Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Först då Bankens slällning år känd, kan man pröfva ett förslag till realisation, hvilken visserligen vöre önskansvärd, men hvars bestånd alltid kan vara mycken tvifvel underkastadt.
Delta åter har så mycket sammanhang med Bankens ställning, a't det ej utan kännedom af denna, riktigt kan bedömmas.
Dä delta hvilan pä redan utredde åuinen, så anser jag att Utskotten genast skulle Dnn 7 April f> m.
x79 kunna inkomma med sitt utlåtande i denna fråga; och då jag i afdelningen funnit manga olika tankar, och mycken svårighet der uppstått vid dess arbeten, vågar jag föreslå, att Utskotten måtte åläggas genast utlåta sig, huruvida en realisation nu med bestånd kan företagas, eller måste uppskjutas, intilldess Bankens ställning kan blifva säkrare, samt Nationen vinna en jemnare välmåga, hvarpå framgången af ett dylikt steg ytterst hvilar.
Då den proposition Herr Grefven och LandtMarskalken till besvarande framställt, icke innehåller annat, än att Utskotten måtte anmodas att, så fort som möjligt är, inkomma med grunderne till finans-planen, tror jag en sådan framställning vara den mest billiga, och således allmänt kunna bifallas,- samt en onödig men tilläfventyrs annars blifvande votering derigenom undvikas.
Samma skal som förmått Herr Lagerhjelm, att önska grunderne för den blifvande finans-planen först bestämde, innan sjelfva planen uppgjordes, förmå mig deremot, i enlighet med hvad jag ofta yttrat, önska motsatsen, Vigten af ett beslut, som bestämmer alla medborgares närvarande ägande rätt och hufvudsakligen ingriper i möjligheten för dem, att i lolliga näringar vinna en framtida förkofran, fordrar att vi kunna bedomina resultaterne, innan vi besluta, och detta lärer vara omöjligt, utan framställandet af en fullständig plan.
Den 7 April f, ni.
I det ögonblick, dåmeningarne syntes utgrena sig åt flere håll, och discnssionens gräns var svår att förutse, trodde jag mig böra nedstämma min begäran till likhet med Herr Thams förslag, såsom det hvarom disput minst kunde uppstå; men sedan jag nu afhört Herr Lagerhjelm, som sjelf är Ledamot i Utskotten, önskade jag att
ProtocollsUtdraget finge inrättas efter hans yttrande.
Jag tror mig ej hafva misstagit mig då jag yttrat den mening, att discussionen aflägsnat sig från sitt rätta ändamål.
Jag tror mig finna ytterligare stöd för denna tanke i det tvifvelsmål, som nu först uti discussionen öfver sjelfva ämnet uppkommit, då man satt i fråga, huruvida det för Utskotten vöre möjligt, att så som Friherre Björnstjerna föreslagit, inkomma med grunderne till finansplanen, utan att framlägga den uti hela dess vidd.
Bäst torde det vara, att förena sig uti den proposition, att remiss af Memorialet beviljas, samt att Utskotten i sitt svar må sjelfve förklara, om de anse sig kunna framlägga grunderne, utan hela planen.
Jag bekänner, att det vid första påseende vore önskansvärdt, om man särskilt kunde få grunderne; men när man fäster uppmärksamhet på huru grunderne skola frambringas, så ser jag ej huru detta skall kunna ske, utan att hela planen tillika utvecklas, då dessa ämnen äro så nära förenade.
Jag hemställer således, ojh icke man bör inskränka sig till remiss af Memorialet, utan något beslut rörande särskildt insändande af grunderne.
Den 7 jlpril f. m. angår det yrkade ProtocollsUtdraget, tror jag ett sådant vara öfverflödigt, då jag är öfvertygad att de Ledamöter, på hvilka Riksens Ständers förtroende fallit vid valet af Ledamöter till Utskotten, visserligen skola göra allt livad i deras förmåga står, för att så fort som möjligt är, kunna aflemna deras arbete och derigenom tillfredsställa Stånden.
Jag kan ej finna annat än att det skulle synas innefatta ett 'bevis på bristande förtroende till Utskotten, om man genom Protocolls-Utdrag gjorde en sådan påminnelse.
Som jag redan förut sökt ådagalägga orsakerna, hvarföre jag anser olämpligt, oformligt och vådligt, att anmoda Utskotten inkomma med en preliminair uppgift på allmänna grunder till en finans-plan; så vill jag ej vidare orda deröfver.
Har jag ej kunnat verka öfvertygelse genom mitt skrifteliga anförande, vågar jag ej hoppas att kunna göra det munteligen.
Jag anhåller blott att få anmäla rnin anhållan om votering, i händelse propositionen skulle anses vara med Ja besvarad.
Hans Excellence Herr Grefve af Hjellerstedt , Gustaf:
Jag får blott förena mig uti hvad Friherre Anckarsvärd yttrat.
Sedan Ridderskapet och Adeln bifallit att Friherre Björn» stjernas Memorial, jemte de uti ämnet gjorda anföranden skola till Stats- och BankoUtskotten remitteras, finna Utskotten visserligen både uti Friherre Björnstjernas och de öfriges anföranden tillräcklige anledningar att skyndesamt inkomma
Den 7 April f. m. med deras Betänkanden.
Då den andra prcH positionen innehåller, att
Utskotten skulle anmodas sä fort sig gora later inkomma med grunderne till finans-planen, så innefatta dessa ord i alla fall full frihet att, då de det kunna, nied Betänkandet inkomma.
Jag tror således att man bör kunna hafva så mycket förtroende för Utskotten, att man leirnar dem utan påminnelse, då en påminnelse är öfverflödig, och då en sådan skulle tyckas innefatta misstroende.
Jag hemställer derföre om ej Ridderskapet och Adeln ville stanna vid beslutet om enkel remiss af Memorialet.
Den erfarenhet jag hittills haft inom finans-beredningen gör att jag tillstyrker, det ett ProtocollsUtdrag expedieras, hvaruti Utskotten åläggas att skyndesamt med grunderne inkomma.
Jag, motiverar denna mening på det skäl, att hvar och en lärer finna huru skiljaktig finans-planen blifver om möjligheten af en beståndande realisation tages till grund eller icke.
Friherre Björnstjerna'.
Frågan om remiss är redan afgjord.
Den andra frågan åter år ej för Utskottens skull, utan för de andre Ståndens , på det att i händelse äfven de skulle vil. ja först hafva grunderne framställde, Utskotten derom måtte kunna erhålla underrättelse.
Derföre anhåller jag att ProtocolisUtdraget måtte utfärdas.
I öfrigt beror det ju på Utskotten att förklara, 0111 de kunna ellef icke kunna lenina grunderne särskilt, Ben 7 April f, nA Friherre Boije:
Utan misstankar har jag hegart ProtocollslJ (draget; och då nu en Ledamot af Utskotten , (Herr Lagerhjelm) också begärt det, så fruktar jag ej att de öfrige Ledamöterne skola se i min begäran någon misstänka; synnerligen om ProtocolisUtdraget får blif. va sådant, Herr Lagerhjelm önskat.
Herr Grefven och BandtMarjkalhen yttrade, att ehuru Stats- och BancoUtskotten, visserligen utan påminnelse, sjelfmant torde inkomma med grunderne till financeplanen, kunde Herr Grefven och Landt Marskalken likväl för dess del icke anse olämpligt, att Ridderskapets och Adelns önskan det.
Utskotten måtte, så fort sig göra låter, dermed inkomma, blef till Utskotten framställd.
Herr Cederschjöld; Jag har för min del visst ingen ting emot att Utskotten anmodas skyndsammeligen inkomma med. en financeplan:
Jag bestrider blott att de skola anmodas på förhand uppgifva de allmänna grunderne förden tillärnade financeplanen.
Jag skulle ej vara envis, om jag ej ansåg saken vara af allra största vigt.
På utgången af denna strid kan det nemligen bero, huruvida vi skola erhålla någon financeplan eller icke: ty jag anser högst troligt och nästan säkert, att om isolerade allmänna grunder framställas i sin nakenhet och utan sammanbindning till en fullständig plan, så skola de utan tvifvel blifva af Riksens Ständer förkastade, blott i brist på möjlighet att fullkomligt kunna fatta och pröfva deras inbördes
Den 7 April f. m. sammanhang och verkställbarhet; åtminstone skall arbetet till financeplanens antagande ganska betydligen förlängas.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, om det icke vore bäst att låta det på Utskottens egen pröfning ankomma, huruvida de ansågo sig kunna för Riksens Ständer framlägga endast grunderne till financeplanén, helst Herr Landt Marfkalken förmodade, att, om sådant af L tskotten fanns möjligt och lämpligt, Ridderskapets och Adelns önskan uppfylldes, hvarefter Ridderskapet och Adeln i allt fall ägde öppet att, i händelse grunderne särskilt inkommo, öfverväga huruvida de samma kunde, antingen skiljde från sjelfva financeplanen, eller först i sammanhang dermed pröfvas.
Jag har tyckt mig finna Herr Grefvens och Landt-Marskalkens nu gjorde framställning vara så riktigt uppfattad, att dervid ej kan vara något att erinra.
Då nemligen Utskotten endast anmodas att så fort sig göra låter inkomma med ettsvar på Friherre Björnstjernas Memorial; lärer detta svar komma att innehålla antingen de begärta grunderne f.ör en blifvande finänceplan, eller ock ett förklarande af Utskotten, att de ej kunna i förväg uppgifva sådana grunder.
I anledning af hvad Herr Grefven och LandtMarskalkön behagat yttra, får jag vördsammast anmärka: att det är en stor skillnad om Friherre Björnstjernas nio - Den 7 April J. m. i55 iion endast remitteras till Utskotten, eller om Högloft Ridderskapet och Adeln samt de öfrige Stånden ålägga Utskotten att uppgifva de af motionairen begärda allmänna grunder.
I det ena fallet, nemligen då motionen blott remitteras, beror det på Utskottens egna skäl att bifalla eller afslå motionairens begäran; men iandra fallet, nemligen då Ständerne understödja motionairens begäran, måste Utskotten lyda, och uppgifva grunder, de må blifva hurudana som helst.
Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde^ om Ridderskapet och Adeln behagadeanmoda Utskotten, att, så fort ske kunde, med Utlåtande öfver Friherre Björnstjernas till Utskotten remitterade ofvanberörde Memorial inkomma.
Herr Grefven och Landt Mar skalken yttrade derefter, att, sedan Ridderskapet och Adeln, genom särskildta beslut, i dag stadgat, att Friherre Wirséns och Friherre Boijes anföranden borde till trycket befordras, hade Friherre Boije sedermera yrkat att hela discussionen öfver ämnet måtte tryckas.
Aktningsfullt får jag er inra om den förändring tryckningsfrågan fått genom Herr Friherre Wirsérfs yttrade önskan; och jag hemställer om icke Ridderskapet och Adeln skulle vilja låta dervid bero. i86
Den 7 April /, m. Herr Rosenblad:
Då införandet af Fri herre Wirséns Memorial i vårt Protocoll redan af Grundlagen är stadgadt, tror jag Ridderskapets och Adelns beslut hafva afgjort dess särskildta tryckning, ett beslut, som nu mera ej lärer kunna ändras.
Bjorn/ljerna:
Jag får blott fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, att i händelse Friherre Wirséns anförande tryckes, är det nödvändigt att äfven min motion tryckes, såsom den hvillken föranledt hela discussionen, hvarförutan det ej vöre svar på tal- äfvensom att de discussioner böra tryckas, hvilka i nästa Plenum, rörande samma ämne, komma att äga rum, sedan Friherre Wirséns anförande af Friherre Wrangel blifvit hegardt på bordet.
Herr Grefven och handtMarjkalken förklarade, att, då Friherre Wirsén önskat, det någon annan tryckning af hans anförande, än den i Ridderskapets och Adelns Protocoll, icke måtte äga rum, samt Friherre Boije äfven föreslagit, att, i afseende å hela tryckmngsfrågan Ridderskapet och Adeln kunde låta dervid bero, ansåg Herr Grefven och Landt Marskalken sig böra gå Friherrarne Wirséns och Boijes sålunda yttrade önskem till mötes, samt, i följd deraf, hemställa om icke Ridderskapet och Adeln beliagade tillåta, att den väckte frågan om tryckning, måtte i hela sin vid förfalla.
Ceri 7 April f. m. 187 Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskildes klockan J till 3 eftermiddagen.
In fidem Protocolli t O, J.
A Herr Hegardt, Chrijiian Bernhard:
Jag utber mig att blott för några ögonblick få upptaga Höglofl.
Ridderskapets och Adelns tid, lör att framställa en anmärkning, i anledning af Friherre Boijes i förmiddags afgifne yltrande; "att FinanceComittéen lofvat mer ån den och Riksens Ständer kunna hålla.”
FinanceComittén har i allmänhet ingen ting lofvat j dess afsigt har icke varit att Öfvertala.
Den har endast afgifvit ett af Kongl. Maj:t åskadt underdånigt Betänkande i afseende på Penningeverkets reglering m. m.
Comittéen har trott, och jag, som äfven haft den åran vara en af dess Ledamöter, år för min del fullt och fast öfvertygad, att om de af Comittéen föreslagne grunder för myntbeståmningen och Bankens inrättning antages, och framdeles vid Bankens förvaltning och i88 Deri 7 April c, mi styrelse samvetsgrant följas; så kan man vara skäligen förvissad örn myntvärdets och Bankens bestånd.
Men icke har Comittéen dermed velat säga, att inga händelser kunna inträffa af mer och mindre fördelaktig eller menlig inflytelse på Rikets välstånd och medelbarligen på dess Penningeverk; allraminst har Comittéen garanterat, att icke allmän nöd, oförstånd eller våld i en framtid skulle kunna förstöra hvad rättvisa och en förnuftig omtanka upprättat; men den har ej föreställt sig att ett sådant skål borde gälla mot antagandet af en åtgärd, som den ansett för rättvis och allmänt gagnelig; eller skulle man vål, till exempel, Underlåta att rädda någon som håller på att drunkna, derföre alt linn en annan gång kunde af oförsigtighet eller våda återigen råka i samma fara.
Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog att Herr Hegardts yttrande måtte få åtfölja den i förmiddags af Ridderskapet och Adeln beslutade remiss af Friherre Björnstjernas Memorial rörande samma ämne till Stats- och BancoUtskotten.
A Bifölls, Herr Bruncrona, Guftaf Adolph, hade inJelnnat ett memorial, hvilket upplästes, så lydande: - (Se Bilagan N:o i.)
I Den 7 April e. m. 189 Remitterades till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet.
(Se Bilagan N;o 2.) % t Remitterades till StatsUtskottet.
Grefve De la Gardie, Jacob, hade inlemnat ett så lydande Memorial.
Vid berörde Memorial voro bifogade följande handlingar: 1J Sammandrag af upptagne och utgångne Stenkohl från Höganäs Stenkohlsverks början. 2) Ett specifikt extract utur Grufvans Räkenskaper. 3) Bolagets utgifter och inkomster. 4J
Undersöknings och jordborrnings beskrifning. 5) Angående Lerornes afsättning. 6) Anmärkningar öfver ordsaken till vinst och förlust. % rga Den 7 April e, m.
Remitterades till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten.
Föredrogs å nyo och remitterades till « Banco Utskottet: Herr Cederschjölds, Pehr Gustaf, den 4 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, angående anmodan till BancoUtskottet, att upplysa af hvem och till hvad ändamål de i i3 §. af sista BancoRevisionens Berättelse omförmälte Piastrar blifvit uttagne, samt hvem sorn berättigat Herrar BancoFullmågtige att berörde Piastrar utlemna.
Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 3 dennes på bordet lagde Betänkanden. iFrån StatsUtskottet:
Af den 29 sijtledne Martti: N:o 72, om aflöning för Uppbördsskrifvare i Norra orterne, eller lönetillökning för Länsmän till KronoFogdarnes biträdande i Executionsmål.
N:o 7.3, angående väckt fråga om fördelningen utaf afgifterne till Wadstena Krigsmanshus och Amiralitets KrigsmanshusCassorne.
Dm 7 April e, rn. jgi N:o 74, om förhöjning i den pension Registratorn i f. d. Kongl. Canzli-Collegium F. Berndtson af Statsverket innehar.
N:o y5, om granskning af besparingarnes användande och om Cours-Controlleurernes arfvoden.
Af den 19 sistlidrie Februarii: N:o 3, angående Förmyndares frikallanda från skyldigheten, att hvarje tredje år tillöka myndlingars arfscapital med den derå under tiden upplupna räntan.
Af den 2 5 sistlidne Februarii t N:o 4, om ändring i 4 Cap. 5 §.
JordaBalken och Kongl.
Förordningen den 10 Juni 1810 angående Hembud, då Frälse Skattehemman utom börd försåljes.
Alf den 4 sijiledne Martil: N:o 5, angående Afgärda Bys rätt till skif-i te i skog och mark.
N:o 8, om upphäfvande af Nedre och Öfre BorgRåtterne samt upphörande af RiksMarskalksEmbetets befattning med skuldfordringsmål.
Af den 7 sistlidne Martil: N:o 10, angående väckt fråga om upphåf-j jg2 Den 7 April e. m. vande af de uti Kongl. Förordningen den 4 Maj 1778 stadgade böter för Rusthållares försummelse att, inom frenne månader från tillträdandet af en Rusthållsdel, erlägga den fastställda afgiften till Wadstena KrigsmanshusCassa.
N;o 11, angående upphäfvande af förbudet uti i5 Cap. 2 §.
Kyrkolagen, emot Kyrkomusiks begagnande under Fastelags-tiden.
Af den 10 sistlidne Mars: * N:o 12, angående upphörande af stadgandet uti 4 Cap. 2 §.
JordaRalken om handsträckning vid fastighets köp i Staden.
, N:o i5, angående förändring af tiden för SommarTingens förrättande.
Frän Allmänna Besvärs- och OeconomiUtskottet:
Af den 8 sistlidne Mars: N:o 5, angående upphörande af den anstalt, att i officiella Tidningen införa kungörelser om ledige Kyrkovaktare-tjenster.
N:o 6, angående tidens förlängande för de allmänna utskyldernes erläggande.
Af den 10 sistlidne Mars:
N:o 7, angående yrkad befrielse för en del af Lindes Bergslag ifrån skyldigheten att ute - Deri 7 April e. ni, jcp Ideslutande afy ttra dess kohl-tillverkning till Vell ev ags Manu fact ur'Verk.
N:o 8, om ändring i Kongl.
KammarCollegii Circxdnir af den 51 Julii i8o:> i de delar, sorn angå FrälseBondes befrielse från skyldigIi otén att tour vis bestrida Fjerdingsmans-beFattningen.
Nrö g, om utvidgad frihet till YäderJV^öiqvarnars uppbyggande m. nr.
N;d lö, förande väckt
Fråga om upphäfVande af stadgandet ätt, då Norrskt Lakegods Utur andra hand styckevis försäljas, vigten deraf bör i kärlet inbränn ås.
N:o n, angående Gästgifveriers anläggning och Gästgifvares tillsättande. '/if ilen 18 sijilidnö Martil: N:o 12 , angående prses,tanda till Bruken af åboerne å de hemman, hvilka Bruks-idkare till Skatte inlöst.
N:o i3, rörande vackt fråga om upphäfvande af föreskrifter att af allmogen utfärdade Kungörelser om Auctioner och andra Hushållsangelägenheter böra af vederbörande Kronobetjent påskrifvas, innan de från Predikstoläriié Uppläsas.
FÖrfetdgs till pröfning Allmänna BesvärsÖch OeconomieUtskottets den 2.5 sistlidne Fö Ridd. o. Ad.
Prof, 3 Öänd. i3.
Den 7 April e, m, bruarii afgifne, samtd. 5 dennes på bordet lagde Betänkande om anläggande af en väg på allmän bekostnad emellan (JfverTorneå och Kengis, Herr Montgommerie, Gustaf, anförde skrifteligen:
Hans Excellence Herr Grefve Mörner, 'Adolph Goran:
Jag misskänner ingalunda det ädla i Herr Montgommeries motion, och tror visserligen, att Regeringens uppmärksamhet och omsorg i afseende på främjandet af odlingar och nyttiga företag bör sträckas till alla provincer, och är af ganska mycken vigt, men jag tror ock, att allt måste tagas i det förhållande, som tillgångar och omständigheter medgifva.
Frågan om den väganläggning, hvarom Herr Mont-, gommeries motion handlar, tyckes mig dock vara högst outredd, när kostnaden för densamma först uppgafs till 100,000 R.dr och nu mera nedsättes till 10,000 R:dr; och det torde således vara svårt att i ämnet fatta ett hufvudsakligt beslut, innan en närmare och mera bestämd uppgift i förberörde fall kan anskaffas.
Jag får emedlertid gifva tillkänna, att Strömrensnings» Comittéen redan undfått Kongl. Maj:ts Nådiga tillåtelse, att denna Sommar anställa en undersökning af Calix Elf; och när denna för sig gått, skall, i händelse anslaget för strömrensningar kommer att fortfara, Comittéen utan tvifvel ej försumma något, för att befordra denna Elfs farbarhet.
Då detta ändamål en gång vunnits, Den 7 April e, m. torde väg-anläggningen vara fcjr varu-transporterne i orten mindre nödig, eller åtminstone kun^ na tills vidare anstå.
Jag får derföre nu hemställa, att Högloft, Ridderskapet och Adeln ville, för att vinna tiden, bifalla OeconomieUtskottets Betänkande; och vågar jag försäkra, att, om den ifrågaställde väganläggningen vid en skeende undersökning befinnes nyttig, densamma ej eller , i fall medel af Riksens Ständer i detta hänseende beviljas, skall i en framtid af Comit, téen förglömmas.
Herr Berghman, Ambrosius Magnus, ha* de inlemnat följande, som upplästes; (Se Bilagan N:o 5.) Herr Montgommerie:
För de upplysnin gar, en värd Ledamot, Herr Grefve Mörner behagat lemna i afseende på StrömrensningsComittéens afsigt, att låta undersöka Calix Elf, är jag Herr Grefven särdeles förbunden.
Men som Calix Elf ej har något sammanhang med Torneå Elf, i hvars grannskap den af mig föreslagne väg-anläggningen skulle verkställas, så lärer denna ej kunna af rensningen i Calix Elf ersättas.
Hvad åter beträffar kostnaden för ifrågavarande väg-anläggning, hvilken i början , jag medger det, var för mycket tilltagen, är jag öfvertygad, att OeconomieUtskottet kunde derom förskaffa sig tillförlitelige underrättelser, om Utskottet hos StrömrensningsComittéen i sådant ändamål sig anmälde. i tg6
Den'7'/ April e. iii* Hans Excellence Herr Grefve
Mörner i Jag yill blott hafva den äran tillägga, att iiråri den ort, hvarom nu är fråga, icke inkommit någon begäran om väg-attläggning , men val ont strömrensning ; oell, i fall på sätt jag förut nämnt* Calix Elf försattes i farbart skick) kunna de varor, orten har att afyttra, lätteligen transporteras ned på denna Eif; oberäknadt, att, då Torneå VElr ej ensamt tillhörer Sverige, det synes vara vida nyttigare, att begagna och främja varuförseln i^Calix
Elf i -det inre af^ landet, än att inpå gränsen verkställa en kostsam väg-anläggning för samma ändamål» Herr Grefven och Lein dt Marskalken frågade , om Ridderskapet och Adelli ansåg OeconomieUtskottets
Betänkande böra, i anledning utaf de af Herr Montgommerie gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af OeconomieUtskottets Betänkande, hvilken pro1 position med Ja besvarades) Föredrogs å nyo Stäts-Utsköttets den 29 sistledne Mars afgifne, samt den 3 dennes på bordet 'lagde Memorial N:o 76, innefattande hemställan att åtskilliga till StatsUtskottef remitterade Memorial måtte till det Särskildta Utskottets handläggning få öfverlemnas.
Den 7 st pr il c, m, Herr von T/artmnnsclorJf, Auqust-.
De lunnen, hvilka i StatsUtskotlets nu uppläste Memorial omtalas, angå ej blott frågor om reglering af vissa embeten och tjenster, sorn- enligt gillia föreskrifter tillhöra det Särskildta Utskottets handläggning; utan de angå äfven lönreglering för åtskillige Embetsverk eller vissa Tjenstemän; och i sådant afseende tillkommer det otvifvelaktigt StatsUtskottet att öfver dem meddela utlåtande.
Så förhåller det sig till exempel med motionen om arfvodets förhöjning åt Ledamöterna i Rikets Allmänna Årenders Beredning.
Om den ock skulle af Särskildta Utskottet föreslås till indragning, så måste den såsom' upptagen i Grundlagen, likväl förblifva oförändrad till en kommande Riksdag.
Skulle nu Ledamöternes arfvoden befinnas vara nog ringa, och Staten äga tillgång att öka dem, hvilket Stats- men icke Särskildta Utskottet kant veta: så bör väl frågan1 om deras förhöjning emellertid icke uppehållas, för det att förslaget om Beredningens indragning skall af sistnämnde Utskott pröfvas.
Likaså är det med den af Hr Printzenskjöld väckte motion om ett tillökt antal löner för StatsExpeditionerne af Konungens Canzli.
Det är ganska möjligt, att hvarken, Riksens Ständer, eller Konungen godkänna de förslag, Särskildta Utskottet kan i hänseende till organisationen af Kongl. Maj ts Canzli komma att framställa.
Men i sådant fall borde väl dess Embets- och Tjenstemän icke fördenskull sakna den förbättring i lönevilkor, som vore nödig, och må hända kunde dem beviljas.
Jag yågar således, för min del, hemställa till Hög;.
Den 7 April e, m. loflige Ridderskapets och Adelns afgörande, om icke alla ämnen, som röra reglering af löner för nuvarande Embets- och Tjenstemän ma frånskiljas den allmänna frågan om StyrelseVerkens blifvande organisation, hvilken allena utgör föremål för Särskildta Utskottets verksamhet; samt om icke dessa utgiftsärender må af StatsUtskottet såsom hittills behandlas?
Om denna åsigt af saken skulle gillas, anhåller jag att Memorialet valder till Stats-Utskottet återremitteradt.