Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1,000 5 0 23 I — 2:ne häradsfogdar, hvardera ä 5oo r:dr med boställe (hvil- ka de redan hafva) . 1,000 -— Skrifmaterialier och resepen- ningar — 4.00 4 Go 9.:ne häradskrifvare, hvardera 135 ä 8oo r:dr [,600 — 2 o länsmän, de 3:ne nya di- stricten inberäknade, ä 200 r:dr hvardera .... cc 0 0 — Resepenniogar och skrifma- terialier a 100 r:dr . — 900 — — Delta afviken icke särdeles från K.
Kammar-collegii und. förslag till landtstaternes lönereglering.
För att ådagalägga det missförhållande, som i löneväg äger rum med vederlikar inom samma stad, får jag framställa en jemförelse emellan iandtstaten och K.
M:ts flotta i Carlskrona: (ler lönen a 6 r:dr tinan.
Tableau ofver Lans-statens embels- och tjenstemäns nuvar, löneförmåner, jenförda med hvad I\. flottans civile tjensteman åtnjuta. jj - Landtstatens tjenstemän bestås enl. stat. t:nbr 6G 25 47 8 7 47 29 7 Lands-contoret. i landskamererare . . . i länsbokhållare i landscontorist .
-L a n d s - c a n c e 11 i e t. vlandssecreterare . . . i landscancellist . . . . i vaktmästare .
Landt-ränteriet. i landträntmästare . - . .
Krono-bctjening.
I häradsfogde . . . . . i häradsskrifvare . . . , i länsman
Lön i penningar. §* 2 « « 0
CS n r ... n _ 3 Pp. rr n — 3 3 - tinor So 3o x5 15 12 5o 8o 3 o i5.
Kamererare i Kammar-contorct Resepenningar bestås efter resereglemente!.
Revisorn i Varfs-conloret . . •
Kammarskrifvare . . . . . d:o d:o i vaktmästare. ......
Seereteraren hos befälhafvande amiralen i kammarskrifvare i d:o . . . . . i vaktmästare ...... i easseur i varfs-commissarie i kammarförvandt . a kammarskrifvare . ridr 1,200 7,5 o 3oo 200 i5o 1,000 3oo 200 i5o 9°° 1,200 8 oo 200 Ljuspen ningar. ridr 200 175 5o 200 i5 10 10 25 10 10 25 25 i5 10 Ltt 2 1 2 — Den 5 Maj f. ta. I) e n 5 Maj f. ra. iS!> jag liar härmed ingalunda velat säga, att ofvannämnde tjenstemän af flottan äro för högt aflönade; tverlom tror jag , att de hlott hafva sin nödtorftiga bergning; men jag har velat säga , att landtstatens personal , hvars befattningar åtminstone äro lika vigtiga för statsverket och obestridligen vida trägnare, hafva för litet, och detta är en uppenbar orättvisa.
Jag har föreslagit ljus på stat; ty då man fordrar, att personalen skall vara på embetsrummet om eftermiddagarna, så är det icke landtstalen mera gifvet att arbeta i mörkret än K. flottans embetsman, och tror mig för öfrigt veta, att ljus äro anslagna för tjenstemännen vid de inom hufvudstaden belägna embetsverk.
På de skäl jag nu haft äran anföra, får jag vördsamt anhålla om återremiss af SlatsUtsk:s förevar, betänkande.
Äfven jag ämnar visserligen göra några anmärkn:r, i afseende på StatsUtskls utlåt. ang:de lÖnereglerm för landtstatens tjenstemän och betjente; men då brih.
Naitckhofls nu afgifna yttrande egentligen angår Utskis utlåt.
N:o 42i och deremot den fråga, som nu är under dis— cussion, är den ly:de punkten af Utskis Utlåt.
N:o 4° > der Utsk. just hänvisat till sitt särskildta utlåt, rorlde ofvannämnda lönereglering; så får jag hemställa till Hr Frih. och Landtm., äfvensom till de herrar, som nu ,anmält sig att tala, om vi icke, för formenlighetens skull och till undvikande af tidsutdrägt, nu få hålla oss till iylde punkten af utlåt.
N:o 40; då vi sedermera, när Hr Frih. o.
Landtm, föredrager utlåt.
N:o lyi komma i tillfälle att göra våra anUiärknlr vid Utskis förslag i afseende på lönereglerin för lundtstaterna i allmänhet.
Hr von Rosen, Georg: jag skall bedja att få upplysa Utsk. om ett misstag, sorn af detsamma är begånget, i afseende på fängelset i Engelholm. K. M. har begärt, att ett anslag för fångvaktmästaren skulle uppföras på 21a hufvudtiteln.
SlatsUtsk. har icke tillstyrkt detta , af samma skäl, som vid frågan Om Blekinge läns stat blifvit anfordt, nemi. af det skäl , att rådstnfvuhäkten icke höra till denna titel.
Jag får då upplysa H. StatsUtsk.
, att häktet i Engelholm är endast länshäkte, uppbygdt af Fångstyrelsen —jag minnes icke för huru många och 20 år sedan — och oberoende af rådstul vuhäktet och häradsfängelset; hvarföre jag skulle tro, att det bör öfverflyttas på den andra hufvudtiteln.
Hr Sandelhjelm, Paul: När StatsUtsk:s utlåt.
N:o 42, i anledn. af K.
M:s skrifvelse om en ny lönereglering för länsstaterna förekommer, utber jag mig att dervid få afgifva ett yttrande; men hållande mig nu vid Utskis utlåt.
N:o 40, vill jag blott andraga följande.
C II. 24 Den 5 Maj f. ra.
Genom utlåt.
N:o 4°; ang:de riksstatens andra luifvudtitel, har StatsUtsk. i iytde punkten, pag. 2.3, bemött Frih. G. Rålämb? motion, om anslag af erforderliga medel till skrifmaterialier vid hvarje länshäkte och understöd af skrifvarebiträde åt vaktmästarne vid dessa häkten , med den invändning, att, då till vaktmästare vid häktena icke borde antagas andra personer , än sådana, som ägde den vid dessa befattningar nödiga skrifkunskap, saint enär med skrifmaterialier för fångbetjeningen syntes böra förhållas på enahanda sätt, som med expenser vid Landsh.embetena, och då det, enl.
K. förordn. den 2a Mars 1807, 29 punkten, ålåge K. M:s Bef:h:den alt låta sig vårda, att fångar icke saknade biträde vid besvärs? och böneskrifters författande , det deraf syntes följa, att särskild kostnad för detta ändamål icke borde uppstå; i följd af hvilken invändning
Utsk. ansett sig å samma motion icke kunna tillstyrka afseende.
Att vaktmästare vid länshäktena måste äga skrifkunskap, har väl aldrig fallit någon in att neka, och att de nuvar. i allmänhet äfven äga den, är lika obestridligt; men motionen grundar sig på det kända och oemotsägliga factum, alt vaktmästarne icke kunna medhinna, att, jemte behörig tillsyn å fångarna, med hvad tjenstebefattningen i öfrigt tillhör, utskrifva de nu mera både till mängd och vidlyftighet betydligen ökade månadtliga fångfört,eckningarna och förrätta annat vid rapporters, förslagers och räkenskapers afgifvande nödigt skrifarbete, samt icke heller förmå att af deras högst ringa och otillräckliga löner bekosta erforderliga skrifmaterialier; i följd hvaraf motionären begärt anslag af medel för det skrifvarebiträde och de skrifmaterialier, som oundgängligen behöfvas, om fångvården, med hvad dertill hörer, skall kunna ordentligen vidmakthållas.
Hvarifrån Utsk. hemtat den föreställning, att med skrifmaterialier för fångbetjenirigen skulle böra förhållas på enahanda sätt, som med expenser vid Landsh.embetena, kan jag, för min del, ej fatta; emedan expenser icke på stat bestås vaktmästare vid länshäktena.
Är åter meningen, att landsseeret:n och ländsk arnereraren skola af deras, synbarligen alldeles otillräckliga, expensmedel bestrida kostnaden för skrifmaterialier vid Jänshäktena; så får jag erinra, att sådant aldrig varit lagligen stadgadt och icke någonsin, så vidt jag känner, ägt rum, samt kan icke heller godtyckligt åläggas nämnde tjenstemän.
Om biträde för fångar vid besvärs- och böneskrifters författande, har, såsom jag vill minnas, motionären icke talat; och detta äger således ej sammanhang med frågan.
Mig förefaller det dessutom innefatta uppenbar motsägelse, att man uti en tid, då så mycket ordas om förbättringar i fångsystemet, vili förbise nödvändigheten att hjelpa hvad deri genast kan förbättras, — och dertill hörer onekligen, snart Den 5 Maj f. .ra. stigck i forsta rummet, alt försätta fångvaktmästarne i sådan ställning, att de möjligen kunna lifnära sig., utan att preja fångarna på ett eller annat sätt.
Jag instämmer i yrkandet om återremiss, så att StntsUtsk. måtte kunna taga dessa anmärkn:r i behörigt öfvervägande.
Medgifvande det nit oell deti oafbrutna verksamhet, som karakterisera denna riksdags Utsk., enär jag har mig bekant, att de sammanträda kl. 8 om morgonen oell ej åtskiljas förrän efter kl. 10 på aftonen, vill jag icke synas otacksam; men jag kan icke undertrycka den anmärknm , att StatsUtsk. behandlat denna fråga ur en alltför paradisisk åsigt.
Efter syndafallet, mine herrar! hafva de menskliga bebofven kommit att vidlåda oss alla, till och med fångvaktmästarne vid länshäktena.
Häv är ett misstag begånget af StatsUtsk.; Utsk. har trott, att man skrifver sig till skrifmaterialier, men det är just tvertorn; ju mera man skrifver, desto mera materialier åtgå, och jag anhåller, att detta misstag måtte blifva rättadt, i händelse betänk, blifver återremitteradt.
Jag'begagnar, della tillfälle för att, om möjligt, af StatsUtsk:s rättvisa återfå den lön, sorn blifvit indragen från Vestmanlands län.
Den anslogs nnder namn af slottsskrifvarelön åt den, som bestridde skrifverict vid länshäktet; men sedan den för några år sedan blifvit indragen , så får han numera k>f att göra det för intet, då deremot hans göromål, enl. sednare nåd. föreskrifter, blifvit betydligt ökade.
Jag anhåller, att StatsUtsk. måtte från Stals-cont., i hvars lius det sitter, infordra underrättelse om orsakerna till indragningen af denna slottsskrifvare-lön, hvilken förut varit uppförd på K. M:s och Kronans stat för Vestmanland, samt att på detta sätt länet måtte återfå hvad detsamma tillhörer.
Jag anser mig pligtig att göra några anmärkn:r emot det beslut, hvaruti StatsUtsk. stannat, i afseende på min gjorda motion om någon. ersättning åt vaktmästarne vid länshäktena för skrifmaterialier och skrifvarebiträde.
Till ett ytterligare bevis, att denna min framställning grundar sig på billighet, har jag förskaffat mig en uppsats öfver kostnaden för skrifmaterialier och skrifvarebiträden från ett af Rikets större fängelser.
Af den här bifogade promemoria inhemtas, att dessa kostnader uppgått till icke mindre än 128 r:dr b:co om året; och då den i allmänhet för fångvaktmästarne anslagna lön uppgår till 160 ä 170 r:dr, så utgöra således nämnd;! utgifter omkring §:delar af deras lön.
Då man i sednare tider har ansett sig böra skaffa mera reda och ordning uti de förut afgifna fånglistorna; så har äfvenledes genom kungörelse förlidet år blifvit anbefaldt en helt och hållet ny ordning för dessa fångförteckningar. hvilken åstadkommer mycket mera besvär och en mycket större åtgång af skrifmaterialier än förut.
Då en iSS Den 5 Maj f- m. sådan föreskrift blifvit meddelad för det allmännas bästa , så synes det också billigt, att dessa visserligen ringa, men ändock för allmän säkerhet nödvändige, personer måtte njuta någon ersättning för deras möda och deras utgifter.
Det är på dessa skäl jag vördsamt anhåller, att, jemte bifogande af denna promemoria, få detta yttrande till Utsk. remitteradt.
P. M. Fångvaktmästarens vid slotlshäktet i Linkoping omkostnader m. m. i och för tjenslen.
Skrifmaterialier!
Till fångjournalerna åtgå årligen 6 böcker godt skrifpapper å n sk. , „ månadtliga räkenskaperna för hvarje månad, äfvensom för underhållet i fånggården och extra utgifter samt extra skjutsräkningen, tillsammans iS böcker å 12 sk.
, Ofver de fångar, som med fängelse aftjena ådömda böter för hvarjehanda större och mindre för - seelser jer honom att lemna vederbör, upp - bördsmän utdrag ur journalen för verification vid deras räkenskaper.
Sådana belöpa sig öfverhufvud för hvarje månad till minst 3o st., eller för året 36o, hvartill åtgå 74 böcker papper ä 12 sk.
Till fångarnes besvärs- och böneskrifter åtgår minst 3 böcker conceptpapper ä 12 sk. . , „ utskrifterna deraf, 4 böcker bättre d:o a 16 sk. „ fånglistorna: concepterna 3 böcker papper å 12 sk • „ utskrifna Sex. för hvarje månad, 3g ä 42 ark per medium 4°> som gör för året 1 ris . „ uppgifter öfver fångantalet till Fångstyrelsen i hvarje månad, jemte rapporter till Konungens Bef:h:de m. m., åtgår minst 2 böck.
å 16 sk. „ fångars bref i enskilda angelägenheter, 2 böcker papper a 16 sk. ...... iA kanna bläck „ pennor „ 1 skålp. lack . „ ljus i vaktmästarens expeditionsrum inom fånggården, åtgår minst 1 1 isp. , , , , .
Vaktmästarens lön enl. stat utgör emellan 164 och 170 r:dr, allt efter olika markegångspris; och kan per medium beräknas till 164 r:dr b:co årligen, ett rum och kök till boningsrum med dertill hörande vedbod och källare.
Dessutom har tillförene varit honom anslagna 5 tunni, lö Transport - "I 24 — 4 24 — 1 38 36 -- - 1 16 — 36 — 8 — — — 32 — A 32 — 1 32 1 16 — 6 32 33 30 — Den 5 Maj f. m. >89 Transport ningsåker, som nu kommer att till K. M. och Kronan indragas, hvarföre erhållits 7-^ t:r spanmål, hälften råg och hälften korn, i årligt arrende, som öfverhufvud kan skattas till 00 r:dr h:co för året.
Till fångunderhållet, brödet oberäknadt, jemte extra utgifter, som vaktmästaren besörjer, uppbäres i åtskilliga poster och åtgår under året emellan 2 ä 3ooo r:dr, som af honom om händer hafves och redovises.
(För 18iS, 2,35i r:dr 29 sk. 6 r., för i83g, minst 2,700 r:dr; extra fångskjutskostnaderne omkring3oo, 35oå4oor:dr.)
Inom häktet är för hvarje dag 90, 100, 110 a 120 fångar.
Att å dem hafva tillsyn; att tillse brödets hemtning, forsvarliga godhet och riktiga utdelning; alt tillse matens ordentliga tilldelning och försvarlighet; att vid ankommande och utgående transporter, som omvexla flera gånger hvarje dag, med 8 a 900 fångar om året , Uppteckna klädespersedlar och andra saker, samt om de sednare taga vård; att anmäla och vara närvar, vid cancelli-förhör; att afhemta fångpassen; att tillsäga gevaldigerna alt utlemna och emottaga hvarje dag till arbete utreqvirerade correctionister och pionnierer, hvilka qvarsitta, m. m., som till dagliga göromålen hörer och icke ens kan särskildt nämnas, medtager tiden så, att ständigt en del och ganska ofta hela nätter måste uppoffras för att för dagen i journalerna införa och anteckna hvad som förelupit och till aflöning in. m. åtgått, hvaraf följer att vaktmästaren kan sjelf med största svårighet conceptera fånglistan, räkenskaperna, fångarnes besvärs* och böneskrifter.
Han måste derföre ovillkorligen, utom mycket annat, som gör att skrifvarebiträde nästan dagligen erfordras, lega för utskrifter af: månadtliga räkenskaperna, som, concepterna oberäknade, utgöra under året 192 ark ä 6 sk. arket fånglistorna, 480 ark ä 4 sk. . , . , extracterne ang:de undergångna fängelsestraff, 180 ark å 4 sk besvärs- och böneskrifterna 90 a 100 ark tät stil å 8 sk 33 Suna b:co r:dr 3o 24 4° .5 .6 128 3o —
När nu dessa oundgängliga kostnader afgått, återstår af lönen 36 r:dr. Linköping d. 7 December 183g. C. J. Sellberg, f. d.
Slottsvaktmästare, igo Den 5 Maj f. m.
Hr Edenhjelra, Gillis: Som Konungen liar en billig pretention, att fångar, sorn sitta i häkte, blifva förvarade, så måste man väl göra allt, för att uppfylla ett sådant åliggande.
I Götheborgs länshäkte äro nu omkring iai bland de farligaste fångar, som finnas i Sverige.
Den fångvaktmästare, som skall bevaka dem, har ej mera än 160 r:dr i lön.
Han finner sig icke dermed belåten; han söker sig derifrån, och jag tror mig icke kunna skaffa någon i hans ställe, som uppfyller hans plats.
Jag yrkar derföre, att lians lön icke mätte blifva enligt Konungens propos. endast 200 r:dr b:co; ty sedan detta förslag gjordes, har länshäktet undergått en helt ny reorganisation.
Då fanns der hvarken pionnierer eller correclionister, hvilka nu utgöra 5o a 60 stycken, som dagligen uppå reqvisition skola gå på Kronans arbeten, och som 2 a 3 gånger 0111 dagen skola visiteras ut och in, hvilket förorsakar ett stort ansvar och mycken möda.
Dessutom har vaktmästaren vid länshäktet i Götheborg ett annat besvär, som icke finnes vid andra häkten.
Det består deruti att den ort, vid hvilken alla utländska fartyg lägga till, icke hörer till Götheborgs stads, utan till länets jurisdiction.
Det är ett sådant spektakel med deras besättningar, som deraf förorsakas, att nästan hvarenda natt personer, som dertill höra, införas i länshäktet; men man har ej kunnat vägra det, då skepparne ej kunna hålla styr på dem.
Jag önskar derföre, att fångvaktmästaren mätte erhålla en lön af 3oo r:dr b:co, deruti må inbegripas hvad sorn helst, eller det må kallas hvad son) helst.
Detta anförande anhåller jag måtte få åtfölja den återremiss, som jag förmodar att R. o. Ad. beslutar.
Bland skälen för StatsUtsk:s afstyrkande af Frih.
Rålambs motion är, att Konungens Bef:h:de skola låta sig varda, att fångar icke sakna biträde vid besvärsoch böneskrifters författande.
Det är omöjligt för Konungens Bcf:h:de att på annat sätt kunna lemna biträde åt fångar, än att fångvaktmästaren anbefalles att författa dessa böneskrifter.
Utön) det att han måste äga bestämd skrifkunskap, måste han äfven äga någon juridisk kunskap; ty det fordras godt omdöme att författa dem så, att derpå kau fästas något afseende.
Då StatsUtsk. just bestämmer, att en fångvaktmästare skall äga skrif kunskap; så hemställer jag, om det är möjligt att finna en person, som, med skicklighet och dugligket i öfrigt för sin befattning, äfven förenar skrifkunskap, om han endast skall tjena med en lön af i(io r:dr, och tillika skull bekosta alia skrifmaterialier för de behof, som utgå för hans tjenst.
Jag yrkar och anhåller på det högsta, att StatsUtsk. måtte behjerta detta förhållande, och derest StatsUtsk. icke skulle finna lämpligt att öka fångvak tmästare-lönen, att han åtminstone får de 5o rtdrna såsom skrifvarebjelp.
Den 5 Maj f. ra. '9l Hr von Hartmansdorff:
Till stöd för Frih. Rålambs motion, vill jag blott anmärka, alt Utsk. misstagit sig om ändamålet med anslaget.
Det är derföre, att fångvaktmästare:] nu bör afgifva fånglistorna efter ett annat formulär, än fordom, att de äro dubbelt drygare än förr, och att de skola utskrifvas i mångå exemplar, hvartill komma diarier, rapporter o. m. s., som behofvet af skrifmaterialier blifvit större än hittills.
Man bör väl icke anbefalla en åtgärd, utan att gifva medel till hennes uppfyllande.
Man gör eljest en löneföiminskning.
Rålamb har ej begärt annat lin anslag till skrifmaterialier, motsvarande den större åtgång deraf, sorn blifvit en följd af förändrade föreskrifter.
Då det länshäkte, vid hvilket jag är skyldig att efterse huru vederbör, uppfylla sina skyldigheter, är beläget vid ett fästningsfängeise, hvilket är större än de liesta i Riket, kan jag äfven vitsorda den större åtgång af skrifmaterialier der, än annorstädes, som är en följd af det ökade antalet fånglistor, sorn nu måste afgifvas, och det ökade skrifveri-besväret för fångvaktmästarne.
Jag är visserligen förkommen af flera föregående talare, men då tystnad å min sida skulle kunna tydas så, sorn skulle anslag i detta afseende icke behöfvas för Malmö fängelse, får jag förena mig i de yttranden, som af flera landshöfdingar här blifvit afgifna.
Hr af Schmidt, Georg Lars: Som II.
StalsUtsk. icke fästat afseende å de framställningar, som äro gjorda för fångvaktmästares skrifmaterialer, hvilka numera, sedan fånglistor, rapporter m. m. äro till arbetet så utvidgade och förökade, att de icke utan egen betydlig uppoffring, jemfördt med deras små löningsvillkor, kunna uppgöras; så förenar jag mig med de herrar landshöfdingar, sorn redan i detta ämne utlåtit sig.
Äfvenså förenar jag mig med de herrar, som redan bevisat nödvändigheten af förhöjda löner för djurläkare.
Jag anhåller få fästa Ståndets uppmärksamhet på en motion, som är gjord af Hr Bagge, den nemi., att till tryckningskostnaders bestridande för kungörelser, utgående från Landsh.embetena, måtte beviljas ett större anslag än de 100 r:dr, som nu äro inedgifna.
Jag kan icke yttra mig om förhållandet i andra län, men att de 100 r:drne äro otillräckliga i Calmar län, det är säkert.
Sättet att få bristen godtgjord har varit, att landtstaten i allmänhet, icke blott landssecret. 'och landskamereraren, utan äfven de underlydande tjenstemännen, hafva på sig fördelat de öfverskjutande kostnaderna.
Det är likväl oriktigt, att Staten, om hon erkänner sin skyldighet att betala sådana kostnader, hon ej betalar dem fullt ut.
I Calmar län hände således att, för besparings skull, kungörelserna trycktes med så ilna stilar, att presterne beklagade Den 5 Maj f. ni. sig öfver svårigheten, för att ej säga omöjligheten att läsa dem i mörka kyrkor eller under den mörka årstiden.
Då tvänne tryckerier sedermera inrättades i Calmar, lyckades genom den uppkommande täflan att få större stilar emot nedsatta priser, men likväl icke så, alt de 100 rtdrne förslogo.
Jag tillstyrker således, att antingen Hr Bagges eller något annat förslag måtte antagas, blott kostnaden godtgöres.
Vili Staten tvinga tjenstemännen att betala hvad dem icke åligger, lära de val söka att taga sin skada igen; och det kan icke leda till allmänhetens båtnad.
I anledn. af de skäl, som StatsUtsk, anfört i sitt yttrande öfver Hr Bagges motion, alt nemi. det så mycket mindre kunde derå tillstyrka bifall, som vederbör, tjenstemän vid Landsh.-embetena tillförene varit pligtige att, mot dem anslagna expens-medel, berörde kostnader bestrida, och förutnämnda anslag af ioo r:dr för hvarje län till tryckningskostnader blifvit meddeladt, på grund deraf, att expens-medels-anslaget ansetts dertill icke vara tillräckligt; anhåller jag få fästa uppmärksamheten derå, alt då Carl XI reglerade de särskildta lånestaterna och dervid anslog expens-medel, så trycktes nästan ingen af de kungörelser, som utgingo från Landsh.-embetena, och troligen skrefs ej en femtiondedel så mycket.
Således kunna de expens-medel, som i den gamla indelta staten voro anslagna, icke anses stå i någon slags proportion mot nUvar. behof, och om de Ökade utgifterna skulle bestridas af vederbör, tjenstemäns egna löner; så är detta egentligen en indirect nedsättning i deras löner, såvida man icke vill, att de på annat sätt skola skaffa sig ersättning, hvilket vore oriktigt.
Men här är en annan omständighet, hvarå jag anhåller att få fästa uppmärksamheten.
Det kan vara en småsak , men det är dock en ordningssak, och en sådan bör icke förbises vid en statsreglering.
Utsk. har ansett, att de, såsom förslagsvärde å arredet för Alnerttps kungsgård, som af landshöfdingen begagnas, upptagne 200 r:dr borde från staten uteslutas.
Det kan vara riktigt, att detta chartek-arrende, som från längre tider tillbaka varat, må upphora, och att de 200 r:drne ur staten uteslutas; men då ordningen synes fordra, att det på något sätt i räkenskaperna synes, huru Alnerups kungsgård blifvit tillhörande landshöfdingen, torde, i stället för detta arrende, den i jordeböckerna för denna egendom uppförda ränta böra tillslås landshöfdingens lön, hvilken dermed bör förökas.
Då kommer det att synas, huru Kronans egendom blifvit använd.
Jag är Hr von Hartmansdorff tacksamhet skyldig, för det han upptagit frågan om tryckningskostnaden för kungörelserna.
Förhållandet i Blekinge län , som i Calmar, är, att de 100 rldrna äro alldeles otillräckliga.
F öre - D en 5 Maj f. m.
Föreg:de statsregleringar hafva förutsett, att de skulle blifva otillräckliga; ty der står, alt de liro beviljade lill nästa riksdag, börande hvad som öfverskjuter af läns-staternas egna tjenstemän bestridas.
Staten tyckes således hafva förutsett, att de 100 rtdrna icke skulle räcka till, och har ganska omtänksamt anvisat det bristande på de redan nog. knappa lönerna för landtstatens tjenstemän.
Jag får tillstyrka, att antingen ytterligare 100 r:dr måtte anvisas, eller, örn StatsUtsk. finner det mera lämpligt, att bristen måtte mot räkning ersättas.
I anledning af Hr von Hartmansdorffs anmärkn. får jag bevittna, att äfven inom Christianstads län tryckningskostnaden går vida öfver det anslag, som Staten består, och att ålla häradsskrifvare, kronofogdar och länsmän dertill få contribuera icke så obetydligt.
Jag kan nu icke minnas summan; men att den utgör en vacker rabatt på deras ringa löner, kan jag försäkra.
Äfven jag får intyga behofvet af förhöjning i anslaget för tryckningskostnaden, emedan jag noga känner dess otillräcklighet.
Jag kan ej nu bestämdt säga, huru mycket kostnaden utgör; men hvad jag vet, är, att i hvarje Januari månad sammanskjutes af hvarje fogde en summa till bestridande af tryckningskostnaderna, och att dessa utgöra mycket mera lin anslaget.
Jag anhåller således, att ett ökadt anslag för detta ändamål måtte beviljas. i-8:de punkten.
Hr Rosenblad: 1 början af punkten anför Utsk. visserligen, att Stats-cont. anmält, det en tillökning af 3ooo r:dr vore erforderlig i ”dessa 2:ne å ?.:dra hufvudtiteln uppförda allmänna förslagssummor.”
Sedermera, när man kommer till litt. a), står det visserligen också, att det deruti omtalade anslag lill skrifmaterialier och expenser samt ved och ljus för Rikets colhr m. fl. varit ett förslagsanslag; men då Utsk. föreslår sjelfva beslutet, nyttjar det följande ordalag: ’’att beloppet måtte oförändradt bibehållas; dock "”att R.