Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De af Utsk:t i dessa punkter gjorda hemställanden biföllos. 37:de punkten.
Visserligen delar jag
TJt sk:ts åsigt att de vid sistl. riksdag för Teknologiska Institutet provisoriskt beviljade förhöjda aflönings-anslag icke heller nu må på stat definitivt uppföras; men för ett sådant tillstyrkande hade kunnat hemtas tillräckligt skäl af den omständighet, att förslag blifvit väckt och ännu är på pröfning beroende om Fahlu bergsskolas förflyttning till Stockholm och förening med Teknologiska Institutet, i de motiver, som af Utsk:t nu anförts, kan jag deremot icke instämma, och detta så mycket mindre, som deribland förekomma uppgifter, hvilka, enligt hvad jag inhemtat, icke öfverensstämma med verkliga förhållandet.
Så uppgifves t. ex. att i utlandet vore allmänt antagen den grundsats, att föreståndaren vid tekniska läroanstalter tillika ovilkorligen skall deltaga i undervisningen eller vara en bland lärarne derstädes.
Härmed förhåller sig nu sålunda:
I Frankrike finnes egentligen blott en teknisk läroanstalt, som kan jemföras med Teknologiska Institutet, nemi. ”Ecole centrale des arts et manufactures”, och vid denna anstalt undervisar icke föreståndaren eller direktören.
Den s. k. »Ecole polytechnique” är väl icke egentligen ett tekniskt läroverk, men direktören undervisar lika 506
Den 26 Maj e. nr. litet der som vid de högre tillämpnings-skolorna i Paris.
Vid Belgiens tekniska läroverk i Liége är direktören icke heller lärare.
Vid det stora Polytekniska Institutet i Wien, äfvensom vid de tekniska Instituten i Lemberg och Krakau hafva föreståndarne icke heller någon undervisnings-skyldighet.
Samma förhållande eger rum vid Preussens enda högre tekniska läroverk.
— Så litet håller Utskits uppgift i den delen streck!
Utskits uppgift sedermera att föreståndaren vid Institutet härstädes hittills i de flesta fall hänskjutit besvarandet af remisser och förfrågningar till lärarne är icke heller exact, ty, enligt de upplysningar jag tror mig hafva från tillförlitligt håll emottagit, visar det sig att under tiden frän Institutets sednaste organisation intill sistlidne års slut föreståndarne sjelfve besvarat dubbelt sä många remisser som alla lärarne tillsammans.
Ehuru mycket mera skulle kunna vara att anmärka mot hvad i motivérne till den af Utskit föreslagna skrifvelsen blifvit nedlagdt, hoppas jag att det nu anförda må af B. o. Ad. finnas vara tillräckligt talande för min inom Utskit af flera ledamöter delade åsigt, att ifrågavide skrifvelse, åtminstone icke i det skick den nu föreslagits att afgå, hör godkännas.
Jag anhåller derföre om H.
Hr Grins o. Landtmis propos. på bifall till Utskits tillstyrkande, utom hvad det angår den särskilda skrifvelsen.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att Hr von Printzencreutz hade yrkat, att Utskits hemställan, att anslaget till Teknologiska Institutet måtte under instundande statsregleringsperiod endast provisoriskt uppföras, väl skulle bifallas, men att hvad Utskit i öfrigt föreslagit, skulle afslås; och komme, till följd af detta yrkande, delning af proposin att ega rum.
Sedan härefter propos. å bifall till Utskits hemställan om det ifrågavide anslagets provisoriska beviljande blifvit framställd och med ja besvarad, gjordes propos. å bifall till hvad Utskit uti punkten för öfrigt föreslagit, dervid svarades många ja jemte några nej; och förklarades ja haft öfvervigten.
38ide — 48ide punkterna.
Utskits hemställanden biföllos. 49:de punkten.
50ide punkten.
Den 26 Maj e. ro. 507 Utsk:ts hemställan bifölls; hvarjemte erinrades om iakttagande af de rättelser i afs:de å anslagsheloppen, hvilka påkallades utaf E. o. A.dms från Utsk:ts förslag afvikande beslut. 5lista punkten.
Utskits hemställan bifölls, doek med förbehåll om iakttagande af E. o. Adins vid den 19:de punktens behandling fattade beslut. 52:dra punkten.
Ansågs ej föranleda till något annat yttrande, än en erinran om iakttagande af E. o. Ad:ns beslut i alside å 34:de punkten.
53:dje — 55:te punkterna.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörade StatsUtskits den 12 och 23 dennes på bordet lagde Utlåt.
Nio 94, ang. regleringen af utgifterna under EiksStatens sjunde hufvudtitel. lista punkten.
Akerhjelmi
I likhet med hvad E. o.
Ad. bestämt för expms-cheferne inom öfrige departement, hemställer jag att lönen för expms-chefen i Finans- Depitet måtte bestämmas till 5,500 rdr, på sätt K.
Propos. innehåller.
Hr Gripenstedt, Johan August, förklarade sig häruti instämma.
Efter härmed slutad öfverläggning och framställd, men med nej besvarad propos. å bifall till Utskits förevide hemställan, gjordes propos. om afslag derå och att aflöningen för expins- chefen i Finans-Depitets expm skulle bestämmas till 5,500 rdr rmt, dervid svarades ja.
Akerhjelmi Jag hemställer att E. o. Ad. behagade bestämma lönen för expins- sekreterarne i Finans- Dcpitet till 4,500 rdr, liksom för öfrige expins- sekreterare. 508 !> e n 20 M a j e. m.
Sedan propos. å bifall till Utsk:ts hemställan blifvit framställd, men med nej besvarad, gjordes propos. derå, att R. o.
Ad., med afslag å samma hemställan, skulle bestämma lönen för exp:ns-sekreterarne i Finans-Dep:tets cxp:n till 4,500 rdr rmt för hvardera; och blef denna sednare propos. med ja besvarad.
Mom. litt. c.
TJtsk:ts hemställan bifölls. 2:dra, 3:dje och 4:de punkterna.
Utsk:ts tillyrkanden biföllos. 5:te punkten.
Då jag tog mig friheten väcka ifrågav:de motion, insåg jag nogsamt att den skulle få det resultat, som här finnes i Utsk:ts Betänk.
Jag ansåg mig likväl pligtig, likasom min rättskänsla fordrade, att göra denna framställning, emedan, jag upprepar det nu och jag skall bevisa för hvar och en, som behagar taga kännedom om förh:det, adv.- fiskalen vid den för detta verk föreslagna lönereglering blifvit på ett högst orättvist sätt behandlad.
Jag vet af egen erfarenhet att denne tjensteman är den, som inom hela Kammar-itätten har de vigtigaste och mest ansvarsfulla göromålen.
Till och med den embetspligten åligger honom att, om så erfordras, underkasta sig det obehag att anklaga sina egna förmän för tjensteförseelse.
Det synes då icke vara mer än billigt om man skulle aflöna denna tjensteman bättre än hittills skett.
Man åberopar som skäl för afslag af motionen att adv.-fiskalen i KammarRätten har samma aflöning som adv.- fiskalerna i Göta Hof-Rätt samt Hof-Rätten öfver Skåne och Blekinge, äfvensom utom denna lön vites- och ensaksböter samt aktorats-arfvode; men man glömmer, ang. vites- och ensaks-böter, att om dessa falla i ymnigt mått i HofRätten, så höra de till sällsyntheterna i K.
Man glömmer äfven beträffande aktorats-procenten, att det är rent af en tillfällighet om en sådan kommer att finnas.
Man har åberopat det betydliga belopp af aktorats-procent, som skulle tillkomma honom; jag medger att denna sportelinkomst under en yiss förfluten tidsperiod icke varit obetydlig, men detta är ett Den 2ö Maj o. m. 509 undantag från det normala förhållandet, och de Hrr, som uppgjort nämnde beräkning, hafva med eller utan afsigt, snarare det förra än det sednare, behagat taga ett förhållande till utgångspunkt för bedömandet af advokatfiskalens sportler, som aldrig hort komma med i räkningen, enär det härleder sig från en uppbördsbalans, hvars belopp är så stort, att sekler tvifvelsutan skola förflyta, innan en sådan åter kan uppstå.
Här man skall reglera en lön, bör man väl lägga till grund derför medeltalet af vanliga förh:den, men icke fästa sig vid perioder, som höra till undantagen, och derpå bygga resultater.
Så har likväl KammarRätten gjort nti sitt afgifna förslag ang. advokat-flskalens lön.
Men icke nog dermed att advokat-flskalens ställning, hvad löneförmånerne beträffar, jemförelsevis med dem som föreslogos för verkets öfriga tjenstemän, försämrades, man beröfvade honom äfven det biträde, hvaraf han hade ett verkligt behof, nemi. vice advokat-flskalen, hvilken hade ansetts nödig under det ärendena voro färre än nu för tiden; och hvad som än ytterligare vittnar om den stora välvilja, som KammarRätten visade sin dåvarande advokat, hvilken man förmodade skulle qvarblifva på platsen för att skörda frukterna af denna välvilja, - man föreslog icke större lön åt den kanslist, som skulle utgöra advokat-flskalens biträde, än den som åtnjutes af en vanlig kanslist, hvars göromål hufvudsakligen består uti att skrifva rent.
När man så förhållit sig mot denne tjensteman i KammarRätten, då må man ursäkta om jag förklarar att K.
KammarRätten begått den grofsta orättvisa, och att jag, då jag kommit från denna plats, åt hvars innehafvare man sökt och lyckats bereda så förträffliga förmåner, nu har uppträdt för att åt min efterträdare söka förskaffa de lönevilkor, som i någon mån motsvara de högst betungande och ansvarsfulla göromål, som tillhöra denne tjensteman.
För att visa huru falska beräkningarne äro om beloppet af advokat-flskalens sportler, torde det göra tillfyllest att tillkännagifva, det nuvarande advokatflskalen, alltsedan han utnämndes eller under circa 2:ne års tid, har i aktorats-procent uppburit allenast 30 rdr, under det att han icke åtnjutit mer än 3,000 rdr i lön, medan andre tjenstemän inom verket, som stå på samma plan som han, hafva i lön 3,500, utan att hafva f/4:del eller */8:del så mycket att göra, som han.
Om StatsTJtsk:t behagat göra sig den mödan att genom KammarRättens egne ledamöter, och jag vågar säga genom verkets nuv:de fiskal, inhemta närmare underrättelse om de högst betydliga göromål, som nu åligga denne tjenstman, så hade tvifvelsutan Utsk:t kommit till ett helt annat resultat, och det kan så mycket mindre undgå att väcka min förvåning att StatsTJtsk:t visat en sådan njugghet, som jag i ett Betänk., hvilket snart lärer förekomma ang.
Utsk:ts kanslipersonal, funnit Utsk;t hafva visat den största frikostighet.
Jag skulle Önskat att Utsk:t der sparat på frikostigheten och i dess ställe ådagalagt något mera rättvisa mot den ifrågav:de tjenstemannen.
Men det
Den 20 Maj e. m. är så: man är frikostig i ett fall, under det man tvertom vid verkliga behof visar njugghet.
Man kan icke begära att ifrågavrde tjensteman skall kunna med den uppmärksamhet och ihärdighet, som rätteligen vederbör, egna sig åt alla sina vigtiga göromål, då han icke ser sig hafva motsvarande lön för sin möda; och jag kan ej undgå att vid detta tillfälle uttrycka min glädje deröfver, att det slag, som syftades mot min person, enär jag, den tid löneregleringen skedde, var advokat-fiskal i KammarRätten, icke träffade mig, utan att jag kom ifrån denna plats just då regleringens följder skulle upphemtas, och hvilka således råkat träffa en annan person, än man åtminstone för den närmaste framtiden hade påräknat.
— StatsUtsk:t hade endast fullgjort en af rättvisans och billighetens enklaste fordringar, om det tillstyrkt bifall till min motion, och jag skulleför min del ej tveka att yrka afslag på Utlåt:t; men då jag förmodar att Ståndet snarare fäster afs:de vid hvad Utsk:t här yttrat, så återstår för mig ingenting annat än att beklaga, att man på detta sätt behandlat ifrågav:de tjensteman, för hvilken man, under det löneregleringsfrågan förehades inom K.
KammarRätten, derstädes så omsorgsfullt förhemligade alla sina tillgöranden, att advokat-fiskals- kontorets då varande föreståndare derigenom betogs möjligheten att uppträda med några slags upplysningar, som skulle kunnat leda till en förändrad åsigt om grunderna för bestämmandet af advokat-fiskalens lönevilkor, än den som KammarRätten ljkades att hos K. M:t göra gällande.
Sedan öfverläggningen härmed ansetts fulländad, framställdes propos. å bifall till Utsk:ts förev:de hemställan, dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja hafva varit öfvervägande. 6:te och 7:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 8:de punkten.
Till grund för sitt förslag om en underd. skrifvelse till vinnande af inskränkning i tullverkets utgifter, har Stats-TJtsk:t anfört, att »Utsk:t ej kunnat undgå att egna uppmärksamhet åt den omständigheten, att dessa utgifter på de sednare åren i betänklig grad stigit», och att, »ehuru orsaken härtill i viss mån kunde tillskrifvas den lifligare in- och utförseln af varor, som varit en följd af landets i allmänhet utvidgade handelsrörelse”, det likväl »syntes TJtsk:t, att den till lättnad i trafik och minskade kontroller ledande förändring i tull-lagstiftningen, som samtidigt härmed egt rum, borde icke allenast motväga berörde anledn. till ut - Den 26 Maj e. m. 511 gifternas ökande, utan äfven genom inskränkning i den för kontrollen afsedda verksamhet föranleda besparing i förvaltningskostnaderna.
” Jag finner mig af min pligt uppmanad att i detta häns:de meddela några upplysningar; hvarefter It. o. Ad. torde komma i tillfälle att pröfva, huruvida Utsk:t verkligen haft skäl till denna sin framställning.
Att man i tullverkets förvaltning under sednaste tiden varit mån att, till lättnad för staten, iakttaga all möjlig sparsamhet, torde vara ådagalagt redan derigenom att man från och med 1857, vid de årliga regleringarne af verkets utgiftsstater, med bibehållande af erforderlig bevakningsstyrka på sjösidan, gjort indragning af alla de bevakningssysslor inom landet, hvilka efter antagandet af ett liberalare tullsystem ansetts kunna umbäras.
Jemföres aflöningsstaten för år 1860 med den för år 1856, tinner man således, att de ordinarie tjensternas antal minskats med icke mindre än 160, eller nära 10 procent, ehuru under tiden å platser, som erhållit stapelfrihet eller eljest utvidgade handelsrättigheter, tullpersonalen behöft ökas.
Af de nämnda indragningarne var emellertid en naturlig följd att de indragne tjenstemännens ordinarie löneanslag måste, under afvaktan af de användbara personernas återflyttning till passande ledigblifvande tjenster, uppföras på indragningsstat, hvilken således vid den omfattande regleringen år 1 57 ökades med omkring 45,000 rdr, afsedda att suceessift besparas.
Yid statsregleringen för det nyssnämnda året 1857 beviljade K.
M:t tullverkets tjenstemän erforderlig löntillökning efter ungefär lika grunder, som i K. M:ts Propos. om statsverkets tillstånd och behof blifvit för rikets öfriga embets- och tjenstemän föreslagne.
Deraf föranleddes en förhöjning i tullverkets aflöningsstat af något mer än 20 procent eller omkring 220,000 rdr.
Det ligger för öfrigt i sakens natur, att en stigande tulluppbörd skall föranleda tillväxt i den uppbördsprovision, hvari tullkammarepersonalens aflöning, här såsom i Norge, till en del består.
Allt detta oaktadt, visar sig vid jemförelse af tullverkets utgifter under sistförflutna 3 år med dem för det nästföreg:de året 1856, följande resultat : Afkortningar, bestående hufvudsakligen af drawback och restitutioner af oriktigt erlagd tull, samt för öfrigt af beslags-, aktorats- och observationsprocenter:
År 1856 rdr 279,785: 87. » 1857 >’ 188,056: 88.
» 1858 ” 151,743: 79.
» 1859 ” 121,426: 50.
512 Den 26 Maj e. m.
Effektiva aflöningar och andra förvaltnings-omkostnader:
År 1856 rdr 1,721,650: 90.
” 1857 inberäknade ofvannämnde på in dragningsstaten tills vidare uppförde circa 45,000 och löntillökningsbeloppet omkring 220,000 rdr » 1,820,088: 53.
» 1858 » 1,771,139: 92.
» 1859 inberäknad den af betydligen för höjd tulluppbörd föranledda tillökning i uppbördsprovision med 39,182: 59 » 1,809,999: 91.
H:t innev:de år 1860 fastställda utgiftsstater för tullverket sluta med en summa, som understiger det nästföreg:de årets med 4,350: 20.
Tullverkets nu afslutade hufvudbok för det sistförlidna året visar, att hela bruttouppbörden då utgjorde: af tull rdr 13,007,343: 21. af fyr- och båkmedel . ” 428,328: 33.
Tillsammans rdr 13,435,671: 54.
Nettoinkomsten har öfverstigit E.
St:rs beräkning: af tullmedel med rdr 1,475,064: 83. af fyr- och båkmedel med » 234,721: 58.
Å berörde bruttointrader 13,435,671: 54 utgöra omkostnaderna icke fullt 13 * procent.
Afräknar man från nämnde bruttobelopp de utgångna ersättningarna för handels- och sjöfarts- samt tolagsumgälderna, tillsammans rdr 1,714,458: 72, finner man å återstoden, nemi. tullmedel ” 11,292,884: 4 9. » båkmedel » 428,328: 33.
Tillsammans rdr 11,721,212: 82 Omkostnaderna ändock inskränka sig till något mindre än 15| procent.
Enligt en tryckt officiel »Oversigt över Statskassens indtregter og udgifter for ethvert af aarene fra l:ste Juli 1857 till l:ste Juli 1860 efter de af Storthinget des angaaende fattede beslutninger”, beräknas för närv:de i Norge tullintraderna till. 2,550,000 Spd. samt aflöningar och omkostnader i och för tullväsendet till 428,534 Spd.
Ehuru i sistnämnde summa icke ingår aflöning för tullverkets öfverstyrelse, hvilken innefattas uti K. Norska Eegeringens Finans- och Tulldepartement, utgör den likväl, relatift till de påräknade bruttointraderne, 16| procent.
I Svenskt riksmynt motsvarar den 1,714,136 rdr, som alltså endast med 95,863 Den 20 Maj e. m.
513 rdr 91 öre understiger hela beloppet af löne-, pensions- och omkostnadsutgifterna för tullverket i Sverige, sådane de enligt den afslutade hufvudboken för år 1859 i verkligheten utgått.
Vid granskning af tullverkets förvaltning och räkenskaper under sednaste 3 år har någon anmärkning af E.
St:rs revisorer eller af Kammar-Rätten icke blifvit gjord, hvarken emot administrationen eller mot redogörelsen.
Med stöd af hvad jag nu haft äran anföra, vågar jag anhålla, att R. o. Ad. måtte förklara en underd. skrifvelse i den af Stats-Utsk:t omförmälda syftning icke vara af omständigheterna påkallad, samt således förkasta Utsk:ts derom väckta förslag.
Jag får tillkännage, att jag inom TJtsk:t tillhörde den minoritet, som yrkade att det sednare mom. af denna underd. skrifvelse icke måtte afgå, äfvensom jag får vitsorda att af de handlingar, som förevarit och granskats inom Stats-TJtsk:t, har man nogsamt funnit att åtskilliga indragningar och förminskningar i arfvoden, der de verkligen kunnat ske, egt rum; så att jag anser hela denna skrifvelse obehörig och anhåller att lista mom. måtte bifallas och den del, som innehåller förslag till skrifvelse, afslås.
Äfven vid detta tillfälle får jag anledn. anmärka, huru Stats-TJtsk:t, när alldeles icke behof göres, utan tvertom förh:det är på det mest öfvertygande sätt framlagdt sådant det i verkligheten sig befinner, ändock kommer fram med förslag och hemställaudcn, som åsyfta att man skall bereda besparingar i statsutgifter.
Jag skulle verkligen vara hugad att fråga Stats-Utsk:t, huru långt besparingarne skola gå i detta häns:de, efter man oupphörligen yrkar på sådana, under det man å andra sidan oupphörligen anser bchöfligt att erhålla någon inkomst för statsverket.
Jag skulle tro att utan att använda passande tjenstemän får man föga eller ingen inkomst, oell utan att aflöna de kontrollerande tjenstemännen väl, får man inga sådana som äro dugliga.
Således synes mig som ifrågav:de framställning är i högsta måtto opåkallad; skälen derför äro jemväl af Hr Fåhraeus temligen fullständigt framlagde och jag instämmer med honom och Erih.
Åkerhjelm i anhållan om afslag å sista delen af frågan.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att derunder blifvit yrkadt bifall till den del af Utskits förev:de hemställan, som afsåg anvisande för nästkommande statsreglerings-period af det förslags-anslag, 1,800,000 rdr, K.
M:t äskat till Tullverkets stat och omkostnader, men afslag å hvad Utsk:t i öfrigt föreslagit; och ansåg H. Exc. sig, med 514 Den 26 M a j e. m. anledn. af detta yrkande, böra framställa särskilda propos:r å nämnde delar af Utsk:ts förslag.
Sedan härefter propos. å bifall till TTtsk:ts hemställan om ofvanberörde förslags-anslags beviljande blifvit framställd och med ja besvarad, gjordes först propos. å bifall till den öfriga delen af Utsk:ts förslag, dervid svarades många nej jemte ett eller annat ja, och sedermera propos. om afslag å samma del af förslaget, då svaren ntföllo med många ja och ett eller annat nej; hvarpå ja förklarades hafva varit öfvervägande. 9:de punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls. 10:de punkten.
Hr Gripenstedt: StatsTJtsk:t har här visserligen tillstyrkt ett fortfarande beviljande af reservations-anslag å 75,000 rdr för undervisning i skogsplantering, men hemställt att de besparingar, som på detta anslag under nuvarande statsreglering uppkomme, skulle indragas.
Detta anslag, 75,000 rdr, är ganska litet mot hvad den s. k. skogskomitéen ansåg nödigt för fullständigt ordnande af skogsförvaltningen.
Men det ligger i sakens natur att ännu icke alla anstalter kunna vidtagas, som för framtiden kunde erfordras, och således har man kommit till icke obetydliga besparingar på detta anslag.
Likväl ber jag dervid få upplysa, att det återstår en ganska betydlig utgiftspost, nemi. de kostnader, som blifva en följd af de nya skogsskolorna.
Kostnaden uppgår till mer än 42,000 rdr, men då reservationen är ganska betjMlig och en stor del af dessa kostnader till skogsskolorna komma att utgå under dessa år, och Utsk:ts förslag går endast ut på att besparingarne af nuv:de anslaget skulle indrogas, får jag förklara att det är min öfvertygelse att dessa kostnader utan skada kunde betäckas med det, öfverskott, som då förefinnes, alldenstund äfven under närmast kommande åren de anslagna 75,000 rdr måste lemna något öfverskolt.
Emellertid vill jag icke motsätta mig Utsk:ts förslag, utan tillstyrker bifall dertill.
Uppå härefter framställd propos. blef Utsk:ts ifrågav:de hemställan af E. o. Ad. -bifallen.
Mom, litt. a, Ben 2G Maj e. m. 515 Utsk:ts hemställan bifölls.
Morn. litt. b.
Mig synes som skulle motiverin* gen för ifrågav:de framställning vara ganska svag.
Man har här förklarat att stora utgifter för theatern skulle föranleda till antagande att förvaltningen af denna anstalt i ekonomiskt afs:de icke tord.e vara på fullt ändamålsenligt sätt ordnad etc.
Icke kan det vara ett skäl att till K.
M:t ingå med ifrågav:de anhållan, blott derföre att man supponerar att det är så eller så, då man derom icke vet något med säkerhet.
Vidare talar man om att flera omständigheter skola vara för handen att K. theaterns verksamhet icke motsvarat de anspråk etc; hvaruti bestå då dessa omständigheter ? är det väl lämpligt för R.
St:r att skrifva till sin Konung och omtala att omständigheter finnas, som äro anmärkningsvärde, men som man icke vill närmare angifva?
Hvad rätt hafva R.
M:t frambära anmärkningar af sådan beskaffenhet?
Det synes mig åtminstone vara R.
St:rs pligt att föra, som man säger, rent spel och till K.
M:t frambära de anmärkn:r, som man finner eller tror sig finna mot den eller den institutionen, men icke slå omkring sig med tomma fraser.
Icke eller kan jag finna att R.
St:r hafva här framställt något slags bevis derför att theaterns verksamhet till konstens utbildning icke motsvarat de anspråk, som med afs:de på theaterns anvisade betydliga tillgångar skäligen kunna derå framställas, ty något bevis härför finnes icke; och skulle man åberopa hvad man haft tillfälle se och höra, då theaterns chef inbjudet R.
St:r att åskåda en föreställning, som egde rum af theaterns elev-personal, så mäste jag bekänna, det mitt ringa konstsinne uppmanar mig att bestrida sanningen af hvad StatsUtsk:t har anfört; ty då visade sig, hvad d eeleverna beträffar, att konstens utbildning gått ganska långt och väl kunde sägas motsvara de anspråk, man med fog eger både på lyriska scenen och talscenen.
Jag skulle således anse lämpligast, om en sådan framställning som denna helt och hållet uteblefve, och det så mycket heldre som, ehuru R.
St:r beviljat 75,000 rdr och dertill kommer recetterna af theaterns representationer, inkomsterna dock ej äro tillräckliga, utan K.
M:t måste för theaterns bestånd bidraga med en ganska ansenlig summa; hvaraf naturligtvis blir en följd, att K. M:t, om också icke något annat skäl vore för handen, men som jag icke vill antaga vara förh:det, skulle, af ren önskan att minska sitt egna tillskott till denna institution, försöka vidtaga alla möjliga utvägar för att inskränka utgifterna, utan att derigenom förstöra institutionen.
Jag tillstyrker att ifrågav:de punkt måtte afslås.
Efter härmed slutad öfverläggning, gjordes först propos. å bifall till Utsk:ts förslag, dervid svarades ja och nej i blandning, och sedermera propos. på afslag derå, då svaren utföllo VI B. 33 _ 516 D e n 26
M »j e. m. med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande. 12:te punkten.
Utsk:ts hemställan bifölls med förbehåll om den förändring i afs:de å summorna, som påkallades af de beslut, R. o. Ad. i strid mot Utsk:ts förslag fattat. 13:de, 14:de och 15:de punkterna.
Utsk:ts hemställanden biföllos. 16:de punkten.