Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är visst sannt, att R. o. Ad. i förmiddags fattade ett beslut, som är olika med Utsk:s förslag; och det är svårt att säga, hvad som i detta afseende kan blifva Pr. St:s beslut.
I hvilket läll sorn helst hör man likväl tänka sig, att fråga kan uppstå om förstärkning af Bankens metalliska cassa.
Detta tror jag kunna ske lättare, i samma mån styrelsen äger flera utvägar att derför begagna.
Dessa innefattas i de punkter, som nu äro under öfverläggning; och jag har med förundran hört en ledamot säga, att, enligt Utsk:s förslag, skulle hvar och en veta, hvilken af dessa utvägar Bancostyrelsen för hvarje fall ämnade begagna.
Den värde ledamoten måste då icke hafva kastat ögonen på g:de punkten, som lernnar åt styrelsen att välja, i hvilken ordning den finner lämpligast att vidtaga öfriga åtgärder, sedan endast indragning i lånerörelsen blifvit satt i sista rummet.
För min del anser jag, att bland de utvägar, hvilka med största fördel kunna begagnas, är creditivrättigheten.
Jag har hört samma ledamot, som bestridt, att creditivrättighet må för Bancofullmägtige bestämmas, jemväl bestrida 6:te punkten.
Att icke silfverköp böra äga rum, då coursen är öfver pari, torde icke behöfva bevisas; ty det vore endast att drifva upp coursen än högre, och det är derföre, som
Banken behöfver creditiv för att vid dylika förhållanden kunna uppskjuta silfverköp, tilldess coursen blifver fördelaktigare, utan att Banken under tiden kommer i saknad af nödig styrka.
Åtminstone bör rättigheten till sådana creditivs begagnande finnas.
Jag tror, lika med hvad flera redan yttra*, att densamma just derigenom sällan behöfver begagnas.
Tvenne ledamöter hafva velat gifva Bancostyrelsen ett slags full magt in blanco; men då det är fråga om åtgärder, som bero på Bankens credit, tror jag, att förtroendet bör blifva större, om
Bancostyrelsen tydligen är autoriserad att vidtaga åtgärden.
Den af Hr .Stråle föreslagna redaction kan jag ej gilla.
Mig synes det nemi. mindre passande att, då man vill bereda Banken credit, just omtala hennes svagaste sida, den nemi., att en del af hennes fordringar äro af den beskaffenhet, att de icke kunna indrifvas.
Det är icke heller alldeles enligt med förhållandet; ty inteckningarna kunna verkligen uppsägas, ehuru det för närvar. är i reglementet förbjudet.
Jag tror altså, att Gr.
Cronlijelms förslag, sådant sorn jag nu haft tillfälle se det och han troligen lärer detsamma framställa, är det bästa; och jag tillstyrker altså antagandet deraf.
Öfver de följande punkterna skall jag dröja att yttra mig, tilldess de förekomma.
Sedan jag sist yttrade mig och uppgaf, huru jag föreställde mig, att redactionen Den a4 Juli c. ra. .5, af förevar.
3:dje punkt borde blifva, bar jag sökt något jemnka mig efter de talare, som i ämnet yttrat nära nog lika åsigter med mig, för att sålunda kunna undvika en ytterligare utsträckning af debatten; och jag tror, att, med undantag af Frihtna Cederström och Ehrenborgh samt Gr.
Frölich, öfriga ledamöter skola vara belåtna med följande förslag, nemi. att, till förstärkande af metalliska cassan, Bancofullmägtige bemyndigas att, i den mån behof deraf göles, oell äfven med användande af de till Bankens grundfond hörande statsobligationer, förskaffa sig å utrikes ort, credit eller crediliv till ett belopp, motsvarande högst 2 millioner r:dr specie.
Jag anhåller, att detta förslag må blifva föremål för propostn; och medan jag nu har ordet, samt discussionen synes långt framskriden, täger jag mig frihet erinra derom, att några talare framställt begäranden af formstridig natur.
E11 talare har nemi. begärt, att ett utaf honom uppgifvet förslag må blifva contraproposrn emot Utsk:s.
Detta sednare kan dock icke bifallas utan förändring, i följd af det fattade beslutet viri aldra punkten.
Derjemte Ivernställer jag, om väl Hr Gr. o. Landtm, skulle kunna meddela propos., såsom motsats till denna ena punkt, å ett förslag, som innefattar 7 punkter.
Jag tror, att detta förslag icke kan ifrågakomma förrän efteråt, så vida icke 11. o. Ad. nu genast vill med acclamation afslå alla 7 de ifrågavar. punkterna.
Albert:
Jag är utaf flera talare förekommen uti de åsigter, jag i detta ämne hyser.
Jag förenar mig altså med dem derom, att crediliv böra för Banken anskaffas, samt instämmer i Gr.
Cronhjelms redactionsförslag.
Jag anser det icke vara nyttigt att, på sätt Gr. Frölich och Frih.
Ehrenborgh yrkat, discutera och afgöra flera punkter på en gång, utan tror jag, att bemälde Hrrts förslag bör ifrågakomma, sedan punkterna först blifvit hvarför sig behandlade.
Jag var en bland dem, sorn nied deras röster bidrogo till det beslut, B. o. Ad. på förmiddagen fattade; och i consequens dermed tror jag, att då 3:dje punkten, sådan den är, icke kan antagas, något binder icke finnes att deremot antaga ett annat förslag, det må upphäfva huru många punkter af TJtsk:s betänk, sorn helst.
Vi äga dessutom härpå prejudicat uti vårt beslut i andra punkten, hvarigenom åtskilliga af betänkts öfriga punkter åtminstone sålunda upphafdes, alt de icke oförändrade kunde antagas.
Något förslag måste uppgöras i stallet för Utskts, och jag fäster mig för min del vid Gr.
Frölielis, och hemställer, om icke äfven Frih.
Ehrenborgh skulle vilja förena sig med honom.
Cederström har för sin del framställt en särskild tanka, och det Eignar 111ig att hafva hört, det lian deri erkänt verkliga tillvaron af eii banklag.
Ulen jag »58 Den 24 Juli e. m. kan deremot icke gilla den lians slutsats, att R.
St. derigenom skulle vara betagen förvaltningsrätten af Bankens tillgångar.
Sådant kunde möjligen vara fallet, om någon banklag icke funnes och K. M. uppliäfde Bankens moratorium.
Men sedan en concursdom ar gifven genom i83o års banklag, är Frih.
Cederströms sats ovilkorligen falsk.
Jag fortfar att begära propos. på Gr.
Äfven jag är af den tanka, att den i 3:dje punkten stadgade rättighet till utländska creditiv är af högsta nödvändighet; men med den redaction, punkten för närvarande har, kan den icke bifallas.
Den mäste således förändras, och då jag fördenskull begifver mig till undersökning af de olika meningarna, finner jag, först hvad Frih.
Cederströms förslag beträffar, alt det afser en operation, hvars värde synes ganska lockande.
Jag skulle understödja det, om icke framfarna tiders exempel visat, att man derigenom inleddes på ett fält, der resultaterna troligtvis blefve olyckliga.
På 1760-talet beslöto nemi.
Sländerna, djupt besvärade af de starka coursfluctuationerna, att uppdraga åt särskilda handelshus att biträda Banken med en sådan vexelhandel, som den Frih. Cederström nu föreslagit.
Försöket slog illa ut, och jag ber att i det afseendet endast få påminna om hvad fördelar staten väl skördade af de uppdrag, Kjermanschöldska huset i nämnde hänseende erhöll.
Hvad åter angår Gr.
Frölichs förslag, motsätter jag mig jemväl det.
Jag tror icke, att Hr Gr. o. Landtm., sedan han lofvat oss att punktvis föredraga betänk, till afgörande, ens kan upptaga förslaget såsom föremål för propos.
Åtminstone kan det icke hindras oss att dertill säga nej; och då förorsakas ju endast tidsutdrägt att längre uppehålla sig vid detta förslag.
Cronhjelms anser jag deremot fullkomligt ändamålsenligt och anhåller om propos. derå.
Hr Lefre'n och Frih. Sprengtporten, Jac. Willi., instämde med Frih. Boye.
Gr. von Fersen förenade sig med Gr. Horn.
Jag tyckte mig böra en ledamot yttra, att man visade alltför mycket torftighet.
Denna karakter är så träffande på en del af de åtgärder, som äro föreslagna.
Torftigt är det visserligen att köpa silfver mot högre pris, än Banken sjelf får, och indraga lånerörelsen.
Jag anser Svenska folket böra lemna Banken sådana tillgångar, att hon icke behöfver på detta torftiga sätt tillvägagå.
Hr v. Troil har, till bemötande af en anmärkning emot Utsk:s förslag, hänvisat till den latitud, som uti g:de punkten är lemnad åt Bancostyrclsen.
Denna anse likväl många för ganska oroande.
Jag förnyar mitt instämmande i Gr.
Då vi beslutat, att betänk.
Den 2 j Juli c. m. i59 skall punktvis föredragas, tror jag sådant hindra upptagandet för närvar, af Gr.
Dess discuterande nu vore således endast att förorsaka tidsutdrägt, enär det i alla fall icke kan komina under pröfning, förrän de punkter blifvit afgjorda, som deri äro sammanfattade.
Jag instämmer altså med Hr v. Troil, Frih:na Rantzou och Boye m. fl. deruti, att hvarje punkt må för sig afgöras.
Den, som vill fästa sig vid Gr.
Frölichs förslag, har ju för sig öppet att icke fästa sig vid de öfriga.
För min del vill jag antaga Gr.
Cronhjelms förslag, sedan, såsom sig bör, afslag å Utsk:s först blifvit beslutadt.
Först får jag upplysa Gr. Horn, att Frih.
Ehrenborghs och mitt förslag, sådana de nu ligga på bordet, äro alldeles enahanda.
Jag kan icke erkänna den sats, som skulle R. o. Ad:s beslut, ang:de föredragningssättet, icke när som helst efter omständigheterna kunna förändras.
Finner R. o. Ad. mitt förslag satisfierande, matte Ståndet deröfver få fatta beslut, utan hinder af grundlagen; men om R. o. Ad. ej instämmer uti att en bloc afgöra de flera punkterna, är det visst Ståndets rätt att få propos. på hvar och en särskildt.
DA måste behandlingen blifva sådan, att de, hvilka vilja antaga mitt förslag, helt enkelt få säga nej till alla andra.
Det är klart, att en förändring af Utsk:s förslag måste äga runi, såval i afseende på uppställningen som sjelfva saken, helst man medgifver, att nästan icke någon punkt kan antagas, sådan den är.
Utaf den discussion, som redan för sig gått, kan jag ganska väl inse, att jag kommer att stadna i minoriteten.
Detta hindrar mig likväl icke att anse den riktig och sålunda fullfölja densamma.
Då till lt. o. Ad. framställdes den fråga, huruvida Ståndet önskade, att betänk. måtte punktvis föredragas, hade icke några motiver för det ena eller andra föredragningssättet blifvit uppgifna.
Om nu R. o. Ad. önskar att utaf 7 punkter göra en, kan jag icke linna något hinder deremot, eller att deruti ligger någon contradiction emot förut fattadt beslut.
Frågan är helt enkelt den, att Hr Gr. o. Landtm, inhemtar, om Ståndet önskar sammanslå flera punkter; bifalles detta, kan Gr.
Frölichs och mitt förslag när som helst komma under beslut.
Jag har dessutom till skäl för min begäran, att få mitt förslag till contraproposm, den omständighet, att Hr Gr. o. Landtm på förmiddagen tillät Hr af Ekenstam att dictera och få framställd en contrapropos., som icke ens varit under discussion och hvilken likväl var af den beskaffenhet, att om den vunnit, hade ■ 1 :te punkten dermed blifvit afgjord.
Med samma rätt, sorn en sådan propos. blifvit Hr af Ekenstam beviljad, har jag rättighet att fordra en dylik åtgärd i afseende å mitt förslag.
Vid början af discussionen väcktes fråga D e n 24 Juli e. in. derom, att flera punkter måtte i ett sammanhang afgöras.
Efter min uppfattning svarade ITr Gr. o.
Landtm, härpå, att discussionen gerna kunde sträcka sig till flera punkter, men att hvar och en för sig borde lill afgörande förekomma.
Då jag förmodar, att Hr Gr. o.
Landtm, icke lärer tillåta ändring deruti, så, och om 3:dje punkten af betänk, afslås, lära vi få propos. på Gr. Cronhjelms förslag.
Blir detta icke antaget, kan visserligen Frih.
Ehrenborgh eller hvem sorn helst erhålla propos. å deras förslag; likväl icke, om de äro sådana, att de betaga Ståndet fri afgörande-rätt vid hvarje särskild af de 6 följande punkterna.
Jag bade icke förmodat, att en så gammal ledamot som Frih.
Boye kunde framkomma med en jemnförelse emellan den vexelhandel, som för Bankens räkning ägde ruin på 1760-talet, och den, jag nu föreslagit.
Ett är att sjelf draga vexlar och ett annat att uppdraga sådant ät commissionärer.
Hvad följder detta sednare hade, är nogsamt kändt.
När man citerar exempel, är det angeläget att göra det så, att de hålla streck med hvad man vill bevisa.
Om Banken skulle öppna credit på främmande ort, komme det naturligtvis att bero på Fullmägtige att icke anförtro sig åt andra än solida hus, och förluster lära då icke ifrågakomma.
I händelse icke någon instämmer i mitt förslag, vill jag icke yrka särskild votering för att få det till contrapropostp.
Man kan vara belåten med mindre.
Emedlertid begär jag, att Bidd.secret. må uppläsa mitt förslag.
Cederström inlemnade förslag till 3:dje punkt upplästes, så lydande: att, till förstärkande af metalliska cassan, Bancostyreisen ålägges att öppna ömsesidig vexelcredit med solida banker, bankierer och handlande, att i solida utländska banker insätta sin af denna rörelse uppkommande vinst på utländsk ort, för att i silfver indraga då Banken för sin vexel kan deraf vara i behof; och då silfver kan upphandlas, vare sig på in- eller utrikes ort, för lägre pris, än det efter den fastställda myntfoten kan utgifvas, bör det till obegränsadt belopp upphandlas.
Frih. Boye.’
Discussionen har redan dragit så långt ut, att jag är benägen att hellre underkasta mig att anses för att hafva orätt, än jag vill besvära R. o. Ad. med den bevisning, som jag tror mig kunna åstadkomma derom, att en slägtskap verkligen finnes emellan Frih.
Cederströms förslag och Bankens affärer med Kjermanschöldska huset.
Jag ber likväl att få hänvisa till en skrift, som finnes i bokhandeln: det är Göransons, ang:de Sveriges financer.
Jag beger mig nu till frågan om den blifvande propos:n; och då Frih. Ceder - Deli a4 Juli e. ra.
Jerström lofvat att icke besvära med votering, öfvergår jag genast till Frih. Ehrenborghs och Gr.
Man har trott, att detta skall tillfredsställa allt, hvad vi vilja begära; och är det så, har jag ingenting emot, att det vid hvarje punkt antages i stället för Utsk:s förslag. lalla händelser anser jag det obehöfligt att hindra något förslag att komma under afgörande; och jag skulle derföre vilja föreslå ett sätt att bibehålla allas rätt och önskan.
På 3:dje punkten har nemi. icke någon begärt bifall.
Man kan då alldeles förbigå den och upptaga Gr.
Cronhjelms förslag i ja-propostn emot Frill.
Ehrenborghs i contrapropostn.
Hr von Hauswolff, Carl Ulrik:
Jag har hört någon stödja sin argumentation på Sveriges torftighet och vilja låta den ingrediera i motiverna för de vigtiga beslut, hvartill vi nu skola komma.
Jag har aldrig, utom här, hört omtalas Sveriges torftighet.
Alla nationer instämma nemi. deri, att Sverige är ett bland de mest välmående länder, som finnas.
Alla äro der både väl födda och klädda, då deremot millioner svälta i England och Frankrike.
Det är då en skam att kalla detta land torftigt.
Jag vädjar häröfver till nationens hederskänsla.
I hufvudsaken delar jag Gr.
Cronhjelms tänkesätt.
Uti formfrågan anser jag lämpligt, att beslutet icke omfattar mer än en punkt.
Men skulle Hr Gr. o. Landtm, finna med formerna förenligt, att propos. framställes å Gr.
Frölichs förslag, har jag visst icke något deremot; ty dä jag hört så många ansedda ledamöter yttra sig för Gr.
Cronhjelms förslag, är jag så förvissad om dess framgång, att jag skulle önska, det alla förslag, som strida emot hankens säkerhet, kunde på en gång innefattas i contrapropos:n, så «luppe vi sedan att höra talas om dem hvar för sig.
Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Ehrenborghs sednaste yttrande.
Min öfvertygelse är nemi., att Hr Frih. icke kan erhålla den contraproposm, han begärt, vore det ock emot hvilken ja-propos:n som helst.
Skulle Hr Gr. o. Landtm, vara af annan tanka, så underkastar jag mig den; men jag stödjer min förmodan, att man icke genom ett bifall till Frih.
Ehrenborghs förslag må kunna betaga hvilken ledamot som helst att discutera och deltaga i afgörande af hvar och en punkt särskildt, derpå, att Hr Gr. o. Landtm, först vid betänk:s föredragning i går och derefter i dag, i anledn. af framställda frågor till Ståndet, förklarat, att Ståndet beslutat, det betänk, borde punktvis föredragas och afgöras.
Till följd af ett sådant R. o. Ad:s beslut, och med hänsigt dertill, att ett möjligt bifall till Frih.
Ehrenborghs förslag uteslöte pröfningsrätten af de följande punkterna, bestrider jag upptagande för närvar, af nämnde förslag, hvil— IO H. 21 l62 Den a4 Juli e. ra. ket Gr. Frölich och Frih.
Ehrenborgh sjelfva förklarat utgöra surrogat för punkterna t. o. m. den g:de.
Det är icke af förkärlek till mitt förslag, som jag fortfarande bestrider den sats, att, då ett betänk. a:dra gången är under pröfning, någons åsigt i ämnet, då den icke strider mot grundlagen, kan förtryckas derigenom, att Landtm, vägrar att derå framställa propos:n; men det är på det R. o. Ad. ej må göra något, som Ståndet möjligen snart nog kan komma att ångra, och säkerligen skulle Gr.
Cronhjelm ej tillåtit ett sådant förfarande, i fall förslaget varit hans.
Jag hemställer, huruvida icke hvar och en kan få den propos. framställd, att flera punkter af ett betänk. må sammanslås tili en.
Jag kan icke förstå, huru någon kan vilja försöka att afskära honom en sådan rättighet.
Jag vill visst icke vata envis uti att till votering fullfölja påyrkandet af mitt förslags antagande; men för principens skull måste jag förblifva vid min begäran att derå få proposition.
Jag har afhållit mig att yttra ett ord om något annat förslag, emedan jag ansåg Gr.
Cronhjelius vara godt; och till följd af R. o. Ad:s beslut har jag tegat, ang:de de följande punkterna.
Jag hemställer nu, om jag och flera med mig skall betagas yttrande- och pröfningsrätt öfver de punkter, som efterfölja, i den ordning de föredragas, eller om Frih.
Frölich vilja medgifva oss en sådan rätt.
Är det fel, att vi, af grannlagenhet för II. 0. Ad:s beslut, underlåtit att yttra oss, då har jag orätt.
Gr. Cronhjelm: Emot Frih.
Ehrenborgh använder jag precist samma skäl, som han åberopat emot mig. flan har sagt, att hans mening blefve förtryckt, om derå icke nu meddelades propos.
Det linnés likväl andra sätt att göra densamma gällande.
Antingen kan propos. derå göras, sedan beslut blifvit fattade öfver samtliga punkterna t. o. m. den g:de, eller kan nu genast fråga till R. o. Ad. framställas att helt och hållet förbigå de 7 ifrågavar. punkterna.
Skulle utan en sådan ordning Frih.
Ehrenborghs förslag antagas, hade deras rättighet blifvit nedtryckt, som önskat yttra sig öfver de följande punkterna särskildt, och hvilket jag för min dél hittills underlåtit af vördnad för R. o.
För öfrigt kan jag försäkra Frih. Ehrenborgh, att jag tillämpar grundlagen på samma sätt emot andra, som jag vill, att elen skall tillämpas emot mig.
Jag utber mig att få fästa uppmärksamheten på en formfråga, som är vigtigare än hela 3:dje punkten; den rörer nemi. yttrande-rätten.
Jag ber altså att dervid få något uppehålla mig.
Ehrenborgh har ganska rätt, såvida frågan gäller, huruvida 7 punkter kunna i ett Den 24 Juli e. m. i63 sammanhang afgöras.
Men denna fråga måste först besvaras med ja, innan Hr Frih:s förslag kan komma under beslut; ty eljest är jag, som i detta afseende befinner mig i samma belägenhet som Hr Lagerhjelm och Gr.
Cronhjelm, betagen min rätt att yttra mig öfver de punkter, som följa efter den 3:dje, hvilken nu är ensamt föredragen.
Vär rätt blefvc då nedtryckt.
Jag yrkar således, att den form, jag uppgifvit, må iakttagas, och tror, att såväl grundlagens som hvar och en ledamots rätt dermed är bevarad.
Jag värderar den siste talarens afsigt med det sätt, han föreslagit för frågans afgörande.
Jag finner ganska väl, att de, som finna någon mening outtryckt i vårt förslag, skola votera för Gr. Cronhjelms.
Med ali förmåga i formskäreri kan jag likväl icke med Hr v. Hartmansdorff inse, att 7 voteringar skulle kunna uppstå i anledn. af det förslag, jag framställt.
Det enda kunde vara, att det alltid blefve contra-propos. vid hvarje punkt; men sedan det en gång blifvit afslaget, lärer man val icke mera dermed framkomma.
Det är mig okärt att borttaga så mycken tid med denna fråga, destohellre som det smärtar mig, att det skall behöfvas för att bibehålla en ledamot vid sin grundlagsenliga lätt.
Det är således hufvudsakligen för formen, jag nu strider; och det är icke likgiltigt, mina Hrr! att en grundlagsenlig mening nedtryekes, innan den fått komma under afgörande.
Gr, Cronhjelms och öfrigas rätt att yttra sig öfver de följande punkterna kan, genom det af mig påyrkade beslutet, ingalunda nedtryckas, ty dessa punkter måste föredragas, såvida de icke genom ett formligt beslut sammanslås; och jag hemställer ännu en gång, om det väl kan hindras någon ledamot att erhålla propos. på ett sådant sammanslående.
Jag tillhör dem, som anse det böra åt Bancofullmägtige uppdragas att, i fall af behof, förskaffa sig creditiv.
Jag kan derföre icke gilla Frih. Ehrcnborghs och Gr.
Frölichs förslag, och jag finnér ingalunda, att deras opinion undertryckas derigenom, att vi först votera om 3:dje punkten särskildt.
De hafva sig alltid öppet alt i denna votering rösta nej.
XJti 6:te och y:de punkten hafva de sig öppet att uttrycka deras mening, huruvida Banken bör operera directe eller genom iiiksg.copt.
Deremot håller jag före, att om bemälde
IIits förslag blir contra-propos., alali deras tanka undertryckt, som önska creditiv, men icke vilja, att Bancostyrelsen må directe få utprångla Bankens faslighetsinteekningar.
Jag anser för min del, att styrelsen icke bör medgifvas sistnämnde rättighet.
Detina piening kan jag icke få gällande, om en propos. vinner, som innefattar det sednare, men ej det förra af dessa alternativer.
Då det derjemte är beslutadt, alt föredragningen skall ske punkt - 164 De» a4 Juli e. m. vis, lärer det vara gifvet, att man icke kail företaga 7 punkter pä en gäng.
Min opinion i saken liar jag redan yttrat; jag ber nu att få säga några ord, ang:de formen.
Ehrenborghs rätt vara obestridlig. R. o. Ad. har visserligen afgjort, att betänk, skall föredragas punktvis; men vi hafva icke beslutat, att punkternas antal skall blifva lika stort, som Utsk. föreslagit.
Det är obestridligt, att då ett betänk, andra gången föredrages, kan livar och en dervid uppgöra och fä Ståndet understäldt hvilket förslag till modifikation som helst.
Innefattas flera punkter deruti, så har ju hvar och en, som hör förslaget, sig öppet att ingå i discussion angrde allt, hvad detsamma omfattar.
Då man sedan kommer till de punkter, som genom det vidsträcktare förslaget redan blifvit afgjorda, kun-, na ju dessa läggas till handlingarna.
Jag kan likväl icke medgifva, att man, såsom Gr.
Frölich trott, kan bringa samma propos. under beslut flera gånger.
Om man å en sida är nöjd med den propos., Frih.
Boye anvisat, får jag å en annan sida begära till contra-propos., att hvar och en af de 7 ifrågastäflda punkterna må särskildt föredragas och afgöras.
Jag har begärt ordet för att förklara, det jag afstår alt tala.
Detta är ett ämne, sorn nu synes vara på tiden att väcka.
Derigenom, att Hrr Dalman- och v. Troil ömsom hållit sig vid saken och ömsom vid formen, hafva de verkat ofördelaktigt för den sednare, hvarom nu egentligen är fråga.
Den gäller:
Skola vi nu i en punkt afgöra, hvad betänk, afliandlar i sju?
Härvid behöfver man icke bry sig örn, hvad punkterna innehålla, och ingens mening blir Undertryckt.
Men för att komma till ett slut, vänder jag mig till Frih. Ehrenborgh och Gr.
Frölich med den fråga, örn de icke, för att hjelpa oss ur den förlägenhet, hvari Ståndet och måhända äfven dess Landtm, sig befinna, skulle vilja tjena oss med att återtaga deras motion.
Då vore åtminstone principen sauverad.
Jag liänskjuter till dem sjelfva, om de icke skulle behaga begifva sig till detta vackra mål.
Jag ser icke, jag kan icke fatta, huru man väl skulle kunna hindra Frih.
Ehrenborgh att få sitt förslag under pröfning.
Man säger, att ett beslut är fattadt, som hindrar det; mern förslaget var aldrig väckt, då detta beslut gais, och jag förmodar icke, att man kan vilja på förhand nedtrycka en fråga, innan den ännu blifvit väckt.
Jag är säker, att vår Landtm, ganska väl känner grundlagen; men för dem af Ståndet, som händelsevis icke skulle erinra sig stadgandet i detta afseende, ber jag att utur 54 § Riksd.- Ordn. få uppläsa följande: ”Då propos., till fattande af ett
Den 24 Juli c. m. definitivt beslut öfver ----- eller ett betänk. - - - - - är med ja och nej besvarad, och anmärkningar i saken under discurserna gjorda, bör propos. inrättas i enlighet med den; och skulle målet under discurserna skiljas uti flera delar, hvaröfver särskilda anmärkningar göras, då skall, enär sådant äskas, propos. öfver hvardera delen särskildt framställas.”
N11 frågar jag, om icke det omtvistade förslaget är en särskild del af discussionen; och kan väl propos. derå nekas?