Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet har, af alla förenämnde skäl och omständigheter, funnit sig äga grundad anledning tillstyrka att Riddarhus-Kamererarens aflöning må från detta års början bestämmas till lika belopp med hvad Kgl. Maj:t 4 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 10. föreslagit för Kamererare i Statens embetsverk eller i ett för allt till 3,500 R:dr R:mt årligen, deraf 1,800 torde böra utgå från Kiddarhuskassan såsom lön, och återstoden, 1,700 R:dr, beräknas såsom arfvoden från öfrige under
Direktionens förvaltning ställde kassor och fonder, efter den fördelning
Direktionen kan finna lämplig.
Uti Riddarhus-Utskottets Memorial N:o 8, i anledning af Hr Anreps, Gabriel, motion om ett förlagslån från Riddarhuskassan, för utgifvande af Svenska Adelns Attartaflor, pag. 1, 15:de raden nedifrån står: 875 R:dr, läs: »875 R:dr årligen»; 18:de raden står: 7,825 R:dr allt R:mt, läs: »7,875 R:dr allt R:mt årligen».
STOCKHOLM, Typografiska Föreningens Boktryckeri, 1857. Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:0 11. 1 Y:o 11.
Utlåtande angående väckt fråga om inköp af ett brandfritt skåp till förvarande af Riddarhusets Genealogier.
Uti ett till Ridderskapet och Adelns Protokoll afgifvet anförande har Hr Ehrenhoff, Gustaf Herman, väckt det förslag: att som, i händelse af eldsfara inom Riddarhuset de genealogiska tabellerna, pä sätt de nu äro förvarade, svårligen kunna räddas, Ridderskapet och Adeln måtte besluta att ett brandfritt skåp, lämpligt för inrymmande af dessa tabeller, på Riddarhus-kassans bekostnad anskaffas, hvilken motion föranledt ett yttrande af Hr Anrep, Gabriel, hvari han väl understödjer motionen men tillika hemställer att med afgörandet deraf måtte anstå till dess Höglofl.
Ståndet fattat sitt beslut i anledning af Hr Anreps förslag om ett förlags-lån för utgifvande från trycket af Svenska Adelns Ättar-taflor; varande dessa anföranden till Riddarhus-Utskottets utlåtande remitterade.
I anledning häraf har Utskottet först skolat meddela den upplysning, att de genealogiska tabellerna öfver Ridderskapet och Adeln tillhörande både lefvande och utdöda ätter för närvarande förvaras i tvenne skåp af träd, upställde i Riddarhus-Direktionens sessionsrum och således i händelse af möjligen upkommande eld ej mindre i öfra våningen af Riddarhuset der under nätterne ingen person vistas, än i de rum i undra våningen som bebos af Riddarhus.- Sekreteraren, äro ganska lätt blottställda för faran att taga skada, och möjligen helt och hållet förstöras; hvarföre det synes Utskottet vara särdeles angeläget att från dylik fara skydda dessa både i historiskt hänseende och framför allt för bevisen om representationsrätt för Ridderskapet och Adelns ledamöter särdeles vigtiga handlingar.
Att på sätt Hr Anrep hemställt med denna åtgärd upskjuta intill dess Ridderskapet och Adeln afgjort frågan om utgifvandet från trycket på Ståndets förlag af de ifrågavarande stam-taflorna, synes Utskottet desto mindre lämpligt, som äfven derest Hr Anreps härom gjorda framställning skulle af Höglofl.
Ståndet bifallas, dels tryckningen af de blifvande s. k.
Ättar-taflorna icke ännu på flera år hinner blifva fulländad, dels i öfrigt detta arbete för allt fall icke kan ega det officiella vitsord, som de å Riddarhuset befintliga original-stamtaflorna, hvilka dessutom under fortgående anteckningar ur autentika källor nästan dagligen måste undergå förändringar.
Deremot och enär enligt af motionären inför Utskottet förevista modellritningar och priscouranter å för ändamålet tjenliga Bilaga till Höglofl.
Ridd. och Adelns Prot. vid 1857 års Riksdag. 2 Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 11. brandfria skåp af jern, inköp af ett sådant icke torde ådraga Riddarhus-kassan större utgift än omkring 800 R:dr R:mt, har Utskottet icke tvekat vördsamt tillstyrka att Ridderskapet och Adeln må lemna Riddarhus-Direktionen updrag att så fort ske kan gå i författning om anskaffande af ett brandfritt skåp till förvarande af de å Riddarhuset befintliga genealogier öfver lefvande adliga Ätter.
STOCKHOLM, Typografisk» Föreningens Boktryckeri, 1807. Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 12. 1 rV.O 12.
Utlåtande med förslag till gravering och inscriptioner å en medalj öfver framlidne Presidenten von Hartmansdorff.
Genom utdrag af Höglofl.
Ridd. och Adelns profocoll den 30 sisth December har, jemte meddelande af Höglofl.
Ståndets, uppå derom af Grefve af Ugglas, Carl Fredrik Ludvig, samma dag väckt motion, fattade beslut att till minne af frami.
Presidenten m. m.
August von Hartmansdorff, låta slå en medalj, af hvilken ett exem plar uti guld skall tillställas hans efterlemnade
Enka och elt uti bronz hvar och en af Ståndets ledamöter, hvilka vid denna riksdag sig antecknat, Ridd. och Adeln tillika anmodat Riddarhus-Utskottet att framlägga förslag rörande så väl förenämnde medaljs storlek som den gravering och de inscriptioner, hvarmed den bör vara försedd.
Till fullgörande af detta updrag har Utskottet, som ansett medaljen böra utföras i 10:de storleken, genom skrifvelse till Kgl. Witterhets-, Historie- och Antiqvitets-Akademien, begärt Akademiens förslag till sådan gravering och inskrifter samt i anledning deraf fått emottaga följande förslag nemligen: Alsidan.
Äng. v.
Hartmansdorff. Prcsid. i K. K a mm. II. F. 1792. I). 1856.
Frånsidan.
En eklöfskrans, med inskrift inom kransen :
Enhälligt tillerhänd af vänner och motståndare.
I afskärningen:
Aktningsgärd af Sv. ltidd. o.
Adel 1856.
Då Utskottet för sin del helt och hållet gillar detta förslag får Utskottet vördsamt föreslå att Ridd. o.
Adeln måtte dels bestämma den beslutade minnespenningens utförande i 10:do storleken, dels godkänna ofvanberörde förslag till gravering och inskriptioner, dels slutligen åt Riddarhus-Direktionen öfverlemna att, med iakttagande af dessa grunder samt Ståndets i öfrigt rörande detta ämne fattade här ofvan omförmälde beslut, så fort ske kan gå i författning om medaljens prägling på Riddarhuskassans bekostnad.
Ridd. och Adelns Prot. vid 1857 års Riksdug. 2 11 i d d ar )i us-U t sk o 11 et s Utlåtande N:0 12. Reservation.- Herr von Troil: ansåg sig böra uttrycka den önskan, att då de nya utgifter, som vid innevarande Riksdag dels redan voro å Riddarhuskassan anvisade såsom till löneförhöjning åt Riddarhuskamereraren 1,200 R:dr och åt Iliddarhus-vaktmästaren 250 R:dr årligen; för prägling och aftryck i guld af den nu ifrågavarande medaljen omkring 800 R:dr R:mt samt slutligen för
Riddarhusets genealogiers skyddande emot eldfara, hvarför kostnaden sannolikt upginge till 1.200 å 1,400 R:dr; dels troligen ytterligare torde komma att anvisas för lönförhöjningar m. m.; äfvensom
Riddarbuskassans skyldighet att pensionera åtskilliga Riddarhusets tjenstemän, som snart nog torde lagas i anspråk, skulle i högst betydlig mån komma att anlita kassans tillgångar, Ridd. och Adeln måtte uppmana de Ståndets, till ett antal af mer än 000, antecknade ledamöter som egde bekomma den ifrågavarande medaljen i bronz att. medelst antingen subskription eller en lämplig lösen, minska den utgift för samma medalj, som eljest komme att allt för drygt drabba Riddarhuskassan; och ansåg Herr von Troil den aktningsgärd som derigenom lemnades den aflidne utmärkte mannen böra aktas högre och icke ringare än om minnespenningen gratis utdelades.
Herr Funck och Grefve Oxenstierna instämde i denna reservation. STOCKHOLM, Typografiska Föreningens Boktryckeri, 1857.
Rid d ar hu s-U t s k o tt e t s Utlåtande N:o 13. 1 l\T:0 i:s.
Utlåtande i anledning af Friherre Stiernstedt.?, August Wilhelm, motion om granskning af Ridd. och Adelns i Riddarhus-arkivet förvarade genealogiska tabeller.
Uti ett, till Högloft.
Ridderskapets och Adelns protokoll för den 14 sistlidne Mars, afgifvet yttrande, har Friherre Stiernstedt, August Wilhelm, i anledning af väckt fråga om tryckning på Riddarhus-kassans förlag af Ståndets i Itiddarhus-arkivet förvarade genealogiska tabeller, anfört: att förr än en sådan tryckning kunde ifrågakomma, ett nödvändigt och oundvikligt arbete borde föregå nämligen nämnde tabellers noggranna och omsorgsfulla granskning ej blott i afseende på fullständigande af de, särdeles för äldre tider, deri befintliga många luckor såväl af biografiska data som bristande ätteledningar, likasom rättande af de många väsentliga misstag i biografiska och genealogiska uppgifter, hvilka ännu för 17:de och 18:de århundradena förefinnas, utan äfven med hänsyn till samma genealogiers förändrade redaetion, så att de, särdeles genom Riddarhus-Direkteuren, Justitie-Rådet Marks von Wurtemberg under hans 40:åriga handläggning och bearbetning af dessa ättartaflor tillkomne anmärkningar och subjectiva omdömen, komme att ur genealogierne uteslutas och deri sålunda endast bibehållas, jemte ätteledningarne, de historiska data, som antingen icke vore något tvifvel underkastade, eller ock genom offentliga eller andra tillförlitliga handlingar bestämbara.
Härigenom skulle således dessa dyrbara historiska källor kunna komma i det skick, att, om fråga derom sedermera upstode, de kunde i tryck offentliggöras, samt tillika lemna fullt tillförlitliga och fullständiga uplysningar i mångfaldiga frågor, der eganderätt och andra vigtiga föremål för juridisk eller administativ undersökning för mången torde vara af den allra största vigt och betydelse.
På grund häraf har Friherre Stiernstedt föreslagit, att Ridd. och Adeln måtte utse några dertill skicklige personer, som hade tid, håg och förmåga att egna åt ett sådant här förut antydt genealogiskt arbete, hvarför, enligt motionärens förmenande, kostnaden icke torde blifva större än den som Ridd. och Adeln vid sisth Riksdag sig åtagit för utgifvande af Adelns Riksdagsprotokoll från 1627— 1714, men hvilket sednare arbete, ehuru visserligen för den historiska forskningen af stort värde, likväl syntes vara af den mera allmänna art, att detsamma snarare borde af Statens allmänna, än af Ridd. och Adelns enskilda medel bekostas; hvaremot Ridd. och Bilaga till Htiglof.
Ridd. och Adelns Prof. vid 1S5T års Riksdag. 2 Riddarhns-Utskottets Utlåtande N:o 13.
Adelns ättartaflors fullständigande, beriktigande och bringande i ett mer systematiskt skick, vore mer en Ridd. och Adelns enskilda angelägenhet.
Ofver denna motion, uti hvilken Grefve Lagerbjelke, Gustaf, och Friherre Cederström, Rudolf, instämt, har Ridd. och Adeln behagat inhemta Riddarhus-Utskottets utlåtande.
Behöfligheten och nyttan af den utaf motionären föreslagna »granskning och fullständigande» af Riddarhusets genealogiska tabeller lärer af ingen bestridas och är framför allt af vigt innan den af en annan motionär ifrågasatta tryckning af samma genealogier får verkställas
Men sådant oaktadt bar likväl Utskottet funnit åtskilliga betänkligheter härvid förekomma, för hvilka Utskottet anhåller att få i korthet redovisa.
Utskottet är nemligen af den tanka att en sådan granskning, komplettering, ja omarbetning af genealogierna, som motionären föreslagit ej kan verkställas så, att arbetet uppfyller sitt ändamål, utan att flera personer i åratal dagligen dermed sysselsättas; och för sin del finner Utskottet icke antagligt att detsamma skulle kunna utföras ensamt af icke aflönade komitérade, äfven om dessa utsågos bland de för saken mest nitälskande och deruti kunniga personer bland Ridd. och Adelns Ledamöter.
Denna komité, måste alltså såsom motionären sjelf tyckes förutsätta, ega andra med aflöning försedde personer till sitt biträde.
Men för dessa biträdande erfordras enligt Utskottets öfvertygelse helt andra egenskaper än hos vanliga renskrifvare.
Det hufvudsakliga arbetet i och för granskning och komplettering af Adelns genealogier från Konung Gustaf I:s dagar skulle nemligen bestå uti genomgåendet af riksregistaturen med flera officiella källor och de derifrån hemtade uppgifternas jemnföraude med de å Ätternas stamtaftor befintliga biografiska anteckningar.
Af komitéens ledamöter kunde ett så ihärdigt och mödosamt arbete i dess detaljer desto mindre fordras, som det icke torde kunna verkställas på annat ställe än uppe i Riksarkivet, hvarifrån dylika handlingar icke utlånas.
Således föreställer sig Utskottet att komitéens andel i arbetet borde inskränkas till att välja och öfverenskomma med skickliga biträden, öfvervaka verkställigheten samt slutligen ordna de%spridda detaljerna till ett helt.
Fördenskull måste komitéens arbetsbiträden oundgängligen utgöras af personer med sådana studier, att de ifrågakomna forskningsarbetena kunde åt dem anförtros.
Utan en lämplig och tillräcklig ersättning skulle dylika arbetsbiträden svårligen erhållas, helst Kongl.
Riksarkivets egna tjenstemän, hvilka eljest kunde i detta hänseende anlitas, äro på förmiddagarne fullt upptagna af tjenstegöromål, och således åt ett dylikt arbete endast kunde egna eftermiddagarne.
Och då aflöningen för skicklige personer icke kunde bestämmas allt för låg, torde en ganska betydlig utgift derigenom komma att, möjligen under flera år, drabba Riddarhuskassan, hvarå i allt fall vid innevarande
Riksdag rätt ansenliga utgifter blifvit anvista och troligen ytterligare komma att anvisas.
Men äfven förutsatt, att denna kassa kunde utan olägenhet bc - Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 13. 3 strida nödiga utgifter för den dryga men dock lättaste delen af den föreslagna granskningen af Ättartaflorne från Gustaf
Ls tid, hvarför riksregistraturen liro den förnämsta källan, återstår en vida större svårighet, eller bearbetningen af biografierne och slägtledningarne före Gustaf I, hvartill, enligt motionärens förslag, granskningen äfven borde sträcka sig, och hvilket synes, åtminstone ur historisk synpunkt, vara i samma mån desto mera önskvärdt och uplysande som oriktigheterna och luckorna för dessa äldre tider äro större och talrikare än under derefter följande århundraden.
Den enda källan för en bearbetning af Adelns ättartaflor under denna tid torde vara de diplomer eller permbref, som till ett antal af nära 20,000 förvaras endast i Kongl.
Riksarkivet samt i öfrigt i många både publika och privata bibliotheker; men då dessa permbref ännu ej hunnit att i Svensk diplomatarium från trycket utgifvas längre än till och med år 1340, så upstår en lucka af nära 200 år innan riksregistraturet vidtager och för hvilken tid de enda källarna äro både så spridda och svåra att begagna att en tillförlitlig och i möjligaste mån fullständig bearbetning af stamtaflorna för denna period knappast torde vara verkställbar förr, än diplomatarium intill Gustaf I:s tid blifvit fullbordadt, och det torde till och med kunna anses mer tvifvelaktigt om, ens mot en ganska betydlig aflöning, någon för detta besvärliga och svåra arbete lämplig och skicklig person kunde anträffas som ville förbinda sig att så många år dermed fortfara, att ett åsyftadt resultat kunde deraf uphemtas.
Då deremot diplomatarium, hvars utgifvande alltjemt fortsattes, i en framtid blir med sina fullständiga namnregister fullbordadt, blifver det genealogiska arbetet för denna tid jemnförelsevis ganska lätt.
Ur dessa synpunkter och då enligt Utskottets tanka den årliga utgiftssumman af 400 R:dr B:ko,-motionären för det ifrågavarande företaget beräknat, synes blifva alltför otillräcklig om det föreslagna genealogiska arbetet skulle komma att omfatta tiden både före och efter Gustaf I, har Utskottet ansett sig, i anseende till de många Riddarhuskassans förestående betydliga utgifter, böra vördsamt föreslå att Friherre Stiernstedts ofvanberörde motion ej måtte af Ridd. och Adeln bifallas.
Reservation af: Grefve Lewenhaupt, Adam:
Lika med Utskottet anser äfven jag den föreslagna granskningen och fullständigandet af Riddarhusets Genealogiska Tabeller böra afstyrkas så vida nemligen man åt detta arbete vill gifva den utsträckning, som Utskottet förutsatt; ty då torde arbetet blifva både alltför kostsamt och snart sagdt ogörligt.
Att sträcka den till tidehvarfven före Gustaf I vore visserligen af historiskt intresse för fullständigandet af de jemförelsevis få Genealogiska Tabeller som gå i Riddar hus-Utskottets Utlåtande N:o 13. tillbaka till denna tid.
Men detta är likväl icke af den stora vigt, som rättandet af de felaktigheter och ofullständigheter, hvilka förefinnas uti de Genealogiska Tabellerna för tiden under och efter Gustaf I; ty både inom Riket och äfven från Utlandet anlitas ofta nog dessa Tabeller för utredande och upplysande af slägtskaps-förhållanden, genom hvilkas bestämmanden understundom de mest maktpåliggande och invecklade rättsfrågor pröfvas och afgöras. ifrågavarande Tabeller ega således ej blott historiskt värde, utan äro äfven af det allmännyttiga intresse att, om än ej något fullkomligt torde kunna åstadkommas, man dock bör åt dessa anteckningar gifva all den fullständighet och de förbättringar som äro möjliga.
Att, lika med Utskottet, såsom bestämd grundsats antaga, att forskningsarbetena för en sådan granskning, ovilkorligen i hvarje fall mäste sträcka sig så långt tillbaka som till den tid, under hvilken uplysande bidrag i detta hänseende skulle kunna lemnäs af de i arki verna förvarade Permbref, det vore att helt och hållet för närvarande generation afskära möjligheten att få oftanämnde Tabeller i det förbättrade skick, som åt desamma, äfven förutan en så beskaffad rent historisk forskning, han beredas.
Om man nemligen besinnar, att de åberopade perm brefven, som började i tryck utgifvas 1829 för nionde århundradet ej äro flere än 11, för det tionde 7, för det elfte 8, för det tolfte 90 men för det trettonde redan 1184 och för de första & af fjortonde århundradet öfverstiga 2000 samt tillökningen i antalet i samma mån tilltager ju närmare man kommer 15 00-talet, hvadan ännu outgifne permbref, endast de beräknade som finnas i Statens förvar, med säkerhet kunna antagas upgå till omkring 20,000, så är det lätt att finna, att om en historisk forskning af den art som den af motionären ifrågasatte, skulle göras beroende af dessa permbrefs utgifvande i Svensk Diplomatarium, man kanske för mansåldrar skulle undanskjuta förbättringen och fullständigandet af ett archiv som snart sagdt dagligen anlitas och Iemnar många ojäfvade bevis på sitt värderika innehåll.
Om således, enligt min uppfattning af motionärens afsigt, den ifrågaställde granskningen af Genealogiska Tabellerne skulle göras beroende endast af lättare tillgängliga källor, såsom Registraturen, protokoller och andra offentliga handlingar, så är den af Utskottet förespeglade omöjligheten af arbetets företagande nu genast undanröjd ; hvadan återstår att pröfva sättet för detsammas utförande.
Dervid har jag trott mig finna motionärens mening vara, att de ledamöter af Ridd. och Adeln, åt hvilka det Högh Ståndet lemnade ett sådant förtroende-updrag, af nit för saken och utan beräkning på någon ersättning ej blott skulle utöfva ett öfverinseende vid arbetets anordning och fortgång, utan äfven sjelfve lägga verksam hand vid arbetets utförande, hvarvid de dock borde kunna till sitt förfogande ega nödigt biträde för det mera mekaniska af arbetet.
Om härvid, likasom då Ridd. och Adeln beslöt det påbörjade utgifvandet från trycket af äldre Riksdagsprotokoller, ej någon viss tid bestämdes för arbetets fullbordan, hvilket serdeles för ett sådant R iddarhus-Utskottet s Utlåtande N:o 13. 5 arbete torde vara omöjligt, utan tillsvidare en viss årlig summa ansloges t ex. motsvarande den som lemnades såsom bidrag för förberörde
Riksdags-protokollers utgifvande, så och då jag lika med motionären finner det nu ifrågaställde arbetet, både vigtigare och mera en Ridd. och Adelns såsom Riks-Stånd enskilda angelägenhet, än det nyssnämnda, hvilket såsom varande af en mer allmän natur snarare torde böra af Statsmedel bestridas, vågar jag vördsamt föreslå : det Ridd. och Adelns behagade för granskning och fullständigande af Riddarhusets Genealogiska Tabeller utse en komité bestående af sakkunnige män och till deras förfogande ställa en summa af 400 R:dr B:ko årligen intill nästa Riksdag.
STOCKHOLM, Typografiska Föreningens Boktrycken, 1881. Riddarlius-Ut,skottets Utlåtande N:o 14. 1 HT: o 14.
Utlåtande i anledning af återremiss af Utskottets Utlåtande N:o 7 öfver Riddarhus-Direktionens R i ks dag sier ä ttelse.
Vid föredragning hos Höglofl.
Eidd. och Adeln den 11 sistl.
Februari af Riddarhus-Utskottets Utlåtande N:o 7, i anledning af Riddarhus-Direktionens Eiksdagsberättelse, har Höglofl.
Ståndet behagat till Utskottet återremittera följande §§, nemligen: § 9- I hvad den innefattar hemställan af Utskottet: »att Riddar»hus-Direktionen måtte bemyndigas besörja om sammanslående i en »gemensam räkenskap af de särskilda under
Direktionens förvaltning »stående fonder, såvidt nemligen denna åtgärd vore med vederbö»rande stiftelse och gåfvobref förenlig eller annat laga hinder dervid »icke möter», emot hvilket förslag anmärkningar blifvit framställda af Herr Björnstjerna, Oscar, och Herr Printzensköld, Carl, hvilka ansett de särskilda fondernas förening i en räkenskap dels icke stå tillsammans med föreskrifterna i de testamenten och gåfvobref, hvarigenom medlen blifvit för bestämda ändamål till Riddarhus-Direktionens förvaltning öfverlemnade, dels i öfrigt medföra åtskilliga olägenheter.
I anledning häraf har Riddarhus-Utskottet dels af RiddarhusDirektionen äskat en fullständig utredning, hvilka fonder, utan hinder af föreskrifterna i stifts- och donations-brefven, kunna sammanslås och i gemensamma räkenskaper förenas, dels begärt
Direktionens yttrande i ämnet.
Direktionen till följd deraf ej mindre till Utskottet insändt ett af Riddarhus-kontoret afgifvet Memorial, innefattande den nödiga utredningen, än ock för egen del anfört: att ehuru Direktionen, vid anställda revisioner af de många kassornas och fondernas särskilda räkenskaper, trott sig inse lättnaden af dessas sammanförande till ett färre antal, och således, lika med Utskottet, ansåge detta i allmänhet vara önskvärdt, Direktionen likväl, efter granskning af stiftelse- och gåfvobrefven, samt i betraktande af de för medlens redovisning stadgade olikartade grunder, funne en sådan förenkling icke kunna tillvägabringas i afseende å någon annan fond, än den som af frami. Banko-Kommissarien P. Wennerstierna blifvit, genom testamente den 14 Juli 1808, donerad, för att med revenyen af kapitalet »öka underhållet i undervisnings»tillgångarne för fattige af Ridd. och Adelns söner», hvarföre och då Bilaga till Höglofl•
Ridd, och Adelns Prot. vid 1S5T års Riksdag» 2 K iddarhus-Utekottets Utlåtande N:o 11. denna fonds hela afkastning, med undantag af tvänne arfvoden till Kiddarhusets tjenstemän, redan tillfaller Adliga Kadettskole-fonden, Direktionen ansåg Wennerstiernska fonden lämpligen kunna förenas med förstnämnde fond, endast med vilkor att i dennas räkenskaper ett folium upptages, som i korthet redogör för afl.
BankoKommissarien Wennerstiernas testamente; och har Direktionen tillika funnit, att då räkenskaperna för de till Wadstena Adliga Jungfru-Stift förärade och i dess hufvudbok under särskilta folier bokförda donationer, bestående uti Friherre von Knorrings, Grefve C. E. Lewenhaupts och Landshöfdingen von Stenhagens dispositioner, Fröken Alströmers testamente, Ryttmästaren Hildebrands testamentsfond och Ofver-Jägmästaren Rudbecks gåfvofond, för närvarande voro uppställda efter olika bokförings-methoder, den förändring i detta hänseende lämpligen kunde införas, att samtlige dessa fonder "upptagas i Wadstena Adliga Jungfru-stifts-kassas hufvudbok på enahanda sätt, som det Alströmerska testamentet, med skyldighet för
Stifts-kassan att ansvara för de i stiftelsebrefven stadgade pensioner, men utan att i särskild räkenskap upptaga något slags balans, hvarken al kapital eller ränta, hvarvid, för verkställigheten af denna förändring beträffande Rudbeckska gåfvo-fonden, det förordnande torde meddelas att, i mån som nuvarande pensionärer afgå och tillgångarne det medgifva, tvenne pensioner skola för all framtid från fondens i sammanhang med Stifts-kassan förvaltade kapital, enligt framlidne Ofver-Jägmästaren Rudbecks testamente, utgå till Stiftsfröknar, sora äro döttrar af militärer.
Efter öfvervägande häraf, och jemte det Utskottet för närmare upplysning bifogar Riddarhus-kontorets ofvanberörde Memorial (se Bilagan Litt. A), har Utskottet ansett sig böra afgifva det Utlåtande: att ehuru
Utskottet finner det både önskligt och äfven i vidsträcktare mån, än Direktionen tillstyrkt, möjligt att till ett färre antal hufvudrnkenskaper sammanföra de många under