Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ex. hemställde om R. o. Ad. behagade afslå samma utlåt., samt efter denna proposins besvarande med starka ja, blandade med nej, förklarade del han ansåg ja hafva varit öfvervägande.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af Gr. Lagerbjelke Gustaf och Frih.
Stjernstedt, Aug. Wilh. Riddarh.
Utskis i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
Nio 15, angide ersättning för det å Landlmarskalksklubben bortstulna Kongl, silfver.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i LagUlsk. efter Nio 765 Hr Charpentier, Gustaf Reinhold; och befanns dertill hafva blifvit utsedd:
Nio 563 Hr Wulfraih, Fullm.
Hr von Hartmansdorff, August Edvard.
Äfvenledes öpnades Hrr Elektorers lista vid val af en Suppleant i Exped.Utsk. efter Nio 1765 A Hr Adlerstråle, Fredrik Ernst Lebrecht; och befanns dertill hafva blifvit utsedd i Nio 1113 Hr Treffenberg, Follin.
Anmäldes och lades på bordet nedanämnde från Utskin inkomne ntlåtin, mern. och betänkm, nemi. från S t a t s - U t s k o 11 e t:
Nio 283, i anledn. af väckt fråga om afskrifning och restitution af anmärkningsmedel m. ra., ådömde förre RegitsSkrifvaren, FältKamereraren P. A.
Arell; Nio 284, i anledn. af erhållen återreraiss å utlåt.
Nio 241; Nio 285, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Nio 242; Nio 286, angide det rolehållarne inom Norrbottens län tillkommande belopp utaf 1830 med 1846 års rotefrihetsafgift för nya hemman inom samma län; Nio 287, angide restitution af bevillning för den utaf Konungariket Norriges bidrag till Konvoy-Kassan utgående aflöning; Nio 288, angide sökte löneförbättringar och föreslagne tjenstgörings-arfvoden vid Riksgiskont.; Be vi 11 n i n gs-, Lag- samt Allm. Besv.- och E k o n.-U tsk i n.
Nio 4, i anledn. af RiksStms olika beslut, angide vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin; Lag-Utskottet:
Nio 40, i anledn. af väckte motioner, angide bördsrättens gphäfvande; 11* 164 Den 6 Augusti. N:o 41, i anleda, af väckt motion om förklaring af stadgandet i 5 kap. 1 § Jorda-Balken, ang:de bördeskillings beskaffenhet; N:o 42, i anledn. af väckt motion om uphäfvande af lagens stadganden ang:de morgongåfva; samt N:o 43, i anledn. af väckt motion om förklaring, huruvida 1845 ars arfslag må inverka på fördelning af egendom, sorn förut blifvit emellan barn gjotd af föräldrar, hvilka likväl, först efter det nämnde lag hlef gällande, aflidit. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 4 e. m.
Thorsdagen den 7 Augusti 1851.
Justerades 11 prot.uldr. för gårdagens plenum och pleni-prot. för d. 26 sistl.
Föredrogs och bifölls SlatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt.
N:o 283, i anledn. af väckt fråga om afskrifning och restitution af anmärkningsmedel m. m., ådömde förre Reg:tsSkrifvaren Fält-Kamereraren P. A.
Arell.
Föredrogos och lades till handlingarne StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagde mern.:
N:o 284, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 241; och N:o 285, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Föredrogs och bifölls StalsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagde utlåt:n: N:o 286, ang:de det rotehållarne inom Norrbottens län tillkommande belopp utaf 1830 med 1846 års rotefrihetsafgift för nya hemman i samma län; och N:o 287, nungariket Norriges bidrag till Konvoy-Kassan utgående bevillning.
Den 7 Augusti. 165
Vid föredragning oell punktvis företagen pröfning af StatsUtskts i gårdagens plenum på bordet lagda utlåt.
N:o 288, angtde sökte löneförbättringar och föreslagne tjenstgöringsarfvoden vid Riksg:skont., blefvo de första 4 punkterne utan diskussion af R. o. Ad. bifallne, men, i fråga om 5:te punkten, ang:de arfvode för erforderligt biträde vid vaktgöringen samt uppassningen hos Fullmäktige och deras Expedition, yttrade sig Gr. Lagerbjelke, Gustaf:
Om erfarenheten visat behöfligheten af löneanslag, sä är del vid delta tillfälle.
Att ifrågavar:de vaktmästarebefattning är behöflig har 12 års erfarenhet vitsordat, enl. hvad SlatsUtsk:s eget betänk, gifver vid handen; att de medel hvarifrån arfvodet till bestridande af denna tjenst hittills tagits, äro otillräckliga, har också erfarenheten, enl. hvad SlatsUtsk. likaledes visat, ådagalagt, i Ihy alt Ulsk. sjelf nödgats medgifva Riksg:skont. rättighet att anticipera på tillgångar från det ena året till det andra, för all kunna draga sig fram.
Alt under sådana förhållanden likväl vägra delta anslag som Fullmäktige nu begärt, synes mig så mycket mindre lämpligt som Fullmäktige i andra punkter sjelfve afstyrkt ansökningar om andra lönetillökningar och sålunda visat sig icke i onödan begära penningar; hvarföre jag vördsamt anhåller om Hr Frih. o. Landtm:s propos. på återremiss af denna punkt.
Sora jag icke har något skäl att lägga lill dem, som Gr.
Lagerbjelke anfört, återstår blott för mig all med honom mig förena.
Jag ber dock, i händelse ålerremiss beviljas, alt SlatsUtsk. täcktes fästa upraärksamhet på den svårighet, som för Fullmäktige i Riksg.skont. upkommer, att nödgas, i och för Kammardrängs-göromålens bestridande, använda en del af det anslag, som är afsedt för helt andra ändamål än till vaktbeljentes aflöning.
Alt den ifrågavar:de vaktbetjenten är absolut nödvändig, det har Gr.
Lagerbjelke ådagalagdt och då synes mig som skulle SlatsUtsk. böra skäligen jemka med sig, helst summan är så obetydlig som 150 r:dr.
Frih. Klinkowström, Rudolf Mauritz:
I motsats till den slutledning som den siste talaren ansett sig böra draga af Gr.
Lagerbjelkes yttrande, har jag icke deraf funnit vara fullständigt utredt att den ifrågavar:de
Kam niard rängen kan behöfvas.
Det var äfven en sak som svårligen kunde utredas på afdelnm då frågan der var före i närvaro af Riksg:skont:s Sekret.
Hr Stuart, och så många kammardrängar och vaktmästare befunnos vid kont. anställde att, vid jemförelse med förhållandet härutinnan inom andra embetsverk, del snart sagdl gick till öfverdrift.
Jag har nu icke slaten lill hands, så att jag ej kan bestämdt upgifva deras antal, men tror att de upgingo sammanlagdi till 9 personer, så att brist på betjening förefinnes visserligen icke.
Måhända haiman sträckt dennes tjenstgöring nog långt utöfver hvad som vid andra Embetsverk fordras, jag har anledn. att tro det; men om man inskränker densamma till hvad Riksg:skon(:s behof fordrar, så bör nämnde antal vara mera än tillräckligt.
Jag skulle på det högsta tillstyrka all R. o. Ad. ville bifalla betänk. i denna punkt, sådant det här befinnes.
Del är redan förut i tvänne serskilda betänk:n medgifvil nog stora löne-tillökningar i ordinarie löner och arfvoden åt Riksg:skont:s ernbets- och tjenstemän, utan att detta behöfver ytterligare tillkomma.
Jag yrkar bifall på denna punkt.
Det förhåller sig verkligen som den siste talaren yttrat, att Riksg:skont. har en stor mängd betjente, men orsaken dertill är, att denna personal användes icke blott för sjelfva uppassningen vid kont., utan ock för lidningsstämplingen samt för husdrängstjenst i och för de två egendomar kontoret har under sin vård.
Det bör således ej förefalla annat än ganska naturligt, att eli större antal betjente kan behöfvas för Riksg:skont. än för andra verk, så att det beviset man mot behofvet af några kammardrängar söker taga ifrån mängden af betjente förfaller.
Klinkowström har upgifvil alt (öre det betänk, som nu är under handläggning, ålskillige löneförbättringar under denna riksdag skola blifvit Rikg:skont:s tjenstemän beviljade: hvad mig angår är det kärt ali höra det så är, ehuru jag ej kan erinra mig hvaruti de ökade förmånerne beslå; — förmodligen misstager jag mig, då en ledamot af StalsUtsk. lemnat upgiften, och det skall för mig, som sagdt är, blifva serdeles angenämt att höra hvaruti dessa löneförbättringar beslå.
Lagerbjelke har misstagit sig om mitt uttyrck, hvarmed jag icke menade något annat än de 2:ne arfvoden som blifvit anslagne, nemi. det ena å 300 r:dr i och för vården ora riksdags- och andra handlingar som inom Riksg:skont. förvaras, det andia å 500 r;dr för upköp och utdelning m. m. af skrifmaterialier till Ståndens och Utsk:s Kanslier hvilka åligganden jag ansett böra tillkomma Konl:s tjenstemän utan någon serskild vedergällning, den der dock af praxis äfven nu raedgifvils.
Klinkowström har redan i sitt nyss afgifna yttrande lemnat den uplysning jag tänkte meddela då jag anmälde mig till erhållande af ordet.
Förrberörde arfvoden äro ingalunda nya, eller för första gången, denna riksdag medgifna, utan hafva riksdag efter riksdag utgått, ehuru på sednare lider i vissa fall flere belopp minskats emot förr.
Lagerbjelke hade i frågan om vaktbeljeningens antal kunnat tillägga att en är serskildt sysselsatt med kortstämpling, så alt, om man afdrager det antal lägre betjente som är sysselsatt med arbeten, hvilka äro så trägna, att de helt och hållet uptaga deras tid, så tror jag icke ali Frih. Klinkowström skall få så serdeles många qvar för alt begagnas af Fullmäktige vid deras sammanträden, eller vid de tillfällen då Deli 7 Augusti. 167 Fullmäktige mellan sina sessioner
Anna nödigt all inAnna sig på embetsrum mel.
Hvad åter frågan om de omtalade arfvodena beträffar, så får jag fästa upmärksamheten derpå atl det icke kan vara billigt att ålägga tjenstemän utöfver deras ordinarie göromål, trägna och ansvarsfulla bestyr, utan deremot svarande skälig ersättning.
Klinkowström jemte sin på stat innebafvaude befattning derjemte ålades att hafva ett sysslande som toge hans tid och krafter än mera i anspråk, så Iviflar jag att lian skulle finna sig be låten alt förrätta detta extra göromål, utan att derföre åtnjuta någon särskild vedergällning.
Sländme kunna föreskrifva deras tjenstemän inom Riksg:sKont. huru många göromål som helst, men huru rättvist det vore att så förfara, åtminstone mot de tjenstemän, hvilka nu äro ordinarie, det lemnar jag derhän.
Man plägar icke gå obilligt tillväga, hvarken å R.Sl:s eller Statens sida, i fråga om påläggande af göromål, man plägar tvertom anse för rättvist, att om man ökar tjenstemännens göromål, så ökar man äfven den vedergällning hvartill de skäligen böra anses vara berättigade; och för min del får jag förklara, att om man vill ålägga mig extra göromål af den trägna beskaffenhet, som utdelning af skrifmaterialier med flera andra dylika förrättningar, jemte det jag vore tvungen att förrätta min egen tjenst, så protesterar jag deremot, med mindre jag erhöll serskild vedergällning.
Jag vill endast med ett par ord besvara llr Printzensköld.
Om den värde ledamoten användt samma på billig sparsamhetsanda grundade upmärksamhet som jag vid genomläsningen af reglem:t för Riksg:sKont. så skulle han hafva funnit att långt ifrån att de göromål, för hvilka serskilda arfvoden utgå, äro extra, finnas de i reglemit tjénslemännen ålagde.
Hvad angår korlstämplingen m. m. hvarom här blifvit ördadt, så hafva Fullm. ett serskildt anslag af 1000 r:dr r:gs att disponera till godtgörande af koslnaderne för sådane extra göromål, så alt jag, af hvad Gr.
Lagerbjelke oell Rr Printzensköld hittills yttrat, icke funnit skäl anförda, som kunna förmå mig att frånträda min vördsamma anhållan att R. o. Ad. matte bifalla den nu föredragna punkten af StatsUtskis utlåt.
Då härefter H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla den förevaride 5:te punkten af Utsk:s utlåt.
, ropades starka
Ja med blandade Nej, hvarpå H.
Ex. förklarade det lian ansåg
Föredrogs och bifölls Bevilln.-, Lag- samt Allm. Desv.- och Ekon.Utskms i gårdagens plenum på bordel lagda mern.
N:o 4, i ani. af RiksStms olika beslut ang:de vilkoren för tillverkning och försäljning af bränvin. 168 Den 7 Augusti Vid föredragning af LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
N:o 40, i ani. af väckte motioner om bördsrättens uphäfvande, blef detsamma ånyo botjdlagdt på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gustaf och Hr von Troil, Sam.
Gustaf. Föredrogos och biföllos Lagötsk:s uedannämnde i gårdagens plenum på bordet lagde betänkm.
N:o 41, i ani. af väckt motion om förklaring af stadgandet i 5 kap. 1 § JordaBalken, ang:de bördeskillings beskaffenhet; N:o 42, i ani. af väckt motion om uphäfvande af lagens sladganden, ang:de morgongåfva; och N:o 43, i ani. af väckt motion om förklaring huruvida 1845 års arfslag må inverka på fördelning af egendom, som förut blifvit emellan barn gjord af föräldrar, hvilka likväl, först efter det nämnde lag blef gällande, aflidil.
Gr. Lagerbjelke, Guslaf:
Näst på listan förekommer nu ett betänk, af Riddarh.lltsk., ang:de ersättning för bortstulet silfver.
Naturligtvis kan riksdagens slut icke i något afseende bero på ett tidigare afgörande af detta betänk, ej heller kan det medföra olägenheter i annat afseende om med föredragningen af samma betänk, en eller annan dag upskjutes.
Med detta betänk, inträffar emedlertid den besynnerliga oell ovanliga omständigheten att en stor del deraf är riktad emot en enskild ledamot af detta stånd, Frill.
Cederström, Claes Rudolf; och då nämnde Frih. f. d. tillfälligtvis icke vistas i staden, men efter hvad jag tror mig veta inom denna veckas slut hit återkommer, får jag vördsamt hemställa huruvida icke R. o.
Ad. skulle läckas besluta att med afgörandet af detta betänk, måtte anstå till första plenum i nästa vecka.
Delta mål återremitterades af R. o. Ad. i ändamål att få den ordställning förändrad, som af Frih. Cederström ogillades.
Då jag inom Utsk. vid föredragning af återremissen, ansåg, att Utsk. borde närmare granska ordställningen i del återremitterade mern., emedan det för Utsk. icke var jusleradt, så föi ekorn den omständighet, all i konceptet befans infördt ordet ’’anskaffa” hvaråt man tillagt liktydighet med ’’återskaffa”, hvilken ordställning utgjorde anledningen till äterremiss, ty Frill.
Cederström ansåg att då Utsk. icke hade mycket alt göra, så borde också ber:de ordställning till återremiss föranleda, hvilket äfven bifölls.
Hvad sjelfva saken angår, förnam iag icke ali R. o. Ad. hade något emot Ulsk:s förra mera. och då det nu ifrågavar:dn meni. blifvit upgjordt i enlighet med det af Frih.
Palmstjerna framställda projekt, så tillåter jag mig anhålla att detta Ulsk:s sednare meni. mätte få afgöras och Frih.
Cederström hafva sig öppet lemnadt att framdeles yttra sig om flen framställning som endast rörer honom.
Den 7 Augusti. (69 Hr Printzensköld, Carl:
Jag ser ej någon giltig anledn. att brådska med denna frågas afgörande.
Den rörer visserligen R. o. Ad., men Utsk:s betänk, är sä uppställdt, att det egentligen angår en ledamot af delta Stånd; och när saken utan ringaste skada kan upskjutas till dess den värde ledamoten, emot hvilken Utsk. synnerligen riktat sitt betänk, hunnit återkomma, hvilket inträffar inom så kort tid att han är i tillfälle att kunna detsamma bemöta, måhända redan i nästa plenum, så förenar jag mig med Gr.
Lagerbjelke i den hemställan att R. o. Ad. må låta målet hvila till dess alt bemälte ledamot återkommer.
Att låta ett mål hvila lill dess en ledamot återkommer anser jag vara olämpligt.
Om R. o. Ad. icke behagar företaga detta mål nu, ulan dermed tipskjuta lill ett annat plenum, det är visserligen något som inträffat många gånger tillförene, men att göra del endast i anseende till en ledamots frånvaro, kan jag ej godkänna.
Hvarje ledamot sorn vill deltaga i riksdagsförhandlingarne bör äfven närvara vid förbandlingarne; och upskof med ett måls afgörande derföre alt en ledamot icke är tillstädes, som deraf kan vara serskildt intresserad, befarar jag kunde blifva ett ganska vådligt praejudical för framtiden.
Emedlertid och då tlere värde ledamöter önska upskof med föredragningen af ifrågavande mein., vill jag icke bestrida della upskof, men anhåller att ett visst plenum utsättes då ärendet skall företagas lill afgörande.
Jag anhåller endast att få i minnet återkalla att mitt förslag lydde all R. o. Ad. skulle upskjuta afgörande! af ifrågavande mål till första plenum i nästa vecka.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. biföll att, såsom Gr.
Lagerbjelke, hemställt med pröfningen af Riddarh.Utsk:s mern.
N:o 15, må upskjutas till första plenum i nästa vecka, besvarades denna propos. med blandade Ja och Nej, hvarefter H.
E. förklarade det han ansåg
Toll begärd votering uplåstes till justering och godkändes följande voler.-propos.
Den, som bifaller att med pröfningen af Riddarh.Utsk:s raein.
N:o 15, ang:de ersättning för det å Landtmarskalksklubben bortstulna kongl, silfver, upskjutes till första plenum i nästa vecka, voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, kommer berörde mern. att uti innevarande plenum till pröfning företagas.
170 Den 7 Augusti.
Vid voteringens slul befunnos alt rösterne utfallil, sorn följer: Ja — 9.
Toll: Sedan R. o. Ad. nu beslutat företaga detta mål till afgörande, anhåller jag att Riddar!).Utsk:s mern. måtte få upläsas.
Sedan denna upläsning försiggått, yttrade Gr. Björnstjerna, Carl Magnus:
För min del kan jag icke annat än yrka bifall till Riddarh.Utsk:s i detta mern. upgjorda förslag; men på samma gång måste jag tillkännagifva att jag ogillar ingressen till detsamma.
Jag finner nemi. att Frih.
Cederström verkligen har haft skälig anledning till de anmärkn:r han gjort.
Det står nemi. i det af honom klandrade mera., sedan pjeserne blifvit uptäknade: att en summa af 360 r:dr b:co må till flr Odencrantz från Riddarhus-kassan utbetalas, dels för ali derför anskaffa de ofvanupräknade silfverpjeserna etc.
Man kan verkligen tyda detta såsom att de samma pjeser hvilka voro bortstulna skulle äteranskaffas.
Cederströms anmärkn. är således liklig.
Jag får derföre vördsamt anhålla alt R. o. Ad. behagade med ogillande af sjelfva ingressen, godkänna betänk.
Jag hade redan anmält mig då Gr.
Björnstjernaa begärde ordet och jag har föga alt tillägga.
Det kan icke nekas, då man hort detta Riddarh.Utsk:s mern. npläsas, all del språk som LJtsk. användt och dess sätt all polemisera mot en ledamot som deri förekommer, icke är det som i allmänhet vid riksdagarne varit brukligt.
Det skulle vara smärtsamt och högst svårt för en ledamot, att våga fälla yttranden, om vederbörande Utsk. skulle kunna tillåta sig alt så mäslra dem, och dessutom göra det med en sådan öfversittareton.
Del förvånar mig verkligen ali ett sådant förslag kunnat gå igenom i Utsk.; och jag förmodar att det icke kunnat ske annorlunda än genom öfverseende med något, för all nyttja ett icke för strängt uttryck, okynne hos Utsk:s betjening.
Jag ansåg verkligen att Utsk. skulle äga rättighet att svara på samma sätt som det tilltalades och då Frih.
Cederslröms, med förvridniog af sjelfva meningen, mot Utsk:s förfarande riktade anmärkning, innehöll påstående, att detsamma var slarfvigt, ansåg jag ärendet böra återkomma till Utsk., på det att Utsk. mätte fä tillfälle att visa del Utsk. verkligen icke hade i sitt justerade coucepl samma ordställning som den af Hr Frilen klandrade.
Jag bestred pä intet vis ali icke Frih.
Cederström kunde hafva rätt då han på grund af den klandrade ordslällningen yrkade ålerremiss, och det visade sig deruti, att jag biträdde återremissen; men jag kunde deremot icke tro annat, ån att det var Ulsk:s rättighet att få försvara de åtgärder det vidtagit och till den ändan fä införa i sin förklaring lill R. o. Ad. huru det ansåg den klandrade ordställningen vara.
Då frågan i sak icke var på något sätt motsagd, så tyckte jag att hela denna omständighet var en sådan verklig bagatell, att jag icke deruppå fästade någon upmärksamhet.
Den 7 Augusti. 171 Gr.
Sedan jag åhört Frih.
Tolls sednaste anförande, är jag än mera stärkt i öfverlygelsen om riktigheten af hvad jag nyss yttrat.
Frihrn medgifver sjelf att det klandrade mern. var ett dokument som icke varit fullt enligt med del som i Utsk. blifvit upsatt.
I sådant fall förefaller det mig ändå mera besynnerligt alt Utsk. kan taga sig friheten alt i den nya skrifvelsen tilltala en riksdagsman för hvad han sagt i ämnet, då det sjelft har kunnat begå ett sådant slarf att lill Ståndet inkomma med ett mern. som icke var lika med det i Utsk:s plenum justerade coneeplet till detsamma.
Den fråga som nu är under öfverläggning är temmeligen enkel och jag förmodar äfven att förslaget blir bifallet.
Hvad åter praemisserna angår hvilka utgör föremålet för diskussionen, torde jag få nämna, alt då R. o. Ad. funnit för godt att återremittera det förra betänk., pä grund af deremot gjorda anmårkmr af en eller flere ledamöter, hafva dessa anmärkmr öfvergått från att vara den enskilde mannens till att vara Ståndets, och Riddarh.Utsk:s polemik mot den eller dessa personer som gjort anmärkmr är endast ett förklädl sätt att gifva R. o. Ad. en skrapa.
På denna grund kan jag icke annat än instämma i Gr.
Björnstjernas anhållan alt R. o. Ad., med ogillande af praemisserna mätte bifalla hvad Riddarh.
Utsk. i detta sitt mern. föreslagit.
Jag hade verkligen icke trott att delta Riddarh.
Utsk:s mern. skulle kunna anses såra en frånvarande ledamot, som vid återremissen af Utsk:s förra mern. hade afgifvit ett yttraude, på hvilket flere af Utsk:s ledamöter önskat att så väl som möjligt få afgifva svar, synnerligen då delta svar var affatladt i en lon som visade aktning för Frih.
Cederströms skriftställareförmåga.
Ulsk:s mening var icke alt dermed såra någon och på del högsta ber jag att få reservera mig emot det förklarande att Ulsk:s praemisser skulle vara alt anse såsom en skrapa, hvartill Utsk. icke velat tillvälla sig någon rättighet, fastän ledamöter finnas inom Stånden som anse sig befogade att tillvita Utsk:t sämre motiver för dess åtgöranden ån det någonsin haft.
Jag skulle tro att man har rätt alt svara på tal, och det har varit ändamålet med praemisserna.
Jag ber endast att hos de värde talare som deltagit i denna diskussion få nedlägga min vördsamma tacksamhet för det sätt hvarpå den blifvit förd, emedan de derigenom så tydligen ådagalagt att jag hade räll i milt förslag att upskjuta frågan, ty ingen enda af de värda ledamölerne har talat 0111 det slut hvartill Utsk. kommit, utan alla hafva såsom hufvudsak hållit sig lill Frih.
Cederström och hans anmärkn:r, hvilket torde vara bästa beviset för riktigheten af del förslag jag väckte alt upskjuta öfverläggningen i denna fråga till nästa vecka då Frih.
Cederström hunnit komma tillstädes.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, framsläld pro - m
Den 8 Augusti. pos. beslöt R. o. Ad., att med ogillande af de prasmisser som förekomma uti Riddarh.Ulskis ifråga vande mern., gilla det slut, hvari Utsk. stannat.
Uplästes och lades till handlingarne ankomne prot.utdr. från de öfrige RiksSl:n nemi. från Preste-St. af d. 26, 29 och 30 sist).
Juli samt d. 2, 5 och 6 dennes, samt från Borgare- och BondeSl:n af d. 29 och 30 sist).
Juli samt förenämnde dagar i innevarande månad. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 på aftonen.
Fredagen den 8 Augusti 1851.
Justerades 5 prot.utdr. för gårdagens plenum samt nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R.
St:rs underd. skrifvelser lill K. M. N:o 142, ang:de nyttjande rått till jord och lägenheter för anläggande af allmänt nyttig inrättning; N:o 143, i ani. af väckt fråga om ersättning för kreatur, som inom
Eldsberga församling måst nedslagtas till följd af lungsjuka bland boskapen; N:o 144, om en sådan reglering och indelning af båtsraansrotarne, att till hvarandra närmare belägna rotedelar må komma alt höra lill samma rote; samt N:o 145, om befrielse från eller lindring i det Komministers-bostället
Mistelås åliggande roleriogsbesvär.
Föredrogs ånyo LagUtsk;s d. 6 och 7 dennes på bordet lagda betänk.
IS;o 40, i ani. af väckte motioner, ang:de bördsrätlens uphäfvande.
Detta betänk, företogs punktvis till afgörande, lista punkten, angående bördsrätten i landet.
Ulskrs afstyrkande bifölls. 2:dra punkten, angående bördsrätten i stad.
Den 8 Augusti. 173 Frih. Rehbinder, Fredr. Wilh.:
Emot andra delen af della betänk, har jag reserverat mig i LagUlsk.
Jag anser alt i allmänhet man bör söka bevara fast egendom vare sig på land eller i stad åt familjerna och jag kan icke inse hvarföre det skulle vara nyttigt alt beröfva familjerna deras egendom i städerna, synnerligen då man i samma betänk, har velat bibehålla åt familjerna deras egendomar på landel.
Dessutom erkänner jag att det hufvudsakligasle skälet till min reservation är det, alt, om man en gång går in på en slik förändring, som den nu föreslagna, så kommer detta borttagande af bördsrätten i staden att åter spöka och blifva ett af de förnämsta vapnen, som de liberala komma att använda vid påyrkande af bördsrältens borttagande äfven pä landet, då de nemi. komma att påyrka att det skall vara alldeles lika förhållande med bördsrätten på landet som i stad.