Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I sednare fallet, eller om försäljning af obligationer egt rum för tillfälliga behof, hvartill tillgång icke annorlunda kunnat beredas, bör det åligga banken aLt, så fort ske kan, åter inköpa ett mot det försålda svarande belopp af samma slags obligationer och, om någon ränteliqvid under tiden egt rum, derför godtgöra riksgälds kontoret, eller, om sådant återköp icke kan ske inom tid, som efter aftal mellan riksgälds-kontoret och hypoteksbanken bestämmes ocb ej må utsträckas öfver 2 år, till riksgälds kontoret erlägga liqvid efter bestämd kurs för de ännu utelöpande obligationerna; hvarefter banken skulle vara berättigad att i de användas ställe erhålla nya obligationer till motsvarande belopp.
I sammanhang härmed skulle ett flera gånger vid riksdagarne väckt förslag om riksbankens befriande från fastighets-lånerörelsen lätteligen kunna bringas till verkställighet.
Hypotheksbanken kuude nemligen öfvertaga den i riksbanken till utlåning mot pant af fastigheter på landet nu anvisade fond, 7,500,000 r:dr ruut, och i stället lemna riksbanken sina obligationer, löpande med samma ränta, som för fastighetslånen utgöres.
Det är lätt alt inse, huru fördelaktigt detta skulle blifva för riksbanken.
Emot de inteckningar i landtfastigheter, som denna nu eger, ocb hvilka i händelse af behof icke utan stor förlust kunna realiseras, korinne banken i besittning af obligationer, hvilka när som helst kunde afyttras och förvandlas lill klingande valuta.
Derjemte och i den mån de vid bankens lånealdelning anställde tjenstemän komme alt afgå, skulle för riksbanken besparas de betydliga kostnader, sorn med förvaltningen af ifrågavarande lånefond nu äro förenade.
Romiterade få derföre i underdånighet hemställa, att hypotheksbanken må, såsom vilkor för erhållandet af den föreslagna grundfonden, förpligtas att från riksbanken öfvertaga lånefonden för landtfastigheter, hufvudsakligen på följande vilkor: l:o att riksbankens lånefond för fastigheter på landet med dertill hörande intecknade skuldförbindelser öfverlåtes på hypotheksbanken, som lill 42 den förra utgifver sin hufvudförbindelse, hvaruLi han utfäsler sig att för det förskrifna beloppet 7,500,000 r:dr r:mt erlägga fern för hundra om året, deraf godtgöres ränta efter 4 procent och återstoden afföres A kapitalel, intilldess det blifvit lill fullo belaldl; 2:o att hypotheksbanken derjemte till riksbanken öfverlemnar partial-obligationer till ett nrot det förskrifna svarande belopp, hvilka obligationer, löpande med 4 procent ränta, böra lyda så väl på mark hamb. banco som svenskt riksmynt, samt ställas till innehafvaren att, efter utlotlning i bestämd ordning, inom 41 Ar infrias; samt 3:o att för den kapital-afbetalning, som af hypoteksbanken årligen verkställes, riksbanken återställer ett så stort belopp partial-obligationer, som deremot svarar.
De närmare vilkor, som böra fastställas för ifrågavarande transaktion emellan riksbanken och hypotheksbanken, äro upptagna i bilagan Lit. A. I afseende på hypotheksbankens organisation, anse
Komiterade i öfrigt följande hufvudsakliga föreskrifter böra fastställas: l:o All genom hypotheksbanken skeende upplåning och obligalionsutgifning skall regleras genom en af statsmakterna anlagen lag, och dennas efterlefnad ställas under offentlig kontroll, så att obligationer aldrig må kunna utgifvas utan fullt motsvarande säkerhet af sådan beskaffenhet, som med bankens lånerörelse är förenlig. 2:o Ifrån den dag, lagen om hypotheksbanken blifvit offentligen kungjord, må det icke tillåtas, vare sig de nuvarande hypotheks-föreningarne eller eljest någon annan inrättning än hypotheksbanken, att utgifva tryckta eller graverade, till innehafvaren ställda, på viss amorterings-, uppsägnings- och betalningstid lydande räntebärande obligationer, för hvilka säkerhet i jordegendom på landet är lemnad; dock inbegripes icke härunder obiigalionsutgifning för det belopp, som nuvarande föreningar, till följd af redan afslutade bindande låuekontrakter, äro pligtige alt i mån af inflytande lånemedel ulfärda. 43 3:o Hypoteksbanken börjar sin verksamhet, så snart en förening anmält sig till inträde deruti.
Det minsta belopp, hvarför en förening får teckna sig för delaktighet i banken, utgör en million r:dr r:mt.
Å den tecknade summan skall årligen till banken erläggas £ procent. 4:o Hy, aotheksbanken skall, i mån af ingående reqvisitioner från de särskilda i banken deltagande föreningarne genom upplåning och obligationsutgifning åt dem anskaffa hvad som behöfves till arnorteringslån för sökande, hvilka hålla i beredskap föreskrifna säkerhetshandlingar. 5:o
Om gynsamma förhållanden dertill föranleda och behof af upplåning för föreningarnes räkning kan förutses, må upplåning och obligationsutgifning ske, ändock att ansökning örn lån från förening icke ingått. 6:0
I intet fall får upplåning eller obligations-utgifning af hypoteksbanken företagas, såvida icke sådana vilkor dervid kunna erhållas, som äro förenliga med de grunder, som för amorteringslåns utgifvande finnas fastställda. 7:o Hypotheks-förening, som undfått lån, är skyldig att på bestämda tider till hypoteksbanken årligen verkställa liqvid af den ränta och kapitalafbelalning, sorn derför belöper. 8:0 Hypoteksbanken åligger tillse, att för den upplåning, som för föreningarne eger rum, tillräcklig säkerhet i jordegendom ställes och under hela amorteringstiden bibehålles i enlighet med fastställda grunder.
Sko
För alla af hypoteksbanken utgifna obligationer ansvara de deri deltagande föreningar i mån af delaktighet i banken. 10:o Till säkerhet för de af hypoteksbanken upptagna lån och utgifna obligationer skola vara alt tillgå i första rummet hypotheks-föreningarnes lill banken afgifna förbindelser med tillhörande hypotek för de utgifne atnorteringslånen, dernäst bankens alla öfriga tillgångar, och slutligen grundfonden. liro Sådana till hypoteksbanken 'inflytande medel, som icke genast kunna till arnorteringslån inom de särskilda föreningarne användas, eger hy - polheksbanken alt på kortare tid göra fruktbärande, företrädesvis mot inteckninsssäkerbet i jordegendom eller eljest mot pant af egna, eller de nuvarande hypotheks-föreningnrnes eller statens räntebärande obligationer, eller, om det annorledes ej kan ske, genom medlens insättande i bankinrättning mot ränta. 12:o
Af den vinst, soln genom hypotheksbankens rörelse kan uppkomma, skall bildas en reservfond och ingen utdelning deraf ske förrän fonden uppnått 500,000 r:dr. 13:o
Hypoteksbanken skall förvaltas af en styrelse med säte i Stockholm, hvilken skall utgöras af fem ledamöter, utsedda: en af Kongl. Maj:t, hvilken tillika är ordförande, en af fullmäktige i riksgälds-kontoret och tre af de i banken deltagande föreningarne.
I vigtiga fall eger styrelsen dessutom till rådplägning och deltagande i besluten kalla ett ombud för hvarje deltagande förening. 14:o Ledamöterna i styrelsen, äfvensom de från föreningarne inkallade ombud svara, en för alla och alla för en, för de beslut rörande hankens förvaltning, till hvilka de med sin röst bidragit. 15:o Revision af hypotheksbankens förvaltning skall årligen verkställas, och dervid deltaga ombud så väl för föreningarne, som för fullmäktige i riksgälds-kontoret.
I revisionen af de föreningars förvaltning, som i hypoteksbanken äro delegare, skall ock ett ombud för bankens styrelse deltaga. 1 Oro
Hvarje år hålles i hufvudstäden allmän sammankomst med hypotheksbankens delegare, hvarvid ombud för de särskilda föreningarne, äfvensom för fullmäktige i riksgälds-kontoret böra vara närvarande.
På allmän sammankomst bestämmas de grunder, efter hvilka inom hvarje förening uppskattning af jordegendom skall förrättas i de fall, då delegare i förening vill låta sin delaktighet efter sådan uppskattning beräkna.
I öfrigt skall på allmän sammankomst fattas beslut i alla väckta frågor om bankens förvaltning. 45 Dessa äro grunddragen till den hypoteksbank, hvilkens inrättande Komiterade i underdånighet föreslå.
De äro närmare utförda i det förslag till lag för en sådan bank, som Komiterade upprättat och härhos i bilagan Lit.
B. öfverlemna.
En hypoteksbank, utrustad på sätt här ofvan är föreslaget, skulle otvifvelakligt kunna lättare, tryggare och förmånligare, än hittills skett, inom eller utom landel, anskaffa och åt de särskilda hypotheksföreningarne tillhandahålla erforderliga medel för den utlåningsrörelse på längre tid med bestämd amortering, sorn hvarje förening för sig fortfarande skulle inom sitt distrikt bedrifva.
De obligationer, sorn banken komme att utgifva, skulle, särdeles om nödiga åtgärder vid logos, för att i början hålla kursen uppe, otvifvelaktigt vinna förtroende och blifva afsättliga på flera börser i utlandet.
Då kursen å dem säkerligen komme att blifva högre, än å föreningarnes obligationer, skulle derigenom kunna öppnas en utväg för hypoteksbanken att, medelst försäljning af de nya och inköp af de gamla obligationerna, småningom ur rörelsen indraga de sednare.
Huru önskvärdt för det allmänna detta skulle vara, anse Komiterade sig hafva i det föregående tillräckligt ådagalagt.
För hypoteksbanken skulle derigenom uppstå en måhända icke obetydlig vinst, ulan något slags risk eller äfventyr, enär, eldigt hvad Komiterade efter noggranna undersökningar utrönt, hvar och en af de nuvarande föreningarne eger tillgångar, som icke blott motsvara, utan öfverstiga skulderna.
För att uppehålla kursen å bypotheksbankens obligationer anse Komiterade det böra stadgas, att lån icke få från banken utgifvas i annat än kontanta penningar.
Det måste nemligen vara lättare för banken än för de enskilda låntagarne, som ofta äro obekanta med förhållandena på penningemarknaden, att med fördel placera obligationerna.
En organisation af hypoteksbanken, bygd på de grunder, Komiterade nu föreslagit, förutsätter naturligtvis, alt de olikheter, som äfven i väsendt - 46 liga punkter nu förefinnas emellan de särskilda föreninga ines reglementen, utjemnas.
Detta kan lämpligen åstadkommas derigenom, att en lag stiftas, innehållande de allmänna bestämmelser, under hvilka hvpotheks-föreningar framdeles få bildas och hvilka nuvarande liypotheks-föreningar, när de vilja ingå i hypoteksbanken, måste underkasta sig.
Komilerade skola nu i korthet underdånigst redogöra för hvad de särskilda reglementena innehålla i de väsendtligaste punkter, som borde i en sådan lag upptagas, och i sammanhang dermed framställa sina åsigter om hvad som i hvarje fall kan vara lämpligt att stadga.
I afseende på det minimum af egendomsvärde, som berättigar till inträde i hypotheks-föreningarne, förefinnes en ganska stor olikhet i olika distrikter.
Lägst är detta värde utsatt i Elfsborgs samt Götheborgs och Bohus län, der det utgör 750 r:dr efter taxering och 1500 efter särskild uppskattning, samt högst i Calmar, Blekinge och Skaraborgs län, der det uppgår till 3000 r:dr efter taxering och 6000 efter uppskattning.
Uti reglementet för Örebro läns hypotheks-förening finnes i detta afseende intet minimum stadgadt.
Vid minimivärdets bestämmande har man i mer eller mindre mån afsett att utesluta de mindre jordegarne; men för dessa är behofvet af en reglerad fastighetskredit mest trängande; ty de måste betala högre ränta och vidkännas mycket större omkostnader, än de större jordegarne.
Inteckningslån erhållas desto billigare, ju större de äro.
I samma mån lånesumman minskas, ökas räntefoten.
Kapitalisterna vilja icke sätta sina penningar på för många händer och sker det, låta de betala sig för de större besvär, de derigenom underkasta sig.
Om man annorstädes haft skäl att utesluta de mindre jordegarne ur hypotheks-inrättningarne, så synes det icke vara lämpligt i Sverige, der en så betydlig del af jorden tillhör de mindre jordegarne, och aldraminst om den utväg, dessa nu ega, att i riksbanken få amorteringslån Lill låga belopp komme att upphöra.
Vid de för - sta hypotheks-inrättningarnes stiftande var det politiska, men ieke finansiela skäl, sorn föranledde de mindre jordegarnes uteslutande.
Fäster man sig vid den finansiela synpunkten, så kommer man till den åsigt, alt hypotheksföreningarne böra stå öppna för alla, som kunna erbjuda en tillräcklig säkerhet, oell minimum af det egendomsvärde, som lemnar tillträde till dem, endast bestämmas med hänseende till nödvändigheten att vara förvissad om de årliga afbetaIningarnes behöriga ingående.
Komiterade anse, att i Sverige minimivärdet å egendom, berättigande till inträde i hypotheks-förening, icke bör vara högre än (500 r:dr efter taxering, hvilket värde nu berättigar till erhållande i riksbanken af lägsta lånebeloppet MOO r:dr, samt 1000 r:dr efter särskild uppskattning; och i öfverensstämmelse med hvad nu gällande reglementen innehålla, synes delegarerätlen, äfvensom belåningsrätlen, fortfarande böra bibehållas vid två tredjedelar af taxeringsvärdet och hälften af uppskattningsvärdet.
Det lägsta belopp, hvarå lån finge af föreningarne meddelas, blefve således 400 r:dr, om till grund derför loges taxering, och nOO r:dr, om det bestämdes efter särskild uppskattning.
I norska hypoteksbanken utgör lägsta låne-beloppet 100 speciedaler.
I hvad nuvarande reglementen för hypolheks-föreningarne stadga rörande den ränta, som må af förening tagas, samt kapital-afbetalningen och förvaltningsbidraget, synes Komiterade någon förändring icke erfordras.
Komiterade tillstyrka således i underdånighet, att räntan sättes lill högst 5 procent, kapital-afbetalningen till minst procent och förvaltningsbidraget till \ procent.
Det är endast vid god tillgång på penningar, som hypotheksinrättningarne kunna operera, om de vilja uppfylla sin bestämmelse, och när obligationer icke kunna försäljas på sådana vilkor, alt lån kunna utlemnas mot 5 procent, böra alla låneoperationer å hypolheksbankens sida tills vidare inställas.
Hvad kapital-afbetalningen angår, så torde den icke böra lill visst belopp fastställas, utan endast ett minimum utsättas, för alt icke göra amor - 48 teringen illusorisk, samt i öfrigt åt banken öfverlemnas att vid låns utgifvande medgifva olika amortering, dock under vilkor, att de obligationer, som af banken utgifvas för anskaffande af medel till amorteringslån, alltid ställas på samma amorteringstid som dessa.
För den händelse, att förvaltningsbidraget betinnes icke vara tillräckligt för sitt ändamål, innehålla de flesta föreningarnes reglementen inlel annat, än att bristen bör uppföras i en särskild förskottsräkning oell godlgöras af den vinst, sorn framdeles kan påräknas.
För anstalter, i afseende pä hvilka allt måste vara på förhand bestämdt, är ett sådant stadgande icke så litet olämpligt.
Reglementet för Mälareprovinsernas förening innehåller i detta afseende en fullt betryggande föreskrift.
Enligt detta skall, i händelse af förvaltmngsbidragets otillräcklighet, bristen uppföras i balansräkning, och delegarne vid nästföljande bolagsstämma besluta, huru denna blåst skall fyllas.
Om bristen uppgår till b procent af hela utlåningen, får deri icke längre än ett år öfverbaianseras, utan måste då förvaltningsbidraget blifva högre.
Ett allmänt stadgande i denna syftning synes Komiterade vara af behofvel påkalladt.
Med den stadga och trygghet, som utgöra ett oeftergifligt vilkor för hypotheks-föreningarnes oafbrulna verksamhet, kan icke förenas rättigheten för delegare, som undfått lån, alt, när han vill, liqvidera sin skuld och utträda ur föreningen.
En sådan rättighet skulle, i händelse det visade sig eller endast kunde befaras, alt brist i någon förenings tillgångar förefunnes, kunna i hög grad missbrukas och leda till ganska betänkliga följder.
Den medgifves likväl i några reglementen för deni, som under en viss tid varit delegare, hvarvid ett reglemente innehåller det vilkor, att föreningens återstående fordran hos delegarne ej får utgöra mindre belopp, än föreningens ouppsägbara obligationer; andra reglementen göra ett sådant utträdande beroende än af delegarnes medgifvande, än af delaktighels-summans storlek, än af begge delarne.
Till beredande af erforderlig trygghet anse Komiterade att, om en låntagare antingen vill före amorteringstidens slut liqvidera sitt 49 län eller derå verkställa större årlig amortering än den fastställda, sådant må ankomma på medgifvande af föreningens direktion, hvilket, dock icke bör lemnäs, utan så är, att de lill betalning erbjudna medlen kunna utan förlust för banken mottagas.
För låntagares försummelser att å behörig lid fullgöra de årliga liqviderna för ränta, kapilal-afbetalning och förvaltningsbidrag stadga några reglementen i vissa fall,’ att lagsökningen icke skall inskränkas till det förfallna beloppet, utan hela beloppet ovilkorligen utsökas; hvaremot i andra regle menten det öfverlemnas till direktionen att afgöra, om det ena eller andra bör ske, och ett reglemente innehåller endast, att det förfallna skall en månad efter förfallodagen utsökas, och den skilnad i amorteringen, sorn vållas af fördröjd inbetalning, vid nästa liqvid af låntagaren särskilt godtgöras.
Det är klart, att, om det icke af skäl, som ofvan äro anförda, kan tillåtas låntagare att sjelfmant utträda ur föreningarne, man icke heller bör på annan väg bereda dem möjlighet att blifva skiljda derifrån.
Komiterade föreslå derföre i underdånighet ett allmänt stadgande af innehåll att, om låntagare försummar alt inom föreskrifven tid erlägga ifrågavarande liqvider, lagsökning för det förfallna beloppet, jemte straffränta efter ^ procent i månaden, bör vid direktionens nästa sammanträde anställas, samt att det må bero af direktionen att, om låntagare fortfarande är försumlig i sina liqvider, låta, liksom när vanskötsel af belånad egendom eger rum, utsöka bela lånet.
Uti åtskilliga reglementen finnes äfven en annan utväg öppnad för egare af egendom, sorn blifvit i hypotheks-förening pantsatt, att kunna liqvidera hela lånet.
Om sådan egendom öfverlåtes, bör nya egaren inom eli år anmäla sig lill lånets öfvertägande,- men, om sådant försummas, skall, enligt > de liesta reglementen, lånet inom viss tid derefter antingen uppsägas, eller anses uppsagdt och indrifvas.
Ett reglemente stadgar ingen påföljd, och 7 50 ett annat, det skånska, föreskrifver, att, otn försummelse i delta hänseende eger rum, direktionen kan uppsäga lånet till inbetalning inom ett år från berörda prajscriptionsticl.
Detta stadgande synes Komiterade vara det lämpligaste, och hemställa Komiterade underdånigst, att det må upphöjas till allmän regel.
En annan vigtig punkt i hypotheks-föreningarnes reglementen angår den ansvarighet, som åligger delegarne för föreningarnes förbindelser.
Icke ens i detta hänseende gäller samma föreskrift för alla föreningar.
I den Skånska ansvara de låntagande delegarne med den intecknade jorden i mån af det skuldbelopp, lör hvilket de, hvar för sig, häfta; men i de öfriga föreningarne, äro de ansvarige i mån af sin delaktighet, det vill säga med hela det belopp, hvarför de undfått hypothekslån, ehuru det i några reglementen icke är så bestämdt uttryckt, som det borde vara.
Det är framför allt angeläget, alt hvad som i detta hänseende skall gälla är klart och tydligt uttryckt.
Komilerade hemställa i underdånighet, alt föreningarnes delegare skola, en hvar i mån af sin delaktighet, vara ansvarige, dock att af delegare, som endast gjort insättningar, denna ansvarighet ej må utkräfvas utöfver det kapitalbelopp, sorn af honom finnes vara i förening insatt.
Beträffande direktionens ansvarighet, äro hypotheks-föreningarnes reglementen likaledes affaltade i ordalag, som icke alltid äro fullt tydliga, utan kunna lemna rum för olika tolkning.
Men då det är angeläget, att ingen tvekan om rälla förståndet i detta afseende förefinnes, anse Komiterade det böra bestämdt förklaras, att direktionens ledamöter, en för alla och alla för en, äro ansvarige för de beslut rörande föreningens förvaltning, lill hvilka de med sin röst bidragit.
Dessa äro de förändringar, som Komiterade ansett böra, i sammanhang med inrättandet af deli utaf Komiterade nu föreslagna hypoteksbanken, vidtagas i de för hypolheks-foreningarne gällande reglementen, och dessa förän - 51 dringar hafva oek blifvit iakttagna i det förslag till lag för hypotheks-föreningarne, sorn Komilerade upprättat och under Lit.
C härhos bifoga.
Komilerade hafva nu framställt grunderna för den nya organisation af landets hypotheks-inrätlningar, som Komiterade anse både ändamålsenlig och lätt verkställbar.
Om Komiterades förslag vinner Eders Kongl.
Maj ts nådiga bifall, torde proposition, i enlighet dermed, lill Rikets Ständer aflålas
Det återstår nu endast för Komilerade att i underdånighet uppgifva de skäl, på grund af hvilka hypotheks-föreningar emellan husegare i städerna, ehuru förslag om sådana föreningars bildande numera äfven hos oss blifvit väckta, icke ansetts vara af den beskaffenhet, att rättighet för dem alt såsom delegare inträda i en hypoteksbank för jordegendomar på landet borde öppnas.
Det hufvudsakliga och bestämmande skälet ligger uti den väsendtliga olikhet, som eger rum emellan den hypolhekariska säkerhet, en förening af jordegare på landet, och den, en förening af husegare i stad har att erbjuda för de lån, som för deras räkning skulle upptagas.
En jordegendom med den alstringskraft, den innesluter, utgör, oberoende af derpå befintliga hus och byggnader, ett kapital, som, om man förbiser utomordentliga, och derföre utom det normalas område liggande, naturhändelser, icke kan förgås, som, om ock endast med vanlig omtänksamhet vårdadt, alltid måste kunna förutsättas bibehålla det värde, det såsom hypothek, uppskattadt efter bestämda grunder, representerar, som det beror af egarens drift och flit alt derutöfver öka och förkofra, och som ständigt, i följd af sin art, förblifver ett föremål för företagsamhetens efterfrågan, då deremot en af tomt och hus beslående stadsfastighet representerar ett värde, hvars numeriska siffra mäste efter andra, ofta ganska sväfvande, grunder, än för jordegendom på landet, bestämmas, som under tidens lopp i de flesta fall snarare minskas än ökas, sorn vida mer, än jordegendom på landet, är underkastad! inverkningarna af 5i konjunkturernas skiftningar, och som för öfrigt ständigt är utsatt för möjligheten af en genomgripande förstöring, hvars följder icke kunna anses afbojda allena genom lyfta udel af det belopp, hvartill en sådan faslighet kunnat vara mot brandskada försäkrad.
De konjunkturer, som inverka på en stadsfastighets värde, äro icke endast sådana, som i allmänhet och af öfvergående anledningar utöfva inflytelse på prisen; de kunna vara af en vida mer genomgripande beskaffenhet.
JN'är i följd af förändringar i de merkantila, induslriela, eller andra förhållanden, hvilka under cn viss tidsperiod en stad hade att tacka för sitt välstånd, de omständigheter upphöra alt verka, sorn tillförene der gjorde bostäder eftersökta oell väckte spekulationen att i hus och byggnader nedlägga kapital, måste dessa hus och byggnader, huru dyrbara de än i sig sjelfva må vara, falla i värde, så snart de ej mer kunna bibehålla samma begärlighet som förr, medan deremot en jordegendom alltid stiger uti värde i samma förhållande, egarens omtanke förmår utveckla dess inre rikedom.
För att åt de obligationer, hypoteksbanken skulle komma att utfärda, bereda en välgrundad och fast kredit, har det emellertid ansetts vara af vigt, att förklara delegarne i hypoteksbanken, en hvar i män af’ sin delaktighet, ansvarige för de af banken öfverlagna förbindelser, samt i följd deraf, och då dessa delegare äro hypotheks-föreningarne på landel, äfven delegarne i de sistnämnda förbundna till enahanda ansvarighet; men icke ulan orättvisa och mångfaldiga andra olägenheter skulle en så beskaffad ansvarighetsgruudsats kunna foreskrifvas och upprätthållas emellan delegare, hvilka, i följd af så väsendlliga olikheter, som de ofvannämnda, uti de hypolhekariska säkerheter, de hade alt erbjuda, befinna sig till hvarandra uti en så olika ställning; och hafva fördenskull Komiterade ansett det vara hvarken med allmänt gagn eller dessa olika föreningars ömsesidiga fördel öfverensstämmande att dem till samverkan och gemensamhet förena. 53 Undertecknad, Lallerstedt.1;, afvikande mening i afseende på rättighet för hvpotheks-föreningar emellan fastighetsegare i städerna att inträda i hypoteksbanken innefattas i närlagda protokollsutdrag.
Komiterade framhärda med djupaste vördnad, trohet och nit Stor mäktig ste, A11 e r n å d i g s t e
K o n u n g 1 Eders Kongl.
Is underdånigsie och tropligligste tjenare och nndersåler W. F. TERSMEDEN. A. G:SON BENNICH.
J. J.