Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har visserligen icke reda på arealen af boställenas skogar; men om man jemlör antalet och storleken af våra boställen med öfriga hemman, så skulle man kunna förmoda, att af alla våra skogar, in summa boställenas utgjorde feidel.
Med detsamma jag således antvdt den väg, som bör följas, hvarom jag sedermera får tillfälle att vidare yttra mig, har jag äfven velat uttrycka den tanke, i afs:de fi Styrelsen öfver skogarna, att om denna icke äfven kommer att omfatta de enskildes, blir det allt för dyrt för Staten att underhålla densamma.
Jag förenar mig derföre med reservanten, som ansett att denna befattning kunde anförtros Styrelsen öfver Skogs-institutet, eller förenas med någon annan myndighet, till dess man hinner få in i Riket forstman med erforderliga insigter.
Som den nu är föreslagen, skulle denna isolerade Styrelse blifva allt för kostsam, utan att upfylla ändamålet.
Till undvikande af allt missförstånd i afs-.de å beskaffenheten af det beslut R. o. Ad. öfver detta ämne kan komma att fatta, får jag, med anleda, af Gr.
Sparres yttrande, tillkännagifva, att jag ieke kan betrakta detta beslut annorlunda, än som ledande till verkställighet, på grund af K. M:s Propos., och alldeles icke såsom blott och bart en uttryckt opinion, till ledning för de Nåd.
Propos:r K.
M. kan komma att vid nästa Riksdag till R.
Jag tror, att skogshushållningen är en fråga af den art, att man icke bör upskjuta med vidtagande af de förändringar, som deri äro nödiga.
Hvad den föredragna punkten beträffar, har jag mot densamma intet att anmärka.
Jag anser ganska rätt, 42?
Den 7 November f. m. att K.
M. må ega fria hander att vårda skogarna, hvarföre jag na inskränker mig till att begära propos. å bifall till förev:de punkt.
Jag anhåller att få med några få ord uplysa, huru Regeringen gått till väga, Sedan SkogsKoiniténs Betänk, inkommit, blef det, efter att hafva varit hos Högsta Domstolen granskadt, föremål för Regeringens pröfning.
Man trodde sig då finna, att, i händelse Regeringen skulle till R.
St;r afgifva ett så i detalj utarbetadt förslag, vore fara värdt, det denna stora och vigtiga fråga komme att stranda på en mängd omständigheter, som vore omöjligt att förutse.
Dessutom hade
Komitén ingått i bedömande af de enskilda skogarna, oell ehuru K.
M. nu som tillförene erkände riktigheten af den grundsats, att Staten skulle ega rätt att, der så tarfvades, ingripa i den enskilda hushållningen, var dock denna fråga så föga utredd, så litet förberedd af den allmänna opinionen, att K.
M. fann lämpligast tills vidare upskjuta afgörandet deraf. K. M. ansåg
Sig derföre böra f. n. endast ingå till R.
St:r med framställande af de hufvudsakliga grunder på hvilka K.
M. ansåg lagstiftningen i detta ämne böra byggas.
Detta skedde icke allenast för att motivera de anslag man ämnade begära, utan äfven för att få en ledning för upgörande af förslag, och det är derföre äfven af vigt, att R.
St;r nu uttala sin åsigt öfver denna fråga.
Om Regeringen hade framlagt ett utarbetadt fullständigt förslag, så är det troligt, att detta blifvit af alla fyra Stånden förkastadt.
Om man åter går den väg, som K.
M. nu beträdt, att söka bereda en förnuftig hushållning af alla de skogar, som stå under Statens disposition, att inrätta undervisnings-anstalter, och framför allt att erhålla en fullt duglig Styrelse och förvaltning, så hoppas jag, att exemplet oell resultaterna skola blifva för landet välsignelsebringande.
Hvad angår den första punkten, och Frih. Raabs anmärkn. deremot, nödgas jag uttala en emot hans fullkomligt stridande åsigt.
Min öfvertygelse är, att, man må för öfrigt gå till väga huru som helst, en väl ordnad Styrelse är det första och nödvändigaste vilkoret för framgång.
Yill man införa en inkomstbringande skogshushållning, så måste det, finnas någon enhet i förvaltningen, och denna är omöjligt att vinna, om den skall, som hittills, vara splittrad mellan en mängd auktoriteter, som äro så öfverhopade med andra göromål, att de knappt hinna med något i detta afs:de.
Denna åsigt har äfven Komitén delat.
Det är visserligen sannt, att inom densamma funnits delade åsigter, men äfven Hr Segerdahl har måst erkänna, att för den forsterliga delen af skogshushållningen är det af största vigt att hafva en särskild Styrelse, från hvilken han dock velat skilja allt det ekonomiska.
Huru detina Styrelse skall komma att i verkligheten gestalta sig, kan man ej på förhand bestämma; det måste bero af förhållanden, som ännu äro oss till stor del obekanta.
Hvilka skogar, som skola ställas under denna Styrelses förvaltning, har ännu icke utgjort föremål för K.
M:s pröfning att bestämma; men K. M. har ansett, att en Öfverstyrelse öfver skogarna i Riket borde finnas, och den föreslagna kostnaden derför af 25,000 Rdr är, efter min tanke, ej af tillräcklig D«n T Norembsr /. m. 453 betydenhet att böra föranleda ett afslag af K. M:s propos.
Jag anliåller således, att K. o.
Ad. mätte anse denna punkt ej föranleda till någon anmärkn.
Jag mäste beklaga, att jag icke kan i allo dela den siste talarens åsigter om nödvändigheten af en särskild styrelse för skogshushållningen.
Jag medgifver, att en sådan kan vara nyttig och nödig för såvidt det är fråga om sättet att indela skogarne till afverkning och vårda dem; men skiljer man den förvaltning af Kronans skogar, som nu tillhör K. M:s Befhale och KammarKoll. från dessa legala myndigheter, oell öfverflytta!- dea på en särskild styrelse, så tror jag man ieke gått tillväga med den försigtighet, som jag anser alltid bör iakttagas.
Man inrättar åtskilliga myndigheter, som äro ett slags utväxter på de af Grundlagen och häfden erkända institutioner och embetsverk.
Vi hafva en sådan myndighet i Fångvårdsstyrelsen, som ej eger makt att infordra en förklaring från K. M:s Befh:de, utan måste derom anlita KammarKoll.
Deraf kan man se hvilka olägenheter upstå genom inrättande af särskilda styrelser, sorn icke erhålla de attributioner, hvilka äro nödvändiga lör att göra devas åsigter och beslut gällande.
De måste då taga till hjelp RiksKolbna, som genom sin ställning hafva en slags rätt och myndighet öfver de andra auktoriteterna.
— Jag tror således icke det vore välbetänkt att obetingadt bifalla första punkten, utan instämmer med Hr Bodell, som visat hvilket oformligt förhållande skulle upkomma, om en särskild styrelse inrättades, åt hvilken skulle anförtros vården och förvaltningen af Kronans skogar.
Jag anser lika med honom ordet förvaltning böra utbytas, ty en särskild
Styrelse bör hafva upsigt och vård öfver skogarne, men icke förvaltningen af dem.
Jag anhåller således om propos. å bifall till första punkten med den förändring, att orden vård och förvaltning mätte utbytas mot upsigt och vård, samt hoppas och förmodar, att den blifvande
Ofverstyrelsen ej måtte bli särdeles talrik och besvärande, så att den ej må för Kronan medföra större kostnad än som kan motsvaras af den betydliga nytta, densamma kommer att medföra.
Den af den siste talaren framställda åsigt har äfven inom Utsk. varit föremål för ganska vidlyftig pröfning.
Den mening Hr Segerdahl inom Komitén i en reservation framställt, försvarades af honom personligen inom Utsk., som beslutat att höra honom.
Utsk. stadnade efter många öfverläggningar i ('et beslut, att då K.
M. icke funnit skäl att för närv:de vidare utlåta sig öfver omfattningen af den föreslagna styrelsens verksamhet, samt Utsk:n ej vore i tillfälle att så noga bedöma nödyändigheten af denna Centrai-styrelse, hade det varit mindre lämpligt att i detta afs:de göra någon anmärkn.
Utsk:n ansågo, att i den mån denna styrelse hinner organiseras, och då det vore meningen att redan r.u tillsätta densamma, jemte underordnade åt kill ige tjenstemän, så blir K. M. till nästa Riksdag bättre i tillfälle att bedöma vigten af de anmärkmr Hr Segerdahl inom Komitén framställt, samt att fatta sitt m
Den 7 November f. m. beslut, med ledning hvaraf K.
St:r säkert bättre bedöma frågan än om de nu skulle på förhand densamma afgöra.
Jag tror således att de förenade Utsk:n handlat visligen, då de icke framställt någon anmärkn. mot denna punkt.
Sedan nu äfven en Konungens Eådgifvare förklarat sig tillfreds med den form för svaret, som jag föreslagit, får jag hos Hr Erih. o. Ordfiden anhålla om propos. derpå, att E. o. Ad:n måtte anse denna punkt till ingen anmärkn. föranleda.
Kaab:
Man sväfvar ännu i osäkerhet om följden och vigten af de beslut, som här komma att (åttas.
Visserligen hafva Gr.
Sparre och Frih. af Ugglas antydt, att om principerna godkännas, vi hafva att motse en K.
Propos. i frågan; men om dessa grundsatser, som K.
M. framställt, till ingen anmärkn. föranleda, och E.
Sl:r bevilja tillräckliga anslag, så hemställer jflg, om någon skälig anmärkn. kan göras emot den Eådgifvare, som tillstyrker K.
M. att omedelbart sätta saken i verkställighet efter de af E.
St:r godkända grunder.
Jag föreställer mig att om denna punkt bifalles, kan en så beskaffad styrelse, som der är föreslagen, genast tillsättas, oell sedermera blir det svårt för E.
St:r att neka de rundliga anslag som erfordras.
Jag vill icke neka, att en styrelse är af behofvet påkallad; men tilldess allt detta blir fullständigt organiseradt, kunde denna befattning förenas med ett annat embete.
I den landsort, jag tillhört, har jag erfarit att kollisioner egt rum mellan Fångvårdsstyrelsen och K. M:s Beflnde vid tillsättande af personer, och så kan det gå med den nya styrelsen också, så att man kanske komme till stora utgifter, utan att densamma egde tillräcklig myndighet; såvida icke på samma gång K. M:s Beflnde helt och hållet skiljdes från all befattning med skogarne.
Detta åter vore ej rätt eller förmånligt, då nemi. K. M:s Befhde är i tillfälle att genom sine underlydande tjenstemän hafva den säkraste upgift öfver författningarnes efterlefnad.
Jag skulle föreställa mig, att den ifrågasatta styrelsen, då man får personer danade till tjenstemän inom forstväsendet, borde inrättas så, att den blefve förenad med något annat embetsverk här i hufvudstaden, eller sattes under en Byråchef under något Depart., samt att alla befallningar utginga genom Konungens Beflnde.
Jag tror man kunde lämpligast förfära som i Finland, hvars lagstiftning i detta fall blifvit prisad och framhållen af SkogsKomitén och der det gått så till, att upsigten blifvit öfverlemnad åt en — jag vet icke hvad den kallas, mea der ännu icke någon författning utkommit i ämnet.
Jag får således tillkännagifva min åsigt vara, att man icke bör uttrycka den mening, att en särskild styrelse nu bör inrättas, samt anhåller, att denna punkt måtte till Utsk. återförvisas.
Då det är fråga om att ur sitt förfall lyfta en så vigtig hushållsgren som våra skogar, torde sådant ej låta sig göra, utan att man vidtager utomordentliga medel och åtgärder.
Bland dessa räknar jag som det nödvändigaste, att en särskild styrelse finnes, som utgår från och handlar efter en Den 7 November f. m. 425 fastställd grundsats, och som kan på ett likformigt sätt öfverallt genomföra densamma.
I alla länder, der man infört en ordnad skogshushållning, i Frankrike och Tyskland t. ex., har man också ställt skogarne under särskilda styrelser.
— Jag föreställer mig dock, att det ej varit K.
M:s afsigt att helt och hållet skilja Landshöfd.Embetena från skogshushållningen.
Men om man på detta vill lägga så stor vigt, att man derföre försakar all annan slags kontroll, så är detta detsamma som att säga, att man önskar det ingenting alls må åstadkommas.
Den redaktion Hr Printzensköld föreslagit, synes mig vara så liktydig med den som förekommer i K. M:s Förslag, att den visserligen kunde utan äfventyr antagas; men då det är omöjligt att med ett par ord uttrycka, i hvad förhållande den nya styrelsen skall komma att stå till Konun gens Befh:de, och då jag anser det böra helt och hållet öfverlemnas till K.
M:s eget bedömande att ordna alla dessa förhållanden, får jag härmed förnya min begäran om propos. å bifall till punkten i dess närvide skick.
Vi lefva i en högst besynnerlig tid.
Under det man äflas att minska tjensternännens antal, att förenkla ärendenas gång, och upbjuder alla krafter att förändra det beståen de, hvars gagnelighet sedan sekler varit vitsordad, är man å andra sidan genast färdig, blott derföre att en hushållsgren någon tid varit vanvårdad, att föreslå och besluta inrättande af nya embeten, som säkert komma att kosta Staten vida mera än dem man indrager, och hvilkas gagnelighet man icke kunnat förneka.
Vi hafva härpå ett talande bevis i Fångvårdsstyrelsen.
Erfarenheten har öfvertygat mig att, om denna styrelse aldrig blifvit inrättad, utan man lemnat hälften af de för dess aflöning erforderliga medel till förstärkande af LänsStyrelserna, så hade
Fångvården blifvit med mindre kostnad än nu lika så väl besörjd, och de konflikter, som nu ofta inträffa mellan dem och Fångvårdsstyrelsen, hade då ej kommit att ega rnm.
Nu är man åter på väg att inrätta en lika beskaffad styrelse.
Man vill åt densamma lemna en makt öfver skogshushållningen, som icke kan utöfvas utan exekutiv handräckning från Konungens Befhide.
Om nu denna styrelse icke får de attributer, som berättiga henne att omedelbart begära sådan handräckning, så mäste hon vända sig till ett Colhm för att skaffa sina beslut verkställighet.
Då är väl bättre att så bestyra, att den myndighet, som redan finnes ordnad, kan utöfva tillsynen öfver skogarne och fatta nödiga beslut, under det man kunde hafva en styrelse, som föreskrifver, huru man skall gå tillväga för att skogshushållningen må blifva ändamålsenligt inrättad oell handhafd.
Om K. M. med afside å K.
St:rs godkännande af de framstälda grunderna behagar i Nåder utfärda en författning i detta ämne, så kan det hända att vi få se en styrelse, som står på sidan om LänsStyrelserna och Collina, men ändå icke eger erforderlig makt, för att handla med den kraft man önskar.
Sprengtporten har velat fästa upmärksamheten derpå, att en husbållningsgren, som sedan sekler tillbaka varit 6å vanvårdad som den ifrågavide, borde 426 Den 7 November f. m. ställas under en särskild styrelse, för att derigenom blifva uphjelpt ur sitt djupa förfall.
Jag kan dock ieke fatta behofvet af en sådan styrelse för att vinna detta ändamål, ty för mig visar det sig klart, att en styrelse, sådan jag tänker mig den, ined underordnade tjenstemän oell med inrättande af en praktiskt ändamålsenlig skogshushållning, skall kunna bäst verka derför, då LänsStyrelserna få bibehålla de rättigheter och skyldigheter i detta fall, som nu tillhöra dem.
Jag skulle derföre i likhet med Frih.
Haab önska en återremiss, kunnande jag icke erkänna, att de ord jag föreslog äro synonyma med dem som nu stå i förslaget, ty att vårda är helt annat än att vårda och förvalta.
Genom uteslutande af detta sista ord anser jag en säkerhet vunnen, att man icke på den särskilda styrelsen öfverflytta! alla de åligganden, som nu tillhöra Konungens Befh:de, och får jag derföre förnya min förra anhållan.
Det skulle föra ftiig allt för långt, om jag inginge i en vederläggning af Frih.
Raabs yttrande om skogstill gången och dess tillräcklighet för landets behof.
Jag vill endast nämna, att på Komiténs fråga, huruvida skogstillgången vore tillräcklig att i framtiden fylla orterues behof, blott 3 län svarade Ja, till och med från 2 af de norra län ingingo nekande svar.
Discussionen rörer nu huruvida en särskild styrelse bör in rättas, och omfånget af den makt, som åt densamma bör lemnäs.
Om man önskar en ordentlig skogshushållning, så anser jag det vara ett oeftergifligt vilkor, att icke allenast vården, utan äfven förvaltningen af skogarne öfverlemnas åt en särskild styrelse.
Huru tillgår det för närv.-de med denna förvaltning?
Jo, det är Konungens Befh:de som skola utöfva den, och KammarKoll. har öfverinseendet deröfver.
Med Konungens Befhdes göromål har jag en ganska förtrolig bekantskap.
Man anser dem i allmänhet som ett slags lastdjur, och tänker om dem, som någon sade om åsnan: »orkar du den, så orkar du den».
Till följe af institutionens enkelhet hinna dessa auktoriteter visserligen med ofantligt mycket mera än andra myndigheter här i landet, men man får derföre icke vänta, att de skola kunna uträtta allt.
Under den tid jag innehade ett sådant embete, fann jag också, att den tillsyn jag borde utöfva i afs:de å efterlefnad af författuingarne om skogarnes rätta skötsel, öfversteg mina krafter.
Jag var vittne till huru skogarne hejdlöst sköfiades, men kunde intet uträtta.
Jag anmälde min vanmagt för Begeringen, och afsade mig ansvaret för skogarne, såvida jag ej blefve försedd med tillräckligt talrik skogsbetjening.
— Man har sagt, att kollisioner skulle upkomraa mellan Landsh.- Embetena och den föreslagna styrelsen.
Kollisioner kunna aldrig förekommas, men icke kan jag inse, hvarföre de nu skulle blifva flera eller af svårare art än förr.
Icke satte jag i fråga under min Landsh.-tid att ställa mig till efterrättelse de föreskrifter, som af Fångvårdsstyrelsen mig- meddelades.
Landsh. har ej blott rätt, utan äfven pligt att tillse, att det i alla möjliga grenar går rätt till.
Han har befattning med postskjutsen, med landtmäteriet o. s. v.; Den 7 November f. m. 42T men derföre ingalunda någon direkt myndighet öfver alla dessa olika grenar.
Sådant föreställer jag mig förhållandet skulle blifva med den nya styrelsen också; men detaljerne tror jag icke Konungens Befh:de skulle hinna utföra på ett sätt, som tillfredsställer Statens anspråk på en ordnad skogshushållning.
Icke heller är det lämpligt, att KammarKoll. härmed tager annan befattning än som ett slags Registrator, som har reda på Statens skogar och vet hvar de ligga, ty man kan icke begära att KammarKoll. skall förstå skogsskötseln.
— Att den nya styrelsen skulle förenas med chefs-embetet för Skogsinstitutet, är den nuv:de chefens tanka.
Jag har den största aktning för hans förmåga, men jag tror att han skattat denna för högt, om han anser sig kunna jemte sin innehafvande befattning äfven handhafva öfverinseendet öfver skogsförvaltniugen i Riket.
En värd talare har anmärkt, att man skiljer göromål från embetsverk, som under långliga tider haft dem sig updragna; men detta torde väl vara fullt riktigt, då göromålen äro af den art, att de omöjligen kunna af dessa verk rätt handhafvas.
Så har man äfven gjort i afs:de å Kronans byggnader, som numera äro ställda under Ofverlntendents-embetet.
I afs:de å KammarKolhii befattning med skogshushållning tillgår det nu så, att när vid en kronopark ett förslag är upgjordt, så inskickas detta af Landsh.- Embetet till Kollegium.
Om jag vore medlem af detta Koll., hvartill mina studier för öfrigt skulle berättiga mig, måste jag medgifva, det jag icke förstode att granska en sådan plan, och det killelt naturligt, att KammarKolhii ledamöter ej ega insigter i denna särskilda gren.
En talare har önskat, att orden vård och förvaltning borde utbytas emot vård och upsigt.
Jag tror det är nödvändigt att bibehålla orden såsom de nu äro.
Vård innefattar omsorgen om bibehållandet, och förvaltning är administration.
Upsigt är hvad som nu åligger Landsh.Embetet, nemi. att göra anmälan, om han märker något orätt å färde vara.
Jag föreslår alltså, att punkten må alldeles oförändrad bibehållas.
Man har önskat formen för uttryckandet af R. o.
Ad:ns åsigt öfver denna punkt dels såsom ett bifallande, dels såsom ett lemnande utan anmärkn.
Jag tror det vara bäst att positivt godkänna punkten, emedan K.
M. då tinner, att R.
St:r äro öfver denna fråga af samma tanka som K. M. sjelf tillkännagifvit.
För att bevisa det min farhåga är grundad, att skogsförvaltningen, såsom det nu är meningen att organisera densamma, blir för dyr, behöfver jag blott hänvisa till SkogsKomitéens eget Betänk, pag. 185.
Från detta Betänk, kan man äfven hemta medel att vederlägga Frih.
Sprengtportens påstående, att särskilda skogsstyrelser finnas i alla andra länder med ordnad skogshushållning.
Då jag ej kan gilla det föredragna förslaget, men ej heller nu genast är beredd att framställa något motförslag, anhåller jag att punkten måtte återremitteras.
428 Den 7 November f. m.
Hr Åkerman har missförstått mitt förra yttrande.
Jag tror visserligen, att vi kunna komma att lida brist på skog för timmer, men icke för vedbrand; det var detta jag uttryckte, och att bränsle för husbehof ej skulle komma att saknas.
Det torde vara de äldre ledamöterna af detta Stånd nogsamt bekant, huruledes Kronans djurgårdar, parker och jagtmarker för icke så lång tid tillbaka stodo under en särskild Styrelse, nemi.
Ofver-HofjägmästareEmb
Man fick då ej från en Kronans park hugga ett enda träd, en enda gren, utan att anmäla sig hos detta Etnb., hvilket då hade samma myndighet som man nu vill lemna Skogsstyrelsen.
Likväl funno såväl K. M. som K. St:r, att denna särskilda skogshushållnings-myndighet var olämplig.
Nu vill man åter gå tillväga på ett motsatt vis, och ånyo inrätta en Styrelse, som man för några decennier sedan utdömde såsom öfverflödig.
Så förändra sig åsigterna utan någon synlig orsak.
Det må vara, som Hr Akerman anfört, att Landsinne icke kunna personligen utöfva någon tillsyn öfver skogarn,e i deras län, men det är med Hrr Landslugar som med andra myndigheter, att de böra hafva underordnade, sora utföra deras befallningar; och om de då få en mängd skogsbetjenter under sig, så tror jag att »dragdjuret» väl icke blir för tungt belastadt.
En sådan förstärkning af tjenstemannakorpsen anser jag nyttig, nödvändig och ändamålsenlig; men att inrätta en Öfverstyrelse, som skulle öfvertaga all den vård och förvaltning af skogarne, som förut tillhört 24 Landslnr, det vore att inrätta ett Emb. af den vidlyftiga art, att man icke kan förutsäga, vid hvad gräns antalet af dess tjenstemän skall stadna.
Ty det måste dock medgifvas, att 24 Landshir med lika många Landskamererare, samt med en mängd Pogdar och Länsmän under sig måtte väl kunna uträtta mera än en särskild Styrelse här i hufvudstaden, som icke kan göras så talrik, att ej kronobetjeniugen får lof att anlitas för att verkställa dess beslnt.
Hushållningen med skogarne kan delas i 2:ne delar.
Först den vetenskapliga, som bör anförtros åt en särskild Styrelse, hvilken skulle förordna huru mycket af den eller den parken får årligen afverkas.
Den andra delen åter är att bifalla eller afslå utsyningar, och att i öfrigt meddela beslut rörande förseelser i afs:de å skogshushållningen.
Detta måtte väl tillhöra LänsStyrelserua och ingen annan.
Det skulle vara intressant att se, i det fall att till den särskilda Styrelsen insändes alla ansökningar om utsyning på den eller den allmänningen, huruvida denna Styrelse skulle ega tillräcklig sakkännedom för att deröfver besluta.
Detta är deremot så mycket lättare för Konungens Beflude, som denna myndighet kan inhemta alla nödiga uplysningar af den derunder lydande skogsbetjening, som bor i' grannskapet af skogarna.
Jag har också haft någon erfarenhet af Landsh.Emb:ts utöfvande, ehuru icke så lång som Pir Åkerman, och jag erkänner villigt att med detta embete äro mångahanda pligter förenade; men om Landsh:n rätt använder sin tid till fullgörande af sitt embete, ligger det icke för honom utom möjlighetens gräns
Den 7 November f. m. 429 att dem upfylla, och således torde han äfven kunna utföra hvad honom i afs:de å skogshushållningen åligger.
Hr Frih. o. Ordf:den tilllcännagaf, att anslag blifvit utfärdadt till fortsättaude af plenum kl. 6 e. m. Gr.
Den tvist, som upstått mellafi tvänne talare, ang:de omfånget af Styrelsens verksamhet, samt i hvilken man anfört ganska många och viii grundade skäl, ådagalägger, enl. min tanke, omöjligheten för R. o. Ad. att nu, utan ledning af någon från Regeringen afgifven propos., fatta sitt beslut i denna grannlaga fråga.
Men härom handlar det ej heller; frågan är nu om att tills vidare bevilja 25,000 Rdr för en Styrelse, under hvars förvaltning skogarna skulle komma att stå.
Huru vida denna Styrelses makt kommer att sträcka sig, beror på ett blifvande reglemente; men att nu på förhand, innan K.
M. häröfver uttalat
Sig, ingå i pröfning af sferen för detta embetes verksamhet, synes mig olämpligt.
Ad. icke bör göra någon anmärkn. vid denna punkt.
— Hvad formen för beslutet angår, så anser jag det vara alldeles detsamma, antingen R.
St:r tillkännagifva sig hafva funnit en af K.
M. uttalad åsigt till ingen anmärkn. föranleda, eller R. o. Ad. godkänner densamma.
Till stöd för den af mig framställda mening kan jag emellertid åberopa ett prejudikat.