Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sorn jura > Ka >'ll i är gjord, och er stadgadt mont i Riket finnes, kmguen ej ka!, fa befatta sig med Polletternas mg, wa de eller inlöfande, uran sadanc bör tilhöra Riksgälds ^ Onnroire-; men ek sktlljemnnt likwäl är af nöden: sa heinstäiier jag, ar Polletterna mä safim nn sa ittg-Iwas, inril desi den tilärnade Kealisarnnien är werkstalld, hwarefrer de böra småningom indraoas, och wniligr skilljemynt af Riksens Ständers Lrngue utgifwaS.
Herr Grefwen och Landt, Marskal ken.
Bifaller H ichoff!
;r Rddeichopet och Adel» g:de Mumrncec pa dec fact Grefwe Märner ^ro^onersr.
Härtil ropades I a. Uplastes en af Tyf^a Församlingens Kyrko-Föreståndare inglfwen skrift, hwarucl anhalles, at s anseende bertil, ak Dfi^a Kyrkan under denna Riksdag blifwit brukad til Riddarhus, densamma matte med någon nado g mm, blisrva hugnad; anförandes Kyrkoföresiandarne derjämts, at til återställande i sic förra skick af allt hwad för Riksdagens skull blifwit inom kyrkan föcändradt, fordrades enligt närlagd: Förslag af iz>6
Stadens ^rclukeKo (hwrlket asweiftstdermera uvlastes) en Summa af i6oO Riisdalcr; samt at Kyrkan 1769, dä Riksdagen warcrde blott ftx weckor, och hela inredningen b!cf oförändrad, efter Kyrkan endast lil Riddarhus blef nyttjad, erhöll den för den ciden betydelig» Summa» af 6202 Daler Kopparmynt i Luscia.
Grefwe lervenhaupt, 01 a. 6 3.
Såsom denna Inlaga innehaller en lika ny seni oförmodad sak och summa, sa begär jag at de» matte sa hwila pa Bordet.
Herr Idloröanstolpe, ^näsr5, cemkormcr-aäs stg nied Grefwe levrenbaupr och cillade sin önskan, at den bleswe hwilande i manga weckor.
Utdrag af ?rotoco11st, hamlet hss Riksens Ständers banco - Utskott i Norrkoping den ro. Junit 1802. banco-Utffolteks aliggande är, at tvid desi förrättnings stut, til de irenne b.elp6Äiva Ständen, som styrelsen öfwer det mrgelägna banco - Werket tilhörer, afgifva en wördsam berättelse vm det tilstand, hwaruti banco-Utstottet nu befunnit detta Riksens Ständers Werk: om förwaltningen deraf, sedan Riksens Högloflig»
Ständers sidsta jamm.mwaro: och fluteligen, hwad til bibehållande afWerkets säkerhet och sselsbeständ, samt til desi widare förkofran för framliden, funnits böra iakttagas.
Jemnlikt den, uppå Riksens Ständers underdåniga anmälan, under den. 19.
Februarii 1779 i Näver utfärdade Kundgörelse o-n k^nco - Wnkets öfverseende och kevrlion emellan Riksdagarna, har sedan sidsta Riksdag sädan Kevillon a:ne särstillda g inger, ninlligen arén 1794 och 1797 , af Ständernas Herrar ksvitorer blchrit förrättad.
Ej mindre af de öfwer dessa R.evirronZ - förrättningar lil Banco - Utffottet författade berättelser, än af den gränstning, som önner Werkecs 'nuvarande tilstand och sednare aänrirrillration blifwit 'verkställd, har karwo-U skottet med särdeles fägnad satt erfara den tiiwäxt uti 'verkelig förmåga, som Werket är ifrån är wunnit, samt tvid denna tiden äger.
Den mindre 'verksamhet uti Lan^orenr. rörelse, som Niket-s allmänna penningestallning under de framflutna arén nödwändigt bort förorsaka, har i samma män ej kunnat undgå, at pä Wcrkets ärliga förkofran åstadkomma cn mindre förmonlig 'verkan; men afven i denna delen har karwo-Utskottet icke saknat en i flera afseende" owäntad tilsredsställelse: och har kealilLtioiwrw bestånd derinunder warit samt kan an widare anses för rnäepenstent af alla de händelser, som uti Rikets öfriga peuniugerörelse sig tildragit.
Herrar karwo-kevilorerne tvid förrberörda twänne kavillons-förrättningar hafva igenom den af dem 'verkställda mycket noggranna, samt til Werkets ofelbara nytta tjenande, gränffning as förwaltuingen, gjort sig förtjcnta af Riksens Höglofliga Ständers utmärkta erkänsla. rzi8 Omer Harrar Ilanco - Fullm'gtt'gas förda huf wudstyrelfe kan Lanco- U'stöttet ined full öfwer'ygelse instämma uti Herrar karwo - kevitoreina5 derom yttrade walgrundade omdöme, det haswa Herrar kanco - Fullmägtige med heder swarat emot de UetchsUiva Smndens för dem hysta tvigtiga förtroende.
Och bör Kanco - Utflottet harwid ieke eller förtiga den fägnad
U skottet ägt, at hos kLayuans Au,hetsman och Beijente sinna wedermälen as den noggrannhet uti författning ärnäs efterlefnad , den ordning och säkerhet n:i wärdén af Wn.kets redbarheter, samt den nit och olörtrutenhet i skyldigheters fullgörande, som uti et P arninge-Werkö aclminiKracion aldrig får saknas; men som ock gör dem berättigade til Riksens Högloflig» Ständers Välbehag.
Lanco-Ukflottet har uti desi öfwer
Herr töllagoron och Riddaren Oöran Ilollls tölemo rial afgifna wördsamma yttrande sördehäilit tig, ak i denna fluteliga berättelse fä meddela desi kefsieökive krincipaleo, angående deras Kaiaco-Wwk, en i möjeligaste matto omstandelig relation.
I detta afseende har karwo-U flottet lätit författa et korrtt Utdrag af det Hntorifla Werk, som angående Lan^nen8 första inrättning, dest sedermera hafda öden, jamt den werkcliga nytta bade Stats-Werket, och Rikets I ibyggare i genren, deraf satt hämta, sinnes utarbemdt.
Om uti detta sammandrag, mänga jör Werket mindre lyckliga händelser förekomma, är dock, efter äterwunnet lugn, hngkomsten af öfMrstandna faror alltid lärorik.
Flera för SweriZes Rikes Landus inträffade swarigheter bestyrka
Len sanningen, at alla, äfwen de mindsta afsteg, ifrån et Penninge - Werks grundförfattning, i sin > början til äfwentyrs obetydliga, kunna i lidens längd för Werket medföra de wädligaste följder.
' Owarsam aäminiliration och en för wida ut° s sträckt Sedel-rörelse hade redan störtat det af Ko l unng Larl 6 ulla k är 1656 priviloAi-eraäe och af OireLkenren folian lAlmlkincla inrättade LancoWerk, dä Riksens Ständer är i66g uti Jami manad sammanträdde i Solholm. Af Regeringen erhöllo de den 17. i samma manad desi proposition, med ytwande, "at Hans Kongl. Maj:t hade gerna sett, det Lare- och Wäxel-Banco hade tit ! denna tiden,, efter S ändernas sörriga stut, kunnat blifwit tilbörligen inräktadt och braadt i gang; men efter de inritade selen hade sc st bort rödjas ur wägen, och tiden för Wcrrcts widtöttigket stnll intet mera hade esterlänt, sä stod nu widare til at öfverlägga, hwad bäst kunde wara at Laga der! wid före, sä at det, somtcl Riksens allmänna mär keliga nytta wendet ansett, ncätte kunna med säkerhet nä det mälet, och icke bliswa laftadt under något misibruk eller äfwentyr."
Ärendet om Banco - Jnr'ttningen i Swerige war således ti!
Riksens Ständers omedelbara befattning öfwerlcmnadt.
Mängsalldiga och grannlaga wörö öfwerläggningarna derom, dä ä ena sidan exemplet af lAlmscruclstka Banc>ncn8 fall, och a den andra Inrättningens ofelbara nytta under en god förwaltuing, likasom wägde stalén mot och med.
En tid as nara t ennie mannder framstöt ock, innan något siuteligt stadgande hänni kunde ninnas, och i September mänad, sedan Bonde-Ständet dea 6. förutgående Julli förklarat sig wittja intet ha-wa med Banco at beskaffa, förenade sig Ridder.tapet IZL2 och Adeln, samt Preste-och Borgare-Smnden, ak taga Lun^ueu under deras disposition, samt förbundo stg at densamma försvara, beskydda och. handhafwa.
Jnn-e det Kongl. Majrt den 17.
September updrog Riksens Ständer förwaltningm af blanco - Wernet, och samma dag gaf Dest Nådiga försäkring pä nagra »vilkor och fördelar tik dest bästa, sträckte äfven Riksens Ständer deras omtanka derhän, ai genom hwarjehanda föreskrifter göra förvaltningen säker, hwarorn wittna ej mindre den för blanco - Käministrationsn ännu såsom Grundlag ansedda Lanes-Ordningen, eller Rik-' sens StanderS Bestnt och Förordning om Lan^usn i Stockholm, äateraä den 22.
September 1668, ä?r de flera wid denna Riksdag utfärdade InttruLbioner för Lavco - Futlmägriga, Lanco - Ooiuruislaricrna, Laskeuver, Bokhallare och PemnngeRrknare: och umamnde desta irenne RiksStänd hwart för sig deras Fullmagnga och Lommistarier.
Pa grundwalen af RrrsenS Ständers garantis byggdes och underhölls det allmänna förtroendet: snart feck kaninen det erfara.
Til penningars emottagande öpnaves Waxel-Lan^uen den Z.
November och Lane- Lancken den 12. i samm» manad.
Wid ärcts stut, inom mindre än twänne mäuader, biefwo i Lea förra insatta OucatLr 1730, Riksdaler 30,664, 19.4 st., Larolincr 13,292 D:r 4i öre.
Fyraöres stycken 19,26g D:r 3 öre.
Suiärt Srlfwermynt 26,264 D:r och Kopparmynt 2.002 D:r ig'öre, och i Lane - kLn^usia emot Ränta zoo Oucater och 15,100 Rtdlr. Zpscie.
Pä sa,ta och lösa Panter utgjorde Land ".8 Län wid 1668 ärs utgång 11 stycken, tilsammans 21.316 D:r 26-H öre Silfwermynt, och östren äfwen jmchlicum sick strapt i början njiUa si-rniva ak Lunco - Inrättningen , i dt Kon«l. Kammr> CoIlagiuiÄ den 24.
December uptvz c^not sm sa kallade ^sstecuration, et
Lin al läoo Nior, four bewilljades e.i-ast pa irenne män.ad.rs riw Til Lau^ttevs Underst'djandc more M ule" och Styckeharrdeln as Kongl.
Mist. r.nö^ wist: imlloc Lenf-mma öf.verläma: del för-a > wid hmarr tilträdarrde KLN^ULÄ nödg:Lcs röila äljkillif.a f chsaNeter, kojinaa och rids-irtdrög^, sör-uältades ärr- Ä4 genom en Lanstuons Lnmmrsksrius:
Kr örn. se: ar>S ä er försågs chrmcsuon af Kongl. Majtt rn-d en lukruÄion; mea d det hivar ten war IKncsueii rilstandigt, eller i InliruÄionerias. tilla:el, at sickf dnf>va någon handel, och nödigt war, at kunna göra en ungeflrlig uträkning unpä aflDchstrn, som skulle anwäNoas, at ökä förrädet as Silfwer och 8pec!e-myn>, ur drog LLu^usn fela denna förmala ning ät en enskillv man, som ätog sig all han.dläKZning och ansgar häruttnnan.
I Hftigt bivreg i.amwal til Werkets straka och anseende at, ifrän i66y ärs ingång, alla Kronans Rmtor sinäs gä igenom kaninen, enligt med bäde Kongl.
Majus vstoannimnda försäkring, och färstilld befallning derom trl Kammar Loi1c§ium.
Ester hand -kades, Lannu-ms rörelse t c' Betjeningen de twänne första a en ej Nills U! birn. s bekoMina deras
Lt''e-, öemisar mera a' ^e ta a n? småningom, än brist pä för roende hos Allm a: eten.
Af Mnntet, hnaarom Ilan^ur-n wid 1670 ärs början ingick KontoaL med Kronan, och ar S vckehandeln, mäste chancsven redan i b- gynnelfrN erfrca hwarjehanda befwäriighe:er.
I..om Werket bestreds 1^22 fönvaltningen as Fullmägiiga och (iommiskarierna, hwilke, i mäl af nägon wigt, tilhopa famulanttnwde; och ätflilliga Författningar widtcgos,lämpade esler de owstandigoeker, en utwidgad rörelse nödvändigt med-sör.
Men äfwen förluster nödgades Lancjuc-n snart fä widkännas, och inom den korrta tiden af syra ar isrän Inrättningens början, gäfwos lika manga exempel pä Betjenings otrohet.
Derenwt sakna oe ej arbetsamhet och förtjenst belöning, 'och det första wedermäle deraf erhöll Langens förste 8ecreterars kroäinus, uti en föräring af iZo Daler Silfwermynt.
Den första Riksdag sedan lZanco-Werkets inrättning inträffade ar 167a.
Det förstakanco-U flott blef äfwen dä af Ständerna tilsatt, och det inllruora<ies at "först tilfe huru Uanciueu stod, feoarr at se efter hwatz som kunde pröfwas nödigt lil dest bästa och fortgång."
Öfwer det förra togo OLxutoraäe, som asiade Tysthets- Ed, och delte sig i twänne U. flott, underrättelse, samt afgäfwo til Riksens Stander deras betänkande, jämte förklarad! wälbehag öfwer Förwaltningerr och at allt funnits i sin rigtighe-: för det sednare äter stadgades Åtskilligt u>i sarflillda Idekolutioner.
För öfrigt ntöfwade P.cste-Ständct dest rätt, at ombyta dest Fullmägriga, samt, lika med Borgare - Ständet, tilsatte inträffade Lommissarie-ledigheter.
Under de förflutna arén hade Lan^uen blif»vit flera gänger anlitad om biträden trl Kongl. Majtt och Kronan: dä omständigheterna sädant medgäfwo, blefwo fadana understundom meddelta, haldst de annu wörö lil summorna föga betydeliga, och betalnmgen inskränkt inom korrta terminer: dä Lupinens lägenhet vet ej tillat, war den handel - sen naturlig/ at begärda förstrackmngar wagradeF.
Såsom exempel ina, utan at wittja gPoa anledning kil någon slutföljd om Rikshushällnirigen den tiden, anföras, at af Zancinsn är 167g mäste uplänas 523 D:r Gilsivermynt i Nyärs-penningar ät H>s-Bstjeniligen och 1200 D:r Silfwerniynt för en Konungens resa: af snart inflytande räntor'anslogs klanenen derföre betalning; ät! v en som för et förskott lil Kmicsuitets LoUe^ii astöning, Lankjnoii af insiutna Lnllnrcdel fick göra sig betald.
Deremot utsträcktes detta anlitairds det päföljande äret sä wida, at Lankinen för sintöreclit nödgades neka ytterligare län til Kronan rr^s föreställning om angelägenheten, at de redan erhällna försikringar om betalning af Sjötulls-medlen, fvm Lan^ueu n!fades at orubbadt källa Kongl. Mastt tilhanoa, blesiro ä sagdan tid upfyrlda.
Nyttan af Kanco - Werkst hade redan kydeligen wisät sig; uti icke ringa män hade det allmänna rönt den; och oförmodadt borde således dek förekomma, at Kongl. Maj:! uti Skrifwelfe d. gOclober 1674 underrälfade Lunonen, det oräres more afgängna, at icke allenast Kronans räntor moro tagna under Kongl.
Majtts egen äispotltion, utan ock myntet samt stycke-handeln til Kronan Återlända, för owillrgb-slen at göra förskott ti!
Rikets (ionkervation.
Einedlertid underläto ej Lancjuons Fallmagtige och LummiskariLi-, hlvarken at yrka ttauciuLns rätt iil betalning för desi redan gjord r Krono» ian, ej eller at gemensamt hos Kongl. M.j:t göra underdånig föreställning om Kananeus nytta bade för det allmänna och enMldta, under åberopande af den i Kolig!.
Majlis omyndiga ar gifna Försäkran m. m.
Ua.der allt detta, hade ak Mynt-M,'strren vaxsil et projoQ blifvit angifvet, om er, förment bättre F r al unng af M niet, genom desi tagande ifrån kanguen: han u -Ittddes och deruti af Kammar-colfo^mm hos Konel. Konung XI för räktwcs/at ki nogr of.venwäga följderna, innan be finhet Logs, biföll icke fmst gc'; men, mä handa, i afseende p i Lan^ne-ns vfwanberörde underdåniga föreställning, infordrade i stället et annat öfwer deri, i Ko>gl.
Majsts omyndiga är, Lancjncn gifna försätriug, pa de deru r nämnda willor och fördelar, med befallning, at trl mera säkerhet dem företag , och öfne l aga, samt sedan Werkets rätta förewe-, ta^de u"de-dämgst rilkannagifwa.
Inom det a tloI1'Flum fanns dä en Ledamot, KamrnarRidet LcbucrKstolin, four mycket nitälstat förLanco-Jnrätkm gru: honom updrogs, at härom med kan^non öfwerl gga; och detta stntades ändteligen fä, m K ngt.
Majrt i Nådig Srrifwelfe d. 23.
Junit i(>7Z förklarade, at, besinnande Lancken ivara et sirdanc Werk, som bade kunde befordra all god ngtighcl,, och ordentligt stick med Riksens och aa.dra medel, samt tjena hwar och en enskild til gron och beqvämlighet uti desi näring och hushall, också nu mera ägande erfarenhet af den willighet, hwarmeo detta Werk gatt Kongl. Majtt u'i försträckning m uloanda, den hans Kongl, Maj:t emot behörig säkerhet än widare wille sig tilförsc, när Werkets l'genhet det käla kunde; Lunonen icke allenast hade at njuta och nyttja alla de nnlkor och förmoner, som Förordningen af ar 1663 innehöll, och med sig föxoe, uMn ock, at Kongl. Mrj:twid deir snart tilsiundandc Riksdagen wille en lo-mells Lonllrmatron ä den förr gifna Försäkran i naLcy meddela. 'Z2> läannnon ö/erträdde alltsä ge^tast uti defl 'örra r-tstghrte.
I Uvsalä', dit Riksdagen ivar berarna", samlades Riksens Ständer, som genom ksncoU. stock inhärntade redogörelsen för Werkets serval:» rang.
D: anhöllo ock hos Kongl. Mu:i om N : ig (öonkrrnation ä Zsncsueo.'? krivrlebier, och enligt Konungens förur gitna löste dles den äfwen Nteddelt, staterad d. z.
Octobcr ^675.
At Fullm lgtjges förwaltning warit Riksens Ständer lrl nöjes, kan inhämtas deraf, at sä tvål de, hwilke mid denna Riksdag afgingo, som de qwarölifwande, beqafwadcs vred eu pem-ingeföräring.
As kekzlution om wile för den (.ommissurius, som ej i rattan lid wore i flfllan tilstäors, synes deremot någon försumlighet haf-va blinvit förmärkt inom (tommjssariatet.
Och hivad de til Kongl. Mn:t och Kronan utlemnaLe biträden augcck, sä blefwo de gillade, sam' dessutom
Kronan med ytterligare län af kaninen detta är betjent.
Det nu inchllna krig emelian Sverige och Dannemark gjorde ännu mera dessa biträden til en nödwändighet, och Louten undandrog sig icke, eyuru den ofta nog nödgades sakna utfästa inbetalningar, sä wäl af Kronan som af privata.
Föreställningar och anmaninaar spardes icke; lagsokinng icke eller; men K ast nästade penningr-brist omöjlig he'en at fnstgöra föck>indrlser.
O! -genheterna deraf trodde Riksens R d i nägvn män kunna afhjelpa genom et är 1677 npgifwet förslag, med förest, nnir-g, om icke kairhuen wille inga uti at Utgifva Lanco- eller Oestit-Sedlar, för hwilka otikiliiga wack.a skäl af Landets behof och beqwämlighet framst illdr ; men 1-anco-Fullinäg'ige afgLftvo et pä Lanoo-Ordningens 71. K, jämte flera Författningar, sa rrundadt sa?ar, allain äkmind» stone för denna gäng asstadnade.
Til Lanqrrk-ns förnöjande wörö emedlertid a ftilliga Kronan?
R altor pantsatta, och ibland dem järnwäl KopparRännan, om hwars förwaltning af Kaninen, (tontraÄ blef stukadi med Kongs. Kammar-LolIeAium.
Mer inföll är 1673 ek Riksmöte och Riksens Stander samlades i Halmstad.
Likasom t l den sidsta Riksdagen i Upsala, kanc^uens Secreterare och en Lommlskarius blefivo ditsande, akiärdades nu den förstnämnde och 2tne Lanco-(iommi8karier, at gä tilhanda wid redogörel«en, som aswen nu, likasom är 1675, af kanco-FullmägtLgr framlades lili deras relation til Larioo Utstvttet, hwilkek hos 'Kongl.
Majrt anhöll och utroerkade dest Nådiga bifall, at alla Kronans medel skulle gä igenom L-an^uen.
Under de framstupa arén hade Lavco - Fullmigtige nyttjat all omtanka, at, genom Förfall» r,ingar uti ätftilliga delar af Förwaltnrngen, göra den mer och mer säker: någre Betjente försägos äfven med InllrnUioncr.
Allt detta oaktadt hade area 1676 och 1677 flera oredor blifvit försporda, med län ä bade fasta och lösa panter: jämwal wto inventeringen är 1630 en betydelig brist yppad ulli 6eneral - Lamian.
Redan är 1675 hade UancoUtstottel, utr förordnandet om wite, och stuteligeu reinovation för- sränwarande Lommigiariertillika älaggt de närwarande, at noga observera och i tid angifwa, der någon flik förfnmmelse förelopp.
Vanco-Fullmägtige hade äfven är 1677 uti illeiolurion anbefallt Line Larsnes Bokhaitarne, at ancifioa förelupna fel och fmistbruk, utan anseee^ Lil personen.
Om a ena sidan det kan sägas, at öefie Författningar agde en god afsigt, Lan^uenr lista, och at de Lil sin werkan blef-ro nyttiga, genom oredornas uptäckande, lärer ej eller kunna nekas, at desin ändamål bordt sölas och winnås pä et sätt, svin icke gas anledning
Lil ogenhet Ämbets-Bröder emellan, eller storde Förmäns aktning samt med deras störtande, förknippade hos den underhafvande hoppet at göra tveka.
Allt nog, olyckan drabbade NU Lancpirns (kommissarier samt stera andra Betjente, som emedlertid af Fullmägtiga undsingo alfwar sannna föreställningar.
Med dem commuirioeracles ej allenast kikcalens lVleinorial i 2 2 punkter, utan ock är Miga Bokhållares mot dem gjorda angisivelser, dem de beswarade, utan at i allt kunna göra sig urstuldade.
I sädant stiek stod denna fak, dä i6zo ars Lanoc»- 1l sto! t företog sig granstningen af Wcrkets förwaltande.
För det samma kunde, hwad förlupit, sä mycket mindre döljas, som bade oredorna uppenbart omtalteS i Ständernas klena, och forst ningen ivar förenad med yttersta noghet: och blefwe desia oredor i följe deraf b.ifrade.
Et afbrott ifrän detta obehagliga ämne. mä här göras, genom anförande, at Ridderstapet och Adeicn samt Preste - och Borgare Siänden, wid Riksdagen hwar för sig, ingick uti et sammanstött til afbetalning ä Lancsuens ^ordringar hos Kongs. Maj:t och Kroiran, ösner hwilka dcsiutom LanooDepuLeracke ifrån Lommisiarierna irstordrade en fulijtändig rakning, hwilken sederruera wisade Kronans stuld lil Lantsvwn, utgöra en sammanlaggd fuimna af i,Zoo,oOO D:r Silfwermynt: det omnämnda sammanstolret besteg sig för UdeLen Lil 52,0- o D:r samt uti Interesken af pankegods I7/Z43 D:p y S»">; för P esier?kapet 5/ZZ7 Dm och för Bok* gsrstapet c> Zly D:r 27 öre, eiler tilsarrunanS 84/yoo D:r 4 öre Silfwermynt.
För Lanco-Utstotteks werk-amhet feltes, u^,n det reoan u.,m:da, ej eller andra ämnen.
P nnlnge-wäsende!, Lan<iuen8 fordringar hos Kronan, medle na betalningar deni, handräckning för krnc^uLN af Domare och llxecritorer, blefvo för underdåniga föreställningar hos Konungen, som wid läzo ars sint hade inrattat 8tat8-Lontoiret: för-r waltningen inom Lanco-Werket tarfoad: äfven noa föreskrifter, som gafwos uti Oepatsraäcs
Det Aterwundna fredslugnet hade ansenligen mindstat Rikets Sehof af biträde: i stället nisade stg Konungen män, at de förbindelser, Laia^uen erhållit, skulle af Kronan blifva upfvlde: tik-väl dröjde dermed nog länge, och inbetalningarna noro söga betydande arén iSzo och rögi-
Detta söranlät Zanco-F Km tg ige, at förest Ula Kongl.
Maut kaninens til blrfwande afwentyrligg belägenhet, on» den ej genom
Kronans inbetalningar understöddes at förnöja siva egna Lreäitocer, hwilkas medel kancsusn ril Rikets tjenst utlänt.
Beligenheieu »var ock fävan, at näst före J -!ebelgen 1631 ingen cirda plät fanns i Omsral"
LaskLn.
Af Konungen erhölls Fullmigtige Nådigt lbste om austallier h.uu innan.
De följde ock, sä, ak wid början afar »öga stera unvägar midtogvö, och deribland lemnades Lanciusn ^3ll§nation pä ZZ Herrar
Riksens Råd elier deras Sterbhus, hwilka af Ständernas stora Lommissron biifwit dömda at med rmlla återbära fa kauade/ruZmenter pä pä deras löver; defle /^uzmentor illgjorde !
Laxital 102,441 D:r 16 pi. och i Ränta 105,66Z Dr iZ öre 2-^ pl. Sifwermynt, til hallka^ utsökande, VM sa behöfdes, Lxlecutorerus i Riket olades al lernna allt nödigt biständ.
Och wisa H!"dli'!garna, at hwarken Fullmägiige och Loininislarierns under? ilo at bewaka, eller Kongl. M ute at främja Lan^uens rätt och bästa i denna delen.
Ännu war likwäl icke Rikets ställning dea förmonligaste, och Konungen behösde rädsla med Riksens Ständer om nödig hjelp i penninge-wa» sondel m. m.
De sammankallades derföre til derr 2.
Oelober löga.
Lan^uens angelägenheter updrcgos eser wanligheken at e. Lanco-U^stott.
DeL undersökte WerketS tilständ, som, mycket vicka det sidsiförfllttna äret, befanns nu tämeiigen godt, afgas desi Relation derom til Stsnderna, och recommonäeraäe Lan^uen ti?
FullmägllgaS waksam» ma omsorg, dock at ej gä isrän Lauco-Ordningen.
Detta iakttogs ock n^rkeligen, under det WerkeL ansenligen förkofrade sig och förtroendet för det samma markeligen lillög, sä at, ehuru den allmänna lagliga räntan war § proLvnt, man häldrs sökte Läne-LauhULn at der emot 6 för ios:de D insätta LapicalLr, hwilka i den mängd erbödos, at Lancken försigtigtwiä pä en tid tilsists för dtz» ras emottagande.
Under loppet af den tid, som framflöt til nästa Riksdag, geck allt sin jämna gäng: nägra befwäriigheter mäste dock kaninen röna af Silfwer-och Koppar-myntS utforjet, hwaremot Kongs. Majtt utfärdade flera förbud; af tröghet wid in» 167 !ZZ2 drifwandet af de ersättnings-poster, ä^ffillige toni Migsarier och Betjente blifwit dömde at betala; as Myntet, Styckehandelen och Kopparräntan; och as bedrägeri wid län pä FPighelcr, hwsrtil salsta Documeutcr bliswit inlemnade. -öfwer desta och flera L?.n^uon8 angelägenheter ssgafs wänlig berättelse lil. iLzö ars Lancou^stvtl. ibiuaucs-ärenderna bleswo äfwen denna R.ksdag föremal för Riksens Ständers öfwerläxgningar, och ^Lnc^uen blef ej heller glömd.
Brist tvär icke pä förslag: as de, som ej bleswo antageliza, förtjena at nämnas, et at uphäfwa galden hel och hällen, eller, til någon del; et, at allt Jern skulle säljas til Lancsuen, som, sedan den ätersätt sit Lapital med Inreressc, borde lemna winsten til Kongl. Majrt och Kronan; och et, om inrättning af et (treäit-Lontoir, til Handelns och lylanukaÄurerna, uphjrlpande , hwars Lreäit - Sedlar skulle af kancsuen lika som Mynt antagas.
I stället wann et redan wid 1652 ärs Riksdag förkastadt?rojeÄ nn framgång, och Standerne nedsatte den allmänna Räntan för län ifrån g til 6 xroLent, med uphörande, enär dell til alterum rantum upwuptt.
Sedermera bekräftades detta genom Kongl. Förordningar, och ifrän i6g7 ärS. början beräknades Räntan för Kronans skuld til 6 xroLent.
Lanco - Utskottet öfwerfäg emedlertid Werket och fann det i god rigtighet: /rllmmillratrouou förtjente fäledrs det beröm, som hos Ständerna densamma lemnades; och de relolveraäe äfwen öfwer nägra punkter, som Utstottet til deras afgörande hemställt.
Uli åtskilliga andra mål afgas