Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Svart* i Banko-Utskottets Memorial N:o 7. ling från Östergöthlands län framställt anmärkningar dervid, att felaktigt tillverkadt silfvermynt ufkommit i allmänna rörelsen, samt begärt, att vederbörandes synnerliga uppmärksamhet å detta förhållande måtte fästas.
Med anledning häraf får Utskottet meddela, att, efter hvad 24 § i Bankofullraäktiges vid denna riksdag til!
Utskottet afgifna, och med Utskottets Memorial N:o 2 till Rikets Ständer öfverlemnade, Berättelse innehåller, Fullmäktige, sedan klagan försports deröfver, att siifvermyntet af lägre valörerne voro i flere afseenden felaktigt, till en början förständiga!
Bankens under-styrelse att låta tillse, det sådant mynt, så vidt sig göra lät, ej blefve från Banken till allmänheten utgifvet, samt derefter, då nämnde klagan tilltog, uli skrifvelse till Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Ivontor, hvarunder Kongl. Myntverket lyder, anhållit det vederbörande å Kongl.
Myntet måtte allvarligen tillhållas att vid ej mindre myntningen af silfver, än äfven utlemnandet af silfvermynt tillvägagå med den noggrannhet och ordning, att felaktigt mynt ej vidare må bland allmänheten spridas; och hade sedermera iakttagits, att till Kongl. Myntet, i och för förnyad granskning aflemnats de då sednast utmyntade R:dr Silfverspecie, mot hvilka de flesta anmärkningar förekommit; förklarande sig
Fullmäktige hysa den förhoppning, att så väl härigenom, som förmedelst iakttagande af större noggrannhet vid myntning och sortering å Kongl. Myntet, felaktigt mynt icke vidare skall i allmänna rörelsen spridas.
Då Kongl. Myntet lyder under Kongl. Maj:ts och Rikets Stats-Kontor och sålunda icke under Banken samt Bankostyrelsen, enligt hvad ofvan är vordet anmäldt, redan vidtagit alla de åtgärder, som på bemälde Styrelse kunnat ankomma, till förebyggande af felaktigt silfvermynts spridande bland allmänheteo, anser Banko-Utskottet sig icke kunna föreslå, att ifrågavarande motion må till någon åtgärd å Rikets Ständers sida föranleda.
Stockholm den 16 Januari 1851. Banko-Utskottets Utlåtande N:o 8.
I®:o 8.
Ank. till Exp.-Utak d. 28 Jsn. 1851 kl. 2 e. m. Utlåtande, ? anledning af väckt motion om lifgifvande i allmänna rörelsen af det i Banken qvarvarande förråd af sedlar å 14 och 10 sk. kopparmynt.
Presteslåndet har, jemte Protokollsutdrag af den 23 December nästlidet år, blifvit remitterad en af Herr Prosten Broberg väckt motion, att, sorn af Rikets Ständers sednast församlade Herrar Revisorers berättelse, angående Bankoverket, inhemtades, att icke mindre än 265,341 r:dr 32 sk. i nya sedlar å 14 och 10 sk. valörer ännu funnos i Bankens förråd, Rikets Ständer måtte förordna, att berörde sedlar, hvilkas tillverkning varit mod kostnad förenad, må, häldre än att kasseras, i deras nu varande användbara skick sättas i omlopp, för att, såsom rätt beqväma i allmänna rörelsen, cirkulera tills de på vanligt sätt, såsom förslitua, till Bankens kassor återvända.
Jemte det Utskottet, i anledning häraf, bordt upplysa, att, på sätt 29 § i Bankofullmäktiges till Utskottet afgifna och med memorialet N:o 2 liJI Rikets Ständer öfverlemnads Berättelse äfven innehåller, beloppet af de i Bankens förråd qvarvarande sedlar å 14 och 10 sk. kopparmynt numera utgör 240,500 r:dr, får Utskottet anföra, att, enär samtlige Riksstånden, genom bifall till Banko-Utskottets vid sislförflutne riksdag i utlåtandet N:o 25 gjorda hemställan, beslutat, bland annat, att de sedlar å nämnde valörer, som vid 1849 års slut ej blifvit från Banken till allmänbeten utgifne, skulle förstöras, hvilket likväi hittills icke skett af anledning, att, efter hvad Utskottet inhemta!, Bankofullmäktige ännu icke förordnat om sättet för dessa sedlars bokföring och redovisning före deras förstöring; så och i betraktande tillika dels deraf, att sedlar å ifrågavarande valörer, i anseende till förblandning med de numera all ysta sedlarne å idaler kopparmy nt, ieke lära å alla orter inom riket i allmänna rörelsen emottagas, dels ock alt genom d> ras utgifning
Banken komme att tillskyndas en serskild kostnad för sedlarncs uppräkning, korsning och slutliga behandling, då de, såsom förslitne, till Banken åter ingått, hemställer Utskottet, att den väckta motionen måtte förfalla.
Stockholm deri 24 Januari 1851.
Pret. 1839 ä 1831. 6 Sami. 1 Afd. 2 Uäft. Banko-Utskottets Utlåtande N:o 9. \nt n.
Ank. lill Exp.-Utsk. d. 28 Jan. 1851, kl. 2 e. m. Utlåtande., i anledning af väckt motion otti åtenitgifvande frän Banken af sedlar å 16, 12 och 8 sk.
Uti en inom Hederv.
Bondeslåndet väckt, och den 23 December nästliilet år till Utskottets behandling remitterad, motion, har Riksdagsfullmäktigen E. Christensson från Götheborgs och Bohus län föreslagit, att, enär Bankens sedlar å 16, 12 och 8 skillingar, om hvilkas upphörande och ersättande med silfvermvnt Rikets Ständer vid sistfö-rflutnä riksdag meddelat förordnande^ vore för allmänna rörelsen serdeles behöfliga,, såsom med förande stor beqvämlighet vid förekommande smärre liqvider och vexlingar, äfvensom mindre kostnad än silfvermvntet vid afsändning med posterna, samt då tillika borde tagas i betraktande, att förluster för Banken uppstode derigenom, att silfvermynt på hvarjehanda sätt ginge förloradt, hvaremot
Banken alltid tillskyndades vinst genom utelöpande sedlars förstöring, - Rikets Ständer måtfe besluta, att sedlar å förenämnde valörer skola från Banken till allmänheten åter utgifva».
Då likväl till »töd för detta förslag några andra förhållanden icke blifvit anförda eller i öfrig-t förekommit, än som viri sednaste riksdag af Banko-Utskotlet tagits i öfvervägande vid afgifvandet af Utskottets i Utlåtandet N:o 25 gjorda, och af samtlige Riksslånden bifallna, hemställan om upphörande af all tillverkning och utgifning från Banken af sedlar å 16, 12 och 8 skillingar Banco; anser Utskottet sig sakna skäl att å förevarande motion tillstyrka bifall.
Östlund (fc Benling, 1850. Banko-Utskottets Berättelse, JM 10. 1 10 Ank. till Exp.-Ulsk. d. 28 Jan. 18S1, kl 2 e. m.
Berättelse, angående Rikets Stånders Banks styrelse och förvaltning.
Utskottet, som till fullgörande af föreskrifterna uti 32 § Riksdags-ordningen samt gällande Instruktion, nu gär att till Rikets Högloll.
Stander afgifva berättelse angående Rikets Ständers Ranks styrelse oell förvaltning under tidrymden från den 16 November 1847, intill hvilken dag decharge är vorden Bankostyrelsen meddelad, till och med den 15 November nästlidet år, bör till en början anmäla, att Utskottet, till ledning vid granskningen och undersökningen af Bank overkets styrelse, m. m. begagnat dels den af Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorer afgifna och frän samtlige Riksstånden till Utskottet hänvisade berättelse, rörande verkställd granskning af Bankens och Tumba Bruks räkenskaper för åren 1847 och 1848, dels Banko-fullmäktiges till Utskottet ställda och jemte Memorialet J\Z 2 till Rikets Ständer öfverlemnade berättelse, samt dels de serskilda berättelser af Direktionerna öfver Banko-diskontverket, Handels- och När rings-diskonten i Stockholm samt Länekontoren i Götheborg och Malmö, äfvensom Understyrelsen och Fiskals-embetet, som blifvit lill Utskottet afgifna, hvarjemte Utskottet tagit kännedom af Banko-fullmäktiges allmänna och serskilda samt Understyrelsens och Kommissariernes i Lånekansliet under tiden förda Protokoll.
Då Utskottet framdeles, vid behandlingen af frågan angående Låne- och Kreditiv-rörelsen samt vid upprättandet af förslag til) reglementariska föreskrifter, kommer att yttra sig olver de samband härmed egande, i ofvanberörde berättelser gjorda, framställningar, har Utskottet här allenast upptagit sådana ärenden, som afse förvaltningen under den tid, för hvilken redovisning meddelas; varande dervid iakttagen den ordningsföljd, hvartill Banko-reglementet samt Revisorernes och Fullmäktiges berättelser föranleda. § * (Rev.-Ber. § 1 och Banko-Fullm:s Ber. § 1.) kent eöfver siy Hvad Revisorerne och Fullmäktige uti 1 <§ af deras berättelser reise, anfört, föranleder icke till någon framställning från Utskottets sida; Pih. lill R.
Pr. 1850 <fc 1831, 6 Sami., 1 Afd, 5 Haft. 1 2 Banko-Utskottets Berättelse, J[s 10. men Utskottet .inser sig icke böra lemna oanmäldt, alt vid 2:ne till den 24 och 28 Maj nästlidet är med
Fullmäktige utsatta sammanträden för behandling af ett hos dem anmäldt ärende, hvarken någon af de i Banko-styrelsen deltagande ordinarie Ledamöter af Hedervärda Bondeståndet, eller den för tillfället i Styrelsen inkallade Suppleanten af nämnde Riksstånd tillstädeskommit; hvadan ock något beslut i anledning af den gjorda anmälan då icke kunnat, emot stadgandet i Banko-reglementets 11 <§, af Fullmäktige vidtagas.
S 2- (Rev.-Ber. § 3. Banko-Fuilm:s Ber. § 6.)
Uppgifterna J afseende på uppställningen af de, likmätigt 5 § i Lagen för helstock och Rikets Ständers Bank af den 1 Mars 1830, efter hvarje halfärs utMeialUsk kassa, gång, tryckta och med allmänna Tidningarne utdelade uppgifter öfver Bankens Sedel och Deposltions-skuld samt Metalliska kassa, hänvisar Utskottet till hvad derom uti Banko-fullmäktiges berättelse § 6 samt Utskottets, med öfverlemnande af samma berättelse, till Rikets Ständer afgifna Memorial JVs 2 blifvit omlörmäldt; viljande Utskottet framdeles taga under öfvervägande, huruvida. oberoende af den uti sist berörda § ifrågasatta reorganisation af tjenstår och göromål, nägra' förändi ingar eller något förtydligande af 24 och 122 §§ uti nu gällande Banko-reglemente må anses vara af beholvet påkallade. § 3- (Rev.-Ber. g 6 och Banko-Fullm:s Ber. § 8.) Reorganisation
Med föranledande deraf, alt något förslag till förändrad organi af Bankoverlcet. sotion af Bankoverkel samt reglering af dess tjenstemannapersonal icke, i följd af det derföre genom 29 g i Banko-reglementet utsatte premium lill denna Riksdag inkommit, Lufva Fullmäktige uti 8 § af deras berättelse i berörde ämne gjort en serskild framställning, hvaröfver Utskottet ämnar att framdeles lili Rikets Ständer afgifva utlåtande. § 4. fRev.-Ber. § 7 och Banko-Fullm:s Ber. § 10.) Upprättande af Med anledning af Rikets sednast församlade Ständers beslut, extrakt öfver beräkningen af ränta på ränta skulle upphöra, väcktes hos Fulltorer och kre- mäktige fråga, huruvida icke de tjenstemän, som, i följd af detta ditorer. beslut, förmodades erhålla minskning i dem åliggande göromål, kunde tillförbindas att utöfva andra bestyr, hänförliga till deras innebafvande befatt - Banko Ulsknllels Berättelse, JV2 10. 3 ningar; och ehuru
Understyrelsen förmälde sig anse det förändrade riinteberäkningssättet icke komma att leda till nyss angifna mål, eller förminskning i tjenstemännens arbete, funno Fullmäktige sig dock böra förordna, att extrakterna öfver Bankens debitorer och kreditorer, för hvilka extrakters upprättande serskild ersättning ditintills utgått, skulle från och med år 1849 uppgöras af dc s. k.
Nummer-bokhällarne i Låneafdelningen samt deras Kontra-bokhflllare i Kontro Ioch Be visions-a fdel ningen.
Sedan erinringar härefter blifvit af Understyrelsen gjorda derom, att berörde extrakt-arbete icke rättvisligen syntes kunna åläggas Nummer-bokhållarne i Låneafdelningen, emedan dels detta arbete tillhörde en annan af verkets nfdelningar, eller Kontroll- och Revisions-aldelningen, och dels 2:ne af lorenämndn bokhållare innehade fullmakt å tjenst i låneafdelningen, nödgades Fullmäktige i så måtto förändra sitt förra beslut, alt extrakt-arbetet öfverlemnades åt ofvanbemälde Bokhållare i Kontroll- och llevisions-afdelningen med rättighet för Understyrelsen att i och för ändamålet använda det förut vanliga arfvodet af 550
R:dr banko, efter år räknadt; genom hvilken förändring endast den fördel vunnits, att ordinarie tjenstemän äro för meromförmälde cxtrakt-ai bete ansvarige.
Ehuru det vili synas Utskottet oförklarligt alt, på sätt Unders!yreisen nntydt, en enkel ränteheräkning skall medföra lika mycket och i visst fall mera besvär, än den förut använda meihoden att räkna ränta på ranta; likväl och då Utskottet, afven med antagande, att minskning i besväret genom det förändrade riintcberäkningssättet verkligen åstadkommits, icke är i tillfälle bedöma i hvad mån denna minskning må anses motsvara de genom ifrågavarande extrakt-arbete ökade göromål, anser Utskottet det viii böra bero vid Fullmäktiges förberörde tillgörande; men med afseende så väl härå sorn å de arfvodes- och ersättnings-belopp i öfrigt, Fullmäktige, tid efter annan, uppå gjorda anmärkningar, beviljat tjenstemän inom verket, som fått ökade bestyr sig ålagda, finnér Utskottet sig, i öfverensstämmelse med en åsigt, som under öfverläggningen hos Fullmäktige blifvit yttrad, böra förklara, att, dä en dylik förmän i allmänhet icke bestås tjenstemän, tillhörande andra publika verk och stater, oaktadt de för dem tillkomna bestyr och sysslanden ofta äro af vida större mängd och omfattning, än här varit fallet, synes något undantag i detta afseende så mycket. mindre böra ifrågakomma, för Bankens tjenstemanna-personal, som aflönirigsslaten lör delta verk redan uppgår till ett högst betydligt belopp samt någon jemkning deri borde kunna tillvägabringas om, såsom Utskottet anser både billigt och rättvist, de tjenstemän, hvilka erhålla förminskning i sina ordinarie göromål, ålades att utan serskild ersättning, fullgöra andra bestyr, motsvarande dem, hvarifrån de blifvit befriade; hvilket ock i Banko-Utskottets Berättelse, Jtä 10, med mindre svårighet* än nu är fallet, torde kunna ske sedan, på sätt i 8 § af Revisions-berättelsen omförmäles, uli de fullmakter, som utfärdas för en del
Ban kens tjenstemän, icke upptages benämningen på den afdelning eller det kontor i Banken, hvarest den utnämnde skall tjenstgöra, utan att hans anställande i den ena eller andra afdelningen ankommer på Understyrelsen.
Genom ett sådant förfogande synes äfven det uti 35 § af Bankoreglementet anvisade belopp af 1,500
R:dr kunna mera odeladt användas för det dermed hufvudsakligen alsedda ändamål, nemligen lönlöse extra ordinarie tjenslemäns uppmuntran. § s. (Rev.-Ber. § 9.)
Érsätining för Beträffande den ersättning, som, enligt Revisorernes anmälan, inkomnan3för- Understyrelsen berättigats att till e. o. tjenstemän inom verket låta slitna sedlar, utbetala för biträde vid uppräkning af de till Sedel-kontoret från början af Oktober månad 1848 inkomna och än vidare ingående makulerade skillirigs-sedlar, har Utskottet inhemtat, att omförmälda ersättning, som till en början utgjorde omkring 200 R:dr i qvartalet, sedermera och i den mån beloppet af inkomna dylika sedlar minskats, efter hand nedgått, så att densamma för nästlidet års 4:de qvartal uppgick till endast 10
R:dr 45 sk. 4 rst; och lärer denna ersättning snart komma att alldeles upphöra, då en större del af sedlarne på ofärgadt papper till Banken redan ingått. § 6 (Rev.-Ber. § 14.)
Förflyttning pä
Då Utskottet funnit Fullmäktiges den 4 januari 1849 fattade Penstons-stat. beslut, hvarigenom Notarien vid Understyrelsens expedition, Advokatfiskalen G. E. Trana blifvit på Bankens Pensionsstat förflyttad, oaktadt han sig ej om afsked anmält, vara vidtaget i öfverensstämmelse med Bankoreglementets föreskrifter, torde
Fullmäktiges berörde åtgärd böra godkännas. § 7- (Rev.-Ber. § 13.) 8-de<?pur"hni ^ anledning af Rikets Ständers år 1849 församlade Revisorers instruktionen öfver Banko-diskontverket, i fråga om bestämmandet af arfvoden för för Bevisoreme
,je vjj Diskont-revisionerne anställde Sekreterare och Vaktbetiente öfver Banko- . , .. ... . . . ... •* diskontverket gjorda framställning om lorandring af 8:de punkten i den tor Revi - Ilanko Ulskoltels Berättelse, M iO, 5 sorerne öfver nämnda Verk utfärdade Instruktion, anser Utskottet det nu vara förtidigt att yttra sig; men skall, vid granskning af berörde Instruktion, icke un derlåta att taga frågan härom under närmare öfvervägande. § 8- (Rev.-Ber. § 16. Banko-Fullm:s Ber. § 13.)
Decharge för Rikets Ständers sednast församlade Revisorer hafva anmält, utt £fnGörÅ”éorgS c*en’ e^ter bländad revision af Götheborgs Låne-kontors räkenskaper förvaltning, och förvaltning för år 1848, för Direktionen öfver nämnda Lånekontor tillstyrkta decharge under den lid förbemälde Revisorers granskning omfattat, icke blifvit af Fullmäktige slutligen pröfvad, emedan Fullmäktige ansett sig dessförinnan böra infordra
Direktionens utlåtande öfver en gjord erinran, i afseende å det vid Lånekontoret begagnade ränteberäkningssätt.
Utskottet har i afseende härå inhemtat, dels att ofvanberörde erinran afsell det förhållande, att, då vid omsättning af Lån, afbetalning tillika med omsätt uingsreversal inlemnats före 15:de dagen efter lånets förfallodag, allenast 5 pro cent ränta å det efter albetalningen återstående kapitalet blifvit vederbörande affordrad, ehuru omsättningen först vid Direktionens, efter den 15:de dagen från förfallodagen räknadt, inträffande sammanträde, kunnat pröfvas och godkännas; dels ock att Fullmäktige, efter tagen kännedom af det från direktionen, i anledning häraf, inkomna utlåtande, den 1 November 1849 beslutat, att, med godkännande i öfrigt af den för Lånekontorets direktion meddelade decharge, derifrån undantaga förenämnde del af direktionens förvaltning; hvarom dechargen, med påskrift försedd, blifvit till direktionen öfverlemnad.
Utan afseende derå, huruvida den åt 202 § 2 mom. uti 1845 års Bankoreglemente gifna tydning må anses vara den rätta; anser Utskottet likväl, att enär någon anmärkning vid det uti Götheborgs Lånekontor begagnade ränteberäkningssätt icke blifvit af Revisorerne öfver Lånekontoret uti den afgifna berättelsen framställd, Fullmäktige bordt uti sin helhet godkänna den för Direktionen utfärdade decharge. S 9- (Rev.-Ber. § 18.) Angående förre Den uti Revisions-berättelsen omförmälda rättegång emot f. d, Kamereraren^ $ank0_0ml)U(jet vjd Malmö Lånekontor, J. A. Björkman, om utbebalans. kommande af den brist, som, vid utredning af f. d. Kamereraren vid nämnde Lånekontor E. P.
Lindstedts konkursmassas tillgångar, återstod af den 6 Banko-Utskottets Berättelse, JM 10. nes balansskald, har, enligt hvad Utskottet inhemtat, blifvit på sådant sätt slutligen afgjord, att, sedan Kongl. Maj:ts och Rikets Svea Hofrätt, genom dom den 3 Maj 1849, med ändring af Under-rätternes i målet meddeldte beslut, Slagt Björkman att beloppet af omförmälda brist, med 11.753 R:dr 28 sk. 2 rst. banko, jemte ränta, till Lånekontoret utgifva, samt Björkman, som hos Kongl. Hofrätten anmält sig vilja draga saken under Kongl. Majlis nådiga pröfning, hvilken ansökning dock, genom Resolution den 2 påföljde Juli, uppå anförda skäl, afslagits, öfver sislberörde beslut hos Kongl. Maj:t fullföljt underdånig klagan; så har Kongl. Maj:t genom nådigt utslag den 12 Februari sistlidet år jemte lästställande af Kongl. Holriittens öfverklagade beslut, förklarat Björkmans i hulvudsaken anförda besvär, icke kunna till pröfning upptagas.
Till följd häraf har hos Öfver-Stfithållare-embetets Kansli handräckning blifvit äskad för utbekommande af det Lånekontoret sålunda tilldömde belopp; men vid utmätnings-försök, som den 15 Juli sistlidet år i sådant afseende hos Björkman är vordet anstäldt, har han befunnits sakna all tillgång; vid hvilket förhållande, och då skäl icke förekommit till den förmodan, att genom Björkmans inmanande i bysättningshäkte, någon ny okänd tillgång skulle hos honom framskaffas, utan en dylik åtgärd endast komnie att tillskynda Lånekontoret ytterligare kostnader.
Direktionen ansett något vidare härutinnan för närvarande icke vara att å dess sida åtgöra. § 10 (Ranko-FuI!m:s Rer. § 15.)
Pcnsions-in-
Med föranledande af det uti Banko-reglementets § 100, Fu11— Ev korseh Barn mäktige gifna uppdrag, att, till beredande af fond för en Pensionsår Tjensteinrättning för Enkor och Barn efter Tjenstemän och betjente vid ”viskan t verken!
Banko-diskonten, Lånekontoren samt Tumba bruk, låta, pä lämpligaste sätt, förränta icke allenast de odisponerade behållningar, som intill denna Riksdag å Fullmäktiges
Dispositionsräkning uppkomma, utan äfven de lönebesparingar, som för vakante tjenster kunna uppstå vid berörde
Diskont-inrättningar samt Tumba bruk; hafva Fullmäktige anmält, att, genom fortsatt förräntande of behållningarna på nämnda räkning, fonden till den ifrågaställa Pensions-inriitt— ningen för närvarande uppgår till ett belopp af 18,150 Hulr banko; och skall Utskottet, efter pröfning af det för samina Pensions-anstalt föreslagna reglemente tillse huruvida någon åtgärd i berörde afseende, må under innevarande Riksdag kunna vidtagas.
Bankn-Ulskollels Unätlelse, JM 10. 7 § 11 (Rev.-Ber. § 24.
Banko-FulIm:s Ber. § 20).
Under den tid, som efter sednasle Riksdag förflutit, har uppköp af vexlar endast ifrågakommit mot slutet af nästlidet år, hvadan åtgärderna hufvudsakligen inskränkt sig lill indragning af de fordringar, Banken å utrikes ort sig fönärfvat dels i följd af de under åren 1847 och 1850 uppköpta vexlar, dels genom ränta och kapital—afbetalning å de på utländskt mynt ställda obligationer.
Banken innehar, samt dels genom försäljning af ett mindre parti Spanska Piastrar.
Till närmare jemförelse af de i afseende på köp och försäljning af vexlar vidtagna åtgärder, får Utskottet meddela nedanstående sammandrag för åren 1848, 1849 och 1850.
18 4 8 18 4 9 18 5 0 Behållning på utrikes ort vid årets ingång 447,635 41 3. 95 25 — 227 29 Räntan å derstädes innestående medel . . . 1.6IS7 41 5,325 27 671 4 Ränta »rlr KapRa-i-jrihrta+rrrrrg ä Obligationer ‘>,606 38 12 180 - - 10.706 52 Försålda Spanska Piastrar — — — 4,384 32 — — — Uppköpta vexlar — — — — — — 199 764 16 — S:gr Sill v. iv:dr 436.046 18 25 781 56 — 211.569 55 — Försålda vexlar 432.416 32 25,000 . 18.092 58 Stämpel och porto m. m 390 57 — 554 7 — 509 42 — Inköpta Cölniska vigter 47 20 — — i— — —, Protesterad vexel — — — — — — 2 000 S:gr Sillv. li;dr 435,034 41 h 25,554 7 20,602 52 ""
Behållning vid årets slut 3,893 23 - | 227 29 - | 90,767 1 8 Banko-Utskottcls Berättelse, M 10.
Inkomster och Utgifter i följd af Vexel-handeln hafva förhållit sig som följer: 18 4 8 18 4 9 18 5 0 Inkomster:
Vinst å försålda vexlar B:ko R:dr 24,482 47 4 1,258 32 5 779 43 7 Vinst å uppköpta vexlar — — — — 3,908 26 9 Ränta af Handelshusen i Hamburg 13,365 57 4 — — — 1,789 26 8 S:gr B:ko R:dr 57,846 56 8 1,258 32 5 6,478 1 — Utgifter:
Stämpel, provision och porto i Hamburg . . 3,053 5 4 126 45 4 4,559 52 Mäklare-Courtage å försålde och uppköpte vexlar 1,546 40 1 85 27 5 686 44 6 Vexel-blanketter 275 4 — — — — —.
— — Postporto 41 24 — 36 — 6 64 9 1 Arfvode till Deputerade 1,333 16 — 500 — — 1,000 — — d:o till Deputerades biträde 400 — — 200 — — 55.3 16 S:gr B:ko R:dr 6,649 41 £ 948 25 1 3,444 5 7 Vinst 51,196 45 5 310 7 7 5,055 45 5 54,540: 46. 3.
Jemte anmälan, att Hrr’#F. Schartau och C. D. Arfvedson under ifrågavarande tid fortfarande innehaft uppdraget att vara Deputerade i och för Bankens vexelärender, anser Utskottet sig böra meddela, att bemälde
Deputerade på ett (tillfredsställande sätt besörjt Bankens vexel-transaktioner. § 12- (Rev.-Ber. § 25 och Banko-Fullm:s Ber. § 21). tnnehållning af Under tillkännagifvande af Fullmäktiges den 19 April 1849 en del uiajfon- fattade beslut, att, af den till utlåning genom Handels- och Näringslåriing igenom diskonten i Stockholm anvisade fond, en summa af 3000,000 R:dr Bandets- och tills vidare ej finge utlånas, samt att kassakreditiv åt enskilde, hvarurne3samt°till före den då tillgängliga fonden på det hela utgjorde 1,500,000 R:dr, kassakreditiv. tills vidare finge hvarken vid nämnde diskont eller vid Lönekontoren j Götheborg och Malmö beviljas, hafva Revisorerne, med afseende å den sålunda - Banko-Utskottets Berättelse, JK 10. 9 lunda vidtagna åtgärdens vigt samt metalliska kassans dåvarande belopp af om-? kring 5,672,000 R:dr silfver, ansett sig böra, ä berörde åtgärd, fiista Rikets Ständers uppmärksamhet; hvarjemte Revisprerne anmärkt, att, vid bestämmande^ den 23 derpåföljde Augusti af fonderne vid de särskilda
Diskonlverken för nästingångna kreditivår, Fullmäktige icke fastställt dessa fonder till högre belopp, än som vid ofvan omlörmälda besluts fattande voro dertill anvisade, eller 800,000 R:dr för Handels-? och Näringsdiskonten i Stockholm, 400,000 R:dr för Lånekontoret i Götheborg och 300,000 R:dr för Lånekontoret i Malmö, med tillsammans 1,500,000 R:dr, hvarigenom alitsa 350,000 R:dr af hela den i Banko reglementets 214 § bestämda Kassakreditivlbnd, 1,850,000 R:dr, blifvit tills vidare ifrån kassakreditiv-rörelsen peli derigenqm ifrån ali utlåning undanhållne.