Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har icke afstått från mitt yrkande i afseende på räntan, utan under (Jet vilkor, att belåningsbeloppel uppsattes till |:delar af Värdet.
Hans Excellence Herr Grefven och
Lan dtMar skalk en gjorde proposition lill bifall af hvad Utskottet i denna punkt föreslagit, eliel’ att Lånebeloppet för de af Utskottet specificerade Våg-effekter må, såsom hittills, vara inskränkt lill högst två tredjedelar af pantens försäljningsvärde, efter Mäklare-attest, och af BankoStyrelsen bestämmas en gång om året.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, alt lånebeloppet borde inskränkas till högst tre fjerdedelar af pantens försäljningsvärde, efter Mäklare-attest, och af BankoStyrelsen bestämmas tvänne gånger om året.
Ropades äfven Ja och Nej. Hans Excellence förnyade i samma ordning båda dessa propositioner, af hvilka den förra åter besvarades med Ja och Nej, men den senare med starka
I följd hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, eller hvad hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröstat JNej, Den 2> November f. in. fii Ridderskapet och Adeln således bifallit sistnämnde proposition.
Herr von Hartmansdorff begärde votering.
I anledning hvaraf Hans Excellcnce Herr Grefven och Lan dt Mar skalken framställde följande Voterings-pi oposition:
Dea, som bifaller, alt, på sätt BankoUtskottet tillstyrkt, lånebeloppet för de af Banko-Utskottet specificerade Våg-effecter må, såsom hittills, förblifva inskränkt lill högst f:delar af pantens försäljningsvärde, efter Mäklare-attest, och af BankoStyrelsen bestämmas en gång om året, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses låneboloppet för ofvannärnnde Våg-effecter höra inskränkas till högst |:delar af pantens försäljningsvärde, efter Mäklare-attest, och af BankoStyrelsen bestämmas tvänne gånger om året.
Hvilken Voterings-proposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades klockan half till 3 eftermiddagen; och befunnos efter voteringens slut, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öf - ])e ri 9. j .V o v e m l> c r i‘. lii. rige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva ulfallit, som följer: Ja — 9.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således beslutat, att lånebeloppet för ofvannämnde Våg-efFecter borde inskränkas till högst adelar af pantens försäljningsvärde, efter xMäklare-attest, och af BankoStyrelsen bestämmas tvänne gånger om året.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 3 eftermiddagen.
Onsdagen d. 2 5 November 182 g.
Plenum klockan half till 6 Eftermiddagen.
Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskoltet in - De» 2Ö
No vem ber e. m. 63 komne Förslag till Rikets Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 24S.
Rörande beviljad t anslag till Pensioner och Gratificationer för Högtsalig H. K. H.
Prinsessan Sophia Albertinas Hofstat och Betjening.
N:o 24c).
Angående en åt H. E.
Herr JustitiaeStatsMinistern m. m.
Grefve Rosenblad beviljad lön-ersätttning.
N:o 25o. Angående ÖfversteLieute nanten de Mottoni tillagde pensions- och ersattnings-förmoner.
N:o 251.
I anledning af Kongl. Majrls
Nådiga framställning om beviljande af särskildt anslag till FörsvarsVerkets iståndsättande.
N:o 2Ö2.
I anledning af ifrågastäl11 upphörande af Skinnskattebergs Bergslagspri vi legiér.
N:o 253.
Om offentlighet vid UnderDomstolar och PoliceKamrar i Städerne.
N:o 254.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ålder fördem, som af HofRätterne till
DomareEmbetets utöfvande förordnas.
N:o 255.
Angående tågande Truppers inqvartering och proviantering under fredstid.
N:o 256.
Rörande hegardt fortfarande anslag åt Lärarne vid Stockholms Stads Under visnings-verk. (34 Den 9,5 November e. m. N:o 257.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition om afskrifning af förra MagazinsFondens äldre fordringar för undsättnings-spannemål m. rn. N:o 258.
Angående lösningspriset för anslagne Kohl-räntor af Hemman under Ortala Bruk och Norrtelje Gevärsfactori.
N:o 35g.
Om anslag af allmänna medel till aflönande af en DjurLäkare i hvarje Län. N:o 360.
Angående indelnings-jemkning och lindring i Båtsmanshållet inom Blekinge Län.
Hans Excellence Herr Grefven och LarnltMar skalken lillkännagaf, attHerr Sparre, Gustaf Mauritz, afsagt sig sitt rum såsom Ledamot i StatsUlskottet; och då dessutom en ledighet funnes i BevillningsUtskottet, efter Herr Liljenstolpe, Carl Otto, anmodade Hans Excellence Ridderskapets och Adelns Herrar Eleclorer att med första sammanträda, för att efter bemälte Herrar utse nya Ledamöter i Stats- och BevillningsUtskotten.
Fortsattes pröfningen af BankoUtskottets den 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, och den 2 dennes e. ra. på bor - Den a5 November e. m. 65 bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:ris 48, 4.9» 5o, 5i, 5a och 53 förut meddeldte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens lånerörelse, efter dess särskilte utgreningar, för tiderymden intill nästa Riksdag blifvit af Utskottet föreslagne. 3:o Lån på Jern, Koppar och Effe eter. b) Att Räntan för Lånen på Jern och Fåg-effecter åter må blifva fyra procent, i likhet med hvad den från år 1770 och ända till 1792 varit.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blef hvad Utskottet i denna punkt föreslagit af Ridderskapet och Adeln bifallit. c) Att belåning af Jern och Fåg-effecter i Götheborg får ega rum på sätt i Stockholm sker, nemligen mot attester af Vågbetjeningen och under dess ansvarighet; samt Magistraten i Götheborg alltså fritagas från de befattningar med och det ansvar för våg för da effe eter, å hvilka BancoLån sökes, som Kongl, Förordningen af den 18 Februari 1735 och den i5 Februarii 177g utstakat.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken gjorde proposition till bi5! H. 5 66
Den 25 No ve ml) er c. m. fall å hvad Utskottet i denna punkt föreslagit.
Herr Rosenblad} Bernhard:
Ridderskapet och Adeln har nu bifallit Utskottets förslag rörande Jernbelåningen; dock ined en stor förändring i första punkten.
Jag anhåller derföre vördsammast om proposition å inbjudning till de öfrige RiksStånden att instämma i det beslut Ridderkapet och Adeln fattat, att lånebeloppet för de af Utskottet specificerade Våg-éffecter bör inskränkas till högst tre fjerdedelar af pantens försäljningsvärde, efter Mäklare-attestj och af BankoStyrelsen bestämmes tvenne gånger om året.
Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade bifalla den af Herr Rosenblad föreslagne ofvanberörde inbjudning.
Ropades Ja. f:o Lån på Fahlu Bergslags
Köp par Sedlar.
Att den Lån-rättighet, för ett belopp af högst 3ooo Skeppund Rå-Koppar, enligt så kallade Koppar Sedlar som Fahlu Bergslag hittills fått hos Banken begagna j må oförändrad och mot enahanda ränta af 3 Den 25 No ve ni Ler e. m. procent, som efter ur ijyi varit fastställd, fortfara.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, blef Utskottets förslag i denna punkt af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Angående Bankens utlåning på orörlig pant och på längre terminer. 1:0
Grunderne för redan titgifna låns åter gäldande. a) Att det må vara tillåtet de Gäldenär er, som hos Banken häfta för Lån mot inteckning och förbindelse att likvideras på 33j- år med 2 procent årligen i silfver utaf lån-capitalets primitiva belopp, att i dess ställe, om och enär de det åstunda, inbetala i BankoSedlar 6 procent för är räknadt af samma Capital-belopp, då Banken kommer att, med de sålunda inflytande betalningsposter, öka sin Silfver upphandlings Fond, och deremot använda af sitt redan egande silfver, medelst afföring efter 144 s^- pris, så mycket som i betalning å lånet deremot svarar. b) Att Bankens på längre tid ställda fordringar må i förut fastställd ordning lic/videras, nemligen:
Fastighets-l ånen h 4 procents ränta: medelst inbetalning af sex för hundrade St h. 5* 68
Den a5 November e. m. årligen, räknadt pä capital-återstoden vid 1814 års slut utaf de län, sorn. före den tiden utgått, och på primitiva Capitalet af de sedermera utgifva eller i omsättningseller transportväg beviljade.
Fastighets-lånen h 5 procents ränta : medelst inbetalning af sju för hundrade årligen, likaledes räknadt på Capital-återstoden vid 1814 års slut, utaf de före den tiden utgifva och på primitiva Capitalet af de sedermera i omsättnings- eller transport-väg beviljade.
Den vid liqviden mellan Statsverket och Banken efter 1800 års
Riksdag uppkomna förskottsfordran: medelst användande af två femtedelar utaf den ränta, sorn på fem procentslånen årligen beräknas; samt Odlings-lånen: medelst årligt erläggande af 2 procents ränta och återgäldande dessutom af en femtedel af det lyfta de beloppet årligen, sedan första andelen fått utan capit al-afbetalning begagnas i fem år, hvad de större odling slänen, och i tre år, hvad de mindre odlings-läinen beträffar. c)
Att, med afseende på låns omsättning skall iakttagas, det ingen förändring i det fastställda årliga afbetalningsbeloppet för ett Bankens Fastighets-lån får ega Den 25 November e. rn. 69 rum, i följd deraf, att pantens egare blifvit ombytt.
Jtt den så baltade transport-rättiglietcn på annan pant upphör, så att de å lånen inflytande capital-afbetalningar, de må utgöra högre eller ringare belopp, ovilkorligen ingå till allmänna Låne-fonden att, enligt stadgade grunder, disponeras.
Dessa fyra punkter blefvo, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde serskildle propositioner, af Ridderskapet och Adeln hila 11 ne. 2:0 Grunderna för nya låns utgif v a n d e. a) Fastighetslån mot intecknings-säkerhet.
Att fastighets-län, mot vilkor att på 33\ år återbetalas i silf ver efter de i i8a3 års Banco-Reglemente utstakade grunder, må upphöra; dock att lånrättigheten, i enlighet dermed, förblifver öppen för en hvar, som, till undfående af sådant lån, sökt och. erhållit inteckning före 182g års utgång, samt med i öfrigt fullständiga handlingar sig hos Banken anmäler.
Herr Hjerta, Gustaf'.
I anledning af den långt utdragna tiden, innan Bankens lånerörelse förekommit till slutligt afgörande, och i anledning af den ytterligare tidsutdrägt, som kommer att äga rum, innan 70 Den j5 November e. m. Rikets Ständers beslut hinna att befordras till allmänhetens kunskap, anhåller jag, att terminen för silfverlånens upphörande må utsträckas till i83o års slut, i stället för 182g års slut, såsom Utskottet föreslagit.
Det skulle i annat fall kunna hända, att mångå, sora redan beredt eller ännu vidare bereda sig behöriga handlingar för dylika låns erhållande, förgäfves skulle hafva använt kostnad och möda derpå, och delta finnér jag ganska hårdt, Herr Rosenblad:
Den högsta utsträckning jag för min del, i anledning af Herr Hjertås anmärkning, anser mig kunna tillstyrka är, att Utskottets Förslag må så vida ändras, att rättighet till de så kallade Silfverlånen må slå öppen för hvar och en, som i sådant ändamål sökt och erhållit inteckning vid första Tinget af år i83o; men längre tror jag mig icke kunna gå, utan att rubba hela sammanhanget mellan allt det öfriga, som tillhör Bankens lånerörelse, Herr Hjerta", Jag skall visserligen ej mycket motsätta mig, i händelse p 1 uraliteter» skulle önska samma inskränkning i mitt förslag, sorn Herr Rosenblad; men att bestämma tiden lill första Tinget af år i83o, anser jag olätnpeligt, enär dessa Ting i olika orter infalla på olika tider, och dessutom flere
Ting hållas på det ena stället, Den i5 Noveni ber e. m. än pä det andra.
Jag tror det vara bättre, alt i detta fall antaga en viss termin, och dertill bestämma antingen den i nästkommande Julii, eller i83o års slut.
Alt hålla silfverlånen Öppna hela nästkommande år igenom, kan jag aldrig tillstyrka; ty jag får fästa uppmärksamheten derpå, att så länge denna lånefond står öppen i sitt närvarande skick , är det omöjligt känna hvad Banken äger att disponera.
Det högsta jag derföre kan medgifva är, att tiden må bestämmas lill den t Julii i83o, ehuru detta redan är nog långt.
Herr Hjerta’, Innan jag lem nar detta ämne, torde det tillåtas mig att hos någon af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, som derom måhända äger närmare kännedom, begära upplysning, huruvida icke i de norra orterne, der blott ett Ting om året hålles, detta Ting vanligen förrättas böstetiden och mot slutet af året.
I fall så är, torde man lätt inse nödvändigheten af milt första förslag, att låta lånerälten slå öppen lill i83o års slut, för att jemväl bevara deras rätt, hvilka måhända i de norra orterne redan ingått i en eller annan omkostnad för de ifrågavarande lånen, men icke kunna erhålla inteckning förrän vid Tinget nästkommande höst.
Jag tror väl icke, att Tiugen på något ställe, der blott 7S Den i5 November e. m. ett Ting om året finnes, hållas så sent, sorn Herr Hjerta förmodat; men i alla fall lärer ingen bereda sig på de ifrågavarande lånen så lång tid förut, att någon ytterligare utsträckning af tiden för lånerättens bibehållande derföre skulle erfordras, helst silfverlånen hittills varit minst begagnade i de norra or terne.
Herr von Hartmansdorff, August'.
Jag anser det väl vara mindre magtpåliggande, hvilken termin man utsätter för silfverlånens upphörande, enär dessa lån hittills icke varit särdeles eftersökte, och troligen ej eller komma alt blifva det.
Men om Ridderskapet och Adeln finner för godt, att, i stället för den af Utskottet föreslagne termin, bestämma någon annan inpå nästkommande år, skulle jag tro, att rnan borde antaga den sista Junii, emedan Tingen i somliga landsorter ofta räcka till långt fram i Junii månad, hvadan inteckningsliandlingarne icke förr blifva färdiga.
Hans Excellence Herr Grefven ock Landt Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll hvad Utskottet i denna punkt föreslagit, med den förändring, att i stället för orden: ”före 1829 års utgång, ” borde införas: före den 3o Junii i83o.
Den a5 November e. m. 73 B)
Att hvad som inflyter i afräkning pä Bankens Capital-fordringar vid 1828 års slut för intecknade fastighet s-lån mot 4 och 5 procent, ställde på återbetalning i Sedlar, (derunder jemväl inbegripne sä vål lånet till Gagnefs Socken, sorn den vid 1828 års slut qvarvarande för skotts fordran efter förra Statsliqviden) j och hvilka alla Capital-afbetalningar tillhopa kunna antagas blifva emellan i5o och 200,000 R:dr om året, må ifrån och med år i83o pä nytt utgifvas mot säkerhet af inteckning i Jast egendom.
Herr Tham'.
Då för några dagar sedan Herr Lefrens Motion om RänteCoupons förehades till remiss, tog jag mig friheten anmärka, att ett annat beslut, än det BancoUtskottet i nu förevarande punkt om Fastighetsbelåningen föreslagit, erfordrades, så vida ej all pröfning af Herr Lefrens Motion skulle afskäras.
Denna Motion innehåller nemligen, att alla inbetalningar af Fastighels-lån skulle användas till inlösen af Ränte-coupons; men om man nu bifaller Banko-Utskottets förevarande Utlåtande, och således gillar det af Utskottet föreslagne sätt för de inflytande afbetalningarnes användande, finnes ingen tillgång till ett dylikt amortissement för Ränte-conpons.
Jag skulle derföre vilja föreslå Ridderskapet och Adeln, att nu taga ett beslut, hvarigenom öppet tillfälle lemnäs att seder - 74 Den 25 November e. m. mera efter godtfinnande bifalla det ena eller andra förslaget, det vill säga, alt man nu borde stadga, att de ifrågavarande afbetalningarne skola till Fastighets-låneanstalter användas, på det sätt, hvarom beslut sedes mera komme att fattas i sammanhang med beslutet om Räntecoupons.
Genom vidtagandet af ett sådant beslut haiman icke bundit händerna på sig för en fri pröfning af Herr Le fr ens motion, och följden deraf skulle naturligtvis vara, att allt hvad Utskottet rörande detta ämne vidare föreslagit, dels, om fondens fördelning
Lill 84 procent för landet och 16 procent för städerne, och dels om lånens storlek samt räntan — med ett ord, allt hvad Utskottet tillstyrkt såsom en följd af Utskottets förslag i första punkten, jemväl skulle komma att framdeles bestämmas.
Vill man betänka sig, innan man afslår Herr Lefren^ motion, tror jag det blifva nödvändigt att vidtaga den åtgärd jag nu föreslagit; och som den icke eller efter min tanka står i strid med våra förmer, vågar jag anhålla om proposition derå.
Jag får först i afseende på redactionen af Utskottets förslag i förevarande punkt anmärka ett fel, hvarpå jag bekänner att jag icke inom Utskottet fästat uppmärksamhet.
Det slår nemligen: att hvad som inflyter i afräkning pä Bankens Capitaljordringar vid 1828 års
Den 25 November e. m. slut &c., men det bör stå: wd 182g års slut; och det är så mycket nödvändigare att detta rättas, som de i år influtne medel redan blifvit använde till Bankens silfverköp.
Hvad serskildt Herr Thams framställning beträffar, så får jag erinra, att, då motionen om Ränte-coupons blifvit så sent väckt, att den måste komma i collision med BancoUlskoltets redan aflåtne förslag, hade den rättast bordt framträda såsom contra-proposition mot Utskottets Utlåtande.
Men sedan Ståndet bifallit remiss å motionen, och Utskottet beslutat att taga den i öfvervägande, skulle jag anse mig handla ilioyalt, om jag ville afklippa mina motståndare tillfället att göra sina åsigter gällande.
Jag skall derföre ej motsätta mig det af Herr Tham åsyftade ändamål, men tror att det lämpligast vinnes derigenom, att punkten bifalles, sådan den af Utskottet blifvit föreslagen, med blott de förändringar, att 182g insattes i stället för 1828, och att slutet erhåller följande lydelse: må från och med år i83o användas till befrämjande af Fasti ghe t s-lånerörelse, på sätt framdeles kommer att stadgas.
Då jag tillstyrkte remiss af Herr Lefrens motion, var det egentligen på det att Utskottet skulle erhålla del af de anmärkningar, sorn här gjordes emot densamma, sedan tväune andra RiksStånd redan beviljat re - Den ?.5 November e. ni. miss å motioner af enahanda syftning.
Jag bekänner, att jag derföre ej kan annat än med glädje nu omfatta det tillfälle, som bär erbjuder sig, att afklippa den ifrågavarande motionen, och jag tillstyrker således bifall till Utskottets Utlåtande, tor att med ens slippa couponerna.
Jag kan ej förmoda, att Ridderskapet och Adeln skulle vilja bifalla Utskottets Utlåtande på det skäl Herr Cederschjöld anfört; jag har aldrig funnit att Ridderskapet och Adeln varit rädd för besväret att ingå i pröfning af en sak, som rörer Fäderneslandets nylta.
Frågan är således, om Heir Lefrens motion förtjenar att komma under öfverläggning; och då detta redan är genom remiss och votering afgjordt, kan jag icke tro, att pluralitelen nu skulle vilja afklippa all möjlighet att få motionen pröfvad.
Jag går för öfrigt gerna in på Herr Rosenblads förändring af det förslag till proposition jag uppgifvit; ty jag ifrar blott derföre, att man icke genom ett nu vidtaget beslut må stänga vägen för sig att framdeles pröfva förslaget om Ränte-coupons, och som detta ändamål vinnes äfven med Herr Rosenblads förslag till proposition, instämmer jag med honom, för att icke föranleda någon tvist i denna del.
Friherre Boijej Ludvig'.
Jag hvarken begär eller emoltager något af commisera - Den 25 November e. rn. 77 lion; men jag utkräfver en rätt, som är hela allmänhetens, ej blott deras, som understöd t Herr Lefréns motion, den nemligen, att en sak, som blifvit remitterad till Utskott, må stå öppen till deliberation, då Utskottets Betänkande derom inkommer.
Jag begär detta såsom en rättsfordran, och jag anhåller derföre om proposition å Herr Thoms förslag , med de förbättrade ordalag, hvari Herr Rosenblad framställt det.
Om man öfversätter Herr Tharas förslag i mindre förblommerade talesätt, innehåller det helt enkelt, att Ridderskapet och Adeln borde uppskjuta sitt beslut öfver Banko-Utskottets
Utlåtande i förevarande punkt, intilldess Utskottets Utlåtande öfver Herr Lefre^is stora lånefråga till Ståndet inkommit, blifvit bordlagdt, måhända återremitteradt och slutligen afgjordt.
Men nu innehåller §.
Riksdagsordningen: ”då saken från ”Utskott återkommit, blifve den efter första uppläsandet liggande på bordet.
Den "kan vid nästa föredragning, ehvad öfverläggning ägt rum eller ej, på flere Leda"mölers förenade begäran, åter hvila; men ”då saken tredje gängen förekommer, skall "den till afgörande företagasVill man nu, då BankoUtskottets
Utlåtande för tredje gången är före, till afgörande företaga detsamma, på sätt Herr Tham föreslagit, det vill säga besluta, att man intet afgör, Den 25 November e. m. så är detta visserligen ett beqvämt sätt alt tillintetgöra Grundlagens föreskrift, när den står i strid med ens önskningar; men jag tror derför icke, att det är rätt.
Om jag ogillade Utskottets hela förslag till bedrifvande af Bankens lånerörelse, så skulle jag, begagnande den rätt Herr Tham yrkar, endast behöfva i motionsväg framkomma med nya projecter, och vädja till allmänhetens rätt att få pröfva dem, för att under tiden hindra sakens afgörande i den ordning Grundlagen stadgat.
Jag bestrider på det högsta ett sådant förfarande, som bland andra svåra följder skulle hafva den, alt uttänja Riksdagen i oändlighet; och jag hoppas alt Herr Grefven och LandtMarskalken nu, såsom eljest, tillhåller oss att följa Grundlagen.
Herr von Hartmansdorff skulle hafva rätt, i fall fråga vore att uppskjuta afgörandet af sjelfva hufvudsaken, det vill säga, i hvilken låneväg medlen skola användas, såsom i discontväg eller på annat sätt; nien om man nu beslutar på sätt Herr Rosenblad och jag föreslagit, att penningarne skola användas i fastighets låneväg, måtte det Vara tillåtet, att framdeles närmare bestämma sältet.
Jag tror åtminstone icke för min del, att Grundlagen nekar detta, eller att det är Ridderskapet och Adela betaget, alt bereda sig tillfälle, att, sedan Ståndet nu beslutat om medlens
Den 20 November e. m. 79 användande i fastighets-låneväg, en annan dag få ordna det reglementariska af saken.
Jag hoppas, att Herr Grefven och LandtMarskalken icke skall finna ett sådant förfarande stridande mot våra förmer; men jag underkastar mig gerna Herr Grefvens och LandtMarskalkens omdöme, ehuru jag för egen del icke tror, att mitt förslag innefattar någon Gruudlagssti idighet.
Boije:
Allt hvad Herr von Hartmansdorff anfört, är redan på förhand vederlagdt genom den beviljade remissen af Herr Lefrens motion; ty lika helig som Herr von Hartmansdorff tror sin rätt vara, alt nu få Banko-Utskottets
Utlåtande afgjordt, lika helig är rättigheten, att få den remitterade motionen under pröfning.
Men då det förra afskär möjligheten för det sednare, inser jag icke, hvarföre den ena rättigheten skall äga företräde på den andras bekostnad.
Det är en förtydning af Grundlagen; och af Herr Grefvens och LandtMarskalkens nit för rätt och loyauté, väntar jag, att den nu ifrågavarande delen af Banko-Utskottets
Utlåtande får uppskjutas, emedan det är nödvändigt för möjligheten, att få den nyligen remitterade motionen prÖfvad.
Herr Ribbing„ Jrvid:
Då de värde Talarne, som yrkat uppskof med sakens afgörande, tillräckligt vederlagt sig sjelfve, 8 o Den 2.5 November e. m. vill jag endast inskränka mig tili den, såsom jag förmodar, grundlagsenliga begäran, alt första proposilionen må blifva till bifall å Utskottets Utlåtande.
Jag vill icke återgå till upptagande af Herr Lefrens motion i hufvudsaken, och ännu mindre till dess rättighet att väcka denna motion på i i:te månaden af Riksdagen; jag vill blott till besvarande upptaga frågan sådan den nu är, och i detta afseende tror jag det vara nödvändigt, för att handla loyalt å motståndarnes sida, dit äfven jag räknar mig, att icke afklippa i förväg möjligheten af motionens pröfning, sedan den blifvit remitterad.
Måhända var det orätt, att motionen så sent blifvit väckt, äfvensom att remissens beviljande grundades på en alltför vidsträckt förklaring af 56 §.
Riksdagsordningen; meri sedan detta skedt, och då Grundlagen tillåter alt antaga ett Utskotts Betänkande, som andra gången återkommit, med hvilka förändringar man behagar, så kan jag ej finna annat, än alt vi både böra och enligt Grundlagen äro fullkomligt berättigade att samtycka till Herr Thams förslag, helst det innefattar ett afgörande af sjelfva hufvudsaken, eller bestämmandet af medlens användande till ett visst ändamål.