Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med delta anslag förhåller det sig alldeles på samma sätt, som med det, hvilket på förmiddagen afhandlades. K. M. har för 5 år begärt 25o,ooo i:dr.
StatsUtsk. har endast tillstyrkt detsamma för 4 år, med 5o,ooo r:dr om året, och således på det liela med 5o,ooo r:dr mindre än Konungen begärt.
Jag gör, Dea 30 Mais e. ra. i afseende på delta ämne, samma anmärkning som jag framställde i fråga om anslaget lill Waxholms fästning.
Men då E. o. Ad., på förmiddagen, förmodligen af fruktan alt blifva allena om sitt beslut, och att i det bela få mindre, afslålt från vidhållandet af en sådan grundsats; så vill jag nu icke yrka votering, utan blott hafva härigenom uttryckt min egen mening i detta hänseende.
Då jag icke vinner något understöd fou mitt förslag, så faller det af sig sjelfl, att detsamma icke kan gå igenom.
Jag får då draga mig tillbaka med blott den anmärkning, att den summa, som R. o. Ad. nu går att bevilja, och hvilken, såsom vi på förmiddagen hörde, lärer komma att utgå i 60 år, är motsvarande ränta af 3 millioner r:dr.
Jag letnnar åt efterverlden att bedomina, huruvida de kunna anses klokt använda, våra statsinkomster, då vi på det sättet ändamålslöst nedgräfva dem.
Jag har sagt min tanke till protocollet.
Det får blifva som det kan. 5:te punkten blef af R. o. Ad. bifallen. 6: t e punkten.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att BorgareSt., i anledn. af denna 6 punkt, lill de öfriga RiksSCn afgifvit en inbjudning, hvilken dels rörde denna punkt, dels några af de punkter, som redan varit under R. o. Adis ömpröfning.
Upplästes den del af BorgareSCs prot.utdr. af den i5 dennes, hvilken angår Ståndets, vid pröfningen af 6 punkten i utlåt.
Nio 435 litt.
A, fattade beslut och hvaraf iuhemtades alt Ståndet beslutat, att gemensamt för Carlstens fästning och Marstrands hamnförsvar, samt för befästningsarbeten vid inloppet lill Carlskrona, anvises en summa af 160,000 r:dr, med 4°)°oo r:dr årligen under 4 år, att af K. M. i mån af behofvet och för beredande af sysselsättning åt de å nämnda ställen förvarade arbetsfångar emellan begge dessa fästningsarbete!! fördelas; äfvensom Ståndet bifallit TJtsk:s tillstyrkan, att R.
St. malte medgifva, det de kostnader, hvilka erfordras för vid ifrågavar. arbeten använde fångars vård och underhåll 111. 111., må fortfarande utgå af det för sådant ändamål å riksstatens åttonde hufvudtitel anvisade förslagsanslag ; och slutligen alt i sammanhang härmed Ståndet inbjudit MedStånden att förena sig uti de beslut, som BorgareSt.
, vid bestämmandet af anslagen för befäslnings-arbetena å Waxholm och uti Stockholms skärgård, för Carlsborgs fästningsbyggnad, till Carlstens fästning ocb Marstrands hamnförsvar, samt till befästningsarbeten vid inloppen till Carlskrona, den i3 och i5 i innevar. månad fattat i afseende på correclionisters, arbetsfångars och arbetslöse personers sysselsättande.
Den 20 Mart e. m. 177 Gr. Frölich:
Det 5r icke ovanligt, att af BorgareSt. få emottaga inbjudningar, stundom äfven något i otid ; men denna gången skall jag anhålla att få veta, när denna inbjudning ankommit, emedan det förefaller mig besynnerligt, att Ståndet, som redan på förmiddagen beslutat i åtskilligt, som inbjudningen synes angå, nu först erhåller del af inbjudningen.
Ridd.Secret. lillkännagaf, att han val icke kunde så noga uppgifva när det ifrågavar. prot.utdr. ankommit, dock kunde han upplysa, att det redan denna morgon var anländt. flan hade för hvarje punkt, i mån af dess föredragning hos R. o. Ad., genomsett prot.utdrtn från de Öfriga Stånden, och nu, då han, vid 6 punktens föredragning, genomsett besluten derom, bade han funnit den ifrågavar. inbjudningen från BorgareStåndet.
Efter den~upplysning
Hr Ridd.Secret:n behagat meddela, har jag ingen anmärkning att göra, enär inbjudningen icke angick frågan om anslag till Waxholms fästning, som på förmiddagen afgjordes.
Hr von Hartmansdorff: För Carlstens fästning, samt befästningen af inloppet till Carlskrona, som här äro sammanförda under en punkt, har K.
M. för hvardera begärt 175,000 r:dr eller tillsammans 35o,ooo r:dr under 5 år.
Utsk. har tillstyrkt 160,000 för 4 år.
Jag anser dessa byggnads-föremål vara af beskaffenhet att anslaget bort beviljas för 5 år ; men på samma grunder, som jag vid föregående punkt icke yrkat votering, vill jag ej heller göra det nu.
Hr Lefre'n: Jag anhåller, att Hr Ridd.Secret:n täcktes en gång till uppläsa BorgareSt:? inbjudning, emedan jag icke bestämdt fattade hvaruti BorgareSt:s beslut skiljer sig från Utsk:s förslag.
BorgareSt:s beslut blef, i anledn. häraf, ånyo uppläst.
Hr Lefre'n: Jag är ändock icke i stånd att fatta hvad BorgareSt. beslutat om arbetsfångarnes sysselsättning.
Är det icke någon annan sysselsättning BorgareSt. beslutat, än den som Utsk. omtalat, så synes mig alt inbjudningen icke bort äga rum.
Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att BorgareSt:s inbjudning icke anginge anslaget för dessa befästningsarbeten, utan blott den meningen, alt till dessa arbeten höra användas correctionister, arbetsfångar och arbetslöse personel’.
Hr Landtm, lät derefter uppläsa BorgareStis prot.- utdr. i hvad det rörde dess beslut angide 4:de punkten, och hvaraf inhemlades, att Ståndet, i sammanhang med bevil22 H. 23 ij8 Den ao Mars e. m. jandet af anslaget för befästningsarbetena å Waxholm och uti Stockholms skärgård, beslutat, att R.
St. må hos K. M. i underd. anhålla, det K.
M täckes i nåder förordna, att correctionister och arbetsfångar samt arbetslöse personer skola företrädesvis användas till ifrågavar. arbeten.
Sedan jag nu ser, att BorgareSt., vid 6 punktens afgörande, beslutat en inbjudning till instämmande uti det beslut, vid 3 punktens afgörande, som nu blifvit uppläst, så får jag tillstyrka Ståndet att med BorgareSt. instämma deruti, att en sådan önskan mätte till K.
M. framställas, om correctionisters och dylika fångars användande företrädesvis till dessa arbeten.
Det blir visserligen icke behagligt att nyttja sådant folk; men det är en pligt fördem, som hafva allmänna arbeten om händer, att, så vidt möjligt är, bereda sysselsättning åt dem, och bidraga till det ändamål, som sökes, nemi. dessa fångars förbättring genom att hålla dem till arbete. Gr. Frölich:
Sedan jag numera vunnit fullständig kännedom om BorgareSt:s inbjudning, får jag med Hr Lefrén förena mig uti den anhållan, att densamma måtte af R. o. Ad. antagas.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla 6:te punkten i Utskrs utlåtande.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. äfven för godt alt antaga BorgareStts ofvannämnda inbjudning. 7: d e punkten.
Det är den olyckliga vanan, att på obestämda öfverskott anvisa bestämda utgifter till föremål, sorn äro främmande för det, hvarpå öfverskottet beräknas, som ligger till grund för Utsk:s utlåt, i denna punkt.
Hvad har postverkets inkomst och öfverskollen derpå att skaffa med behofvet af telegrafinrättningar, ehvad desses föremål är att lemna underrättelse om inkommande fartyg, eller att hafva uppsigt på kusterna, i hänseende till vårt försvar.
När Utsk. erkänt behofvet och nyttan af dessa telegrafinrättniogar, hvarföre har då icke Utsk. uppfört på stat de af K.
M. dertill begärda i5,coo r:dr, väl vetande, att de öfverskott, som på postverkets inkomster kunna uppstå, i sin ordning komma statsverket till godo?
Hvarföre skall man blanda tillsammans föremål, som för hvarandra äro helt och hållet främmande?
Jag tillstyrker, att, med afslag på Utsk;s betänk, i denna punkt, R. o. Ad. måtte på stat uppföra det af K. M. i förevar, hänseende äskade anslaget.
Jag utber mig att i första rummet få fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att om något amnarkningsvärdt skulle Den ao Mars e. ra. >79 finnas i det dispositionsrätt, som StatsUtsk. föreslagit i afseende på utvägen att bereda tillgång lill anskaffning af nödiga telegrafpersedlar, och lill koslnadens bestridande i allmänhet för telegrafinrättningarna, det icke är StatsUtsk., som infört detta dispositionssätt, hvilket grundar sig på åtgärder af Konungens regering, som icke föreslagit R.
St., att på någon annan stat, än postverkets öfverskottsmedel, uppföra det anslag, som af K.
M. blifvit beviIjadt till telegrafinrättningarnes underhåll.
Så länge detta förhållande fortfar med sjelfva hufvudfrågan, att nemi. telegrafinrältningarne anses såsom ett appendix till postverket, och att afgifter äro enl.
K. M:s nåd. propos. anvisade på postverkets öfverskottsmedel, till telegrafinrättningarnes underhåll, har Ulsk. trott, att man i detta hänseende borde förfara conseqvent, och följaktligen på samma sätt tillvägagå, äfven med den utvidning af telegrafinrätlningen, som skulle komma att äga rum, eller anses behöflig intill nästa riksdag, då den reda och ordning, som Frih.
Cederström åsyftar, och som äfven jag anser vara behöflig, lämpligen torde kunna iakttagas, i händelse K.
M. skulle finna för godt atti Sin nåd. propos. till Rikets nästa gång församlade
Ständer föreslå ett annat sätt att bestrida dessa utgifter, än som hittills ägt rum; men intill dess sådant skett, anser jag rättast vara, att låta förblifva vid det förslag, sorn StatsUtsk. tillstyrkt.
Då postverkets inkomster kunnat lemna tillgång till byggande af ångfartyg, så torde, utan tvifvel, tillgång icke komma att saknas för det ifrågavar. vida mindre behofvet.
Jag tror mig nu hafva redogjort för de skäl , som ligga till grund för [Jtskts tillstyrkan i denna punkt, och anhåller om propos. till bifall.
Den utaf Frih.
Sprengtporten afgifna redogörelse för nu var. obetydliga telegrafinrättnings uppkomst, nemi. genom K.
M:s försorg, förmedelst anvisning dertill utaf de till K.
M:s disposition ställda öfverskott af postverkets inkomster, ådagalägger ingalunda någon nödvändighet för StatsUtsk., att, på sidan om allt sysleme för statsreglering, hemta tillgångarna till en bestämd utgift från en inkomstkälla, som är eventuel och med utgiftsföremålet icke äger den ringaste gemenskap.
Telegrafinrättningen kan nemi. snarare anses äga gemenskap med tullverket, emedan uppsigten öfver inkommande fartyg kan i hög grad befrämjas genom telegrafernes medverkan, men postverket har utaf telegraferna ingen fördel alt vänta, emedan posten går telegraferna förbi, utan alt blifva af dem iakttagen.
Här oldock mindre fråga om sak, än om form; ty såsom Frih.
Sprengtporten redan nämnt, äger man ingen anledn. att förmoda, det icke öfverskotten på postverkets inkomster skola blifva hädanefter, som hittills, nog tillräckliga för ifrågavar. utgift; frågan är om form, om ordning i statsreglerm, och ordningen fordrar, alt man icke anvisar en bestämd i8o Dea 20 Mars e. m. statsutgift på en eventuel inkomst eller på ett verks möjliga öfverskottsmedel.
Jag förnyar derföre min anhållan om afslag på Utsk.'s betänk. i denna punkt, samt begär alt anslaget måtte på stat uppföras.
Hr Grundelstjerna, Axel Wilh.:
Då jag vid början af denna riksdag väckte fråga om anslagets till telegrafinrättningen förflyttning på en annan hufvudtitel, än den 2:dra, gjorde jag det i den öfvertygelsen, att det vore öfverensstämmande med fullkomlig ordning; emedan postverket lyder under en helt annan förvaltning, än telegrafinrättningen.
Sedermera har K.
M. utfärdat en förordning ang:de organisation af statsdepartementena, och enligt denna förordning lyder telegrafinrättningen under militär-departementen, men postverket under finance-departementet.
Då frågar jag, när StatsUlsk. haft för princip, att hvarje departement skall hafva sin särskilda fond, så att några medel icke må disponeras på andra departementers fonder, liuru conseqvenl det kunnat vara, att låta telegrafinrättningen stå qvar på andra hufvudtiteln, när denna inrättning lyder, dels under Lands, och dels under Sjöförsvars-departementet?
Hvad sedermera beträffar postverkets ägande tillgångar från föregående åren till bestridande af ifrågavar. i5,ooo r:dr, så har K.
M. aldrig proponerat något sådant, emedan frågan har blifvit väckt af enskild motionär; och då StatsUtsk. uppgifvit, att postverket från föregående åren skulle äga en odisponerad tillgång af 4>>754 >:dr 7 sk. 4 r:st b:co, så får jag äran upplysa, att utaf dessa 41)000 *':dr icke finnas 2,000 r:dr, emedan beloppet, under den 16 Mars, blifvit disponeradt af K. M.; och då frågas med skäl, hvartill det tjenar att anvisa en utgift på en behållning, som icke finnes.
Om dessa medel funnos, då StatsUtsk. handlade frågan, så finnas de åtminstone icke nu, utan äro disponerade för postverkets behof.
Jag begärde ordet, för att, i anledn. af Hr Grundelstjernas yttrande, meddela den upplysning, att det förhållande, som StatsUtsk. uppgifvit, verkligen var för handen, när Utsk. gaf sitt betänk., hvilket grundade sig på uppgifter frän poststyrelsen.
M. vidtagna åtgärden , att disponera större eller mindre del af behållningen, är något som inträffat efter den tiden.
För öfrigt får jag tillkännagifva, alt postverket, från lång tid tillbaka, haft på sin stat anslagna medel till telegrafinrättningen; och då ordinarie statsreglerln är uppgjord i denna punkt, i öfverensstämmelse med K.
M:s egen nåd. propos., så inser jag svårligen, huruledes R.
St. skola nu kunna i någon mån förändra den, och jag anser dessutom lämpligt, att samma grund i afseende på telegrafinrättningen, som följes vid afseende på ordinarie statsregler:n, äfven bör följas i fråga om de särskildta tillskott, som kunna behöfvas för Den ao Mara c. ro. 181 ytterligare anskaffande af telegrafpersedlar.
Behofvet må vara ganska nyttigt; men något så vigtigt tror jag det icke kunna vara att anskaffa förråd af telegrafpersedlar, att icke, om postverkets öfverskottsmedei dertill skulle blifva otillräckliga, med anskaffningen af dessa persedlar skulle kunna tills vidare anstå; men sannolikt är, att öfverskottet blir tillräckligt, om äfven de medel, som funnits, blifvit för ögonblicket disponerade för behof, som voro för StatsUtsk. främmande då betänk, afgafs.
Den siste värde talaren har, såsom skäl för bifall till Utsk:s tillstyrkande i denna punkt, anfört, att statsreglerrn vore i afseende på hufvudlitlarna fullbordad, och att således, vid extra-slatsregler:n, någon förändring deruti icke borde ifrågakomma.
Jag beklagar, att icke vid ordinarie statsreglerm alla dessa föremål blifvit inclusive behandlade enligt grundlagen; men det mätte icke hindia, att dessa i5,ooo r:dr, istället för att anvisas på postverkets öfverskott, anvisas på Riksg.contoret.
Det måtte vara ordningen, som StatsUtsk. skall följa, vid medlens anvisning.
Ståndet lärer förmodligen finna obehörigheten deraf, att uti extra-statsregler:n göra hänvisningar på den ordinarie.
Sådant är likväl förhållandet här.
Postverkets inkomster hafva blifvit beräknade i ordinarie statsreglertn ; men det oaktadt vill man nu använda dess inkomster äfven för extra-statsregferingen.
Detta är Utsk-.s ena fel.
Det andra är det, som Hr Grundelstjerna anmärkt, nemi. alt StatsUtsk., som ganska riktigt föreslagit R.
St., att hvarje departeroents-chef skulle hafva sin särskildta hufvudtitel, på hvilken han allena finge contrasignera anvisningar, nu afvikit från denna grundsats och uppgjort ett förslag, enligt hvilket en militär-departements-chef skulle få disponera tillgångar från Finance-departemenlets hufvudtitel.
Jag anser, lika med Frih. Cederström, ett särskildt anslag bör för ifrågavar. behof anvisas på de tillgångar, som finnas för extra-statsregleringen.
Skulle til
Ig ängarne icke förslå, så återslår alltid den af Frihm omnämnda utvägen, att anvisa på Riksg.cont., som emottager _ statsverkets öfverskott och således får medel dertill.
Så vidt jag af discussionen kunnat fatta, — ty of StatsUtsk:s framställning har jag icke erhållit fullständig upplysning derom, — har från början så tillgått, att K. M. til) tclegrafini ättningen lemnat anslag af postverkets medel, och att K. M., vid framställande af sin nåd. propos. om statsverkets tillstånd och behof, sjelf icke ansett nödigt att summan skulle uppföras på ordinarie stat.
Då anslaget en gång blifvit af K.
M. uppfördt på postverkets inkomster, och då det icke lär kunna bestridas, alt telegrafinrättningen står i närmare sammanhang med postverket, än någonsin 182 Den 20 Mars e. m. ångbåtars byggande, så skulle jag tro, att ångbåtsbyggnaden måste vika för telegrafinrättningar.
Huru mycket man ordar om oformligbeten i detta hänseende, så bärleder den sig likväl icke från R.
St. eller deras StatsTJtsk.
Den är dessutom icke af svårare beskaffenhet, än alt den gerna kan fortfara intill nästa riksdag, då man får se, om K.
M. begär anslag dertill på ordinarie stat.
Till extra-statsregler:n hör icke delta anslag, då lelegrafinrättningen skall blifva ett ständigt verk.
Jag får således tillstyrka R, o. Ad. alt antaga SlatsUtsk:s förslag, såsom i min tanke väl grundadt.
Medan jng har ordet, anhåller jag få veta pä hvad sätt de öfriga Stånden yttrat sig i detta ämne.
Ridd.Secret. upplyste, att Preste- och BorgareSttn bifallit
Utskrs tillstyrkande i y-de punkten.
Under sådana omständigheter, torde R. o.
Ad. finna, att det icke är stort värdi att äflas mera med den här saken.
Cederström afstår från sitt första yrkande, och later förblifva vid StatsUtsk:s tillstyrkande.
Frölich har fullständigt vägledt R. o. Adis omdöme, för att inse, att StatsUtsk:s hela åtgärd icke innebär någonting annat än en fortsättning af samma princip, efter hvilken K. M. i detta hänseende handlat, då K.
M. fann för godt, att sedan sista riksdagen anvisa på postverkets öfverskottsmedel hvad som erfordrades för bildande af en ny telegrafinrättning.
Denna åtgärd var visserligen nyttig, och StatsUtsk. har derföre äfven tillstyrkt R.
St. att godkänna densamma, samt att medgifva, det dispositionen äfven hädanefter finge fortfara; men den naturliga tankledningen tyckes vara den, att då K.
M. kunde finna den utvägen, efter förra riksdagen, utan R.
St:s anvisning, så måtte det vara lika lätt att fortfarande begagna samma utväg till anskaffande af de nödiga telegrafpersedlarna.
Hvad det angår, att telegrafinrättningen, enligt K.
M:s förordnande, är ställd under krigs-departementen, så kan jag icke föreställa mig annat, än att det är i disciplinärt hänseende, som den är ställd derunder; men så länge K.
M. icke sjelf begärt, och R.
St. icke kunnat anvisa några medel på tredje hufvudtiteln, eller för militär-departementen, lill telegrafinrättningens underhåll, så länge mål te det. icke kunna komma att fela, att allt hvad som rör föredragning af den financiella delen kommer alt äga rum af Finance-ministern ; och det torde icke vara något nytt förhållande inom vår statsreglering, att en inrättning kan vara af den egenskap, att den äger sammanhang med tvänre olika departement.
Jag hoppas det R. o. Ad. behagar inse, att det är en fortsät tning af Regeringens egna åtgärder, som StatsUtsk. i detta hänseende tillstyrkt, och att Ståndet derföre bör lemna bifall dertill, aldi ahelst, som telegrafinrätt - Den ao Mars e. m. 183 ningen, i annat fall, torde blifva utan allt anslag för sina behof.
Frölichs yttrande, alt vi icke borde äflas om att vinna rättelse uti hvad StatsUtsk. oriktigt föreslagit, sedan denna oriktighet utaf tvänne
Stånd blifvit bifallen.
För min del är jag icke af den tanken, att man icke bör äflas för att få lättelse uti hvad som rättas bör.
Sprengtporten anfört såsom skäl för SlatsUtsk:s tillgörande i detta hänseende, nemi. att K.
M. utaf postverkets öfverskott anvisat medel till telegrafinrättningen, bevisar ingenting annat, än att, då någon statsreglering icke kan uppgöras emellan riksdagarna, och K.
M. således lill föremål, som för landet äro nyttiga, måste använda de tillgångar
Han äger att disponera, så har K. M., till inrättande af telegraferna, hvilkas nytta och nödvändighet så väl StatsUtsk., som RikstSttn erkänt, anvisat medel på tillgångarna af postverkets öfverskott; men annat är det, och annat är frågan om samma ordning äfven framgent skall äga rum, hvilket.då rätteligen bör benämnas oordning.
Telegrafväsendet hör till Landtförsvars-departementet, så väl i afseende på personalen, som kostnaden dertill.
Jag inser icke något hinder för R. o. Ad. att besluta ändamålsenligt i detta ämne, oberoende af hvad de öfriga Stånden kunna hafva tillgjort, med förbiseende af hvad som rätteligen bort ske.
Om trenne Stånd bifallit StatsUtsk:s betänk., hindrar dock ingenting R. o. Ad. att besluta, att det begärda anslaget skall af Riksg.cont. ställas till K.
M:s disposition, och att medlen komma att redovisas på Försvars-departementet.
I flera Stånd har yrkats föregående undersökningar till utrönande af tjenliga telegrafstationer.
— Är meningen att Ständerne sedan vilja undersöka undersökningarna och stationerna?
Om icke: hvad menas då med detta, i fråga om allmänna arbeten, ofta förekommande begärande af undersökning?
— Vilja Ständerne, eller vilja de icke bestå Sverige telegraflinier?
Delta är ju hela frågan, i hvad den ligger inom Ståndens competence: och innan denna quaestio an är besvarad, vore ju alldeles oriktigt om Regeringen bekostade undersökningar; och efteråt ämna ju Ständerne icke anställa med valen af telegrafstationer en granskning, till hvilken de hvarken techniskt eller constitutionelt äro qvalificerade.
— Beviljom således, eller vägrom anslag till telegrafer; men ordom icke om stationerna och om undersökningar- rörande dessa.
En ledamot af BorgareSt. har yrkat, att StatsUtsk. måtte uppmuntra Öfverpost-directeurs-embetet att förklara, det allt understöd af postmedlen till deligencebolaget snart skall upphöra.
Om jag icke ansåg mig och hvarje annan riksdagsman obefogad att till något uppmuntra detta gan - 184 Den 20 Ma ri e. ra. ska upplysta embetsverk, skulle jag tvertom uppmuntra det att i möjligaste måtto understödja diligence-inrätlningen, som bildar ett gagn, hvarpå landet allt för länge hade måst vänta och i civilisationsväg är landets prydnad.
— Medan framsteg så ifrigt yrkas, är sällsamt att någon kan yrka ett steg så baklänges som diligence-inrättningens icke-underslödjande.
Anmärkt har blifvit emot användande af postverkets inkomster, till byggande af dyrbara ångfartyg.
Ja! ångfartyg äro till sinnatur kostsamma; men postverket gör dubbelt lätt, ty ångfartyg gagna ypperligen posttjensten och äro till sjöförsvaret oundgängliga; utan ångskepp kaningen marin numera mäta sig på håfven mot den som sådana äger; och det oss i örlog nödiga antal deraf förmår den så knappt tilltagna 4tde hufvudtiteln icke att anskaffa.
Sådant biträde af postmedel är icke obehörigt, enär postföringen dermed i främsta rummet gagnas; högst obehörigt deremot är att anvisa telegratkostnad på postmcdlen, enär dessa 2ine inrättningar ingen gemenskap med hvarannan äga.
Det är alldeles principvidrigt att i något fall anvisa den eller den statsutgiften på den eller den statsinkomsten.
All inkomst bör directe ingå till statskammarens centralverk, oell all utgift lika directe, och utan något beroende af eller beröring med någon speciel inkomstkälla, derifrån utgå.
— Jag känner blott ett land, der annorlunda tillgår; men det landet lyser icke heller med något rätt afundsvärdt finance-systeme.
Det är Spanien.
Der, t. ex., äro alla utgifterna till artilleri-inrättningen i Segovia anvisade på tullinkomster i Cadix.
Sinar denna, så afstannar artilleriarbetet i Segovia.
Sådan financiel barnslighet är visst icke att härma.
Likväl, och enär jag förnimmer, att tvänne Stånd bifallit Utsk:s förslag, och enär jag icke vill att telegrafinrättningen blifver utan anslag, röstar jag för bifall till Utsk:s betänk, i denna punkt, dock endast för denna gång.
Ehuru jag icke uppträd.er för att yrka något förändradt beslut mot hvad StatsUtsk. tillstyrkt, anser jag mig dock böra tillkännagifva, att jag icke gillar hvad StatsUtsk. föreslagit.
Flere talare hafva redan sagt, hvad äfven jag anser vara rätt, nemi. att man icke, vid uppgörandet af extra-statsreglerm, hade bort hänvisa några utgifter på den redan uppgjorda ordinära regleringen.
Så har likväl skett, och det är denna åtgärd, som jag icke anser vara ändamålsenlig, aldraminst sedan StatsUtsk. , i följd af K. M:s nåd. propos., tillstyrkt, och R.
St. äfven bifallit, att statsverkets inkomster skola ökas med 5o,ooo r:dr från postverkets öfverskott.
Delta R.
St:s beslut fattades utan afseende på de ökade behof, som postverket kan och bör äga, i följd af R.
St:s sedermera fatta - Den lo Mars c. m. i85 de beslut, röride postskjutslegan.
Jag förmodar alt dessa begge beslut komma att stå i strid med hvarandra, och att Regeringen, i följd deraf, svårligen kan efterkomma begge dessa R.
Sl:s önskningar.