Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har ännu icke vid denna riksdag genom någon votering upptagit R. o. Ad:s tid; men denna fråga kan jag ej släppa ulan att begagna min yttersta rätt såsom riksdagsman, ty jag
Dc n 3i Juli e. m. jag anser principen vara af högsta vigt, ehuru dess tillämpning troligen icke en gång under hvarje sekel skulle ifrågakomma.
Cederström; Tvenne af R. o. Adis ledamöter hafva fästat sig vid det af mig nyttjade uttyeket lättsinnighet i afseende på BancoUtskis förslag, att Bancostyrelsen må äga rättighet att Uppsäga Riksg.contls creditiv.
En värd ledamot har sökt att frun första raden af 72 §.
Reg.F. härleda sin bevisning för lämpligheten af förslaget, i det han sagt, att det vore en följd af den garanti för Banken, hvartill R.
St. medelst denna § äro förbundna.
Jag skall söka bevisa, att ingendera af dessa mot mig gjorda anmärkningar hålla streck vid närmare granskning, eller att förslaget verkligen är lättsinnigt, samt att 72 § icke innehåller någon grund för detsamma.
Det creditiv, sorn Riksg.cont. har på Banken, är, såsom Hr Rosenblad upplyst, af vida mindre betydenhet än den ratt, Banken äger att af Riksg.cont. uppbära och hos sig förvara statens medel.
Öfver dessa statsmedels insättande i Banken äga R.
St. icke rätt att ensamma besluta, utan sådant beror jemväl af Konungen. 72 § Reg.F., som endast till en del af Hr Lefre'n blifvit Uppläst, lyder i sin helhet sålunda: ”R.
St‘s
Bank förblifver hädanefter, som den hittills varit, under R.
Stis egen garanti och vård, så alt den ostörd må förvaltas af de Fullmägtige, hvarje Stånd dertill förordnar, efter de ordningar, stadgar och reglementen, hvilka redan gjorda äro eller vidare af R.
St. allena rätt att genom Banken Utgifva sedlar, som för mynt i Pöket må erkännas.”
Nu uppstår således fråga om att tillse, huruvida de stadgar och reglementen, som nu uppgöras, kunna blifva lättsinnigt uppgjorda, i händelse deruti intages, hvad som skall medföra icke vinst, utan förlust för Banken.
Bankens creditiv till Riksg.cont. uppgår endast till en million rldr, och statsintraderna utgöra en vida större summa.
Om dessa ej blifva insatta i Banken, utan deremot lemnäs i Riksg.contls vård, hvar är val då den vinst för Banken, som man vill tillskynda densamma medelst ifrågavar. förbehåll, att Bancofullmägtige må kunna Uppsäga creditivet?
Att då Riksg.contls medel, som blifvit insatta i Banken, för en eller annan månad kunna vara så medtagna, att Riksg.cont. har behof af att begagna sitt creditiv, tillåta Banken att uppsäga detta creditiv, vore detsamma som att Jemna i Bancofullmägtiges skön att hindra styrelsens gång.
Detta låter icke göra sig 1 ett väl ordnadt samhälle, och de, som tillstyrka sådant, handla lättsinnigt.
Jag skulle tro, att i en fråga af det allmänna interesse, sorn denna har, emedan den kan medföra rent af en rubbning i samhällsordningen, får man icke tala om den stora nyttan af att verka på allmänhetens opinion. 10 H. 45.
Den 51 ~3 111 i c. m Samhället står i första rummet, och statsverket kari ej skiljas från myntväsendet.
Det kan ske i ord, men icke i sak; ty så länge staten skall vara stat och äga mynt, måste de hänga tillsammans.
Det låter icke tänka sig att isolera det ena från det andra; ty de konna ej upprätthållas annorlunda, än genom hvarandras samverkan.
De reglementen, som komma att stiftas, och hvartill detta betänk, blott uppger grunderna, måste innehålla flera stadganden, som skola underställas K. M:s sanction, och dertill hörer denna punkt i första rummet; ty om R. iSt. skulle besluta, att Bancostyrelsen skall kunna uppsäga Riksg.conl:s creditiv, kan K.
M. ej tillåta, att statsmedlen blifva insatta i Banken, emedan det ej går an alt äfventyra Styrelsens paralyserande genom ett Bancostyrelseus beslut, möjligen faltadt i en tid, då Styrelsens verksamhet behöfver vara som kraftigast.
Hr Hegardt, Christ. Bernh,:
Jag är långt ifrån ^att befara, det Banken skall komma i den belägenhet, att den behöfver uppsäga Riksg.conCs creditiv; men Utsk. har också för begagnandet af ifrågavar. rättighet förutsatt, alt Banken komme i en ställning, Som sådant oundgängligen fordrade.
För mig förekommer det högst orimligt, att, om Banken skulle komma i en sådan ställning, att den behöfde uppsäga ett creditiv, vare sig för Riksg.cont. eller någon annan inrättning, Banken då hellre skulle äfventyra sitt bestånd eller hela Rikets Bancoverks förfall, än den ville för ett ögonblick sätta Riksg.cont. i någon förlägenhet för sina utgifter.
Jag kan derföre icke annat än fullkomligen förena mig med Hr Lefren och Gr. Cronhjelm.
Hvad skulle man väl säga om den enskilde man, hvars affärer vore i den belägenhet, att han fruktade alt ej kunna göra rätt för sig, utan att disponera alla sina tillgångar, men som afsade sig rättigheten att disponera dem, på det att den, som för tillfället begagnade dem, ej skulle råka i någon förlägenhet?
Man har alltid ansett som den säkraste garanti för realisationen, att Banken blifver skiljd från statsverket; men man har nu sagt: i ord kan det gå an att skilja dem, men icke i sjelfva verket.
Jag vill dervid blott anmärka, att kunde de ej i sjelfva verket skiljas från hvarandra, vore det ej R.
St. värdigt att i ord förklara, att sådant skall ske.
Då man har velat se en contradiction i deras yrkanden, som önska att skilja Banken från det otillbörliga samband med Riksg.cont. och statsverket, som varit grunden för Bankens förflutna oredor, men dock vilja bibehålla ett tillbörligt samband emellan stats- och baneoverket, får jag erinra, att då man yrkar, att icke det minsta samband emellan statsverket och banken bör äga rum, borde man börja med att förklara sin önskan, att K.
M. måtte återkalla sitt stadgande, att statens mede! skola insättas i Banken; ty ifrågavar.
creditivrätt försäkrar staten
Den 3i Juli e. m. endast otn alt fa begagna eri del af sina egna medel i händelse af behof, oell i fall dessa medel också ej linge begagnas, skulle dock det samband emellan statsverket och banken återstå, att statsverket skulle fiV insätta sina medel i banken.
K. M. behöfde endast återkalla sin föreskrift för Collina, att der insätta de inflytande skatterna för att fråntaga Banken den betydligaste delen af dess vinst.
A en annan sida har jag visst icke bestridt den rättighet för Banken, att detta creditiv må upphöra, när Bankens belägenhet sådant oundgängligen fordrar; men detta kunde endast inträffa, då Banken befunne sig i utredningstillstånd, och då säger det sig sjelf och behöfves ej något särskildt stadgande derom.
Deremot kan jag ej gilla, att man öfverlemna!’ till Bancostyrelsen att uppsäga detta creditiv under samma förbehåll, som blifvit antaget för uppsägning af creditiv åt liypotheksföreningar; ty Utsk. har äfven för detta fall föreslagit vilkoret, att Bancostyrelsen skall finna Bankens egen ställning sådant ■ fordra, och jag kan ej erinra mig, att R. o. Ad. i detta stadgande gjort någon ändring.
x36
Den i April. nemligen; Herr Öfverste Kammar-Junkaren Friherre Adelsvärd, hvilken för sin del tillstyrkt, att den uppförde Pensions Summsn 240 R;dr måtte å Slotts-Staten qvarstå, att till bibehållandet af minnet utaf Hennes Maj:ts välgörenhet för ändamålet användas , hvaruti Herr Biskoppen Doctor von Rosenstein jemväl på ytterligare tillagdt skäl instämt, äfvensom Herr Öfversten Tersmeden och Herr Lagmannen Nore'us förenat sig med hvad ofvanbemälte
Ledamöter yttrat. 4:0
Af den 11 sistledne Martil, angående Herr Lagmar.nen Grefve Gyllenborgs Memorial, om förändring och lindring i Saltpeter gärdens utgörande af Hemmanen i Riket; deruti, enär de om Saltpetter-tillverkningen och Lefvereringen nu gällande Författningar grundade sig på Riksens Ständers egna beslut och hemställanrien till Kongl Majit, Utskottet icke funnit anledning att tillstyrka någon förändring derutinnan, hel Ist den af Grefve Gyllenborg yrkade rättighet , att få lösa Saltpetter-Skatten med Penningar till en nedsatt ärlig afgift, skulle, efter hvad förra tiders erfarenhet ådagalagdt, rakt motverka den förkofran af Inrikes Saltpettertillverkningen , som Riksens Ständer åsyftadt; och htr Utskottet i öfrigt sig yttrat:
Att Grefve Gyllenborgs Förslag, det Saltpetter.Fonden borde användas till Saltpetter-lösnings-prisets nedsättande, icke kunde af Utskottet tillstyrkas, emedan Fonden sådant icke medgaf, om den skulle uppfylla sin bestämmelse; och hvad anginge Grefvens framställning om disposition Ben 1 April. *37 af Saltpetter-Fondens tillgångar; ville Stats Utskottet sig deröfver serskilt utlåta, 1 sammanhang nied det yttrande, Utskottet komme att afgifva i anledning af Herrar Revisorers till Utskottets åtgärd remitterade Berättelse, samt att sluteligen, i afseende på Grefvens hemställan, att till lindring för de Skjutskyldiga, Saltpeiter-transporter, där lämpeligt vore, måtte verkställas sjöledes, Utskotret föreslagit att den önskan måtte till Kongl.
Majit i underdånighet framföras, det Kongl.
Maj:t Nådigst täcktes låta vidtaga dtn utväg, där sådant möjeligen låter sig göra, att Saitpetter-transporterne måtte ske Sjöledes, på det Allmogen, där Sjölägenhet kunde begagnas, måtte befrias från den svåra och långa transporten Landvågen. 5:0
Af den 1 1 sistledne Martil , i anledning af Kongl. Majds Nådiga Remiss å Stads Bokhållaren i Carlskrona, Hof-Bokhållaren Carlsunds ansökning, om utbekommande af Mantalsskrifnings Provision för åren 1811 och 1812 med 44 R:dr 17 sk. y r:st.
Banco, deruti Utskottet på andragne skäl tillstyrkt bifall å Carlsunds berörde anhållan, och ville Utskottet vid Stats-Regleringens fulländande för nämnde Summa uppgifva tillgång. 6:0
Af den Ii sistledne Manii, i anledning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Remiss uppå gjord ansökning , om utbetalning af Begrafningshjelp efter Secreteraren vid Kongl. Ingeneur-Corpsen E. M. Moiin; deruti Utskottet med anmälan, det ifrågavarande fordran utgjorde ett belopp af 138 Ben i April. 271 R:t3r 32 sk., hemstält att förevarande ansökning må bifallas, då Stats Utskottet framdeles skulle föreslå tillgång till denna utbetalning. 7:0 Af den 11 sistledne Martil, angående Strömsholms Stuteri-Inrättning, deruti Utskottet på anförde skäl hemställt, att Riksens Ständer måtte hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla, det Kongl. Majit täcktes i Nåder förklara de Herrar Committerade, hvilka haft sig uppdragit Hushållningens Reglerande på Strömsholm, Dess Nådiga välbehag för den verksamhet och det nit de vid verkställigheten af detta uppdrag ådagalagdt:
Hästar vid Stuteriet störtat, hvilket vid en Inrättning med tillräckelige och tjenlige samt i god odrning bragte tillgångar och kostsamma anstalter, före. komme oväntadt och syntes påkalla en närmare omvårdnad och tillsyn vid Stuteriets skötsel och förvaltning, Riksens Ständer måtte till Kongl. Majit i underdånighet hemställa, att den åtgärd kunde blifva vidtagen , hvarigenom Inrättningen så handhafdes att dess ändamål må varda uppfyllt, samt att den Controll härå, som Riksens Ständer uti deras underdåniga, Skrifvelse af den 3 Juiii 1812 begärt medelst tvenne besigtningar ärligen, till utrönande af förhållandet, kunde i Nåder anbefallas och åt kunnoge och erfirne
Män uppdragas, hvilka under, dånig berättelse derom till Kongl. Majit afgäfvo:
Att den af Kungsör till Stats-Verket ingående och för dess behof påräknade Arrende - inkomst, icke måtte såsom Committerade tillstyrkt, anslås till större eller mindre del för Strömsholms Stuteries utvidgande; Att jemte det Utskottet hemställt, art de Summor, som förskottsvis uppbunts till Byggnadernes fullbordande m. m. kunde lå afskrifvas , återstoden af nu uppgifne behofvet elier 4000 R:dr äfven måtte anvisas, a;t utgå utaf Srats-Verkets Öfy r -kotts medel pä Intraderne för den förflutne tiden, likväl under vilkor, att behörig redovisning för alla dessa belopp afgifves i föreskrifven ordning, och har sluteligen Stats-Utskottef ansett, att då Riksens Ständer redan vid 1S12 års
Riksdag vidtagit och i underdånighet anmält Deras beslut, hutu Strömsholms Kungsgård borde styras och förvaltas, när Committerades befattning dermed upphörde, något ann3t yttrande nu for Riksens Ständer i detta hänseende icke återsfode, än atti underdånighet åberopa omförmälte åtgärd i denna de*, vid hvilket Utskottets Utlåtande tillika var bilagrit ett Utdrag af Utskottets Protocoll för den 11 sistledne Martii, innefattande Herr Öfversten Tersmedens och Herr Presidenten von Schulzehheims särskilta yttranden , deruti åtskilige utaf Utskottets öfriga Ledamöter jemväl instämt.
Ifrån JBanco'Utskottet: 1:0
Af den 23 sistledne Martii, i anledning af väckte frågor, om tidigare föredragning och utgifvande af Banquens Fastighets-^Lån; deruti Utskottet föreslagit, det Commissariatet 140 Den i April. i Banquen mi få sig ålagrlt vidtaga sådan anstalt, att innom de g första måuaderne hvarje år alla de Läne-acter, för hvilka
Lån under det p"döljande äret böra utgå, kunna till granskning förekomma, så att, i händelse något dervid finnes brista, Lånsökanden må äga rådrum att detsamma under den återstående tiden af året anskaffa, och något hinder således för
Lånets utgifvande vid den bestämda tiden drrigenom ej möta.
Hvarjemte Utskottet yttrat sig icke inse något hinder derföre, att den för hvarje år anslagne
Låne - summa hädanefter må alltifrån årets början i oafbruten ordning utgå, så fort Expeditionen deraf medhinnas kan , och sist innom Martil månads slut. 2:0
Af den 23 sistledne Martu, rörande vackt fråga, om närmare bestämmande af rättigheten för Bolag och Corporationer att i Banquen upptaga Lån; deruti Utskottet tillstyrkt, att den Bolagsman , som förut enskilt häftar för
Lån till ringare belopp än den stadgade Maximi-Summan, må gemensamt med öfriga Interessenter erhålla ytterligare
L,in samfällt med öfrige Delägarne i ett Bolag, den en. skildta Låne-rättigheten för den Summa, som utgör fyllnaden i högsta tillatoe Låne-beloppet, likafullt må vara honom obetagen; äfvensom att, i händelse en eller flere Bolagsmän redan innehafva så stora Lån, som Banco-Författniugarne medgifva, Bolagets Fastighet likväl må Den 1 April - *4* få belänas i mohn af hvad som återstår efter afdrag af dessa Bolagsmäns andelar. 3:0
Af den 23 sistledne Martil, i anledning af från Vällofl. Borgare-Ståndet samt Hedervärda Bonde Ståndet erhållne Remisser, dels rörande de vid Banco Discont Verket erforderlige vederhäftighets-betyg, dels angående förökning i antalet af Verkets Styresmän; deruti Utskottet yttrat, att ehuru hvarken uti Banco Discont-Verkets Reglemente eller någon annan allmän Författning vore föreskrifvit, attén Låne-sökande skulle förete vederhäfrighets-bevis, ansåge Utskottet det vara en för Inrättningens säkerhet alldeles oundgänglig omständighet; men att på sätt, som blifvit yrkadt, något bokstafveligt formulaire för dessa betyg skulle gifvas, vore i Utskottets tanka, i flera hänseenden olämpeligt; och har Utskottet icke funnit några sådana omständigheter hittills förekomma, hvaraf Utskottet ägde anledning tillstyrka någon förändring uti Organisationen eller personal af Banco Discont - Verkets Styrelse. 4:0
Af den 3 5 sistledne Martil, i anledning af äskadt understöd för SöderTelje Canal och Slussverks fullbordande; deruti Utskottet hemställt, art Bolaget må af Banquen erhålla ett Lån-biträde af 50,000 R;dr emot 3 pioCents årlig ränta , samt Bolagets afgitvande förbindelse, att Lånet till Cap tal och ränta innom 1823 års slut till fullo återbetala, sålunda, att vid utgången af åren igal, 1822 och 14* Ben i April, 1823 en tredjedel af Capitalet hvarje år till Banquen intlyter. 5*0 Af den 26 sistledne Martil, i anledning af väckt Motion, om Specificerade Förteckningars insändande, öfver Assignationer som på Banquen utfärdas j hvarå Utskottet i så måtto tillstyrkt bifall, som alla Private Assignanter borde förpligta*?, vid äfventyr det deras Assignationer ej till inlösen emotlagas, de i Stockholm boende sist dagen efter hvarje Assignations utgifvande och de i LandsOrt r*a med först afgående Post till Banquens Commissarier insända fullständige Advis-Listor, som upptaga Assignationerne till datum , nummer och Summa, Af Utskottets Ledamöter hafva likväl Herr Friherre Wirsén, Herr StatsSecreteraren Lannerstjerna, Herr Majoren Reuterskjöld , Herr Biskoppen Doctor Almqvist, Herr Professoren Agardh och Herr Grosshandlaren Settervall varit af den mening, att vid nu gällande Stadganden om Assignering på Banquen borde förblifva.
Ifrån Lag- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomite- Utskotten:
Ilo Af den 16 sistledne Martil, i anledning af vackt Förslag, angående förändring af de rörande Enskiftes-delningar utfärdade Författningar; deruti Utskotten yttrat den förmodan att både ändamålet med de om Enskiftes-dtl - Den t April, 143 ningar gifna Föreskrifter »kulle kunna vinnas och äfven de olägenheter, hvilka såsom desamma åtföljande blifvit öfverklagade, undanrödjas, om de nu varande Enskiftes- och StorskifresFörfattningar, såsom meddelande serskildte föreskrifter ej mindre om Landtmätarens handlingssätt än om Rättegängs-Ordningen, då tvister delägarne emellan uppstå vid nämnde förrättningar, varda sammanfattade uti en Författning till fullkomlig enhet och likstämmighet j hvarjemte Utskotten föreslagit, att sådana tvister skulle utaf serskildt inrättade ÄgodelningsRätter upptagas ochafgöras; och hafva Utskotten jemväl hemställt, att, om hvad Utskottet tillstyrkt blefve antagit, Riksens Ständer måtte i underdånighet anbå.la, det Kongl. Majit i Nåder täcktes låta i den Författning, som i ämnet komme att utfärdas, närmare bestämma förhallanderne så val vid Landtmätarens åtgärder, som ock vid den föreslagne Agodeimngs Rättens behandling af de till densammas pröfning dragna tvister, uti utveckling hvaraf Utskotten ansett sig icke bora ingå. 210 Åf den 16 sistledne Martii, angående de flere gjorde Förslag till ändring uti Allmänna Lagens stadganden och genom Kongl. Förordningen den 9 Februarii 1802 tneddeldte föreskrifter, om Stangsel-skyldigheten; nvilka Förslag
Utskotten ansett icke förtjena vidare afseende, än att Utskotten tillstyrkt det en sådan Författning må utfardas, att vid skeende Storskiftes - delning, Landtmätaren bör tillika Verkställa delning af Gärdesgårdarne, sä väl 144 Den i April, emellan Grannarne sorn emellan dem och de angränsande Byar och Hemman samt att där Storskifte i By eller å Hemman redan för sig gått, utan att behörig öfverenskommelse om besagde delning af Gärdesgårdarne då eller sedermera är vorden träffad samt i fullbordan satt, Deiägarne väl må om densammas förrättande anlita den eller dem, till hvilka de derom hafva förtroende, men att, i händelse de dertill vilja äska biträde af Landtmätare de äga att sådant hos Konungens Befallningshafvande anmäla, som då har att Landtmätare, förordna; och bör jemväl vid andre förefallande frågor om Gärdesgårds-delningar Landtmätares biträde, efter dertill för honom erhållit förordnande, kunna äskas.
Innom Utskotten har likväl Herr Borgmästaren Eneroth y»trat den serskilda mening, i afseende på väckt fråga, huruvida Utmark borde deltaga i stängsel mot inägor, att han ansett den nytta, dem hvardera genom stängningen tillskyndades, böra bestämma skyldigheten dertill. *:o
Af den 16 sistledne Martii, öfver den af flere Riksdags-Fullmägrige utaf Hedervärda Bonde-Ståndet väckte fraga, rörande rättighet för Allmogen i Blekinge och Skåne att emellan alla Hamnar derstädes få sjöledes obehindradt föra deras Producterj och hafva Utskotten, som erfarit att Riksens Ständer vid sist förflutne Riksdag hos Kongl.
Maj;t i underdånighet - Den i April. *4? derdånighet hemställt, det tillåtelse må beviljas Innevånarne i Blekinge och Skåne, att från den ena af dessa Provincer till den andra obehindradt sjöledes få föra och afhämta Spannmål samt Trädvaror, nu föreslagit att Riksens Ständer må hos Kongl. Maj;t i underdånighet anhålla, det Kongl, Maj:t täcktes befordra, att berörde mål skyndsamt försättes i det skick att det må kunna Kongl. Majit i underdånighet föredragas och att Kongl.
Majit derefter ville detsamma till nådig pröfning företaga.
Herr Borgmästaren Hök, som varit af skiljaktig mening, har ansedt den sökte Seglationsfribeten icke böra medgifvas samt, i händelse den blefve beviljad, ordenteliga förpassningar vid närmaste Sjötulls-Kammare böra uttagas. 4:0
Af den 16 sistledne Martil, deruti Utskotten, i anledning af Herr von Engeströrr.s, J. D. gjorde Förslag till förändring uti nu gällande stadgande, rörande Jordägares rätt hos Landbo och angående Rärtegångssättet vid utmätning deraf, yttrat det Utskotten icke funnit skäl att tillstyrka vidtagande af ett så beskaffat Förordnande, som Herr von Engeström velat åstadkomma. 5:0
Af den 16 sistledne Martil, i anledning af Riksdags-Fullmägtigens ifrån Blekinge Län Olof Månssons gjorde yrkande, om den förklaring öfver Kongl. Brefvet den 2 Junii 1809 till Landshöfdingarne i Blekinge, Christianstads, Ridd. och Ad.
Prot. V B. 1 Afd. 19, 20.
I4&
Malmöhus och Skaraborgs Län, angående rätter delnings-grund vid Enskiften emellan Åboer å ett Hemmans nummer, att vid slik delning hvarje Åbos innehafvande ägor och ej hemmantalet borde tjena till grund; hvilken förklaring
Af den 16 sistledne Martil, öfver vackt fråga om Husbehofs
Qvarnars befrielse från Skattläggning-, och hafva Utskotten ansett sig äga fullkomlig anledning att hemställa det de åtgärder måga vidtsgas , hvarigenom behörigen varder fastställt att hädanefter någon Skattläggning å Husbthofs-Mjölqvarnar ej må äga rum, samt att ägarne af så beskaffade
Af den 16 sistledne Martil, i anledning af åtskillige Ledamöters af Hedervärda BondeStändet framställde yrkande, om obehindrad rättighet för Hemmans-ägare att uppföra och begagna Husbehofs-Vatten- eller Väder-, Mjöloch Såg-Qvarnar samt att inrätta Lin-brakor, Lin-skäktor, Klädes-valkar med flera sådana Hushålls-inrättningar, som drifvas med Vatten, Väder- eller Ängmachin; deruti Utskotten af anförde skäl, ansett sig icke kunna tillstyrka den åsyftade ändringen i 20 Cap. 4 §.
Byggnings-Balken, i afseende på Mjöl- och SågQvarnars samt Klädes-valkars anläggande; men deremot tillstyrkt bifall å den gjorde Motio - Dett i Apriti flen, örn rättighet till Lin*bfåköfS Och Linskäktors inrättandei Ifrån hvilket beslut åtskilligt* Utskottens Ledamöter varit i så måtto skiljaktige, som Riksdagsmannen Nils Mållsson från Malmöhus
Län och Olof Håkansson från Elfsborgs Län samt J, Berg och Jacobsson Kinner från Bohus Län, ansett hvarje Jord-ägare böra Vara obetagit att anlägga Husbehofs-Qvarn, då han icke genom Vatten-däfnning skadar angränsande Jordägor, samt Herr Lagmaflnen Palmborg, Hefr Bruks-Patronen Malmberg, Herr Advodat-FiScalen Cramér och Herr Prosten Kolmodin varit af den mening, att Lin-bråkor och Linskäktor, då de skola drifvas med Vatten icke hofde utan serskild tillåtelse få anläggaSi 8:0
Af den 18 sistledne Martil , f ättledning af den af Herr Mannerstam, Johän, väckte Mation , om upphäfvande af förbud emot Landsköp, deruti Utskotten yttrat, aft verkan äf Förordnandet i 6 Cap. Handels-Balkert om förhud mot Landsköp i det närmaste upphört och till det hufvudsakligaste endast gällde i afseende å Handel på Landet med KÖpmantta-Varor innom Hus eller med kjöpslagan By ifrån By; Och funno Utskotten sig icke äga anledning tillstyrka, att jemväl i dessa delar stadgandet i 1 §< af berörde Capitel må upphöra.
Ifra ti Lag^Utskotleti t:o Af den 5 sistledne Martiit öfver derf! af 148 Ben i April, Friherre Mannerheim, Lars Augnst, väckte fråga , det de Publique Auctoriteter, som å Kongl. Maj.ts och Kronans vägnar afsluta Contracter eller Afhandlingar med Enskildte, ej må äga att vid tvist om uppfyllande och tolkning deraf sjelfve deröfver döma; och har Utskottet ansett sig böra i så måtto tillstyrka bifall å denna Motion, som
Utskottet föreslagit antagande af den författning att, vid uppkommande tvist om uppfyllande eller tolkningen af Contract eller Afhandling, ingången, på ena sidan å Kongl. Maj:ts och Kronans vägnar, af publique Embets-Verk, och, på den andra, af enskildte Personer, saken bör, efter Stämning, vid vederbörlig
Af den 18 sistledne JUartii, i anledning af så väl de Anmärkningar, hvilka blifvit hos Högvördige Preste-Ståndet gjorde emot Utskottets Betänkande, om förlupen Makas rättighet att i nytt Giftermål ingå, som ock ofver den i sammanhang dermed väckte Motion, huru förhållas bör i afseende å berörde rättighet, enär skillnad i Ägtenskapet skedt på grund af 16 Cap. 7 §.