Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ett annat skäl, som blifvit anfördt, år, att man, i fråga om jernvägar, bör handla med den största möjliga kraft, emedan det gifvas tillfällen, då det är ett stort fel att underlåta att handla; men, oaktadt jag såsom en moralisk regel eller en regel i allmänhet vill medgifva, alt sådana fall kunna finnas, har likväl den talare, som yttrat delta, icke gjort någon tillämpning deraf eller angifvit meningen med delta yttrande.
Han har endast sagt, att jernvägs^ nlägg n ingar hade ett högre mål, än att utgöra en spekulation.
Meningen med dem vore att höja landets industri.
Jag hemställer till Herrarne, om, såvida afsiglen är att vinna detta mål genom jernvägar, icke rättasie sättet är att, så fort möjligt är, göra dem färdiga emellan 2:ne ändpunkter.
Jag tror således, alt det åberopade skälet om industriens höjande, långt ifrån att vara gällande, tvertom talar mera derför, att man först skall göra en väg färdig innan raan börjar en annan.
Jag har ansett det vara skäl att framhålla dessa anmärkmr derföre, att jag tror, alt denna fråga, den må nu betraktas såsom en spekulation ä Statens sida eller såsom en speku lation i högre mening i och för utveckling af Statens krafter i framtiden, är underkastad sådana reglor, som gälla inför allmänna raisonnementet, och att man har all anledn. att icke förhasta sig, ty här är fråga, icke blott om man skall använda 1 mill.
R:dr åt ena eller andra hållet, utan äfven alt så snart som möjligt vinna ett resultat, hvarvid man kan trygga sig, sedan man en gång beslutat att lemna dertill nödiga anslag.
Jag förnyar min anhållan, att alla medel, som beviljas, må användas till den ena banan.
Endast med 2 ord skall jag bemöta Hr Bildis invändning, att mitt förslag icke kan uplagas, emedan så dant vore i strid med 56;te §:n Riksd.-Ordn., hvilken lyder sålunda: ”Intet ärende må nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut.
Ej eller må, med undantag af Grundlagsfrågor, nya ämnen af Riksdagsmän väckas, sedan en månad från Riksdagens början enl. 27:de §:n lilländalupit, såvida icke sådana frågor af redan fattade beslut, eller redan uptagna ärenden, eller under Riksdagen inträffade händelser, omedelbarligen föranledas.”
Jag tror, alt på grund af denna § och med afseende på Gr. von Rosens motion om stambana genom
Östergöthland min grundlagsenliga rätt är att erhålla propos. å det förslag jag framställt, hvarföre jag vidhåller detsamma, underkastande mig hvad Hr Gr. o. Landtm, i detta hänseende täckes åtgöra.
234 Den 1 November e. m. Gr. von Rosen:
I anledn. af Hr Bildts npmaning till mig, att yttra mig, huruvida hvad han yttrat om min motion vore rigtigt eller ej, får jag lof att såga, att jag delar hans åsigter; ty då min motion var framställd tinder vissa vilkor, hvilka, jag bekänner det tipriktigt, jag af allt hjerta önskat skulle hafva gått igenom, emedan jag ansett sådant vara till landets fördel, men dessa vilkor blifvit förkastade, kan jag icke inse, huru en ledamot kan åter uplaga motionen ulan samma vilkor.
Jag förenar mig således till alla delar med Hr Bildt.
En ledamot bar lemnat en oriktig iipgift, den jag bör rätta, på det alt Slåndel icke malte tro, det jag är vrång mot alla Dya inrättningar.
Han har nemi. sagi, att jag satt mig emot elektriska telegrafers anläggning i Sverige.
Men det år icke underligt, enär mina värda motståndares minne är så lifligt, att hvad den ene tror mig hafva sagt 2:ne gånger, har den andra hört 3 gånger.
Då kan det äfven hända, att flere tro sig hafva hört hvad jag aldrig sagt.
En ledamot af StatsUtsk. har yttrat något, hvilket jagnbör uprepa, till stöd för mina varningar mot obetäukta företag.
Ar 1848 ansågs jernvägen mellan Orebro och Hult såsom en förträfflig sak, och år 1851 anslogo R.
St. medel till denne väg.
Nu säger Hr Bildt likväl, att denna jernväg är blott en fiction, och Hr Gripenstedt yttrade något på f. m., som svarade deremot.
Är det då, frågar jag, skäl för R.
St. att tillskapa 2:ne nya fictioner och derpå använda betydliga anslag?
Det är mot denna öfverdrift jag velat varna, och önskar, att man åtminstone måtte inskränka jernvägsföretagen till ett, på det alt man icke må sålunda förspilla allt för myckel allmänna medel.
Jag fortfar i min anhållan, att Hr Gr. o. Landtm, ville dela propos:n så, att först afgöres, huruvida det skall blifva en eller två jernvägar, hvarigenom saken kommer, såsom jag tror, att på ett redigare sätt afgöras.
Sprengtporten: Sedan Hr von Hartmansdorff uplyst, att det var eli misstag af mig, att påbörda honoifi afvoghet emot elektriska telegraferne, återstår mig endast, att förklara min ledsnad deröfver, alt mitt minne bedragit mig.
Jag anhåller att med några ord få bemöta Frih. Klinkowströms sisla anförande, hvari Frihm, till stöd för sitt förslag, åberopat 56:le §:n Riksd.-Ordn., hvilken § likväl endast handlar om motioners väckande; deremot mäste jag å min sida åberopa 75:te §:n Riksd.-Ordn., som säger, alt när 3 Stånd afgjort ett ärende, får detsamma icke vid den Riksdagen ånyo uptagas.
Klinkowströms berörde förslag alltså redan bör anses hafva förfallit, till följd af 3 Stånds fattade beslut i ämnet, synes mig
Frihm äga skäl att från samma sitt förslag afstå.
Jag förnyar mitt yrkande, att R. o.
Ad. ville godkänna Utsk:s Betänk. sådaDt det är, hvarvid jag äfven vågar foga den hemställan lill de ledamöter, hvilka endast i fråga om summornas belopp skilja sig från Utsk:s Den 1 November e. m. 235 tillstyrkande, alt de, till säkrare vinnande af ett hufvudsakligen gemensamt mål, ville sammanjemka dessa divergenser af jemförelsevis underordnad vigt, och förena sig med oss, som yrka bifall lill Utsk:s förslag.
Då nu- öfverläggningen förklarades vara fulländad, yttrade Hr Gr. o. Laodim., att han, ehuru delning af förevar:de puukt uti åtskilliga delar blifvit af flere talare yrkad, ansåg sig först böra omnämna alla de serskilda yrkanden, som blifvit gjorde, på det alt, i händelse votering komme att anställas öfver en eller annan del, det på förhand må vara uplyst, hvilka förslag böra komma under Ståndets pröfning.
I fråga om jernvägsstambanornas antal, sorn först komme alt blifva föremål lör R, o.
Ad:s beslut, hade blifvit yrkadt, dels bifall till Utskts förslag om 2:ne banors anläggande, dels af Hr von Hartmansdorff, Gr.
Mörner och Hr Hjerta, att endast anslag till en stambana mätte af R. o. Ad. beviljas.
I afseende pä anslagets belopp, hade jemväl blifvit yrkadt bifall till Utskts förslag, hvaremot Hr von Hartmansdorff yrkat att 3, och Gr.
Mörner alt 4 milltr
Rtdr måtte för en jernvägsstambana anslås.
I fråga om anläggandet af en bana, utgående från Götheborg, enl.
Ulskts förslag, hade blifvit yrkadt förändring af redaktionen, dervid Hr Hjärne föreslagit att orden ”utgående frän Götheborg” måtte utur förslaget utgå, samt deremot Hr Bildt begärt, att ordalagen matte blifva ”utgående från och börjande vid Götheborg.” Härvid anmälde sig och yttrade Hr Hjärne:
Då jag på f. m. fästade upmärksamheten på en tvetydighet i Disk:s förslag, och anhöll om den förändring deri, att Regeringen skulle erhålla frihet ali bestämma, hvarest arbetena å vägen emellan Götheborg och Stockholm skulle börja, gjorde jag det hufvudsakligen för ali bringa frågan under öfverläggning.
Deuna fortsatta diskussion har emedlertid föranledt mig, att nu frånträda mitt förslag.
De fleste talare, som yttrat sig i ämnet, hafva nemi. tolkat det i den syftning, som skulle jag hafva önskat ett föt tydligande, och då jag således afstär från mitt yrkande, gör jag det med vilkor, att Hr Bildt äfven afstår från sitt.
Den siste talaren hade icke behöft offentligen fästa något vilkor för sitt beslut, enär jag enskildt förklarat honom, att om han afstod från sitt yrkande, skulle äfven jag afstå från mitt, hvilket jag gör derföre, att den tolkning, som af Utsk:s ledamöter blifvit gifven åt Ulsk:s förslag,' icke är vorden bestridd.
Hr Gr. o. Landtm, framställde vidare, att sedan nu Hr Hjärne och Hr Bildt afslått från sina serskildta yrkanden i fråga om redaktionen, i hvad banan från Götheborg lill Slockholm beträffade, ej blifvit yrkad annan föi ändring, än alt, enl. Gr. Mörners förslag, anslaget borde gifvas för anläggande och utförande af en del af den stambana, som är ämnad alt, fullbordad, med Götheborg förena hufvndstaden i rigtning genom Westergöthland och Nerike; men att, i fråga om södra banan, blifvit yrkadt dels bifall, dels afslag, dels af Hr von Hartmansdorff, ”att, i händelse R. o. Ad. beviljade 5 milhr 236 Den 1 November e. m.
R:dr för jernvägar, deraf må användas 2 milkr för anläggning af en, i rigtning åt Skåne gående, stambana från Jönköping till den på sydliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken K.
M. kan finna lämpligt bestämma”, dels ock af Frih. Klinkowström, ”alt en mill.
R:dr måtte anslås för påbörjande af en stambana, antingen i rigtning åt Jönköping gående från Malmö till den på nordliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken K.
M. kan finna lämpligast bestämma, eller af en stambana från Norrköping, gående i rigtning mot Jönköping, egande K.
M. bestämma, hvilken af dessa båda banor böra ega företräde till erhållande af sistnämnde bidrag.” Gr.
Posse: Sedan Gr. von Rosen erkänt riktigheten af Hr Bildts npfattning af Grins motion, och Frih. Klinkowströras förslag är att betrakta som en ny motion, får jag begära den på bordet.
I afseende på anslaget till båda banorna, hafva åtskillige talare begärt propos. å Utsk:s tillstyrkande i dess helhet, hvaremot andra åter yrkat, att anslag skulle beviljas endast för den vestra.
Det har föranledt andra att begära propostus upslällande på det sätt, att ja-propos:n skulle innefatta anslag till båda banorna, och på andra sidan nej-propos:n innefatta anslag blott till en bana.
Derunder måste naturligtvis förstås blott den enda banan, hvarom fråga varit, såvida det skall blifva blott en.
Till förekommande af all tvetydighet, hemställer jag, om icke lämpligast är, att den ena propos:n kommer att innefatta anslag till de af Utsk. föreslagna båda banorna, och den andra endast anslag till den vestra.
Detta måtte vara i full öfverensstämmelse med de yrkanden, som blifvit gjorda af de ledamöter, de der begärt sådana proposir.
Jag hörde ett instämmer från Hr von Hartmansdorff, och äfven jag vill afstå från mitt yrkande af delning utaf proposm, under förutsättning, att de, som jemte mig framställt enahanda, yrkande, äfvenledes ville derifrån afstå.
När jag senast hade ordet, ansåg jag första proposm böra göras derpå, huruvida anslag skall gifvas till en eller tvä banor.
1 öfverensstämmelse härmed har Jag instämt med Hr Sandströmer, som för tydlighetens skuld upgaf, hvilka dessa banor skulle vara.
Hr Gr. ö. Landtm, erinrade, att bland dem, som yrkat att serskildt måtte afgöras om anslag må lemnäs till en eller två banor, äfven voro Hr von Troil och Frih.
Klinkowström, och att således, om desse ledamöter vidhöllo sina yrkanden, först endast borde bestämmas antalet af jernvägsstambanorne.
Då, såvidt jag kan påminna mig, ingen begärt anslag till den Skånska banan, med uteslutande af den vestra, synes mig deraf följa, att om R. o. Ad. beslutar anslag till blott en bana, någon annan än den vestra icke kan ifrågakomma, D ein 1 No vember e. m. 237 helst åtskilliga ledamöter yrkat anslag till denna bana, med uteslutande af den Skånska.
Då således beslut skall fattas om anslag till endast en bana eller den vestra, men icke till den Skånska, bör i propos:n uptagas, hvilken bana, som är i fråga.
Jag hemställer till Hr Gr. o. Landtm, huruvida, sedan diskussionen är slutad, sådana som de ifrågavarrde fram ställningarna kunna göras. Anser Hr Gr. o. Landtm, ett dylikt tillagg kunna göras, så vill jag till proposmes förenkling afstå från min.
Jag hade eljest föreställt mig, alt mitt förslag hade bordt bifallas.
Jag vill erinra derom, alt då frågan första gången förevar, yrkade jag, att, såvida understöd till någon jernväg skulle ifrågakomma, den emellan Jönköping och Malmö borde i första rummet ihågkommas.
Således har yrkande förekommit om att denna väg borde äga företräde, och jag förenar mig alltså med Hr von Troil, i fråga om propos:s framställande på de tvenne första raderna.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då Hr
Ribbing fortfarande yrkat den delning, som förut varit begärd, så alt först komme alt af göras huruvida anslag må beviljas till 2:ne eller endast 1 jernvägsstambana, R. o.
Ad. torde fiona alt denna fråga måste först af R. o. Ad. pröfvas, samt Hr Gr. o. Landtm, nu finge hemställa om R. o. Ad. bifölle den del af Utsk:s förslag, som innefattade att anslag må beviljas till 2:ne jernvägsstambanor inom riket.
Denna propos. besvarades med -starka
Hr'von Hartmansdorff begärde votering och yttrade sedermera :
Jag anhåller alt konlra-propos:n må innefatta, alt anslag skall beviljas till blott en bana, nemi. mellan Stockholm och Götheborg.
Den af Hr Gr. o. Landtm, framställda voter:s-propos:n var, huruvida anslag skall beviljas 1 eller 2 banor, och derföre bestrider jag den siste talarens framställda förslag, samt anhåller, att kontra-propos:n må innefatta beviljande af anslag till 1 bana, ulan att man bestämmer hvilkendera af de ifrågavande, som deraf skall komma i åtnjutande.
Jag hoppas, att Hr Gr. o.
Landtm, lika litet, som det Högloft.
Ståndet tillåter, alt mina motståndare diktera både ja- och nej-propos:o.
Den sednares upställning mätte tillhöra mig, emedan jag är den, som begärt omröstning.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det visserligen vore Hr von Hartmansdorffs räll att diktera kontra-proposm, så att den af honom framställde mening vid voteringen förekomme, men att då denna rättighet icke kunde uphäfva andra ledamöters rätt, att få frågan de - 238 Den 1 November e. m. lad på sätt de förut yrkat, så alt först endast antalet af jernbanorne bestämdes, Ilr von Hartmansdorff torde finna, alt i kontra-propos:n icke knnde inlagas en större del af Hr von Hartmansdorffs mening, än hvad som på andra sidan inginge i Ja-propos:n.
Härefter uplästes till justering och godkändes en sålydande voter:s-propos.
Den som bifaller att till K. M:s Nåd. disposition må ställas anslag för anläggande och utförande af 2:ne jernvägs-stambanor inom Riket, röster J3 j den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, anser R. 0.
Ad. anslag för endast en sådan banas anläggande och utförande böra ställas till K. M:s Nåd. disposition.
Vid voteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit med 73 Ja emot 26 Nej.
Efter det sålunda beslut om anslags beviljande till 2:ne stambanor blifvit fattadt, yttrade Hr Gr. 0. Landtm., att dernäst borde bestämmas ifrågavartde anslags belopp, i hvilket afseende blifvit yrkadt af Hr von Hartmansdorff försl att endast 3 milhr R:dr mätte beviljas, men sedermera, för den händelse att 5 milhr beviljades, en annan fördelning än Utsk. föreslagit, hvarföre nu ifrågakomme Hr von Hartmansdorffs förslag om 3 milhr
Rtdrs användande förde beslutade 2:ne stambanorne.
Mitt förslag innehåller, att blott en stambana mä anläggas och 3 milhr R:dr dertill användas; men att, i händelse 2 dylika banor skola samtidigt utföras, man anslår 3 milhr R:dr ål den ena och 2 milhr ål den andra.
Hr Gr. o. Landtm, framställde, att nedsättning af den utaf Utsk. föreslagna anslagssumma jemväl blifvit yrkad af Frih. Klinkowström, som derefter yttrade: Sedan R. o. Ad. nu beslutat alt 2:ne banor skola anläggas, afslår jag från mitt förslag.
Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, framställde, alt för öfrigt Gr.
Mörner föreslagit anslagssummans bestämmande lill 4 milhr R:dr, och att, ehuru det varit under förutsättning, att blott en bana skulle anläggas, likväl denna anslagssumma torde böra underställas R. 0.
Ad:s pröfning, anförde Gr.
Märner:
Mitt förslag afsåg blott en bana, men sedan nu beslutats anläggning af 2:ne banor, anser jag min framställning hafva förfallit.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. 0. Ad. Utsk:s för - Den 1 November e. m. 239 slag, att för de 2:ne jernvägsstambanorne skulle beviljas ett anslag af 5 milhr R:dr b:ko.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade sedermera, att, i fråga om anslagssummans fördelning, R. o.
Ad. först torde fatta sitt beslut i afseende på den bana, som komme att utgå från Götheborg.
Jag hemställer om icke propos:n kan innehålla eller innefatta båda banorna på en gång, på det att vi må slippa serskild propos. på hvardera.
Hr Gr. o. Landtm, erinrade, alt i denna fråga olika meningar redan blifvit framställde, dock icke i afseende på den vestra banan, men väl i afseende på den andra, och att han derföre ansett lämpligast, att Götheborgs-banan först blefve föremål för propos., hvarigenom sedermera frågan om den andra banan kunde lättare afgöras.
Hr von Hartmansdorff hade föreslagit 3 milhr R:dr för den ena banan, och 2 milhr R:dr för den andra, och deremot Frih. Klinkowström en mill. för den ena, och således 4 mill.r för den andra; vid hvilket förhållande det syntes bäst alt först afgöra frågan om Gölheborgs-vägen.
Skulle det icke gå an att göra framställning på lltsk:s förslag och till kontra-propos. antaga Hr von Hartmansdorffs förslag?
Ilr Gr. o. Landtm, yttrade, att det väl ginge an, om fråga endast vore om 2:ne förslag, men att nu, då 2:ne förslag om den ena, och 3:ne förslag om den andra banan voro gjorde, det vore bäst att serskildt besluta om hvardera banan, och att R. o. Ad. torde tillåta, att redaktionen bestämdes framdeles, sedan beslut först blifvit faitadt i fråga om anslagets belopp; hvarjemte Hr Gr. o.
Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle Utsk:s förslag, att för vestra banan bestämdes ett belopp af 4 milhr R:dr, samt, efter denna propos:s besvarande med starta
Ja, blandade med åtskilliga Nej, förklarade all han funnit
Då sedermera Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. bifölle den af Utsk. föreslagna redaktion, innefattande: ”Fyra milhr
R:dr för en del af den stambana, som, utgående från Götheborg, kommer att, i riktning genom Westergöthland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med bufvudstaden”, ropades starka Ja, jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han funnit
Ja hafva öfverröslat Nej.
Efter förklarande, att, sedan R. o. Ad. bestämt anslaget för bägge banorne till 5 milhr R:dr, samt deraf 4 milhr till den vestra, Hrr von Harimansdorffs och Ribbings förslag, som åsyftade högre anslag för södra banan än Utsk. förslagit, derigenom hade förfallit, framstälde Hr Gr. o. Landtm, att nu återstode att bestämma redaktionen i afseende på den bana, hvartill en mill.
R:dr skulle anslås, i fråga hvarom blifvit föreslagit af Utsk.: ”samt en mill.
R:dr för påbörjande af en i riktning åt Jönköping gående stambana från Malmö till den på nordliga sidan af sistnämnde stad belägna 240 Den 1 November e. m. punkt, hvilken K.
M. kan finna lämpligt bestämma”; af Gr.
Lagerbjelke, den förändring af Utslcs förslag, att de efter ordet ”Malmo” följande orden uteslötos; af Hr-von Hartmansdorff: ”samt en mill.
R:dr för påbörjande af en i riktning åt
Skåne gående stambana från Jönköping till den på sydliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken K.
M. kan finua lämpligt bestämma”; och slutligen af Frih. Klinkowström: ”samt en mill.
R:dr för påbörjande af en stambana, antingen i riktning åt Jönköping gående från Malmö till den på nordliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken K.
M. kan finna lämpligast bestämma, eller af en stambana från Norrköping, gående i riktning mot Jönköping; egande K. M. bestämma, hvilken af dessa båda banor bör ega företräde till erhållande af sistnämnde bidrag.”
I afseende på denna af Frih.
Klinkowström yrkade propos. hade meningarne varit delade, huruvida den vore grundlagsenlig, och om frågan blifvit i behörig ordning väckt, äfvensom Gr.
Posse begärt, att den, såsom en nu väckt motion, mätte få hvila på bordet; och i detta hänseende finge Hr Gr. o. Landtm, i R. o.
Ad:s minne återkalla de skäl, som för förslaget blifvit anförde, nemi. dels K.
M:s Propos., dels Gr.
Rosens motion, och dels rättigheten till motioners väckande enl. 56:te §:n Riksd.- Ordn., Hvad K. M:s Propos. anginge, så omnämnde den endast denna bana såsom föremål för undersökning, utan att framställa något förslag till dess anläggande, och kunde den således icke föranleda till anslagets beviljande.
Beträffande åter Gr. von Rosens motion, kunde dess åberopande endast afse, huruvida frågan nu är väckt och på sådan grund kan uptagas.
I delta afseende förekomme, att Gr. von Rosens motion afser anslag, biand annat, äfven för en bana, gående Iden riktning, Frih. Klinkowström nu omnämnt, samt att Utsk. gjort den, af R. o. Ad. samt 2:ne andra Stånd bifallna hemställan, att de i Gr. von Rosens motion förordade förslag, ang:de stambanors utförande af vissa enskilda entreprenörer, mätte anses hafva förfallit.
Denna Utsk:s hemställan syntes dock egentligen afse sjelfva sättet för dessa förelags utförande, enl. hvad ordalagen innefattade, och denna åsigt bestyrktes äfven deraf, att några af de banor, som nu blifvit bifallne, voro uplagne i Gr. von Rosens motion; hvadan icke riktningen af banorne, ulan sjelfva sältet för banornes utförande kunde anses hafva utgjort föremålet för det i afseende på samma motion fattade beslutet.
Vid sådant förhållande, och då endast sådane propos:r, som befinnas uppenbarligen stridande mot grundlagen, kunde af Hr Gr. o. Landtm, förvägras, ansåge han sig böra öfverlemna frågan lill R. o. Ad:s pröfning.
Hvad åter den af Gr.
Posse begärda bordläggningen anginge, så kunde den, då här icke vore fråga om någon ny motion, icke beviljas på annat sått, än med stöd af 49:de §:n Riksd.-Ordn:n, i fall Ståndet ansåge beslut om det gjorda förslaget böra i annat plenum fattas.
Efter sedermera framställde propos:r lill bifall först å Utsk:s, derefter å Gr.
Lagerbjelkes, sedermera å Hr von Hartmansdorffs, och Den 1 November e. m. 241 och slutligen å Frih.
Klinkowslröms förslag, och dessa propos:rs besvarande med blandade Ja och Nej, blef förnyad propos. till bifall å den af Disk. föreslagna redaktionen framställd och besvarad med starka Ja, jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han funnit
Jag anhåller att mitt förslag matte blifva kontra-propos.
Klinkowström ville afstå från sin begäran om votering.
Vid den omröstning, jag begärt, har han sett, huru stark den motsatta meningen är.
Det är således fruktlöst att begära votering.
Man förspiller endast tid med en sådan.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan såväl Frih. Klinkowström, som Gr.
Lagerbjelke begärt votering, först borde bestämmas, antingen Frih. Klinkowslröms eller Gr.
Lagerbjelkes förslag borde blifva kontra-propos. vid den blifvande voteringen; hvadan Hr Gr. o. Landtm, nu finge hemställa om R. o. Ad. behagade dertill antaga Frih. Klinkowslröms förslag.
Denna propos. besvarades med starka Nej, jemte några Ja, och då sedermera Hr Gr. o. Landtm, hemställde om. R. o. Ad. behagade till kontra-propos. antaga Gr.
Lagerbjelkes förslag, ropades Ja blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade alt han funnit
Den som bifaller StatsUtsk
:s förslag i afseende på det beviljade adslaget för påbörjande af jernvägsstambana mellan Jönköping och Malmö, röstar Ja; den det ej vill röstar
Nej; vinner Nej, bifalles detta förslag med uteslutande af slutorden ”lill den på nordliga sidan af sistnämnde stad belägna punkt, hvilken K.
M. kan finna lämpligt bestämma.
Härefter förekom och lades till handlingarne Utsk:s yttrande, ang:de 8:de och 9:de punkterne i dess Betänk.
JV2 273. 14 H. 16 242 Den 3 November f. m.
Anmäldes och lades på bordel eli ifrån StalsUlsk. inkommet Utlåt.
JU 272, ang:de medels uplåning genom fonderade stats-obligationer. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 11 på aftonen.
Fredagen den 3 November 1854 Plenum kl. 10 f. m.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att R. o. Ad., sorn beslutat att upskjuta pröfningen af LagUtsk:s Betänk. JU 49, ang:de Handelsböcker och Handelsräkningar, tills BorgareShs derom fattade beslut blifvit meddeladt, i dag inbekommit prot.-utdr. derom, men att detta prot.-utdr. ankommit efter föredragn:s-!istans uprättande och derföre berörde Betänk, ej blifvit å den i Riddarhus-salen upspikade föredragn:s-listan uptaget; hvadan Hr Gr. o. Landtm, finge hemställa om icke R. o.
Ad. bifölle att sagde Betänk, likväl i dag blefve föredraget, och således nu på föredragms-listan upfördes.
Justerades ett prot.-utdr. för den 1 dennes, samt pleni-prout för den 19 sisth Juni.
Med tillkännagifvande att Frih. Cederström, Rud., såsom ledamot af Stats- och Exped.-Utsk:n begärt och erhållit 3:ne veckors ledighet ifrån den 9 dennes, anmodade Hr Gr. o. Landtm.