Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På det att ingen må afskräckas från att bifalla betänk, genom Hr Lefrens beskyllning för gnat, får jag upplysa, att R.
St. icke gjort någon framställning rörtde ifrågavar. ämne vid förflutna riksdagar.
Fråga derom har vissei ligen blifvit väckt, men har aldrig ledt till något béstämdt resultat.
För min del anser jag det vara af yttersta vigt att välja vägar, som äro oskyldiga och bildande för den lägre massan, och alt alla onaturliga hinder mot dessa nöjen undanrödjas.
Då i förflutna tider sådana folknöjen kunnat gifvas inom vårt klimat,jjså betvifla!- jag icke, att, om banden lossas, de åter skola uppstå och sprida sina välgörande verkningar bland de obildade folkclasserna.
Då vid föredragningen den del af Utskts betänk., som egentligen innehåller de skäl , hvarpå Utsk. slödt sin framställning, icke blifvit uppläst; så anhåller jag alt få uppläsa den delen af betänk., hvilken tyckes mig fullkomligen ådagalägga befogenheten och riktigheten af det framställda förslaget.
Utsk. yttrar nemi,: ”Efter Utsk:s tanke utgör frihet och täflan de första oell nödvändigaste villkoren för utvecklingen af så väl den dramatiska, som öfriga sköna konster.
Det tyckes ej böra påläggas den ena eller den andra af dem något annat tvång, än det, som i ett civifiseradt land påkallas till sedernas och den borgerliga säkerlietens våld, — ett tvång, som är alldeles nödvändigt för de- ' ras eget sjelfbestånd, hvilket måste äfvenlyras, om de erhålla en skef och förderflig riktning.
Utsk. kan icke inse, att den K. theatern skulle lida något synnerligt mehn genom enskilda theatrars anläggande i hufvudsladen.
Med de förmåner af fri local, redan befintliga ansenliga förråd och särskildt anslag, som den åtnjuter, är den alltid i tillfälle att, Den 4 December c. m. 151 baltre än en enskild theater, kunna uppfylla en publiks billiga fordringar, och genom en fullkomligare konstulöfning skäll (len otvifvelaktig! alltid vinna neli bibehålla ett företräde framför hvarje enskildt försök på denna väg.
Försedd dessutom med fördelar, som ej ägas af de enskilda theatrarna, skall den, om den rätt bevakar sin fördel, ifrån dem efterhand draga till sig de skickligaste ämnena, och dessa llieatrar skola således utgöra en ständig 'skola, hvarifrån sujetter lill K. theatern komma att utgå.
Det är äfven en annan orsak, hvarför, efter Utsk:s tanke, enskilda theatrar böra i hufvudstaden tillåtas.
De skådespel, sorn å den K. theatern uppföras, äro, ehuru tillgängliga för alla, likväl alltför dyra för mindre bemedlade personer, och dessutom i allmänhet sådana, att åstundan att dem besöka förutsätter en mera utbildad smak, än som vanligen träffas hos de lägre folkclasserna, för hvilka deremot skådespel, innehållande scener ur fplklifvet, oftast äro mera begärliga och medföra större nöje.” Frih.
Hamilton!
Då discussionen uti denna i sig sjelf enkla sak redan varit så lång, att vi till och roed hunnit göra en jemförelse emellan Florentinarnes dramatiska litteratur och Tysklands possen-spiele samt emellan det äldre Roms folklynne och vår egen fallenhet för gnat; så skall jag söka att vara kort och inskränka mig till sådana anmärkmr, hvilka omedelbarligen påkallas af sakens natur, hvilken fordrar att man beviljar en frihet, som icke kan förnekas, då vi för icke längre tid sedan än förra vintren sago huru man kringgår förbudet mot anläggande af enskilda theatrar, oberäknad! ett ännu vigtigare skäl för frihet härutinnan, nemi. täflan såsom villkor för framskridandet i denna konst.
Men med den värda talare, som behagade anse förnyade framställningar i önskningsväg såsom ett gnat, kan jag icke förena mig; ty när saken anses riktig, så bör man icke af sådana considerationer, som den värde talaren uppgifvit, afliåjla sig från en förnyad framställning deraf, blott den sker i hofsamma och passande termer.
Hr Stuart, som velat till rättavisa Hr Lefreåi, bär sjelf begått ett misstag.
Vid förra riksdagen yrkades detsamma, som nu i motionsväg; men då det kom till Stånden, så fogade ödet så besynnerligen, att Ständerne, i stället att begära större frihet, ingingo med und. anhållan om censur på theateistycken, som utom hufvudstaden uppföras.
Jag vet det så mycket säkrare, som jag sjelf föredragit detta mål.
Hvad saken beträffar, får jag anhålla, att R. o. Ad. måtte fästa sin uppmärksamhet på vådan för den K. theaterns bestånd, om man experimenterar med smärre theatrar derjemte.
Det är nogsamt bekant, huru en theater på K.
Djurgården finnes om sommaren, och huru man der är särdeles lycklig så väl i valet af Den 4 December e. m. stycken som i sättet alt utföra deni, men att, sådant oaktadt, thealerpersonalen har svårt vid att berga sig.
Om nu flera sådana theatrar finge anläggas, så är det troligt, att ej mindre de än den K. theatern ginge under.
En värd talare har sagt, att, som det gifves olika smak hos allmänheten, så bör det ock gifvas olika tillfallen att tillfredsställa den.
Det erkännes; men å andra sidan torde äfven böra medgifvas, att då man anser skådespelen såsom fördelaktigt bildande nöjen, bör väl äfven så föranstaltas att fördelen kan vinnas alt smaken förädlas hos dem, som hafva den för låg.
Jag erinrar mig vid detta tillfälle, huruledes en tjenare hos en af mina bekanta, på tillfrågan af husbonden hvad han tyckte om skådespelet, hvartill husbonden, lemnat honom biljett, beklagade, att han icke fått se några hundar dansa, såsom han hade hoppats.
Jag tror således, att om man lillstadda theatrar blott för putslustigheter, såsom en ledamot yrkat, så blefve de alltför dåliga.
Jag förnyar min anhållan om afslag på betänkandet i denna del.
Hamilton har icke varit nöjd med mitt sätt att se denna sak.
Jag är Ivertom ganska nöjd med Hr Frihtns sätt att betrakta densamma, ehuru jag för min del ser källan tili denna frågas upprinnelse mindre uti känslan för det estetiska sinnets utveckling än uti ett icke obekant politiskt förhållande.
Till besvarande af Hr von Hartmansdorff* beskyllning att jag begått ett misstag, då jag velat upplysa alt R.
St. icke afgifvit någon skrifvelse ang:de inrättande af enskilda theatrar i hufvudstaden, hvilken fråga nu ensam är för R. o. Ad. föredragen, och till stöd för hvilken anmärkt!.
Ilr von Hartmansdorff åberopat att lian föredragit R.
St:s vid sisth riksdag afgifna und. skrifvelse ang:de censur på theaterpjecer, får jag äran erinra, att den fråga, som Hr von Hartmansdorff behandlat, förekommer längre fram i betänkandet.
Medan jag har ordet, anhåller jag få förklara, att jag hvarken vid denna eller vid förflutna riksdagar kunnat inse den politiska vigt denna fråga kan äga.
Jag har blott följt mitt omdöme om afsigten dermed, såsom varande den alt bereda de lägre folkclasserna på samma gång ett nöje och någon bildning.
Ehuru jag för min del icke tror att ettUtsk., eller någon enskild ledamot deraf, är skyldig alt inför
Stånden redogöra för de motiv, hvarpå ett tillstyrkande är grundadt, när dessa motiv äro tydligen och klart uttryckta; så vill jag dock, i anleda, af Hr Lefréhs sednaste yttrande, förklara att, såvidt min skarpsinnighet kunnat urskilja det, intet annat motiv, än afsigten att befordra den estetiska känslans utveckling, legat tilI;*grund för hvarje särskild ledamots tillstyrkan i detta fall.
Jag vet icke hvarföre - Den 4 December e. m. 153 före man skall framleta motiv, som icke behaga en sjelf, när de motiv, som tala för saken, äro klara nog.
Jag har mångfalldiga gånger med djup harm hört, huru man gjort hvarandra beskyllningar för oädla dolda motiv.
Jag har tegat, emedan det icke drabbat mig sjelf; men vid detta tillfälle, då man directe angripit äfven mig, ber jag att få protestera mot alla sådana beskyllningar hvad mig beträffar.
Jag har icke sett saken ur någon politisk, utan endast ur den estetiska synpunkten.
Att man förnekar det, kan jag icke hjelpa; mea jag står icke desto mindre fast i medvetandet att icke hafva haft några biafsigter, de må vara af ena eller af andra slaget; hade jag det haft, skulle jag visst icke skytt att äfven dem öppet bekänna.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla den nu föredragna 2:dra punkten.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja ofverröstat nej.
Upplästes till justering och godkändes följande voter.sproposition: Den som bifaller Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s tillstyrkande om tillstånd till enskilda theatrars inrättande i hufvudstaden, voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad.
Besvärs- och Ekon.Utskts ofvannämnda tillstyrkande.
Ja — 3t.
Nej —- 28.
Fortsättningen af detta måls pröfning uppskjöts till morgondagens plenum. IL R. o. Ad. åtskiljdes kl. io om aftonen.
In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 18 H. 20 154 Ben 5 Dece ister.
Lördagen den 5 December i84o.
Justerades 5 prot.utdr. för förliden gårdag e. m.
Hr Frih. o. Landtm, tillkannagaf, att Frih. Falkenberg, Conrad, anmält sig af vigtiga enskilda angelägenheter vara nödsakad att afsäga sig sin plats såsom efector; och anmodade Hr Landtm.
Bänkman alt under loppet af nästa vecka sammanträda för att utse en annan eleclor.
Hr Frih. o. Landtm, tillkannagaf äfven, att Gr. Gyldenstolpe, Nils, afsagt sig förtroendet alt vara ledamot i Exped. Utsk., samt att Hr Hallenborg, Carl Joh., ledamot i StatsUtsk.,och Hr Tornerhjelm, Erik, hvardera erhållit 3:ne veckors ledighet, den förra från den 21 i denna månad; och anmodade Hr Landtm.
Hrr Electorer att under loppet af nästa vecka välja ledamöter i den afgångnes och de permitterades ställe.
Då i det plenum, som föregick gårdagens, R. o. Ad. återremitterade Bevilln.Utsk:s betänk. ang:de kortstämplings-afgiften, yttrades af en värd ledamot af den afdelning utaf nämnda Utsk., som handlagt detta ärende, att enligt de upplysningar, som afdelningen tillhandakommit, kortstämplings-bevillningen från goo r:dr ärligen, som den före dess vid förra riksdagen beslutade förhöjning utgjorde, numera uppgått till 9000 r:dr.
Enär nu denna uppgift likväl icke öfverensstämmer med det förhållande, som Riksg.conlorets räkenskaper ådagalägga, och då det torde vara nödigt all afdelningen, som uraktlåtit att infordra några upplysningar härom, sådant oaktadt ei håller kännedom 0111 det verkliga resultatet uti ifråga var. hänseende, hvilket endast of dessa räkenskaper kan inhemtas, så får jag anhålla att följande uppgift rör:de omförmälta ämne måtte varda Bertlin.Utsk. såsom en bilaga till den beslutade återremissen meddelad.
Såsom kortstämpel- bevillning har enligt åberopade räkenskaper till Riksg.cont. ingått: år 1834 —- — — — — — — r:dr 1,461: 26. 3. „ i835 — — — — — -— — „ 1,765: 6. — „ i836 eller det första år, då den ökade kortstämpel-bevillningen utgick ,, 10,9/19: 4^* 6.
„ 1837 — — — — — — — „ 9,785: 20. 4- „ t838 — — — — — — — „ (3,668: 33. 11. ,, i83g — —- — — — — — „ 4?7 5f>: 14. 5.
Häraf visar sig obestridligen, huru nödvändigt det är, att för framtiden mera tillförlitliga controller i afseende på berörde stämpling varda bestämda, på det alt icke sådana Den 5 December. i55 underslef må kunna äga rum, som hittills efter all sannolikhet mäste hafva skett, enar alltsedan det första året, då det vid sista riksdagen fattade heslutet om förhöjd kortstämpelafgift böl jade tillämpas, denna intrad varit i ett oafbrutet högst märkbart aftagande.
Jag anhåller att detta mitt anförande måtte blifva remitteradt till Bevilln.Utskottet.
Då det af Hr Stuarts sista anförande vill synas, sorn skulle Be villo.— Utsk. ej nog tagit i öfvervägande den nedsättning i spelkortsbevillnirigen, som under de sednare åren ägt rum. utan blott anfört det förhållande, som inträffat före år i836, då en förändring i spelkorts-stämplingen ägde rum, så får jag fästa uppmärksamheten derpå, att nedsättningen vidtog först år i838.
Remitterades lill Bevilln.Utsk. i sammanhang med ålerremissen af Utskts betänk.
Det är med anledn. af det nyss upplästa prot.utdr., som jag anhåller att få till prot. anmäla min reservation emot de skäl, som Ekon - Utsk. anfört för afstyrkande af Hr Ribbings motion, ang:de en hemställan till K. M. om Statsrådets complettering.
Utsk. liar dervid anfört, alt sådant skulle vara stridande emot go §:n Reg.Ftn.
Jag anhåller blott att få anmäla, att jag ej anser go §:n Reg.F:n hindra R.
M. anhålla om tillsättande af de lediga embetena, ehuru denna § serligen hindrar R.
M. anhålla om tillsättning af den eller den personen till ett embete, eller alt afsätta den ena eller andra embetsmannen.
Lika litet kan jag gilla Utskts skäl, att R.
St. skulle vara förhindrade att hos K.
M. anmäla önskningar i några andia ämnen, än sådana, som röra den ekonomiska lagstiftningen i allmänhet, och då 6o §:n Riksd Ordn. bestämdt uttrycker, att R.
St. kunna nalkas K.
M. med deras önskningar i hvilket ämne sotn helst.
Det är ej i afseende på sjelfva saken, som jag anmäler denna reservation, ty sedan R. o. Ad. afslagit Const.- TJtsk:s betänk, i just samma fråga, så kunde något bifall till ifrågavar. motion ej ifrågakomma; men det är emot de skäl, sorn Utsk. anfört, och hvarpå jag ej fästade nog uppmärksamhet vid uppläsningen, emedan jag ej hade haft tillfälle, att förut genomläsa betänk., som jag anhåller att få anmäla min reservation, emedan jag anser tillämpningen af sådana skäl leda lill inskränkning i R.
Hr Stuart, Carl Gustaf, och Hr Tersmeden, Garl Reinh., förenade sig med Frih. Sprengtporten.
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, alt R. o.
Ad. icke bifallit Ålim.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:s ifrågavar. betänk.
N;o 124 på annat sätt un att Slån - i5G D«n 5 December. det bifallit, det motionen måtte förfalla.
Ungefärligen af samma skäl, enligt hvilka Frih. Sprengtporten ej kunnat giL]a Utsk:s yttrande och dragna slutsats utaf den utaf Utsk. citerade §, hade Hr Landtm, icke heller ansett sig böra framställa den vanliga propos:n till bifall på Utsk:s betänkande.
Fortsattes den förliden gårdag började pröfningen af Allm.
N:o i2Ö, i anledn. af Sterremissen af betänk.
N:o 83, angtde K.
Theaterns indragning och utarrendering till enskilda, samt om rättighet för enskilda att anlägga theatrar i hufvudstaden, m. m. 3:dje punkten, ang:de ifrågasatt vidsträcktare tillåtelse till skådespels gifvande i landsorterna, och 4:<le punkten, angtde granskning af thealerpiecer innan de få uppföras på enskilda theatrar, biföllos. 5:te punkten, ang:de upphäfvande af K. brefven den i4 Maj 1789 och den 3o Juli i83i.
Hr von Hartmansdorff, A11 g.; Då de pensionärer, som redan finnas vid K. theatern, och de sorn möjligen hädanefter kunna tillkomma, beräkna möjligheten att erhålla pension efter de inkomster, som pensionscassan hittills ägt; så vore minskning af dessa inkomster för dem en förlust, hvilken R.
St. ej böra förorsaka dem, med mindre R.
St. också ersätta dem.
Någon sådan godtgörelse torde R.
St. ej bevilja; derföre anser jag lämpligast, att denna punkt förfaller.
Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla denna punkt.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade afslå den.
Om Hr Frih. o. Landtm, täckes göra den framställning, hvarom jag anhållit, nemi, nit denna punkt må förfalla, så torde sådant måhända förlika meningarna.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. det i denna punkt framställda förslag böra förfalla, 6:te eller sista punkten, ang;de afgiften af utländska skådespelare, lindansare, m. m.
Om utländska skådespelare skola åläggas en sådan afgift, hvaremot jag ej har något att erinra; så synes mig lämpligare, att afgiften ginge till den ifrågavar. pensionsfonden, än att hon skulle anslås till allmänna folkundervisningen.
Huru borde en sådan inkomst Den 5 December. lämpligen fördelas?
Skulle lion tillfalla folkundervisningen på de ställen, hvarest skådespelen uppföras, eller på hvad annat sätt?
När för öfrigt allmänna folkundervisningen nu fått anslag af R.
St.; så synes tillräckligt vara gjordt i detta hänseende.
Några sådana smärre anslag, som dessa, torde det knappt vara skäl att upptaga, synnerligen om utländska skådespelare befinna sig i sådana omständigheter, som en värd ledamot här uppgifvit hafva varit händelsen i Götheborg, der man fåtL göra sammanskott för att skaffa dem derifrån.
Om man då skulle taga en dylik afgift af dem, hvilkas vinst varit så ringa, så finge meniglieterna måhända på ena sidan uppoffra hvad de på den andra erhölle.
Jag instämmer så mycket hellre med den sista värda talaren, som jag för min del finner det ligga utom all slags form, att R.
St. hos Ii.
M. skulle anhålla, det K.
M. måtte besluta om afgifters utgående, hvilka sedermera skulle tillfalla ett allmänt statsföremål.
Jag anhåller således om afslag å Utsk:s tillstyrkande.
Utsk. tyckes blott i sammanhang med sitt först afgifna förslag vilja hafva gjort ett undantag i afseende på dispositionen af de afgifter, som utländska skådespelare och lindansare böra erlägga.
När nu R, o. Ad. genom sitt förra beslut har afslagit alt dessa afgifter skulle upphöra att af inhemska skådespelare afgifvas till theaterns pensionscassa, så tyckes det äfven vara conseqvent, om R. o.
Ad. beslutar att utländska skådespelares afgifter äfven komma att gå till denna cassa.
Jag tror således, alt denna punkt måste förfalla till följe af det beslut, som R. o. Ad. förut fattat.
Sista punkten blef derefter, uppå framställd propos., af R. o. Ad. afslagen.
Upplästes till justering Exped.Utsk:s förslag N:o i58 till R.
M:s nåd. propos. ang:de löneregleringen för de under slatsdepartementen lydande expeditioner.
Ånyo föredrogs StatsUtskts förlidne gårdag på bordet lagda mern.
N:o ögo, med förslag till voterts-propos. i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut i fråga om mötespassevolancens upphörande.
Uppå derefter framställd propos. blef den föreslagna voter:s-propos:n af R, o. Ad. godkänd.
Vidare föredrogs StatsUtsk;s förliden gårdag på bordet i58 Den 5 December. lagda mern.
N:o 3yi, med förslag till voter:s-propos:r i aniedn. af skiljaktiga beslut öfver utlåtandena N:is 257 och 367.
Derjemte föredrogs ett från PresteSt. ankommet prot.- uldrag af den 2 dennes, innehållande inbjudning till MedSlånden att instämma uti PresteShs beslut att, med afslag å StatsUtsk:s utlåtrn N.is 257 och 367, bevilja f. d.
Statsråden Frih.
Hård halfva Statsrådslönen hvardera att å allm. indragn.staten uppföras, och denna lön tillgodonjuta, med vanliga villkor af pensionernas minskning eller upphörande, i mån af framtida erhållande löner på stat.
I det skick, hvaruti denna fråga för närvar, sig befinner, skulle jag tro det vara lämpligt, om R. o. Ad. ville frångå sitt fattade beslut
Och förena sig med PresteSt. på grund af den gjorda inbjudningen.
Derigenom blir frågan, i händelse något af de öfriga Stånden sig dermed förenar, afgjord, och i annat fall blir den föremål för votering i förstärkt Statsutskott.
Uppå derefter framställd propos. blef PresteSt:s inbjudning af R. o. Ad. antagen.
Hr Frih. o. Landtm, erinrade, att af R. o. Ad:s nu fattade beslut blefve en följd att voteringen om contra-propos., äfvensom andra alternativet i contra-proposm vid voteringen om hufvudsaken koinme att förfalla, och hemställde Hr Landtm, i öfrigt, om R. o. Ad. behagade gilla den af StatsUtsk. föreslagna voter:s-proposilion.
Besvärs- och Ekon,- TJtsk:s den 2Ö sisth Nov. på bordet lagda utlåt.
N:o 126, i anledn. af väckt motion 0111 upphörande af böter för uraktlåten leverering till stora Kopparbergs bergslag af ränte- och mantalskolen, fann R. o. Ad. samma utlåt, icke erfordra någon annan åtgärd än att läggas lill handlingarna.
Landtm, yttrade, att nu följde i ordningen på listan åtskillige ledamöters den 28 sisth Nov. på bordet lagda hemställanden ang:de sättet för referenternes hos R. o.
Ad. fortfarande aflönande.
Underh R i d d.
Till en början får jag vörd samt anmäla, att de referenter, som af R. o. Ad. voro antagne för att tjenstgöra vid refereringen af Ståndets förhandlingar under de tvänne första månaderna, sedan dessa månader nu tilländalupif, hafva anmält sig af enskilda angelägenheter vara förhindrade alt dermed fortfara.
I anledn. deraf, och då R. o. Ad. har beslutat att refereringen skall lills vidare fortfara, har Ridd.-direct:n gått i författning örn Den 5 December. en annonce i tidningarna, att sådane personer, som lunde •vara hugade att åtaga sig denna referering, skulle sig derom hos directtn anmäla; men direct:n ansåg sig ej kunna bestämma anmälningstiden kortare än till nästa Tisdag.
Detta liar gjort, att ingen referering af Ståndets förhandlingar under dessa dagar kunnat äga rum, och att den ej heller under de följande dagarna före Tisdagen , lill och med troligen ej före Fredagen, kan åstadkommas, emedan det är osäkert, dels om någon sig derförinnan anmäler, och dels om de kunna vara färdige alt inträda i tjenstgöring före Fredagen. ■— I afseende på det nu föredragna målet, får jag vördsamt upplysa, att ehuru det står upptaget på listan, så har likväl ingen af de ledamöter, som afgifvit olika förslag huru kostnaderna borde godtgöi as, till prot. inlemnat någon skriftlig anmälan derom.
Ilr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. i sakens så beskaffade skick behagade finna lämpligt att låta frågan för det närvar, förfalla.
Hr Nordenskölds, Otto Gust., den i dennes på hordet lagda motion om vidtagande af åtgärder i afseende på Rikets sjömakt lill skyddande af handeln.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt motionären begärt, behagade remittera motionen till Allm.
Till handlingarna lades, vid förnyad föredragning, förstärkta StalsUtslwS den i dennes på bordet lagda memoria ler : N:o 372, angtde omröstning i anledn. af skiljaktiga beslut uti åtskilliga till slalsregleringen hörande fiågor; N:o 373, angtde verkställd omröstning till följd afRiksSt:ns skiljaktiga beslut, i anledn. af StatsUtsk:s utlåt.
N:is ig5 och 3o4- Föredrogs ånyo StatsUtskrs den 1 dennes på bordet lagda mern.
Nto 375 med förslag till sammanjemkning och votering i anledn af RiksSttns skiljaktiga beslut öfver utlåtandena Niis 170 och 326.
Begärdes ånyo på bordet af Hr von Hartmansdorff, Au g., och Hr von Hohenhausen, Carl.
Likaledes lades ånyo på bordet, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug., Frih.
Ced er st rö m, J acob, och Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, Statssamt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utslwns den 1 dennes på bor - i6o Den 5 December. det lagda betänk.
N:o 84, i anledn. af väckt fråga om inställande af den de utsockne frälsehemmanen i Halland ålagde ordinarie rotering.
' Ånyo föredrogs Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.- Utskms den i dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 85, i anledning af återremiss å Utskrns betänk.
N:o g, om bildande af undervisningsanstalter för skeppsbyggeri samt anslag dertill.
N:o g redan förut af B. o. Ad. blifvit bifallet, fann R. o. Ad. utlåt.
N:o 85 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Besvärs- och Ekon.- Utskins den i dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 86, i anledn. af återremiss å betänk.
N:o io, anglde inrättandet af navigationsskolor, m. m.
Derjemte upplästes ett från BorgareSt. ankommet prot.- utdr. af den i dennes, med inbjudning till R. o. Ad. och PresteSt. att förena sig i BorgareSt:s jemte bifall till hvad Utsk:n tillstyrkt i betänk.
N:o io och utlåt.
N:o 86, fattade beslut, att, oberoende af hvad uti Utskrns förslag omförmäles, dels en summa af 5oo r.-dr b:co för hvardera af städerna Wisby och Carlshamn må, till uppförande på ordinarie stat, beviljas, för att användas till underhåll af de i nämnda städer redan inrättade eller tillämnade lägre undervisningsanstalter i navigationsläran, dels ett anslag af 5oo r:dr b:co må uppföras å ordinarie stat till inrättande af en navigationsskola i Hernösand.
Jag delar visserligen Utsklns allmänna grundsats, att man bör inrätta fullständiga navigationsskolor, företrädesvis de s. k. mindre, men hvarje regel, ehuru riktig den ock må vara, tål stundom undantag.
Jag anser alt ett sådant tillfälle nu är för handen, synnerligen i hvad som rör Wisby.
Om man icke vill bifalla, att det i Wisby inrättas en större navigationsskola, så anser jag att öns mycket enstaka belägenhet, som förhindrar dess innevånare att vintertiden kunna besöka skolor på fasta landet, bör berättiga den att åtminstone erhålla en mindre sådan skola, som nu är ifrågasatt.
Jag tillstyrker således, hvad Wisby beträffar, bifall till hvad BorgareSt:s beslut och deras inbjudning innefatta.
Jag skulle tro, att Hernösand är i nästan samma belägenhet.
Det är en ort, mycket aflägsen ifrån de ställen, der sådan bildning, som här är i fråga, kan vinnas.
Jag vågar således äfven tillstyrka en sådan skolas inrättande i Hernösand.