Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har, genom det afgifne Betänkandet, yttrat sig om de hinder, Utskottet ansett möta för antagande af det redan genom första motionen framställda förslaget, att Cameral-examen måtte åläggas såsom vilkor för befordran t i il Läusmans-ljcnsler, och äfven anfört de skäl, på grund hvaraf Utskottet ansett en annan offentlig pröfning böra, såsom sådant vilkor, föreskrifvas $ och som Utskottet af anmärkningarne icke funnit ankd - n Allni, Bcsv.- och Ekon.-Ulskottels UtlåtandeN'.o 135. ning alt förändra detta yttrande, hvilket dessutom utgör en jemkning af hvad, som i motsatt rigtning blifvit genom anmärkningarne yrkadt, anser sig Utskottet böra förblifva vid sitt förut i detta ämne afgifnc förslag.
Ank. till Exp. Utsk. den 1 Mars 1841, kl. 1 c. m.
Utlåtande, i anledning af f öreslagen Dislricts-Jördelning inom Stockhol ms
Län vid de årliga Marhegångs Taxornes upprättande.
Från Hedervärda Bonde-Ståndet har Utskottet fått emottaga en af Riksdagsfullmägtigen Eric Jansson från Stockholms Län väckt motion, deruti han, med föranledande af bemälde Stånds bifall lill det vid innevarande Riksdag afgifne Utlåtande, i fråga bland annat om ändring deisi grundräntornes utgörande, och dels i markegångs-sättningarne, samt till undvikande af det allt för stora missförhållande, som i senare hänseendet förmodades skola uppkomma inom Stockholms
Län, der invånarnc i de närmast omkring hufvudstaden belägna Härader uppenbarligen syntes kunna afyttra sina varor med större beqvämlighet och mot högre pris än de, som bo i aflägsnare delar af Länet, hvarigenom
Krono-utlagornas utgörande i contant blefve mindre känbart förde förre, än för de senare, — föreslagit, att ett serskildt markegångspris sattes för Sollentuna, Wallentuna, Långhundra, Erlinghundra, Färentuna, Sotholms, Svartlösa och Oknebo Härader, samt Danderyds, Akers och Wermdö Skeppslager, inom hvilket distriet varuprisen merendels äro grundade på de i hufvudstaden gällande värden; och ett annat markegångspris åter för Seminghundra, Närdinghundra, Frösåkers, Lyhundra och Sjuhundra Härader, samt Frötuna, Bro, Wätö, Wäddö och Häfverö Skeppslager, derinom varu-värdena hufvudsakligen bestämmas efter de pris, som, vid köp ortens invånare emellan, vanligtvis der äro gällande.
Vid pröfningen af hvad sålunda förekommit, har Utskottet i främsta rummet fästat sig vid den omständighet, att från Rikets Ständers sida ännu icke blifvit fattadt något hufvudsaklig! beslut öfver den fråga, sora gif - Allm, Besv- och Ekon,-Utskottets Utlåtande, N'.o 136.
13 vit anledning: till motionärens förevarande förslag; oell då i allt fall, efter Utskottets förmenande, det i motionen åsyftade ändamål med mera fog kan heredas å annan väg, än den, hvarigenom frågan nu blifvit gjord anhängig, finnér Utskottet sig höra tillstyrka, att Eric Janssons omförmälde förslag icke må till någon Rikets Ilöglofl.
Ständers åtgärd föranleda.
Stockholm den 25 Februari 1841. N: o 136.
Ank. till Exp. Utsk.
Hen 1 Mars 1841, kl. 1 «. m.
Utlåtande, i anledning af väckt fråga or: vidtagande af åtgärder, i afseende på Rikets Sjömagt till handelns trygg-ande.
Med Protocolls-utdrag af den 5 December nästlidet år, har från ITögloflige Ridderskapet och Adeln till Utskottet blifvit remitterad en al Herr Nordensköld, Otto Guslaf, väckt motion, deri, med hänsyftning till det beslut, Rikets Ständer, på grund af detta Utskotts under N:o 112 afgilne Betänkande, vid denna Riksdag fattat, för vinnande af rättelse vid beräkningen af tull-umgälderna i öresund, Herr Nordensköld föreslagit en underdånig hemställan till Kongl. Maj:t, alt den för fäderneslandet och de allt mer stigande handels-intressen nödiga sjömagt, såsom mest verkande till oberoende och förkofran, så i ett som annat afseende, måtte fortfarande vidmagthållas; och att, jemte användande af redan bestämde medel till Flottans bemanning, Kongl. Majit i Kader täcktes för Rikets nu församlade Ständer framställa behofvet om nödigt anslag för erforderliga Convoy- och aflägsnare expeditioner, såsom enda vilkoret för att kunna utsända örlogsfartyg till handelns tryggande, så väl i Öresund som å orter mera afsides.
Till besvarande häraf, får Utskottet anföra, att, då genom det beslut, hvarpå Herr Nordensköld grundat sin omförmälda framställning, Rikets Ständer redan bestämdt uttalat deras åsigt om behofvet att skyndsamt vidtaga de kraftigaste medel, för hämmande af de ingripande förluster, som tid efter annan vederfarits Svenska handelsrörelsen, genom godtycklig tolkning å Danska sidan af de med Sverige, rörande Sundska tull-umgäl - 14 Allm, Besv.- och Ekon.-Ulskotlets Utlåtande, N.o 137. derna ingångna tractater; oell, såsom följd af della beslut, hvilket vunnit ännu mera vigt genom Rikets Ständers jemväl gjorda förklarande, att, i allt hvad på dem ankommer, vilja understödja de kraftigaste och mest ändamålsenliga åtgärder, som från Regeringens sida kunna i sådant afseende komma att vidtagas, det numera ensamt beror på Kongl. Majlis höga bepröfvande att bestämma sättet, hvarmedelst Svenska undersåtarne kunna blifva tryggade vid helgden af de ingångna fördragen, anser Utskottet aagot vidare yttrande i ämnet af Rikets Ständer icke böra ega rum3 i följd hvaraf Herr Nordenskölds ifrågavarande motion icke eller kan till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Ani;, lill Eip.
Utsi;, den i Man läll, 1.1. 1 c, m.
Utlåtande, i anledning af väckt förslag, att Beväringsskyldig ge å Öland samt inom Norra och Södra Möre Härader af Calmar Län hädanefter må till vapen-öfningar sammanträda i Calmar stad.
Med remiss frat» Hedervärda Bonde-Ståndet, har Utskottet fått emottaga ett af Riksdagsfullrnägtigen Peller Persson från Calmar Län afgilvet memorial, deruti han, jemte omförmälan, att Beväringsmanskapet, så väl från Norra och Södra Möre Härader inom nämnde Län, som äfven från Oland, nu vid de årliga vapenöfningarne samlas å den så kallade Hultfredshed, belägen 11 mil från sjökusten, fastat uppmärksamheten derå, att afsiåndet mellan nämnde hed och medelpunkten af Södra Möre Härad utgör nära 20 nili, oell att de Heste Ölandsboerne, sorn få färdas lang och besvärlig väg, redan innan de kunna komma till Calmare-landet, likaledes hafva 20 mil till den bestämda mötesplatsen.
På grund af detta förhållande, som Petter Persson ansett medföra både onödig tidspillan och kostnad, enär det visade, alt de beväringsskyldige, för att å mötesplatsen uppehålla sig endast 10 dagar, måste vandra ungefärligen 40 mii, då fram och återvägen sammanräknas, har Peller Persson föreslagit, såsom orden lyda: ”att om förmälde
Ptv rings manskap jjtlm.
Besv,- och Ekon.-Utskottcts Utlåtande> JVio 137.
1fe ”fran Norra och Södra Möre Härader samt Öland, matte få sammanträda ”till de vanliga Yapenöfningarna med Calmar stad, der tjenlig’ plats för ”desamma ej saknas och förvaringsrum för klädespersedlar och ammunition ”kan beredas uti gamla Slottet, som lill ett dylikt ändamål synes vara ”ganska tjenligt”; hvarförutan Peller Persson tagit i beräkning äfven den fördel, att i hamnen vid Calmar kunde förläggas kanonslupar, tillgängliga för de beväringsskyldiges öfning i sjörensten, dertill mängden förmenade* hafva fallenhet och håg.
Enligt Utskottets förmenande, kan en framställning, till ernående af motionärens önskan, både med mindre omgång och lämpligare än, på sätt som nu skett, göras anhängig omedelbart hos Kongl. Majit, som, i Sin egenskap af Högste Befälhafvare, eger ensam bestämma 0111 arméens vapenöfningar; och då, långt ifrån att förmoda, delfrågan, i den ordning väckt, icke skulle omfattas med det afseende, hvartill omständigheterna kunde gifva anledning, erfarenheten Ivertom visat, att, efter direct, till Kongl. Majit gjord underdånig ansökning, framställningar, likartade med den förevarande, vunnit åsyftad framgång, linner Utskottet, som vid sådant förhållande ansett sig icke böra ingå i pröfning orri gilltigheten för eller b«- hofvet af den föreslagna förändringen, sig böra tillstyrka, att Petter Perssons omförmälde hemställan icke må till någon Bikets Högloflige Ständers åtgärd föranleda.
Tryckt hos A. G. Hellsten, 1841 Allm. Bcsv.- och Ekon.-Utskollels Betänkande, IV.o l38. 1 N:o 138.
Ank. lill Exp, Utsk. d. i4 Mars l84t, kl. i c. m» Betänkande , i anledning af väckte motioner om Presterskapets aflöning.
I delta ämne hafva till Utskottets handläggning blifvit öfverlemnade följande niolioner, nemligen af 1:0 Herr Ribbing, Arvid, hvilken framställt det förslag, i afseende på Prest-rättigheternes utgörande i contant, i stället för in natura, att vederbörande
Kronofogde borde efter markegångspris uppbära och redovisa Pastors alla ordinarie presträttigheter, hvaremot de obeständige skulle utgå i en bestämd och årlig afgift, som jemväl af Kronofogden uppbars, och hvilken afgift borde genom convenlioner uppgöras i den ordning, sorn, i fråga om prest-rätligheter, redan vore stadgad; och skulle, för den händelse att vid desse convenlions-sammankomster icke någon öfverenskommelse kunde träffas, liågorne derom öfverlemnas lill Konungens Befallningshafvande, som ålåg afgifterne bestämma genom utslag, deröfver underdåniga besvär kunde hos Kongl. Maj:l inom 3o dagar fullföljas.
I uppbörds-arfvode egde Kronofogden beräkna sig 2 af hundrade; äfvensom vid uppbörden möjligen uppkommande tvister om afgifternes rätta belopp borde på här förut uppgifne sätt, efter försökt convention, om den ej lyckades, upptagas, afgöras och fullföljas samt spanmålen utgå utan förhöjning och forsel-lön, och tiden för uppbörden ej utsättas förr än de, som utgjorde prest-rättigheterne, kunnat hinna förvandla desamma i penningar; 2:0 Jöns Ersson från Wermlands Län, med hvilken vice Talmannen Per Ericsson sig förenat.
Efter framställd önskan att Kongl. Maj.ts Nådiga Förordning den 28 Februari 1681, om Presterskapets samt Klockares löneinkomster, måtte i åtskillige omständigheter varda ändrad, har motionären föreslagit: 1:0 att uti vissa district af någorlunda lika local-förhållanden en Comité af trovärdige och sakkunnige män måtte tillsättas, till utrönande af det billiga och lämpliga uti ifrågavarande ämne , oell hvilken Comité egde alt uti afgifvande betänkande upptaga några vissa artiklar, såsom Råg, Korn och Hafra, i stället för i Författningen förekommande Ärter, Bönor, Bih. lill R.
Prol. 1840 och i84'. 8 Sami. 34-de Haft. 1 2 Allm. Besv.- och Ekon.-Ut slotte Is Betänkande, N;0 i38.
Humbla, Hampa, Lin, Rofvor, Kål jemte Qvick-tionde, hvilka senare poster svårligen kunna controilei as, men af boställs-innehafvaren utan tvifvel umbäras; och förmente motionären, att lysningspenningarne kunde såsom vederlag ökas något öfver hvad de förut, en ligt gällande Författning, varit, samt bestämmas efter hvarje manspersons förmögenhet, hvartill antingen fastighetens taxeringsvärde tages till grund eller, om han icke eger jord , näring och rörelse, dock att i intet fall lysningspenningarne må öfverstiga 2 R:dr Banco, chartae-sigillatae-afgiften deruti äfven inberäknad; 2:0 att Smörtionden må bestämmas efter hemmanens taxeringsvärde , såsom mest räitsenligt; 3:o att Brudvigsel bör vara betald med 12 sk. för hvarje par samt Kyrkogång efter barnfödsel 8 sk., allt Banco; hvaremot presten bör för Socknebud erhålla betalning efter godtycke af den, som honom besvärar, om vägen är lång och besvärlig, samt fri sk juls fram och åter; dock att fattigt folk i detta afseende måtte åtnjuta sin själavård utan afgift; och 4:o alt afgifter vid barndop samt likstol måtte till alla delar försvinna; och har motionären derjemte framställt, att de pastorat, som redan hafva löne-conventioner upprättade och fastställde, måtte, under den bestämda tiden, vid desamma förblifva, samt derefter det blifvande nya förslaget lända till efterrättelse eller ock ny convention upprättas, som ömsesidigt erkännes och fastslälles; 3:o Magnus Persson från Wermlands Län, med hvilken Per Hansson från samma Län sig förenat: att Kongl.
Förordningen af den 8 Februari 1681, rörande Kvrkoherdarnes pastoralier, såsom för närvarande tid alldeles otjenlig och till och med oanvändbar, måtte helt och hållet upphäfvas samt i dess ställe efter nutidens anda och kraf ny Författning i detta ämne upprättas och utfärdas;, och har motionären, som ansett omöjligt att en Förordning i detta afseende kan upprättas, hvilken, i anseende till de olika localförhållanden samt de olika landtmanna-producter, sorn i olika Län framalstras, blefve lämplig för hela Riket, förmenat, det en Comité, bestående af Landshöfdingen i Länet, Contracts-Prosfen, med flere, som af vederbörande kunde anses nödige, samt deputerade från hvarje pastorat, borde i hvarje Län eller Stift nedsättas, hvilken egde alt uti de pastorat, der icke redan convention emellan Pastor och Församlingen blifvit träffad, antingen för bestämda år eller under pastors tjenstgöringstid , med fästadt afseende ä så väl kyrkoherde-boställets bättre eller sämre beskaffenhet, ortens mer eller mindre bördighet, pastoratets större eller mindre folkmängd, m. m.,. bestämma Kyrkoherdarnes årliga ordinarie lön af hvarje pastorat, jemte deras tillfälliga sportler , hvarifrån lik väl likstols-afgiften ovilkorligen borde uteslutas, och hvilken löne-convention kunde på en viss lid, t. ex, 5o år, fastställas;; Allm. Besv.- och Ekon.-Ulskollets Betänkande, W.-o l38. 3 4:o Petter Mårtensson från Jönköpings
Län, hvilken, under förmenande att
Presterskapets närvarande aflöningssätt är i högsta måtto olämpligt och i hög grad bidrager alt störa det goda förstånd , som bör finnas emellan religions-läraren och åhöraren, föreslagit att presternes löner mätte i ett för allt utgå i spanmål, eller dess värde efter markegång, på landet efter hemmantal och mallag, samt i städerne efter fyrkar och matlag, eller hvad annan beskattningsgrund, sorn för serskilde städer kan vara vidtagen, äfvensom att dessa löner mätte uppbäras i sammanhang med Kronouppbörden; 5:o Måns Månsson från Calmar Län, att ehuru, genom Kongl.
Kungörelsen den 3 April 1816 samt Kongl.
Brefven den 3 Juli 182c) och den 28 Maj i83o, visserligen vore påbudet, att conventioner om Presterskapets rättigheter borde af församlingarne vid inträffandetjenstledigheler upprättas, det likväl kan hända, alt församlingar finnas, der slike conventioner icke kunna komma till stånd, i hvilken händelse presten eger uttaga sina rättigheter enligt 1681 års Kongl. Förordning, hvilket äfven är fallet inom de församlingar, der vid tidigare skedda prest-lillsättningar föreningar icke blif-vit träffade.
I sådane församlingar uppstå ofta tvister emellan de lönande och löntagaren, hvilka tvister icke sällan hafva sin grund uti otydligheten af de bud, Författningen innefattar.
Så t. ex. stadgar nämnde Förordning att Capellanen skall i lön af Församlingen hafva en halfspann säd af hvarje hel eller hall gård, hvilkeldera bestämmes likväl ej, och Klockaren 3 kappar säd af hvarje bonde, utan att närmare uppgifves, om ordet bonde här afser den, som eger ett hushåll eller ett hemman.
Följden af sistnämnda otydliga stadgande har i en eller annan församling i motionärens hemort blifvit den, att en possessionat, som innehafver en mängd hemman inom församlingen, hvilka han sammanslagit till ett bruk, för alla dessa hemman likväl ej vill i lönen till Klockaren deltaga med mer än 3 kappar säd , ehuru han vid Klockarens tillsättning begagnat röst för hvarje hemman serskildt.
I följd häraf har motionären ansett sig böra föreslå, att dessa båda stadganden måtte blifva ändrade eller förklarade , så att någon tvist om deras rälta förstånd ej bör uppkomma, samt att rösträttigheten i allmänhet må tagas till grund för aflöningsskyldigheten; 6:0 Anders Nilsson från Östergöthlands
Län: att enär vederbörande auctoriteter i fullkomlig motsatt mening tolkat 168 r års Kongl.
Förordning i hvad densamma rörer Comministrarnes löner, sålunda, alt deri förekommande stadgandet: ”att den så kallade Capellans-skeppan skall utgöras med en half spann säd af hvarje helt och halft hemman”, gifvit anledning dertill, 4 Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottels Betänkande, N.-o i38. alt Comminister af sådane hemman, hvarpå brukare anlagils, fordrat lika afgift af brukare och egare, eller dubbelt emot hvad skäligen erläggas bordt, och hvilket föranledt till obehagliga tvister lärare och åhörare emellan, funne motionären sig föranlåten yrka , att en revision af nämnde Nådiga Förordning måtte företagas, hvarigenom ifrågavarande föreskrift kunde blifva så bestämd, att någon misstydning deraf ej vidare kommu att ega rum; och hafva Peter Persson från Ädelfors, Johannes Johansson och Peter Mårtensson fiån Jönköpings Län, Johan Andersson från Upsala Län, Johannes Persson från Stockholms Län, Nils Persson från Södermanlands
Län, med flere, förenat sig med motionären; 7:0 Eric Jansson från Stockholms Län, med hvilken Olof Persson från samma Län instämt.
Efter anförande, att, enligt 5 och 6 §§. i Kongl. Maj:ts Nådiga Förordning den 8 Februari 168i, Capelianers och Klockares lönevilkor sålunda vore bestämde, att de förra af hvarje hel eller half gård skola utbekomma högst en halfspann, men af hvarje mindre hemman en åttondedels tunna om året, hvaremot de senare af hvarje bonde undfå såsom årlig lön en kappe råg, en kappe korn och en kappe bafra , samt vid serskildta tillfällen, såsom vid vigsel, barndop, m. m., två öre silfvermynt, har motionären, jemte hemställan, huru vida desse lönevilkor icke annorlunda eller åtminstone närmare borde bestämmas, enär de i deras närvarande obestämda form alltid måste leda till missnöje och orättvisa, helst ett halft hemman icke, såsom likväl hittills, på grund af nämnde Kongl. Förordning skett, bör betala lika mycket som ett helt hemman , eller en fattig torpare lika mycket som egaren eller brukaren af ett fjerdedels hemman, framställt den Önskan, alt dessa allmogens utskylder måtte regleras efter samma bestämningsgrund, som dess öfriga, nemligen efter egendomens godhet och taxeringsvärde; 8:0 Jan Olsson från Gefleborgs
Län: hvilken under framställning
. att likslols-afgiften dels vore obillig så väl till sin uppkomst, som derigenom att densamma utgjorde ersättning för en förrättning, hvilken ostridigt vore en Presterskapet åliggande tjenstepligt, och dels ojemn vid tillämpningen, emedan den ofta måste utgöras efter vederbörandes begrepp om förhållandet i sterbhuset, der 6 kor finnas, funnits eller kunna födas, yrkat alt, i fall denna afgift icke kunde alldeles försvinna, densamma åtminstone måtte utgå med en viss procent af samma behållning vid hvarje bouppteckning på landet, der ej serskilde öfverenskommelser annorlunda bestämde, till exempel med rfS procent, eller 6 sk., för hvarje fulla 100 R:dr; och har Eric Nilsson från Jemtlands
Län häruti sig förenat; Allni. Besv.- och Ekon-Utskottets Betänkande, N.'0 138. 5 9:0 Eric Persson från Gefleborgs Län, som, till förekommande af likstolens tillämpning och utkräfvande i vidsträcktare måtto, än som stadgandet Hti Presterskapets Privilegier samt Kongl. Förordningen den 8 Februari 1681, föreslagit: att Kongl. Maj:ls Nådiga Utslag och Circulär af den 16
December 1836 uti enskildt mål, om likstols utgörande, måtte förklaras icke vidare ländande lill efterrättelse, samt att den, hvilken icke mera nyttjade eller besute hemman, han må hafva afstått detsamma, genom köp eller öfverlåtelse på andra vilkor, till son eller annan person, icke måtte vara förbunden att vidare, än hvad Prest-privilegierne bjuda, betala likstol.
Hvad molionerne innehålla har Utskottet i öfvervägande tagit; och får, till en början, vördsamt upplysa, att föreskrifterna för bestämmandet af Presterskapets ordinarie och extra ordinarie inkomster finnas Jhufvudsakligast i Kongl. Förordningen den 8 Februari i68r, men äro äfven gifna i serskilda äldre Förklaringar och Resolutioner nästan för hvaije Province i Riket; samt att, i afseende å conventioners upprättande, angående desse inkomster, Kongl. Maj:t under den 3 April 1816 förordnat, att om Pastor och Församlingen gemensamt åstunda och begära en öfverenskommelse' om Prest-rättighelernes utgörande, eller ock om en sådan öfverenskommelse blott å ena sidan begäres och åslundas, vare sig ensamt al Pastor i församlingen eller ock af församlingens pluralitet, bör dertill, på de grunder, 1681 års Förordning och flere dermed gemenskap egande Kongl. Bref och Författningar innehålla, upprättas ordentligt förslag, Jämpadt efter gällels beskaffenhet, för att, vid allmän Sockenstämma, i närvaro af vederbörlige Krono- och Consislorii-ombud, leda lill vänlig förening lärare och åhörare emellan, då, i händelse af vänlig öfverenskommelse, föreningen bör till Nådig stadfästelse anmälas; men skulle ändamålet motverkande stridigheter uppstå, underställes förslaget vederbörande Landshöfding och Dom-Capitel, i afsigt att godvillig förening åstadkomma, hvilken, om den ernås, likaledes lill Nådig stadfästelse anmäles.
Skulle åter öfverenskommeisen icke genom Landshöfdingens och Dom-Capitlels bemedling slå att vinna, komma så väl det uppgjorda förslaget, som den vägrande partens andragne skäl, jemte de begge förenämnde publika aucloriteternas utlåtanden, att till Kongl. Maj:ts
Nådiga granskning i underdånighet öfverlemna», för att, efter i hvarje fall förekommande omständigheter, blifva i Nåder reglerad! och för en tid af a5 till högst* 5o år fastställd), utan att likväl, intill sådant hinner afgöras, någon rubbning eller försök dertill, i det vanliga, på gällande Lagar och Författningar grundade aflöningssätt må till någondera partens förfång under liden vara tillåtet; öfver hvilken Förordning det Nådiga förklarande, 6 Allm. Sesv.- och Ekon.-TJtskottets Betänkande, N.o i38. elen 12 November 1819, utkommit, alt
Kyikoherdarne ega för deras tjenstetid med sine församlingsboer uti allmänna och lagligen tillkomne sockenstämmor öfverenskomma om påstötaliernes utgörande, utan alt dervid vara biträdde af Krono- och Consistorii-fullmägtige; men då fråga uppslår, antingen om öfverenskommelsens bestånd utöfver den Kyrkoherdes tjenstetid, som contractet ingått, eller om en efterträdares rätt, samt i händelse de conlraherande sinsemellan icke åsämjas, skola föreskrifterne i 1816 års Kungörelse, om Krono- och Consislorii-f uUmägtiges närvaro vid löneregleringen för Presterskapet, äfvensom uti allt öfrigt, i sådane fall tjena till noggrann efterlefnad; och bär Kongl. Majd, genom Circulär till
Dess samtlige .Befallningshafvande samt Consistorierne, den 28 Maj i83o, i anledning af Rikets Ständers underdåniga hemställan, i Nåder anbefallt bemälde
Åuctoriteter alt söka befrämja frivilliga öfveienskommelser om preste-rättigheternes utgörande i de gäll, der sådane icke egt rum, hvarvid bör tillses, att ifrågavarande conventioner må omfatta alla slags preste-rättigheter, af hvad namn som helst, och således ej mindre de serskilda slagen af tionde, än äfven likstolar och de så kallade jura stolte, taxerade efter de olika grunder, hvartill omständigheterna kunna föranleda; jemte det äfven, under vacancetiden, församlingarne må vara tillåtet att begära och afsluta dylika öfverenskommelser, hvarvid den blifvande Kyrkoherdens rätt bör af ConlractsProsten bevakas, och för öfrigt förfares enligt ofvannämde åren 1816 och 1819 utgifne Förordningar.
Efter denna framställning af hvad Förfaltningarne i detta ämne hufvudsakligen innehålla öfvergår Utskottet till motionernes besvarande; och beträffande först Herr Ribbings , Jöns Erssons och Peter Mårtenssons fi a inställningar derom, att Presterskapets löner måtte dels utgöras i contant istället för in natura, dels erläggas i spanmåil eller dess värde efter markegång, samt att uppbörden deraf borde ske af vederbörande Kronofogde, emot viss uppbörds-procent och i sammanhang med den allmänna krono-uppbörden, så och då Utskottet anser, att samma orsaker, som ligga till grund för lönens utgörande hittills i flere olika persedlar i olika delar af Riket, nemligen varuprisens ombytlighet samt näringarnes och produeternes olikhet i serskilda orter, äfven måste utgöra oundvikliga hinder för lönernes bestämmande öfverallt i en och samma persedel, vare sig säd eller annat, samt att lemna församlingarnes invånare frihet att, efter behag, prtestera lönerne antingen in natura eller med penningar efter markegång, skulle vara att tillägga dem mot löntagaren en rättighet, som icke motsvarades af någon förmon å dennes sida, samt i följd deraf innebära lika mycken orättvisa Allm.