Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I konseqvens med det beslut som R. o. Ad. ansett böra följa då det återremitterat denna fråga, anhåller jag att 11. o. Ad. nu måtte, med bifall till hvad Utsk. till punkten E tillstyrkt, göra ett tillägg af den i Utsk:s Betänk, pag. 11) intagne reservation, hvarigenom följande stadgande skulle tillkomma: »Likaledes befullmäktigas
Fullmäktige att låta vid Diskontverken emottaga penningar af enskilde personer att återbetalas antingen på bestämd dag efter insättningen eller efter viss på förhand bestämd ömsesidig upsägning, under följande vilkor. a) insättning får ske endast å hela 100:tal Rdr. b) öfver insättning meddelas bevis, hvilket skall återställas då penningarne lyftas. c) räntan bestämmes till högst 5 proc.
Och ega Fullmäktige att till efterrättelse meddela de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter.
Jag tager mig friheten att instämma med Gr. Lagerbjelke.
Uppå härefter framställde särskilde propos:r bifölls det i ifrågav:de moro. framställda förslag samt att, på sätt Gr.
Lagerbjelke föreslagit, vid slutet af 39:de punkten skulle införas ett så lydande tillägg: »Likaledes bemyndigas
Fullmäktige att låta vid Diskontverken Den 26 September.
405 emottaga penningar af enskilda personer, att återbetalas antingen å bestämd dag efter insättningen, eller efter viss på förhand bestämd ömsesidig upsägning, under följande vilkor: a) insättning får ske endast å hela 100:tal Rdr; b) öfver insättning meddelas bevis, hvilket skall återställas då peoningarne lyftas; c) räntan bestämmes till högst fem proc.; och ega Fullmäktige att till efterrättelse meddela de i och för verkställigheten erforderliga föreskrifter.» 6:0 Ulslc.s yttrande om R. o. Ad:s skiljaktiga beslut äng-,de den ränta, som af Filial Hank skall lill Riks Hanken å lamt erläggas samt den minsta ränte-afkomst.
Riks Hanken för kreditiv påför.
Detta yttrande bifölls. 7:o Vlslc.s yttrande ang:de räntan för de summor, sorn d kredilivel lyftas.
Efter först framställd propos. till antagundo af den härvid till K. o. Ad. ställda inbjudning, som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. alt med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut godkänna den härom af Etsk. föreslagna voter:spropos. 8:o Ulsk.s yttrande ang:dc punkten i8 af Betänk A;o 37.
Detta yttrande lades till handlingarna. 9:0 Vtsk:s yttrande ang:de punkterne Si och S3 af Betänk.
BankoUtsk. har, ang:de dessa punkter, gjort en ganska väsendtlig och, så vidt jag förslår, olycklig förändring i det förra förslaget.
Enligt detta skulle vid beräkning af FilialBankernes kreditiv iakttagas alt under vanliga förhållanden högst hälften af totalsumman af de åt samtlige FilialBanker beviljade kreditiv kan blifva på en gång lyftad.
Det ligger uti k red itivens natur att de icke skola eller få vara slående lån, utan endast begagnas för tillfälliga behof, för att genast återfyllas, och om kreditiverne på detta sätt användas, följer deraf att hela den till kreditiv beviljade summa icke gerna kan på en gång vara lyftad, och skulle det visa sig att Banken begagnat kreditiverne såsom stående lån, hade de missbrukats och Banken gjorde sig då förfallen alt förlora dem.
Jag lar således föreslå att R. o. Ad. ville vidblifva sitt förra beslut, genom hvilket R. o. Ad. i allo godkände hvad Utsk. då påyrkade med undantag af det belopp man föreslagit för lån till Filial Bä n k e r n e, samt således lägga Ctsk:s nu förev:de Betänk, till handlingarne.
Ehuru den förre talaren så fullständigt och utförligt behandlat denna fråga, att ingenting torde vara att tillägga, kan jag dock, efter jag deltog i BankoUtskts 400
Den 28 September. beslut till det förra Utlåt., ieke underlåta att nu tillägga några omständigheter, som ytterligare tala för samma resultat, som den förre talaren åsyftat, det nemi. att erfarenheten med afs. på Filialbankers rätt att begagna sina kreditiver, ådagalagt, att de uttaga så litet af dem, att af deras kreditiv vida mindre summor utgingo i proportion till den derför beviljade summan, än på den enskildes.
Filial-bankerne hafva i allmänhet begagnat sina kreditiver hos Riksbanken mera såsom en tillgång i behofvets stund, än som ett ständigt rörelse-kapital.
Deraf har den klagan från BankoUtsk. försports att de kreditivmedel, som till Filial-bankerna användas, gifva Riksbanken så ofantligt liten vinst.
Jag vill minnas alt det af räkenskaperna ådagalades, att hela räntan, som Banken hade af det kapital, hvilket i kreditiv-väg var till Filial-bankerne utlemnadt, icke upgick till fullt 1 proc. pr år.
Deraf kan man med visshet sluta till att deras kreditiv-rStt icke varit mycket tillitad.
Någon våda för att antaga, det icke mer än halfva beloppet af den beviljade kreditiv-summan skulle på en gång få uttagas, kan således icke existera.
Det oaktadt var det med stor möda, som den dåvarande majoriteten inom Ulsk. lyckades genomdrifva förslaget, emedan en stor del af BankoUtskis ledamöter icke kunde föreställa sig saken så i stort, att de ansågo att, ehuru medel, när de ingå på ett ställe, kunna synas betungande, de likväl på ett annat hail blifva så fruktbärande, att hvarje summa, som tages upp på kreditiv, också kan gifva vinst på annat håll.
Jag tillstyrker antagande af hvad Gr.
Lagerbjelke föreslagit
Äfven jag tillstyrker, att R. o. Åd. måtte vidblifva sitt förra beslut, och vill särskildt fästa upmärksamheten derpå, att i det förra Betänk:s 2:dra morn., då det är fråga om att disponera reserv-fonden, som blifver bestämd först när Ständerna fattat beslut om Manufaktui Diskontens medel, heter det »att, vid beräkningen af FilialBankernes kreditiv må antagas, att under vanliga förhållanden, högst hälflen af totalsumman af de åt samtlige
Filial-banker beviljade kreditiv kan blifva på en gång lyftade. » Sedan R. o. Ad. bifallit detta Betänk., har genom återremiss från de andra Stånden inom Utsk. en motsatt opinion bildat sig, sorn uteslutit detta mom.
Om man vill tänka på beskaffenheten och egenskapen af kreditiver, så finner man att det är högst nödvändigt att hafva ett sådant stadgande.
Det öfverensstämmer också med det, som förut är iakttaget, med afs. på kassa-kreditiver.
Om man betraktar Filial-bankerne med afs. på det sätt, hvarpå de hittills blifvit skötta, kan med visshet antagas att under vanliga förhållanden icke mor än hälften af totalsumman på en gång lyftas.
Det är äfven förutsatt, att Banken alltså skall ställa så till, att maximum af sedelstocken icke öfverskrides.
Då nu en sådan försigtighet är vidtagen, kan jag icke förstå huru man fruktar att låta nyssnämnde mening qvarstå.
Man har med skäl klagat öfver den ringa vinst, som Banken har af Filial-bankerne; detta afbjelpes likväl genom att sätta upp räntan några proc. mer eller mindre, ty det är då också klart, att den tid, under hvilken de komma att Den 26 September.
407 draga större ränta, blir kortare.
Jag anhåller således, att R. o. Ad. mätte vidblifva sitt förra beslut.
Efter först till bifall å Utsk:s förev:de yttrande framställd propos.
, som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut, lägga Utsk:s derom nu afgifna yttrande till handlingarne.
Lagerbjelke: R. o.
Ad. har nu fattat ett ganska vigtigt beslut, med afs. på 39 och 53 punkterne i Betänk.
Jag vågar hemställa, alt R. o. Ad. genom afgående prot:s-uldrag täcktes inbjuda de öfrige Stånden alt i detta beslut sig förena.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöt R.o. Ad. att de öfrige RiksSt:n skulle genom utdrag af prot. vänligen inbjudas att förena sig med R. o. Ad. i dess nu i fråga om 39, 52 och 53 punkterne af Betänk.
N:o 37 fattade beslut.
Vid förnyad punktvis verkställd föredragning af BankoUtsk:s d. 12 och 14 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 49, i ani. af RiksSt:ns beslat öfver Utlåt.
N:o 38, med förslag till vissa förändrade föreskrifter ang:de Bankens Vexlings-kassa och Depositions-rörelse, lades Utsk:s yttrande rör:de Usta punkten af Utlåt.
N:o 38 till handlingarne, och blef förev:de Mern. i öfrigt bifallet, med undantag af den deri gjorda hemställan i afs. på 13:de punkten af Utlåt.
N:o 38, hvarom anfördes af Gr.
N:o 38 förefinnes i punkten 13, hvilken motsvarar den nu föredragne i Mern. 49, ett ytterligare mom. 5.
Detta mom. bar blifvit borttaget ur det nu afgifna förslaget, emedan det i BankoUtsk:s Mern.
N:o 37 föreslagna stadgande i afs. på kreditiv till Filial-banker blifvit i Mern.
N:o 48 förändradt.
Men då detta Mern. nyss förevar, behagade R. o. Ad. vidblifva sitt förut fattade beslut.
En nödvändig följd deraf måste vara att i detta Betänk, det sista mom. måste återställas i likhet med hvad det är i det förra förslaget.
Redaktionen är visserligen icke den mest lyckade, och vid förra föredragningen återremitterade R. o. Ad. förslaget för att få en bättre redaktion.
1 det skick, saken nu kommit, tror jag likväl icke det vöre lämpligt att för en förbättring i redaktionen ytterligare fatta antingen ett afvikande beslut eller updraga redaktionsbestyret åt BankoUtsk.
Jag vågar derföre, i öfverensstämmelse med hvad Ståndet nyss i afs. på Betänk.
N:o 48 beslutat, vördsamt föreslå, att Ståndet täcktes antaga nu föredragna punkt sådan den förefinnes i Mern. 8, 13:de punkten a.
Efter först till bifall å Utsk:s ifrågav:de hemställan framställd propos., som besvarades med Nej, beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af det beslut, hvarigenom R. o. Ad. förut bifallit de delar 408 Deu 26 September, af 13:de punkten i Utlåt.
N:o 38, som föregå 5:te mom:t, nu äfven bifalla detta mom.
I konseqvens med det beslut R. o. Ad. fattat att inbjuda de öfrige RiksStm att förena sig i R. o.
Ad:s beslut med afs. på Betänk.
N:o 48, får jag hemställa, det R. o. Ad. täcktes genom prot.-uldr. inbjuda de öfriga Stånden att äfven i detta beslut sig förena.
Uppå i anledn. häraf framställd propos., som beslöts att de öfrige RiksSt:n skulle, genom utdrag af protokollet vänligen inbjudas, att i beslutet om 13:de punkten af Utlåtandet N:o 38, sig nied R. o. Ad. förena.
Föredrogos, men bordlädes ånyo på begäran af flere ledamöter Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 14 dennes på bordet lagde Utlåt:n : N:o 17, i anledn. af väckt motion om förflyttning af skyldigheten att fortskaffa resande från ett enskildt åliggande till ett Statens bestyr, samt att i sådant afs. ett statsanslag af minst 3 mill.
Rdr måtte anvisas och ställas till K.
M:s disposition; och N:o 18, i anledn. af väckt motion, ang:de skjutsersättning till indeldta Arméens öfver- och underbefäl samt civil-stat för en del resor i tjenste-ärenden.
Afven föredrogos och bordlädes ånyo Konst.Utsk:s nedannämnde d. 15 d:s på bordet lagde Mern.:
N:o 31, med förslag till ändring i 13, 19 och 22 §§:ne R. 0., ang:de representationsrätt för lärarne vid Elementar-läroverken; N:o 32, med förslag till ändring uti 15 § R. 0., ang:de hemmansegares representations-rätt; och N:o 33, med grundlagsändrings-förslag rörande vissa riksdagsärendens behandlande af RiksStånden gemensamt uti s. k.
RiksNämnd.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att då Talmännen i går haft sammanträde, fråga upstålt om bestämmande af dag för samtidig pröfning hos RiksSt:n af Konst.Utslcs nu ånyo bordlagda Mern.
N:ris 31, 32 och 33, samt att Talmännen öfverenskomma att dertill föreslå nästa Onsdag den 30 dennes; hvarjemte Hr Gr. o.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle att dessa Mern. nämnde dag fingo förekomma till afgörande, och då upfördes främst på föredragningslistan.
Röredrogos Konst.Utsk;s nedannämnde d. 15 dennes på bordet lagde Mern.:]
N:o 38, med voter:s-propos:r rör:de Konst.Utslcs uti Mern.
N:o 13 framställda förslag till ändring uti 12 § Reg:sF:n, ang:de StatsRådets hörande öfver afbandlingar med främmande makter; Den 2G September. 409 N:o 39, med voteris-proposir, ang:de det af Konst.Utsk. uti Mom.
N:o 14 föreslagna tillägg till 12 g RegisFin, alt Konungen icke må utan R.
St:rs samtycke blifva regerande Furste af utländsk stat; N:o 40, med voter:s-propos:r rör;de den i Konst.Utsk:s Mern.
N:o 15, föreslagna ändring i 72 § Iieg:sF:n, ang:de inlösen af R.
St:rs Banks sedlar; N;o 41, med voter:s-propos:r, rör:de de af Konst.Utsk. uti Mern.
N:o 16 föreslagna tillägg i 109 § Reg:sF:n och 80 § RtksdjsOrdnin, ang:de upskof å Riksdag; N:o 42, med voter:s-propos:r rör:de det af Konst.Utsk. uti Mern.
N:ol7 framställda förslag lili ändring uti 27 g 1 mom. och 28 g Kiksd.-sOrdn:n samt 53 g Reg:sF:n, och dels för öfverlemnande af K. M:s Nåd.
Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, dels för Utskotts-val; N:o 43, med voter:s-propos:r röride det af Konst.Utsk. uti Mern.
N:o 18 framställda förslag till ändring uti 76 g RiksdisOrdnm, angide den af StatsRådet för dess åtgärder vunna decharge; N:o 44, med voter:s-propos:r röride det af Konst.Utsk. uti Mern.
N:o 19 föreslagna tillägg till 59 g Reg:sF:n och 27 g 1 mom.
Riksd:sOrdn:n, angtde propos. om Statsverkets tillstånd och behof; samt N:o 45, med voterrs-proposir röride det af Konst.Utsk. uti Mern.
N:o 20 framställda grundlagsändrings-förslag, angide utländsk undersåtes rätt att i riket förvärfva och besitta fastighet. R. o. Ad. godkände samtlige i dessa Meni. föreslagne votensproposrr.
Föredrogs och lades till handlingarna Sammansatta Bevi!ln:s-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utskis d. 1 5 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 8, i anledn. af EiksStms skiljaktiga beslut, beträffande § 26 i Utskis förslag till Förordn., angide vilkoren för försäljning af bränvin och andra distillerade spirituösa drycker.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, LagUtskis d. 16 dennes f. m. på bordet lagda Betänk.
Nio 42. i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., angide ogift qvinnas rätt alt vid viss ålder varda myndig.
Äfvenledes föredrogos och bordlädes ånyo nedannämnde d. 19 dennes f. m. på bordet lagde Betanien, nemi. från Laylltslcollet: N:o 43, i anledn. af väckt motion om förändring af 2 g i 12 kap. Rätteg.Balken; Nio 44, i anledn. af väckt motion om kärande parts skyldighet att kungöra svaranden Under-rätts upskofs-beslut; 410
Den 26 September.
Allm. Uesv.- och Ekon.Ulskollet: N-.o lil, i fråga om indragning eller förändring af KrigsAkademien på Carlberg.
Hr Stjernsv 9rds, Gust. Mauritz, d. 23 dennes f. m. på bordet lagda motion, att R.
St:r måtte besluta det H. K. 11.
Kronprinsen, under den tid han förer IliksStyrelsen, må ega att årligen i förökadt anslag upbära en lika stor summa, som den RiksStaten honom f. n. anvisar, eller 100,000 Rdr bko.
Innan jag öfvergår till närmare utveck ling af de skäl. som föranledt min nu föredragna motion om anslag till 11. K. H.
Kronprinsen, under den tid han kommer att föra Riksstyrelsen, får jag af förekommen anledn. till Hr Grins o. Landtmis besvarande vördsamt framställa följande:
Af tidningarna har jag erfarit, att 11. M. Konungen skulle åt FinansMinistern hafva updraget att för Talmännen tillkännagifva åtskilligt, som stöde i sammanhang med updraget för 11. K. 11.
Kronprinsen att föra Riksstyrelsen, och som Talmännen egde meddela sina resp.
RiksStånd; men som 11. o. Ad. ingenting härom förnummit, utber jag mig att Hr Gr. o. Landtm, måtte uplysa huru härmed egentligen sig förhåller.
Hr Gr. o. Landtm, anförde:
Med anledn. af Hr Stjernsvärds framställning får jag redogöra för deri omnämnde förhållande, likväl endast hvad mig enskildt angår, emedan jag icke blifvit kallad, jemte de öfrige Talmännen, till något sammanträde hos Chefen för FinansDepart:tet.
Vid ett tillfälle då jag enskilt träffade honom, omtalade han, alt då StatsRådets ledamöter voro samlade på Tullgarn för föredragningen af K. M:s Nåd.
Propos. om Riksstyrelsens öfverlemnande åt H. K. II.
Kronprinsen, hade H. M. Konungen yttrat, att det förmodligen icke undfallit StatsRådets upmärksamhet, att, i händelse R. 8t:r bifölle denna propos., ökade utgifter för II. K. H.
Kronprinsen deraf blifva en följd. H.
M. hade likväl beslutat att af sitt anslag lemna 11. K. H. det belopp, som för ändamålet vore behöfligt, hvarföre icke någon propos. till R.
St:r i detta afs. vore af nöden eller komme att afla tas.
Chefen för FinansDepart:tet tilläde, att om jag skulle blifva af Ståndets ledamöter i ämnet tillfrågad, jag vore oförhindrad lemna det svar hans meddelande innehöll.
Utan att vilja ingå uti närmare analys af det af Hr Gr:n o. Landtm:n nu antydda förhållande, kan jag icke undgå att bemärka den olikhet i åtgärder, som egt rum med hänseende lill Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. och de öfrige RiksSl:n, och hvaraf följden blifvit, att det varit af tidningarna, som R. o.
Ad. fått inhemta hvad de öfrige RiksSt.n af sina Talmän fått erfara.
Visserligen kan det skedda undantaget anses smickrande för 11. o. Ad.; men detta hindrar icke att fästa afs. vid det här - Den 2B September.
411 med motsatta förhållande, som det nödigt ansedda tillkäinnagifvandet för MedSt:n innebär.
Hvad de lemnade uplysningarne i sak angår, så hafva de. i st. f. att minska anlednme till det anslag, som af mig blifvit påyrkadt, deråt gifvit en förökad styrka.
Öfvergäende till utvecklingen af de skäl, som föranledt mig väcka den gjorda motionen, får jag af förekommen anledn. till en början förklara: att det hvarken är från vestra slottsflygeln eller fran något tongifvande kotteri inom representationen, eller från någon tidnings-redaktion, som jag bemtat några ingifvelser till dess väckande.
Den härleder sig endast från min öfvertygelse, enda regulatorn för mina handlingar.
Om denna varit den rätta eller icke, blir en sak för sig.
Uti sjelfva motionen har jag till en stor del anfört de skäl, hvaruppå densamma grundar sig.
För att icke uprepa hvad jag sålunda en gång yttrat, ber jag få hänvisa dertill, äfvensom till mina yttranden, då regleringen af RiksStatens l:sta IIufvudtitel bär under öfverläggning förevar, och hvilka stå i fullkomligaste konseqvens med innehållet af min gjorda motion.
Det förökade arbete H. K. H.
Kronprinsen får vidkännas genom det åt honom gifna updrag, äfvensom de förökade utgifter dess nya ställning medföra, gifva honom, enl. min upfattning, rättighet till ett förökadt anslag, och hvilket ingen annan än R.
St:r böra anvisa.
Jag anförde nyss, att det af FinansMinistern gjorda meddelande, att 11. M. Konungen af Dess ensk i Idta medel ville bestrida H. K.
H:s förökade utgifter, gaf mig en ytterligare anledn. påyrka bifall till min motion.
Till förklaring häraf ber jag få påminna er, mina Hrr, om en makt, som finnes inom hvarje samhälle, den största af alla; en makt, genom hvilken Konungar hafva sin tillvaro; en makt, som ensam eger rättighet att tillsätta Konungar; en makt, som understundom äfven begagnat sin rätt att dem afsätta.
Denna makt är folket, nationen; hos oss mer eller mindre väl representerad af II.
Det är i utöfning af denna makt, som dessa folkmaktens delegerade nu med full och obestridbar rätt beslutat att åt II. K. II.
Kronprinsen updraga att med full konungslig makt och myndighet föra rikets styrelse under det beklagansvärda sjukdomstillstånd, hvaruti II.
M. Konungen sig befinner.
Vid detta tillfälle har det icke varit fråga att tillsätta en temporär Regering med vissa inskränkta rättigheter, det har varit fråga att tillsätta en Regent, med full konungslig makt och myndighet, eller med andra ord, den ena statsmakten har egt att updraga, visserligen endast provisionelt, men dock att updraga, den andras utöfning åt en annan person än dess verklige innehafvare.
St:r hafva således utöfvat en af sina förnämsta och dyrbaraste rättigheter.
Såsom en följd af denna deras maktutöfning, anser jag äfven den härleda sig, att de sjelfva få anvisa underhållet åt den af dem tillsatta Regenten.
Det är från denna synpunkt jag ser och sett saken.
Der är således hvarken en hyllning eller en pligt mot personen jag påyrkat.
Det är en rättighet åt folkmakten, åt det demokratiska, åt ur-elementet i samhället, som jag reklamerat och fortfar att reklamera.
Möjligen känner jag orätt, jag tror det dock icke; men jag erfar en stötande känsla vid tanken att afstå från denna rättighet, enl. min upfatt - 412 Ilen 2fi September. ning, vida mera värd än de 100,000 Rdr, hvarom frågan är.
Må andra fästa sig vid denna summa och bedöma frågan från krämareåsigternas synpunkt, lies, Eder mine Hrr, inom detta hus, som representeren sköidarne på dessa väggar, hvaröfver ni ären så stolta, och hvartill ni ofta vädjen, inom edra hröst är jag öfvertygad finnes en känsla, som säger att jag har rätt, då jag påstår, att det med Sveriges ära, med nationens värdighet är öfverensstämmande, att R.
St:r icke afhända sig den af mig antydda rättigheten, utan förbehålla sig att sjelfva tå anvisa erforderligt underhåll åt den person de updragit, att såsom verkställande maki handhafva vår nations angelägenheter.
Jag fortfar yrka bifall till hvad jag föreslagit, och hvaruti jag är öfvertygad att hvarje svensk man vid närmare eftersinnande skall instämma.
Jag har sett antydd den åsigt, att den af mig gjorda motionen, företrädesvis borde gjorts inom BondeSt., såsom det Stånd, som visat sig mest obenäget för nya anslag.
Detta påstående är likväl falskt.
Den, som så yttrar sig, glömmer dagens tilldragelser.
Inom hvilket
Stånd har väl anslagsifvern gått längre än inom BondeSt., hvilket uti en viss fråga liksom löpte framom de öfrige EiksStm?
Man sv,arar möjligen härtill, att det som af mig afses, gällde en fråga, hvaraf nämnde
Stånd ansåg sig hafva en särskild fördel.
Jag antager dock för min del icke denna förklaring.
Jag eger nemi. till BondeSt:s fosterländska åsigter alltför stor tillit, för att icke vara fullt öfvertygad, att för delta af Sveriges allmoge sammansatta Stånd skall Sveriges ära vara lika dyrbar, som de enskildta fördelarne.
Då jag nämnde BondeSt. kan jag icke förbigå, att jag af riksdags-referaterne erfarit, att några inom sagde Stånd varande illustre manövrister, sedan jernvägsfiågans behandling, sökt insinuera att jag väckt mitt omordade förslag af helt andra motiver än de synlige.
Härtill vill jag icke svara annat, än att efter sig sjelf dömer man ofta andra.
Slutligen vill jag icke lemna oanmärkt, att jag i och för min mersnämnde motion blifvit på ett oskickligt sätt angripen af den periodiska pressen; detta f. n. hos oss beklagligen efter skandalen hungrande »malum necessarium», och hvars här antydda natur endast en bättre national-anda förmår omskapa.
Härvid bar man icke förnekat den vanliga methoden för att göra anrättningen pikant, nemi. påbördandet af sjelfskapade motiver, i förening med personliga invektiver.
1 följd häraf kunde jag visserligen hafva åtskilligt att genmäla, då pressens maktmissbruk äro mig lika förhatliga, som alla andras, men finner dock att en bemärkelsefull tystnad är här mitt lämpligaste svar.
Hvad den af mig i allo grundlagsenlig! väckta motionen angår, vill jag endast förnya min anhållan om remiss till StatsUtsk., och hvarvid detta mitt yttrande torde få medfölja.
Uti Hr Stjernsvärds sednaste yttrande framställdes anmärkn. deremot, att det meddelande, som Den 27 September. 413 blifvit gjordt till mig af Chefen för FinansDepartitet, icke förut blifvit R. o. Ad. meddeladt.
Jag bör i anledn. deraf nämna, hvad jag tror mitt förra yttrande innehöll, att jag af Chefen för FinansDepart:let icke erhållit något updrag att för Ståndet offentliggöra hvad han omnämnde, utan endast ett bemyndigande alt, om jag i ämnet af någon Ståndets ledamot tillfrågades, jag vore oförhindrad att omtala hvad i konseljen vid förenämnde tillfälle förefallit.
Den härefter till remiss af ifrägav:de motion, jemte nu i ämnet afgifne yttranden till StatsUtsk. framställda proposm, besvarados med Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Föredrogs och lades till handlingarne Sammansätta Banko-och Lag-Utsk:s d. 23 dennes e. m. på bordet lagda Mern.
N-.o 2, i anledn. af återremiss af Utsk:s föregrde Betänk., såvidt detsamma innefattar yttrande i fråga ang:de penninge-räntans Ingifvande.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Banko- och LagUtsk:s Betänk.
N:o 3, i anledn. deraf, att anställande af tulltjensteman vid jernvågarne i Fikets stapelstäder, för utöfvande af särskilde kontroller, måtte uphöra, samt alt af derigenom upkornmande besparing, skäligt arfvode måtte lemnäs åt vågbetjening för ökade göromål.
Äfven föredrogos och bordlädes ånyo Sammansätta Stats-, Bevillnings- samt Allm.