Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I detsamma framhöll jag svårigheten att åstadkomma bevisning om myndigheten, hvilken åter Hr Printzensköld icke ansåg besvärlig, och han talade derefter om qvinnor, som sedan de förklarat sig vilja begagna sig af sin myndighetsrätt, blifvit i myndighet försatte.
Just detta qvinnans förklarande, att hon vill blifva myndig, innefattar enl. min åsigt de egentliga olägenheterna i Utsk:s förslag; ty enl. detsammas ordalydelse skall hvarje qvinna, som vill blifva myndig, derom göra anmälan hos HäradsRätten.
* Detta är ett åliggande för flertalet af qvinnor, hvaremot det måste vara ett ringa antal, hvilka anmäla sig att blifva omyndiga.
Dessutom är denna anmälan förenad med icke så ringa kostnad.
Såvida man icke antager, att HäradsRättens Ordfide skall känna handstilarne inom Domsagan, måste antingen skriften bestyrkas af vittnen, eller också skall qvinnan sjelf infinna sig hos HäradsRätten på det hon må vara förvissad, att något understucket papper icke förevisas Rätten.
Att åter förskaffa sig ombud för en sådan sak är förenadt med svårigheter, ty ofta måste qvinnan vänta en längre tid innan hon hos Domstolen kan göra anmälan om sin önskan att blifva myndig, hvilket är förhållandet å de orter, der endast 2:ne och å andra endast ett Ting årligen hållas.
En annan olägenhet af en dylik qvinnans anmälan består deri, att förmyndare icke med trygghet kunna förvalta de omyndigas egendom, enär de icke veta, huru länge de få dermed fortfara, hvarföre ock förmyndare, som vilja såsom sådana upfvlla sina pligter, måste för att undgå ett dylikt förtroende, tillgripa undanflykter, för hvilka de blygas.
Icke heller torde skäl förefinnas för den åsigt, att qvinnans skära egenskaper, ett af de vackra ord Frih.
Cederström begagnade, skola bättre skyddas derigenom, att man tvingar henne att träda inför
Domstolen med mundtlig anmälan om hennes önskan att blifva myndig.
Ingalunda ligger häri något skydd för hennes qvinliga dygder.
Man måste hafva en särskild öfvertygelse om verkan och kraften af en dylik anmälan, Den 12 December e. m. 243 om man tror, att deruti ligger nigot, som förädlar qvinnans natur.
En annan talare har trott, att man genom antagande af Utsk:s förslag skulle iakttaga en varsamhet, som icke förefinnes i K. M:s Förslag.
Hvaruti ligger då denna varsamhet?
Ar det de odygdiga, de oförnuftiga, de slösaktiga qvinnorna, som genom Utslcs förslag beröfvas rättigheten att blifva myndiga?
Tror man väl, att de icke kunna anmäla sin önskan om myndighet?
Ligger icke större säkerhet deri, att den, som känner sin oförmåga att sköta sin egendom, har rättighet att afsäga sig förmånen att vara mvndig och få en förmyndare för sig tillförordnad.
Vidare och då K. M:s Förslag bestämmer, att först ett år efter författningens kungörande densamma skall träda i verkställighet, torde nödig varsamhet vara iakttagen, såvida man icke lika med en talare tror, att författningen skall träda i verksamhet genast efter kungörandet, då qvinna, som vill blifva myndig, skall eea att hos Rätten derom göra anmälan.
Derigenom lärer väl den financiela kris, hvarom en talare ordat, icke undanrödjas, emedan hvarje förmyndare i sådant fall tvingas att göra reda för sin förvaltning och få de honom anförtrodda medlen hos sig upsagde.
Huru man än ser saken, tror jag, att K. M:s Förslag är ändamålsenligare än Utsk:s och jag hoppas att R. o. Ad. icke tvekar att bifalla detsamma.
Många ledamöter hördes ropa på Propos. Gr. Sparre, Erik:
Då jag för andra gången utbeder mig R. o. Ad:ns upmärksamhet får jag förklara, att jag nu lika litet som i mitt yttrande på f. m. ämnar bemöta de förnyade anfall, som mot mig blifvit riktade.
Jag tror, att de besvara sig sjelfva, och jag vill dessutom icke plåga R. o. Ad. med afhörandet af dylika personliga anfall; men då en talare anfallit mig och talatom Landtm:s klubba, och de R. o. Ad:ns ledamöter, som då icke voro tillstädes, skulle deraf kunna taga sig anledn. att gifva mitt yttrande ett annat syfte än jag haft, anhåller jag att få redogöra för detsamma.
Den talare som först anföll mig, yttrade: Gr.
Sparre har sagt, att K. M:s Propos. icke skulle gå igenom, och om detta icke kan ske med lagliga medel, så måste det ske ändå.
Nu frågar jag, om detta uttryck är af beskaffenhet att vara sårande?
Om jag tillvitas att hafva yttrat, att om det icke kan ske med lagliga medel måste det ske ändå, har jag icke rättighet alt finna mig sårad deraf.
Med en talare, som begagnar sådana uttryck och som icke synes kunna återhållas af annat än Landtm:s klubba, inlåter jag mig icke i någon debatt.
Så folio sig mina ord och jag hemställer till Hr Cederschiöld, R.
Th., om deruti ligger något ondt.
Har jag dermed antydt, att Landtm:s klubba borde falla eller något bruk deraf göras.
Jag har endast reciterat en talares yttrande.
Hade jag deremot antydt hvad bruk bort med klubban göras, så hade jag haft anspråk derpå, att den bort fällas.
Jag har alltså ingen förklaringsgrund för Hr Cederschiölds, R. Th., anförande.
Det har troligen framkallats deraf, att han icke hört mitt yttrande.
Jag öfvergår nu till hufvudsaken. 244 Den 12 December e. m. 11.
Ex. Hr Gynther har sagt, att Utsk:s förslag 8r en undantagslag. lini. min upfatlning är K.
M:s Förslag icke annat.
Deri siiges, att qvinnan är myndig vid 25 år men kan afsäga sig den förmånen.
Då man ansett nödigt alt inlaga della i det Kongl. Förslaget är det ju äfven en undantagslag.
Således förefinnes ingen skillnad emellan de båda förslagen.
Vidare har man sagt, att dä qvinnan erhåller en rättighet, bör hon åläggas en pligt.
Nå väl! hvari består skillnaden emellan förslagen.
K. M. tillerkänner qvinnan myndighet likväl icke såsom en pligt.
Således bar hon enl. det förslaget rättigheter ulan motsvarande pligter.
Men, säger man, hvaruti består den varsamhet, som är mera iakttagen i Ulsk:s än i K. M:s Förslag.
Det sednare, säger man, är varsammare derför, att det icke skall träda i verkställighet förr än ett år efter dess kungörande, hvaremot Ulskrs förslag skall tillämpas genast och hvarföre?
Jo! derföre att Utsk. åsyftar den, som vill begagna sig af myndigheten och då dr det likgiltigt om lagen publiceras genast eller om ett år.
Skillnaden emellan de båda förslagen är således, att enl.
Utsk.-s förslag den qvinna, som vill blifva myndig, förutsattes känna sig sjelf och ega förmåga att sköta sin egendom samt hafva haft tid att förvärfva sig insigter deruti.
Då behöfves ingen lid, vid hvilken lagen skall träda i kraft, och qvinnan behöfver icke känna det på förhand.
Mörner har sagt, alt Utsk. tillerkänner myndrghetsrält lika väl åt den mindre törsigtiga som den varsamma qvinnan.
Della kan icke undvikas, ty lagstiftaren kan icke pä förhand bestämma, hvilka äro oskickliga alt vårda sitt gods.
Sådant måste erfarenheten visa, och om en qvinna ådagalägger oskicklighet alt vårda silt gods, kan hon göras omyndig.
Man har äfven sagl, att en man, som blifvit omyndig på egen begäran, äler blifver myndig, då han derom anhåller.
Häri ligger ett misstag, ty vanligen blifva förmyndaren och närmaste trander deröfver hörde.
Emot Utsk:s förslag har man vidare anmärkt, att qvinna, som vill vara myndig, skall hafva bevis att hon .icke allenast är det, utan äfven sedermera icke begärt att åter varda omyndig.
Enl. mitt omdöme fordras detta förr af K. M:s Förslag än af Utskrs.
Det är icke sannolikt, att en qvinna, som efter
Utskrs förslag gör anmälan om sin önskan att blifva myndig vill afstå från den förmån hon en gång förvärfval.
Deremot, och med den kännedom jag eger om qvinnan är det ganska möjligt, att flertalet kommer att undanbedja sig myndighet såvida den Kongl.
Proposin går igenom, hvilket redan nu bevisas deraf, att qv innor som blifvit myndiga sedermera begära att blifva omyndiga.
Man har citerat utländska lagar.
På f. m. har jag härtill svarat, att jag vill hemta exempel utifrån om de äro nyttiga, men vill man taga ett steg framåt, måste man gå varsamt tillväga.
Hvad jag på f. m. yttrat om institutionerna i andra länder har icke blifvit hestrid!, såvidt det lörer Frankrike, men deremot i fråga om Österrike.
Hvad man i det afsidet yttrat är likväl ett misstag, ty i det sednare landet finnes ett Nolarial-system, hvaremot England saknar ett sådant, men eger i stället ett mycket aktadt Advokat-stånd, som upfyller Notarial-inrättningens förbindelser och är en säker rådgifvare åt qvinnan.
J Sverige fia - Den 12 December e. m. »45 nes icke något Advokat-stånd, och de, som dit räknas, Stnjuta icke det hästa anseendet, ehuru undantag finnas.
Hvad ändtligen angår exemplet från Danmark, så må jag bekänna, att denna stat ingalunda är en mönsterstat för mig, och jag är icke benägen jurare adverba minislri.
Exemplet är dessutom nog nytt, enär beslutet om förändringen derstädes fattades för några få dagar sedan och, såvidt jag hört refereras, med den försigtighet, att qvinnan skall först varn under en curators inseende derefter hon blir myndig.
Emot
Ulskts förslag har man äfven framställt den anmärkn., att anmälan om qvinnans myndighet skulle i vissa orter kunna fördröjas.
Jag, tror dock att några månaders dröjsmål dermed icke kan skada.
Beträffande den financiela krisen, så, oaktadt allt hvad som är sagdt att tidpunkten för införandet af förändringen icke är lyckligt vald, erinra att denna kris kommer att kännas tryckande länge nog, men icke kan qvinnans myndighet dertill bidraga, ty omöjligen lalér det sig tänkas, att pl u ra I i tet en of dem vilja på en gång blifva myndiga.
Man har sagt, att under nuvido förhållanden antalet af ansökningar om myndighet icke upgå till mera an 3 ä 400 årligen.
Således, om benägenheten hos qvinnor att blifva myndiga icke varit större, kan någon synnerlig fara icke vara för handen, i händelse lagen antages.
Jag yrkar bifall till Utslcs förslag.
Då jag är afgjord motståndare både till Utsk:s förslag och K.
M:s Propos., anhåller jag att i anledn. af Hr Mannerskanlzs yttrande få förklara, att hvarken jag elier de, som förfäkta den mening jag hyser, någonsin ifrågasatt qvinnans värde, och icke helier att hon är värdig att komma i åtnjutande af såväl den ifrågavide som hvilken annan rättighet som helst.
Måhända skulle i fråga om detta qvinnans värdo jag och många med mig vilja gå längre än den värde talaren, men då, såsom jag redan sagt, lagen kan medföra qvinnans förderf, och jag anser den Svenska qvinnan förtjent af mera ömhet, än att hon skall påtvingas en lag, som i vissa fall kan bereda hennes undergång, anhåller jag ej blott om afsiag å Utsk:s förslag och K.
M:s Propos. ulan äfven att BorgareSl:s inbjudning måtte läggas till handling arne.
Hr C ed erschiöld, Gust.:
Jag skall icke länge pröfva R. o. Ad:ns tålamod.
Jag vill endast till prot. anmärka, att Gr.
Sparres referat af mitt anförande icke är fullt riktigt.
Öfverläggningen förklarades härmed fulländad, hvarefter Hr Frih. o. Ordfiden framställde att i afs:de på förev:de Utlåt, och BorgareStis i sammanhang dermed föredragna inbjudning blifvit yrkadt, dels att, med bifall till Utsk:s Utlåt., inbjudningen måtte läggas till handlingarne, dels att, med afsiag å Utsk:s Utlåt., K. o. Ad. måtte bifalla K.
M:s ifrågavide propos. och antaga inbjud - 2 IB Den 12 December e. m. ningen, och dels alt med afslag å Utsk:s Utlåt, inbjudningen malte läggas till handlingarne.
De sedermera till bifall å hvart och ett af förenämnde yrkanden framställde propos:ne besvarades med blandade
Ja och Nej; hvarefter Ilr Frih. o. Ordf:den ånyo hemställde om R, o.
Ad. behagade bifalla Utsk:s Utlåt, och lägga BorgareStis inbjudning till handlingarne, samt sedan svaren härvid utfallit med starka
Frih. Armfelt, Magnus, och Hr Carleson begärde votering.
Hr Frih. och Ordf:den yttrade att han sedan votering blifvit begärd af ledamöter, som framställt olika yrkanden, finge hemställa om E. o.
Ad. behagade till kontrapropos. antaga Frih.
Armfelts yrkande, hvarenligt R. o. Ad. med afslag § Dtskis Utlåt, skulle antaga K.
M:s ifrågavide propos. och antaga 13orgareSt:s inbjudning, samt förklarade sedan härvid svaren blifvit afgifna med starka Ja, blandade med Nej, att han ansåg
Hr Carleson begärde votering om kontrapropos.
Uplästes till justering och godkändes följande förslag till voteringspropos.
Den som till kontrapropos. vid blifvande huvudvotering, rörande LagUtsIcs Utlåt.
N.-o 53, antager att R. o. Ad., med afslag § nämnde Utlåt., bifaller K. M:s Nåd.
Propos. i ärnnet och antager BorgareSt:s inbjudning, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, antages till kontrapropos, att R. o. Ad. med afslag å LagUtskrs ofvannämnda Utlåt., lägger BorgareStis inbjudning till handlingarne.
Ja — 68.
Härefter uplästes och godkändes följande voterings-propos.
Den som bifaller LagUtskis Utlåt.
N:o 53, samt anser BorgareSt:s i ämnet gjorda inbjudning böra läggas till handlingarne, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att med afslag å nämnde Utlåt, bifalla K. M:s Nåd.
Propos. i ämnet samt antaga BorgareSt:s inbjudning.
Den 12 December e. m. 247
Vid denna voterings slut befunnos att rösterne hade utfallit sålunda: Ja — 76.
Efter denna frågans utgång anhåller jag om propos. derpå, att Borgare- och BondeSt:n måtte inbjudas att i R, o. Ad:ns nu fattade beslut sig förena.
Detta förslag begärdes på bordet.
Hr von Franken, Au g.
Jag anhåller att få reservera mig emot R. o. Ad:ns beslut.
Äfven jag får afgifva min reservation.
Genom Ståndets beslut 8r frågan icke löst utan mycket trassel skall upstå rörande ärendets vidare behandling.
Uti inbjudningen till MedSt:n deltager jag icke, emedan jag anser den förödmjukande för dem, som redan två gånger uttalat sin åsigt.
Jag anhåller att få reservera mig emot R. o. Ad:ns beslut och att i öfrigt få instämma med Hr Cedershiöld, G. Hr Frih. o. Ordhden förklarade att den af Gr.
Sparre väckta fråga om inbjudning, enl. derom gjord begäran, komme att hvila på bordet.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 3 dennes på bordet lagda Betänk.:
N:o 9, i anledn. af väckte motioner om dels posthemmanens och de gästgifveri-skjutsskyldiges befrielse från postforsling och dels åtgärder till beredande af lättnad i nämnde besvär; och N:o 10, i anledn. af väckt motion om rättighet för innevånarne i Wermland att uti lösväskan med posten sända paketer af t. o. m. ett skålpunds vigt.
Äfvenledes föredrogos, men bordlädes ånyo nedannämnde den 5 dennes på bordet lagda Mern. och Betänk., nemi. från BevillningsUlskollet:
N:o 30, ang:de förändringar i de till den blifvande nya Bevillnings-stadgans hörande formulärer; N:o 31, ang:de postbevillningen.
Sammansatta Banko- och Lagutskottet: N:o 4, i anledn. af väckte förslag i fråga om lagstiftning för Enskilda Banker.
N:o 54, i anledn. af väckt motion om förklaring af 19 § i 30 kap.
RättegångsBalken, Nrn 55, i anledn. af Täckt motion ang:de utfärdandet af en 248 Den 12 December e. m. författning i afs:de på tjenstförrättande pastors i prffibende-pastorat boningsort; N:o 56, i anledn. af väckte motioner om bestämmande af visst afstånd från kyrka, hvarpå hus upföras må; och N:o 57, i anledn. af väckt motion om förbud för folkskolelärare och klockare att föra andras talan inför rätta.
Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s den 9 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 172, ang:de verkställd omröstning, i anledn. af R.
St:rs skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till Statsregleringen hörande frågor.
Föredrogs men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, LagUtskis den 9 dennes på bordet lagda Betänk.:
N:o 58, i anledn. af väckt motion om uifärdande af en förklaring, huruvida 3 § 2 kap.
GiftermålsBalken fortfarande gäller då fråga är om jäf emot vittnen; och N:o 59, i anledn. af väckta motioner om ändring af 32 § i Kyrkolagens 24 kap.
Anmäldes och begärdes på bordet. l:o En från Högv. PresteSt., genom prot.-utdrag N:o 435, meddelad inbjudning till li. o. Ad., att biträda PresteSt:s vid pröfningen af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 167, fattade beslut i fråga om förhöjd pension för förre LänsNotarien Landssekreteraren O. H.
Förberg; och 2:o En från Vällofl. BorgareSt., genom prot.-utdrag N:o 468, meddelad inbjudning till MedSt:n att förena sig i BorgareSt:s, vid pröfning af StatsUlsk:s Utlåt.
N:o 167, fattade beslut i fråga om pensions beviljande åt förre GarnisonsLäkaren å Dalarö Skans, Doktor Broman.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern., nemi. från ConstitulionsUIskoltel:
N:o 57, med förslag till tillägg i 41 § Riksd:sOrdn., ang:de rätt för StatsRådets Ledamöter att deltaga i RiksSt:s gemensamma Öfverläggningar; N:o 58, med förslag till ändring uti 29 § Reg:sFormen, ang:de ErkeBiskops- och Biskopsval; N:o 59, med förslag till ändring i 12, 17, 19, 41 och 79 §§ Riksd:sOrdn., angule val af Ii. o.
Ad:ns Riksdagsmän.
StalsUlskoltel : N:o 173, med förslag till sammanjemkning eller voteringspropos:r i anledn. af R.
Stirs skiljaktiga beslut, rörande åtskilliga till RiksStatens 6 och 7 Hufvudtitlar hörande frågor.
Den 14 December. *49 liankoUlskoltet : N:o 64, med hemställan om en gratifikation till vaktmästarne rid BankoDiskont-verket; och N:o 65, ang:do afskrifning afen i vedförrådet å Tumba Bruk upkommen brist och beviljande af viss afskrifnings-procent å ved, som från nämnde förråd hädanefter utiemnas.
Uppå af Hr Gr.
Lagerbjelke derom framställd propos. beslöt R. o. Ad. att StatsUtskrs nyss bordlagda Mern.
N:o 173, skulle upföras främst å föredragningslistan för nästa plenum. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. £ på 11 om aftonen.
Måndagen den 14 December 1857.
Frih. Åkerhjelm, Johan Carl, fortfor att i Hr Gr. o. Landtnäs ställe, föra ordet.
Justerades 2:ne prot.-utdrag för den 12 dennes och pleniprot. för den 7 sistl.
Anmäldes och emottogs
Hr StatsRådet Johan August Gripenstedt, som å K.
M:s höga vägnar aflemnade en Dess Nåd.
St:r, ang:de åtgärders vidtagande för att underlätta penninge-ställningen och rörelsen inom landet.
Propos., hvilken, sedan Hr StatsRådet blifvit utbeledsagad, föredrogs, begärdes på bordet; hvarefter yttrades af Gr. af Ugglas, Carl Fredr. Ludv.:
Då, enl. hvad i den K. Propos:n antydes, det är nödigt att densamma skyndsamt behandlas, anhåller jag att, sedan den nu blifvit bordlagd, densamma måtte sättas främst på föredragningslistan till nästa plenum.
Gr. Lagerbjelke, Gust.; Till följd af ett St:ts beslut vid förra plenum finnes redan ett annat mål särskildt upfördt främst på föredragningslistan.
Det är möjligt, att detsamma blir afgjordt 250
Den 14 Dee emb er i afton, men äfven motsatsen kan inträffa, emedan det är endast en gång bordlagdt.
Det innehåller voter:s-propos:r och bör således kunna ganska lätt afgöras.
Under detta plenum har också från StatsUtsk. inkommit ett annat Betänk, af dylikt innehåll; och jag hemställer derföre, att dessa båda Betänk., om de ej i afton företagas till afgörande, måtte erhålla sin plats främst på listan, samt att näst derefter måtte upföras K.
M:s nu bordlagda Nåd.
Häruti instämde Gr. af Ugglas, hvarefter uppå i ani. deraf framstäld propos. R. o. Ad. beslöt, att å föredragningslistan för nästa plenum skulle upföras främst StatsUtslns Mern.
N:o 173, derest det ej i dag blefve af R. o. Ad. pröfvadt, samt framför de öfriga ärenderne först att nu till bordläggning från StatsUtsk. inkommet Mern.
N:o 182, med förslag till voter:s-propos:r i ani. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om löneförbättring för KrigsllofRms civile embels- och tjenstemän m. fl., samt näst derefter K. Jl:s nu bordlagda Nåd.
Anmäldes till bordläggning StatsUtsk:s nyssnämnde Mern.
N:o 182, samt Riddarh.Utsk:s Utlåtin: N:o 19, ang:de ett särskildt anslag till arfvoden åt extra ordinarie Kanslister vid Riddarhuset; och N:o 20, ang:de anskaffande af nödiga medel till utgifterne för Riddarhus-byggnadens reparation m. m.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exp.- Utsk. inkomne förslag till R.
N:0 173, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. med förslag till författning om egors fredande mot skada af annans hemdjur och om stängselskyldighet; och N:o 174, i fråga om utbetalningen af återstoden utaf anslaget för Eskilstuna kanals anläggning.
Föredrogs och företogs punktvis till afgörande StatsUt.sk:s den 12 dennes e. m. på bordet lagda Mern.
N:o 173 med förslag till sammanjemkning eller voter:s-propos:r, i ani. af RiksStins skiljaktiga beslut rörande åtskilliga till RiksStatens 6 och 7 HufvudTitlar hörande frågor.
De i 1 och 2 punkterne föreslagne voter:s-propos:r blefvo utan discussion godkände.
Då sedermera 3:dje punkten förekom, yttrade Frih. Paykull, Joh. Gust.:
Då jag förut, vid fall likartade med detta, ej kunnat godkänna Utsk:s sätt att upställa voter:s - Den 14 December. 251 propos:r, får jag nu likasom dä reservera mig mot den grundsats Utsk. dervid följt.
Det är fullt konseqvent af den siste talaren att reservera sig mot det sätt, hvarpå Utsk. vid detta tillfälle upställt sina voter:s-propos:r; men konseqvensen torde också fordra, att R. o.
Ad. godkänner dem, emedan de äro upstä 1
Ida efter samina grund sorn dem, hvilka R. o. Ad. förut vid denna Riksdag godkänt.
Hr Frih. o. Ordfuien hemställt örn R. o. Ad. behagade godkänna Utsk:s i 3:dje punkten afgifna förslag till voter:s-propos. samt svaren härvid utfallit med starka
Ja jemte ett eller annat Nej, förklarade Hr Frih. o. Ordf:den sig hafva funnit
De i de efterföljande punkterne af förevrde Mern. föreslagne voter:s-propos-.rne blefvo utan discussion godkände.
Föredrogs ånyo Sammansatta Bevilin.- samt Allm. Desv.- och Ekon.Utskis den 3 och 12 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 9, i ani. af väckte motioner om dels posthemmanens och de gästgifveriskjutsskyldiges befrielse från postforsling och dels åtgärder till beredande af lättnad i nämnde besvär. lista punkten, ang:de frågan om poslförings-skyldighelens skiljande från jordbruket.
Denna punkt bifölls. 2:dra punkten, ang:de åtgärders vidtagande för alt, så snart som möjligt, befria gästgifveri-, håll- och rcserv skjutsskyldige från postföring.
Lagerbjelke, Gust.':
Att en reglering, medförande många förändringar, är af behofvet påkallad, i afside å poslforslingen, kan icke nekas; men om man innan en sådan är genomförd, skulle afskaffa postbefordringen med håll-, gästgifveri- och reservskjuts, skulle följden blifva, att alla snällposter komme att i flera delar af landet på en gång uphöra.
En sådan åtgärd fruktar jag skulle blifva för de brefskrifvande ganska menlig, för att icke säga förstörande; och jag vågar derföre anhålla om afslag på denna punkt i Betänk.
Jag har ej kunnat följa Utsk:s tankegång i denna punkt.
Sedan Utsk. utförligt visat, huru postkommunikationerna i landet betydligt ökats, — huru det varit omöjligt för Postverket att skatta skjuts genom ackord, — huru posthommanen icke kunna ytterligare betungas, samt att då desse 252 De n 14 December. sednare forsla posten 213,033 mil årligen, den deremot befordas med gästgifveri-skjuts en väglängd af 247,473 mil; — skulle man val efter allt detta kunna tro, att Utsk. kommer till det resultat, att posten hildanefter icke bör befordras med gästgifveri-skjuls?
Jag förenar mig mod Gr.
Lagerbjelke, och yrkar afslag.
Frih. Alströmer, Carl Jonas Oscar:
Det var egentligen denna punkt, som inom Utsk. utgjorde tvistetimnet.
Majoritetens mening var dock bestämdt för att. uttala en hemställan till K. M., att gästgifveri-skjuts ej vidare måtte begagnas för postforslingen.
För alt undvika en sådan oformlighet, sökte man förmå majoriteten att frångå sina yrkanden och i stället göra en framställning, syftande på att successive komma till ett bättre förhållande.
Emedlertid är i Utsk:s Betänk, icke någon så kategorisk begäran framställd, som Gr.
Björnstjerna föreställt sig, ty det är blott begärdt, att åtgärder måtte vidtagas till beredande af lättnad; och det är icke uttaladt att någon befrielse skulle komma i fråga, utom der postforslingen kunde på annat sätt bestridas.
Emedlertid tror jag mig veta, att PresteSt. till Utsk:s förslag gjort ett tillägg, och jag anhåller derföre att få veta, om prot.-utdrag deröfver ännu till R. o. Ad. inkommit.
Sedan härvid undertecknad Riddarh.Sekret, uplvst, att PresteSt:s i ämnet fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddeladt, men att enl. ankomne prot.-utdrag, Borgare- och BondeSt:n godkänt förev:de punkt, tilläde Frih.
Efter hvad jag tror mig veta, består det af PresteSt. beslutade tillägg i orden: iler så lämpligen kan ske, hvilka blifvit insatta efter ordet beredande.
Frih. Paykull, J o h.