Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Landtm, gör propos. på bifall lill voter.propos., så får jag till prot. reservera mig deremot, med förklarande, att jag anser propos., uppställd i strid emot grundlagen, icke hafva bort framställas lill bifall af R. o. Ad.
Jag kan icke eller tillstyrka bifall lill Ulsk:s förslag, emedan det synes mig icke nu vara skäl alt afslä denna sak, och derigenom vålla tidsutdrägt, då man kan nu genast afgöra den, efter två Stånd beviljat anslaget till skärgårdsflottan.
Raab, Adam Christian, som begärde ordet, uppropades, men förklarade sig afstå från denna begäran.
Jag anhåller alt till alla de lar få instämma med Frill.
Uet är icke i förstärkt StatsUtsk., sorn man röstar om und. ansökningar, utan der röstar man om anslag, som R.
St. bevilja.
Efter mitt sätt att se, så är del både orätt af StatsUtsk. alt framställa sådana propos:r och jemväl af RiksStai alt dem bifalla.
Förra gången jag anmälde mig, afstod jag derifrån, emedan jag trodde, att icke någon vidare debatt skulle uppstå; men när man nu förklarar, att propositionerna äro olagliga, så tilläter jag mig äfven ali, med den rätt, sorn tillkommer hvarje riksdagsman, yttra mitt omdöme. R. o. Ad. har i en föreg:de punkt bifallit Utsk:s förslag, hvaruti StatsUtsk. fästade ett bestämdt villkor vid anslaget i afseende på de adjungerade ledamöternas fullmakter.
Här deremot har Utsk. föreslagit bifall, åtföljdt af en und. önskan.
Delta vill säga, å R.
Sl:s sida, bifall till det ifrågasatta anslaget med ett i önskningsform framstäldt villkor.
Jag kan sannerligen icke se annat, än att detta är lika lagligt, som om de hade, likasom i det förstnämnda målet, lemnat sitt bifall med ett dervid fästadt bestämdt - Den 22 Januari e. m. 3S5 stämdt villkor.
Oen enda skillnaden, som icke kan undfalla någon af oss, är deri, att detta sednare är elt mera lämpligt och constitutionelt sätt, alt jag så må säga, att nemi. R.
St. med vördnad och förtroende framlägga för Regeringen sina villkor i form af und. önskningar.
Jag har ingenting emot att R.
M. vördnadsfullt och und. framföra en anhållan i i detta ämne; men denna anhållan är, på sätt som af flere talare blifvit anmärkt, af natur att icke tillhöra StalsUtsk:s handläggning.
Jag reserverar mig således emot StatsUtsk:s åtgärd, och anser Ulsk:s framställning vara helt och hållet stridande emot formerna.
Afven vid förra riksdagen förefunuos olika meningar i fråga om huruvida en sådan und. skrifvelse, som den nu af SlatsUlsk. föreslague och af två Stånd godkända, borde vara föremål för votering i förstärkt SlatsUtsk.
Detta slutades sålunda, alt tre Stånd blefvo af den meningen att votering borde anställas, lill följd hvaraf den äfven försiggick.
JNu hafva äfven tre Ständ bifallit att votering skall anställas, men en ganska betydlig pluralitet var emot min mening, hvarföre den förföll.
Jag reserverade mig icke deremot, emedan, om man ser sakerna ifrån en viss synpunkt, så kan del visserligen försvaras, att denna mening blir föremål för votering, enär den rörer statsregleringen, ehuru beröringen endast är galvanisk, och icke särdeles märkbar.
Jag hemställer, om icke R. o. Ad. skulle fiuua för godt alt låta bero vid StatsUtsk:s framställda propos. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, då del blifvit ifrågasatt, huruvida detta ämne kunde lagligen blifva föremål för votering i förstärkt SlatsUtsk., funne sig skyldig tillkännagifva, det han ansåg sig icke kunna vägra propos. till bifall å Utsk:s förslag, enär del icke saknades anleda, lill den slutsats, alt de tvenne Stånd, som bifallit det ifrägavar. förslaget till und. skrifvelse, haft för afsigt ali endast för vissa ändamål, men icke- för andra, bevilja auslag till flottan, och således denna skrifvelse syntes slå i sådant sammanhang med statsregleringen, alt den kunde blifva föremål för förstärkta StatsUtsk:s votering; men i allmänhet vore H. Ex. visserligen af den tanken, att sädane frågor, som endast afse und. anhållanden hos K. AI. böra förfalla dä tvä Stånd stanna emot två.
Ex. finge således nu, i öfverensstämmelse med hvad Frih.
Palmstjerna föreslagit, hemställa örn R. o. Ad. funné för godt
Dä härvid Ilr Mannerskantz, Carl Axel, anmälde sig, behagade H. Ex. afbryta sin framställning samt uppropa.
Hr Mannerskantz, som yttrade:
För min del instämmer jag i de åsigter, som af Frih:rne Raab och Tersmeden blifvit utvecklade.
Jag tror, alt det är 6 H. 49 386
Den 22 Ja n u a ri e. tn. en frågas egenskap alt angå eller ej de ärenden, sorn uti 89 § Reg.F. äro uppräknade, sorn skall afgöra om det skall eller ieke skall voteras i denna fråga, då två Stånd stannat mot två.
Jag tror derjemte, att det icke kan bestridas, att det, hvarom nu afhandlas, deremot är en fråga, som icke hör under nämnde §, ulan som rörer statsregleringen, ty, såsom ganska riktigt blifvit anmärkt, man kan förutsätta, att om denna ingress i betänk, om 5:le hufvudlileln icke hade stått der, sä hade Borgare- och BondeSt:u icke beviljat anslagen till flottans byggande.
Jag kail äfven icke inse annat, än alt då det tillkommer B.
St. alt säga, alt de anvisa till reparation af fartyg så mycket, och lill nya fatygs byggande så mycket, detta måste innebära en vidstr, äktare rätt, äu hvad som innefattas i Utsk:s förslag, nemi. att R.
St. blott önska att K.
M. måtte så använda detta anslag, att det icke begagnas till nybyggnad af fartyg, och jag kan icke fatta, hvarföre en mindre bestämd föreskrift om samma sak bör vara för R.
St. mera förbjuden och annorlunda böra behandlas äu en strängare.
Dä detta mål alltså rörer ett. statsanslag, så hörer det också till statsregleringen, och då bör derom enligt Reg.F. (i9 § voteras i förstärkt IJtsk.
På denna grund mäste jag yrka bifall till hvad StatsUtsk. föreslagit.
Stånd redan hafva gillat propos., så är det för sakens utgång i detta ögonblick visserligen likgilltigt antingen R. o. Ad. låter bero dervid eller afslår voler.propos.; men grundlagens iakttagande är aldrig likgiltigt.
Om man säger, att delta är ett villkor vid anslaget, så bör man åtminstone icke begagna ordet ”anhållan”, som står här i voter.propos.
Anhållan är något annat än villkor, och om R. o. Ad. skulle anse, att man kan rösta i förstärkt Utsk. i alla sådana frågor, der två Stånd stannat emot två och der det förekommer en önskan eller anhållan, då skulle man också komma att rösta öfver alla sådana mål, som behandlas i Ekon.- Utsk., och som fått en sådan utgång.
Man bör skilja emellan målens natur, om man vill fä riktiga beslut. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde härefter, om R. o. Ad. i öfverensstämmelse med Frih.
Palmstjernas förslag funne för godt att låta bero vid den af Utsk. i 9 punkten föreslagna voter.propos. Ropades starka ja, jemte ett eller annat nej, hvarpå H. Ex. tillkänuagaf, det han funnit ja härvid hafva öfverrösta! nej. 10:de punkten, äng.de det till flottans underhåll och nybyggnad beviljade anslags fördelning emellan flottans särskilda stationer; ll:te punkten, ang:de ett anslag för nybyggnad af krigsungfurlyg och ångkraftens användande på flottan tillhörande fartyg; 12:te punkten, äng de villkoren för utgående af det för ytterligare fern lägre landtbruksskolor beviljade anslag; 13:de punkten, ang:de statsbidrag till underhåll af IVisby domkyrka; 14:de punkten, ang:de det till eletnenlarlä - Den 22 Januari e. m. roverken beviljade anslag; 15:de punkten, angide anslag till löneförbättring för lärarne vid Upsala cathedralskola; 16:de punkten, angrde anslag dels till förbättring i lönevillkoren för lärare och vårdare vid Institutet för blinda och döfstumma, dels till en undervisningsanstalt för blinda; samt l7:de punkten, ang:de pension för f. d.
Statsrådet Grubbe. R. o. A. godkände de uti dessa punkter föreslagne voler.- propos:r.
1S:de punkten, innefattande anmälan, att regleringen af ut gifter ne under riksstatens första och tredje hufvudlitlar blifvit definitivt afgjord; samt 19:de punkten, ang-.de de efter svar å uterremisser defnitivt af g jorde delar af slatsregleringen för de öfrige hufvudtitlarne.
Föredrogs Banco- oell LagUtskws d. 8 dennes f. m. på bordel lagda betänk.
N:o 1, i anledn. af väckte frågor om stiftande af lag för enskilde banker samt villkoren för desses rörelse.
Jag anhåller, alt delta betänk, får hvila på bordet och sättas främst på föredragningslistan nästkommande Lördag.
Raab, Adam Christian, och Frih.
Pa 1 m st j er na, Ca r 1 011 o. - II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde i anledn. häraf, om R. o. Ad. bi Tolle, alt ifrågavar. betänk., som nu blifvit ytterligare bordlagdi,, linge uppföras främst å föredragningslistan till nästa Lördag.
Föredrogs ånyo Bevilln.Ulsk:s d. 28 och 30 sist).
N:o 17, i anledn. af såväl K.
M:s nåd. propos. ang:de curbusafgiftens fortfarande, som Riksdagsfullm.
Pehr Jönssons från Christianstads län i ämnet väckta motion.
Sedan härvid Utsk:s först afgifnä förslag, i afseende på curhusafgiftens fortfarande utgörande, blifvit uppläst oell då sedermera uppläsningen af nästföljande punkt i betänk, börjades, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff, Aug.r
Jag hemställer, om det må vara tillåtet att först öfverlägga om den punkt, sorn först upplästes, i hvilket fall jag anhåller att derom få yttra mig.
Ex. Hr Gr.o. Landtm, i anledn. häraf framställd propos., biföll R. o. Ad., att delta betänk, skulle punktvis företagas lill afgörande, och således- öfverläggningen borde inskränka sig till det redan upplästa förslaget, tills beslut derom blefve faltadt. 388 Den 22 Januari e. m. Frih. Hermelin, Äng.
Utsk. har, såsom nyss blifvit upplyst, tillstyrkt att afgiften skall fortfarande utgå af Stockholms stad med högst 12 sk. och minst en sk., samt i öfriga delar af Riket med högst 5 sk. och minst en sk., allt b:co.
Jag har förenat mig i reservationen, som åtföljer betänk.
Denna reservation innefattar en hemställan, att afgiften måtte höjas ifrån 5 till 6 skill.
Jag anhåller att få redovisa för de motiver, som ligga till grund för denna förhöjning.
Jag har hemlat stöd derför af hvad jag inhenitat i den landsort, der jag bor.
Fråga har varit ali der hygga ett lazarett, men det har icke kunnat ske i anledn. deraf, alt nödiga tillskott icke erhållits.
Vidare har jag erfarit af den und. berättelse, som Ilr Ekströmer lill K.
M. afgifvit år 1840, att länslazaretterna i Riket i allmänhet äro af den beskaffenhet, att de icke uppfylla sitt ändamål.
Vidare har en reservant, Hr Nibelius, fästat sig vid denna artikel och anser äfven, att afgiften bör höjas till 6 sk.
I denna del får jag äfven åberopa de skäl han anfört, egentligen innefattande, att när tillåtet är att lazaretterna delas i tre särskilda afdelningar inom samma län, så inträffar alt den fiireslagna afgiften blir ännu mera otillräcklig.
Det är på dessa skäl jag hemställer, att R. o. Ad. måtte fatta samma heslut, som PresleSt. redan på förmiddagen fattat, nemi. att maximiafgiften skall ökas ifrån 5 till 6 sk.
Jag hade velat yttra samma mening, som Frih.
Hermelin nu framställt.
Jag anhåller att fä förena mig med honom, och att R. o. Ad. ville fatta samma beslut som PresteSt.
Jag anhåller vördsamt, att i händelse något prot.utdr. ifrån Medstånden, rör:de denna frågas behandling, ankommit, detsamma mätte uppläsas, och att jag derefter får yttra mig.
Till följd häraf upplästes de rör:de detta ämne från de öfriga RiksStm ankomne prot.utdr., hvilka utvisade, att Utsk:s betänk, uti nu ifrågavar. del blifvit bifallet af Borgare- och BondeSlm, men af PresteSt. var gilladt med det tillägg, att maximum af curhusafgiften må inom de lazaretts- och curhusdistricter, der lazarettels och curhusets bestånd det oundgängligen fordrar, kunna höjas till 6 sk.
I öfverensstämmelse med hvad Preste St. sålunda beslutat, vågar jag hos R. o. Ad. anhålla, att R. o. Ad. mätte besluta, alt curhusafgiften i de districter, der behofvet sådant fordrar, må kunna höjas till högst 6 sk.
Jag vill icke utsträcka anspråken derhän, som Frih.
Hermelin har yrkat, nemi. att denna afgift obetingadt och öfverallt skall höjas till G sk., emedan det verkligen har visat sig, att på Dera ställen den utgående afgiften af 5 sk. varit temmeligen tillräcklig, icke blott för curbusens behof, utan äfven för alt i väsendtlig män upphjelpa länslazaretterna, så alt de på flera ställen Den 22 Januari e. m. 389 fullt motsvara sina ändamål.
Att emedlertid den rättighet, som PresteSt. har gifvit de dist ricter, der det behöfves att höja afgiften till 6 sk., nu mera än förut är högst behöflig, följer deraf, att R.
St. redan vid förra riksdagen och ytterligare vid denna sökt befrämja sönderdelningen af de befintliga districterna, så att, inom ett och samma län, flera sådana mindre curhusdistricter, äfvensom flere mindre curhus och lazarettet- uppstått, under hvilket förhållande det är klart, att utgifterna för dessa sammantagna sjukhusinrättningar blifva drygare, än då länet har en gemensam sjukvårdsanstalt.
Del är angeläget äfven på många andra ställen, der en sådan fördelning icke skett, att kunna höja curhusafgiften något öfver 5 sk., emedan, ehuru denna afgift utgår under namn af curhusafgift, det lyckligtvis har kommit derhän, att, såsom jag tror, uti intet enda län, man anser afgiften utgå endast till delta ändamål, utan gemensamt för lazarelter och curhus, d. v. s. i allmänhet för sjukvårdsinrättningarne; och då afgiften är för lågt bestämd, så blir följden den, att de sjuka, som äro intagna på curhusafdelningen, ligga der alldeles fritt, hvaremot man på lazarettsafdelningen icke kan bekosta patienternas underhåll med de tillgångar, som finnas.
Följden blir den, att man bestämmer en högre eller lägre afgift för dem, som på lazaretterna intagas, hvilken vid länslazarelterna kan uppgå ända lill sk. om dagen för hvarje sjuk.
Under sådana förhållanden är det klart, att ingen församling gerna går in på, att skicka in ett fattighjon till lazarettet, det må vara huru mycket som helst i behof af lazaretlsvården, emedan det för församlingen skulle medföra en alltför dryg kostnad, och mänga, som hafva råd att betala, draga sig slutligen tillbaka för en afgift, som blir för myckel tryckande.
Om deremot, genom en öfver hela districlet utgående personel afgift, tillgången på medel för lazaretternas utgifter beredes, sä blir denna utgift för ingen tryckande, och inrättningen kan uppträda såsom en verklig välgörenhetsinrättning.
Jag anhåller således, att R. o. Ad. ville förena sig med PresteSt. uti dess beslut i denna del.
Hermelin och Hr von Hartmansdorff uti deras yrkande, att den förut lill 5 sk. utgående och nu till samma belopp af Utsk. föreslagna maximiafgiftcn måtte, på sätt PresteSt. redan beslutit, höjas till 6 sk., af den orsak, att då della ämne utgjorde föremål för öfverläggning inom Utsk., upplystes, alt i de län, der curhusdistriclerna blifvit sönderdelade, denna maximiafgifl icke varit tillräcklig, och att det således pä några ställen vore nödigt att öka denna afgift.
Jag har begärt ordet för att besvara ett yttrande af en viird talare här, sorn trott sig höra, att jag yrkat ett ovillkorligt utgående lill 6 sk. af denna afgift, ulan all modificaliou.
Jag började milt anförande med all åberopa Utsk:s förslag, men gjorde deruti den ändringen, alt jag utbytte 390 Pen 22 Januari e. m. siffran 5 emot 6.
Jag tror således, att jag i mitt första anförande var tillräckligt tydlig, för att icke blifva missförstådd.
Då jag reserverat mig i samma anda, som de föreg:de talarne yttrat sig, så torde jag till deras anföranden endast behöfva lägga, att jag i allo biträder deras förslag.
I afseende på redactionen af denna punkt torde icke något annat behöfvas, än att R. o. Ad. bifaller den, som är afUtsk. föreslagen, med ändring af siffran 5 till 6.
Då skulle det äfven uti de sista raderna komma att heta: ”hörandes afgiften icke bestämmas till 6 sk. med mindre etc.”
Ofverläggningen ansågs härmed vara fulländad, hvarefter H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag uti förevar, punkt, med den förändring, alt maximum af curhusafgiflen må inom de lazaretts- och curhusdistrictcr, der lazarettets och curhusets bestånd det oundgängligen fordrar, kunna höjas till (1 sk.
Härefter förekom Utsk:s förslag till förändrad lydelse af 2:dra punkten i Kongh kungör, d. 7 Juli 1841.
Prosten Bergs vid Utsk:s betänk, fogade reservation upplästes, på begäran af Hr von Hartmansdorff, som derefter yttrade:
På grund af de skäl, sorn Prosten Berg och de öfrige rescrvanterne anfört, anhåller jag vördsamt, att R. o.
Ad. måtte bifalla den andra punkten med uteslutande af de sista två raderna eller följande ord: ”i och för svårare skador och sådane sjukdomstillfällen, som fordra chirurgisk behandling.”
Den anmärkning, som Hr von Hartmansdorff gjort emot Utsk:s betänk, i denna del, är väl grundad.
Likvisst bör jag upplysa, alt den mening, som sedan sista riksdagen här slått i författningen, icke har menligt inverkat på förhållandet med iänslazaretlerna.
Det har nemi. visat sig, alt under de sednare åren Iänslazaretlerna ständigt varit i tillväxt, och att länens innevånare alltid oafkortadt gifvit dem den andel i curhusafgiften, som varit för sådana utgifter för curhuset förut bestådd.
Det är mig bekant, att särdeles BondeSt:s ledamöter strängt hålla på den här meningen, och så gerna den för sjelfva saken kunde utgå, så skulle jag dock tro, att det nu vore bättre alt låta den qvarstå, än att möjligen vid en blifvande votering i förstärkt
Statslltsk. öfver sjelfva hufvudfrågan, genom borttagande af denna mening, bereda en ovilja emot det högre beloppet af curhusafgiften, som R. o. Ad. lika med PresteSt. har beslutat.
Jag kan icke instämma med Hr Ekströmer ang:de nyttan af det tillägg, som Hr von Hartmansdorff begärt måtte, i öfverensstämmelse med den upplästa reservationen, uteslutas.
Det är ganska klart, alt svårt skadade Den 22 Januari e. m. 391 personer kunna inlagas på lazarelterna och der erhålla kurbehandling, när lazarettet får en andel af öfverskotten på curhusmcdlcu; men att gifva lazaretterna ett företräde uti författningen, finner jag vara ganska betänkligt.
Jag tillstyrker bifall till Ulsk:s betänk, med den jemkning och rättelse, som Hr von Hartmansdolf begärt.
Jag får i främsta rummet tillkännagifva, att det är af ett verkligt misstag, som mitt namn kommit ibland reservanternas antal.
Jag har tvertom uti Utsk. tillhört deras antal, som hafva röstat för den andra punkten, sådan den finnes i Utsk:s förslag.
Jag instämmer med Hr Ekströmer så mycket hellre, som, i händelse ifrågavar. rader skulle borttagas, jag fruktar alt afgiften icke skulle bifallas, eller också att den icke utan missnöje skulle utbetalas.
Man skulle då frukta, att de orter, som ligga närmast omkring lazarelterna, skulle företrädesvis komma att begagna sig af tillfället att skicka sina sjuka till lazaretterna, och att de, som bo längre bort, skulle få betala för de närmare boende.
Jag afstyrker således den ändring, som Hr von Hartmansdorff nu sednast föreslagit, och yrkar på sådana skäl bifall lill denna andra punkt, sådan den uti Utsk:s förslag förefinnes.
Jag är till det mesta förekommen af Frih.
Raab, och vill blott såsom ett supplement till hans yttrande nämna, att det är just för febersjuka, som man fruktar, och att dessa skola komma in till allt för stort antal till lazarelterna och medtaga en betydlig del af medlen för de längre bort boende, som derigenom skulle blifva styfmoderligt behandlade; och derföre tror jag alt man motverkar ändamålet genom att borttaga ifrågavarande rader.
Utsk:s förslag till förändrad redaction af ifrågavar. punkt, blef, uppå härefter framställd propus., af R. o. Ad. bifallet.
Vidare upplästes och biföllos så väl Utsk:s förslag till förändrad redaction af 3:dje punkten af förenämnde nåd. kungörelse, samt tillstyrkande att uud. skrifvelse i ämnet mätte till K. M. aflåtas, som ock Utsk:s hemställan, att Pehr Jönssons motion 0111 rättighet för vissa härader i Skåne att inom särskildt district använda curhusafgiflen, icke må till någon R.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 4 dennes f. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 104, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., ang:de åtskilliga i Götheborgs och Röhus läns skärgård belägna holmars upplåtande lill fritt och allmänt begagnande.
Om detta betänk, bi falles i sådana ordalag, som StatsUtsk. föreslagit, så ser jag intet hinder för hvilken som helst att, om skog linues å dessa holmar, genast nedhugga den och densamma sig till nytta begagna.
I del fallet skulle alla ägarne kunna täfla derom och 302 Den 22 Januari e. m. möjligen komma i tvist.
Det blir fråga att bemäktiga sig en res nullius, ingens egendom, eller som på delta sätt är öfverlemnad till sköfling, eller också skulle det kunna hända, att någon byggde hus på dessa holmar.
Detta är icke eller förebygdt.
Jag skulle således för min del vilja underställa Ii. o. Ad., om icke betänk, borde återremitteras, på det att lämpligare uttryck i detta fall må kunna föreslås.
Af Presiden ten i Kammarcoll. har jag särskildt erhållit upplysning oin beskaffenhetcu af dessa holmar, och lian har för mig nämnt, att genom skedd undersökning desamma befunnits vara kala klippor af intet värde, hvarföre K.
Kammarcoll. ansett dem böra upplåtas åt fiskare, som kunde dem begagna.
Hvad Hr von Hartmansdorff har nämnt om en tvist, som kunde uppslå om dessa holmars begagnande, så skulle det dock synas för mig, att då det här är stadgadt, att behörig anteckning om upplåtelsen af dessa holmar skall göras i jordeboken, så få väl icke alla Svenska undersåter komma dit och sätta sig ned, utan endast de som anmält sig dertill och vunnit Konungens Bef:h:des införsel, hvilken skall i jordeboken antecknas; så alt det åtminstone i min tanka icke är någon fara vid att lemna sitt samtycke härtill.
Jag begärde ordet, då Hr von Hartmansdorff framkastade några betänkligheter emot antagande af detta StatsUtsk:s förslag, nemi. att på dessa holmar skulle kunna finnas skog och att folk skulle kunna sätta sig i besittning deraf samt bosätta sig der.
Jag får då fästa uppmärksamheten på, att dessa 100 holmar äro af den beskaffenhet, att icke mindre än 10 hafva helt och hållet försvunnit, och alt vidare för alla dessa holmar är på auction bjudit 22 r:dr 4 sk. 4 r:st.
När man nu tager i betraktande, att hela värdet af 100 holmar icke är högre än 22 r:dr 4 sk. 4 r:st., så kan man vara förvissad om, att der icke finnes någon skog alt täfla om, och att del icke eller lönar mödan att bebygga och bebo dem.
I öfrigt fäster jag afseende på den undersökning, som i detta afseende blifvit verkställd af vederbörande embetsverk.
Jag yrkar således bifall till detta betänk.
Jag begär endast få fästa uppmärksamheten derpå, alt den anteckning, som bör ske i jordeboken, i min tanka icke angår de personer, som begagna holmarne, utan alt de och de holmarne blifvit till allmänt begagnande upplåtne.
Om någon begär att på dessa holmar få uppföra hus, så skall särskild anmälan derom göras hos Konungens Bef:h:de, och det kommer då att dermed förfaras på vanligt sätt, samt anteckning göras i jordeboken.
Hr Den 22 Januari e. m. 393 Hr von Hartmansdorff:
Jag anhåller att af Ridd. secret. fa veta, om det är bekant burn de öfriga Ständen afgjort detta mai.
I anledn. häraf upplystes, att Preste- och BondeSt:n bifallit Utsk:s utlåt., men att prot.uldr. i ämnet ännu icke ankommit från BorgareSt.
Jag får, emot hvad Frih. Raab yttrat, erinra, att jag icke talat om någon bosättning på dessa holmar, men jag har förmodat, att fiskare komma att uppföra några fiskarestugor der och ligga der om nätterna.
Om det skulle tillgå så, som Hr von Hohenhausen anmärkt, så är det så myckel bättre.
Det står väl icke så uti betänk., men man bör hoppas, att, för sakens riktighets skull, det måtte komma att tillgå på det sättet.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. StalsUtsk:s utlåt.
Sparre, Erik: Från StatsUlsk. lärer hafva inkommit och på förmiddagen blifvit hordlagdt ett betänk. rör:de K. M:s nåd. propos. om anslag till arfvoden för lagberedningens ledamöter.
Då det är mig bekant, att, i okunnighet om R.
St:s beslut derom, en och annan ledamot ämnar att afresa ifrån hufvadstaden, så tager jag mig friheten föreslå, att delta betänk, blir uppfördt främst pä föredragningslistan nästkommande Lördag.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., som i anledning häraf behagade tillkännagifva, att plenum blifvit anslaget äfven för i morgon, erinrade, att R. o. Ad. redan, uppå hemställan af Frih. Tersmeden, beslulit att Banco- och LagUtsk:ns betänk., rör:de lagstiftningen för privatbankernc, skall uppföras främst å föredragningslistan för nästa Lördag.