Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utlåtande redan var afgjordt,0■btii- hvad som rörer Fastighetslånen, genom Ridderskapets och Adelns den 27 dennes ■gifnft.jbifall till BancoUtskottets Memorial af dea 15 Juli, samt den enda fråga i detta Memorial, som återstode att afgöra, vara BancoUtskottets tillstyrkande om ett årligt biträde af €00 R:d. till kostnadsersättning för den projecterade StatsOeconomiska Journalen': hvilket tillstyrkande nu äfven bifölls. Den,.z§i Juli ! *, m.;-« doiöBedfloriagpkUh ifcyu^ afgj^dt, atti f båg ani ö& nka b i y e £ i 1JU, filp* bfe iQfföfcb) 5? fcwe sfcd l lfa; J äf*£h as Öa gi 1 iU» .
Ail1 $kfifeä1 fgPf *?£
Ä»if3»r^»gasifit»pyJ#ihtaii«niASP»tÄi öhUtsSkröEtaetiis sJöordäkita, $eJ denup*, |y> Bordet lagda ochr6fif^t(?!2 Betänkande af den 15,' i anledning af Kongl. MafJbs nådiga 1 Pfopösition om Götha Caiöd<aVbeJtete»^å9tr)tgång :J3öh t ytterligare b$? främjande, 1 (Jemte BancoUtskottets dermed gS^ensliapJaägaode
Memorial af den Ju 1 i,o ite r re m itte ra d t den 2g, och bada jdJfej skotta ros* ida mf a 1 d t a svar af den 25 denne** hMflhéc d*ir 3^1 blifvit första gången up|r» läsnaiBebaurg ueaeb e/lekl ,bil«gnibgSgqqa -oviöglfiv inora ronn&rrijbnE.
I rot ebfieröiiii leJniHifliicrtlskapeliiQch Adolft öfv^r; elisköp ah«ddeima:iafjeE»Åddaig .företaga q&Agjpgg* ning häröfver. asJaylqqu gaatdaafi-ig »rcailrgtty L.V -nbU ti 3 J1 o >i t. lUo 0 a fi li ,B J e r> I q'' u isig Jjf> Jt/t moa bgmöteröde,9; följande; ebner aläqedaiobbi/l rrionsg .nenéfaterigbae'! reier llit Hr.,Utdra g- af Protocollet, hållet i\Hög-> ,ilnl gr iofl.
Ridderskapets och Adednså ,Uiiom^ Plenmm den 29 Juli 1815.
Jfflfii 4o4%*Uo3ns8 Brev »aaö^is rjs aboJerotB "m SV1®.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskottets den 5 Juli på Bordet la>g-t da öölvrten nästföljande tilli StatsUtskottec öfverléftinade Utlåtande äf den 4 Julhaöfvec Särskildta Utskottets Betänkande af den 17 i4o6 Uen 3g Juli f. m.
Tuni i ^-e dtdär> deraf, sorn aitgå 'bidrag frän -Banken;’-nårSåg BFöglofl.
Ridderskdpet ocii Adeln sirö yttrande deröfver för'ålit öfrigt redan vara inbegripet i de beslut, som blifvit fattade öfver BancoUt^kottets Memorial af den 15 och 28 det för ra angående Fastighetslån, det sed care yjngående åtskilliga med
Rikets penningeväsende gemenskap ägande omständigheter; och fann derjemte godt att lemna sitt bifall till Utskottets tillstyrkande om det biträde af 600 R:d. till ingifvande af en StatsOeconowisk Journal.
Ut Supra. S. D. Företogs till afgörande Banco» Utskottets förlidna gårdag på Bordet lagda Memorial af samma dag, innefattande dess Utlåtande öfver StatsUtskottets den 18 förutgående afgifna ytterligare Betänkande och Förslag till reglering af åtskilliga omständigheter, hvilka äga gemenskap med Rikets penningeväsende, samt det större Creditivet och Disconträltigheten i Banken för Kongl.
Allmänna Maga/.inslnrättningen och RiksgäldsContoiret; och blef berörde Memorial af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifallet, med det förtydligande, att vid beslutets expedierande skulle uti följande mening: ”under förbehåll att Riksgälds Sedelstocken icke må intill nästa Riksdag på något satt kunna ökas utöfver dess nuvarande belopp’’, de sist anförda orden n?u, 29 >ff4f (<•
T4o/ i Jf&ffft df» 1-tonHfiri Supra.
,bA d ,Jol«9d ^b t »aqngadtii eifiv nckai Jgii! elsllorbjtJoa^BÖ isvlö - abelte! tivfifd mo. FbSgUlflt.l IViddörkk-apeti ‘loch Adeln at W u ..U1K.9UI! -n98BVsjgntnti»q f iadi/C barn agill idala »bo ilon ;i9J9d»ibnst8rno Hölid alie Erinra! lie l&og 9lm (tob «r>f Urilid 19b mo sbrtBrlnjlÄÖP -giaiä n» 1k abnevU-giff ilil „h.*n 000 T* v • r Kiqöc , • • -'.tö» , ?r-i O fTC .«• Lördagen den 29 Juli. •o^neS sbn&töjjlfi ibi *§oJ9iö’!i‘ < > ,e Säl JsktoS }i‘‘i ari Imid k «ie»oj| < nu Tjfi Rlenum kl. 6 om aftonen, u o d» i j otc Å i !t.<••• ».(. ■■ I anledning af Ridderskapets och Adelr. s denna dags förmiddag fattade beslut, företogs ryu;grj0ftst öfverläggningen om medlen till .Götha Canalarbetets fortgång och ytterligare befrämjande. l-TfiTnlfcfflA • > * ■ ■ ftrtO :'L ; r Herr Kuylenstjerna, Johan Carl, uppläste följande: Vördsamt Memorial!
Da ändtligen det vigtiga ögonblick är inne, när frågan om Götha Canal lill slutligt afgörande är företagen; utbeder jag
Ven 29 Juli t. nf.' mig vördnadsfullt Höglofl.
Ridderskapets och Adelös uppmärksamhet, i afseende på några omständigheter, dem jag anser tillförene icke fullkomligt utredda.
Flere aktningsvärde män hafva visat Canalens värde i militairiskt afseende; men de fördelar den i oeconomiskt, så väl efter dess fullbordan, som under sjelfva arbetet, tycks tillskynda Landtbruket och Näringarna, äro icke så fullständigt utvecklade, som jag tror de förtjena.
Varumängd är säkraste beviset för ett Lands tilltagande välmåga.
Alla invecklade financeoperationer till Coursens nedsättande, till myntets realisation, ja till och med exportationspremier, äro fåfänga bemödanden till handelsvågens fördelaktiga uppvägande, så länge Näringar och Fabriker ej alstra en sådan varumängd, att ej allena Landets egna bebofver deraf äro fyllda, utan öfverflödet äfven verkar omtanka på deras exportation.
Man tyckes ej bestrida, att Canalen i allmänhet lättar varutransporten, och således i visst afseende befordrar exportation; men man förmodar, i betraktande af Landtbruk och Näringarnas vanmagt, i betraktande deraf, att vi ej ännu uppnått perioden af något varuöfverilöd, det 'vara tids nog att tänka på medlen till en lättad varutransport, se 1 v. 2. . h, . »499 hnim- J&f11nktf L'^Via t-hiir&•’ e öigf&v $1 rrftM _ ,$ Virå *h »lä ml 0 i itgel**/* t|emftft>f u«t del föra sina varor till hui3@jf&|$trå$n3grqft»- portkostnhden.
_Är det troligt, om han vid ■y^eltqfiilsjoStv»»d kunde lasta sin- hirf och deiltJkwbrfiegla.■
Vireda till hufvudstadenptifctJl han>fek»lljpnfitmi*ttåta denna synbara >Viirw)]ingfc att etti ifrigt, fl 11 u 1 n g st 11 lfa i le:r j sk tt U/t-LikskyncWuhtelom ,« n ■ ve r k 1 i g vi u nio g q frat utfört den,t*ftt«4>ie^de>.(iutvägen alt pi, liä|jsj&,n<ihö<i' t i 1 lsd tcf n d e ;fa f, dpder ✓'matsäfik- och ti -i^q* sitt HtfvffriWf dill Niörtrköping, der det aft Spapulattffer -ftp^köpos, och tilt en deLrfelf* fores, i tydligen häraf, »tf! li$ huru SvfjKhge ejnkati- ihyses ägahett itiliaaaM ■pörtufiot*tdiUrifakUgk. 'läjm&tfiäd «jjf Ost och Höttj kitta dock lättnad af:--dan more transporten, genom. öjnerjiudets lätt are jiru affär ande. till de orter, soia vid’, kännas bristar, lemna en j ördelakiig öfved-' vigt dt Svenska ILandelsvdgen. _* Ar, ej troligt, alt pä enahanda sätt, och med lika fördelaktigt resultat, de större skogar, Ridd. 0. Ad..
Frat. 177 178. 1410 Den 2g Juli e. m. hvilka genom Canalen blifva tillgängliga, ärligen skola åtmindstone mimiska Slockholm* behof af denna vara hos Utländningen.
Vid inträffande miss växlar, dä vi med utländsk Spannmål nodgas understödja våra mindre sadesrika landsorter, är det Norrköping som hitintills dermed föisett hela öfre delen af Småland; och vi hafva nyligen öfverlefva! ett är, då hela den södra delen af det annars spannmålsrika Östergöthland var i samma belägenhet.
Kan man föreställa sig en sådan olycka, och Götha Canal derjemte färdig, utan att tillika förese, det sä väl Linköping som Wadstena och Jönköping skulle införskrifva, eller åtuiindstone från Stockholm, af den införskrifna Spannmålen, lita tillföra sig nödiga quantiteter; och är det utan vinst för Landet, om den Spannmål, som nu hämtas på vagn från Norrköping på flera mils afstånd, då af den nödlidande kan köpas i dess närmaste stad.
Östergöthland får årligen äfven under den djupaste fred utgöra betydliga Kronoakjntsningar med Spannmål från Wadstena och Linköpings KronoMagaziner till Norrköpings.
Sådant är en oundviklig nödvändighet.
Kronan kan icke insamla all sin Rente-Spannmål till Norrköping, dels af bristande rum, dels ock för det denna transport blefve för känbar för Rentegifvarne; dessutom äro en del Spannmåls-Rentor, såsom liästvacancen, af den natur, att den å närmaste Magazin måste emottagas.
Då nu Den 29 Juli e. m.
Kronan vanligen behöfver denna Spannmål a andra orter, så tömmes medelst sjötransporter först Norrköpings Magazin, och derefter får Landet, merendels vårtiderna, fortskaffa Kronans förråder från Wadstena och Linkoping till Norrköping.
Sa snart Götha Canal blir färdig, bör detta onus försvinna.
Kronan kan då vid Linköpings och Wadstena Magaziner lasta sin Spannmål, och directe utan all omgång föra den hvar som hehlst.
Då Staten förbehållit sig fri transport å Canalen, för Kronans fartyg-oeh^effecter, sker det utan kostnad, Staten vinner den afskrifningsProCent, den nu i Norrköpings Magazin måste erlägga, och Landet beirias från ett betydligt onus.
Hvilken skulle kunna neka sig att häruti inse en betydlig fördel? hvilken skall derjemte kunna bestrida, att om, enligt vid denna Riksdag uppgjordt förslag, Kronan verkställer betydliga Spannmåls upphandlingar vid dessa inne i Landet liggande Magaziner; skall samma Spannmåls transporterande landväg till Norrköping blifva ett tillökt onus, så länge GothaCanal e| är färdig.
Blir Kronan åter satt i den ledsamma nödvändigheten,- att med utländsk Spannmål bi
Är GöthäCanal färdig, så fores den på samma fartyg, hvaruti den å utländsk botten blifvit lastad, Den 29 Juli e. m• directe i hjertat af Riket, ti)l Vetterns strand.
Kan det bestridas att dyn vidsträckta Landtransport och den afsklifningsProGent sorn derigenom undvikes, är en vinst för Staten och en fordel för Landet?
Man tyckes tämligen allmänt medgifva att Canalens öppnande ge nori} Vestergö-thland medför verklig
Oeconomisk fordel.
Man beräknar denna fördel i betraktande af det ökade afsättningstillfälle, den lättnad i transporter, som derigenom tillskyndas det vidsträckta Land, som omgifver Vettern.
Men man bestrider ÖstgöthaCanalen dess fördelar, i betraktande deraf, att Östergöthland gränsar till Vettern och kan af VestgöthaCanalen draga allt det parti, detta Land skäligen kan vänta.
_ Innefattar icke denna sats en coniradiction ?
Kan man medgifva att ett afsättnings tillfälle, nämligen på Götheborg, är fördelaktigt, och med detsamma bestrida fördelarna af 2;ne, jag menar Stockholm och Götheborg.
Är då intet valet imellan flera köpare, åtkomsten af flera behöfvande Säljarens största fördel.
Om Götheborg ensamt kunde slå under sig den vidsträckta varumängden, Canalens öppnande tillbjuder, så frågar jag om icke då denna ort ställes på en för Jordbruk och Näringar farlig punkt?
Är då hufvudstadens lyftande från dess beroende af utländsk tillförsel, icke mer af något verke* Den 29 Juli e. m, *4l3 ligt varde?
kan detta ändamål utom GöthaCanal vinnas?
eller medverkar han ej dertill?
— Ar ert dubbel betalning för Landtmannen af intet värde, då det kan förenas med köparens fördel, och då den äfven bidrager att gifva ^handelsvågen en fördelaktig sänkning.
Äro ej dessa fördelar synbara?
hvars intressen motverka de? hvem håller så mägtigt tackel; et nere att dessa sanningens strålat ej få framtränga?
Att påstå, det en Canal som genomskär en af Rikets bördigaste Provinser, jag menar Östergöthland, är för samma Landsort af obetydliga fördelar, kan icke vara meningen, ty det är omöjligt; men det är vid jemförandet af fördelarna mot kostnaden, sorn man tilltrott sig bedöma att Östgötha sträckan ej förtjent det värde, derå blifvit fästadt; hvad jag redan baft äran anföra, borde efter min öfvertygelse bevisa motsatsen; men låtom oss ytterligare kasta en blick på Östergöthlands närvarande exporttillfällen och dem Canalen,en gång öppnad, synes tillbjuda.
Hela Östergöthlands bandel concentreras för det närvarande i Norrköping; upp. städerna uppköpa af Landtmanna producter endast till eget behof, och Söderköping har på flera år ej drifvit annan än uppstads handel. *414 Den 2g Juli e. m.
Norrköpings handlande' betala således för Landtmannens varor hvad de behaga, och satta likaledes efter godtfinnande piis pä landtmannens nödvändighets- och öfverflödsvaror titan all slags medtäflan.
Sorn de äfven för det mesta fournera upp taderna, så hafva de af belägenheten erhållit ett afgörande monopolmin ofver Östergöthlands handel; verkningarne häraf hafva stundom visat si,g i öppnandet af utländska spannmåls förråder, de tider om hosten, dä Landsmannen fört sin spannmål till torgs, stundom åter i tillfälliga brister af nödvändighets varan Sill och Salt. hvilka uppjagat dem för eo tid till ovanlig dyrhet.
Om man således alltid måste medgifva, att en afsättningsort är bättre än ingen, lär dock icke kunna bestridas att hvar »och en handlande, som utan medtäflan är ensam köpare och säljare, står på en farlig punkt för det allmänna, oftast icke mindre tryckande än en ny beskattning.
Vöre GöthaCanal färdig, så tycker jag niig inse att Linköpings handlande ej länge skulle dröja att uppköpa och exportera Landtmanna producter, att directe, åtmindstone från Götheborg och Stockholm, förse sig med flera behöfliga handelsvaror; med ett ord, Linköping och Wadstena skulle blifva handlande städer, och Norrköping skulla få verkeliga medtäflare i sina nuvarande
Den 49 Juli e. m. ‘4*5 filialhandlare.
Kunde sådant blifva annat n fördelaktigt för Landtbruk och näringar?
Linköpings läge midt i Landet, på den bördigaste orten, är tjenligi för upphandling af Landtmannens producter, det är bristande 'afsättning derstädes, som hitintills på 4 mils längre afstånd nödgat den orten, att i Norrköping söka afsättning.
Ensamt denna besparing i varornas forslande är en verklig vinst för Landtmannem Östergöthland äger en.betydelig jerntillverkning, hvars enda afsättningsort hitintills varit Norrköpings jernvåg.
Erfarenheten har visat, att Götheborg, i anseende till dess vidsträckta utländska handel, kunnattömma sin jernvåg, då Stockholms och Norrköpings ännu ägt förråder, dem sannolikt flera års fördelaktig handel ej förmår tömma, synnerligast om den årliga tillverkningen äfven ingår i beräkning.
Då nu Östgötha Bruksägare genom Canalen få tillfälle, att föra sitt jern till den väg, der afsättningen är oafbruten, så frågas: om det ej är troligt, att de deraf profitera? och om medtagandet af flera års förlager ej är en hufvudsaklig vinst för denna handtering.
Då derjemte beräknas, att en del Bruksägare fä närmare landtransport till något ställe af Canalen, eller stränderna af de sjöar den genomgår, så visar sig fördelen för dessa så mycket påtagligare.
Men Den 2g Juli e. m. jag är försäkrad, art Gaualen äfven af dem ej skall blifva obegagnad, sotn derigenom f i längre landtransport än tili Norrköpings väg. " 'ql^do , j fi V ** l
Men skulle man ej äfven nied nall anledning kunna förmoda, att sjelfva tillfället af en lättad transport ber jemte de lerdala r, den synbart tillskyndar närvarande näringar, äfven agga speculanter till anläggning af nya.
Ingen nian med förmögenhet nedlägger den i någon handtering, utan att i främsta rummet beräkna af&ältningstillfället, och de dermed förknippade fördelar eller svårigheter.
Ingen man med förmögenhet och speetilötion försummar en iofiig fördel, då den ligger klar för hans Ögon.
Vore det troligt, att en Jordägare i de trakter Canalen genomskär, med liknöjdhet skulle se ett fördelaktigt tillfälle alt deraf' profitera, gå sig ur händerna?
att han skulle vårdslösa förädlingen af en md i mamelie, den han ser sig äga.
Vöre det ej s$nWaltare, att han skulle anlägga 5fteg«lbn^ dkf" han hade rudimaterie», i betraktande lätta afsättningen; att en annan skulle andi lägga Skeppshvarf, till förädlande af si» skogsproduet, den tredje begagna ett hitintills ödeliggande Strömfall, lill anläggande af någon Fabrik o. s. v. Om allt detta kan kallas gissningar, så medgifvom dock, att den sednare möjligheten är sannolikare ärt
Den 29 Juli e, Tti, den förra.
— Industrien försummar sällan att draga fördel af tillfället.
De fördelar, sorn under byggnadsåren direct tillskyndas de orter Canalen genomskär, kunna ej sned den mindsta sakkännedom helvi Ilas.
Det mätte ej vara indifferent för Jordbruket, då på allmänna upphandlings aucrioner i dessa orter uppköpi s liera tusende tunnor Spannmål af Råg, Korn och Alter-, flera hundrade tunnor salt KöH; flera tusende pund såltädt Fläsk; flera tusende kannor Bränvin.
Att allmogen med körslor har till lalle förtjena flera tusende Riksdaler.
Att en mängd smiden och gjutgods tillverkas för Canalens räkning vid orternas Jernbruk; och ändteligen att en mängd materialier af Bräder, Plank och Rjelkar årligen uppköpas, hvilket sednare dock, så vidt möjligt varit, hämtas från Norrland, dels i afseende på bättre varor och bättre piis, dels ock för att ej i orterna uppjaga prisen derå.
Att påstå det så betydliga upphandlingar ej befordra afsattningen, och således direct verka till Jordbrukets och ladugårdsskötsel^ fördel, det vore att synbart ledas af en ovillja mot företaget, som blindt förkastar aila skäl.
Jag frågar om några mindre olägenheter, såsom dagspenningens tillfälliga stegrande, då soldaterna äro bortcommenderade, tillfälliga skjutsningar och inkvarteringar vid Den 29 Juli 9. m. tropparnes maiche till och ifrån Canal-arbetet, om de förtjena att nämnas.
Och jag underställer vördnadsfullt, om dessa* beräknande och upptagande vi«a någon sann vi lija till Jordbrukets och Näringarnas uppbjelpande, nlgon fästad blick pä det helas fördelar.
Bland Oeconomiska fördelarna bör icke förbigås den utdikning, hvilken flerestädes af Canalgiäfningen blir en oundviklig följd; och hvarmedelst de Måssar, Canalen genomskär, blifva förvandlade från bottenlösa med Sqvattvam och andra onyttiga växter öfverholjda otillgängliga marker, till torra för gräsodling tjenliga ängar.
Derjemte lemnar Canalen på de ställen, der den ligger högre än det öfriga Landet, tillfällen till ängsvattning; en ängsförbättringsmethod, som i Sverige hitintills är föga känd, men om hvars fördelar vi dock kunna göra oss begrepp.
Dessa anmärkningar kunde ökas med fördelarna af nya införda arbetsmethoder, vanor och handlag i förut mindre kända arbeten, upptäckandet af kalkarter, tillblandningar af ett varaktigt murbruk, med-mycket mera; men jag har blott velat upptaga de allmännaste fördelarna, hvilkas sanning är lätt att inse.
Jag slutar med erinran, Den 29 Juli e. m. 1419 *tt nästan allt hvad Canalen hitintills kostat (med undantag af de Spannmåls- och Bränvin» införskrifningar, hvilka 1815 voro en oundviklig nödvändighet), äfvensom det mesta af hvad Canalen hädanefter komne e att kosta, i händelse den kan fortsättas, tillfaller Jordbrukaren, Näringsidkaren, Bruksägaren och den arbetande folkklassen.
Dessa summor äro således i afseende på Jordbrukets och Näringarnas upphjelpande väl använda.
Dessa ämnen förtjent© att af en skickligare hand utvecklas, måhända, är sådant dem i framtiden ock förbehållet.
Det torde itnellertid kunna anses för tillräckliga bevis, att 1809 års Ständer ej förhastat sig då de förklarat företaget vara nyttigt.
Da hafva på en tid af patriotisk ansträngning grundlagt en ärestod för Svenska namnet, och boredt en fördel åt efterkommande, som det tillhör oss att högakta och fullfölja.
Bland de Memorial, som under detta Riksmöte emot canalanläggningen blifvit inlemnade, förekomma invecklade uttryck, utan sakkännedom frambragta förebråelser, hvilkas besvarande jag anser så mycket mera öfverflödigt, som förenade Stats- och BancoUtskotten i deras Betänkande rättvisat
Directions åtgärder och bemödande, 1420 Den 29 Juli e. m.
Det torde förtjena att anmärkas, det alla som varit satte i nödvändighet att om detta verk taga en närmare kännedom, såsom förenade St3ts- och BancoUtskottens Berednings Ledamöter, Varkets åiiiga Revisorer, dess närvarande och förra Directeurer, alla instämma i dess nytta, och önska med värma degs snara fullbordan.
Den Riksdagsman, sorn af sina egna Utskotts Ledamöters bedömande cj finner sig tillfredsställd, som t j fäster något afseende på Lagliga Revisorers utlåtanden, och som ej respecterar en i Laglig ordning meddelad decharge — den lär aldrig vi!
1 ja upplysas och den känner ingen gräns för sitt klander.
Mätte Riksens Höglo/1.
Ständer, med afseende å de betydliga summor Actieägarne förbundit sig att tillskjuta; med afseende derå» att private af patriotiskt nit och utan utsigt af högre vinst än laglig renta, antecknat sig för summor, hvilka öfverstiga den enikilda förmögenheten att förlora; med afseende derå, att en del häruti nedlagt hela sin förmögenhet, och med fästadblick på företagets fördelar, göra utförandet möjligt; då kunna de personer, hvilka vid
Verkets utförande framdeles kommo att lägga hand, med tillfredsställelse uppfylla sina pligter och med nöje underkasta sig de icke obetydliga egna uppoffringar, som från dessa befattningar äro oskiljak» tiga. f
Den 29 Juli e. m. 1421 Friherre Cederström, Rudolph, anförde skriftcligen till Protocollet:
De stora fördelar Götha Canal skall medföra för Rik ts inre rörelse, den nytta Svenska handeln af densamma skall skörda, i synnerhet så orta politiska ställningen gör seglation genom Sundet och Cattegat osäker, äro redan i denna fråga anmärkte och i min tanka tillräckligt upplysta.
Jag anser likväl för min pligt, att, med anledning af några inför Höglofl.
Ridderskapet och Adeln framställda betänkligheter öfver detta företag, yttra min öfvertygelse om dess vigt och angelägenhet i militairiskt afseende.
Om Götha Canal hade varit färdig för 100 år sedan, månne icke Kung Carl Xlittes tåg emot Norrige haft en annan utgång?
De stora förluster han gjorde af canoner, ammunition och provisioner genom
Danskarnas uppbringningar i Östersjön, Öresund och Cattegat, hade då ej existerat.
Dessa försvårade hans operationer för flera år och gjorde saken till slut nästan omöjlig; men jag behöfvev icke hämta exempel så långt tillbakas; i det fallet uti vår sista Campagne förlidet år hade vi ju i tid fått några batailloner Canonslupar upp till Strömstad.
Nu nödgades vi vänta flera månader innan Canonsluparne hunno komma genom Östersjön, Sundet och Cattegat (hvilket dessutom aldrig 1422 Den 2g Juli e, m, utan stöl sta risqne kan ske med dessa öppna far. tyg,), och Norrmännerna hunno församla sin sjöstyrka anda uppifrån Bergen och concentrera den vid Wahlöarna, från hvilken starka och fördelaktiga position de sedermera ej kun-, de fördrifvas utan betydlig öfvermagt.
\i hade äfven då kunnat få dit Canonjullar, sorn äro förträffliga vapen uti.en Skärgård, der dessa fartyg, med fjärdedelen af en canonslups besättning, göra samma verkan sorn Canonslupar; men de kunna endast brukas i Skärgårdar och kunna aldrig hålla Öppna sjön i svår sjögång och således risquerades ej nu att sändas genom Östersjön och Cattegat till vestra Skärgården.
Hvilken stor vinst för Staten skulle det ej varit om, efter slutad campagne, vi fått hem till sina stationer hela vär Skärgårdsflotta samt öfriga militaira atliraille, som nu lick läggas upp på olika ställen och med stor kostnad vårdas öfver vintern samt nu i ar hemtöras, hvilket ännu ej hunnit ske.
För Framtiden, då Götha Canal en gång blir färdig, så kan en fiende aldrig gora calcul på huru stor sjöstyrka vi kunna presentera emot densamma, antingen öster eller vesterut, då vi deremot kunna nästan på dagen utsätta Samlingen.
Om innan Götha Canal blir färdig vi skulle fa krig, så kunna våra Bröder Norrmännen ej i tid gifva oss någon assistauce af deras betyd - Den 29 Juli e. m. *423 liga Skärgårdsflotta, och vi kunna ej heller begagna vår egen, sorn är stationerad 1 vestra Skärgården, om denna styrka behöfs 1 Östersjön.
Jag för min del, sorn Sjöofficer, inser så stor nytta af Götha Canals fullkomnande, att jag anser oss dessförinnan ej kunna draga den betydliga förmon af vår förening med Norrige i afseende på försvars<2 verket åtmindstone intet på sjösidan, som eljest man bör vänta.
Svenska Ridderskapet och Adeln har alltid visat rådighet och oförskräckthet vid de tillfällen, då Riket äfven varit i största våda, det var också inomdessa murar, sorn förslaget om G< tha Canals anläggande med nästan enhälligt bifall emottogs, då Riket stod på branten af sitt fall och nästan ingen financiel vesource ägdes.
Då fann man ingenting omöjligt, och denna frimodighet ingaf våra medStänder ett lika mod, hvilket spriddes i Landet till alla Medborgare.
De likasom taflade med anteckningar till Gotha Canal; många öfver sin förmåga.
Nationalstolthet och öfvertygelse om nyttan för inre landet voro då deras förnämsta driffjedrar.
Ganska få voro som tillika insågo militaira nyttan af densamma och egentligen endast de sorn hade föreningen med Norrige i perspectiv.