Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad åter angår de Capitalistsr , hvilka, 382 Dm 2 X Martil, f. m. innan den allmänna Penninge-förlä genheten inträiiade, reaiiserat sina Capitaler genom
Fastighetsköp samt nu befinna sig i en säideies brydsam belägenhet, så böra väl Riksens Stan» der på något sätt behjerta deras belägenhet.
Denna (hass af Fastighetsägare äro iör en stor del jast de Capitalister, som först förlorat genom 1801 års Realisation och <809 års SedelJ utsläppning; och som, af farhåga för ytterligare Myntförsämring, lörköpt sig på Egendomar.
Den 2 9 Maji. 601 Friherre Cederström, Jacob: G3nom HögJoflige Ridderskapets och Adelns iörtroende har jag halt tillfälle, att såsom Fullmägtig i Banken förskaffa mig en närmare kännedom om detta Verks angelägenheter, och deruppå grundar sig min öfvertygelse, att hemligheten i intet afseende är för BancoVerket nyttig, inen i många afseenden högst skadelig, derigenom att åtskilige oordningar, som inom Verket tid efter annan inträffat, icke kunnat, som vederbort, rättas- Bankens historia, författad af framledne Banco-Commissarien Silfverstolpe, Och som i Banken förvaras, upplyser åtskiilige gådane förhållanden samt missbruk, hvilka genom bibehållen hemlighet möjligen kunna äga rum, Här är nu icke fråga om Bankens Silfverfond, hvilken, ehuru den utan fara kunde uppgifvas , likväl i anseende dertill, att ingen växling får ske, tills vidare må vara obekant:
Frågan är endast,' att Banken hvarje år må genom tryck kungöra sedelstockens belopp, - ett kungörande, sorn jag tror vara högst nödigt, om Bankens sedlar skola bibehålla allmänt förtroende , sedan växlingen upphört.
Jag är öfvertygad, att Riksens Ständer framdeles komma att utsträcka publiciteten af detta Verk till alla dess detailler, då äfven dess historia torde uppgifvas, och upplysa Allmänheten derom, att flere personer oförtjent ägt Riksens Ständers förtroende i detta Verk - 6© 2 Den 29 Maji.
Herr von Schultzenheim, David, den aldre:
Jag vill gerna förmoda, att Höglofl.
Ridderskapetoch Ådeln nu behagar visa sig lika fördomsfri, sorn år I815 den 5 Julli, då publiciteten af Bancosedel-stocken, förutan all votering, bifölls, och då således BancoUtskottets afstyrkande Betänkande med detsamma alsiogsHvartill skulle ock nu en dylik hemlighet tjena, då, i Konungens proposition af den 10 December till Rikets Ständer, sedelstockens belopp de näst förflutne åren finnes uppgifven, Och som ytterligare bestyrkes i de förenta Stats- och BancoUtskottets FinanceBetänkande, contrasigneradt af Bankens egen Secreterare- Det synes ock vara hvarje Svensk medborgares rättighet, att blifva underrättad om det guctoriserade rörelse-kapitalets, så i Banco som Riksgäldssedlar, verkliga belopp, för att jugera, om propositionen emot hvart hufvud inom Fäderneslandet, så väl som emot den probabla vahru-tillverkningen och exporten.
Friherre Wirsén, Gustaf Fredric; Det gör mig ondt att, uti det ämne, som nu är för handen, vara af skiljaktig tanka med den aktningsvärde Ledamot af detta Stånd, hvars upplysning i financielia ämnen och långliga erfarenhet beredt honom ett lika allmänt som rättvist förtroende-, men jag skall likväl ej deraf föranledas, att dölja min öfvertygelse.
Den kännedom om Bankens angelägenheter, som j^g äger, är ganska inskränkt, och Den 29 Maji.
603 jag kan visserligen icke i detta fall åberopi den erfarenhet af längre handläggning , som andre Ledamöter varit i tillfälle att förvärfva; men jag kan likväl icke neka mig med Herr Grefve De la Gardie instämma, att, ehuru förra tiders bruk icke må alldeles blifva ett rättesnöre för våra handlingar, allt afseende dock ej heller bör åsidosättas på hvad i lång tid utan erkänd skada iakttagit blifvit; oell ännu mindre förtjenar det att betecknas såsom en fördom, om man hyser betänklighet för en förändring, hvars nytta är åtminstone problematisk.
För min del ville jag gerna ställa de förflutne tidernes mesurer i financiella ämnen, i bredd med de nyares förslag: mitt omdö me må i den delen åtminstone icke anses partiskt.
Betänkande hafva de skäl blifvit tillräckligen utvecklade, hvarpå Utskottet stöder sin öfvertygelse, att en periodisk publicitet af Bankens ställning mellan Riksdagarne icke år nyttig.
Fråga lärer ej kunna vara, att någon egentelig controil öfver BancoFörvaltningen derigenom skulle vinnas.
Denna controil hämtas säkrare genom Revisionerne vid Riksdagarne, och dessemellan af Riksens Ständers valde Revisorer.
Man har sagt, att puhlicite|en skulle stärka Bankens credit, och öfverty. öo4 Den 29 Maji. ga, att dess ställning vore fördelaktigare, ätl som förmodas Jag vill ock för min del med ge det, och U skoitet har älven m? dgifvit det; men man bör icke se på den nät varande '.iden aliena, utan äfven fästa afseende på verkan af ett sådant steg, i tillämpning tiil framtida förhållanden.
Man bör ihågkomma, att sjelfva idéen om en Banks inrättning mäste vara den, att på en credit-rörelse utsträcka sig, mer eller mindre, utöfver den inneliggande metallfonden; ty eljest vore den en inrättning, utan ändamål och ett lönlöst besvär.
Med denna första grund står ej tillsammans en publicitet af förhållandet.
Jag måste jemföra en sådan Bank med dem enskilta Banquierens eller Köpmannens.
Sojidité, noggrannhet och ordning är allt hvad man begär; och crediten växer med hvar dag, då sådant iakttages; men skulle denna Banquier eller Köpman handla och redogöra med öpperj bok, så motverkades hans aibete af alla detri, som hade ett interesse deruti, och hans credit kunde ej bibehålla samma styrka, derest han icke redan samlat en öfverlägsen rikedom; och resultatet blefve möj igtvis förlust i stället för vinst.
På samma sätt skulle förhållandet bli med Banken; en jemförelse skulle ständigt före-, komma mellan dess sedlar och reela fond, sorn, så snart några!
extraordinaira omständigheter tillstötte, hvilka gåfvo anledning tili Den 29 Majt, 605 nrsstroende, genast kunde skak» hela bygg-; naden.
Jag vill blott exempelvis föra i Ridderskapcts och Adelns minne händelsen förlidet år, då på en gång hastigt uppkom en farhåga för brist på koppar-skiljemynt.
Det försvann ur rörelsen; alla gömde på deras behållningar deraf, och Banken ålitades strängt till utvexling.
Alla hade nytta, men ingen skada af denna hemlighet.
Vill man, att Banken icke skall någongång återställas i sina functioner, såsom VäxelBank, då må den såsom en Banquier, den der upphör att betala, framlägga sin Stat, och derigenom tranquilisera sina Borgenärer; men i motsatt fall kan jag aldrig medgifva annat än hvad erfarenheten ock bestyrkt, att nemligen en Banks bestånd icke medgifver fullkomlig pu. biicitet, och att ingen Bank i något land periodiskt kungör sitt bokslut, det vågar jag tryggt påstå.
Engelska Banken allmängör ingalunda på bestämda terminer hela sitt tillstånd.
Den annoncerar blott en gång om året, dividenden af revenuen, som kan till Acticägarne utdelas.
6o6 Den 29 Maju
Men deremot, så snart Parlamentet fordrar nia gon speciel uppgift, får den ej vägras.
Nu har BancoUtskottet, på samma sätt, väi ansett sig icke kunna tillstyrka en periodisk publicitet; men tillika anfört, att, om, för finance-regleringens skull, det funnes nödigt, sorn vill säga med andra ord, derest misstroende till Utskottets på Bankens ställning grundade uppgifter skulle påkalla det, vöre Utskottet bered t att för Riksens Ständer framlägga förhållandtt; då deremot ett periodiskt kungörande mellan Riksdagarne måste anses skadligt, eller åtmindstone ändamålslöst, enär i alla fall ingen annan auctoritet än Riksén* Ständer kunde något om Bancoverket förs ordna.
Till hvad jag redan baft äran yttra, utbeder jag mig att få tillägg* några ord.
En värd Ledamot har behagat säga, att Banken genom sin hemlighet varit i tillfälle att bispringa Staten med stora summor jag vill blott nämna, att hemligheten alldeles icke dertill varit grunden; mendet är naturligt, att ett Penningevtrk, som drar ansen-: liga ränteinkomster af sina capitaler, utan ani nan utgift än lönandet af dess personal, hvilken jag dock funnit vara långt större än jag väntat, kan vara i tillstånd, att med betydliga bidrag understödja StatsVerket. jag vet ej hvad man menar med temporaira uppgifter.
Det kan ej kallas temporairt, sorn beständigt är kändt, och sådant blefve förhållandet, om Den 29 Maji. 60?
Det skulle utgöra en fortsatt kedja af beständig räkenskap öfver Bankens ställning.
Jag tror, att öppenhet i ett sådant fall verkar mera förtroende, än all annan åtgärd, likasom att hemlighet föranleder till misstioende*
Men vöre det tillåtet, att liquidera med andra myntsorter, skulle Bancosedeln förlora allt förtroende, i händelse hemlighets principen bibehölls, och de förra ensamt nyttjas.
Bankens ställning är mycket god 5 ingen Bancosedel utgifven, utan godkänt hypothek.
Jag förklarar än en gång, att jag för min del icke tror på nyttan af denna hemlighet, fullkomligen öfvertygad, att publiciteten långt mera gagnar; men frågan derom är ibland dem, somt ej hastigt kunna afgörag, den har länge varit omtvistad — länge af fördomen bestridd.
Det är må hända möjligt, att man äfven nu lyckas, att qvarhålla det täckelse, som hindrar ljusets inträngande, _ men den stund skall komma, då man med den kraftägande viljan fordrar den rättigheten, att veta hvad lappen i fickan gäller, och täckelset måste då falla. friherre Boije; Dea sista värda Talaren 6o8 Den 29 Maji. har lemnat föga öfrigt, att säga, för den sak han försvarat.
Jag skall dock utbedja mig, att få den äran tacka Friherre Wirsén för dess yttrande, att Bankens credit kan behöfvas för Statens bäs<a; ett yttrande, som styrker min tro, att Banken är tili för Nationens skull, och således bör handhafvas till Nationens fördel.
Den stora del af AID mänheten, som tror, att penningeindragning är skadlig, torde möjligen kunna öfvergå till en viss misstanka, att, oaktadt alla försäkringar, det Sedelstocken alltid förblifVer densamma, ett hemligt indragnirtgssystem dock fortfar att verka; och ingenting betryggar mera deremot än Sedelstockens publicitet.
I anledning af den förmoden, sorn en författare hade framställt, att en indragning hade sedan 1812 ägt rum, försäkrades oss, vid 181 'S åts Riksdag, från de der Bänkarne, af Ledamöter, hvilkas ämbeten gaf dem trovärdighet, att ingen sådan hade existerat; och nu underrättas vi likväl af Konungens proposition derom, att 3 millioner varkligen voroindragne emellan 1812 och 1S 15 årens Riksdagar.
En bestämd och säker kännedom om hvad som sker, eller icke sker, synes alltså icke vara bland Allmänhetens oa billiga fordringar
I alla tider har misstänkligheten ansetts vidlåda hvar och en, som for O . i . - drar blind tro, Utan att vilja gifva någon ttng åt öfvertygelsen Vill man vid denna Riksdag öfvertyga oss, och vill man att vi, efter Riksdagen skola tro på ingen hemlig indragning, så gifves Den 29 Maji.
609 gifves till detta ändamål säkerligen icke mera anlett medel; och det är att sedelstocken får blifva af Allmänheten tili beloppet känd.
Herr von Schultzenheim•
Jag talar ogerna emot en så upplyst Ledamot, som Herr Presidenten Friherre Wirsén, hvilken ej mindre äger min, än med skäl hela publikens högaktning; men han skulle ej sjelf kunna tänka så redigt, eller hafva förmått uppgifva förslaget till det nu lämnade FinanceBetänkande, förutan vunnen kännedom af BancoVerket.
De som icke ägt samma tillfälle, önska åfmindsfone få veta hela röralse-capitalets belopp.
På den invändningen, att det skulle discreditera Banken, att blott få Veta dess skuld, svaras, att tillika beloppet af dess fordringar kunde uppgifvas, då sådant nogsamt skulle bestyrka dess soliditet, oberäknad ännu dess högst betydliga redbara fond, som öfverträffar andra Banker, hvilka nära utgöra §Discont-Contoir, förutan hypothéker.
Engelska Banken, som egentligen är en privat association, och endast under vissa vilkor med Staten förenad, uppgifver sina utelöpande Bank-nots vid hvarje Parlaments session, och vi sago nyligen beloppet deraf i våra PostTidningar.
Statsverket liquiderar ock hvarje Söknedag året igenom, förhållandet sig emellan med Banken för interesse-betalningen, för den så funderade som ofunderade Rikets gäld; den redbara fondens förhållande undersökes ock ofta af Deputerade Ridd.o, Ad.
VI. B. II.
I öfrigt finnes hvarken 1 Svenska BancoOrdningen, eller senare Författningar, någorstädes förbudet, att uppgifva sedelstockens belopp, utan blott befallt, att ej yppa något, som kunde skada Banken och Riket.
Jag har mycket tak och skrifvit örn Bankens tillstånd, men som allt tjent till detta älskade Verks nytta, försvar och heder.
Detsamma bade aldrig så öfver höfvan blifvit tillitadt, om dess verkliga tillstånd icke blifvit så doldt hållet, och om man vid 1809 års Riksdag följt sundare gifne rådj men som nu blifva dyrköpte och vanskelige. jag tillstyrker således förkastandet af Banco*!
I anledning af Grefve De la Gardies yttrande, får jag först anmärka, att hvarken den, som väckt frågan om publiciteten , eller |de , hvilka i Utskottet understöd! denna motion, torde med något skäl kunna anses hafva ifrat för densamma af nyhetsbegär.
Vi känna dessutom redan fullkomligen Bankens städning Friherre Cederström har i öfrigt förekommit mig i det jag ämnade svara samma Talare , att nemligen Bankens credit icke alltid under den sedan dess Inrättning förflutne tid af hemligheten Varit upprätthållen: att dess förmåga, att biträda Staten alldeles icke varit en följd af hemligheten, och att dessa biträden, då de blifvit utsträckte utöfver Bankens förmåga, förstört dess credit, oaktadt dess tillstånd varit okändt för Allmänheten, Den mynt-operation, som
Den a 9 Maji. 6ll år 1776 verkställdes, var en verklig Ban; queroute, dervid Banken endast betalade 50 procent, hvilket bevisar» att Bankens credit icke varit på sätt samma värde Talare lärer trott, ostörd.
Om beskaffenheten af denna credit och det skydd den hämtar» genom döljandet af dess tillstånd, vittnar dessutom närvarande förhållande med cours och med Bancosedlarnes Värde.
Bankens credit kan icke fullkomligt åter.; Ställas, utan genom fullgörande af dess förbindelser, eller genom silfverutväxling efter ett bestämdt förhållande, men den kan förbättras, genom publicitet af dess tillstånd.
Man har liknat Banken vid en enskilt, och denna liknelse, om den fullföljes, bevisar den tanka jag yttrat, att, så länge både Banken
Och den enskilte fullgör sina förbindelser, kan kännedom af deras tillgångar och skulder hvarken med skäl fordras eller vara nödvändig; men den, som upphört att betala, kan omöjligen återvinna credit annorlunda, än genom små borgenärers förnöjande, eller genom uppgift af tillgångar, som visa, att de äga säkerhet för sina fordringar.
Jag förnyar min anhållan, att
Bankens utelöpande sedelstock under åren från och med 1790 eller igoo till och med 1817 mätte af 612 Den 29 Maji.
BancoUtskoftet genast uppgifvas, samt hemställ ler tillika, om icke uppgift af Bankens fordringar derjemte matte meddelas, och lika beskaffade uppgifter vid hvarje Revision lemnäs Herr Cederschjöld, Pehr Gustaf:
Den vördnadsvärde man, som vid denna Riksdag, äfvensom vid den sistlidne, väckt motion om Bankens publicitet, har genom sitt snille, sina forskningar, sina af mer än 50-årig erfarenhet beledsagade insigter, sitt outtröttliga cit, sina grundliga arbeten och välgörande Riksdags manna-åtgärder rörande finance-väsendet, så ovanligt utmärkt sig; och det har för öfrigt så ofta inträffat, att, om jag än i första ögonblicket tyckt mig finna en och annan af hans yttrade meningar stridande mot min egen, jag likväl efter mognare öfvervägande alltid slutat med att inse min irring; att det är med mer än vanligt misstroende till mitt eget omdöme, som jag nu går, att yttra betänkligheter och tvekan, att samtycka till upptäckandet af Bankens tillstånd.
Banco sedelstockens belopp är ej längre någon hemlighet: det är af Kongl.
Msj:t uppgifvit, och riktigheten af denna uppgift har af Bancö-Utsjiottet blifvit bekräftad.
Det är således egentligen endast dess öfriga hypo’ theker, och beskaffenheten *f dess tillgångar som man vill hafva allmänt bekantgjorda.
Man kati förmoda, eller till och med på förhand Den 2 g Maji. 6x3 veta, att Bankens tillgångar bestå, utom Silfverfonden, dels i inteckningar i fastigheter, och dels i, kan hända ännu betydligare, forH dringar på blotta namn.
Jag öfverlemnar åt hvar och en att dömma, hvad värde dylika tillgångar äga för en Wäxelbank: tillgångar, som ej äro rörliga, och som antingen aldrig tillfullo eller åtmindstone oändligen långsamt skulle kunna realiseras, och göras för Banken i sjelfva verket brukbara.
Om jag vågade hoppas, att hvar och en lika med mig vore öfvertygad derom, att Bancosedelns värde endast beror på Sedelmassans förhållande till productionen och varumängden i landet, skulle jag ej tveka, att för min del bifalla tillkännagifvandet af Bankens ställning.
Men då jag fruktar, att den mening, hvilken några värde Ledamöter yttrat, nemligen: ”att Banco sedlar nes värde beror blott på mängdens förhållande till Bankens rörliga Hypothek, Massa eller Silfver fond,” är alltför allmän; så befarar jag, att tillkännagifvandet af Bankens verkliga ställning skulle möjligtvis kunna föranleda till betydliga oredor.
Man skulle nemligen tilläfventyrs försöka, att aj rithmetice uträkna scdlarnes verkliga värdej och utslaget af denna calcul skulle lätt kunna åstadkomma en olycklig skakning i myntvärdet, intilldess sanningen omsider hunnit segra öfver förvillelserna, och hehofvet ändtligen återgifva myntet det värde, som det bör äga, i anseende till myntsfockens förhållande till landets production och varumängd.
För öfrigt ser jag ingen verklig fördel
Den 29 Maji. att vinna, genom upptäckandet af Bankens tillstånd men deremot är det åtmindstone osäkert, om ej stora och kanhända oförmodade olägenheter deraf skulle kunna åstadkommas.
Då man derföre, genom upphäfvande af ett så uråldrigt stadgande, ej skulle hafva någon veiklig fördel att hoppas, men väl olägenheter att befara; så anser jag för min del bäst, att låta det förblifva såsom det är.
Som jag befarar, att jag af Ridderskapet och Adeln icke blifvit rätt förstådd, då tvenne Ledamöter, så upplyste som Friherre Cederström och Herr Mannerstam, hvilka vanligen med hela ungdomens liflighet och lätthet fatta och yttra sig, kunnat derom misstaga sig * anhåller jag, att med några ord ytterligare få upplysa om min mening
Härvid får jag erinra, att jag alldeles icke anfört Bankens förmåga, att lemna bidrag till Staten, såsom en följd af hemligheten j jag har endast nämnt, att sådane bidrag Irån Banken utgått under den förflutne tiden, och då de hittills i Banken gällande författningar följts.
D| Herr Mannerstam fästat sig vid mitt yttrande om nyhetsbegär, får jag förklara, det jag med detta uttryck ej menat den som alskar, att höra och läsa nytt, utan den Den 29 Maji, sorn vill hafva allt nytt, sorn vill förändra, omskapa allt, som vill omstörta alla gamla former, endast derföre att de äro gamla, som i desse af seklers erfarenhet godkände och helgade bruk blott ser åldrige, förderflige, missbruk, men åter i alla nya öfverspänna nyhetsidéer högsta fullkomlighet.
Sådan var mia mening, och jag anhåller, att denna förklaring må i JProtocollet få inflyta.
Det är val sannt, att, då denna fråga förevar under öfverläggning vid 1815 års Riksdag, flere af Ridderskapets och Adelns medlemmar yttrade sig för sedelstockens upptäckande, men jag tror, att en sådaa mening ej bör nu lägga något band på oss, att icke äga en annan öfvertygelse.
Man har tält om bifall till Utskottets Betänkande, jemte anmodan till Utskottet, att till nu instundande finance-reglering underrätta Riksens Ständer om Bankens sedelstock enligt sista årets bokslut; andra hafva yrkat bifall på Presidenten Schuhzenheims motion, som ock egentligen ensamt rörde sedelstockens, publicerande, er 6i 6
Den 29 jlifaji. huru med tillägg af periodiska tillkännagifa vanden.
Tvä Stånd hafva antagit Utskottets Betänkande, och det säges oss, att således in. genting mer står att vinna.
Det är då öfverhöfligt att härom yttra sig.
Men denna dagens debatt föranleder mig till en särskild motion, i stöd af det, sorn i dag blifvit oss bekant.
En för detta Banco-Fullmäkfig och BancoIJtskotts Ledamot har nemligen underrättat oss, att i Banken ligger förvarad en af framlidne BancoCommissarien
Silfverstolpe författad fullständig historia om Bankens alla öden, som genom det samband, hvilket alltid varit emellan Bankens och Rikets financieila affairer, måste vara en fullständig financiel Statistik öfver vårt Fädernesland under olika perioder.
Då, efter min åsigt dea hufvudsakligaste orsaken, att yrka Bankens publicitet, är behofvet för Sveriges Representanter, att äga statitiska ock historiska kunskaper, om de rätt skola bedomina de allmänna afFsirerna, samt behofvet för Sveriges allmänhet, att äga samma kunskaper ibland sig utspridda, om de någonsin skola rätt bedomina sina representanters åtgärder, utber jag mig, att, ehvad slut deri nuvarande debatten om BancoUtskottets Betänkande må taga, få, i stöd af RegeringsFormen, i anledning af dagens debatte, väcka en ny motion om tryckning på Bankens bekostnad af BancoCommissarien Silfverstolpe» Hisioria om Bankens öden Om ock ett ringa antal exemplar skulle bli försålda, skall utspridandet af statistiska uppgifter om landet betala denna kostnad mer än tillräckligt.
Då för öfrigt denna Den 2 9 Maji. 617 Historia förmodligen stannar flere år före närvarande tid, kan någon fara för Bankens credit icke derutaf befarasj för Öfrigt kan man, om det gå befinnes nödigt, utesluta allt hvad som kan röja den närvarande Silfverfondens belopp.
Jag anhåller ödmjukast, att denna min motion må med de öfrige Stånden communiceras, och till Banco-Utskottet remitteras.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det någon underrättelse ännu icke ankommit om BorgareStåndete beslut, i afseende å detta mål, men då de tvenne öfrige RiksStånden redan bifallit BancoUtskottets Betänkande, ansåg Hans Excellence sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln äfven behagade samma Betänkande gilla, med anmodan till BancoUtskottet, att, i afseende på den för handen varande Finance-regleringen, skyndsammeligsn till RiksStånden uppgifva Bancosedelstoekens närvarande belopp, samt med förbehåll, att vid Allmänna Finance*regleringens afgörande äga öppet, att, der så nödigt skulle synas, å nyo företaga frågan om Bankens årliga publicitet till pröfning.
Herr Manner stam anhöll, att Bsnco-sedel» Stockens belopp äfven måtte för den förflutna tiden af Utskottet uppgifvas* Hans Excellence Herr Grefven och Landt - Den 29 Maji.
Marskalken hemställde, om icke upplysning rörande Bancos^del stockens storlek vid slutet af sistlidna åc vore tillräcklig.
Ehuru detta mål blifvit afgjordt, på det sätt jag önskat, får jag likväl förnya min anhållan om Hans Excellence Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till bifall af min begäran om tryckning af Hr Silfverstolpes historiska arbete angående Bankens öden, samt att samma motion måtte blifva med de öfrige Riks-Stånden communicerad.
Vid den sist af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarSkalken framställde proposition, att BancoUU skottet skulle för Riksens Ständer uppgifva Bancosedelstockens storlek vid 1817 års slut, tager jag mig friheten erinra, att jag tror, det Utskottet icke blott genom ett Stånds beslut kan förbindas, attén sådan uppgift meddela, utan fordras, lör att gifva ett så beskaffadt beslut bindande kraft till efterlefnad, de öfrige RiksStåndens instämmande deri.
Jag hemställer derföre, om ej de öfrige Stånden må af detta Ridderskapets och Adelns beslut undfå del, på det att de må kunna detsamma bifalla, i fall de så skulle finna för godt.
Då jag ännu nödgas anhålla om tillåtelse, att tå tillägga några ord
619 till hva 1 jag förut i detta ämne yttrat, skall jag bjuda till att i min framställning vara så kort sorn möjligt.
Jag tror, att den nytta som Bankens credit kan, genom den periodiska publiciteten tillflyta, är ganska problematisk, och anser derföre det beslut Ridderskapet och Adeln nu fattat ganska skadligt, ej så mycket för det inflytande detsamma för närvarande kan medföra på Bankens credit, som fast mera för praejudicatets skull i framtiden.
Jag får derföre emot detta beslut på det högsta mig reservera.