Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riddcrskapets och Adelns ^leuu.u den 12 Junti 1809. S. D. Föredrogos följande punkter afe n»tUutioi-s Utskottets Regeringsformen åtföljande Betänkande, hwilka ännu äterstodo at afgöra, nemligen: 1:0 Rörande den i Lon8titution8 Utskottet rväckta fräga, sä wäl at ibland Swensta Folkets Fullmagtige uptaga Ofrälse Bruksidkare och Jordägare, hwilka förut ej nägon röst wid Riksdagen hafwa, såsom ock, efter hwad genom allmänna skrifter blifwit yrkadt, at i allmänhet omskapa Kexreseutation8 sältet. 2:0
Om inrättningen af en Lag - och HusHällnings-Beredning, hwars föremal skulle wara at befordra Laqarnes nyttiga och warsamma granskning, samt insamlandet af sädana uplyöningar, som til landets kännedom i o^onomiskr och Ltsri8si8kr afseende äro af nöden; Rörande kwilka bägge frägor Ridderstapet och Adeln beflöt, at de, likasom stedt med de wid Regeringsformen under ventiikuionen derom gjorda anmärkningar, til conittimtious Utskottet skulle äterremittk-rL8, för at der under innewarande Riksdag til afgörande företagas; samt » , 5 3:o Rörande det af Herr l^onswlye, foKLS Lamuel, gjorde förslag, om inrättandet af För - Dm 13 Iunik.
K77 Forlikmngs Domstolar; hwilken sistnämnde fräsa Rwöerff-:pet och Adcln ansäg böra til LagUtffottkts pröfning remitteras.
Och skulle Utdrag af Li-otocoilet kärom de öfrige respeccivs Mcd-Ständen wänligen meddelas. tU 8u^ra.
Herr Grefwen och Landtmarffalken tilkännagaf, at til följe af det i gär fattade belmtet, ffulle frägan pm en National ^rmeriiitz , sädan som den af Friherre von Liaren, Lattsar, hos ^onstitnrions-Utjkottet blifwit framställd, och af detta Utskott, genom desi Betänkande
Ständen understäld, nu til pröfning och afgörande företagas.
Herr Landtmarffalken upropade derefter, i den ordning de sig anmält.
Le Herrar och Män, som öfwer detta mäl wille til krorocolwt anföra sina tankar.
Uplästes et victamsn til krotoeollet af Friherre ^clelsvärcl, Lric 6öran, sa lydande :
Da Lonscripkions-Lrojectet hos
Hög loft.
Ridderffapet och Adeln företages, utbeder jag mig til LrotocoUet fä yttra mina tankar.
Sä nödwändigt det är för en
Stat at hafwa alla förswarsmedel i ordning, sa nödwändigt är det äfwen at icke utsträcka dem öfwer Landets förmäga och til Statens olycka; häraf hafwa wi de beklagligaste följder under närwarande krig, dä utffrifningar gjordes af allt manbart folk frän 18 til 85 är, som Lil större delen blefwo offer för illa uttänkta til - 678 Den iz Iunki. gängar och ej gjorde den nytta Staten af dem fordrade, men kostade landet oberäkneliga summor.
Andra Rikens exempel wid utstrifningar pasta icke för Swerige, de hafwa icke en indelt annee, som hemmansbrukarne kjelfwe stola rekrytera, afgången ma wara större eller mindre, cj heller en Allmoge som besitta och äga Hdelar af all jord, och som utgöra et af RiksStänden.
Wär indelta och wärfwade
Annee med Bätsinansbället inberäknade, utgör, dä Finland undantages, omkring zoooo man; den förökes wid anfallskrig med wargcrning til hälften, sä at alla hemmansägare da underbälla omkring 45000 man, och af dcm recrytcras sä ofta de afgä och kriget waran Skulle utstrifningar tillika äga rum, hwar stal dä den indelta armeen fä folk at reerptera med.
Häruppä bäfwe wi i närwarande stund exempel, dä flera indelta Regementer äro incomxieem r brist af tilgäng pä manbart folk.
Jag wägar säga, at i et sä folkfattigt land som -Swerige, kan ej större
Annee än omkring 4o a 50000 man i krigstider underhällas, sä wida ej landtbruket och öfriga näringar stola sakna arbetare.
Men stal utskrifning äga rum, och Riksens Ständer det besluta, bör efter min tanka detta manskap nyttjas at com. pettera och recrvteiL den indelta Armeen, Wargärningen och Bätsmanshället med under kriget, til undwikande af höga legor och lättnad för Den 1Z Iuntt. 67g för de Rustande, som da kunde i stället och sä
Lange kriget warade per nummer erlägga en bestämd och öfwerenskommen summa, som til Wrrgärningsmanffapets beklädnad kunde anwändas.
Om detta mit yttrande winner Ridderffapets och Adelns och de andra SLändens bifall, kunde wista vexutsraäs i hwarje Län utses, som nied noggrannhet gjorde desta utffrifningar, pä det alla hemmansbrukare gjordes lika rätt, och penningarne til sit bestämda behof nyttjades. k. 6.
Friherre kLlbir^K.^, ^clLm, hade inlemnät et k)lctLM6n til Lrorocollst, hwilket uplästes, sa lydande:
Nyttan af den af Fnherre von ularen föreslagne onscription är af honom sä bewisad, at dest patriotista afsigt dermed ligger i sä klar dager, at ingen af Högloft.
Ridderssapet och Adeln lärer derom draga minsta twifwelsmäl:
Ostridigt är ock at i afseende pä politiska förhällanden med wära Grannar denna inrättning i närwarande ställning med mindsta jalousie kunde werkställas.
Men lika klart och lika ostridigt är det ocksä i min tanka, at aldrig nägon Lidepunkt kunde mäkjas mindre gynnande för en sädan framställning, än den wi nu hafwe.
Lätom ost ej glömma, mine Herrar, at den största bördan af en sädan inrättning träffar Bonde-Ständet, som af det olyckliga försök som nyst är gjordt i denna - 6M Den 13 Junit. na wäg med Landtwarnet redan lärt sig pä sin dryga bekostnad känna den största wederwista för et steg som störtat kärnan af deras ungdom i det yttersta elände.
Det är ej Löden pa krigets bana som Swensta Folket fruktar.
Detta stridbara folk har ifrån urminnes tider wisat nästan alla Europas folkslag, med hwilken ifrver, med hwilkct mod det ilar dit faror och lära kalla.
Men wi mäste ock medgifwa, at denna Nation, mindre än kanske andra, fördrager nöd, uselhet och wanwärd, och at säledes minnet af sädane olyckor warar länge, at sädane sär längsamt läkas.
Dä Allmogen wid den redan gjorda conscriytionen uttömt sina sista krafter, utan at deraf finna någon allmän nytta beredd, dä den til en högst betydlig del förlorat sit indelta manskap, som den owilkorligen bör, men icke utan största stränghet kan äter upsätta, Hurudan stal dä desi känfla blifwa wid proportion om en ny Lonscription?
Man säger wäl at denna känsla stal lindras genom deltagande af alla Ständs ungdom.
Men manne detta deltagande ej läter mera än det werkeligen eller möjeligen kan blifwa, och om det werkeligen kunde werkställas i wärt nu utblottade land. skulle icke de olägenheter, som upkvmme, om all den ungdom som fordras til danande af.
Ämbetsmän l alla grenar af den civila och ccclc8ia8tigus styrelsen, finge en militärisk riktning, skulle de icke upwäga en god del af de förmaner, som med Den 13 Iunir. med con5cript;on äsyftades?
Skulle ej Landtbruket, som nu förlorat en sa stor mängd arbetande händer, innan denna tld hunne bltfwa ersatt, äfwen endast i den tid som fordras til arlida öfningen för ^onsoripciond manskapet, göra en oberäknelig och oersättlig förlust under et der den egentliga arbetstiden är sä korrt och sä dyrbar
Utan at maga bestämt yttra mig uti et ämne, som jag icke nog känner, skulle jag dessutom för min del tro, at i den ställning wi oss nu befinna, wär hufwudsakligaste säkerhet, ligger mera i en wis Regerings kloka ^lLtonsimed wära grannar och med Europas stora Magter, uti desse Magters större eller mindre >n:r^8- se i märt sjelfbeständ an uti talrikbeten af härar, som wära knappa til,gängar knapt för mera än et etter par fälttäg, med et ytterst utmattande bemödande, kunde underhälla.
Under en sädan wis Regering borde ej nägonsin kunna inträffa, at wi pä en gäng pä alla sidor, kunde bliswa angripne, utan nägon wän, utan någon Lllieraä som oss pä et werkeligt sätt kunde eller wille hjelpa.
Och i alla fall skulle anstalter som tjente til hwar Medborgares utarmande, ocksä göra förswaret lamt, när det stora lindset uphört, at hafwa nägot at förswara.
Jag tilstyrker derföre för min del, det Högloft.
Ridderffapet och Adeln täcktes lära denna fräga sörfalla.
Stockholm den 9 Junii 1.309. ^6. ka,U>it8k^.
Herr u-rppe, carl, hade til krotocollet ingifwit följande victLmen, hwilket up'ästes sä lydande-: 6zr Den iz Iunkk. lydande:
Sedan wi nu med den djupaste erkänsla och der gladaste hopp, öfwerlemnat Sweriges Krona til den Furste, som frän längre tider, förwärfwat sig sä mycken ratt til bwarje Swensk mans listiga, undersatliga wördnad och tilgifwenhet; sä blifwe desta känstor stödet för Dest Thron och wär sjelfständighet, och riqtningen för nationens enighet, Dest storhet och styrka.
De stola mildra Konungens omsorger för landets wäl och lätta de nödwändiga upoffringar, hwarje enstild mäste göra til Statens uprätthällande.
Ibland de betydligaste delar häraf, torde böra räknas upställandct af en krigsmagt, tilräcklig till landets förswar.
Nödwändigheten häraf inser hela nationen: de manga redan upgifne projecter om utstrifningar wittna härom, likasom vin deras upsinnares wärma och nit för Fäderneslandet.
Men om deste förpäg af flera wigtiga skäl, stulle mötas med allmänna röstens owilja, och säledes ej med bifall kunna mottagas af en god Konung, bör det wara hwarje redlig medborgares högsta bemödande, at tänka pä andra medel til det stora ändamälets minnande; utwägar, som med billighet och ordning kunna falla lika pä alla Lieser af Medborgare, som alla hafwa et lika behof af förswar.
AL äter instriswa talrika härar utan nödwändiga krafter til deras underhällande, beklädnad och armering, med otilräckligt Befäl, för at nrr-n,>861-3, dem, stulle blifwa en ny mattande äderlätning för den swaga Rikskroppen, och stulle wid den olyckliga händelsen af et inträffande krig, äter framwisa campagnsr, der kost naderne - Den 13 Jun».
683 naderne för alltid otilräcklige sjukbus-gnstalter, ffulle upgä til eller kanske öfwerstiga den rörliga och tjenstbare krigarens underhäll, och säledes mera förswaga än styrka den redan warande Armeen.
Den olyckliga olikhet, härflytande frän händelsen af födelse är, som drabbar landets inwänare, dä en wist älder tages til grund för utffrifning, hafwa wi i frifft minne, mänga tocala omständigheter, som aldrig i näqon författning kunnat upsökas, olika Smb tsmäns lättat olika tillämpa författningars mening, aifwa anledningar och tilfällen för listen och bedrägeriet, at undandraga sig egen tyngd pä andras bekostnad, äfwen emot den bästa Lagstiftares wilja.
Om en ny utskrifning nu eller framdeles ffulle werkställas, ffulle man fä se en ^petition af alla de ohyggliga ryswärda brott, som förlidet är wid dylikt tilfälle, af swagbeten, okunnigheten och illwiljan, af bedrägeriet och egennytta» bsgingoS.
Lät ej forwilla oss af de exempel, at det i andra folkrika länder, som hafwa flerfaldiga näringsgrenar eller ock länga arbetstider til jordbrukets skötande,' och hwarest säledes alla clucwr til lifwets uppehälle med lätthet frambringas; at det i sädana länder, säger jag, gär lätt at con8cribei'a, cxcsrcera och til förödande krig utföra en mängd arbetande medborgare.
Jämnför wart Fädernesland emot dessa: wi kelwa under et hardt climat; stora sträckor af tvärt land, bestä af en högst ofruktbar jord: den 684 Den i3 I"nii. den största ib ardin l er fordras, för at frambringa ät desi odlare en ofta knapp föda; ännu mera mod, om de stola winna nägot derutöfwer, för at bidraga til Statens behofwer.
Och dä man bartil lägger den länaesedan i wart land förlorade jämnwigten emellan närande och tärande medlemmar, och som alltid under, gräfwer en Stats sanna wäl, det will säga, minffar desi för inäga at frambringa sreLwr; dä först stall man börja wärdera hwarje arbetsdag, och rysa öfwer följderna af den försummade eller illa anwända.
Som sädana räknar jag med stäl, de som anwändas, at frän Jordbruk, Bergwerk och näringar sammanropa mennistor, för at bilda dem til krigsmän, at brukas i et krig, som kanste de och wi hafwa den lyckan at ej uplefwa Emedlertid dragas de frän sina rätta yrken, deras arbetshug och goda seder sörwandlas til lättja och liderlighet Oordningar ocb osäkerhet emellan husbönder och tjenstefolk csörut ej okände i wärl land stola tiltaga, til Statens ringa bätnad; och desia anstalter stola äfwen i flera fall wara hinderliga för folkökningen, och säledes motarbeta sit andamäi; Armeer ti!
Läderneslandets förfwar.
Jag är kanste' altför widlöftig, at söka wisa olägenheterna för Swerige, att per Capita utstrifwa Armeer; jag stal wara enkel tili et ödmjukt project, för at Åstadkomma en nödig tillökning för Krigsmagten.
Detta förslag stall kanste stöta mänga.
Jag känner alla swärigheterna derwid; men kän.
Den 1Z känflan af nödwändighetcn, at tvid förefallante
Krig, kunna öka antalet af förswarare, i proportion af Statens förmåga at foda och kläda dem (men ej derutöfwer) och öfwertpgelsen, at detta förslag stal falla billigare och blifwa mindre förstörande, än de förenämnde utstrifningar, twinga mig at upgifwa följande:
Konungen skulle äga magt, at sä snart han ser stg i nödvändighet at göra krig, befalla at af all oroterad jord, af hwad natur och namn den wara mä, som ej förut häller Ryttare, Dragon, Husar, Soldat eller Batsman, hwarje helt Mantal genast upstaller en karl.
I werkelig tjenst warande Militaire-Boställcn, ifrän och med Capitains och deröfwer, deltaga till hälften mot ofwannämnde grund; de mindre och sämre lönte Militaire-Boställen ware frie, och en del hemman i Halland njute ocksä, r anseende til sinswaghet, en billigjämnkning likasom någre Säterier nästan i hwarje landsort, hwilka för secler tillbaka afen dä fä fäng
Adel, blifwit upgifne til et allt för högt nummer och mantal i jämnförelse mot andra hemman i fain ma Landsort.
Adelns förbindelse, at upsatta Adels-Ryttare kunde kan, ffe härefter förswinna.
Af en, sa snart beslutet härom wore fat, tadt, i hwarje Län, under Landshöfdingens eget prX.<>6ium nedsatt CommiAion, ffulle denna rotering efter ofwannämnde grunder förfgttas och rverkstallas, och Befäl til denna trouppe utom 686
Den i3 Junlr. utom i Skäne och Halland, kunna glfwaö tikrackligt af de i hwarje Landsort indelte Jnfanterie-Regementer.
Npa Noteringen i Blekinge kunde förenas med de der förlagde Båtsmän.
Fulltalig, ej under so och ej öfwer 36 ärs alder, af de kropps-egenskaper, som Författningarne för antaglige Soldater stadga, skulle denna Trouppe samlas, efter de förut upgjorde fördelningar, Bataljons-wis, aldrig, aldrig, under fred, icke en gäng til erercise, men före et säkert, oundwikligt, altid wid början af ett oförmodadt krig; Äf Rotarne för' första gängen beklädde, mottagas af förut anordnade Befäl, genast af Kronan förses, med be väring och utredning, lika med indelte Infanteriet, samt om 5 a 4 weckor wara färdig at upbrpta til Armeen, eller dit Rikets tjenst er fordrade.
Städerna upsätta, wid infallande krig, Le förut dem älagde Bätsmän, och desiutom för hwarje Lo Geometriska Tunnland odlad jord, som finnes wid denna Författnings utfärdande, pä Stadens grund, (hwarunder äfwen inbegripas Magistraters, Lärowerkens och Prästerskapets Ämbets-jord) en karl, som efter Konungens nädiga föreskrift anwandes til soldat eller Bätsman efter behofwerna.
De större Städerna som ej hafwa nägon betydelig jord, ätage stg en billig Clatzification til utgörande af Pjöfolk i proportion med de öfrige Stader. ne.
Den 1Z Iunir. 637 ne.
Och om Armeens och Flottornes behof forses samt om en god esprit at nägot bättre än hittils soignera Trouppen, tilltager; sä stola Armeens reqvisitioner pä Recruter blifwa fä, och Swerige länge kunna uthärda krig äfwen emot öfwerlägsna Magter.
Armeen winner härigenom en tilökning af nära zoooo man Troupper.
Som wi med stäl wänte at wär Skärgärds-Flotta, detta för wart Land sä ypperliga förswars medel, af en nådig och omtänksam Konung, sä widt möjligheten medgifwer, för. ekes, kunde kanske de förut warande nodwändige instruerade Troupperne, til denna Flottas förande, genom wärfning i förtid ökas.
Hwarje jordägare eller innehafware härutom förut warande torpare och husmän säkerligen nägon ej förut odlad jordlapp: den som har större ägendomar har flere sadana.
Pä Veste eller förut odlade, kunna mennistor bosättas med wilkor, at wid inträffande krig, gä ut som Soldater.
Den förmän husbonden e° medlertid kan draga af sädane, stall ej betydligt minstas af detta wilkor, och om denna Torpare eller pä förhand contracterade Soldat skulle blifwa för gammal innan krig inträffar, Det Gud gifwe; marchere dä dest son eller nägon annan af jordägaren i förtid antagen karl; och den öfwertygelsen torde ej wara oriktig at en mättligt stor Armee, wäl försedd och förd af et til god disciplin? strängt och förnuftigt 638 Dcn 13 Junit. hälliL Befäl, är nyttigare för Swerige, än maroderande folkskaror, som wi förbdet är sägo öfwerswämma och pä bondwagnar genomftyga wärt olyckliga Land. (larl Begärdes pä bordet l den del deraf, som rörer förslag
Lil en ny inrättning af den indelade Herr 8vecl6N8<isrna, klric 1?lioma8, haLe til yrotocolwt ingifwit följande Ödmjukaste iVlemorial/
At et lands sjelfständighet i de siesta fall och alltid pä längd, är säkrast bewarad genom styrkan af dest millian iska förswar är lika sä sannt, som at denna styrka nu är hos ost mindre swarande mot ändamälet.
Den indelta ^rmLsn, complett efter stat, utgör med Lav-Ulsris och Infanteris ej mer än 25MO man och den wärfwade (sjömanskapet undantaget endast 6"oo man.
Jag wet ej huru mänga vacancei- för närwarande finnas wrd deste /trmösr; men deras antal mäste wara betydande, och jag fruktar at den wanliga ^-ck-utsi-in^g. rn -tboy-u wtd de indelta Regementerna ffulle lika säkert bereda Rust - och Rotbällares undergäng, sonr den wid de wärfwade blef i werkställigheten snart sagt omöjlig.
I denna ställning befinne wi ost i et widk utseende krig.
Det är sant
Underhandlingar äro nära at öpnas med den mägtigaste af wära sien - Den iZ Ilmii.
689 fiender; men kunna wi hoppas at en Freds-Underhandlare skal af honom emottagas med den aktning wi fordra, dä en ökwerlägsen styrka satter ^ndcn i författning at förestrifwaost lagar?
Kunna wi med godt samwete nedstiga til denna förödmjukelse, sä länge Fäderneslandet ännu tiger manbart och wapenfört folk til sittförswar; men ffulle detta manskap köpas af en redan utarmad Skatte Allmoge?
Kan det köpas til de wärfwade Regementerna? stal det upställas genom resning i masta eller en ny Landtwärnsutt skrifning?
Den förra är och förblifwer i alla tider til sit ändamäl lika onyttig, som den sednare genom de rysligaste mistbruk bliftvit i närvarande stund förhatlig.
Det matte gifwas en medelwäg til upställande af et förswar, mä hända mindre tungt för den skattdragande, och der Incilviäusn liswas af samma fosterlandskänsla som den indelta Soldaten: och det är Lil detta förswar' jag tyckt mig finna en upränning i Herr Laron von lliatenx föreslagne National-^rme» ring.
Om den ej gaf ost nog styrka at anfallswis gä til wäga, sa skulle den dock sannolikt wara tilräcklig at förswara wär fosterbygd mot . utländstt öfwerwäld.
Skulle deremot wärk land, lemnadt utan förswar, blifwa et ros för inkräktaren, hwad säkerhet äge wi dä, at icke han wäldsamt werkställer de utstrifningar wi nu sä mycket frukta.
Kan hända skulle fosterlandets söner för hans politiska afsigter blifwa twungne at gjuta stt blod wid Swartå Hafwets stränder.
Af bestutet om en National-^rmerln» följer ej dest omedelbara werkställande.
Den for87/ 88 ^rar 690 Den iZ I unis. drar, i all sin widd betraktad, en mogen pröfning grundad pä upgifler och beräkningar som ännu til äfwentyrs saknas.
Men blotta beslutet härom skulle i sin man tjena til motwigt af fiendens anfallsplaner eller öfwerdrifna freds-anbud.
Det ffulle öfwertyga honom, at det folk som ägt mod at afskudda et inläudsttok, ej saknar krafter at afwända et främmande.
Sista fälttagets händelser bora i alla fall tjena till warming emot
Armeens för hastiga ökande med nya corp8er, men de olyckor ost öfwergätt kan en wis styrelse afböja, och minnet af det förbigångna, bör ej til den grad injaga förskräckelse, at wi förgäta at wara Ewenffar.
Det är möjligt, a t Konung och Ständer r en framtid sinna at den nuwarande Armeen, fullt recrurc-icrcl, ändock är otillräcklig til landets förswar, och infe möjligheten, at med samma kostnad underhälla en wida större.
Det steg til Armeens förökande i Rikets nänvarande ställning kunde opätalt widtagas, ffulle i fredlig tid af wära grannar uttpdas sorn en fientlighet.
Förra och nänvarande tiders historia wittnar vin magtiga grannars förhållande mot swagare, dä deste försökt at genom bewäpning undandraga sig en tryckande politisk inflytelse.
Ridderstapet och Adeln, som i farans stund aldrig baft sit blod ospardt för Fäderneslandet; som sä ofta pä Segerns fält lärt känna wapncns bruk och den Mitimjri-slls, styrkans anwändande, bör med sak kännedom i detta wigtiga ämne kunna öppet gä de andra Ständen til firötcs.
De stola säkert icke misttyda et förslag, som sä pätagligen leder til uprätthällande af Rikets sjelfständighet, och som lika kraftigt förbinder Den Imrik.
691 til inbördes förswar de mcdlenunar af Samhället, hwilka njuta Fosterjordens frukter, som de hwilkas lott det blrfwit at frambringa dem.
Jag hemställer derföre ödmjukast til Herr Grcfwcn och Landtmarskalk^ samtHöglofl.
Ridderskåpet och Adeln om icke Herr star»» vo.i Igarens serstildta betänkande vin en dlarional' »nneiin^, mätte fä öfwerlemnaö til Lonsrirueions.
Utskottet, som har at utarbeta et fullständigare förslag til uplpsande af detta högst wigtiga och grannlaga amne. Leie Ib. L vell sirs tjerna.
Herr 8i I kverbjelm, 6ustak, hade inlemna! til 1'rotocoIIet, följande: E>dmjukaste Memorial!
At förswara Fäderneslandet är en sä ljuf pligt, at man werkeligen njuter af sjelfwa lankan; men dä fräga upstär, huru skall detta gä lill mäste man eftersinna om de bertil gifna forstag aro practicsble.
Af andra länders exempel har man tagit sig anledning förmoda, atén (lonscripcion i Swerige af allt manbart folk emellan ^5 och 5o är ffulle upfplla ändamälet; inen man har icke beräknat- Sweriges nuwarande belägenhet.
Dest härda elimar och dep brist pä alla härtil erforderlige medel.
Nycker ruan handen frän plogen afstadnar äkerbruket, och Swerige, redan utp.undradt pä lifsmedel, blir i saknad af utländske tilgängar; en mägtigare stende än den wi frukte.
Tar man bort tiM Derr 13 I"nik. bort näringsidkaren, afstadnar hela landets rörelse och dermed utwägarne för Armeens underhäll
Den som wet hwad äkerbruket och närtagarne redan lidit under detta krig, och hurrrledes mängen hwar dag arbetar sig under, fast han i hopp om bättre tider döljer sin wanmagt; Den som sett de smärtande upträden, som wid Landtwärns utskrifningen uxstätt, och huru Enkans eller den af älder bräcklige Fadrens ende son och stöd blifwit honom fränryckt, hwarigenom u^elhetens lott honom tilfallit.
Den kan bäst dömma om följderna.
Jag skulle ej med fredadt samwete kunna äterwända till min Fosterbygd om jag ej härpä sökt göra Högloft.
Ridderskapet och Adeln upmärksamme, och ehu- - ru jag alltid skall finnas beredd at förswara Fäderneslandet til sista märke af Swenff jord, kan jag ej annat än förkasta det sätt bertil som nu ar föreslagit, såsom ledande endast til landets totala ruin, allmän uselhet och kan hända inbördes krig.
Junii 1809- trULtak Silfverhjelm.
Herr 8cbmittsrlövv, flenning Lbristian, hade inlemnat följande Oictamen til krotocol.
Ict: En hwar med Fosterlandskänsla nitälskar för sit Fäderneslands förswar.
Säledes bär jag aktning för Herr Stats Rädet Laron von klotens upgifne förslag til en I^alional-armee, Men som jag fruktar, at denna plan icke är »verkställbar, emedan, utom andra skäl den innefattar en större widd af nägot nytt och owanligt, hwars första försök sä illa bäde utgrundadt och rverkstäldt, »u icke utan en motstridande fördom Den 1Z Junti. 69A ffulle Lfwerwägas, torde försigtigast wara, at afbida en lämpeligare tid tit iner samlad uplysning i detta ämne.
Swen^a Folket ryser ännu ivid blotta namnet af Landtwarn.
Mänga tusende stridbara ynglingar hafwa fallit et offer, mindre pä stridsfältet, än för de grymmaste öden af ett lika oförständigt som omenskligt behandlande.
Denna särande erfarenhet framställer nu et hinder, som omöjligen ffulle lätt öfwerwinnas.
Til lättning af recrurerinAar, och för at alltid hafwa den indelta ^rmöen i coinplLtt ständ, torde en derefter wäl rigtav cotttzcriptlonr v an framdeles icke möta nägra swärigbeter Således wille jag ödmjukast underställa Höqlvfl.
Rioderffapets och Adelns uplpsta pröfning om icke bast wore, at detta wigtiga och grannlaga ämnet öfwerlemnades til Regeringens wisa ätgärd, at under en lugnare tidpunkt än denna, dermed taga den befattning, hwarigensm et nyttigt ändamäl efter Nationens önskan kan winnås, samt för det närwarande et »verkligt ondt förekommas. kllenninZ Lbrl5tlLN Lcbmitterlö^.