Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag hade föreställt mig, kanhända icke alldeles utan skäl, att Rikets första och högsta GrundLag, RegeringsFormen, borde utgöra ett fullständigt och begripligt helt för sig; och att den derföre borde inom sig innehålla alla de vigtigare grundprinciperne för vårt samhällsskick; då deremot de öfrige i 85 § uppräknade Grundlagar, voro ämnade att innehålla den mera delaillerade utvecklingen och tillämpningen af dessa grunder, som Grundlagsstiftaren icke synes hafva velat uti sjelfva RegeringsFormen inrymma.
Såsom en följd
Den 9 Mars f. m. häraf hade jag vidare troll, att RegeringsFormen aldrig, åtminstone icke i afseende på något hufvudsaklig! stadgande, holde hänvisa till de öfrige Gi undlagarne.
I RegeringsFormen har jag också aldrig kunnat upptäcka någen citation af en RiksdagsOrdningens §, utom en enda, nemligen uti den senare afdelningen af 56 §, hvilken i sednare tider tillkommit; då tvärtom Riksdagsordningen innehåller, och måste innehålla, en mängd citationer af RegeringsFormen.
I motsatts häremot har Utskottet uppställt sjelfva hufvud-principen uti ett föreslaget nytt 2:dra Moment af 2:dra § Riksdagsordningen, och åtnöjt si,g med att endast åberopa delta Moment uti ett projecteradt tillägg till t\c) § RegaringsFormen, hvilken § således icke mera blefve begriplig, utan genom jemförelse med den underordnade 2:dra § Riksdagsordningen, — Då denna sistnämnde § derjemte skulle komma att innehålla särskilta stadganden om Utskotten vid Urtima Riksdagarne, äfvensom om dylika Riksdagars afslutande, utan att likväl några begränsande citationer, i sådant afseende» blifvit tillagde de §§ i RegeringsFormen, som handla om dessa ämnen, Hendigen den 53 och den ioq, måste man nödvändigt vid dessa §§:s genomläsning hofva 2,'dra § Riksdagsordningen likasom i minnet, för alt icke äfven på Urtima Riksdagar tillämpa dessa §§ ordalydelse, i fullkomlig con - 136 Den 9 Mars f. m. trast emot meranämnde nya 2:dra Moment i 2:dra § Riksdagsordningen.
Till undvikande af allt dylikt missförstånd, vågar jag sålunda vördsamt föreslå: 1:0
Att vid slutet af 49 § RegeringsFormen må tilläggas följande mening, ord för ord liemtad ur Utskottets förslag, nemligen:
Vid Urtima Riksdag öfverlägge cch bes/ute Rikets Ständer blott om de ärenden, som Konungen sjelf framställer, men hvilke ej mä sträcka sig till Grundlagsändringars föreslående eller afgörande; 2:0
Att vid slutet af 53 § RegeringsFormen må tilläggas de likaledes från Utskottets redactions-förslag lånade orden:
Alla dessa Utskott böra äfven vid Urtima Riksdag väljas, men skola ej, utan så vidt det för handläggningen af Konungens Propositioner blifver nödigt, sättas i verksamhet; 3:o
Att vid slutet af 109 § RegeringsFormen må tilläggas orden:
Urtima Riksdag må Konungen, när som helst, kunna upplösa, och upphö re den genast, om Lagtima Riksdag derunder inträffar; 4:o
Att, då Riksdagsordningen i alla fall innehåller en mängd repetitioner af RegeringsFormen , det föreslagna 2:dra Momentet må tilläggas 2:dra § Riksdagsordningen; dock med uteslutande af perioden: ”Kunnandes vid sådan Riksdag Rikets Ständer icke befatta sig med andra åtgärder, än de i 63, 66 och 67 S\§‘ Jöreskrifne valen."
Den g Mars f. m.
I sammanhang med stadgandet, att Grundlagsfrågor ej må på Urtima Riksdag förekomma; får jag vidare vördsammeligen föreslå: 5:o Att, på sätt Utskottet i afseende på flere andre §§ föreslagit, ordet Lagtima må införas före ordet Riksdag på vederbörliga ställen uti 56 och 81 § RegeringsFormen samt 29 § i Moment Riksdagsordningen.
Då jag icke trott, att vid Urtima Riksdagar de uti 63, 66 och 67 §§ Riksdagsordningen omnämnde val böra äga rum, föreslår jag vidare vördsamt, såsom en följd af denna åsigt: 6:0
Att emellan ordet ”hvarje” och ordet ”Riksdag’’ inå införas ordet Lagtima så väl uti 96 § RegeringsFormen, som uti 63 och 66 §§ Riksdagsordningen; samt att i 67 § Riksdagsordningen må införas ordet Lagtima emellan ordet ”alla” och ordet ”Riksdagar”.
Enär frågor om ändringar i de såsom Bevillningar ansedde InkomstTitlar icke vid Urtima Riksdagar skulle kunna förekomma, så vida icke Kongl. Propositioner dertill skulle särskilt föranleda; hemställer jag vidare, 7:0 Att orden: ”hvarje Riksdag” måtte ur 60 § RegeringsFormen uteslutas.
I öfverensstämmelse med hvad Utskottet föreslagit, beträffande 65 § Riksdagsordningen, får jag vidare vördsamt föreslå; Den g Mars f. ni. 8:0
Att i början af 108 § RegeringsFormen ordet ”Lagtima’ må införas emellan ordet ”hvarje’ och ordet ”Riksdag”.
Sluteligen, och då jag anser att alla vigtigare Grundlags-bestämmelser höra finnas uti RegeringsFormen intagne; hemställer jag vördsamt, 9:0
Om icke hela den period uti 109 §:n RegeringsFormen, från och med orden: ”Skulle likväl vid nämnde tids förlopp etc. — ända till slutet — hvars borttagande nu blifvit föreslagit — måtte få oförändrad qvarstå, hvaraf blefve en följd, att den föreslagna öfverflyttningen af den ifrågavarande perioden till 80 § Riksdagsordningen, blefve öfverflödig, och att således den deruti nu befintelige citationen af 109 § RegeringsFormen komme att bibehållas.
För att utröna huruvida Ridderskapet och Adeln skulle täckas förklara dessa mina framställda anmärkningar, såsom sina gemensamma tankar, vågar jag vördsamt anhålla om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition.
Friherre Rålamb j Claes:
Jag har begärt ordet för alt besvara några anmärkningar, som blifvit gjorda mot Utskottets förslag.
Friherre Cederström har yttrat, att Utskottets förslag icke vore nog moget behandladt.
Jag hade visserligen trott mig kunna vederlägga Herr Friherren om han sagt hvaruti det omogna består; men då Den 9 Mars f. m. lian det ej gjort, kan jag icke vidare svara honom härpå.
Cederström har väl klandrat, att Utskottet tillstyrkt inskränkning i de Urtima Riksdagarnes verksamhet; han har således alldeles förbisett, att det är just delta, som varit egenleliga föremålet för Utskottets bemödande.
Lagstiftaren har förordnat, alt Lagtima Riksdagar skola på bestämda lider inträffa, och till dessa kalla Rikets Ständer sig sjelfva; men Grundlags-stiftaren har äfven lemnat Regeringen rättighet, att, sammankalla Rikets Ständer till Urtima Riksdag, i fall inträffade händelser skulle göra sådant nödvändigt.
Orsaken är då klar, hvarföre Utskottet föreslagit att vid Urtima Riksdag endast får öfverläggas om de frågor Regeringen föreslagit.
Då härtill kommer den dagliga erfarenheten om Urtima Riksdagars längd och kostnad, hvaröfver så mycket klagas, har Utskottet trott sig böra föreslå en ändring, öfvertygad att om Rikets Ständer antaga Memorialet, mången af de nu öfverklagade olägenheter skall afhjelpas.
Grefve Gyldenstolpe har klandrat, det Banko- och RiksgäldsFullmäklige samt JuslitiacOmbudsman skola omväljas vid Urtima Riksdag.
Motivet har varit, att Utskottet ansett, att i anseende till de vidsträckta befattningar, som dessa Fullmäktige nu mera erhållit, de borde vara i tillfälle att oftare af sina Principaler hämta råd och upplysningar, äfvensom det skulle kunna hän - i/jo Den 9 Mars f. m. da, att en och annan af desse Fullmägtige hade principer, som icke öfverensstämde med Principalernes, och hvarigenom elt ombyte skulle vara bade nyttigt och nödigt.
Hvad Herr von Schulzenheim anfört har jag, ehuru med spänd uppmärksamhet, haft svårt att fatta; men jag har dock tyckt mig finna, att hans anmärkningar åsyftade klander deraf, att Utskottet icke i RegeringsFormen föreslagit att införas, hvad det föreslagit att insättas i Riksdagsordningen.
Orsaken härtill har varit, att Utskottet så mycket sorn möjligt sökt undvika att i en Grundlag, sådan som RegeringsFormen införa d e ta i lier.
För öfrigt får jag tillkännagifva, att Utskottets förslag blifvit af de 3:ne öfrige Stånden godkändt, och får jag vördsammast anhålla om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, att Ridderskapet och Adeln äfven ville bifalla detsamma till grundlagsenlig behandling.
Frih erre Cederström:
Det må vara Grefve Frölich förbehållet att tro, det Rikets Ständer kunna, vid samma Riksdag, som förslag till ändring i Grundlagen från ConslitutiousUtskottet aflemnas, afslå förslaget, ehuru de icke kunna bifalla detsamma.
Jag hoppas dock, att icke Herr Grefven skall kunna öfvertala Rikets Ständer att ingå på hans mening.
Grefve Gyldenstolpe har uppskjutit till nästa Riksdag, att emot mig vidlyftigare anföra skälen för och Den 9 Mars f. m. emot detta förslag.
Jag nnsäg också all öfverläggning om förslaget nu vara öfverflödig; men som HofCancelleren sedermera förklarat förslaget vara af mycken nytta och tillstyrkt detsamma, så tror jag mig böra närmare framställa de tankar, som jag i detta ämne hyser.
Då de constituerande Ständerne 1809 öfverlade, huru ofta Nationens intresse fordrade, att dess Representanter skulle samlas, lemnades lika litet ur sigte de högst betydliga kostnader Riksdagar medföra, som olägenheterna af möjligen för ofta inträffande ombytlighet i åsigter och systemer, i händelse Rikets
Ständer oftare än hvart 5:te år skulle sammankomma, samt att, då någon tillfällig händelse gjorde nödvändigt, att till Urtima Riksdag sammankalla Ständerne, händelsen icke borde lemnäs obegagnad till att då ånyo så fullständigt reglera Staten, att något nytt sammanträde på 5 år icke erfordrades.
Verkan af de beslut, Rikets Ständer vid en Riksdag vidtagit, kan icke med någon säkerhet bedömas förr än efter flere års tid.
Se der orsaken, hvarföre Rikets Ständer 180;) beslöto, att Lagtima Riksdagar af Ständerne icke kunde påbjudas förr än 5 år förflutit sedan sist hällne Riksdag; Och icke ett ord hindrade Ständerne, att uppskjuta blifvande Riksdag till en längre tid än 5 år.
Man hade erfarenhet af att, under den så kallade frihetstiden, Författningar, som den ena Riksdagen blifvit ut - Den 9 Mars f. m. färdade, knappt hunnit sättas i verkställighet, då vid den påföljande Riksdagen dessa Författningar upphäfdes, och andra, i alldeles motsatt riktning, utfärdades; hvilket allt medförde allmän skada och oordning.
Ett correcliv fanns nödigt mot Ständernas för täta sammankallande, och delta correctiv finnes deruti, alt Folkets Representanter vid Urtima Riksdag genom Grundlagarne ålades samma skyldigheter och rättigheter, som vid en Lagtima, äfvensom att tiden för nästa Lagtima Riksdag räknas från Ständernes sammankomst, den må vara föranledd af kallelsen till Lagtima eller Urtima Riksdag.
Föreställom oss, att Rikets Ständer några gånger fortsatte sina öfverläggningar långt öfver den lagliga tiden, att genom de dryga Riksdagskostnaderne anledning bereddes till behof af Ständernes Urtima sammankallande, alt icke dess mindre, till äfventyrs några månader efter sedan den Urtima Riksdagen slutats, deri nya Lagtima sammanträdde och förblef samlad i 2 år; och jag frågar, skulle någon om sitt fäderneslands sanna väl nitälskande man kunna finnas, som ej skulle fördöma en Statsförfattning, som beredde dylika folkyrans missbruk.
Jag hemställer, efter allt detta, om ConslitutionsUtskottets förevarande förslag till ändring i Grundlagen kan vara väl betänkt.
I öfrigt är det mig alldeles likgiltigt, hvilken anmärkning Ridderskapel och Adeln förklarar för sin ge - Den 9 Mars f, m. 14?
mensamma tanka; den leder endast till ett besvärligt sammanträde i Förstärkta ConstitntionsUtskotlet, om det medhinnes.
Jag är dock i alla händelser öfvertygad, att förslaget omöjligt vid nästa Riksdag kan bifallas.
Det kan visserligen nu ändras i afseende pä paragraphering, citationer, o. s. v., men icke i sjelfva saken.
Jag hemställer derföre, om det vidare är värdt, att upptaga den korrta tid vi ännu äga qvar till Riksdagens afslutande med öfverläggningar, som egentligen tillhöra nästa Riksdag, oell anhåller derföre om proposition på förslagets läggande till handlingarne, för alt, enligt 56 och 8r §§ RegeringsFormen, hvila till nästa Riksdag.
Jag har egentligen begärt ordet för att erinra de Herrar, som yrka återremiss af Memorialet, att en återremiss och ett afslag är af alldeles enahanda beskaffenhet vid detta tillfälle, ty om vi återremittera Memorialet så hinner det ej besvaras, och en återremiss verkar således att hela förslaget förfaller.
Jag tror dessutom, att Grefve Gyldenstolpes anmärkning icke är af vigt; det synes mig likgiltigt om Fullmägtige väljas å nyo vid Urtima Riksdag eller icke.
Grefve Gyldenstolpe har sagt, att man icke hör välja nya personer innan de gamlas åtgärder äro granskade; men Banko- och RiksgäldsFnllmägliges förvaltning granskas af Reviso - 144 Den g Mars f. ra. rerne hvart annat 3r, och deras berättelser meddelas allmänheten genom trycket.
Grefve Gyldenstolpe har sagt, att Regeringen möjligen, i händelse den vöre missnöjd med Banko- och RiksgäldsFullmägtige eller JustitiasOmbudsmannen, kunde, för att få nya personer i dessas ställe invalde, sammankalla till Urtima Riksdag.
Det är föga tänkbart, alt desse personer äro af sådan vigt för Regeringen, att densamma skulle för dessas ombytande göra sig ett sådant omak.
Men om det skulle kunna inträffa, att desse personer blefve i en sådan grad besvärliga för Styrelsen, synes den mig böra äga rättigheten att genom nya val söka få sådane, med hvilka den bättre kan komma öfverens.
I de fleste Länder, der NalionalRepresentationen väljes för flere år, äger Styrelsen rättighet, då den kommit i stridighet med Representationen, att, genom föranstaltande af nya val, förvissa sig, huruvida denna uttryckta opinion, äfven är Folkets.
Hvad sjelfva förslaget angår, så anser jag det vara af mycken vigt för utvecklingen af den constitutionella principen i vårt styrelsesätt.
Denna princip, som man understundom trott vara ständige stridigheter, är likväl alldeles motsattsen, nemligen öfverensstämmelse och innerlig förening mellan Styrelse och Folk.
Denna kan dock ej åstadkommas utan att de båda delar - Den 9 Mars f. in. larne känna hvarandra, hvarföre en constitutionel Regering alltid med uppmärksamhet mäste forska efter Folkets opinion.
Ehuru mänga utvägar dertill finnas, så utgör dock Representanternes hörande det vigtigasle, och är det följaktligen ett stort hinder om dessa sammanträden ej kunna ske oftare än hvart 5:te år.
Så är likväl förhållandet nu, då längden och kostnaden af våra vanliga Riksdagar göra till en moralisk pligt för Styrelsen, att, då det kan undvikas, ej dermed besvära Folket, som, i annat fall, verkligen kunde digna under bördan.
Detta minskar likväl, i betydlig mon, den styrka, som det representativa systemet kan gifva en Styrelse, derigenom att den med visshet känner sig vara i öfverensstämmelse med Folket.
Om åter Utskottets förslag antages, så kunna Urtima Riksdagar utan betydliga kostnader sammanträda så ofta det kan behöfvas.
Att man .1809 ej ansåg ifrågavarande stadgande nödigt förundrar mig ej, då man inbillade sig, att, så väl Lagtima som Urtima Riksdagar kunde slutas på 3 månader; men erfarenheten har lärt oss annat.
Hvad Herr von Schulzenheims redactions-anmärkningar beträffar, så kunna de kanske vara nyttige, men jag tror dock, att förslaget kan antagas sådant det är, hvilket jag tillstyrker, emedan vi i annat fall 65 H. 10 Den 9 Mars f. m. troligen ännu i 5 år få vänta, innan ett sådant förslag kan beredas.
Hvad likväl förslaget om bestämmandet af tiden för de Lagtima Riksdagarne angår, så är det sådant, att jag för min del ej kan antaga det.
Utskottet liar sagt, att en Lagtima Riksdag i allmänhet bör räcka i 6 månader; detta innehåller egentligen icke annat, än en spådom, då deremot en Grundlag bör innehålla bestänula föreskrifter.
Sedermera innehåller förslaget, om det ordagrannt tolkas, en bestämd strid emot hvad meningen troligtvis är: <ler står, att Konungen äger rätt att upplösa Riksdagen om Rikets Ständer icke efter 6 månader hafva RiksSlaten reglerad, eller någon ny Bevillning sig åtagit; men om delta skett, så skulle deraf kunna följa, att Riksdagen kunde blifva permanent, emedan Rikets Ständer ej då af Konungen kunna åtskiljas.
Jag anhåller, att RiddarhusSecreteraren måtte meddela mig den upplysning, om ej detta utgör ett särskildt förslag, som oberoende af det öfrige kan förkastas.
ConstitutionsUlskottet bar afgifvit ett särskildt Memorial N:o 54 om viss tid på året för Rikets Ständers Lagtima.sammanträden; men i öfrigt vet jag* icke, alt Konstitutionsutskottet afgifvit något Memorial, som med denna sak bar sammanhang.
Den 9 Mars f. m. >47 Herr Rosenquist, Fredric Leonhard:
Då ConstitutionsUtskottet genom sina svar på anmärknings-anledningar och på enskilte motioner, besparat sig mödan alt dermed blifva besvärad t, har Utskottet tagit till sy^slosätlning alt jemka Grundlagen.
Med skyldig erkänsla för Utskottets möda kan jag likväl ej ingå på förslaget, emedan Rikets Ständer derigenom behändigt nog skulle nfklippas rättigheten, att vid Urtima Riksdagar få afgifva underdåniga Petitioner; att formera de vanliga Utskotten; att genom ConstitutionsUtskottet granska Stats Räds ProtQ coll erna ; att få se Statsverkets tillstånd i alla dess delar 3 till inkomster och behof; att få granska JustiticeOmbudsmannens Redogörelse för dess befattning; att få välja Opinions Nämden; att uppgifva grunderne för den blifvande Revillningens fördelning; att fä del af JustiticeOinbudsmannens Berättelse rörande de frän föregående Riksdag utgängne förklaringar af Lagens rätta mening; att fä välja en TryckfrihetsComitée; och slutligen att få välja Revisorer.
För min del anser jag dessa concessioner böra undvikas, och jag anhåller derföre om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, att Högloflige Ridderskapet och Adeln måtte, såsom deras gemensamma tanka, förklara Grundlagen böra i ofvannämnde §§ blifva oförändrad. 65 H. io* 148 Den 9 Mar* f. m.
Herr Crusenstolpe 3 Magnus Jacob:
DS jag först läste detta Memorial om (utl ade jag det med den förkärlek, som du fleste Talare bär gjort.
Men jag har sedan förändrat tanka, och funnit åtskilliga betänkligheter dervid.
Delta är likvisst icke min egen merit, utan min uppmärksamhet blef fästad derpå af en gråhårsman, en vördnadsvärd öfverlefva sedan 1809.
Han frågade mig, vill Ni på en gång hafva Riksdag efter 1809 års Grundlag och 1789 års Säkerhetsact?
Vill Ni, med ögonen öppna för alla missbruk, hafva händerna öppna för att kunna afhjelpa dem?
Vill Ni ställa Styrelsen i tillfälle att vid Lagtima Riksdag ej göra något enda förslag af vigt och afslå allt hvad Ständerna begära, men deremot oupphörligen harcellera Folket med Urtima Riksdagar?
Jag erkänner, att dessa frågor verkade starkt på min öfvertygelse, och alt jag tror en orm ligga fördold under de blomster, ConstitutionsUtskottet velat utströ.
Lika med Friherre Cederström afstyrker jag således helt och hållet förslaget, och tror, att ingen hjelp finnes för detsamma.
Jag förklarar, att jag vidare ej deltager i någon förklaring eller omröstning härom för denna gången; men skall deremot nästa gång, d, v. s. vid nästa Riksdag, söka efter min förmåga verka till förslagets förkastande.
Grefve Frölich: Sedan nu Friherre Den 9 Mars f. m.
Cederström anfört sina skäl emot förslaget, vore jag visserligen i tillfälle att besvara (Jern, om jag icke trodde, att Herr von Schulzenheims anförande innefattade en tillräcklig vederläggning deraf.
Det bar sedermera af Herr von Troil blifvit erin-s rädt, att dessa anmärkningar skulle uppskjuta utvecklingen af den constitutionella principen.
Jag tror dock, att här ej är fråga om att förkorta eller förlänga tiden mellan Riksdagarne.
Äfven jag skulle för min del önska, det
Riksdagstiden vore hvart 3:dje år, men jag anser detta vara ett nytt förslag, som ej bör hit.
Utan att vidare vilja upptaga tiden, hemställer jag till Herr von Schulzenheim, om han ej skulle vilja ändra sitt förslag i likhet med Grefve Gyldenslolpes anmärkning, emedan jag ej föreställer mig annat, än att Herr von Schulzenheim inser riktigheten deraf.
Äfvensom jag anser
Grundlags-förändringarne vara på sina rätta ställen, och icke, såsom Herr von Schulzenheim anmärkt, behöfva införas i RegeringsForraen.
För öfrigt är det med ett särdeles nöje, om ock blott för sällsamhetens skull, som jag finner, att samma tankar delas af Herr vön Schulzenheim, Friherre Rålamb och mig sjelf.
Jag tror, att Ridderskapet och Adelil, vid närmare eftersinnande, måste finna, att det är nödvändigt i denna fråga att yttra en opinion, som får hvila intill nästa Riksdug, ty jag anser det icke vara omöjligt, 15o
Den 9 Mars f. in. alt RidJerskapet och Adeln skulle kunna erhålla förslaget redigeradt efter sin opinion.
Yi hafva ännu en fråga om Grundlags-förändring qvar, hvilken jag hoppas måtte blifva föredragen i sammanhang med denna fråga; och som i alla fall kommer att föranleda till sammanträde af förstärkt ConslitulionsUlskolt.
Att med Friherre
Cederström ytterligare strida om rättigheten att vid samma Riksdag kunna afslå en föreslagen Grundlags-förändring, anser jag nu icke vara värdt, så mycket mindre som jag på denna fråga icke tänker yrka afslag.
Att lägga ett sådant förslag, sorn del ifrågavarande, till handlingarne, är ett alldeles splitter nytt förslag, hvartill jag alldeles icke finner minsta spår af anledning i Grundlagen.
Jag förenar mig i allo i Grefve Gyldenslolpes anmärkning, så modifierad, sorn af Ilerr von Schulzenheim blifvit föreslaget, och hemställer, om icke Herr von Schulzenheim skulle vilja modifiera det öfriga af sitt förslag i vissa delar efter Grefve GyIdenstolpes, då jag anhåller hos Herr Grefven och LandtMarskalken om proposition derpå, att Ridderskapet och Adeln ville förklara dessa anmärkningar vara dess gemensamma tanka.
Innan jag går till detaillerna• af detta ämne, utbeder jag mig att få besvara några anmärkningar, som blifvit gjorda mot saken i Den g Mars f. in. i5i sin helhet.
En Talare har anmärkt, att genom detta förslag kunde Urtima Riksdagar nu blifva så täta och långa, att Folket skulle kunna utarmas deraf, och ingen Svensk Man vilja vidare höra talas om Riksdag.
Jag vill blott dervid erinra, att, efter nu varande Grundlag, slår det Konungen lika fritt att göra lika mångå Urtima Riksdagar, men med den skillnad blott, att, efter ConstitutionsUtskotlets nu uppgifna förslag, skulle hela vederviljan för de Urtima Riksdagarnes längd komma att drabba Regeringen, då deremot, efter nu varande Grundlag, Regeringen kan vara säker på att hundradetals motioner vid hvar- , je
Riksdag framställas och således hela vederviljan för Riksdagarnes längd kommer alt drabba Representationen.
Denna skillnad tror jag vara af ganska stor vigt.
Vilia Kongl. Majrts Rådgifvare hafva långa Urtima Riksdagar, så må det få bero endast på demr och vilja de utledsna Folket genom sådana långa Riksdagar, så må de äfven få uppbära vederviljan derföre.
En annan värd Talare, Herr Crusenstolpe, har sagt, att en Veteran och enda öfverlefva!! från i8op gjort honom åtskilliga frågor, som alldeles elefctricerat honom, så att han blifvit omvänd- emot förslaget.
Jag har verkligen någon anledning att tro den värde Talaren vara mycket susceptibel för att blifva lätt eleetrieerad, och ft tycker för min del, att dc på honom ställ - 132 Den 9 Mars f. ra. de fråeorne äro af den beskaffenhet, att de icke bordt skaka ett vanligt stadgadt nervsystem.
En af dessa frågor var ungefär den: om Herr Crusenstolpe ville hafva någonting af iySc) års Säkerhets Akt inblandadt i iSop års RegeringsForm?
Jag vet icke hvarföre man, i händelse det fanns något godt uti 1789 års SäkcrhetsAkt, icke skulle få intaga delta uti 1809 års Grundlag.
Jag tror tvärtom, att vår nu varande RegeringsForm är sammansatt af de flere föregående, som Svenska Folket haft, och alt mycket redan är hämladt både från 1772 års RegeringsForm och 1789 års SäkerhelsAkt.
En annan af de framställde frågorna var ungefär den:
Om Herr Crusenstolpe ville hafva alla vigtiga frågor af gjorda vid Urtima-, och endast obetydliga vid Lagtima Riksdagar?
Men hvad hindrar Regeringen att, efter den nuvarande Grundlagen, göra på samma säll?
Jag kan derföre icke anse dessa frågor så förskräckliga, som Talaren förmenar.
Hvad äler den fördolda ormen beträffar, som skulle vara beströdd med blomster; så får jag öppet förklara, att jag är en af upphofsmännen till detta förslag, och att jag åtminstone icke sökt nedlägga någon orm deruti, eller ens kunnat se något spår lill densamma.
Och jag tror knapt att någon, som ej är van alt sjelf hölja sig Den 9 Mars f. m. i53 med blomster, skall kunna tycka sig här finna någon ting sådant.
Ilvad sjelfva detaillerna beträffar, så är jag hufvudsakligen förekommen af Herr von Troil, och förenar mig med honom.