Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridderffapet och Adeln ödmjukast föreflä och tilstyrka ater upliftvandct af en sädan Krono Spanmäls Magazins inrättning, som, enligt hwad här ofwan nämndt blifwit, börjades är 1788 men med är L7SZ mäste uphöra; samt at följakteligen igenom och wid denne Magazins-inrättning, mä blifwa at päräkna en säker tilfiykt för jordens odlare wid honom hotande wanpris pä dest spanmäl, samt för de Rikets Inbyggare som behöfwa köpa säd, emot brist pä denneoundgän. gelige wara eller dest ostäliga stegring.
Härwid har det icke undfallit mig, huru som, med afseende pä nu förwäntade grödans bördighet samt Iordbrukarnes behof af sädens ffyndesamma anwändande til nödige penningars erhällande, en wid Kronans Magaziner detta är ffeende uphandling mäste blifwa gansta betydelig, om wanpris stall kunna förekomrnas, samt at Kongl. Maj:t och Kronan wid sädant förhällande och derest större delen af samma upköpte Spannemäls lager blefwe längre tid oförstäldt hade at befara förlust, del genom - 473 Dey 26 Juiri. genom det til inköpet anwände Capitaleks ofrugtbarhet, dels genom den oriade sädens förskoning.
Men hwad angar den til befarande förlusten genom berörde Capitals ofrugtbarhet; sä emedan snart sagt alle framfarne ärens erfarenhet uplyst, icke allenast at SadeSpriserne, ifrän fförde-tiden til Jul-tiderne, hwarunder uphandling wid Krono - Magazinerne i synnerhet bör ffe, warit mindre än päföljande wär och sommar, härtil äfwen kommer, at i händelse afsättningen dera det ena aret warit mindre gynnande, försäljningen deremot en annan tid blifwit förmonligare; Ty bör, efter min tanka och öfwertygelse, sädane försigtighets-mätt och anstalter, wid i fräga warande Operations werkställande kunna widtagas, at det anwände uphandlings Capitalet icke allenast gifwer en ffälig ränta, utan ock wid sina tilfällen nägon winst, som kan ersatta hwad som mä hända en annan tid möjeligen kan förloras; Hwarförutan jag ock häller före, at om äfwen nä-- gon ränte-förlust ffulle inträffa; sä warder den mängdubbelt ersatt genom följderne af det med Magazins-inrättningen äsyftade wigtiga ändamål.
Beträffande ater en til bcftugtande förlust genom et större oriadt
Spanmäls lagers försämring:
Sä twiflar jag ingalunda derom, at ju che respective Wederbörande, som, i händel - Den 36 Julik.
479 delse af bifall til den af mig nu föreflagnc Mazins-inrättningen, warda anförtrodde förwaltningen och styrelsen deraf, finna utwägar och medel til undvikande af en sä beskaffad för» lust; men til förkommande deraf, at icke denna betänklighet mä, wid en förhastad blick dera, föranleda til hinder för hwad jag tilstprkt, bör jag icke underläta, at härwid upgifwa L:ne hufwudsakeliga medel, hwarigenom merberörde befarade förlust troligen bör kunna afböjas:
Det ena nemligen deruti bestäende, at wid til utfärdande Kungörelser om Spanmäls uphandling wid Kronans Magaziner, de säljande tilförbindas, at lefwerera nägon del torkad säd, likwäl emot et deremot swarande billigt förhöjdt pris:
Och det andra at icke allenast Bränwins tillverkningen wid här i Staden warande Krono-Brännerier för Kongl. Maj:1 och Kronans räkning allt framgent warder fortsatt, utan ock enahanda anstalt widtages i Götheborg, emedan sämedelst blifwcr tilfälle at anwända 60 L 70,000 tunnor af den oriade Spanmälen, och med detsamma erhälla et förhöjt Capital til förnyad samt, om nödigt finues, större Sädesuphandling.
Som fräga möjeligen skulle kunna upM om Bränwins-bränningens här i Hufwudstaden uplätande under Arrende wid private Werk; Sä och i sammanhang med det föregäende fär jag än widare anföra följande skäl, som efter min öfwertygelse motsäga en flik Arrende För - 48o Den 26 öIusik. fattning, samt i det stället bernisa nyttan och angelägenheten af bränningens fortsättande för Kronans räkning. 1:0
Da Bränwins-consumtion i Stockholm npgär til 900,000 kannor minst, dä dertil erfordras omkring 5o,ooo tunnor
Säds afbränning; och dä, om wed dertil stal anwändas, emellan 10 K 12000 famnar ätgä; men wid Kronans Bränneriet minst § delar stenkol anwändas, samt följakteligen mer än 8000 famnar wed bespares til anwändande för Stadens Jnwänares behof; sä mäste otwifwelaktigt ett sädant förhällande i sin mon werka pä de nu sä högt upstegrade wedpriserne.
Troligen skulle sökande Arrendatorer äfwen erbjuda sig til stenkols nyttjande wid afwerkningen, men som kontrollen derä föga ar möjelig, sä kan ätminstone jag för ruin del ä ett slikt erbjudande icke göra afseende.
L:o Figer Kongl. Maj:t och Kronan, dä ifrägawarande bränning för Dest rakning drifwes, obehindradt tilfälle, at efter omständigheterne öka, minsta eller aldeles inställa bränningen; 3:o Hafwa Stadens Jnwänare säkrast at päräkna stadgade priser wid Krono-Lagerkälrarne. 4:o Bidraga onekeligen Krono - Bränwinspriferne til förekommande af Allmänna Bränwinsprisernes stegring, dä nemligen omständigheterns medgifwa Krono-Bränneriernes oafbrutna drift: S:o Skulle i händelse af bränningens uplätande här i Staden til private Arrendatorer, Kongl. Mastts och Kronans nerlagde högstbetydeliga kostnad pä härwarande Vrännerier med hwad dertil
Den 26 Juli!. 4Zl bertil hörer såmedelst aldeles förloras: 6:0
Är lil förmodandes, at et lika afwcrknings tunnetal wid Kronans werk bör gifwa äfwen sä stor winst, som genom Arrende af samma tunnetal, om controll pä sistnämnde afwerkning wore möjelig, kan wara at påräkna. 7:o Bör ej eller obemält lemnäs den förman, som allmänheten tilffyndas genom tilgang pä drank wid KronoBrännericrne, häldst denna omständighet bland annat äfwen l nägon män mäste kunna bidraga til billiga Mjölpriser:
Och ändteligen 8:0
Medför icke förwaltningcn eller rättare sagt ! hufwudstprelsen af Bränncrierne nägon särffildt kostnad, emedan densamma besörjes af Kongl. Spanmäls-Magazinö-Directions Herrar Ledamöter.
Och hwad för öfrigt angär Götheborgs Bränneri särffildt, sä, -Noin det jag förmodar vfwan anförde skäl wara nog talande derföre, at det ännu en gäng mä komma at drifwaS för Kronans Räkning, äger jag jämwäl ganffa säkra anledningar bertil. at de fleste Länets Inwänare, som ägt rättighet, at hittils söka deras Bränwins-behof wid Arrendatorens Lagerkällare och Lagerställen, skola önska och med fägnad emottaga den af mig nu föreslagne förändringen.
Beträffande fluteligen den wigtiga frägan, huru nödige medel för i fräga warande Magazins- inrättnings behof mä kunna erhällas; sä ^ Andra Bandet tTlm El, 62. 82 Den 26 Hulik. sä will jag nunnas, at af ofwannämnde til den är i 788 började Spcmmäls Magazinsinrättningens grundläggning, af Riksens Stander anftagne betydelige Summa nog, liten del kommit Magzins-Direction til handa; Säsom jag ock äger anledning dertil, at den del deraf, som kommit til Directions disposition sedermera , wid Magazins-inrättningens förändring är 1793 , Direction frängätt.
At nu warande Spanmäls Magazins-Direetion äger nägon Fond bör jag icke draga i twifwelsmäl; men det blifwer i alla fall af högsta nödivändighet, at samma Fond mycket ökas, sä framt ändamälct i hela detz widd stall winnås.
Säsom icke deltagande uti öfwerläggningarne ä de ställen, der Statens tilgängar med tilferlätelighet kunna och böra wara kända, är jag wal säledes utur erforderligt tilfälle, at med nägon säkerhet upgifwa och föreflä bästa utwägen til förrberörde penninge-understöds erhällande; men med il-ugkomsten och betragtelsen deraf, at Riksens Högloft.
Ständers Banque icke allenast understödjer Rikets Bergslager med betydelige
Län emot lindrig ränta, pä deras effecter, utan ock häller Riks-DiscontWcrket, hwarä be private Aetie-Ägare hafwa en sä högst betydelig winst, en stor Fond tillhanda ; Sä tror jag mig hafwa desto mera anledning förwänta, at nu i fräga warande angelägna Magazins inrättning mä kunna päräkna Banquens biträde, som ä ena sidan derigenom - Den 26 Julik. 483 igenom befordras, sä til sägandes, bela Rikets wäl och bästa, samt a den andra Banquen äger fullkomlig säkerhet uti de, under Spanmäls Magazins Directions wärd stående Spannemälsoch Bränwins-lager, med flere effecter, wid hwilkas ärliga förwandling til penningar äterbetalningar böra göras.
Säsom sjelf Jordbrukare nära intil Huswudstaden talar jag wäl emot eget intretze, wid förcstäendct af medel til förekommande af Spanmäls - Bränwins - och Mjöl - priftrnes obehör-iga stegring; men pä detta ställe anser jag mig icke tilständigt föra annat spräk, än det som efter min öfvertygelse är förenligt med det allmännas rätt och bästa.
Med sädant tänkesätt rvägar jag ocksä än ytterligare ödmjukast päkalla Herr Grefwens och Landtmarssalkens samt Högloft.
Ridderstapets och Adelns upmärkfamhct pä hwad jag nu i lika ödmjukhet förestå- . git och tilstyrkt; hwilket följaktligen Herr Grefwens och Landtmarssalkens samt Högloft.
Ridderssapets och Adelns uplysta granssning och Lfwerwägande underställes; utbedjandes jag mig för öfrigt at detta andragande mätte uti Högloft.
Riddcrssapets och Adelns Protokoll fä inflyta.
Herr ksuterbjslm, Larl, äskade l kraft af sin Riksdagsmanna - rätt, at detta Memorial mätte fä ligga pä bordet.
Herr 484 Dcrr 26 Julli.
Herr He)'k.en8k.ö1ä, Osrt krsärlL, önffade at det genast blefwe rcmitteradt; föreställandes at man behöfde winna tid til afgörande af den mängd Memorialer, som til Ridderstapet och Adeln inkomma.
Men Herr KLuwrlliLlm wille ej afstä frän sin rätt, at lägga Herr ?rint2L^öici8 Memorial pä bordet.
Friherre liberta, ^.xel, I den sak jag har at anmäla, är jag icke nog uplyst sjelf och önstar derföre, at inhämta andras upplysning.
Det är i sädant ändamål jag anhäller fä upläfa följande:
Jag har af en händelse hort berättas at Krono-tionde»-som Kprkorne ätnjuta utgör i Malmöhus Län 7,400 Tunnor, Christianstads Län s,oso Tunnor, i Hallands Län 1,160 Tunnor, uti Bohus Län 1,900 Tunnor och i Blekinge Län 1,020 Tunnor, tilsammans 16,230 Tunnor Spannemäl ärligen, hwilka Staten säledes förlorar i Krono-tionde; och som det berättas, stall denna gjärd wara at underhälla och upbpgga bristfälligheten wid deras Kyrkor; men som alla andra öfriga Län i Riket ej lärer ätkommit, etter warit för modesta, at med Statens gradation bygga och underhälla Herrans Tempel, sä af sten som träd; men underhälla dem igenom andra tilaängar, wägar jag i siikt fall, eller om sä förhäller sig, ödmjukeligen underställa Högloft.
Ridderffapet
Dm 26 Julli. 485 och Adeln, om ju icke dcsia förstofwannämnde
Län, finge widkännas samma ffpldlgheter i likhet med andra, och detta quantum Spannemäl af Stats- Utskottet Lmt betragtas samt torde hända bli cn besparing i Statens nu warande förfärliga nyskapade behofwer.
Jaghartil-- trott mig anda hysa det säkra hopp, at wägen til saligheten icke derigenom stall blifwa smalare för desie
Län än för de öfriga, utan Församlingarne i besia
Län blifwa lika wälemottagne i Abrahams stjöt, som dä Staten upbygde och underhöll deras Tempel.
Skulle derföre detta ödmjuka Memorial fä remitteras til Stats - Utskottet, torde de bäst utreda om ju icke detta sä lärer förhälla sig.
Remitterades til Stats - Utskottet.
Grefwe ^amilton, upläste följande Dictamen til Protokollet: Oeconmiä. och Beswärs - Utskottet ar det updragit afskaffa misibruk och förestä förbättringar.
Til samma ämne hörer efter ruin tanka, efterforska och til Nationens tacksamhet til och med desi understöd befordra sädane män af alla Ständ som utmärkt fig genom patriotiska företag.
Oaktadt jag känner tillika desia Herrars egen försakelse eller modestie öfwerwinner hos mig öfwertygelftn om deras utmärkta förtjenst, at jag wägar nämna dem.
Herr Baron ktscKteLn har i Skäne infört en np hushälls princip, som Lands - 486
Den 26 höfdingen Herr Grefwe Lustaf kasen understödt med en berömlig Ämbets-ifwer; Herr Major Stjernsvärd bör tvid detta tilfalle äfwen med heder nämnas.
Deste Herrar hafwa den tilfredsställelse, se den fruktbara delen af Landet liksom omskapadt och lofwa en kanske tredubblad afkastning mot förra tider.
Skulle det icke wara de har församlade Riks-Ständen wärdigt betyga deste män högtideligen dest erkänsla och högaktning.
Hans Ez-cellence Grefwe ki-w knutt, har ej mindre förtjent detta hedersbetyg genom sin ihärdighet uptaga en Stenkolsgrufwa, som renderar ärligen 8o,ooo Rd., hwaraf dock större delen torde ätgä til aflöningar och inrättningar.
Genom indragning af en Under-Officer wid Kongl.
Norra Skånska Regementet skulle denna inrättning winna en ansenlig förkofran.
Herr Baron kermelin har utmärkt sig bland Landets förtjente män, atupodla och befolka Norrland, et äfwen sä lysande som oskvldigt eröfningssätt.
Otwifwelagtigt skulle Utskottet kunna updaga flere män, wärde ellika sa smickrande hedersbetyg.
Ställningen i Landet tilläter wäl icke ct premium swarande mot deste Herrars förtjenst; men et Län mot första inteckning, lindrigt intresten och amortistement skulle blifwa för dem det ästundade et stöd, och för andra af mindre förmögenhet et
Medel ar ej afskräcka dem fran sä nyttiga och för Landet gagnande företag.
Remitterades, den första delen deraf til All - DeN 26 Juln. 4§7 Allmänna Beswärs - och Oeeonomiä - Utstottet, och den andra til Stats-Utskottet.
Herr Weidenhjelm, Larl, hade inlemnät et Memorial, hwilkct uplästes sä lydande:
Lagens föreskrift i 9 Cap. i §.
Ä. B. tyckes mara tydelig och klar deruti, atwidcnthera Makans död, den efterlefwande bör til nyteckning och wärdering upgifwa allt, som r Boet finnes, sä i löfi som fast, utan at nägot, hwad hälst det wara mä, derifrän fär undantagas, samt deraf utgä, enligt 17 Cap. 4 §.
Handelsbalkcn och Kongl. Förordningen densi Iulii 175S, z dels ProCent af Summa Jnventarii til de fattige och ^dcls dito af behällne Summan til Justitiä - Statens aflöning ; men likwäl förhälles härutinnan olika; och efter upkomne twistigheter, har jag sett at Domstol genom Utslag förklarat, det icke wara fel, at efterlefwande Makans ärfda fastighet ej warit i wärde utförd och säledes at de fattige och Justitiä-Staten gätt i mistning af den ProCent dem bordt tilkomma.
Deraf tyckes tämmeligen säkert stola följa, at efterlefwande Makans före ägtenstapet förwärfda Fastighet, eller dest för försäld Arfwejord influtne och emot ränta utlante penningar, eller för lika beskaffade penningar inköpt fast Ägendom icke böra til upteckning och wärdering upgifwas.
Om sädant kan öswerensstämma med »Lagstiftarens mening och 433 Den 26Iulii. och ändamälet med nyteckning lemnar jag derhän; men som Boupleckning skall hällas efter hwar och en, som nägon Ägendom eftcrlemnar, och nämnde händelse således ej sällan inträffar samt likhets minnande deruti more icke mindre angelägen än nyttig, i synnerhet somRättegängar derigenom forekommas, torde den frägan fordra bestämmande:
Om wid enthera Makans död något af hwad beffaffenhet som haldst af Boets gemensamma tilgängar, ware sig före eller under ägtenskapet ärft eller förwärfwadt frän nyteckning och wärdering fär undantagas, och i följe deraf de i Lag och Författningar stadgade utgifter icke utgä; M i sädant fall hwalffdct mä mara för flags^Agendom, som fär undantagas.
Stockholm den 26 Julli 1309. (l.
VVeiclenbjLlrn.
Grefwe kosse, Arvill kric, hade inlemnät et Memorial, hwilket uplästes:
Ehuru den tid pä hwilken fordras alla möjliga upoffringar för Rikets beständ, förswar och gälds betalande icke synes den rätta, at wäcka frägan om större utgifter för Staten, anser jag dock för en äliggande pligt, at ödmjukeligen erindra, det ingen annan tidpunet gifwes för at söka hjelp för penninge löntagande Ämbetsmän än denna, dä Rikets Stat för nu och alltid skall regleras och fastställas.
Det är en sä allmänt känd sak, at alla de i Staten tjenande Ämbets» niän, som endast njuta penninge-lön äro de mest man - Den 26 Juiri. 489 »vanlottade och snart sagt, ester nu warande tiders beskaffenhet, satte utom ständ at i och för stensten hafwa nödigt uppehälle och utkomst, sä at härom icke kan behöfrvas mycket at anföra; likasom ingen lärer bestrida, at af alla äro Host Rätternes och Cvllegiernes Ledamöter i den mest tryckande belägenhet, dä deras löner beräknas efter behofwet, och en Ledamot, som hwarken har tid eller tillfälle till annan förtjenst än blotta lön. knappast af densamma kan hafwa föda och uppehälle, dä cj nägot finnes öfwer ti! kläder och hushyra.
, Detta är erkändt; men jag tror mig dock pligtig, at härwid nämna det mitzöde, som jag wet träffadt Hof-Rätterne, hwilka jämte det at de uthärdat tidernes förändringar, äfwen färt »vidkännas förluster af förmäner, dem de dels kunnat erhälla, dels haft och förlorat.
Wid inrättandet af r.6g6 ars Stat, erböds HofRätterne fä stna löner antingen i indelta räntor eller spannemäl efter indelnings-»verdi; hade detta sätt gä i »verkställighet, sa skulle wifierligen denna Clatz Ämbetsman i närwarande tider blifwit fullt belätna med fin aflöning; men det läga »varupriset och penningarnes höga »värde, sou» existerade sist pä sextonhundrade talet förorsakade, at Hof Rätternes dä »varande Ledamöter, som ej insago framtida» och de förändringar, sorn nu inträffat, anhöllo fä sina löner i kontante penningar; detta bifölls, och til
Domare' Statens underhäll anslogs under Hof Rätternes egen disposition, Lagmans - och Häradshöfdingeränta»», hwilken af 'Swea och Götha Hof - Ratter, som hwardera hade sin Kammare-Stat, ensamt disponerades, och det sä, at sedan lönerne blifwit 4M
Den 26 blifwit enligt Staten utdelte, samt nödige utgifter bestridda, fördelades öfwerstottö rnedlen bwartannat eller hwart tredje är bland detze HofRättens Ledamöter, bwilka derigenom crhöllo en ansenlig tillökning pä de i Staten bestädde löner, och härmed moro ocksä HofRätternes Ledamöter och Betjente någorlunda belätne, och bade stälig inkomst, allt tils är r? ?, dä den kända
Mynt valvation inträffade och hwarwid Kongl.
Maj t i Räder behagade göra den ändring med Hvf Nätternes aflöning, at Lagmansvch Häradshöfdinge räntorne, som efter denna tid upburos, med beräkning af tre daler silfwermynt per R d. ingingo til Statsverket och Hof Rätterne stiljdes ifrän att befattning med denna upbörd, hwaremot alla penningelöntagare i Iustitiä-Staten finao stna löner efter 1.^96 ärs
Stat fördubblade, dä likwäl En Rd. 1696 beräknades 5 Twä daler Silfwermpnt, men nu blef beräknad til Sex daler.
Härefter täcktes Kongl. Maj-.t är 177?, til Riksens Högloft Ständer i Räder föreställa flere förändringar i ärs
Lag, och ibland dem den, at pä det Domare icke sjelfwe mätte tildömma sig nägon winst, borde alla
Domstolarnes ensaks böter ifrän dem tagas, och under namn af Konungens Ewaksböter ingä til Stats-Merket.
Detta blef ock genom Förordningen 1777 faststäldt.
Härwid lofwades wäl, at Domarena skulle fä ersättning för denna gansta betydeliga förlust, men är äro sedan förflutne, utan at denna ersättningsfräga blifwit nämd eller funnen.
När nu bärtil lägges, at ifrän 1792 och intil detz, at Realisatiöns-Förordningen utkom, ehster Den 26 Iuiii. 491. efter 1 boo ars Riksdag alla Ämbetsmän tilde!- tes loner i Riksgaldsfedlar, och at sedermera dä lönerne erhållits i Banko, warupriserne stigit til en sädan höjd, at den fördubblade lönen nu mera förskär wida mindre til nödig utkomst, än den förra enkla eller säkallade haifwa lönen gjorde pä Sjuttonhundradetalet; sä finnes ocksä tydeligt, at atta penninge-löntagande Ämbetsmän och isynnerhet Collegierncs Ledamöter, hwilka ej njuta nägra sportler, icke hafwa nödig utkomst til uppehälle, husrum m. m., och dä bärtil kommer, at ingen man, som bar ära och samwete kan med sä kallade Commisiioner eller Fullmägtigstap sig befatta, dä ban är Domare, sä blifwer följden klar, at Domare med blotta penningelöner stola, som förr är sagdt, nästan lida nöd och derjämte i anseende til deras almänt kända fwgga wilkor, oftast orättlvist bedömmas, at pä rättwisans och ärans bekostnad taga sin utkomst.
I en Stat der rättwisans skipande är af sä mycken wigt och sä högt wärderad, som i wärt Fädernesland, kan med skäl såsom oryggelig! antagas, at Domare böra wara sä lönte, at de icke beböfwa til sin utkomst söka andra medel än blotta tjenstens förrättande, och när detta inträffar kan ock med wisiket pästäs, at en Domare bör pä det aldra högsta bestraffas, om han bewisiigen underläter nägon af sina pligter.
At npgifwa nägot sätt til forekommände af den olägenhet jag nu omtalat och til tvin nande af den nödiga bjelp, som för Civilstatens underhäll och förbättrade wilkors erhällande, jag tror 4gL Den 26 Julik. tror oundmikeligcn tarfmas, är wäl smärt för mig , som ömarken känner Statens behof eller tillgäng; men i anseende til Justitiä-Staten mä5ar jag föreflä den utwäg, som jaa tror snart guille hjelpa desia Ämbetsmän til nödtorftig utkomst , nemligen om de inträder, som frän begynnelsen endast marit anflagne til Smea och Götha Hof-Rätters Domare Stats underhäll, jämte den summa, som ensaksböterne utgör under desta Hof-Rätters jurisdictioner blefmo endast anwände til Hof-Rätternes behof, sa tror jag, at full tillgäng skulle blifwa, at meddela denna Stat tilrackelige löner, bäldst som mig är sagdt, at Kongl. Wasa Hof-Rätt warit pä denna Stat underhällen, och hmilket kanffe icke bordt mara pä de twänne andre Hof-Rätternes bekostnad.
Om äfmen den utmäg midtages, at mind, ska Ledamöternes antal i hmarje Hof Rätt, och det blefme stadgadt, at hmarje Hof-Rätts
Division more domför i alla mål med s Ledamöter, sä skulle genast behofmet mindskas och de gmarblifmande Ledamöterne derigenom bättre kunna lönas.
Jag är säker, at hmad Kongl. Götha Hof-Rätt angär, om i stället för 15 föredraganRotlar det endast more 12, det will säga 4 pä hmarje division, och dertil en ordförande, som utgjorde den 5, sä skulle arbetet i denna HofRätt gä lika bra och med samma drift, som härtills ffedt, men härtil fordras den Lagförändring, at icke sju Ledamöter behöfwes för at afgöra gröfre brott.
Och i händelse til Kongl. Majtts och Kronans inkomst fordras mera än nu ssett af Domare - Deni 26 Juiri.
' 49Z mare-Merket, sä wore ju lätt at med cn förhöjd Charta-Sigillata, endast i allt Rättegängsmäl, sä wäl pä inkommande ffrifter, som utgäende Expeditioner öka Kongl Ma ts och Kronans inkomst och således fä en större tillgäng.
Det är i anseende
Lil allt hwad jag nn wägat anföra och pä desta skäl jag hos Höglofl.
Ridderffapet och Adeln anhäller, at nägongltwäg mätte roidtagas til bättring af Civila Ämbetsmäns penningelön, och i sädant afseende detta ödmjuka Memorial mätte til Höglofl.
Statsutskottets uptagning och granskning remitteras.
Stockholm den 26 Julik idog.
Arvill Lric kvsse.
Remitterades til Stats-UtskotLeL.
Hanö Excellenee Herr Friherre i-UickNLrantL, hollan, hade inlemnat följande Memorial, hwilket uplästes: Wördsamt Memorial!
Den högst bekymmersamma belägenhet, hwaruti S werigeS Rike sig befinner. at icke ännu hafwa fred och ej en gäng stillestånd med nästgränsande Makter: at, til krigets fortsättande, blott för eget förswar, sakna bäde främmande subsidier och nödige tillgängar i Statsverket för de prestänka och nodwändiga utgifter t:l uprätthällande af Rikets sjelfständighet, och tillika finna sig fördjupadt i en stor och lärande gäld, foreter en tafla af de mörkaste skuggor.
Det 4)4 Den 26 I"!ir.
Det more en förmäten och illa öfwerlagd tanka, om nägoninbillade sig, at, de stora statsbehof, som nu pä en gäng sig framställa, möjligen kunde fpllas igenom en eptraordinaire beskattning, ehuru wisligen den häldst blefwereparterad, som inom korrt tid, skulle utkräfwas af detta olyckliga land, hwilket til omräde och folkmängd, igenom krigets följder, förlorat wid pass en tredjedel, och dessutom pä flere andra sätt blifwit förfwagadt
Allramindst lär en sädan tanka kunna finna inrymme och winna stadga hos Swensta folkets Representanter, som äga at ömt wärda deras egen och hemmawarande medbröders wälfärd.
Det gffwes i all beskattning en gräns, ehuru den i siffran ej gerna kan precist bestämmas/ som ej täl at öfwerffridas utan at blifwa förödande eller ledande til de rätta källors tilstoppande, hwarur bäde enskild och allmän förmäga bör flyta.
I Europas närwarande ställning finnes nästan intet Riks-Samhälle, hwarest ej, igenom krigsoroligheter och för nägon del obetänksamma eller ut wafwande företag, Statsbehofwen i mer och mindre man öfwerstiga de wanliga tilgängarne.