Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Huru vigtig denna specialkännedom är, äfven när frågan är alt bereda nya författningar, har man någon gång haft tillfälle erfara, då sådane utkommit utan denna föregide beredning, vanligen på grund af framställningar från 11.
Man har sålunda sett stadganden, som obestridligen hvilat på riktiga allmänna grundsatser, och sorn ledt sitt ursprung från män med ganska stor förmåga och med stora insigter, likväl genom saknaden af den De» 13 November e. m. 207 speciella sakkännedomen i afseende på de deta 1 jförhållanden, pä hvilka dessa stadgandeiy skulle verka, helt och hållet förfelat. den åsyftade nyttan.
Afven den utmärktaste
Departementschef kan omöjligen in i de aldra minsta detaljer besitta den sakkännedom i aila de mångfaldiga ärenden, som tillhöra hans föredragning, hvilken mäste förutsättas hos de embetsman, som uteslutande egnat en hel embetsmanualefnads verksamhet ål dessa detaljer.
Den föregtde utredningen af målen genom eollegier kan således icke sakna sin nylla för
Departemeiits-cheferne, hvilket icke hindrar dessa alt sedermera för K.
M. föreslå de möjligen frän collegiernes tillstyrkan olika beslut, hvartill
Deparlements-chefernes högre allmänna åsigter kunna föranleda.
Manne nu denna målens fullständiga beredning kan lika lätt och med lika trygghet för allmänt och enskildt bästa flyttas från oberoende, sjelfständiga coliegiiräder till godtyckligt afsättliga ambulatoriska bureauchefer?
Beträdande dea andra frågan, eller den förändrade ställning, hvari Rikets embetsman genom den ifrågasatta förändringen skulle komma, så torde i ett laud som Sverige, der icke, såsom i flera andra, en rik aristokrati eiler mäktiga corporationer representera den politiska sjelfsländigheten i förening med högre bildning och insigler, det icke vara likgiltigt, att trygga embetsmannacorpsen, pä sätt Sveriges grundlagar hittills gjort, emot godtycklig behandling, genom maktens ogunst, denna ogunst må härleda sig från höjdernes granskap eller från den vida farligare folklribuneu?
Om nu collegiernes andel i förvaltningen skulle öfverflytlas på afsättliga bureauchefer, skulle en lid grad i den sjelfständiga embetsmannacorpsen försvinna, den bogsta som dc flesta, hvilka inträda inom denna, kunna hoppas att. uppnå, och månne cu sådan förminskning af den politiska sjelfsländigheten inom fäderneslandet kan utan betänkliga följder för den sanna friheten vägas?
Jag anhåller alt få fästa uppmärksamheten derå, ali ett a fida g ä det nu ifrågav. betänk, icke innebär ett ogillande af hvarje förändring i de administrativa verken, endast af dea att förvandla Rikets eollegier till bureauer.
För egen del betvifla!- jag icke, att flere nyttiga förändringar ännu kunna verkställas.
Exempelvis vill jag anföra den ytterst vigtiga, men hittills föga behandlade frågan om utbildandet inom verken af den yngre tjenslemannapersonalen till duglige embelsmän, en fråga, på hvars afgörande i så hög grad beståndet af embctsmanuaskicklighet inom Sverige beror.
Äfven tror jag, alt ännu återstå några verkliga rättsfrågor att skilja frän de administrativa verken.
Sålunda, ehuru man bör äga rättvisa att vänta af hvilken aucloritet, som äger att skipa den, tror jag mindre lämpligt, att ett administrativt verk såsom Kammarcoll., som egentligen äger att vårda Kronans egendomar och att dervid bevaka dess rätt, dömmer i frågor emellan Kronan och enskilde, rör:de de scdnares fordringsanspråk mot dea förra, på sätt nu tillgår i afseende på de s. k. gamla Kronofordringarne.
268 Den 13 November e. m.
Slutligen torde jag äfven böra nämna, alt i sjelfva de länder, hvarest den rena ministerstyrelsen är häfdvunnen och der cmbetsmannasjelfständigheten äger mindre politisk vigt, man funnit hehöfligt att tillskapa en slugs collegialförvaltuing.
Således i England t. ex. har på mer än 100 år Lordamiralsembetet endast en gång och Lordskattmästare-einbetet aldrig varit tillsatt, utan förvaltats af flere commissarier, ett slags rådgifvande collegium.
På samma sätt hafva äfven de nya förvaltningarnc af Handels- och Colonial- samt af Indiska ärendena organiserats.
Det är visserligen sant, att alla medlemmarne äro afsältliga, och merendels vid hvarje ministerförändring ombytas, men inom Engelska flottan t. ex. torde inom hvarje politisk opinionsnuance icke saknas ämnen till sakkunnige amiraliletscommissarier.
Afven har man insett behofvet, alt genom bruket gifva de tjenstemän, som egentligen bereda målen, en stabilitet på deras platser, som de icke de jure äga.
Sålunda t. ex. ägde jag under mitt deltagande i uiidcrhandtingaruc rörande Oresundska tullen tillfälle finna, ali samma Secreterare i Iso urd of Trade and Plantalions, som uppsatte instruetiouerne under Whigske Handelsministern Lord Russel, dermed fortfor under Toryministern Lord Stanley, och har jag af lidningarne sett, att han ännu lärer fortfara i sitt embcles utöfning.
Jag instämmer i allo med dem, som anse del vara för R.
St. omöjligt att uppgöra ett fullständigt förslag till styrelseverkens organisation; men jag tror likväl det tillkomma R.
St. alt tillse, att, så vidt på dem beror, en conseqvenl ide' är genomförd uti organisation af sä väl den högre, som den lägre administrationen.
Genom 1G34 års Reg.F. infördes en fullständig departemcntal-slyrelse, så fullständig nemi. som den linder dåvar. tiders mindre utvecklade förhållanden stod alt vinna, och jag ber i det fallet att få fästa Hr Rosenblads uppmärksamhet derå, att assessorerne i collegierne då bestodo af Riksråd.
Våra nuvar. collegier kunna anses införda af Carl XI; det var han, som upphäfde departemenlal-organisationen inom Rådet, ehuru flere Riksråd då ännu sutlo qvar såsom presidenter i collegierna.
Det var frihetstiden, som borttog Riksråden ur collegierne; och jag tror att frihetstiden derutinnan handlade consequent, dä den icke ville hafva deparlemental-fördelning inom Rådet.
Samma åsigt, alt icke införa departemenlal-styrclscn inom Konungens
Råd gällde äfven vid 1809 års revolution, det var då tydligt, alt collegierna skulle fortfarande existera.
Straxt efter 1S09 uppkom likväl fråga om förändring eller förbättring af den lägre administrationen; den bar äfven frukt genom 1828 års författning.
Detta var då allt, hvartill man kunde komma, med undantag af en och annan mindre förbättring i arbetsordningen; men vi stå nu på en helt amian punkt.
Departemental-formen är nu åter införd i Konungens
Råd och deraf följer tydligen, alt den lägre administrationen jemväl hör ställas i harmoni der - Den 13 November e- m. 2 G9 med.
Hvad som passade till grundlagen 1809, da deparlemcntalfornien icke fans, kan icke passa till grundlagen 1844, då en sådan styrelseform är införd uti den högsta administrationen.
Enligt min förmening liar likväl Ekon.Ulsk. galt för långt, då det föreslagit en sä detaljerad framställning, som den nu gjorda.
Jag föreslår således, att hela sednare delen af Utskis förslag, eller ifrån och med orden, ”att, sedan all domsrätt,” får utgå samt, i dess ställe, emellan orden ”den” och ”grund” tillägga ”genom departemental styrelsens införande lagda.”
Jag tror, att man dä hade undvikit att ingå på en i sådane fall olämplig organisalions-fråga, men alt man ändock hade faslhållit det vigliga af saken, nemi. att den lägre administrativa styrelsen mätte ställas i harmoni med den högsta.
Utskis förslag synes mig vara ett embryon, som kunnat blifva en jätte, men hvaraf dock endast har blifvit en dverg.
Ulsk. föreslår en af de mest genomgripande förändringar i Sveriges statsskick, en förändring, för hvilken del visserligen finnes många goda skäl alt anföra, men hvartill Ulsk. likväl endast anfört de dåliga.
Bland dessa skall jag åberopa de hufvudsakligaste.
Ulsk. säger nemi. ”alt den collegiala styrelseformen, införd under en enväldig Regering, är högst nyttig, såsom innebärande den enda lagliga ålerhållskraften emot maktens missbruk.” Efter min tanka, hafva eollegierna aldrig varit återhållande krafter; de kunna visserligen vara fördröjande, men någon återhållande kraft kan icke äga rum i ett underordnadt verk, som icke äger något absolut veto, och hvars alla förhandlingar och tillstyrkanden gå lill en högre instans, som sedermera gillar eller afslår desamma.
Att förändra dessa verk lill bureauer och från dem afskilja all domsrätt äfvensom öfriga revisoriska och fiscaliska bestyr, är visserligen lätt sagdl, men oändligen svårt verkstäldt uti ett land med alla de eomplicerade förhållanden, som Sverige äger.
Jag skall i detta afseende hålla mig lill den del af frågan, som jag känner och bör känna bäst, nemi. den militära.
Der förefaller t. ex. dagligen frågor emellan rotehållare och soldater, emellan rusthållare och ryttare samt emellan boställsinnehafvare och deras efterträdare.
Dessa frågor, äro de val af juridisk eller administrativ beskaffenhet?
Dessa frågor afgöras nu af ett collegium nemi. af Krigscoll.; om någon finnér skäl att klaga, så äger han en högre auclorilct alt vända sig till, nemi.
Konungen, omgifven af sitt Statsråd.
Men om nu ministrarne sjclfve utgöra presidenter i dessa verk, till hvem skall då den missnöjde vända sig med sina klagomål?
Deparlementschefernes tid hinner icke eller till att vara ordförande i desse bureauer.
Jag skall såsom exempel citera Krigscollegium.
Detta collegium är fördeladt i 4 Departement nemi.
Artilleri-, Fortificalions-, Underhålls- och Boslällsafdeluingarne.
Departement består af ordföranden och 2:ne ledamöter; äfven der blifvcr ordföranden öfverröstad 270 Den 13 November e. m. af lcdamöterne, om <le äro af annan tanka.
Huru skulle detta kunna gå ihop?
Eu regeringens ledamot skulle sålunda, om han tillika vore ordförande, föra krig med alla 4 departementen!
Ministerens ledamöter skulle derigenom komma i en underordnad ställning, mot hvad de nu äro, hvilket jag för min del mäste afstyrka.
I det hela anser jag förslaget så litel ularbcladt, alt jag tror R. o. Ad. gör bäst, om R. o. Ad. helt och hållet afslår detsamma.
Om en förändring i detta afseende skall ske, sä anser jag förslaget dertill böra komma från Regeringen; alla enskilda motioner anser jag deremot vara förhastade.
Gr. Wrangel, Tönnes
Helmuth:
Alldenstund jagsom tjensteman tillhör ett af Rikets collegiér, anser jag mig först böra lugna Frih.
Ridderstolpe med den förklaring, att jag, det oaktadt, icke räknar mig till det af honom omnämnda s. k. gamla gardet, utan alt jag verkligen vore färdig att bifalla Ekon.- Ulsk:s betänk., om Utsk. något närmare hade gjort sig reda för saken, och behandlat den pä ett siilt, som varit för Regering och Ständer tillfredsställande.
Med hänseende lill collegiernes trefaldiga befattning af dömmande, administrerande och rådgifvande, torde man böra tillse, huruvida collegierna kunna, under nuvar. förhållanden, helt och hållet upphöra och de särskilda bestyren öfverlämnäs till Stalsdepartementen.
Collegierna dömma i vissa fall mellan Slaten och dea enskilde; Hr Gripenstedt har ansett, all enskild, och förmodligen äfven allmän rätt borde lika väl bevaras om doinsrälteu
Hyttas ifrån collegierna till vederb.
Slatsdepart.
En dylik förutsättning har förmodligen legat till grund för den ofta uttalade opinionen, all de administrativa besvärsmålen i högsta instansen borde öfverlennäs lill Högsta Domstolen; men jag vill undersöka, huruvida det ena eller andra är verkställbar! och förenligt med Statens fördel.
Dc administrerande verkens domsrätt grundar sig pä ekonomiska och administrativa författningar, som äro utfärdade af högsta makten; dessa författningar gå egentligen icke ut pä något annat än Statens nytta; dc äro vidlagne för vissa administrativa åtgärder, som med desamma åsyftas, hvarvid de dammande i främsta rummel hafva alt tillse, ali det allmännas fördel befrämjas.
Huruvida del vore nyttigt alt öfverlemna en sådan domsrätt ål allmänna domslolarne, soia endast hafva alt göra med enskilda, på lag grundade rättsförhållanden, det lemnar jag derhän.
I allmänhet har man ansett, alt del är en fördel för parter att hafva Irenne instanser, till hvilka de må kunna vända sig, ty eljest skulle malen gå ifrån den lägsta, directe till den högsta, hvarigenom de ej kunde vinna den utredning och det närmare skärskådande, som för den enskildes rätt är så högst nödig.
Dernäst företer sig den omständigheten, att de författningar, som af de administrerande verken tillämpas, omfatta så många särskilda förhållanden, att det fordras ett särskildt studium för att kunna göra sig reda för desamma och deras sinsemellan ägande sammanhang, en Den 13 November e. m.
271 forskning den man ej kan begära af en domstol i lägsta instansen, för att kunna handlägga sådana frågor, icke eller af en Ministére i den högsta, såsom öfverhopad af så mångfaldiga och olikartade göromål, hvarföre det torde finnas vara bäst alt i sådane mål collegierne fortfarande böra utgöra mellan-instanscn, mellan hvilkas ledamöter ärendena fördelas, och hvilka personer äga tillfälle alt göra sig hemmastadde med de särskilda författningar, som i hvarje förekommande fall skola tillämpas.
Collegierne utgöra också, alt jag så må säga, ett depositum af all kännedom om de författningar, som äro gällande, och äro äfven i sådant hänseende af mycken vigt.
En omständighet vill jag endast nämna sorn bevis, huru svart det skulle vara att öfverlemna sådane frågor lill allmänna domstolarne.
Om t. ex. fråga uppstod om anläggande af en ny väg och skyldigheten alt dertill afstå jord, sä skulle man tycka, att en domstol i lägsta instansen vore den lämpligaste organen för att behandla ett sådant ämne, men möjligen kunde denna domstol endast tagit i betraktande den enskildes vinst eller förlust, som skulle tillsläppa jorden, eller pä ett enskildt territorii vinst, hvarigenom vägen skulle löpa.
Sådana frågor mäste likväl ses ur den allmänna synpunkten, och del är endast embelsverken, som fullt opartiskt hafva det allmännas fördel för ögonen.
Den 20 December. isoz Friherre 8rse'1 ej något hmdck för att anse RiddcrMpct och Adcliis fattade besilil säscii ogjordk, helst del more en regel, att lagligt siande, olagligt ättr gängc.
Friherre kleverström» usi o kpb, yt trade, att om hatt rätt hade fattat siken, syntes sä mycket mindre Ml wara till rubbning i det lagné beslutet, som det biifwit faltadt aldeles i enlighet med de Herrars tanke, som yrkat en förändring i den proe jeeterade Answers- lagen.
Herr Greswen och L andt - Ma rska lkeu erinrade äfwe:, acl denna yrkade förändring werkeligen biifwit intagen i dett bifallne propositionen.
Undertcknad 8ilversrol^s,^xel6s!ine!, Utbad sig fä till minnes föra, akt oaktadt den upgilne Underrättelsen, alt de andra z Stånden skulle haftv» till alla delar antagit Answarighets lagen hade Ridder» skåpet och Adel» Utrryckeligen ansett de ,samma ej böra werka pa Desi besiut, 06) just derföre fattat detsamma med den tilläggning Friherre 8rael önskat.
Friherre 8 tas! fräqade om det af Ridderskåpet och Adeln gjorda tillägg skulle blifwa
Lag, eller blott stadna sälvin en reservation i dctz Protocoll.
I förra fallet hade hän ej något att erinra, men i det sednare yrkade hatt målets sättande t dest förra skick.
Friherre h»ssnnersieim, si-ars Auzusik.
Dä nu fräga lar wara detsni huruwida Anwarighcts Lagen wunnit Z Stånds bifall, fät jag medsela dc» uu - L2V4 Den so December. underrättelse, jag nylichn fäkt af Secreterarsn Mg-, lerw8 och Oens^ii, att Bonde-Skändtt äfwen skall halma förflaget kill densamma antagit, hwad den af Ivard Ledanior Friherre 8kgöl chorda anmärkning brtckffw, hnruwida z Stånds beflu; i förewarande ämne gör fullständig
Lag, sär jag gifwa wid handen, arr dä der ej rörer Grundlag, beskärning eller'privilegier , är det af beskaffenhet, akt z Sränds sammanstäm man de utgör Rikens Sränders destm.
Herr Ikotstlisd ytnade sig ej wilja sätta i kwilwelsmäl, hwad Friherre öckannsrbeim behagat NPgifwa, men betygade pä sin beder, att han i gär middags klockan half ku träffa Bonde-StändrtS Secreterare, Herr Lagmannen 'IraZsrZH, som försäkrat houmn, au Anjwa! ighctS - L gen ännu icke wore hos Bonde Skänrer afgjord.
För öfrigt instämde han full» komligen med Friherre Mannsrksim deruti, att detta mål wore af bejk«ffcnhet alt afgöras gensm Tre Siändö röst.
Friherre 8tnLl erinrade, att man nu ägde Line olika upgifter, en af Herr Greswen och LandtMarjkalken och en af Friherre Msnnsrlaeim; och henM-de om icke »etta more ett sytt skäl tili det parti Friherre .Ascel redan för slagit.
Grefwe
Dela 6 a r cl i e förcstäldc, alt Riddcrskapet och 'Adrin nn befunne sig i en ganska brydsam belägenhet, och hemsiaiide huru man borde förhålla sig. när man hörr 2me sä aldeles stridiga uvgrfker som dea hwilken Herr Greswen och Landt»Marskalke» och den hwilken Friherre ^I-rnnarNsim äberopak.
" > Här - Dsn 2v December. -20^ Härefter upkorn näzon oro.
Friherre ^snnsrl, oi rn yttrade sig, alk ii denna ställutng, dä ä ena sidan han sjelf erhållit upgiftcr dcm han för pälireliqa ansett, mcn a den an» dra yu hört försäkras, att fåken sig annorlnnda sörHMc, wills hav hemställa, om der icke wore bäst, att med al! widare ventilation här-öfwer upffjuca, till dest Ridderffapet och Adeln, ännu under denna fthjon, kunde istan Bonde Sländct derom erhålla ProrocollsUtdrag, Häremot hördes ärjckillige ropa Nej.
Herr Uorchliest, klari sirsärio.
I det beslut Riddcrlckapct och Adeln i gar fattade iuneöegretpos fä wäi Friherre 8tsels som Herr Lsirsnbocxs anmärkningar.
Derefter är äswen del nu upläste P oe tocolls Utdraget inräkladt, och således synes mig Ridderffapet och Adelns beslut kunna halma bestånd och någon staga om nytt bestut icke widare bshöswa upstä.
Herr bsiorstenstolpo, Mosters, önskadtz, «tt i Protocolls-Utdraget mätte införas, akt Rlddericka, p.t och Adeli, ftiltadt detta bestut i följe af en erhäft len underrättelse, art de tre Srändcn redan hade gil. lat Answarighelö Lagen.
Ropades Nej.
Friherre 8kZöt von lckolstein
Utbad sig pkl Protocolis Utdraget, sä snart det nu wore justeradk, genast mätte till de andre Sländen assändas.
Ku. Dr». iro6 Den 2v December.
Derefter uplästes ä nyo berörde ProtocollS - Ut» drag, gillades och expedierades.
Widare justerades följande:
Utdrag af Protokollet halln i Högloft Riod->rs?e.pek och A-- delns Pir u n den ie> De» ceu.ber 182^.
S. D. I anledning a' hos Riddcrffapet och Ädeln gjorda anmärkningar wid det af StoxsUls?o:ket i Dest hos Ribdrrsfapek och Adeln dell 7 Vennes ttpläste imdersMan insinuerade Menmrial af Friherre Hclslnvärst, Liic:
Ourgn, rörån» de sa wäl medel lill »verkställande af redowisnin» gen för allmänna utgifterna siden» i8oo, som förslag, att i en enda militair pr sonö hand malte förenas styrelsen af alla de msiikairiM ketaillerna; bles berörde Stats Utskotts M moeial af Högloft.
Nidderi?apet och 7locln akel remittera dt , hwarjan.ke de gjorde anwärkniugarne fsiulle Ut^yrrcr »mddUas. h)r 8uprs.
S. D Lämnade Högloft.
Ridderffapet och Adeln si-t '»stange eri) >st' U till bm d SmlZ.
Ulssiollet
Uti D-'ft hos Ridderisiapet och Adeli! dell 7 brunes pä bordet lagda Memoria! f den is Nowember rörande G-neral Achsta-ce Ca-toirets sörtvalrning anmärkt och hemställt, hmuket bestttk skulle de öfrige Rcspectivs Sränden wänligen meddelas.
Or 8-,pra. S> D. Viföll Högloft.
Nidderffapct och Udeln Stats-UkjkvltctS sedan den 7 dennes pä bordet hwi« lan - Den 20 December. de Protoeolls-Utdrag af den 15 Nowember, rörande Banco-Commistarien klörstsäls för detta hafde befattning med General »Astistance-CsmoiretS förwalt» ning; waraudes i anledning häraf, Nidderstapet och Adelns ranka, alt de emot bemälde Banco Commistarie upzjorde ersättnings räkningar och anstälde rättegångar, i det Mck de nu äro, ma, enligt hans derom gjerde anhållan, fä förfalla och de i grund deras balan» cerade summorna utur Räkenffaperne afföraS. l-lr Lnjir». S. D. Biföll Höglofl.
Ridderskapet och Adeln kill alla delar hwad Skars» Utskottet yttrat och tillstyrkt, i Dest den 7 dennes pä bordet lagda Memorial as den ZO Nowember, i anledning as Grefwe HuZurt 1A.
Vaknas gjorde anmärkning derwid, att Herr SratS Rådet och Commendeuren Friherre l^ossnklsä efter tillträdandet af Stats-Nads Embetet icke skall uphörl med dest befattning såsom Ordförande j Num» mer.
Lotteri Directionen. l-Ir 8u^rrs.
Uppå de as Stars, Utskottet i Dest hos Ridderffapet och Adeln den 7
December pa bordet lagda Memorial af den gc» i nästledne manad anförde ffäl, sann Höglofl.
Ridderskapet och Adeln sig icke kunna lämna sitt bifall till LandshöfdingenS och Riddarens Herr sk Sckenbomg gjorde anhållan, att LänS-Bokhällare»Lönen i Stockholms
Län mätte, sadan den nn utgär, till en del indelt, och till en del contant fä bibchällas och pä ordinarie stal upföraS.
I7r Svxrs, Herr ak Sekulten, ^larksnasl verkarö.
1208 Dell 22 December. k-rZ, hade iulämnat ett Diesaruen, hwilker uplästcs sa lydande: Högwälbcrne Herr Grefwe och Landt-MarstaLk!
Högloft.
Ridderstap och
Udel!
Emedan jag icke bade den lyckan att äga säte och stämma tni detta Högloft, och nplysta Ständ, dä SttttS-Utstottets förslag om Sjömaming§-Corp» sens indragande i:sta gängen förehadcs, utbeder jag mig Högloft.
Ridderstedt och Adelns godhet och tillständ- arr nu fä anföra nägra anmärkningar uti ett ämne, som rörer mig sä mycket närmare, som jag har den äran arr wara Chef för den Corps, hwars nöd» tvändighek elier umbärlighet är fart i sräga.
Sjömätnings-Corpsen har icke tillkommit genom »agot projectmakeri eller »agon personö inflytande; Detz behof klef synbart genom krigets händelser ar I8OZ.
Den lilla gwarlefwa af Skärgårds-Flottan som Riket hade öfrig, efter förlusterne wid Äbo och Swea» borg, hade ali agera pä en kust, öfwer hwilken inga Chartor sunnäs, och där wi sjelfwa wörö lika sa okunnige som fienden.
Stora mitztag begingos genom denna okunnighet; Flottan kom icke sä gent och sä hastigt fram som det war nödigt, och Lotsarnc sälte Fartygen alt för ett pä grund, till och med Konungens egit lillö Fartyg.
En händelse förde mig till Höaquarteret, jag wiftke upgifwa ställen, hwareist wär lilla Flotta kunde hindra Fiendens ytterligare framträngande, och Den 20 December. 120A wara i ständ att förswara sig, oaktadt sin underlag, senhet; Senare sch bättre farleder gjordcS bekanta, Lotsar»? killöswades, och olyckorne uphörde.
Af sadan anledning föranseddeö
Konungen akt inrätta en Corp», hwars huswudsakeliga föccmäl bet borde blist iva: air afmäta och beskriftva Swea R-keS hittills illa kända, men Vidsträckta kuster, och att om dem förskaffa sig, och kunna meddela Regeringen, den up, lysning, ssm kunde erfordras.
Dermed förenades up» sigte» öfwer Rikecs Lotswcrk, som fanns wara i behof af mycken förbättring, och som sä naturligt borde rväatas af cu scienkisique Corps, som med Lötftriek Hade sä nara gemenstap.
Olyckligtwis uksägs jag till Chef för Lenna Corps, ;ag wägrade, esur jag tydligt söresag ali den fiendskap igenom denna öwanliga befordran wig bereddes, men Konungen befallts, och jag mäste lyda.
Pä sadant wis har Sjömätnings'Corpsen kommis till, dea är icke annar än ett uplifwande af Rikets urgamla Lotscrbstat, med det nlwidgande och förbättrande, sednare kiders erfarenhet funnit nödig.
Af wära gamla H.uidlmgar synes/att i Swerige funnits en LotsrDirectcur, un mer ä» i;o är.
Dm systia jag har, är densamma nwd sörökadt answar och urwidgad wsrkningS-krets.
Manne det icke kommcr pä ett ut, om Lots-Werket hör under Sjömäkmngs,Corpsen, eller om sjomätningarne tillhöra LokS-Directturen?
Zsr det blott det nya ordet matning som stöter öronen, sa läggom borck detta förhatcliga namn, och källom inrättningen med det gamla swensta namnet Lorseri-ftar.
Huswudsakeliga stillnade» emellan dek gamla och det nya beflär likwäl deruti, att en Lors Dst. 1210 Dcn 22 December.
Direckeur rvaldeS ibland Akottornrs äldre Off^rarc, uran afseende derpå vin h>n innehade de tyeoretissa grunder i Machcmatik och Astronomie, den kännedom om de förträffeliga Jlistrumenter i sednare riden blif. lvik Uptäckce, den ös-iiag i hydrograsiffa mätningar, som endast winnes ge ironi en langwarig och möoosam erfarenhet.
Men för ett sa uplyst Srand behöswer jag icke kaka till wette-nVapeeuas beröra, eller wisa Lerås angelägenhet utr jä grannlaga arbeten.
Jag korde snarare sa bemöta nagra inkast, soni göras emot Sjömätning»^ Corpsen» nödwändigh. t.
Man säger; Wi hafwa goda hyvrografiffa specialer förut, sjelfma Stats Utskottets
Ve i ä usance nämner, ott det är obetydligt som ännu 'arcrsiar att mätas.
Af Swerige- Zoo mil länga kust är knape ?:vel behörigen afmätt; att det ösrtga är antingen aldeles icke mätt, eller sä illa och opålitligt gjordt, att dest afmätning mäste a nyo företagas.