Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
7: o Skulle det befinnas, att ett till odling utlånat kapital inte blir till dess bestämda ändamål använt skall befallningshavanden upplysa bankens kommissarier.
Vederbörande hushållningssällskap eller där sådant inte finns, synemän skall utröna varför sådan uraktlåtenhet föreligger.
Finns rimliga skäl skall en ny lämplig tid för det försummade arbetet föreläggas.
Visar det sig att lånet används till helt andra saker, skall 12 % ränta uttas från första lånedagen genast i laga ordning utsökas.
6 % av räntan tillfaller de fattiga i socknen.
Låntagaren får inte låna mer i banken.
Haga slott den 27 september 1815.
Kungörelse angående grunderna och villkoren vid bancolåns beviljande å lant- och stadsegendomar.
Vår kungörelse från 1814 kommer att bestå, med tillägg av att även trähus och byggnader i städerna utom i Stockholm får antas till belåning.
1: o På lantegendomar och i städerna utom Stockholm, får 1 / 3 av jordens taxeringsvärde ligga som grund för lån.
Borgen för bankens fastighetslån kommer att upphöra.
2: o Lån till enskild person eller bolag får inte överstiga 6.000 riksdaler.
3: o Olika procenttal för ränta på äldre och yngre lån.
4: o Den låntagare som inte betalt sitt lån ett år och inte inom 3 månader efter anmaning gjort rätt för sig, drabbas av exekutiv utmätning av sin lösa egendom.
5: o Transporträttighet till annan låntagare behålls.
6: o Gagnefts socken i Dalarna erhåller 15.000 riksdaler i lån, mot inteckning av ograverade hemmansdelar.
7: o Försäljning av bankens panter får verkställas utan avseende på egendomens värde, dock förmånligt för banken.
Kungörelse om underhållsutdelningen av krigsmanshusmedlen till avskedade krigsmän för innevarande år.
Stockholm den 27 september 1815.
17 sidor med namn på avskedade krigsmän, som är berättigade till underhåll.
Det är 6507 personer som delar på 42.501 riksdaler utom vad nådegåvor anordnas.
Några personer efterlyses, som inte anmält sig till att få sina underhållsbrev och där man inte känner deras vistelseort.
Kungörelse angående befrielse för köpare av fast egendom att vid andra och tredje uppbudet erlägga annan avgift än för uppbudsbevisets påtecknande på köpehandlingen.
Stockholm den 28 september 1815.
Vid lagfart av fast egendom, skall köparen inte anses skyldig att utöver de beviljade uppbuden med fastställd lösen också lösa bevis för utdrag ur protokollet.
Muntliga stämningar, där sådana är tillåtna skall av nämndemännen obehindrat få verkställas.
Att för skriftliga stämningar högre betalning inte får tagas än som lagen utsatt.
Kungörelse om nedsättande av tullen för zink.
Stockholm 2 oktober 1815 Tullen på zink kommer i fortsättningen var 2 % av varuvärdet.
Stockholm den 2 oktober 1815.
Kungörelse angående preskriptionstiden för revision av krigsräkenskaper.
Stockholm den 9 oktober 1815.
Oklarheter har rått om preskriptionstiden för revision av kronouppbördsmäns och redogörares räkenskaper.
10 år är den vanliga tiden, men då det gäller personer som anförtros kronans medel till något extra behov är den endast 3 år.
Förslag att det skulle gälla krigsmedel.
Protester hörs, då kronan skulle kunna förlora mycket på att ansvariga inte i tid redovisade och anmärkningar inte hinner ske.
Beslöts att även krigsräkenskaper har en preskriptionstid på 10 år.
Kungörelse angående ändring i Kongl Förordningen av den 31 sistledne januari om höjden på stengärdsgårdar.
Stockholm den 17 oktober 1815.
Olägenheter för boställshavare och avträdande sterbhus uppstår, då gärdsgårdarna vid synen är endast 2 alnar höga, som tidigare varit föreskrivet.
De skulle enligt ny förordningen som utkom 31 januari i år byggas på till 2 ½ aln.
Ständerna anser dock, att de gärdsgårdar av kullersten som är väl lagda och ger en säker och tillräcklig hägnad, men endast är 2 alnar höga får vara tillåtna.
Kungörelse angående förändring i den pastorerna ålagda skyldigheten, att till mantalsskrivningen avlämna förteckning på dem, som fylla femton år.
Stockholm den 23 oktober 1815.
Prästeståndet har anhållit om befrielse från förordningen om att vid mantalsskrivningarna upprätta en förteckning på alla socknens eller pastoratets innevånare som inom årets slut fyller femton år eller är äldre.
Genom ständernas beslut har denna åtgärd blivit inskränkt till endast prästernas närvaro vid mantalsskrivningen, varför Kongl Maj: t inte funnit anledning till någon ändring.
Kungörelse om tiden, inom vilken godsägare bör uppgiva kvantiteten av förtullad rhum.
Det åligger godsägare att inom detta år meddela tullkammaren, hur stor kvantitet förtullad rom han innehar.
Skulle tiden utsträckas längre, finns risk för missbruk.
Kungörelse angående vad iakttagas bör i avseende på extra ordförande i Sjö- eller Gränstullrätter, då ordinarie ordföranden har laga förfall.
Stockholm den 24 oktober 1815.
Då dröjsmål medför kostnader för kronan och parter om särskild ordförande skall förordnas, då den ordinarie är förhindrad genom laga förfall, skall borgmästaren träda in.
Stockholm den 24 oktober 1815 A N EDELCRANTZ
Kungörelse angående stämplade pappersavgiftens beräkning och utgörande ifrån och med nästkommande år 1816 Stockholms slott den 8 november 1815.
Riksens ständer har beslutat om en ny Charta Sigillata Förordningen från och med 1816.
Den gäller Stämplade Pappersavgiftens utgörande och hur den skall uppbäras och kontrolleras.
Förordningen lyder.
Alla skrifter och handlingar vilka i enskilda ärenden och mål författas skall skrivas på stämplat papper.
Redovisas stämplarnas valörer vid bl a handels- och hantverkssammankomster och bolag, härads- och bergstingsrätter, vid konsistorier, nedre borgrätten, lagmans- och rådstugurätt, kämnärsrätten, stämningar, ansökningar, fullmakter, attester, resolutioner, protokollsutdrag.
Handlingar från Hov- och överrätterna, Kongl Kollegierna, kanslistyrelsen, Riksens Rtänders Bank, Riksgäldskontoret och alla andra verk och ämbeten.
Handlingar hos Kongl Maj: t Borgarebrev i Stockholm och Göteborg och övriga städer indelade i klasser.
Kontrakt mellan enskilda personer, obligationer, köpe - och bytesbrev på fast egendom, fastebrev för köpeskilling, äktenskapsförord, morgongåvobrev, testamenten, bouppteckningar, lysningssedlar, bevis för olika ämbeten, hantverk o dy.
Befriade från stämpelavgift är allmogen, vissa militärer, Kronan.
Charta Sigillata kontoret skall alltid ha i beredskap gott och tillräckligt stämplat papper, försäljarna har rätt till viss provision.
Brott mot författningen prövas och döms i den rätt eller det verk där gärningen blivit gjord eller upptäckt.
Är det domaren själv som felat avgörs i Överdomstol.
Stockholms slott den 8 november 1815.
Cirkulärbrev till befallningshavande, angående vad vid skattläggningar å hemman och andra lägenheter, samt därvid åsatta räntors påförande och uppbärande bör iakttagas; Stockholm den 22 november 1815.
Vid flera tillfällen har det visat sig att skattläggning på beviljade nya hemma, lägenheter, mjölkvarnar, sågar, stampar och liknande verk inte blivit anmälda inom den tid, då sådant borde skett.
Det har betytt att statsverket saknat räntor då de borde inflyta eller alldeles gått miste om dem.
Efterräkningar med sådana nya innehavare av hemman o dy får inte tas ut längre än 3 år bakåt i tiden.
Osäkerhet råder om tjänstemannen som försummar sådan ränta, skall vara ersättningsskyldig.
Då frihetsåren är fastställda skall landshövdingen meddela kronofogden och häradsskrivare, så att det upptar sådana hemman i särskild förteckning och insända till befallningshavande.
Två år innan räntan börjar tas ut skall det meddelas.
Landskamrer, kronofogde eller häradsskrivare har gemensamt ansvar och skall ersätta kronans förlust Vad angår hemman och lägenheter, som inte beviljats frihetsår, skall kronofogden genast förrätta skattläggning och ränta tas ut.
Försummar landskamreren att besörja befallning till kronofogden blir han ersättningsskyldig.
Försummar kronofogden att skyndsamt till befallningshavanden insända skattläggningen, bör de bägge en för bägge och bägge för en att ersätta kronan.
När skattläggningen är klar, skall räntan utan påminnelse betalas.
Stockholm den 22 november 1815.
Underhållsreglemente för Vadstena krigsmanshus gratialister.
Stockholm den 5 december 1815.
Sedan fonden för Vadstena krigsmanshus inrättning genom berömvärd förvaltning och ständernas beviljade tillskott nu har nått den styrka, som överensstämmer med Vår och Vår käre sons omvårdnad av den svenska krigaren.
Man har nu möjlighet att höja underhållet.
För befrämjande av ordning vid verkställigheten förordnar Vi följande: Den pensionsstat som gratialisterna skall åtnjuta sitt underhåll kommer även i fortsättningen att indelas i 4 klasser.
Av de stater och korpser, som är berättigade till denna kassa intages avskedade krigsmän, som mot rikets fiender eller i övrigt i tjänsten blivit till hälsa och lämmar skadade, eller genom lång och berömlig tjänstgöring utmärkt sig.
Till första klassen räknas de som i fält mot rikets fiender, vid krono- och fästningsbyggnader, exercis eller salutering förlorat en arm eller ben.
De som erhållit blessyrer i huvudet, så att sinnesrubbning eller förlust av synen uppkommit.
Även de som ådragit sig andra svåra kroppsskador eller obotliga sjukdomar och blivit alldeles oförmögna att försörja sig.
De erhåller 30 riksdaler, om särskilda omständigheter inträffa upp till 50 riksdaler.
Till andra klassen räknas de som förlorat bruket av någon kroppsdel eller blivit illa skadade.
De som har ringa möjlighet att försörja sig.
De tilldelas 24 riksdaler.
Till tredje klassen räknas de som fått mindre blessyrer eller åkommor som hindrar deras arbetsförmåga.
Även de som tjänstgjort i 30 år.
De tilldelas 12 riksdaler.
Fjärde klassen består av dem som är 50 år gamla och tjänstgjort i 30 år och utmärkt sig genom hedrande uppförande.
Gäller även de som genom sjukdom är i behov av understöd.
De får 8 riksdaler.
Till underhåll får anmälas endast vid generalmönstring.
I avskedspassen skall noga upptagas levnads- och tjänsteår, uppförande i tjänsten, om den anmälde deltagit i kampanjer och hur han sig utmärkt, om han blivit skadad eller erhållit medalj för tapperhet.
Läkare skall under edsplikt ha utfärdat betyg över beskaffenheten av skadorna och hälsan och om han i mer eller mindre mån kan anses äga förmåga att genom arbete bidraga till sin försörjning.
Genast efter mönstringen sänds avskedspass och intyg till Krigskollegium, som prövar och avgör samt i mån av kassans tillgångar, upptecknar dem som blir berättigade till underhåll och bestämmer vilken klass de skall tillhöra.
Den som för brott eller liderlighet gjort sig känd, får inte behålla det beviljade underhållet.
Därför skall prästbevis med karlens frejd lämnas.
Datum ut supra CARL.
Reglemente för den här i staden inrättade Medico Chirurgiska Institutet; Stockholm den 6 december 1815.
Det i staden inrättade Medico Chirurgiska Institutet har som uppgift att undervisa i läkekonstens så väl teoretiska som praktiska delar, särskilt med avseende att utbilda läkare för armén och flottan.
§ 1 Vid institutet skall finnas följande professorer: 1: o Historie Naturalis professor 2: o Chemiae professor 3: o Anatomiae professor 4: o Medicinae och Chirurgiae Theoreticae professor 5: o Artis Obstetriciae professor 6: o Medicinae och Chirurgiae Prackticae professor, var och en med sin adjunkt.
När ledighet inträffar upprättar Kongl Sundhets Kollegium förslag.
Företräde ges till den som varit adjunkt vid institutet eller något av rikets universitet.
Vid adjunkternas tillsättning utnämns den som anses av professorn skickligast.
Finns ingen lämplig person anställs en viceadjunkt tills vidare.
Historiae naturalis professorn undervisar i grunderna till kännedom om naturen huvudsakligast om växterna.
Demonstrationer görs då årstiden tillåter eller på bevarade ämnen av både djur och växter.
Chemiae professorn undervisar i de delar av kemin, som hör till Medicinska vetenskapen.
Han gör experiment för ämnets ytterligare upplysning.
Han föreläser publikt 4 timmar i veckan och biträdes av en adjunkt.
I handledning vid farmaseptiska operationer ger han en dag i veckan undervisning i laboratoriet.
Anatomiae professorn undervisar dels genom offentliga föreläsningar 4 timmar i veckan och dels vid döda kroppar, preparat och anatomiska gravyrer.
Eleverna bör sysselsättas själva i anatomisalen.
Han skall tillsammans med adjunkten tillverka anatomiska preparat och vårda institutets bibliotek, samlingar och instrument.
Medicinae och Chirurgiae Theoreticae professorn undervisar i fysiologi samt teoretisk medicin och kirurgi med offentliga föreläsningar 4 timmar i veckan.
Obduktioner på dem, som avlidit på allmänna garnisonssjukhuset övervaras av professorn, som därvid ger undervisning i patologiska anatomin.
Han skall även tillverka anatomiska preparat.
Artis Obstetriciae professorn undervisar i barnförlossnings vetenskapen och konsten samt i patologin och terapin av de sjukdomar som inträffa under havandeskapet samt hos nyfödda barn.
Undervisar institutets elever 2 timmar i veckan.
Han är också direktor vid barnbördshuset och låter eleverna öva sig.
Medicinae och Chirurgiae Prakticae professorn undervisar i offentliga föreläsningar i patologi och terapia specialis samt läran om kirurgiska förband och operationer.
De senare förrättas på döda kroppar.
Vidare läran om diet och hur man inrättat sjukvården i armén och flottan i fält och fred.
Han avhandlar dessutom i allmänna garnisonssjukhuset kliniska föreläsningar och demonstrationer vid sjuksängarna.
§ 3 Adjunkterna vid institutet biträder professorerna.
Vikarierar även för professorn.
§ 4 Undervisningen sker på två terminer.
Under hösten läser man kemi, anatomi medicin, kirurgi och obstetrik.
Vårterminen läses naturlära och görs botaniska excursioner.
§ 5 Professorerna sammanträder och överlägger om institutets angelägenheter så ofta det behövs.
Innan september inlämnas till Sundhetskollegium en rapport om föreläsningstimmar och vilka ämnen som skall behandlas kommande år.
Rapporterna införes i tidningarna.
Elever vid institutet.
För att bli antagen till institutet fordras god frejd, att antingen avlagt medico filosofi examen eller elevexamen vid institutet.
Detta förhör sker inför öppna dörrar av professorerna.
Eleverna förhörs i språkkunskap, översättning från latin, tyska och franska författare, matematik, geometrins grunder, fysik, fysisk astronomi, geografi, historia och aritmetik.
Särskild vikt läggs vid språk, matematik och fysik.
Om någon elev utmärker sig genom vanartigt uppträdande och inte hörsammar varning har professorerna rätt att genom enhälligt beslut utesluta honom från föreläsningarna.
Stadgandet om grundlagsfrågors behandling i § 56 flyttades med 1856-58 års grundlagsändring till § 81.
§ 57.
Denna Regerings-Form samt Rikets öfriga Grundlagar kunna icke ändras eller upphäfwas, utan genom Konungens och alla Riks-Ståndens sammanstämmande beslut.
Ej må frågor derom uti Ståndens Plena wäckas, utan anmälas de hos Riksens Ständers wid hwarje Riksdag walda Konstitutions-Utskott.
Detta Utskott, hwars pligt det wara skall att Grundlagarne granska, eger rätt att hos Riksens Ständer föreslå de ändringar deruti, som det anser högst nödiga eller nyttiga och möjliga att werkställa.
Tillstyrker Konstitutions-Utskottet, antingen sjelfmant eller uppå derom af Riksdagsman wäckt fråga, ändring i Grundlag, warde Utskottets yttrande wid samma Riksdag öfwerlemnadt till Riksens Ständer.
Göras i deras Plena icke några anmärkningar emot Konstitutions-utskottets yttrande, hwile detsamma såsom ett Riksens Ständers utlåtande, hwaröfwer först wid nästa Riksdag, och då endast med Ja eller Nej, skall kunna beslutas, och gälle då föreskriften i 75 § Riksdags-Ordningen.
Besluta åter samtlige Riks-Stånden, att förslaget skall förkastas, ware det genast förfallet.
Äro Riks-Stånden i sådant hänseende sins emellan af skiljaktiga meningar, eller göras i Riks-Ståndens Plena emot Utskottets yttrande anmärkningar, som åsyfta förändring i förslaget, blifwe de, hwilka hwarje Riks-Stånd särskildt förklarar utgöra dess gemensamma tankar, till Konstitutions-Utskottet hänwisade.
Utskottet åligge då, att samtlige Riks-Ståndens tankar till ett helt utlåtande i möjligaste måtto sammanjemka, och, om oförenliga skiljaktigheter finnas, dem derjemte till samtliga Riks-Ståndens behandlande anmäla.
Förena sig derefter samtliga Riks-Stånden om ett enahanda utlåtande, hwile detsamma till slutligt antagande eller förkastande wid nästa Riksdag, på sätt ofwan föreskrifwet är, derest icke samma utlåtande innehåller, att förslaget bör förkastas, i hwilken händelse det genast förfalle.
Blifwa åter något Stånds tankar skiljaktiga från de öfrigas, och samma Stånd sig icke efter de öfriga fogar; warde Konstitutions-Utskottet, genom wal af Riks-Ståndens Plena, till slutlig jemkning förstärkt till ett antal af tjugu personer af hwarje Stånd, hwilka, genom samfäld omröstning, skiljaktigheterna förena, och det dymedelst fullständigt beredda utlåtandet hwile sedan till Riksens Ständers afgörande, som ofwan sagdt är, derest icke utlåtandet innehåller förkastande af förslaget, som då genast förfalle.
Blifwa å nästa Riksdag alla Riks-Stånden om ändringen ense, öfwerlemne de förslaget derom till Konungen, genom deras Talmän, med begäran, att Konungen wille Sitt bifall dertill gifwa.
Konungen inhemte hela Stats-Rådets tankar deröfwer, tage sedan Sitt beslut och meddele Riksens Ständer å Rikssalen Sitt samtycke, eller ock de orsaker, för hwilka Han icke samtycker till deras åstundan.
Will Konungen hos Riksens Ständer föreslå någon ändring i Grundlagarne, höre Han Stats-Rådet och öfwerlemne sedan sin Proposition, jemte Stats-Rådets tankar deröfwer, till Riksens Ständer, som genast, utan att om denna Proposition förut öfwerlägga, uppdrage Konstitutions-Utskottet, att sitt utlåtande derom afgifwa till Riksens Ständer, hwilka då kunna derom öfwerlägga.
Tillstyrker Utskottet hwad Konungen föreslagit, hwile förslaget till nästa Riksdag, då Riksens Ständer skola sitt beslut derom fatta.
Afstyrker Utskottet Konungens Proposition, då må Riksens Ständer genast kunna antingen denna Proposition afslå eller ock afgöra, att de wilja öfwer densamma å nästföljande Riksdag besluta; gällande i detta fall tre Stånds mening och, om twå Stånd stadna emot twå, deras som beslutet uppskjutit.
Men icke må under någon förewändning Riksens Ständer förr än å nästa Riksdag Propositionen till bifall upptaga.
Samtycka då alla Riksstånden till Konungens förslag, begäre de dag, att på Rikssalen få Riksens Ständers bifall dertill afgifwa.
Svensk författningssamling 1820 Låssa kyrkas arkiv
Kungörelse angående den tull, som för utgående varor under innevarande år skall beräknas och erläggas.
Stockholm den 8 januari 1820 Enligt tidigare beräkningar har varuvärdena visat sig skiljaktiga och ny tulltaxa för rikets exporter är därför bestämt.
Den gäller bjälkar eller balkar av furu eller gran, sågade bräder, plankor, master och större bogspröt, pumpträn och spiror.
Stockholm den 8 januari 1820.
A G MÖRNER
Reglemente varefter de som bebo Kronans slott och hus har att sig rätta.
Stockholm den 11 januari 1820 § 1 De som har vården och inseendet på Kongl Maj: ts och Kronans slott och byggnader, som är upplåtna till boende, skall innan maj månads utgång besiktiga och inventera Besiktningsmännen skall ha som biträde hantverksmästare i de yrken som därmed har sammanhang.
Boställshavare skall meddelas 8 dagar i förväg och vara närvarande.
Besiktnings förrättaren skall i sina syneinstrument anteckna lägenheternas tillstånd var för sig i alla delar.
Beskaffenheten av dörrar, fönster och eldstäder.
Varje rum skall ha ett nummer som inte får ändras.
Två exemplar av syneinstrumentet skall undertecknas av boställsinnehavaren.
Ett behåller han, ett sänds till det verk eller ämbete som har tillsynen.
§ 2 Vid varje förändring av innehavare skall syn ske.
§ 3 Ekonomisk besiktning och brandsyn skall hållas en gång om året.
Då undersöks noga hur boställsinnehavaren vårdat lägenheten och om han fullgjort sin underhållsskyldighet.
Allt antecknas i syneinstrumentet och bristerna anmäls genast.
Strängt ansvar läggs på besiktningsmannen att tillse att boställshavaren inom viss förelagd tid fullgör vad honom ankommer.
§ 4 Boställshavaren ansvarar för vården och underhållet av lägenheten, under den tid han bebor rummen.
§ 5 Till underhållet hör, att vårda och hålla rent, vidmakthålla eldstäderna, sköta förstugor och trappor med nycklar och lås, fönsterkarmar och glas, tak, golv och trösklar, tapeter och vitlimning, skorstenar.
Boställshavaren är ansvarig för skador han själv eller hans tjänstefolk orsakar.
Han skall umgås varsamt med elden och i behörig tid sota och rengöra rökgångar.
§ 6 Boställshavaren får inte utan föregående anmälan och vederbörligt tillstånd ändra murar, skiljeväggar, trappor, eldstäder och rökgångar eller upphugga nya fönster och dörrar eller igenmura redan befintliga.
Han skall se till att inte fönster eller luckor står öppna på vindar och uthus, så att röta uppstår i tak eller väggar.
Upptäcker han läckor i taket skall han genast skriftligen anmäla detta.
Behövs omedelbar åtgärd skall boställshavaren åtgärda och sedan erhålla ersättning.
§ 7 Skulle någon önska sätta plank eller staket runt kålgården eller humlegården, bygga skjul, svalar, fähus eller mindre uthus, får han efter vederbörligt tillstånd göra detta på egen bekostnad.
§ 8 Skulle några inventarier medfölja lägenheten skall de besiktigas vid tillträdes och avträdessynen.
§ 9 Blir eldstäder utbrända efter flera års bruk eller stora skador på gamla hus uppstå, som inte boställshavaren kan göras ansvarig för, skall reparation ske på kronans bekostnad.
§ 10 Ett exemplar av detta reglemente skall åtfölja syneinstrumentet på varje lägenhet.
Är boställshavaren missnöjd med besiktningen skall han skriftligen anmäla det hos det verk som har ansvar för lägenheten.
§ 11 Dessa stadganden kommer inte att gälla landshövdinge residens husen.
§ 12 Vad gäller Kongl Maj: ts Residens och Lustslotten i huvudstaden kommer särskilda föreskrifter att förordnas genom Riksmarskalkens försorg, Datum ut supra CARL JOHAN
Kungörelse angående skärpning av det i 8 § av Kongl karantäns förordningen, den 7 november 1806, stadgade ansvar för skeppare, som underlåter att med smittat eller från smittad ort kommande fartyg anlöpa Känsö.
Stockholm den 12 januari 1820 Den 7 november 1806 utfärdades 500 riksdaler i böter för de skeppare som underlät att med smittat fartyg eller om han kom från smittad ort anlöpa karantänshamn.
Det svarar inte mot de vådliga följder en sådan försummelse kan orsaka och därför har Vi prövat skäligt att förordna följande.
Straffet blir 16 dagar i fängelse på vatten och bröd samt arbete på fästning 4 till 10 år.
Karantän i Danmark gäller inte.
Kan man inte nå Känsö, inlöper man till Vingasund, Rivefjord, Stora Kalvsund eller Kristiansand i Norge.
Stockholm den 12 januari 1820 CARL JOHAN
Kungörelse hur de i Kongl Reglementet för Känsö karantäns inrättning av den 19 november 1807 fastställda karantäns avgifter hädanefter skall beräknas och uppbäras.
Stockholm den 12 januari 1820 Karantäns avgifterna skall hädanefter uppbäras i Hamburger Banko eller i svenskt eller fullt svarande utländskt silvermynt.
Kungörelse angående nödvändigheten av sparsamhet och inskränkning av utländska överflödsvaror.
Stockholm den 12 januari 1820 Rikets Ständer har vid sistlidne riksdag önskat att Vi måtte förnya Våra hittills utgivna uppmaningar till sparsamhet vid förbrukning av överflödsvaror Vi går gärna Ständerna åstundan till mötes, eftersom den nedsättning av rikets representativa mynt i förhållande till det utländska, påkallar alla möjliga bemödanden för att kunna återföra en jämnvikt, mellan rikets pappersmynt och de redbarheter i silver och fast egendom som det föreställer.
Vi uppmanar er trogna undersåtar att bidra genom en klok hushållning, noga rätta utgifterna efter inkomsterna och inskränka förbrukningen av utländska varor, för att så småningom minska behovet av växlar.
Vi är övertygade att Vårt svenska pappersmynt, vars värde är grundat inte bara på det silver, som förvaras i banken utan också på säkerheter som banken äger i fast egendom, inte kan minska i värde annat än en bristande kännedom om nämnda säkerheters verkliga värde.
Det är så mycket ledsammare att se, att rikets representativa mynt blivit nedsatt och att priset på Våra utgående varor och fastigheter inte blivit höjt.