Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Slutekigen torde den anmärkning böra göras, att när man afsäger sig en förmän, hwarfbre nägon afgift bör erläggas, kan samma afgift skäligen icke fordras af dea, som alid» ig blifwer i tillfälle eller rättighet att förmänen begagna.
Om emot all billig förmodan detta Memorial ej skulle winna Högloft.
Utskottets bifall , anhäller jag bock, att det samma mätte ätfölja Utskottets Betänkande till Riksens Ständers kisas.
Stockholm den 4:be Augusti 1809.
Lr^n§el Lricslon.
Tx krotocollo bl. Ii.
Rosbeck.
Tran - Den 14 September. 425 Transumt af Protokollet, hällek uti Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Bcswärs - och Economie - Utskotts Beredning wid Riksdagen i Stockholm den 16 Augusti 1809.
Herr Borgmästaren ViÄoria upläste rtt sä lydande
Ödmjukast till Protocollet.
Wid ätankan af alla de olyckor som Bränwi, nets historia och Författningar derom uti wärk Land framwisa, bör med största skäl ähägan lifwas, att sä widt sig göra läter, söka förekomma detta onda.
Säbant är ätminstone mitt syftemäl — min önskan att i denna afsigt fullgöra min plikt säsom Ledamot af detta Högloft Utskott är strig, upriktig; men känslan af min oförmögenhet wid upfpllandct af detta kraf, borde afhälla mig ifrän allt yttrande i ämnet, om jag icke utaf Högloft.
Utskottets öfrige Herrar Ledamöterförut wisade bfwersecnde, hämtat anledning förmoda, att äfwcn wid detta tillfälle mig icke mä föredräs, att utan skäl hafwa upkastat swärigheter — eller ätminstone att hafwa handlat emot öfvertygelse.
Jag anhällcr derföre ödmjukast att fä till Högloft.
Utskottets bcdbmande framställa nägra fä anmärkningar uti frägan om rättighet att tilwcrka Bränwin.
I sammanhang härmed hafwa, säsom jag trott mig finna, Högloft.
Utskottets flesta Ledamöter ansett nödwändigt att behandla den wäckta motionen om förbättringen och beständet af Allmänna MagazinS-inrätt ningen.
423 Den L4 September. ningen.
Jag har äter uti mitt förut ingifne anförande yttrat mine tankar i detta ämne, och att frägan om Magazins-jnrättnlngarnc borde serskilt uptagas och derwid kraftig ätgjärd fogas.
Tilt ändring uti dcnn-a min öfwertygelse har jag ännu icke funnit nägot wcrkande siäl.
Den stödjer sig pä följande grunder:
Assa medlemmar uti en Stat hafwa lika anspräk pä hägn och skydd, och böra äga lika rättigheter emot utgöranoc af enahanda skyldigheter:
Beröfwas nägon enskild esser flere sädana rättigheter, tiss förmon för Staten esser nägon annan, förfelas ändamälcl med Samhälls-inrättningcn: 2lUs mant roal, som likwäl aktid bör wara högsta Lag.
En inrättning hwars underhäll bygges pä JndividerS esser en del Samhälls-medlemmars bekostnad eller genom näg'es utesiutaiide ifrän allmänna rättigheter, kan i min tanka icke äga en stadgad grund och bör bissigcn icke kunna wänta ett längwarigt bestånd.
Härtil kommer ock, att ingen Författning bör strida emot grundlagen, ifrän hwilken jag anser nägra undantag hwars ken böra eller kunna möjeligen äga rum.
Enär jag sälcdes för min del finner stridande emot allmänt wäl, rätrwlsa, billighet och äfwen Lag, att allmänna Magaziners inrättande bör grundas pä anläggande af Krono-Brännerier, utan oerest den förra är förmonlig för det allmänna, den bör af det allmänna bekostas, och där den sednare är anwändbar och nyttig för öfriga delen af Riket, den ock mä wara det för Götheborg och Stockholm; sä anser jag icke lämpeligt att beha frägor i ett sammanhang behandlas, utan hemställes ödmjukast, om icke till allmänna Magazinernas förbättrande mätte utarbetas en fädan plan, som utan kränkning af Individers rätt syftar ät ändamälet: — LandtbruketS up - Den 14 September. 427 upkomst och ett mera stadgadt förhällande uti Span, nemäls-prisernc.
Hwad äter angär frägan om en oinskränkt rät, trghet akt tilwcrka Brännewin, hwarom flere Memorialer tiss Högloft.
Utskottets ätgjärd blifvit remitterade, och först rörande sädan tillverkning i Stockholms och Götheborgs Städer; Sä emedan dessas begäran stödier sig pä den rättwisa och billighet akt blistva tillagdt lika beskaffade rättigheter med Rikets öfriga Innebyggare, emot utgörande af enahanda skyldigheter och serdeles hwad Götheborg beträffar, den omständighet icke lemnäs utan afseende, att denna Stad ivid iFoo ärs Riksdag, sedan hemliga Utskottet stg utlätit, erhällit icke allenast Kongs Maj:ks Rädiga löfte, utan ock Riksens Högloff.
Ständers Sanction dcrä, att derest Staden kunde öfwerenskomma med den private perso», som med Kronan ingätt Contract, denna Stad i afseende pä Männewins-brännings-rättigheten ägde att komma 1 ätnjutande af lika förmäner, som Rikets öfrige Stä, der, och dessutom Götheborgs
Stad, svin i betydligaste mon idkar fiskeri, drifwcr sädant näringsfäng, som ansetts böra förenas med rättigheten att tillverka Brännelvin:
Den drank, som tvid desse Städers Bränncrier kan blifwa att tilgä, lika lätt bör kunna pä ett nied god hilshässning öflvcrensstämmandc sätt, anwändas, som den drank, som pä Krono-Brännerierne, i händelse sädane skola existera, erhällcs; samt rättigh-ten att tilwcrka Brännewin till Husbehof synes lika naturlig, som den att brygga och baka af Spannemäl, hwars wärde icke beror af BrännewinS » priset, som deremot altid rättat stg efter det ä Spannemälen, hwarriss kommer, att jemlikt 6o § uti den nyligen af Riksens Höalofl.
Ständer bcfiutna och af dem samt Kongl. Maj:t faststälde Regerings-Form bjudcs att till Bcwissningcir räk.
423 Den 14 September. nas husbehof--bränneri-medlen, och all Konungen ickr rnä Statens inkomster förpakta, eller till winning för Sig och Kronan eller enskildt personer och corporatio, ner näg'e Monopolicr fastställa; sä kan jag för min del icke finna nägot skäl att utesluta dehe Studer ifrän en förmän, som alla andra tilflytcr, derest Bränwins» bränning för sädan mä anses, utan sär ödmjukast til» styrka, att Stockholm och Götheborg, som i betydligaste mon bidraga till upräkthällandc af allmänt wäl, tilerkännas enahanda rättigheter som Rikets öfrige städer.
Wid bestämmandet af grunderna för den Brän» tvins»tillverkning, som bör ät Rikets Innebyggare up» lätas, förete sig wäl ä ena stdan flere betänkligheter, framkallade af den nöd, hwaruti framflutne miHrväxtär och ett härjande krig försatt ej mindre den flitige Jordbrukaren, än öfrige Med - Undersätare, hwars wilkor och näringsgrenar äfwen blifwit nog kringskurne; men erfarenheten har ä andra stdan med kraftfulla skäl ädagalagt huru swärn — ja ofta bedrbfliga och lysiiga vpträden pä BränwiuS-förbud följt.
Med afseende härpä och Iakttagande af den prin» eip, att frihet gifwer lif och rörelse ät alla näringar, hastva de upkomne betänkligheter hos mig blifwit un, danröjde och fär för min del ödmjukast fdrcflä: 1:0
Att alla Hemmansägare L Landet samt Innehafware af sädane oskattlagde lägenheter, som 2 Krono-skogarne eller Allmänningarne finnas, sä wäl, fom Jnncwänarne uti alla Rikets Städer, mäga alla tider pä äret Bränncwin tilwerka. 2:0
Att en hwar är tillätit att nyttja Brän» neri,redskap af hwad form som hälst, dock att ingen Panna mä innehälla utöfver ioo:de kannors rymd.
Den 14 September. 429 H:o Att derest sivär mitzwäxt och Sp^nnemälSbrist nägot är skulle inträffa, och sälcdes förbud änkevundwik. lige, Kongl. M'j:t i näder t'Ftcs förbjuda DränwinS-tilwerkningcn; men att i ansemde till dc följder, som beklagligen stä i b edd med mihwäxr och SpanMmäls-bnst, hwilkr swärligen kunna häkw S inom mindre tid än ett är, och innan de af en werkstäld rikare skörd undanrbdjaS, werkan af hbgstberbrdc nädiga förbud ej mä inskränkas inom korrtare tid än helt är, samt att i sädant fall icke nägot utaf den Vewillning som Riksens Ständer, i afseende pä Dränwink-bräi ningen, fastställa, mä ukgä, utan den jämwäl för ett sä, bant är förfalla. 4:0
Att en hwar mä utan äkal hwart som hälst inom Riket föra och afyttra sitt tilwerkade Drännewin dock att Tilwe'karen ej mä wara tillätit att försälja mindre hvarnum än en kanna. 5:0
Att minuteringS-ställen böra elter Konungens Befallnings-hafrvandes ä Lndtt och Magistraternes i Städerna föreskrifter inrättas, dock att till tidehällande af ordning och skick inga krogar mä anlägga»vid Kyrkor samt inom en half mil till Eästgifwaregärdar och Städer. 6:v Att alla öfwerträdclscr häremot mä beifra- och utföras utaf angnwaren, som ensam bör vadsö sä wäl confisquerad Bränneri-redst..p, som ädragne Böter; och 7:0 Akt Riksens Högloft.
Ständer behagade Meddela deras Bewillnings-Utskott del af detta Fdrst g, jemte önskan, att sä widt mdjeligt är nägon rubbning uti afgiften för BrämvinS-bränningen ej n.ä ske, utan ben 4ZS Den 14 September. den sä l afseende pä Landek, som Städerna förblifwa uti dest förra förhällande.
Ehuru jag icke wägar smickra mig med det hopp, att Högloft.
Utskottet wid dAta nsttt anförande fäster näaon upmärksamhct, har jag likwäl ansett med min NikSdagsmanna pligt enligt, att yttra mine betänkligheter, hwilka såsom mina enskilt? tankar mä anses, samt anhåller ödmjukast, att de säsom sädana mä »ti ProtocoAet inflyta, och jemte Utskottets Betänkande till Riksens Högloft.
Ständer öfwerlemnas.
Stockholm ben 16 Augusti 1L09.
L. örl. VrÄorin.
Härmed förenade sig Herr Borgmästaren Lclien ström.
Herr Auditeurerr Wnr§ inlemnade följande ffrifkcliga anförande: Betänkande Flere är har redan LIses briet^k^ multnat i jorden, men betz minne lcfwcr än och dctz Memorial af den 19 Junii 1786 om fri BränwinS-bränning hästkär ännu pä bordet hos Riddcrskapct och Adeln.
Oen deri bestyrkta grundsattS: att det i alla tider warit Swensta ZqstketS urgamla rättighet, att sjelf förädla de producter det med filt och moda ur egen jord framalstrar, blifwer grund - Den 14 September. 43 r grundwalen kill mitt > särskilta Betänkande, och i anledning deraf pästär jag cn sä fri Bränwins-bränning som nedan anförande Reglor och flutföljder kunna medgifwa, utan nägon afgift derföre; kunnandes hwad Kronan derigenom misier genom en särffildt Koppskatt ersättas, eller ock ä annat sätt som hälst WewrllmngsUkffottet äger att fbresiä. itfta Regeln.
Nyttjandet och förädlandet af Jordens och arbetarens första product pä hwad sätt som hälst, bör ej förmenas eller pä rrägot sätt inskränkas för den producerande.
Glutföljder. 1:0
Ma som Hafwa egit Jordbruk, Landtmannen lika sä wäl som Jnnewänaren i alla de Städer som idka äkerbruk/ äro säledcs berättigade att bränna Brännan.
Undantag.
Soldater, Ryttare, Bäksmän, Inhyseshjon, Strandsittare, med siere dylika , äga ej egen Jord, och fä ej bränna.
Torpare icke eller utan tilständ af Jord ägaren, som i denna händelse fär för mänga Skogwaktare. 2:0
Uti denna rättighet bör intet ingrepp skr, sch friheten att bränna icke lida minsta inskränkning, hwarkrn i afseende pä tid eller knapp ärswäxk, eller Pannans figur, eller wahrans afsalu eller Inrikes Transport.
Pä detta sätt och e) annars befrias allmogen frän Krono-Betjeningens blytunga wälwilja och handräckning.
Un-- 4Zr Den 14 September.
Lill ordnings minnande bbr Jordägare ej sälja mindre än halfstop kanske minst kanna.
Han bör wara fbrädlare af stn egen wahra, ej Krögare. Z:o Bränwin mä införas frän Landel till alla Städer, samt emot lindrig Tull utföras till Utrikes orter.
I anseende till Franska Brännewincis löga pris, inträffar utförseln sä sällan, att tillätclsen ej kan märka farhäga, men nägon gäng, i händelse af wär Neutralitets ivid ett Sjökrig, kunde det ske med förmän; och bwarfbre dä förneka o§ denna winst, hämtad pä Utlänningens Eebict. 4:0 Krogar fä anläggas hwar som hälst, utom nära Kyrkorne, efter wid allmänna Taxeringarne gjord anmälan, emot wid hwarje Taxering päfbrd afgift.
Härmid kan jag ej undcrläta att nämna min tanka att alla Krögare borde förbindas, jemte Brännewinet hälla till försälgning godt och wäl brygt dricka; säledes altid wara försedda med goda källare. 2:dra Regeln.
Denna allmänna frihet för Jordbrukare bbr ^ewiljas honom pä ett sätt, att den deraf stg härleiande winst blir nägorlunda jemn t spridd äfwen till fzllnad af det allmännas behof.
Slutföljder. 1:0
Tn mättelig P inncrymb lämpas efter största mängdens eller allmogens mana och behof, t. ex. so kannors panna utstaka för hwarje hushäll som har rätt Den 14 September. 433 rökl att bränna. Wal mindre panna mä Brukaren hafwa, men ej större, utan emot afgift, hwarom nedan förmälcs.
More panncrymden oinskränkt, skulle nägra Landtbrukare draga till stg all förtjenst i e» hel Provint-e. 2:0 Panncrymden blir enahanda, i fall ägaren under eget bruk brukar tio Mantal eller ett ätlendcls.
Intet Hushall pä Landet, om icke där Fahriguer äro inrättade, är sä stort, att icke med femtio kannors Panna trllräckeligit Bränwin för egna strupar karr tiilwcrkas» g:o Men äfwen större Pattttä
Mä dött förskaffa sig, so» stg dertill befogad finner, sedan haN före bränningen derom anmälan gjort wid allmänna Taxeringar eller hos Landshöfdingen, emot eN efter kannetalet stigande afgift, som Äcwillnings-Utskottek torde utstaka för öfwcrskjutande pattncrymd, en afgift» fä mycket mera rättwis, som hatt dä bränner, ej allenast för eget behof, utatt ock afsalu» 4to Äf de skäl, soM i näst förcgäendö t:sta Artikel nämndes , förbjudes alla Coryoratiöner, och hivar och ett bränne för stg och egen räkning, samt alla dylika Contracker förswmna för ewigt wid det» rrtsatka Terminens stutt sto Nyttjar ttägott de sä kallade Skättsktt Pannor, wid hwilka till Minsknittgen med ett otrolig hastighet afwerkas, men också ett del af spiritu!» derigenom förbränncs, erlägga derföre ett sädan afgift» som Bcwilliiittgs - Utjkottct föreslär» Tredje Band. N:o §6, s?» 434 Den 14 September. z:dje Regeln.
Oe Städer som ej öga Jord, sälcdcs e) egen Säd, utan mäste upphandla den samma, mä äfwcn fä wända deras Industrie pä denna bog, dä det ster pä ett fdr Riket gagneligt sätt, som will säga, atk Jordbrukaren som producerar Spanneyrälcn blir uppmuntrad genom lätt afsalu till ett drägligt men stadgat pris, dä Handlanden ej genom bfwerstddig och oinffränkt inför,el af Säd och Bränwin utifrän, betager Jordbrukaren all winst pä sin Säd och sitt Bränniln , och bereder sitt wälständ pä Jordbrukarens li, dande.
Till förekommande af de§e olägenheter torde blifwa nödwändigt, att här, likasom i England warit brukligt, ett medelpris stadgas pä Spannemälen, Räg, Korn och Ärter.
Sä länge beha Sädesslag hälla sig wid eller under detta pris, bör utländsk
Säd ej annorlunda till utförsel tillätas, än emot en drpg Lull.
Stiger äter Säden öfwer detta pris, i synnerhet om ben gär till nägon högd, minskas Tullen proportionaliter efter Sädens inländska pris, sä att Sädén inrikes e) faller under det stipulerade maximum.
Härwid mäste afseende hafwas pä det i allmänhet gängse pris, icke pä en och annan Landsorts af bristande inrikes tillförsel eller hindrad afsättning tillkomna höga eller läga pris.
Malt bör pä intet wis fä införas, ty halwe wi Korn, kunna wi snart tillwcrka Malt. Hwcte, Bönor och Hafra böra ej införas anna s , än emot en gansta drpg Tull.
Till medelpris för Sädén, sä snart wi fä hugna otz af Freden, wille jag fönflä Ser R:dr Banco för Räg och Ärter, 4 R:dr D:co för Kornet xsr tunna.
Den 14 September. 435 2:0 Allmänt fri utförsel af Säd bör benfil, fas. Commtinicationen emellan dc Sädcsrika och de Sädcsfattiga ProvrNcer är ofta hindrad, ofta förswärad, än af wäder, än af wägalag, med flere orsaker.
Norrland kan med mera förmon hämta sin Säd ifrän Lifland, än frän Skäne, som äter med mera winst ofta kan sända den utrikes, än akt frakta den till Norrland. z:o Utländskt Bränvin mä e) införas.
För Apolhequcns och andra nödiga behof, mä Kronan för kgen räkning läka införa twä ä tre Tusende kannor Franskt Brännewin, utom i krigstider, dä detta antal mä öfwerskridas efter tillgängen hemma i Riket pä Säd och Dränwin. 4:0
Till dest att Rikets Sädesförräd genom uppdrifwen cultur och obehindrad Spannemälsutfbrsel blifwit ansenligt förökadt, fordrar nödwändighcten att Kronan widmagthällcr sina Magaziner, om hwilkas Oirection jag längre ned fär orda. ^:o Dä enligt 2 Regeln, 4 Artikeln Corporationer ej tillätas, borde de e) eller wid Bränningen äga rum i Stockholm och Götheborg; men dä näppeligen nägon sä allmän regel gifwes, att icke nägok undantag finnes, dä hwarken husens inrättning eller warsamhet med Elden, som i större Städer är oumbärlig , eller Husägarens belägenhet, kan tilläta dea rättaste behandling, som wore, att hwar Husägare finge bränna; sä ser jag ingen annan utwäg öfrig, än att denna rättighet emot hälften af den afgift, som förut af dehe Städer utgäkt, uppdrages till Bagare- Bryggare-, och Slagtare-Societeterne i hvarje af beha Städer, hwilka Sorieters Ledamöter, !n - 4Z6 Den 14 September. gen undantagen, öga att i minst g:ne eller flera Bolag i hwarje Stad denna brönning förrätta, med rtt mindre antal, ej öfwer zoo kannors rymd innehällande, Pannor, antalet bcräknadt, efter hwardcra Stadens halfwa Bränwinsbchof, dä andra hälften bihchällcs för Kronans Brönncrier.
Börandcs likwöl, wid en sädan anstalt, förcgäcnde irsta Z:s innehäll om rtt stadgadt pris för Södén, m. m. noga observeras af Finance - Ministern. 4:de Regeln.
Kronan som äger bäve Säd och Jord mä ock till brönning begagna sina i Stockholm, Götheborg och Furusund inrättade Bränneriet, pä det den i Magazincrne förwarade Sädén, innan den blir för gammal, eller ock om den blifwit skämd, mä kunner förwandlas i Bränwin, och ny Säd i Magazincrne äler anskaffas.
Dock böra dehc Bränneriet af Kro, van sjelf förwaltas och icke bortarrcndrraS. 5:te Regeln.
Alla?örbrytelser emot denna Författning kunna äkäras af en hwar.
Den brottsliga förlorar redskap och wara; Krögaren pkiktar derutom z
R:dr första gängen; ware sedan sin Nöring förlustig.
Tik flut mäste jag yttra mig nägot om Krono - Maga;!» nerne och deras styrsel.
De hafwa ofta biträdt i nödstadde Landsorter med Säd eller Penningar, men nästan alltid med för knapp hand, och för mycken merkantil warsamhet.
Orsaken härtill torde wäl egenteligen igenfinnas i de knappa tillgängar.Oirectionen haft att disponera, sedan ben af Riksens Ständer 1788 dertill anflagna bctydeliga summa annorlunda ak Den 14 September. 437 af högsta magtcn anwändes. Frägan blir likwäl, om. ej dcn Säd, som lemnaks ben fattiga kill understöd, blir för dyr för honom, för Kronan, igenom dc löner, som erfordras för Magajins - Oirectionen och betz Betjening, flere Krono-Jnspcctorer, nied deras lindcrhafwande, Oammkappcn, underhäll af Magazins - byggnader, Spannemäls - frakter, Assurance eller förluster, samt andre afbränningar.
Jag kan sälcdcs ej tillstyrka bibchällanbet af nu warandc Reglering, ännu mindre en np och till, ökad vcrcetipn, utan tror att altsammanS kan sim» plifieras.
Om genom förenklande af wärk Kammar, werk , Jordcboks- och Hemmantals-Räntorne förwand, ladcs till en enda persedel, som för dc flesta orter förmodeligcn klefivc Spanncmäl, kunde Sädén pä wiS» sa ställen in natura, aflcfwereras, och Kronan derigenom fä ett bctpdcligare lager, än dcn manligen in natura erlagde Krono-Tionden kan ästadkomma, och stora summor till Sädcsinköp ej bchbfwaS.
Detta lager kunde förwaraS antingen pä Krono-Magazincrne eller ock hos private Jordägare, förscdde med trlräckelige och tjenkigc förwarings-hus, och boende tvid större insjöar eller hafwct med goda hamnar när inwid.
Emot ersättning efter wist pris för twä eller tre kappar per tunna, wörö de i answar för sädens aflefwerering fritt om bäkbord, tvid päfordran utan minsta afdrag, borde derföre sätta af wederbörande pröfwad tillräckcNg borgen och answar» för alla olyckshändelser af Eldswäda, m. m. undan, tagande anfall af fienden.
Blcfwe Uppbördswcrkek simplifieradt och Krono-Sädm förwarad i smärre partier.
Skulle möjcligen Krono -Fogdarne, hwar i sitt fögderi, kunna medhinna tillsyn häröfwer, samt Lands, höfdin - 433 Den 14 September. hbfdingen jemte Läns-Bokhällarcn hafira öfweruppseendet, och derigenom de fläste Krono-Jnspectorer och fanste flere Magazins-byggnader fdrswinna.
Dä när mindre partier serskildt pä ofwannem, de sätt förwaradcs, stulle det kanske bli möjcligit, att nian bränning ombyta
Sädén ifrän ett är til annat, om den ärsgamla Säden om hösten, dä straxt före Slagttidcn mästa Bränwin tillwcrkas, finge utlemnäs till de Brännande emot afgift af en kappe pä tunnan, och säker förbindelse att wintern eller wären dcrpä
Utan längre uppskof ätcrlcmna samma
Säd till lika mäl, lika wigt.
Bränwins-brännaren wore der, med wäl belätcn, som dä undwcke att skynda med Tröskningen, och att bränna af Säd som c) wore golflegad; Magazins-Fbrwaltaren, som e) lärer fä mer än H:dels kappe, kunde dä fä en hel kappe i arfwode, säledeS betalt för fikt beswär, och Kronan hade alltid frist
Säd i sitt sörröd.
Alla wunno dcrwid, och jag förmodar, att Bränwins-brännarm gärna stulle betala twä kappar.
Pä detta sätt tror jag, att Magazins-förwalkNingen stulle kunna med mindre widlyftighct, mindre correspondent bestridas, och att den kunde dirigeras af Finance-Ministern, med sä mycket mera skäl, som ökning eller minskning af Tullen pä Utrikes Sädén egentligen af honom beror.
Han bör hafwa biträde af twänne Embetsmän, som Konungen utnämner, med tillräcklig lön, af 2:ne Grotzhandlare och nödig betjening.
Blefwe redogörelsen härföre ärligen Allmänheten genom Trycket meddelt och «id hwarje Riksdag Revision af Stats-Utskottets Ledamöter förrättad, wunneö all önskelig säkerhet.
Sockne - Den 14 September. 439 Sockne, Magazincrne, hwilka, efter min tanke, ej utan olägenhet kunna förwandlas till HäradsMagazincr, medförde mycken allmän nytta, om den wanliga inrättningen och förwallningen cheraf förändrades.
En för hög ränta af fyra kappar pä tunnan, som manligen genast afdragcs wid utläningen, en för längt drifwen tålmodighet med länens inbetalning, som utan inwändning borde oafkortad ske af hwarje Läntagare emot flutet af wintern; honom obctaget, att innan korrt tid derefter göra nytt Län mot Borgen och 2 kappars Ränta; undcrlätcnhct att ej jemte Mällring wäga Sädén in och ut; en förhastad och skadlig fördelning, samt anwändandc till hwarjehanda publika onera af det öfwcrskott och den winst utläningen framalstrat, hwarigcnom Magazinet aldrig kan komma till den höjd, hwarmed Sockneboerne wid ett infallande smärt misswäxtär kunna wara belätne, äro missbruk, som i stället för en nödhjelp göra inrättningen till en pläga för den fattige och hindra Magazis nen komma till nägon fullkomlighet.
I allt öfrigt, som ej häremot strider, förenar jag mig med Beredningens tankar. k. köm'§.
Herr Ryttmästare» 8tru8ssnf6l6t utlät sig:
I anledning af hwad ätskilliga bland Beredningens Ledamöter uti denna sak redan, dels skriftligen och dels mundtcllgcn yttrat, förmodar jag wara ädaga» lagt, att wi samtlige äro ense om, det SpanncmälsMagaziner böra pä
Kronans bekostnad anläggas, samt Dränwins-Bränningen pä Landet och uti Rikls öfrige Städer, utom Stockholm, Götheborg och Carlscrona, blifrvK 44^ Den !4 Septeinber.
Skifwa fullkomligen fri; men i anseende till dcKe Städer, synes mig det mcningarne öro delade emellan följande trcnne Altcrnativcr, antingen att Stocka holms, Götheborgs och Carlscrona- Jnwänare skola fä lika rätt med andre Stadsboer, att ensamme till» werka erforderligit Bränwin till stn förnödenhet, ellir att endast Kronan skulle uti nyssnämnde Slädcr bestrida Bränningen, eller ock att Kronan wäl derstädes skulle fä drifwa Bränncricr, men att de enskildta Jnwänare, som ästundade, ändock ej deraf hindrades att idka Husbehofsbränning.
För min dek will jag wäl icke bestrida, att Kronan mä sä wäl, för att desto bättre kunna anwända den oriadc Spannemäken, som för att erhälla understöd till Magazins-inrättningens wid« rnagthällande, uti sidstnämnde Städer tillwcrka och försälj.
. Bränwin; men jag önskar att sädant ingalunda mätte betaga de private Stadsbocrne den rätt till Husbehof-- Bränning, som alke Rikets öfrige Jnwänare tillkommer.