Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdagsmannaval lill andra kammaren sker genom districtfullmäktige, hvilka af de i gällstämmorna utsedda Valmännen Ulnänmas, pä samma sätt, som i denna lag för riksdagsmän lill första kammaren stailgadt är, och till lika antal frän livart och eli af länets i g §.u 011 förmälda Valdislricl.
Sedan di strid fullmäktige blifvit utsedde, väljas pä lika sätt frän hvarje district tvä suppleanter.
/Intalet af fullmäktige för hvarje dislricl bestämmes, och kan förändras pä lika sätt, sorn g §:n för valdislricl indelningen stadgar.
Districtful/mäkligc sammanträda älla dagar, sedan sädane inom hela länet Utsedde blifvit, i Slockholm Under Ofverslälhällarens, och i öfriga län Under Landshöfdingens ordförande; och äge vid detta sammanträde hvar och en väljande lika röst, samt ordföranden samma befattning, som valförrättare vid riksdagsmannaval lill första kammaren.
In - Den 17 April f. m.
Ingen må till districlfullmäktig, eller till dess suppleant, utses, sorn icke inom länet valberättigad ar. § 25.
För den, sorn blifvit vald till riksdagsman i andra kammaren, utfärdas och underskri/ves af valförrältaren följande fullmakt: “Ftd i dag anstäldt val hafva N. IV. läns /'‘Stockholms "sladsj districtfullmäktige utsett IV.
IV. att intill slutet af "den år — — — sammanträdande lagtima riksdag vara "riksdagsman i riksförsamlingens andra kammare, hvarå, "della länder till bevis och f ullmakt.
'■IV. IV. d. J' § 26.
Alla riksdagsmannaval — — — — alt i valet deltaga, af valförrättare!! och närvar, valmän upptagas och afgöras. § 27.
Har någon frånvarande — — — — underrättas af valförrältaren. 5 28.
Riksdagsman, som af laga förfall hindras, eller på de i 7 och 2g §§-na omtalade — — — — valförrättare!!. § 29.
Ej må någon på en gång vara riksdagsman i första kammaren för flera valdistrict, eller i andra kammaren för flera län, eller för Stockholms stad och ett af länen.
Den som på flera orter blifvit vald, äge sjelf bestämma hvilkendera kallelsen lian mottaga vill. §§ 3o—33.
(Utsk:s §§ 35—38 oförändrade). § 34.
Besvär öfver val af riksdagsman till första kam maren, eller valman, eller — — — — pröfva frågan.
Dylika besvär för val af riksdagsman till andra kammaren, eller districtfullmäktige, eller suppleanter för de sednare, ingifvas till Högsta
Domstolen inom en månad efter valet.
Ej må dock sådan — — — — utestängd blifvit. Motiver. 5 !.
Ändringen består dels i införandet af dylik minimisiffra äfven i mom.
1 , som de i mom. 2 och 3 befintliga, till completlerande af den för öfrigt iakttagna parallelismen emellan alla dessa morn.; dels i höjandet af denna siffra till 100 r:dr ifrån 10, hvartill den enl.
Ulskis § 2 verkligen uppgår. § 2.
Ändringen motsvarar den i förra §:n.
Då Utsk. i betänk. jN:o 38 stadgade ifrågavar. minimisiffra lill 25o, klagades deröfver, att en stor del af den nu röstberättigade
Svenska allmogen var utesluten, och Utskts nya förslag är och har bort vara ett jemkningssteg till den idde, som härvid blifvit i ett Stånds gemensamma tanke uttryckt; men ägare af io rtdrs värde, eller till och med af mindre än 100 r:dr, hafva väl aldrig varit inräknade bland de besuttne hemmansägare, som ursprungligen ut 24 H. »4 Den 17 April f. m. gjort Svensea allmogen, ehuruväl möjligtvis sådana ägare af mindre än 100 r:dr här och der och till högst ringa antal, genom missbruk af den sednaste tidens förordningar om besutteohet, kunnat få rösta till riksdagsmän.
Deras anspråk på rösträtt är tio- eller tjuguårigt, men icke sekelgammalt, såsom påstådt blifvit.
Den princip, som genom dessa tvänne förslager till paragrafförändringar blifvit uttryckt, är en af dem Hr Lagerhjelm framställt, och då den ögonskenligen, hur helst man må ändra minimisilfran, kan debatteras under en paragrafdebatt, leder icke erkännandet af detta fel i Utskis förslag till något nödtvång alt förkasta det hela. § 3.
Utsk. har frångått sin i betänk.
N:o 38 yttrade tanke, alt den förmögnare bör kunna äga rätt i olika prestgäll afgifva sex röster.
Delta frångående är blott en inbjudning till de tre Stånden, alt antaga BondeStts förslag, som Utsk. här upptagit.
I formelt afseende kan denna Utskts inbjudningsålgärd ej klandras, men i sak torde med skäl kunna påslås, att man hellie bort försöka en jemkning, emedan den förmögnares billiga anspråk visserligen ej af den, som önskar framgång åt hela representationsförslaget, böra förbises.
Vådan utaf den förmögnares inflytande förefinnes egentligen, när han med alltför stort röstetal deltager i en och samma riksdagsmans bestämmande.
Att lian får deltaga i flere riksdagsmäns val med ett nedsatt antal röster, ger honom ingen öfverdrifven politisk betydenhet, och är så mycket billigare, som hela nedsättandet af den större förmögenhetens rösträtt endast på politiska grunder kan försvaras, så snart man antagit en efter olika förmögenhetsclasser uppställd röst tariff.
Debatterandet af den här förekommande visserligen högst vigtiga principen tillhör tydligen 3 §:n, och för svårigheten att häri erhålla Utsk:s förslag rättadt, behöfva de, som önska rättelsen, visserligen ej afslå hela betänkandet. § 5.
Borttagandet af andra mom. i Utsk:s § står visserligen icke i ovillkorligt sammanhang med förändringen i 3 §:n, men torde dock vara tillbörligt, emedan mot röstandet på flera orter inom valdistric.tet äro controllerne i allmänhet så mycket lättare, än mot det i långt afskiljda orter, att man ej, för att complettera dessa conlroller, kan behöfva tillskapa ett nytt straff för den, som möjligtvis genom misstag röstat mer än han borde. § 6, mom.
1 innefattar ett utsträckande af valbarheten.
Ofta har blifvit klandradt, att Utsk. icke beredt möjlighet att blifva representant, hvarken åt capitalisten eller den lärde, om han icke tillika innehafver fastighet, drifver yrke, eller går eller har galt någon tjenstemannabana.
Såsom valberättigad kan en sådan person icke uppföras i ett systeme, som, ehuru ofta raan än upprepat det motsatta påståendet, icke utgår från personlighetens princip; men Den 17 April f. m. vådan af att göra en sådan ofia högst förtjent nian valbar synes icke vora någon, enär allmänna förtroendet svårligen kan vid en sådan person fästa sig, utan alt han äger öfvervägande förtjenst.
— Frågan 0111 denna ändring har icke kunnat väckas under Utsk:s jernkningsarbete, då den icke är behandlad i det RiksStånds gemensamma tanke, som ensamt yttrat sig öfver vallagens detaljer, men den torde böra väckas, då dessa i ett annat RiksStånd genomgås, sedan detta, som förra gången hindrades af sitt beslut om ståndsval, på grund af förstärkta Const.Utsk:s votering uter genomgår vallagen.
I sammanhang med detta mom. af 6 §:n kan den fråga om valbarhetens fästande vid ståndscalhegorier, hvilken Coust.Utsk:s betänk, i inledningen erkänner vara ännu fullkomligen oafgjord, i hela sin vidd förekomma, och de redaclionsförändringar, som härvid skulle erfordras, för att uttrycka en eller annan gemensam tanke, skulle visserligen icke behöfva blifva så stora, att män för de praktiska svårigheterna af en debatt härom bör en bloc förkasta betänkandet.
Det tillagda mom. är ordagrannt hemtadt ur Utskts förslag lill Reg.F., § 48, per. 2.
Frågan om detta tillägg är egentligen ingen annan än den högst vigliga, 0111 R, o.-Ad. skall frångå eller vidhålla sin gemensamma tanke, att andra kammaren bör valjas i orterna.
Dess väljande blir derigenom ej riksdagsåtgärd utun måste afhandlas i vallagen. § 7.
Det tillagda mom. är nära ordagrannt hemtadt ur nyssnämnda § 48 af Utskts förslag till Reg.F., der det icke kan qvarstå, när stadgandena om valen till andra kammaren intagas i vallagen. §§ 8—11 innefatta en kedja af §§, afhandlande särskildt för hvardera kammaren, när val skall ske, samt principerna för valdistrictdelningen.
De två §§:ne för andra kammaren sakna motsvarighet i Utskts förslag till vallag, emedan detta blott angår den första.
Det är emedan redactionen af 11 §:n, mom. 2, blir kortare genom citation af ett förutgående stadgande om, när val till andra kammaren skall ske, och för att bibehålla parallelismen i framställningen af begge kamrarnes valformer, sorn ordningen i Utskts förslag är emellan 8 och 10 §§tna utbytt.
Utskts 9 §, hvilken, 0111 skilnaden emellan stad och landsbygd ur förslaget skall utgå, reduceras lill blotta orden — "Hvarje valdistrict väljer en riksdagsman," har ansetts kunna införas i den föregående §:n.
Debatten om borttagandet af g §tns öfriga del är vid en paragrafdebatt det naturliga första tillfället att afhandla den här och annorstädes så mycket omtvistade frågan om den af Utsk. föreslagna skilnaden emellan stad och landsbygd. io8 Den 17 April f. m. § g (motsvarande Utsk:s § 8).
Har är det framställningssätt följdt, sorn Doctor Thomanders motförslag § 8 innehåller, och hvilket synes vara enklare än Utsk:s, samt mera analogt med hvad som i nuvar.
Riksd.Ordn. förekommer.
PröfningscomiteVns åtgärd alt omjemka valdistrictdelningen inom länet har icke ansetts nödig hvarje gång, utan blott när klagomål på riksdagen blifvit nnfördt.
Då stad och landsbygd förenas, har jag ansett mig böra för pröfningscomite'ens åtgärd föreslå den vidsträcktare begränsning, som i Utsk:s 8 §, per. 3, förekommer, icke den inskränktare i per. 6, Sjelfva classiliceringen af länen skiljer sig från Doctor Thomanders förslag endast deri väsendtligen, att blekinge län med go,8o i innevånare är upptaget i högre dass , än WesterNoi i lands med 83,gio; och att Götheborgs stad är med Götheborgs län förenad.
Då frågan varit att i allmänhet undvika all skilnad mellan stad och landsbygd (utom de speciella stadganden om Stockholm, som redan betänk.
N:o 38 innehåller) hafva de verkliga skäl, som kunde anses tala för en åt Götheborgs stad medgifven särskild valrätt, icke ansetts böra komma i beräkning.
Enligt Tabellcommissionens berättelse af d, 3o
April 1838 utgjorde i835 års folkmängd i det folkrikaste, och det minst folkrika, län af de i denna § uppställda classen; Elfsborgs län 210,25g — Wermlands 186,783.
Sex lan ä 7 ledamöter till första kammaren fyi.
Christianstads ian i57,g33— Kopparbergs 13g,538.
(Stockholms stad särskildt 82,655).
Fem län ä 6 . . . 3o.
Nerikes län 121,530 — Kronobergs 1 i4,l56, T v å I ä n ä 5 . io« Södermanlands län 1 11,833 — Blekinge go,8oi.
Sex län a 4 24- Upsala län 84,777 — WesterNorrlands 83,g20, Två län ä 3 , Q, Westerbottens län 53,144— Gottlands Fyra län g 2 , 8, Summa 120, hvarvid således R, o. Adis beslut, i dess gemensamma tankar, har blifvit iakttaget. 5 10.
I första mom. af denna § är infördt ur Utskjs förslag lill Reg.Fln stadgandet, att andra kammaren för tre riksdagar bör väljas, som utgör en utveckling af R. o. Adis gemensamma tanke, att andra kammaren väljes för längre lid än den första.
Likaså Utskls förslag, att, till vinnande af ökad karaktersskilnad mellan kamrarna, tiden (orden enas utväljande må blifva bestämd med afseende på början af den riksdag, då han fungera skall, och den andras med afseende på slutet af den, hvarefter hans fleråriga Den 17 April f. m. befattning vidtager.
De mäns politiska tänkesätt och öfriga qvaldicnlioner, åt hvilka ett så vigligl uppdrag, soin del alt vara ledamot af andia kammaren, lemnäs, tolde i allmänhet vara bast kända vid slutet af en riksdag, särdeles om så många månader efter riksdagen utsättas, att det svall utaf partiers passioner, som här så ofta blifvit omtaladt, kan anses hafva lagt sig.
Det säkra är, att den, som till andra kammarens ledamot valjes, kan behöfva tid atl bereda sig på sitt kall. § 11.
Enligt R. o. Adis gemensamma tanke skulle antalet af riksdagsmän vara för begge kamrarna lika; således, oin tredjedelen af kammaren hvarje gång skulle förnyas, tillsammans fyratio hvarje gång väljas.
För de tolf län, hvilka utse sju, sex eller fem till första kammaren, liar blifvit föreslagen rättigheten att valja två lill den andra ; och för de tolf, hvilka utse fyra, tre eller två till första kammaren, motsvarande rättighet att välja en.
Efter denna princip skulle efter hvarje riksdags slut
Stockholms stad utse två ledamöter af andra kammaren.
Då nu, till fyllnad af del för hvarje valperiod utsatta antalet, ett ti11 — ökadt antal af två någorstädes erfordras, och då en större coneenlration af så val rösträtt efter 1 och 2 §§:na, som äfven kännedom af Rikets allmänna ärenden kan anses i hufvudstaden äga rum, har denna tillökning blifvit tillagd Stockholms stad.
De nastefter denna § i Utskts förslag upptagna åtta §§ innehålla de särskilda stadgar för städerna, som äro i allmänhet föreslagna att borttagas. §§ 12 och i3.
De ändringar, sorn här föreslås, stå i sammanhang dels med hvad i § 3 är föreslaget, dels med den allmänna grundsatsen, att icke skilja mellan stad och landsbygd.
Dessa §§ motsvara för öfrigt Utskts ig och 2° SS 5 14.
Uteslutandet ur Utskts 21 § af såj val första och andra perioden, som en del af den tredje, står i sammanhang med det bärnedan föreslagna valsätt (se nioliverna till i5, 17 oel) 20 §§:na), som åsyftar alt på annan väg än Utsk, och i vida större grad närma valens resultater lill dem af directa val. 55 15, 17 och 20.
BorgareSt. har, i sin gemensamma tanke, uttryckt dan önskan, att directa val i allmänhet böra lemnäs företräde, ehuru indirecta äfven kunna äga rum, der särskilda locala omständigheter till sådant föranleda.
Det vigt igaste härvid är icke valformen, utan valresultatet.
Hvarje tadlad olägenhet af indirect valsätt beror derpå, att ju flera valinstanser man antagit, ju lättare kan resultatet blifva icke ett uttryck af den majoritets tanke, sorn enl. den ursprungliga röstlängdens grundsatser skulle ägt rum, utan af en hel annans, uppkommen genom tillfälliga förhållanden.
Utsk. har föreslagit för landsbygden I 10 Den 17 April f. m. en valinslans, bestående af valmän, som välja per capita, oell hvars antal för hvarje gäll, medelst en pröfningscomiteens åtgärd, bestämmes i förhållande till gällets hela röstetal.
Men just genom den stora olikhet i valsättet, sorn bär stadgas, i gällstämman efter röstlängd, och vid riksdagsmannaval^ per capita, inträder man till alla delar på det indirecta valsättets område.
Derigenom kanhända, att om ett gäll efter det på stadgadt sätt bestämda förhållandet till röstetalet äger flera valmän än alla de öfriga gällen i va
I d is t rict e t tillsammans äga, kan detta gälls majoritet i valmansantal bestämma riksdagsmannaval^, om ock denna majoritet vore aldrig så litet öfverstigande minoriteten; och om ock majoriteten i röstetal vore, i jemförelse med bela districtets röstetal, sjelf en mångfalldigt underlägsen minoritet.
Det är nemi. otvifvelaktig! tänkbart, att minoriteten i det förstnämnda gället hyser den tanke, som af alla de öfriga gällens röstberättigade enhälligt delas.
Möjligheten af det förhållandet, att districtets verkliga majoritet öfverröstas, kan aldrig undvikas, så snart man vill öfvergå till den i Sverige för riksdagsinannavalen främmande votei ingsformen per capita; men den försvinner, åtminstone till största delen, 0111 man vill bibehålla det sätt, som hittills varit för valen till både Borgare- och BondeStm nyltjadt, och låta valmännen votera med sina verkliga committenlers röstetal.
Den särskilda representation af minoriteten i hvart gäll, som blifvit föreslagen, så snart minst en fjerdedel äro dissidenter, borttager, så vidt möjligt är, alla det indirecta valets menliga följder, under fullkomligt bibehållande af det man dervid allmännast uppgifver sig söka, som är att undvika sammanförandet på ett ställe af en stor mängd väljande.
Det finnes visserligen äfven ett annat ändamål, som den indirecta valmelhoden kan åsyfta, nemi. valmännens öfverläggning sinsemellan före valet, hvilken alltid är mera möjlig, då valmännen äro färre.
Den stora fördelen häraf nekas ej, dock torde det vara, åtminstone för ena kammaren, mera v i g t i g t att få pluralitelens tanke oförfalskad.
Just på skilnaden af ett, blott till val samladt, och ett annat, inom större distrieter med mera omfattande åsigter öfverläggande valcollegium, synes mig en icke obetydlig karakterskilnad emellan första och andra kammaren kunna grundas, som bestämdt leder till att få den sednare mer conservativ.
Se härom § 2/p Omförmälda §§ i5, 17 och 20 motsvara Utsk:s 22, 24 och 27 §§. §§ 16, 18 och 19 motsvara Utsk:s förslags 23, 25 och 26 §§, dels utan, dels nied så liten förändring, alt särskild motivering är öfverflödig. §§ 21, 22 och 23.
Likaledes. § 24.
Vid införandet af särskild § angtde valet af andra Den 17 A p r i 1 f. m. 111 kammarens ledamöter
Sr iakttaget hvad som nyss till §§ i5, 17 och 20 blifvit anfördt. 5 25.
Denna ur de sednare perioderna af Ulsk:s förslag till Reg.F. § 48 hemlade § är endast deri skiljd från den der föreslagna, att blott ett formulär behöfves, då valen endast på ett sätt ske. §§ 26, 27, 28 och 29 motsvara med ringa förändring Utsk:s 31, 32, 33 och 34 §§ , och §§ 3o—33 utan förändring Utsk:s 35—38 §§. § 34.
Att de besvärsmål, som angå valen till andra kammaren, hänskjutas icke lill någon del af representationen, utan till Högsta Domstolen, står i sammanhang med den i 10 §:n moni. 1 uttryckta grundsatsen, alt de egentliga valen till ledamöter af andra kammaren böra ske långt före början af den riksdag, der desse ledamöter första gången fungera.
Att motsvarande ändringar i de §§ af Reg.Forms-förslaget, som Utsk. i betänk.
!N:o 85 föreslår, med ringa svårighet kunna uppgöras, torde R. o. Ad. lätt finna, emedan de som erfordras egentligen blott äro uteslutanden af alla stadganden om valen till andra kammarens ledamöter.
Härförulan hafva visserligen tvänne väsendlliga yrkanden af Hr Lagerhjelm blifvit gjorda, i hvilka jag redan förklarat mig instämma; men det förra, eller att det nuvar.
Const.Utsk. boide bibehållas i stället för de två fractioner deraf, som Utsk. föreslagit, och hvaraf den enas befattning äfven skulle omfatta räkningarnas granskning, — kan likaledes ganska lätt verkställas genom att återföra 65 §:ti mom. 1 till dess i betänk.
N:o 68 ägande lydelse, och sedermera genom utbyte i några efterföljande §§ af ordet GranskningsUtsk. mot Coust.Utskott.
Hvad Hr Lagerhjelms andra påstående angår, om den opassande form-domstol, som Utsk. i sista perioden af 65 §:n föreslår, torde förslag lill ett mera lämpligt stadgande kunna tagas ur nuvar.
Riksd.Ordning.
Jag vill ej trötta R. o. Ad. nu genom uppläsandet af förslaget härom, men torde fä återkomma dertill, om paragrafgranskning kommer alt ske.
Fortsättningen af detta måls pröfning uppsköts till eftermiddagsplenum. H. R. o.
Den 17 April c. m.
Lördagen den 17 April 1841 ♦ Plenum kl. 6 e. m.
Justerades pleni-prot. för den i3 sistl.
Fortsattes pröfningen af ej mindre Const.Utskrs mern.
N:o 85 med förslag till samman jemkning af RiksStms, i anleda. af Const.Utskrs mein. lN:o 38 såsom gemensamma tankar hänvisade, anmärkn:r, iin ock samma Utsk:s mein.
N:o 68, med fortsatt förslag, i afseende på nationalrepresentationens om hild ning, och de i sammanhang dermed nödiga grundlagsändringar.
I conseqvens med den åsigt jag haft äran tillkännagifva vid anmälandet af min reservation, i likhet med Frih. Boye, emot R. o. Ad:s den 29 sistl.
Mars genom votering fattade beslut, ang:de de då föreslagna voterts-proposrna, hvaröfver i förstärkt Const.- Utsk. skulle voteras, får jag vid detta tillfälle förklara, att jag i allo instämmer i det anförande, som Frih.
Boye under förmiddagsplenum afgifvit.
Villig att för fäderneslandets väl göra hvilken uppoffring sorn helst, kan jag dock icke förmå mig att, vare sig, antingen af en till enthusiasm nppdrifven missledd tro alt fosterlandets väl samt nationens önskan fordrar alt vi skola obelingadt afsäga oss vår sjelfskrifna representationsrätt, nära nog enda återstoden af de privilegier, hvilka vi, jemte adelskapet, ärft af våra förfäder — eller ock af nutidens, som mången tror, okufveliga populäritetsbegär (hvarmed räddhågan att öppet uttala sin opinion, enligt min tanke, är så nära beslägtad) — af intetdera af dessa motiv, säger jag, kan jag förmås att med min löst medverka att kasta oss in på den bana, dit ett obelingadt godkännande af de uti Const.Utskts ifrågavar. betänk, yttrade åsigter och detsamtnas antagande i dess närvar, skick ovillkorligen skall föra oss.
Jag yrkar således ett bestämdt förkastande af nämnda betänk.; till detta yrkande ingalunda föranledd af den ena eller andra bevekelsegrunden, som möjligen torde kunna supponeras på mig inverka, utan af min fullkomligaste, min innerligaste öfvertygelse om förslagets oanlaglighet.
Medan jag har ordet, torde det icke vara ur vägen att tillkännagifva, att BorgareSt. med en icke obetydlig pluralitet, eller med 29 röster emot 19, afslagit Utsk:s förslag till vallag och i följd deraf ansett de öfriga delarna af Utsk:s förslag förfallna.
Hr Den 15 April c. m.
Ehuru detta förslag till representationsförändring, som innehålles i Const.UtskJs betänk.
N:o 85, är bygdt på en helt annan princip, än jag hade önskat, så, sedan tvåkammar-systémet blifvit af förstärkta Const.Utsk. med R.
St:s lätt beslutadt, anser jag mig pligtig att respectera detta beslut, helst jag anser att, om della förslag antages, redan mycket är vunnet, då ibland annat ståndsprincipen blifvit förkastad.
Jag håller Utsk. rakning för den möda det nedlagt på detta betänk.
, och skulle hafva anhållit om dess hvilande till grundlagsenlig behandling till nästa riksdag, 0111 ej Gr.
Spens hade gjort sådana anmärk:r, att jag i desamma måste instämma, hvadan jag anhåller att R. o. Ad. ville förklara dessa anmärknlr såsom sin gemensamma tanke i afseende på nu föredragna förslag till representationsförändring.
Ehuru det af mången kan anses lättsinnigt att ifrån ett så vigligt ämne som detta öfvergå till något annat, kan jag dock ej underlåta att säga, det jag ej rätt vet om jag skall förundra mig öfver, eller beklaga, att ett yttrande kunnat här afgifvas af den beskaffenhet, som vi hört Hr Ehrenhoff i f. m. plenum framställa.
Jag beklagar att Hr Ehrenhoffs patriotiska ifver fått den riktning, som nu visat sig, och att lians utfall ej kan liknas vid annat än Don Quixotes stormlöpning emot väderqvarnarna.
Ehuru mycket i anledn. af den värde ledamotens yttrande kunde vara att anföra, anser jag mig dock icke böra borttaga tiden dermed, utan inskränker mig till den anhållan, att R. o. Ad. ville förklara de af Gr.
Spens framställda anmärkntr vid ifrågavar.
Const.Utskrs förslag till nationalrepresentationens ombildning såsom sin gemensamma tanke.
Redan vid början af denna discussion, gjorde jag ett försök att framställa den väg för öfverläggningen, som, efter mitt förmenande, hade varit den rätta för att komma till ett resultat; jag fann alt jag hade misslyckats i den åsigt jag framställde, men jag fann också grunden dertill vara i högsta måtto naturlig, när man visade sig icke vilja komma till något mål i afseende på den vigtiga, i samhället djupt ingripande fråga, som nu utgör föremål för R. o. Adis öfverläggning.
Hvarken jag eller någon af mina colleger inom Const.Utsk. hafva hyst den förmätenhet att föreställa oss möjligheten af att kunna tillvägabringa ett förslag till en så ytterst vigtig förändring i samhällsskicket, som skulle vinna ett allmänt och odeladt bifall.
En ledamot på andra sidan, med åsigter diametralt stridande emotmina, nemi.
Gr. Horn, har temmeligen naivt tillkännagifva att han förbisett, då fråga var om voter:spropostnes godkännande inom Ståndet, att enrot desamma 24 H. >5 Den 17 April e. m. protestera.
Jag beklagar att Hr Grefven kunnat begå ett sådant misstag i en så väsendtlig del, men huru Hr Grefven derifrån kunnat leda sig till att Const.Utsk. aflägsnat sig ifrån 56 §:n Reg.Ftns ordalydelse genom dessa voter:s-propos:rs framställande, det kan jag i sanning ej förstå, och att jag mätte äga något stöd för min mening, torde lättast intygas deraf, att alla fyra Stånden sammanstämmande antagit besagde propos:r. Emedlertid, och då icke allenast voterrspropostne blifvit antagne utan äfven voteringen verkställd, torde icke någon fråga böra vidare derom uppstå.
Hvad den första af dessa voteringar, eller den om de samfällda valen angår, torde det tillåtas mig tro, att tonen bade varit belt annan, om utslaget annorlunda utfallit, nemi. om den mening, som inom Stånden syntes vara d<-n rådande, i det förstärkta Utsk. äfven blifvit den segrande; men huru detta kan inverka på sjelfva propos.-förslagen eller på Gonst.
Gtskts tillgörande, det har jag äfven svårt att för mig göra begripligt.