Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi hafva hört hvad som varit synligt för Utsk:n och för dem som tänkt i ämnet, och vi hafva hört att särskilda auetoriteter inom länet hysa stridiga åsigter i saken.
Salunda har reg:ts-befälhafvaren förklarat sin öfvertygelse vara 694 Den 3o September. den, alt rust- och rotehållarnes belägenhet icke skulle förbättras, derigenom att styrkan minskades; då deremot landshöfdingen i länet ansett olikheten emellan rustningsbesväret i Jemtland och angränsande provinser vara högst betydlig och för provinsen skadlig.
Det synes likväl, som skulle K.
M. hafva gillat landshöfdingens åsigt, då K.
M. förklarat enda skälet hvarföre 11.
St;s gjorda hemställan, hvilken var densamma Utsktn nu föreslagit, icke kunde af K.
M. bifallas, vara det, att militärstyrkan icke kunde förminskas; och det är således icke bestridt, att icke Jemtland är tyngre roteradt än andra provinser.
Sålunda återstår att tillse, huruvida militärstyrkan i Jemtland kan nedsättas eller icke.
Utsktn hafva förklarat, att de icke kunna säga huruvida militärstyrkan kan blifva större eller mindre än den ar.
De hafva blott velat uttala den princip, som R.
St. vid a:ne föregide riksdagar uttryckt, att, om äfven Sveriges försvar och sjelfständighet förutsätta behofvet af en större militärstyrka lili den delen af Riket, Jemtland likväl icke kan vara förpligtadt att bära tyngden af en vida större militärstyrka, än Rikets öfriga med Jemtland jemförliga provinser.
Detta är enda resultatet, hvartill man kommit, och det anser jag för min del vara rikligt.
Den förste värde talaren har meddelat upplysning ronde åtskilliga detaljförhållanden, hvarom han bör äga närmare kännedom än de fleste ledamöter inom Huset.
Likväl torde det tillåtas mig att med några ord få besvara åtskilligt af hans yttrande.
Ilan har sagt, att det vore skada att skilja sig vid en så god trupp, som Jemtlands fältjägare; men truppens bättre eller sämre beskaffenhet är icke något skäl för behofvet deraf, och om den äfven är behöflig lill dess nuvar. eller ännu större nummcrär, följer ej deraf, att
Jemtland ensamt skall vidkännas hela tyngden af dess underhåll.
Man har äfven sagt, att rust- och rolehållarne skulle komma i samma ställning, hvaruti de nu befinna sig, ifall jemkningen verkställdes.
Delta kan jag för ruin del icke inse; ty ehuru jag visserligen finner att Utsktn icke kunna ingå uti närmare förklaring om sättet hvarpå rotejemkningen lämpligast bör ske, kan jag dock icke neka, att det förefaller mig besynnerligt, om de roteringsskyldige i Jemtland skulle förblifva uti deras nuvar. ställning genom en förändring, som skulle försätta dem under lika förhållande med rust- och roteringsskyldige i det öfriga Sverige, hvarest ungefär endast hvar ig;de mantalsskrifven karl är soldat, då deremot i Jemtland hvar cpde karl är soldat, och då för ett jordvärde af 42^7 r;dr b:co betalas uti statsbidrag i det öfriga Sverige 177 rtdr b:co, men för samma jordvarde i Jemtland 4^4 r'dr samma mynt i anseende till den stränga rust- och roterings-skyIdigheten derstädes.
Då detta ämne nu icke för första gången är föremål för R.
St:s öfverläggning, utan varit det vid 2:ne föregtde riksdagar, och den uttalade principen då blifvit god - Den 3o September. känd af RiksSt:ns majoritet, som icke torde kunna anses bäfva varit radieal; så hemställer jag, om icke R. o. Ad. skulle vilja bifalla betänkandet.
Hr Buy:
Först får jag äran nämna, att deri redan vidtagna förändringen roed Jemtlands fältjägare-reg:te inträffade ett par år efter det jag kom till Jemtland, då jag ännu icke ägde den kännedom om förhållandet, som jag nu äger.
Svårigheten af en sådan operation inses lätt, då man besinnar, alt clei till erfordrades nya contract och jemkning i skuldförbindelserna med flera minutiösa detaljomständigheter.
1 afseende på soldattorpens beskaffenhet, så kan jag meddela den upplysning, att jag på min bostad uti basta delen af Jemtland har i i torpare, som hvardera äger arne kor och 4 får, och stundom äfven i häst, samt en derefter lämpad jordrymd, för hvilket allt jag tager den högsta möjliga skatt, bestående uti i5 dagsverken om året af hvardera torparen på dess egen kost.
Deraf kan man bedomina jordmånens beskaffenhet i den landsorten.
— Till besvarande af hvad en utsk.ledamot anmärkt, får jag tillkännagifva, att för mitt begrepp är det klart, att villkoren blifva lika, om en rotehållare nu gifven lill en soldat a5 r:dr, eller framdeles 2tne rotehållare skola i aflöning lemna 5o r:dr.
En sådan rotejemkning kan icke införas ulan despotism.
Vid den rotejemkning, hvaruti jag deltagit, tillgick på det sätt, att jag från 4- om morgonen till io om aftonen sökte förmå vederbör. att ingå på förslaget och öfverenskom om villkoren derför, hvilket omsider genom ihärdighet äfven lyckades; men tiderna hafva förändrat sig, så att jag numera icke tilltror mig att på så sätt kunna lyckas uti ett dylikt företag.
Jag vill icke neka, att Jemtland verkligen är hardt roteradt, men jag vågar påstå, alt bördan deraf icke så mycket består uti sjelfva roteringen, som fastmera uti andra förhållanden.
Utan bestämda föreskrifter hvarefter roter:s-jemkningen skulle ske, vill jag ej åtaga mig verkställigheten af R.
St:s beslut derom ; men gifver man mig riktiga och bestämda grundlinie!- derför, skall jag söka efter yttersta förmåga verkställa befallningen, så alt den leder lill landets väl.
I följd af den siste talarens yttran de, vill jag till hvad jag redan nämnt blott tillägga, att jag finner ganska mycket skäl uti hans önskan att äga bestämda reglor för rotejemkningens verkställande, i händelse han får befattning dermed; men att jag derföre icke kan frångå den öfvertygelsen, att dessa reglor eller föreskrifter böra meddelas af någon annan auetoritet än R.
Förmodligen beror sättet, hvarpå rotejemkningen skulle komma alt verkställas, på de föreskrifter, sorn derom kunna meddelas af den auetoritet, under hvars befäl den värde talaren i sin militära egenskap lyder, och hvilka föreskrifter naturligtvis blifva öfverensstämmande med GgG Den 3o September. elen princip för verkställigheten deraf, hvarom R.
St. kunna öfverenskomma.
Detta ämne liar varit fö remål för R.
St:s pröfning, icke blott vid denna utan äfven nästan alla föregtde riksdagar, och har alltid blifvit ansedt så som L)tsk:n vid denna riksdag behagat uppfatta detsamma.
Jag fäster mig äfven vid de anmärkntr eller upplysningar, som Hr von Törne meddelat, och som tala för betänkandet.
Att Hr Boy söker bibehålla den nuvar. nummerären förundrar mig icke.
Tvertom skulle det kanske vara orätt, om han ej gjorde det; men lian stödjer sin åsigt på den likhet, som bör äga rum emellan fördelningen af rotehållen i det öfriga Sverige och fördelningen deraf i Jemtland.
Likväl har det undfallit
Hr Boy att Jemtland lidit af 10 års missvext, då deremot det öfriga Sverige icke kunnat beklaga sig öfver en sådan landsplåga, hvaraf följer, att man icke bör ställa Jemtland och dess rotehållare i cathegori med roteliållarne inom Sveriges öfriga provinser.
Vidare har Hr Boy omtalat, huru litet man kan erhålla af jorden i Jemtland, hvilket ytterligare bevisar att Jemtland är hardt tryckt och att man måste ömma för en provins, hvilken icke blott io år varit hemsökt af missvext, utan äfven nödgas begära afskrifning till 100,000 rtdr för erhållen undsältningsspanmål.
Om man vill undvika anslag för sådant ändamål, så bör man minska den beskattning, som trycker Jemtland.
Af dessa skäl anhåller jag att Utsk:ns betänk, måtte blifva antaget.
Boy:
Jag anhåller att få rälta det misstag af den sisla värda talaren, som skulle
Jemtland erhållit afskrifning för hundratusentals r:drs skuld för bekommen undsättningsspaninål.
Jemtland har nemi. betalt sina skulder för spanmål efter markegångspris, och i enlighet med de föreskrifter som R.
St. meddelat, medelst inrättande af districtmagaziner.
Jag kan och vill icke ingå uti de detaljer af frågan, som tillhöra det rent kamerala af saken, emedan jag icke känner dem; men i afseende på det rent militära, eller, hvilket är detsamma, huruvida nedsättning af Jemtlands fältjägare-reg:tes nuvar. nutornera r öfverensstämmer med det behof af reguliera trupper, som förefinnes inom 6:te militär-districtet, med afseende dels på districtets vidsträcta areal och dels på den beväringsstyrka, till hvilken den reguliera truppen skall utgöra stam, torde det tillåtas mig få nämna, alt till 6:te militär-districtet, hvars areal, Lappland inberäknade utgör något mera än den öfriga delen af Sverige, finnes för det närvar. 56o man, utgörande Jemtlands faltjägare-reg:te samt Jemtlands hästjägare-sqvadron, som icke kan användas till bevärin gens - Den 3o September. gens exercis, samt Westerbottens reg:te af omkring 700 man Det vill suga, att för en beväringsstyrka af omkring 6000 man Ennes en stam af icke fullt i5oo man.
Att districtet vid krigsti11fä11igheter skulle få undsättning från andra district är föga troligt.
Visst är det sannt, alt man icke bör befara alt någon betydlig fiendtlig styrka skall göra invasion norr ifrån.
Dock kan den vara tillräckligt stor för att icke kunna tillbakavisas af de trupper, som nu finnas uti 6:te inilitär—districtet; ett förhållande som man torde böra besinna innan man beslutar någon ytterligare nedsättning af den nuvar. numtnerären.
Efter de förminskningar, som redan skett, utgör Jemtlands reg:te, såsom jag redan nämnt, icke mer än 56o man, som man, med beräkning af sjuka och vacancer, icke kan upptaga lill mera äu 5oo man, hvilka äro fördelta på 2:ne bataljoner.
Jag hemställer då till en livar, som är militär, om det är lämpligt att förminska dem.
Jag instämmer med dem, hvilka yrkat återremiss, på det att Utsktn måtte taga denna sak i närmare öfvervägande.
Jag bar uttryckt mig oriktigt, om jag sagt att
Jemtland positivt kostat statsverket den summa jag uppgaf; men om jag vill undersöka det belopp, för hvilket Jemtland blifvit af statsverket debiteradt, så tror jag att jag skall komma summan temmeligen nära, enär det icke lärer kunna nekas, att statsverket gjort en uppoffring genom den tillåtelse det lemnat
Jemtland att efter markegång få återbetala ett betydande parti undsättningsspanmål, som kostat statsverket 5o proc. mer än återbetalningen.
Äfven påminner jag mig, att afskrifning skett, som föranledt anmärka, mot Konungens rådgifvare.
På detta sätt vill jag nedpruta den summa jag nämnt, men står likväl fast vid min uppgift att statsverket gjort stora uppoffringar för Jemtland.
Hr Boy:
Till svar å hvad den siste värde talaren sist anförde, får jag blott erinra, att i den uppgifna händelsen bar Jemtland delat ljuft och ledt med Westergöthland.
På det att Husets samtlige ledamö ter, af hvilka flere äga noggrannare kännedom i detta ämne än jag, må erhålla fullständig upplysning om det ämne, hvarom här är fråga, så får jag äran tillkännagifva, alt då Jemtlands fältjägare-reg:te förminskades frän 1040 till 800 man, så skedde sådant med den väsendtliga förändring, att då de 104.0 man ägde rättighet att icke kunna commenderas utom provinsen, så äro deremot de 800, somför närvar, utgöra Jemtlands Fältjägare-regtte och Hästjägare-sqvadron, förbundna att lemna provinsen, när fäderneslandets försvar sådant påkallar.
Jag har begärt ordet, endast för 13 II. 88 D«n 3o September. att erinra derom, att Westergöthland, sorn är en vidsträckt provins med ömsom bördig och steril mark, visserligen ofta varit i behof af undsättning, som äfven bekommits; men att denna undsättning i den del af landet, som jag bebor, blifvit återbetald till sista sk i 11 i n gen, icke efler markegångspris, utan med det fulla penningebelopp, som Staten till undsättning förskjutit.
Till svar å hvad Gr. vnn Platen sist anfört, får jag
Uran nämna, att mig veterligen har Jemtlands Fälljägare-reg:le icke varit utom provinsen, sedan detsamma blifvit förminskadt.
Jag anhåller alt i anledning af Hr von Qvan tens sista yttrande få meddela den upplysning, att Westergöthland icke innehåller de största länen, ulan att de norra länen äro af vida större areal, hvilka dock efter samma grunder som Westergöthland betalt sina skulder lill statsverket.
Då j ig talade om de största länen eller största provinserna, så afsåg jag icke arealen ulan folkmängden.
För vidsträckta skogar om många hundrade tunlands vidd torde någon undsättningsspanmål icke erfordras.
Man skulle i sanning af den na discussion kunna fatta den tanke, att det ifrågavar. ämnet hörde till de mest invecklade, om till dess utredande fordrades alt noggrannt undersöka hela undsättningsverket för missvextår i Jemtland, icke blott för denna provins i och lör sig sjelf, utan äfven i jemförelse med Westergöthland.
För min del vågar jag tio, att dessa ämnen med sjelfva saken icke äga den ringaste gemenskap; ty 0111 en ort lider af missvext, så kan det vid åtskilliga tillfällen vara rätt och billigt, att Staten lemnar någon undsättning derför; men liksom den plåga, hvaraf orten lider, är öfvergående, på samma sätt bör undsättningen vara af temporär beskaffenhet och följaktligen icke hänföras till Statens permanenta utgifter.
Vill man betrakta saken i och för sig sjelf, så torde blott arne omständigheter böra öfvervägas.
Den ena är de rust- och roteringsskyIdiges behof af lindring, och den andra fäderneslandets och särdeles de norra provinsernas behof af försvar.
Hvad första frågan angår, så lär meningen vara stadgad derom, att Jemtland i förhållande till det öfriga Sverige är allt för båldt roteradt.
Om Jemtland fordom kunnat bära en högre rotering, så har sådant sin grund deruti, att manskapet icke var förbundet alt gå utom provinsen, hvarigenom legningen biff mindre dyr; men då Jemtland upphört att vara en gränsprovins, sä vore det utan ändamål att inom densamma hålla en trupp, som icke kunde användas förr än fienden framtrangt till gränsen deraf; och den förändring, i följd hvaraf Jemtlands reg:te numera Den 3o September. är förbundet atl gå utom gränsen när så kan behöfvas, var sålunda af behofvet påkallad oell så myckel mera ändamålsenlig, som den minskning i nummerären, hvilken för ändamålet erfordrades, icke minskat landets försvarsstyrka utan snarare ökat densamma förmedelst den skyldighet, som genom förändringen tillkom återstoden af regtlet, att lika med Rikets öfriga trupper försvara landet äfven utom provinsen.
Deremot kan jag icke annat än instämma uti den värde talarens yttrande, hvilken sade, att man ej, utan att för mycket försvaga försvarsverket i norra delen af Riket, kan minska den reguliera soldatstyrkan under del antal, hvartill den nu uppgår; ehuru denna åsigt icke lärer kunnat göra sig gällande, då nian beslutat alt med 200 man förminska Jemtlands Fälljägare-reg:te för att deraf bilda ett slags cavallen, hvars behof och ändamål öfvergår mitt ringa förstånd att kunna inse.
Då den saken emedlertid är afgjord, måste jag dock afstyrka vidare inskränkning af nämnda regtte.
Jag är af den öfvertygelse, som jag tillförene fullständigt för R. o. Ad. utvecklat, att vårt försvarsverk måste grunda sig hufvudsakligen på en indelt väl öfvad stam, till hvilken beväringen kan sluta sig, och att denna stam bör finnas spridd inom de särskilda provinserna, hvarifrån bevär:s-manskapet kommer.
Följaktligen skulle ej den minskning af Jemtlands reg:te, som kunde komma att äga rum, ersättas derigenom, att indelt manskap ditcommenderades från andra provinser; men jag tror, att en utväg gifves att erhålla ersättning på lämpligare sätt än man föreslagit.
Fält jägare-reg: te utgör nemi. för det närvar, stam, icke blott för Jemtlands, utan äfven för WesterNorrlands bevär:s-manskap, uti hvilket sednare län roteringen endast består utaf båtsmän, deraf en betydlig del ligger så långt från hafvet, att de fleste knappast någonsin sett detsamma.
Om några hundrade man deraf bland dem, som ligga närmast Jemtland och längst ifrån Bottniska viken, förvandlades lill faltjägare, hvarigenom reg:tet vunne nödig ersättning för hvad som beliöft reduceras till rotehållarnes lindring, så erhåller icke blott Jemtlands beväring, utan äfven WesterNorrlands en tillräcklig stam af sina egna provinsers innevånare, hvilket alltid är fördelaktigare, än om stammen erhåtles från andra delar af Riket.
— Om man från en annan sida betraktar detta förslag, så kan det visserligen icke nekas, att flottan genom detsamma skulle mista någon del af sitt manskap, hvarför ersättning borde lemnäs i contant anslag; men det torde böra medgifvas, atl en sådan minskning uti båtsmännens antal i sjelfva verket icke leder till försvagande af sjöförsvar, emedan man kan taga för gifvet att de båtsmän, som ligga långt upp i landet, äro föga lämplige för sjötjenst; och att, derest tillräckliga medel dertill finnas, Styrelsen öfver Sjöförsvars-departemenlet kari på annat sätt anskaffa en lika stor och tillika mera användbar 700 Den 3o September. personal för flottans räkning.
Jag skulle önska, att, om dessa omständigheter kunna finnas förtjenta af någon uppmärksamhet, desamma måtte komma under öfvervägande vid öfverläggning om den förändrade organisation af försvarsverket, som jag förmodar att R.
M. kommer att företaga på grund af R.
St:s vid denna riksdag derom beslutade und. anhållan.
Då denna fråga vid 182g års riksdag behandlades, hade jag äran vara medlem af StatsUtskottet.
Min mening öfverensslämde då med de öfriga utsk.ledamöternes, att Jemtland behöfde lindring uti sitt roterls-besviir.
Denna mening vidhåller jag fortfarande.
Hrr von Troil och von Hohenhausen hafva redan upplyst, att en minskning i den nuvar. styrkan af Jemtlands ordinarie manskap skulle vara menlig för Rikets försvarsverk.
Detta förhållande är utan tvifvel skälet hvarföre ej K.
M. medgifvit den nedsättning af ordinarie styrkan, som skolat blifva följden af en lindrigare rotering.
M. begärt ökadt anslag, för att kunna godtgöra rotehållarne deras kostnad i den mån hon vore drygare ån andre rotehållares i Riket.
Hr von Troil har nyss utredt huruledes det roterade manskapet skulle kunna bibehållas vid den erforderliga styrkan och bevärts-exercisen i WesterNorrlands län äfven med fördel besörjas, om de derstädes indelta båtsmännen förvandlades lill soldater.
Men i sådant fall behöfdes contant ersättning åt flottan, för att annorledes ersätta det manskap, som hon förlorade.
Ilr von Troils förslag går således i sjelfva verket ut på detsamma som K. M:s nåd. propos., nemi. ökadt anslag.
Jag anhåller derföre, att R. o. Ad. måtte återremittera betänk., på det alt de sammansatta Utskrn, och särdeles StatsUtsk., malte taga i öfvervägande, huruvida icke ett ökadt anslag borde beviljas, för att åstadkomma nödig rättelse i roter:s-skyldigheten utan minskning i eller skada för Rikets försvar.
Sedan jag afhört
Hr von Troils yttrande, förenar jag mig uti anhållan om återremiss af betänkandet.
Hr von Qvanten förenade sig med Gr. von Platen.
Då Hr von Hartmans dorff benäget upplyst R. o. Ad. derom, att han vid 182g års riksdag delade dåvar.
StatsUtsk:s åsigt i ämnet i så måtto, att han ansåg Jemtland vara i behof af understöd; så skulle det vara intressant att på samma gäng erfara, huruvida icke Hr von Hartmansdorff då jemväl delade Utsk:s åsigt rör:de medlen för bibringandet af den nödigbefunna lindringen.
Af Utsk:s belänk. upplyses, att R.
Si:s StatsUtsk. vid så val i83o och 1834 åreus riksdagar som vid denna riksdag delat den åsigt, att lindring borde tillvägabrin - Ben 3o September.
701 gas på det sätt, att Jemtland icke roterades tyngre än Rikets öfriga landskap.
Af Utsk:s betänk, upplyses vidare, att R.
St. vid 182g års riksdag beslutat en und. skrifvelse i denna syftning, äfvensom att Ständerne vid sistl. riksdag afslagit K.
M:s nåd. propos. af ungefär samma innehåll, som den K. M. till nu församlade Ständer allåtit; och Utskts betänk, upplyser derjemte, att landshöfdingen i länet Hr Törne hos K.
M. gjort und. hemställan om en sådan lindring och en sådan rotejemkning som StatsUtsk. nu föreslagit och Ständerne vid föregtde riksdagar beslutat.
Vid sådant förhållande lärer någon tvekan om R.
St:s åsigt i ämnet destomindre kunna uppstå, som någon reservation icke finnes bifogad StatsUtsk:s betänkande.
Jag anser således en återremiss icke tjena till något, helst jag icke kan inse, alt det utaf Hr von Troil väckta förslaget kan komma under Utsktns öfverläggning gemensamt med denna fråga, hvarmed det icke äger omedelbart sammanhang; hvarföre jag äfven förmodar
Hr von Troils mening blott hafva varit den att fästa krigsadministrationens uppmärksamhet på ett sätt att lindra roterisbördan i Jemtland, utan att behöfva betunga statsverket med särskildt anslag dertill.
På dessa skäl anhåller jag 0111 bifall till betänkandet.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:ns betänk.
JNT:o 3o, i anledn. af väckt fråga om understöd af statsmedel till uppbjelpande af fisket i Bohus läns skärgård.
Jag anhåller, att min reservation måtte blifva uppläst, och att R. o. Ad., på grund af hvad densamma innehåller, ville återremittera betänkandet.
Sprengtportens reservation upplästes.
Då jag begärde ordet, ämnade jag anhålla om uppläsning af Frih.
Sprengtportens reservation för att instämma deruti.
Om R. o. Ad. skulle, på annat sätt, än Frihtn och öfrige reservan terne föreslagit, bevilja ett så beskalfadt understöd som det ifrågavar.
; så kunde det svårligen betraktas annorlunda, än såsom ett fattigvårds-bidrag åt en viss ort.
Om en ort finge ett sådant, så ser jag icke huru man skulle kunna neka dylika åt hvarje annan, som vore i betryck?
Jag anhåller derföre om återremiss af betänkandet, på det att beslutet mätte få den förändring, som reservanterne yrkat.
Det hindrar icke K.
M. att lör tillfället bispringa den ort i Riket, der fiskrarne vore nödställde eller att likväl åstadkomma det gagn som Utskms pluralitet åsyftat; men det skulle ske på ett satt, Den 3o September. som icke leil elg till anspråk, hvilka man svårligen kunde tillfredsställa.
Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., förenade sig med Hr von Hartmansdorff.
Hr Edenhjelm, Gillis: Ehuru Utsk:n icke beviljat mer än i5oo r:dr af den summa, som jag begärde, anser jag dock något bättre än intet.
Ett ögonblickligt understöd för den fiskare, som förlorat en båt eller ett fiskredskap, är af större nytta än ett något betydligare understöd, som kommer en eller flera månader sednare, emedan hans eget så väl som hans familjs lidande under tiden mångdubbelt ökats.
Jag anhåller derföre om bifall till betänk., under det förklarande, att jag gerna skulle instämma med reservanterne samt Hr von Hartmansdorff, om ej anslagssumman vore så obetydlig, att densamma skulle snart sagdt blifva ulan gagn, om den korame att delas på flera håll.
Stals- samt Allm.
N:o lo återremitterades.
Protocoll, hållna hos H ö g 1 o f 1 i g e Ridderskapet och Adelil, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1840.
Nionde Häftet.
Onsdagen den i Juli i84o.
I Justerades 6 prot.uldr. för den 27 sistl.
Juni e. ni.
Justerades pleni-prot. för den 20 sistl.
Hrr Bankmäns lista till val af 2:ne electorer efter N:o44‘ Frih. Wrede, Fabian Jacob, och N:o223.
Frih. von Nolcken, Erik Axel; och befunnos dertill hafva blifvis utsedde: N:o 342.
Frih Åkerhjelm, Fritz; N:o 4°8.
Hr Danckvardt Liljeström, Jaeob Malcolm.
Hr Rosenblad, Bernhard, hade inlemnat ett anförande, så lydande:
För första gången efter 3o års tillvarelse och stora uppoffringar för ett stort fosterländskt föremål, uppbär Götha canalbolag i denna månad en utdelning af 1 proc. af actiecapitalet för r:sta classens nctier och ^ proc. för 2:dra dassens.
Det torde vara öfverflödigt för R.
St. återuppräkna beloppet af de summor, Götha canalbolag sammanskjutit, vida öfversligande hvad för något annat företag af allmännare nytta ägt rum; men måhända torde det ej vara öfverflödigt erinra , att de 2 enda utdelningar, sorn erhållits å actierna—med 2 proc. år 1828, och 1817 med 2 proc. å ena och 1 proc.
å 2:dra classens actier, — verkställts medelst löpande obligationer, vid hvars förvandling till contant, qctieägare stundom förlorat 3o ä 4° proc. i nominal-capitalet, ehuru detta till sitt hela belopp förblifvit en bolagets skuld, således i samma mån miskande actiernas värde.