ögonblicket billigt, att flyttningstiden för Timmer- och MurareGesäller blott vore en gång om året; men då händelsen är den, alt de vanligen ’cke njuta någon lön eller något underhåll af Mästaren, utan deremot till Mästaren betala en viss del af förtjensten; så skulle det kunna hända, att om flyttningen endast skett vid den tid afåret, som är otjenlig för dessa slags arbeten, Mästaren skulle kunna högre taxera det så kallade försvar han lem nar Gesällen, och sålunda preja dem ännu mera.
Detta är ett ytterligare skäl lill bifall på Utskottens föreslagna §.
Den 12 November e, m. 539 Herr Grefven och Landt-Marslialken yttrade, att då, efter det Herr Ribbing från sin begäran om votering afstått, Herr Estenberg numera derom anhållit, och votering således icke kunde undvikas, linge Herr LandtMarskalken framställa följande voteringsproposition :
Den som bifaller 3 §. af 3 Ärtikeln i den af Lag- och Oeconomie-Utskotten ioreslagile Förordning om Handlverkerierne i Riket, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer berörde §. att bifallas, med den förändring, att samma flyttningstid för Timmer-Gesäller må hädanefter, som hittills, oförändrad bibehållas.