Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Att den Anmärkning vid ifrågavarande Expedition blifvit uti PresleStåndet gjord , att uti samma Expedition saknats ett af de Motiver sorn uti PresteStåndets ProtocollsUtdrag af den 2 dennes finnes uttryckt, nemligen: ”Riksens Ständers omtanka om Rikets säkerhet och välgång under sådana händelser , som, ehuru sorgfulla , likväl måtte anses möjeliga; och då detta Motive, enligt PresteStåndets tanka, vore Riksens Ständer värdigt samt tjenligen kunde införas efter orden: "endast igenkänna Riksens Ständers skyldiga omtanka om Rikets säkerhet och framtida välgång, Deras &c.; alltså skulle berörde förslag till ExpeditionsUtskottet återremitteras, med vördsam och vänlig inbjudning till de öfrige Respective
Stånden att uti berörde tillägg med PresteStåndet instämma."
I anledning häraf får jag föreslå att PresteStåndets ofvannämnde Motive äfven matte uti sjelfva Expeditionen intagas, hvarigenom icke allenast den anmärkte motsägelsen uti Ridderskapets och Adelns ofvanberörde tvenne beslut kommer att försvinna, utan ock grunden till det af PresteStåndet föreslague samt af Ridderskapet och Adeln bifallne tillägg framställes.
Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln behagade Den 10 Januarii.
651 vid sina redan fattade ofvanberörde tvänne serskildte Beslut förblifva, samt i anledning deraf tillåta, att de nyss uppläste och justerade ProtocoIlsUtdragen fingo, utan all förändring, expedieras, Bifölls, Grefve von Schwerin anhöll att få i Protocollet anmärkt, det han, forsin del, till undvikande af den stridighet, som emellan Ridderskapets och Adelns ifrågavarande arne Beslut annars syntes äga rum, ansåg PresteStåndets ofvannämnda Motive til det af Ridderskapet och Adeln bifallna tillägg äfven höra i Ridderskapets och Adelns ProtocollsU tdrag för sisllidne gårdag inflyta.
Jag medger, att det vid första påseende kan synas såsom ett slags motsägelse, attén strophe, som varit utdömd, likväl tyckes hafva, genom ett sednare Beslut, blifvit bibehållen.
Men då man besinnar, att det uttryck, som blifvit antaget, egentligen är, i anseende till bestämdheten, ett helt annat} än det, som blifvit förkastadt; så tycker jag, för min del, alt den förmenta motsägelsen endast är skenbar, och ingalunda grundar sig i sjelfva tankan.
Justerades vidare; Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglollige Ridderskapet och Adeln, vid 653 Den w Januarii.
Urtima Riksdagen i Stockholm den g Januarii 1818. S. D. Remitterades:
Till StatsUtskottet : 1:0 Ett Memorial af Herr Iserhjelm, II. TV., angående LÖnetillökning för Allmänna Beredningens Ledamöter. 3:0 Ett Memorial af Herr Stjernschantz , Johan Abraham, angående bibehållande af Rikets närvarande Militairestyrka, jemte Grefve Löwenhjelms, Gustaf, Yttrande i samma ämne. 3:o Ett Memorial af Herr Montgomerie, Fabian, angående antagande af en Sockenskrifvare i hvarje Socken. 4:o Ett Memorial af Friherre Wrangel, Henning, angående yrkadt vidtagande af det Beslut, att inga nya Utgifter mätte af Riksens Ständer beviljas, jemte Yttranden af Grefvarne lowenhjelm, Gustaf; Mörner, Adolph Göran ; Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, samt Herr von Fieandt, Daniel Wilhelm, och Herr FrancSparre, Bengt, i samma ämne. 5:o Trenne Memorial af Grefve Hamilton, Axel, Raul, samt Friherre Stael von Holstein Corfitz Ludvig, och Friherre Wrangel, Henning, angående Skånska Roteringen, jemte Yttranden i detta ämne af Grefvarne von Schwerin, Fredric Bogislaus; Hamilton, Axel; Fri - Den 10 Januarii. 653 herrarne Wirsén, Gustaf Fredric; von Diibenj Joachim; Björnstjerna, Magnusj och Staél von Holstein Corfitz Ludvig, sarnt Herrarne Clairfelt, Mauritz, och Qviding, Bernhard Christoffer. 6:0 Herr Heykenskölds , Adolph Detlof, Yttrande, angående vissa Bergslagers Rotering.
Till Allmänna Besvärs- och OeconomieUt skottet : Ett Memorial af Herr Montgomerie, Fabian, angående TullBetjeningens och Visitationers afskaifande.
Till Stats- och BancoUtskotten: 1:0 Ett Memorial af Friherre Lagerbjelke, Johan, angående Inrättandet af ett VexelContoir, jemte Anföranden i samma ämne af Grefve Spens, Jacob Melker, samt Herrar Svedenstjerna, Eric Thomas, och af Uhr, Carl David, tillika med Friherre Lagerbjclkes svar på berörde Anföranden. 2:0 Friherre Cederströms, Ulric, Memorial, angående Medel till stadgande af Rikets Myntväsende.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten : Tvänne Memorial af Friherre Staél von Holstein, Corfitz Ludvig, och Herr af Stenhof, 654 Den 10 Januarii.
Christian, angående en förändrad Organisation af Tullverket, jemte Yttranden i samma ämne af Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus; Friherrarne af Wetterstedt, Gustaf ; Stael von Holstein; Boye, Ludvig, samt Herr Munck af Rosensköld, Eberhard.
Till Bevillnings- samt sill manna Be svär socli OeconomieUtskotten:
Ett Memorial af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, angående inrättandet af en tätare Postgång emellan Kongl. Majrts Befallningshafvande, samt rättighet för Enskilta, att till Domstolar och EmbetsVerk directe med Posten insända sådana Handlingar, hvilka icke fordra någon annan åtgärd än deras inlemnande.
Till Lagutskottet: j:o Ett Memorial af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, innehållande dels Förslag att Kreatur, Åker- och Kör-redskap, som höra till Hemmansbruk, icke böra få försäljas eller utmätas, utan Jordägarens bifall, dels ock yrkad ändring i 17 Cap. 3. §.
JordaBalken. 2:0 Ett Memorial af Grefve Gyllenborg, Johan Henning, angående angelägenheten af ett närmare bestämmande utaf hvad till PolitieMål lagligen bör hänföras.
Deri 10 Januarii. 655 Utdrag af Protocollet, hållet hos Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, vid Urtima Riksdagen i Stockholm den 10 Januari 1818. S. D. Upplästes och bifölls ExpeditionsUtskottets, den 5 dennes aflåtne, och sistlidne gårdag på Bordet lagda ytterligare Utlåtande, angående förbättrad Redaction af Bihanget lill RiksStåndens Protocoll, Ut supra.
Föredrogs och remitterades till nedannämnde Utskott, följande Eftermiddagen den 5 dennes på Bordet lagda Memorial och Motioner, nemligen: Till StatsUtskottet: 1:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, Memorial , angående rättighet för Jordägare, att med Penningar afbörda sig SalpetterSkatten. 2:0 Herr Montgomeries_ Lars August, Memorial, angående Lönetillökning för Öfver- och UnderBefäl vid Wästerbottens Regemente. 3:o Friherre Löwenskjölds, Salomon, Memorial, angående Medel till inrättande af en BergsSchola. 4:o Herr Gripensvärds, Fredric, Memorial, angående erbjudande att emot vissa vilkor gö - 656
Den 10 Januarii. ra segelbart det så kallade BaggensSundet och Canalen vid Södra Stäket å Wermdön 5:o Grefve Löwenhjelms Gustaf angående Anslag af allmänna Medel till ersättning för verkställda Reparationer å OperaHuset ochDrarnatiska Theaterlluset. 6:0 Herr Hammarhjelms, Carl Fredric, Memorial, angående anslående af ett årligt Arfvode till ÖfversteLieutenanten Warberg för dess befattning, i afseende på befordrandet af Sjön Wenerns hydrographiska kännedom, jemte Herr af Winkar ds, Johan, Yttrande isamma ämne. 7:0 Herr Munck af Rosenchölds, Eberhard, Memorial, angående förbättring uti Mililaire Embets- och Tjenstemäns Löner. 8:0 Herr Silfverskjölds, Carl, Memorial, angående ersättning för utgifvet Accord vid för detta von Engelbreclitenska Regementet. 9:0 Herr Bergenschöld, Johan Eric, Memorial, angående flere Löners uppförande på Stat för JustitiseFördélningen af Kongl. Maj:ts Cancelli. 10:0 Herr Grönhagens, Gustaf, Memorial, angående nedsättande af Räntan å Lån i GeneralAssistanoeContoirel. 11:0 Herr Grönhagens, Guslaf, Memorial, angående Den 10 Januarii. 657 angåfen de Lönetillökning för KrigsRevisionens Tjenstemän. 12:0 Grefve Frölichs, Gustaf, Memorial, angående ersättning åt HofStallmästaren Grefve Frölich för förlorad Disposition af Dahlby och Flyinge Kungsgårdar i Skåne.
Till Allmänna Besvärs- och OeconomieUt skottet: ilo Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, Memorial, angående ändring i Kongl.
Förordningen om Stängsel-skyldigheten af den 9 Februarii 1802. 2:0 Herr aj JFingårds', Johan, Memorial, angående inrättande af Forvagnar. 3:o Grefve von Lantingsliausens, Albrecht, Memorial, angående återkallandet af Kongl. Förordningen om förbud mot nyttjandet af arbetadt
Silfver utöfver ett visst Lodtal. /po Grefve Lewenhaupts, Charles Emil, Memorial, angående förbud emot utländskt Pappers införande. 5:o Herr Munck af Rosenschötcls, Eberhard, Memorial, angående vidtagande af sådana anstalter, hvilka befordra de inom Stockholms Stad belägna Claras-, Rörstrands- samt FatebursSjöarnes uppränsning eller igenfyllning.
Prot. II. B. 83, 84 658 Den io Januarii. 6:0 Herr Munck af Rosenschölds , Eberhard3 Memorial, om upphäfvande eller inskränkning af Författningen rörande SkogsPlanteringen i Skåne. 7:0 Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard, Memorial, angående befrielse för gifta Manspersoner från deltagande i Beväringsskyldigheten. 8:0 Herr Elgenstjernas, Jonas Reinhold , Memorial, angående förändring i Flyttningstiden för Tjenstehjon å landet. rpo Herr Elgenstjernäs, Jonas Reinhold, Memorial, angående förändring i Skjutsningsskyldigheten. 10:0 Hans Excellence Herr Grefve TVachtmeisters, Claes, Memorial, angående en förbättrad hushållning med Skogarne i Riket.
Till Lagutskottet: 1:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, Memorial, angående ändring i vissa fall uti Författningarnes föreskrift om RättegångsProeessen till vinnande af mera beqvämlighet för Parter. 2:0 Friherre Mannerheims, Lars August, Memorial, angående upphäfvande af Embetsverks rättighet, att dömma i Mål hvarmed de förut tagit befattning. 3:o Grefve Löwenhjelms, Gustaf, Motion, an - Den io Januarii. 659 , gående böters erläggande i Brottmål, efter den.
Brottsliges förmögenhet.
Till BancoUtskottet : 1:0 Ilerr af Wingårds , Johan, Memorial, angående en utvidgad rättiglvet till omsättning af Lån i BancoDisconten , jemte Grefve von Schwerins yttrande i samma ämne. 3:0 Friherre Falkenbergs, Carl Gabriel, Memorial, angående ökande af den i Bänquen anslagne Fond till oländig marks uppodling.
Till BevillningsUtskoltet: 1:0 Herr Thams, fFolrath, Memorial, angående ändring i 18r5 års BevillningsFörordning, i afseende på Uppskattning af BruksEgendomar och Bevillning deraf. 2:0 Grefve Löwenhjelmsj, Gustaf, Motion, angående serskilt Bevillning å Luxe och Öfverflöd.
Till Lag- Samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskolten : 1:0 Herr Oxehufvuds, Bo, Memorial, angående förändring af Flyttnings tiden på Landet. 2:0 Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, Memorial, angående tillåtelse att emellan Riksdagarne till Regeringen ingifva Förslag till förbättrande af alla Styrelsens grenar.
66o Den xo Januarii.
Till Stats- och BancoUtskotten: 1:0 Grefve Spens's, Carl Gustaf', Memorial, angående Förslag till Götha Canals- och Malmö Disconters upprätthållande m. m. 2:0 Herr von Törnes, Michael, Memorial, angående Financerne.
Till Stats- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten : 1:0 Herr Munck af Rosenschölds , Eberhard, Memorial, angående nedsättning af Tull-afgifterne för utförsel af LandtmannaProducter, äfvensom att utförseln af Trädvaror på utländska Skepp må vara fri. 2:0 Herr Munck af Rosenschölds, Eberhard, Memorial, angående vidtagande af sådana Medel, , hvilka återföra välmåga inom Landet. 3:o Grefve Löwenh/elms, Gustaf, Motion, om anläggande af så kallade LifräddningsBåtar, på de för Sjöskador mäst beryktade Svenska Kuster.
Till Stats-, Banco- och LagUtskotten:
Grefve von Schwerins, Fredric Bogislaus, Motion, angående utfärdandet af sä kalladt Moratorium eller Jernbref.
Hvarjemte Ridderskapet och Adeln biföll Communication med de öfrige Respective Riks - Den io Januarii.
Stånden af Grefvarne Lantingshausens och Frölichs, Friherre Mannerheim.*; sami Herrar 0.xehufvuds, ThamSj Montgomeries, Silfver skjölds och von Törnes Memorial, äfvensom af Herr Grönhagens Memorial, angående nedsättande af Räntan å Lån i General-AssistanceContoiret.
Föredrogs till remitterande Herr af Wingårds, Johan, den 5 dennes e. m. på Bordet lagde Memorial, angående Löneförbättring för Räntmästaren i Carlstads Län.
Friherre Falkenberg, Carl Gabriel, hade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes, så lydande:
Då Riksens Ständer vid 1809 års Riksdag beslöto att öka Embetsmännens Löner, önskade man äfven att kunna framdeles minska deras antal; och denna önskan förnyade man sedermera, då vid 1812 och 1815 årens Riksdagar ytterligare Löneförökning beviljades ; denne önskan är af Ständerna i underdånighet framförd, och vi kunna icke tvifla, att ju Kongl. Maj:t deråt lemnat ett Nådigt afseende; men emellertid gifves ett slag af Tjenstemän, sorn icke kunna indragas, men icke fått någon Löneförökning; och jag utbeder mig ödmjukast att få erindra om angelägenheten af alt förse dem med ett anständigt underhåll.
LandtRäntmästarne äro stora Uppbördsman, och om nöden försätter dem i frestelse, så kan det Allmänna lida 662 Deri io Januarii. mera deraf, än en skälig
Löneföi ökning kan vara betungande.
Jag föreslår alltså, i likhet med hvad Herr Landshöfdingen af Wingård redan gjort, att StatsUtskottet må uppdragas alt inkomma med Förslag till förbättring i deras Löningsvilkor, helst medelst förhöjning i deras ordinaira
Lön, eller ock, i annat fall, genom förökning i det tillstånd till RemissLage, som jemväl förut varit större än det nu är.
Många LandtRäntmästare hafva klagat deröfver, att de icke fått uppbära något RemissLage vid de tillfällen, då Medel blifvit från LandtRänteriet inom Länet utlefvererade.
Anmälan härom har äfven blifvit inför Kongl. Maj:t i underdånighet framställd, äfvensom fråga blifvit väckt om Lönförhöjning för dessa Tjenstemän.
Jag anhåller att få begagna detta tillfälle, för att, med anledning af hvad Herr af Wingård anfört, föreslå att vissa Procent af hela Uppbörden alltid må beviljas LandlRäntmästarne, ehvad Medlen på stället utlcfvereras, eller lill något Embetsverk remitteras; under förbehåll att Remisserne enligt föreskrifter verkställas, i hvilket afseende en allmän Författning härom bör utfärdas; och torde detta milt Yttrande få åtfölja Herr af Wingårds Memorial till det Utskott, dit samma Memorial varder af Ridderskapet och Adelli remitteradt, Så väl Herr af Wingårds ofvannämnde Memorial, som Friherrar ine Gederströms och Den io Januarii. 663 Falkenbergs nu afgifne Anföranden, blefvo af Ridderskapet och Adeln till StatsUlskottet remitterade.
Vid förnyad föredragning af Friherre af Nordins, Carl, den 5 dennes e. m. på Bordet lagde Memorial, angående upphörande af den sednast bestämda Tullen för utförande af Stångjern, blef samma Memorial, i anledning af Friherre af Nordins derom nu gjorda begäran, till BevillningsUtskottet remitteradt.
Föredrogs å nyo Friherre
Stael von HolSteinSj Corfitz Ludvig, den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagda Memorial, innefattande yrkande, att Lagutskottet måtte anmodas lemna upplysning om någon Lag eller Författning funnes, som kunde tillägga
Domaren i vissa fall rättighet att pröfva och bestämma, huruvida en anklagad må njuta Bevisningsrättigheten till godo eller icke.
Friherre Boye, Ludvig, anförde skrifteligen:
Den allmänna Fråga, som Herr Friherre Stael väckt, har synts mig äga behof att undersökas; och jag anhåller derföre ödmjukast, att Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ville tillåta mig, ätt vid densamma göra några erindringar. 664 Deti io Januarii.
Innan raan ändrar gamla Lagar eller antar nya, torde man böra vara val öfverlygad om bristfälligheten af dem manbar.
För min' del, och med den kännedom om våra Lagar, angående bevisnings-rättigheten, som jag, under mer än 34 år, dels studium dels tillämpning af dem hunnit samla, tror jag icke, att de särdeles kunna förbättras.
Yigtige och obestridliga äro de sanningar, att Samhällsgrunderne hvila på Lagarnes be- , stånd att för Samhällslnrättningens heligaste föremål ,,beskydd till Lif, Ära och Egendom , äga vi säkerheten blott i Lagskipningens rättrådighet; och visserligen vore den Lag förnuftsvidrig och Samhälls upplösande, som tillät att en anklagad Person någonsin förnekades bevisa sin oskuld, när — och märken det noga, mine Herrar! — ngr hans bevisning står att förena med det beskydd, som Lagarne också äro skyldige andra Medborgare.
Men, då vi gifva rätt åt dessa sanningar, så förgätom icke heller den, lika vigtiga, och lika obestridliga sanning; den, som står med dc nyssnämnde i alldeles oskiljaktigt sammanhang, nemligen, att Lagarne sjelfva äga deras säkerhet endast i Lagskipningens pligt, att iakttaga Lagens egna Former.
Författaren till det bästa Lagverk verlden äger har sagt, att ”Lagens Formaliteter utgöra vilkor för Lagens hufvudsakeliga Rättvisaoch han hade så rätt, mine Hellar! att om J tillåtem, alt Formerna brytas; om J tillåten, alt Lagens föreskrifter angående dem, lossas; så skola också Lagarne, i Den i o Jamiarii. 665 stället för att utgöra ett värn emot Förtryck, snart blifva ett medel till Förtryck, och J skolén skyndsamt befinna
Er i ett tillstånd, af allas Krig emot alla.
Ännu bestå likväl, i Sverige, Lagarnes Former, emedan de hvila på moraliskt sanna begrepp, hvilka, lyckligtvis, också blifvit räddade undan den förstöring, hvarmed de botades af den största förmåga, att alla begrepp förvränga och förvilla.
BevisningsLagarnes Former äro angelägnast af alla.
I frågor om förbrytelser, igenom hvilka allmän fred är sårad, eller förnärmad; eller som i Embete utöfvas, står det, efter våra Lagar, hvar man fritt att uppträda, såsom Angifvare eller Åklagare; och Bevisningsrätten kan aldrig förnekas honom, så framt lian annars fullgör BevisningsLagarnes Former, det vill säga: så framt han fullgjorde vilkoren som böra föregå, innan fråga om sjelfva bevisens företeende kan uppstå , eller kan bifallas.
Dessa vilkor äro: att han gör angifvelsen anhängig, antingen hos någon Actor Publicus, som då är pligtig att den genast beifra; eller också vid den Domstol, hvarunder den Person, den Embetsman lyder, emot hvilken angifvclsen rigtas; att ett bestämdt Factum, en gifven Casus, och således icke blott ett smädcligt omdöme uppgifves, som skall bevisas; samt att äfven den bevisning lill sin beskaffenhet uppgifves, som man vill i Målet begagna.
Dessa Former, dessa föregående vil - 666
Den io Januarii. kor äro så lätt uppfyllda, att man kan med mycken säkerhet antaga, att den Person, som dem åsidosätter, brister ovilkorligen i endera, antingen förmågan eller alfvarlig vilja att något bevisa.
Okunnighet om dessa Former ger rätt till biträde af publikt Ombud, och någon enda annan orsak till deras åsidosättande, än den nyssnämnde, är alltså icke ens tänkbar, och är det minst, när det gäller att annars stånda Reconventions-ansvar.
På beståndet af dessa Former ankommer helt och hållet det beskydd, som Staten är skyldig Embetsmannen; ett beskydd, så mycket angelägnare, som Statens eget väl fordrar, att dess värf bestridas af Män, hos hvilka en sann hederskänsla, icke blott fåfängans, får blifva borgen för redligheten och nitet, samt derföre bör vårdas och bevaras, icke lemnäs till lekboll åt ondskans alla Passioner.
Att nu förändra något af de Lagens bud, som stadga dessa Förmer, vore efter min tanka högst farligt; emedan följden kunde lätteligen blifva, alt ondskan antog den förolämpade oskuldens språk; och listen och en lössläppt Chicane ägde tillfälle att fritt rasa, fritt förtrycka.
Från all förändring af dessa BevisningsLagar afråder jag så mycket hellre, som det torde tillåtas mig betvifla, att någon Svensk Man, som NB.
Bevisningsrättens Former iakttagit, de föregående vilkoren fullgjort, någonsin blifvit vägrad att Bevisningen åstadkomma; och skulle han åter icke hafva Formerna iakttagit; skulle han, till exempel, aldrig anmält sin begäran att bevisa, vid den Domstol, som ensamt kunnat densamma Den io Januarii. 667 bifalla; så bar han icke i Laglig ordning söVt alt bevisa; och då är han åter icke heller berättigad att klaga öfver någon vägran.
Återljudet af hans klagan är ju då också förvillelse?
I frågor, sora angå Medborgarens husliga lefnad, eller sådana Handlingar, om hvilka Ordspråket gäller, att ”hvad tvä hafva sig emellan, angår icke den tredjefordra Lagarne, såsom vilkor för all Bevisningsrätt, att AnIdagaren skall innehafva Målsmannens behörighet:
Och på kraften af detta vilkor beror belt och hållet bevarandet af allt hvad Lifvet har angelägnast, har ljufvast här i verlden.
Husliga lifvets helgd; Makars tillgifvenhet för hvarandra; Barns aktning för sina Föräldrar; Slägtingars, Vänners och Grannars förtroende inbördes; alla dessa dyrbara förhållanden äga deras hägn ensamt i detta Lagens vilkor: och om, genom förändring deri, något af deras säkerhet skulle upphöra; oin. de icke mera stöde fullkomligt fredade för våldet och nyfikenheten; så skulle också en dag Irokesarens tillstånd vara ett, att af oss Svenskar afundas.
Ingen ändring i detta Lagens Bud kan önskas: och vi böra så mycket mindre tro, det afsigten varit sådan hos den aktningsvärde Man, hvilken gjort Motionen, som han, uti yttrande inom detta Stånd, den 29 sistlidne November, ogillat ett föröfvadt intrång i husliga lifvets fred, Friherre Boye fortfor härefter munteligen; Då jag nu i den allmänna Frågan sökt upp - 668 Den i o
Januaria lysa beskaffenheten af det förmenta behofvet af en Lagförändring; anser jag min pligt vara, att, för mitt yttrande, angående denna Motion, sätta gränsen der.
Friherre 'von Duben^ Carlj uppläste föl
Det är i anledning af en af Friherre Stael, den 5 dennes i Ridderskapets och Adelns Plenum, väckt Motion, som jag utbeder mig Ridderskapets ocb Adelns tålamod, att afhöra mitt yttrande:
En Motion, hvarutinnan Friherre Stael skrämt sig sjelf, men troligen ingen annan, med tankan, af sådan bristfällighet i Lag, som skulle domina saker en oskyldig, derigenom att honom nekades bevisningsrätt.
Jag skulle fullkomligen gilla Ingressen i Friherre Staels Motion, om dervid varit punct och slut; men då han, vid fullföljandet, tyckes vilja fästa Riksens Ständers uppmärksamhet på en händelse, öfver hvilken Friherre Stael visserligen, äger sitt omdöme, men hvilken han derföre ej har rätt att utpeka, såsom grund till sitt ömma behjertande och handläggande, i egenskap af Representant; så torde mig tillåtas, att häri vara med honom af olika tanka.
Jag hade trott tjenligare vara, om Friherre
Stael uppgaf den tvetydiga Lagen, och derigenom besparade Utskottet mödan, att genomsöka en mängd Lagar, hvilken möda sluteligen skall gifva det glädjande Resultat, att ingen sådan af Herr Stael befarad bristfällig
Lag finnes.
Är det Friherre Staels tanka, att
Domstolen, rörande Den 10 Jannar ii. 669 den nog tjulligt utpekade Landsforviste Parten, dörat orätt?
Jag kan aldrig tro, det Riksens Ständers JustitiaeOmbudsmans vaksamma anda skulle då ej underlåtit, att, i kraft afsinEmLetspligt, beifra orättvisa, och återsätta den förfördelade, före detta, Medborgaren till sina rättigheter; han skulle aldrig låtit tillfället gå sig ur händerne, att rättvisa det förtroende, det förutseende, som 1809 års Ständer hade till hans Person , då till och med detta Stånd högtidligen ogillade och med tjenlig skrapa undfägnade en Ledamot, som då vågade sätta denne värdige Embetsmans Lagkunskap i tvifvelsmål.
Är Friherre Staels tanka åter, att TryckfrihetsLagen är för mycket begränsad?
Det är sant, belackare äger väl ej strafflöst, att intränga i enskildta Sammanlefnaden, och derifrån utdraga ämnen till författande af sina Pasquiller, ty det är då, han blir straffad, ej allenast af allmänna Opinionen, utan äfven af Lagen, på sätt den utpekade Parten blifvit; men i öfrigt äger han att regalera en Allmänhet med allt missfirmligt och osmakligt, blott rigtningen kan skyddas under Advocaturens föraktliga mantel.
Hvarje man känner den ifrågavarande ovärdiga Rättegången; tror Friherre Stael att Pasquillanten är orätt dömd? är dess mening, att Lagen, hvarefter han blifvit dömd, är illiberal? vill han då hafva den rättad efter ett mera utsträckt, ett mera liberalt Systeme? hvarföre ej då föreslå en ny TryckfrihetsLag, som kunde tillåta Pascjuillanten få säga hvad han vill, att utan ansvar stjäla beder och ära af alla Medborgare, samt 670 Den io Januarii. åse alla en Regerings goda afsigler efter godtfinnande och bedomina den efter sin egen för tillfället inrättade måttstock; men för oss andra skulle ej då blifva annat öfrigt att önska, än att en isolerad Province måtte utses, dit alla, som önska begagna en sådan Tryckfrihet, kostnadsfritt må kunna transporteras, för att der qvarblifva och njuta lugnet.