Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad H mliga At Kottet således sörestagit, förmodar Hemliga ''Lstottet kunna finnas tilräckeligt för det, som til U. jkatrmnZs - OommittLernas sammansättning , cgenjkapcu af deras förrättning och grunderna för deras åtgärd, jurre werkstMghetens befordrande ar nödigt; mea Hemliga Utskottet har deruti trott angeläget wara, a- sörejkrisrvas bör, pä hwad sätt tilgä stall, icke mindre dä, ester stu-ad upstattning öfwer hela Riket, den erforderliga ;>ioLenten för a-gisten konuuer Ki beräknas, samt beräkningen af de Lirsritt - Sedlar och wärdet af de eöböler, hwauned sammanskottet. sär asbördas, at utsättas, än enär h-ärester U.börden stall ste och sörwandlingen werkställas af be lewmerade etteöker eller ivaror.
I anseende til det första, etter afgistS-pro(iertteu8 bestämmande, höll Hemliga u stöttet lampeligast och bäst wara, det Riksens Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet avhäiia, det Kongl. Main täcktes af de inkomna fummarista upgifter pä hela Rikets upstat-ade och u:rön^a förmögenhet, ester beräkning i Lanco. l mna Riksens Ständers Fullmägtigä uti Lan.c;uen och R ksgälds - Merket del, jamt tilläta deni e sammanträde med en Ledamot af Kongl. Kammar-Loll-ogio samt en af Kongl. Stats - Ooittoiret, hwilka Kongl. Majtt i Räder utnämner, afgifva deras gemensamma underdåniga utlåtande öfwer beloppet af ven proLent pä färmögcnhet etter lim, som utgå bör, samt til haad beräkning och warde Lreätt-Sedlar och eLUer för 1048
Veu belöpande afgiften komma at -mottagas, med hwad mera, som harti! hörer och iakttagas bör i afseende pä lewereringsställen och andra nödiga omständigheter, efter orternas olika beskaffenhet, hwarester Kongl. Majit lärer täckas anbefalla
Desi Befallningshafwande, at om Npbörden och werkställigheten, pä föreftrisivet strit, besörja.
All förwandling til penningar af de lewererade elkockLr och waror, synes böra fle uti orten, der lewereringen eller Upbörden tilkommit, samt werkställas genom öpna i god tid förut kundgjorda allmänna auÄiouer pä Lands - Lontoiren, eller, r widsträcktare
Lin, pä siera ställen, efter som Konungens Befallningshafwande lampeligast pröfwar, til erhällands af den högsta betalning.
Skulle wid sädana försäljningar den lewererade waran stiga högre an hwarlil afgiften för den betalande sig belöper , bör öfwerstLttet honom tilfalla.
Nystar ätev brist genom försäljning
Lil underpris emot dek som paräknadt blifwit, mäste dell betalande ersätta ffillnaden.
De kemister, som ifrån Landt - Ränterierna ste uti penningar, tillika med de transporter af sammanstutet silfwer, hwilka kunna blisiva nödiga, och hwarom Konungens Befallningshafwande, under iakttagande af all derwid erforderlig säkerhet, bestyrer, ställas pä Riksens Ständers RiksgäldsLontoir och der emottagas. Detta Lontoir insätter genast hwad som utgör Lauco-mynt, Lxacismynt, Guld eller Silfwer samt Wärla- uti Riksens Ständers Lanrjue, äfwen som dst, hwilket uti Lreäit-Sedlar ingär, blifwer hos Riksgälds - contoiret oförryckt kil den äisposttion af Riksens Ständers Lampi e, hwWNeh ändamklet kan upfvllss.
Hsmliga Hemliga Llffsttet gör sig det osivikekiga hopp/ at Kongl. Majtt uti allt hwatz pä Kongl. MajrkL Nådiga hjelp och biträde kan ankomma, täckes dets ta wigtiga ärende unde-stödja, samt om den handräckning , hwilken tarfwas och hwartil Riksens Ständerö Fullmägtige sig anmäla, ti!
Me^erbökaNdS Ämbetsman och Lollegisr läka utfärda Nädiga bss fallnrngar, äfwensom Rcksens Stander lära i underdånighet anhälla, det Kongl. Majtt i Räder täckes om det, som lil Allmänhetens lundskap komma bör, Desi Nädiga Förordning och Påbud Utfärda.
Sluleligen anser Hemliga Utskottet sig icke böra obcmäldt lemna, huruledes Hemliga Niskottet förekommit, at, da i alla menfkliga företag den bäst uträknade anläggning, ehuru understödd af all försigtighet, omtanka och radighe-, kan af vförse-Va och owäntade hinder, om icke störas, ätmindstoNs för nägon tid uppehällas, och de. således , fastän emot Riksens Ständers bäd'e ö - skan och förmodan hända kunde, at sädana omständigheter inträffade-, hwstlka wällade, at realisationen icke sä hastigt/ som nu är päräknadt, borde eller kunde företagas Z sä more, för at ej någon tid förlora det dermed äsyftade andamä!^ angeläget, det Fullmägtige L Riksens Ständers PaNMe, hwilke i alla fall komma at roalisatic>N8konäen för Lanc^uens räkning emottaga, erhålla Riksens Ständers Uttryckelig» föreskrift och befallning, at ivid strängaste answar täta sig derom warda, at de til en roaliLtion inflytande medel alltid btifws oförryckta til det dermed bestämda föremål, och at, derest detta föremål icke skulle kunna af mellankommauds orsaker eller olycksfall, dem Gud nådeligen afwände, nynäs och winnås.
L25» Lesia medel alltid warda Riksens Stander til handa hallna at deröfwer äisponera.
H vilket allt skulle til Riksens Högloft.
Ständers pröfning genom krotocolM Utdrag exxaämras. luxra.
In Meni ?rotc>co11i L. L.
I.aAerIieim.
Hans LxcsNsnce Herr Grefwen och Zandt Marskal ken.
Det beror wisicrligen al Rid. derskapet och Adeln at lägga detta mål pä bordet, men jag får hemställa, om, l anseende til de sa dagar >vk af Riksdagen hasme qwar, och de flera ärender, som ännu äro oafgsorda, Rjdderstkapet och Adeln icke wille assia ifrän detta yrkande.
Men som Herr dlnrösnstolps, Anelöi-8, fortfor uti stt påstående, kades detta LxrrLÄum krorocolli pa Bordet.
Uplastes til flukeligt afgörande Lanco-Ulfkottets krorooolls-Utdrag af den z.
Junii, angående det He« Lerwärda Bonde.SrändetS yktrade åstundan at härefter fa deltaga uti Förwalkningen och styrelsen af Riksens Ständers Lsn^us.
Friherre Knäbeck, ?ebr e^lexsnäer» Den af Hederwarda Bonde-Ståndet framställda fraga om deltagande i Krme^uens ^äminillrsrion och För. wallning, sinner jag för min del wara i sin natur sä hillig och i förrwarande omständigheter, dä Rikets o rrdiga Pennings-Werk, gnnvrlunda än genom 8»n^usns »r. >> >s ro^r biträde, swärligen, pä hwad sätt som häldst, lärer kunna förbättras och i ordning stallag, sa nyttig och nödwändig, at jag för miu del ej bör annat an tilsiyrka bifall a Bonde-ScändctS i denna de! giorda begäran :
Ec r min kanka nog hufwudsakligt förbehåll tillätes mig dock såsom en ccmänis, tins gus noa, härwid fä tillägga, at nämligen det Hederwärda Bonde Ständer ej ma äga rättighek nrwälja eller förordna »agon ac för deras Ständ wara Lincu-Fullmagria, som icke enligt Författningarna ar behörigen gnzlitresraä at wid allmänna Riksdagar kunna mäkjas til Riksdagsman uri Ständer: et förbchäll, som af manga skal torde wara nödigt, och som jag för min del icke finner böra urakrlatag, i den händelse Bondd-Sländers begäran minner benäget bifall.
Afwen wägar jag tilsiyrka det med billigheten öswercnsstammande, ak om Bonde
S'ändet hädanefter kommer at i 8-mgnsn och dest förwairning deltaga, och detta Hederwärda Srand salunda, i likhet med de öfriga, kommer ar derwid underhälla Fullmagriga och ksviturer, til hwilkas afläningar wista tjlstotter nödmandigt fordras, som aldrig böra kunna blisma Longasn» narwarande l^onc! graveranäs, strsom trenne Stånds tilhörighet, sa framställes med skälig anledning den s.ägan, ti! hwad belopp Boi-deSrandec bör bidraga ti! en sadan funck, som i ränta kan smara emot desta nya tilkvmna Fullmägklgas och Lsvisorsrs rrsLrmentsn.
Denna srägas afgörande torde Högloft.
Ridderstapet och Adel» sinna desto angelägnare under ben för Lingner» nn tilstundande Lriciska belägenhet, dä wl allmänt lil en nödig förestående Lsalisgtirms werk» fiallighet offrc wär förmögenhet pä betra altar, dä alla afbränmngar, as hwad egenskap som häldst, synas äf« weutyrliga.
Grefwe I^swsnstzupr, LIsss.
Om Bons de-Stcmders rättighet ok deltaga riri Ijznguens Förwalcnjng skulle kumm med Ml anses ^rol>'emanii , sä böra alla twiswelsmäl förfwinna, sedan Bonde-Stander pä lä berydcligt särk deltagit j de wid denna Riksdag-gjorda sa ansenliga upoffringar och anstallter kil rsLiilLkionalis befordrande.
Dä jag lilskjnter medel, är dek min ostrldiqa rakt at m-dwerka wid Förwalt»Maen as dejsa medel, och dek är af decca skäl jag Mstyrker, ak Bonde-Scaudec matte sa deltaga rtti Lm^ rj.aenz styrelse, sa wäl genom Fallmägtigä som Itc vili» ra , med dek egda förbehåll, ar Bonde Stander endoft t »scher sädana, som ära Ledamöter af Skändekoch. kemna mara dest Riksdagsmän.
H rk Munc K ss Ro sense stolä, Lstsrchsrci Sedan Höglost.
Kanoo-»Utskotket, öfwer fem mockor, hast hos sig rewmsraä Bonde-Ständeks anhällan ac fa deltaga t L.u»^nons ^grLniie och Förs Mistning, sä kan dek, hrvilket wi förur känt och ykAak, es lemna oh annan uplyöning, an den, ak Bondes Ståndet egentligen ingen rättighet halmer til detta ber gärta deltagande
Men denna uplysning tjenar ost
Lil riitek i Hukwudsaken.
Ty hufrvudftägaii ar nu icke, sm Bönderne äga rättighet at deltaga i Lan^uenb xÄrLntis och aämioistloti» n, utan om dek för decnärwarands är nyttigt, om det är billigt, at de hädanefter sä deltaga deruti.
Denna st aga har långt för dets ra uylysta och nu saknade Ledamöter sa tybe!igen ststfmir ukyehd, ak jag intet behäfwer tillägga, utan will hlatt b» Sara och bestrida nagra af Loooo,dl.skottet gjorda chlvändiungar och förslag.
Rmoo-ttrffotket an-> W-rker, at de Tre Stånden, mäste t-l km^uens ups pipande ar r68o görg et icke obetydligt sammanskotts hwari Bonde.
Stasidet icke deltog.
Men jusi detta wisar , a t Asrsnrisa sk krn^usn kan wara utgiftcx underkastad, och ac wi derjöre, i stället för at hindra Bönderna israil ar gararuLrs, snarare bör racka dcm för der de wittja der.
Ty at llli!«nnc:n5 Ulftand är för det närwarande sadanr, ac det icke behöswer någon widars ggrsniie ( hwarpa man likwäl har M! at twista) bewisar icke, ak den ju i en framtid kan komma ril ar bchöswa dcn.
Kanco Urstottet förestår äfwen, at Bonde,Ständer bör i 1'mrjuän insatta er sä starr Luttsi, ar Räntan ri! 4 kttmckonr är tilräckgig ril arfwode för deras AullmägrigaochlvLvijorer.
Ufen detta första g, som ej tyckes wittna om någon öfwestodig cilgäng i ll-mguen, bereder er stäl ti! mchnöjr hos BondcSrändet'och en sa vbetndl g winst för Län<^nsn, at jag tycker den icke en gal,g haswa bork förestås, pä det wi icke för cn småsak» skuld makt,'synas blott til hälften wittja wisa der Hedcrwärda BondrS, 'andet war wälwillsa.
Bonde.Ståndet har uromdctz nog dyrt köpt detta för VondeStandet mer hedrande än gagnande inträde i Lancjuens aäminillracion, at wi icke en gang böre betaga d t eu med andra krenns Stånden jamnlik rådighet wld omröstningen, sadan som det hiktils hast och förtjent i Förwaltningen af Riksgälds Wörket.
Bältes worc det, at alldeles förneka Bonde-Standet intrade i Lancjnsna Forwalnung, an at bifalla det med er för Bondc-Standet sa litet hedrande wilkor.
Jag förestår derföre, at Ridder» skåpet och Adckn bifaller BoadeStanders anhållan i hela sin widd, med det enda förbehåll, ar dest ikZm-, «c> Flstimägtige och ksvilorsr ej blifwa andre, än jg„ dane personer, som kunna as det wäljas ril Riks.- dagsmän. lv54 —2 Herr lVlzlmsteölä, Benjamin. Wid den VLnrilLlmn, som nu forehafweS om det Hedcrwärda ZZonde-Skäadcts bestäran, ar jämte de öfriga Sianderi fa taga del i Förivalmi! gea af Riksens Stäi'ders slimsa?, kan jaq imet annar finna, än ac denna deras önskan bade är billig och nyttig.
Den lärer wara billig i anseende dorti!: 1:0
At wid nu warande Lsnguss första inrättning detta Stand jämte de öfriga undertecknat dol Riksdags Bestar, som fastställt detta Werk, oaktadt det allenast skott med nagra Härads-8 gill, bewisar der likafullt StandetS deltagande häruti, och fastan de da affagt sig harwid hajma nagra Fulimägiiga, lärer det ej hindra, ak de nu såsom et RiksSrand kunna wolcmsra denna rättighet, som dem dä warit tilbuden; 2:0 Bonde-Stander rager del, jämce de öfriga, uci Lagstiftning, Rikets Penninge-wcrk, Be» willning, m. m.
De hofwa ju »orarnerar RiksSkulden och derwid äga stna Fullmägriga, hwarföre k) dä äswe» wid aclminilirotionen af Landus» , och med sa mycket större skäl >>u, da deraö afgift är ganska betydlig til lieolissnonön, som igenom Bonguen kommer at werkställas f z:o Delta Stand hafwer en hel hop pnzsoistonor af jord i wart Land och bidrager i sin man ganska mycket lil Statens utgifter.
Bifallandet af denna sak torde äfwen wara nyttigt i anseende derril, ac del än mera befästar kan^usnr säkerhet och Osäll; I ^aliijskt afseende är det ock i synnerhet i denna period nyttigt at leda och föra allt hwad möseligt är ril enighet och förtroende alla Stand och Closter emellan.
I följe af allt detta tager jag
Nlig de» friheten ödmjukast kilstyrka antagandet af det Hederwärda Bonde-Srandetg begäran, at jämte de öfriga rekpegnv, Standen fa deltaga lili Bsnguensförwalkning, jamt ac derwid hafwa Fullmägrige, dockcag. tia af sit eget Stand.
För öfrigt bifaller fag LmcciIllslotcets Betänkande, sä wäl i anseende tii utgiven för Bonde-Sländets Fullmägtiga och klevisorec^ som de sjelfwe torde bestrida, som ock dek propvnsrgsts vorerings-fättet.
Jag underställer allt delta Hägloflige RidderskapetS och Adelnö godtfinnande.
Herr von Kofenstoin, ldllilr.
De uplysningar, hwilka al Krnco-Utskortct blifwit äskade, ä. ro nu inkomna och kemnade med ali den fullständighet, som kunnat önskas.Om de a ena sida» bewisa, at BondeStandek werkeligen afsagt sig all befattning med Kanguen och under et långt kidclöpp ingen rättighet bertil yrkat, sä lemnäs derigenom a den andra de xaranreranäe Ständen et sa mycktt önstkiigare tilfalle at wisa det Hederwarda BondesStändek sin waltvillja och sin benägenhet at fullgöra hwad det sam. ma nu begärt.
Skalen, som Verkst böra föranleda, aro af stera Ledamöter redan omnämnda.
För mig äterstar endast at med dem instämma ost) tilstyrkck Högloft.
Riddcrskaper och Adeln ak bifalla Bonde.
Ståndets önskan.
Mea i anseende lil stelfwa sättet anhäller jag at sa yttra mina tankar.
Lmcu-Utfkot. tet har föreflagir fyra »vilkor i händelse af bifall.
Dek första, ak Bonde.Srandet med sin fasta egendom bör deltaga, i Zorsnisn och ansvarigheten af guön, är en otwungen följd af stelfwa saken.
Det andra, at inga andra personer kunna asBondeSmn. dek uises at befatta sig med styrelsen af Lsnguen ant fädana, som kunna wäljaS til Riksdags-Fullmägtiga, ar alldeles enligt med efpiiisr, af war Lonliiiution.
I Lanco-Utffokket faller det af sig sjelfk, ty dil kumm «j andra än Riksdagsmän komma.
Jag häller före, «k det äfwen bör sträckas til I<Lvilorsr och Fulle 12)6 mägnga eniestan Riksdagarna. lZänes Utskottet hak wal crott, i!
Bonde.Stäuder icke astundat at fä Lan-- co-Fuiimrgtiga af sina medel men för min del an» ftr ; detz yttrade åstundan ak deltaga i Lantzuenr sty» rr!sc f" i > neiakra denna omständighet, och at der» ka fä m >cker mindre bör wägraö, forn de crenne Stan» den ru-st pä kt gansta ofullkomligt latt stulle ådagalägga deras böjelse ar tildela det fjerde enahanda rättighet med sig.
Det tredje af Högloft.
Lanoo ftlstortet förestagna wilker ar, ak ivid alla omröstningar i Lanao-ärender, der twanne Ständ stadna emot tivanne, den meningen blir radande, af hmilken twänne af de äldre ggren aranäs Standm warit.
Sadan är i min tanka högst angeläget och nödwäudigt.
I annat fall stalie ing.Kivi-L kustna tipkomma och be nödigaste anstallrcr stkna wctkftällighet, hwilket aldr.-mcst blefws afwenlyrstgt i en tid, da wigriga öftvcrläggningar och betvdcliga förändringar i anseende til den förestående realilarionsn komma ak äga rum. blkstotkcc har såsom fjerde wilker hemställt, at Bonde-StanSet bör i Ilan^usn insätta en sa stor Summa, at rån, rån ester fyra för hundrade biir ulräcklig at bestrida den kostnad, som Lmcjnsn genom Ständers del tåg an. de i WcrketS styrelse kommer at »vidkännas.
Jag medgifwer gerna, ar Riksens Stander med all sorgfällighet böra undwikn utgifter för Lancjusn, men kwänne stal synas mig motsäga det upgifna förstaget.
Der sörsta är, at man derigenom skulle aftorka fran sjelswa föremålet, ak grfwa Bonde-Srandet er prof af roan. skap och tilgifweichet.
Det andra at det more obikligt med en ny utgift betunga detta Ständ i en tid, da detsamma pa ck för sig sa kannberr sätt bidrager til I^riilgrionön, Man inwärrdsr wäll, gt Lsu^usn genom - tiom denna i-eglismion intet minnet', at den deruti endast deltager såsom »verkställare, oi den är en söl>d af de syra Ständenö ggramis af Rikets skuld och en förman icke för Lan^nen,men för dejsa Ständ, som med tjäuHnens rilhjelp sä afbörda en dem äligs gande skuld.
Jag hyser dock den kanka, ai Realisa, rinnea icke ar
Utom all nytta för karinen.
Den gifwer detta Werk er nytt lif och ny stnrka, och sötes kommer dea fullkomliga inaAivile, hwaruli jag, Utan ak känna Kgn^uers tilstand, af de sednare arens synliga erfarenhet har anledning befara at densamma stutelkgen förfallit, om sakernas Narwarande ställning länge fatt fortfara.
Pa denna grund magar jag tillstyrka, ar med det Hederwätda Böndc-StandetS inträde i ömoo-FSrwalmingen intet wilkor as utgift malte förknippas, och skulle Högloft.
Ridderskapet och Adeln likafullt sinna billigt al af bemälta Ständ be. gara det föreslagna sammanskott, är min önskan, ak det samina icke förr mätte utgöras, än Ståndet hunnit afbörda hwad det sig til rsallkLrionsn magit.
Grefwe Märner, (Harl Oobriel.
De Lxtrsklz krolncoHi, soM kommit ifrån deandraStänden, hafwa förelaggt LsncvLUlstolter .at yttra sig, hus ruwida Bo,ide-Ständel ägde rättighet ar deltaga t L.mgnsns styrelse.
Det har således warit UiskottetÄ vwilkorliga skyldighet ok sig »lläia, pä satt desi afgifs Na LxrrsAum krotoaolli innehåller.
Jag för mitt del har ej pä något ställe funnit Bondc-Ständet i denna staga äga någon rättighet.
1^9 ars Riks» dags-Beflut intygar detta i § y. der orden sa lydar Sa wäl af osman Högstnämnd a Nåd iza Berättelse om Rikets tilstand, som thell 153 ic>;8 »vare Medbröder i Råneo - Ukstonet til
Ost jngiswit rörande styrelsen och förma.l ti,ingen af R sogn s n sedan sidst a Riksdags slut, ha five W> trcnne Srand, som c hen samma A srsnt erel nn m.
Detta Riksdags - Bcstut har Bonde, Ständet understriswit och således lydeligcn erkänt, ak det lil någon befattning med Råneo.-Verket e> agde rakt, icke eller i §2,»orien deltagit.
Men, mine Herrar, annat ar rättighet, annat är billighet, och lik dorte; stal är jag för min del gansta nöjd at i Bar,cjusn inlaga delta Hederwärda Stand Råneo U stottet fager sig aga grundad anledning til den förmodan, at Bondc-StändelS önsta», egcnke» ligen sträcker sig til deltagande as den Förwalknmg af LLneo - Verket, som af Rsnco chstolker under Riksdagarna utöfwaS, somt ril dcn Rsvistons-förrattning, som emellan Riksdagarna werkställes, och ! det asstendsr har ej Rmoocklkstotcet sörtstaqit någon afgift för Bonde-Skändet, dä kostnaden för Revitorer ar mindre betydliga
Men sa snart Bonde Ständer äswen emellan Riksdagarna stulle såsom Fullmägtige deltaga i styrelsen,, hwilker L-meo U skottet trott nrindre med Skändetö bäde yrke och beeyvämlighet öswereuLstäm' mande, sä har RLNLu-Utstolcet ej kunnat göra annat tilstyrkande, an ar Bonde-Ständet genom insättning stulle derril bidraga, sa mycket mera- som Råneo-Inchou6ioncn förbjuder Utstotter at sörestä någon utgitt, som kan falla RsnHuen til last.
Dec ar sannk, summan är ej betydlig, men i synnerhet i närwaran. de period, da LovHuen; förmögenhet sä wäl behöfives, hade der ej warit Ranco-Uistoktet wardigt at gifma annat utlärande, an det nu uplasta, hwtlkek jag för minchel bifaller.
Friherre loll, hostan Lhristophsr.
Höglofliga lhmco Utskorrets Betänkande utreder med mycken grundlighet och tydligt, ak om, den dagen dä fragan här wäcktes om Bonde.
Ståndets deltagande i L maueus Ailronrie och förwaltning, Höglofl.
Ridderffapet och 7lveln med scclam-nion lemnat sit bifall bertil pä de TrosBrriclzr, som dä upgafwoS, sä hade der icke warit alldeles öfwerensstämmande med rätta förhållandet.
Men i den närwarande ställnlng tror jag, för min del, ak fragan om ränigherm icke behöfwer undersökas; det är nsg at besluta, om det ärbara Bonde-Ständer skall deltaga i hängnen, eiler ej.
Flere Ledamöter of Höglofl.
Riddersikavet och Adeln hafwa redan andragic talarrde skäl bertil; de bchöfwa, icke ä nyo uprepas.
Jag tror mig endast böra anföra den wigtiga omständighet, at dä syl-t och twedrägt fonderflika flera Fockflag och fortsätta deras olycka, fa skall bewiö om inbördes aktning, förtroende och enighet emellan samreliga Swensta Riks-Sranden ofelbart uphöza Rikekö anseende och bidraga lil ivar säkerhet.
Jag hemställer derföre ödmjukeligen, ar Högloflige Ridderflchpec och Adeln lemnar det hedcrwärda Bonde Stä Vek inträde i Lmiguens styrelse och förwalrnjng under inga flera förbehåll, an at Stander alltid föreställes af sina egna inedlemmar, som aro walberärrigade Riksdags» män, och at wid omröstningar, da lwa Ständ äro af olika mening med twä andra, bcsiutet blir enligt de twänne sammanstämmande röster , som hiktils aclministrerar Landus».
Herr 2ibsr, Christopher ^oAislsus.
Med all den aktning jag tror mig skyldig ät hwarje medlems as Ridderjkapet och Adeln kanka, och den annu större fag hyser för et helt lLskstts mening, mäste lag dock kilsta, ak stera twifwclsmäl emar d§ Uti Lsnco - UlffolketS Betänkande anförda stal hos wig upkommit.
Jag wcc icke, om Bonde-Standeks förklarande, at icke med Lanea wilsta sig befatta, kan anses som en formelig afsägelse af bade deras rätt ost) förbindelse i anseende ril Landen, Det war et berömligt prof af en blygsamhet , uti hwilken den Högste wille det hcderwarda Stander alltid bibehålla.
Dek bör noga markas, at Preste, och Borgare-Skänden nästan pä samma sätt yttrade sig, och der wid samma tilfälle, nämligen dä flaga forst upkom om Lar garns öfwerlemna»de til Ständerna; men at stera mänader derefter, Ulan afseende pä förcnämndg yttranden, Konungen ofwerlätit Långaön ak samkeljga Riksens Ständer, formodeligen af det goda skäl, at mera än ek Stånds gargnris ansäas nödig.
Samma uttryck tgensinnes uti Lsn^usns LrivileAisr och Ordningar, afwensc-m wid aila högtideliga rilfällen, såsom wid ombyte af Regenker, och dä Langasn annars fakt sim Leivilo^irr stadfästa, förekommer aldrig i d? häröfwer utkomna Förfarrningar, at något Stand ap Undantaget, utan aterhämcas kwärcom, ar Lanczuen blifwjr samteliga Riksens Stander öfwerlaren.
» Jag tror mig häraf böra stuta, ak BoudeSkandekS rättighet ar . i Langusns styrelse deltaga warit hwllande, men icke förlorad, och kan således när som häldst reolamorsL; men at desi Zrrsnris söp Lanc^uen aldrig uphört, hwilken mening, j anseende til hgndelftr, som med L-lngueu inträffat, det ocksä Mtzs wara radligast ak antaga.
S!" loLl
Men dek ar öfwerflödigt ak söka grunda pä rättighet hwad nu försigtighet, rätt wisa och billighet kräswa, sedan känguru med Riketö Penninge^ Werk falt widsträcktare befatlnina, och hela liasljtsrion8- ironclsn dit inflyter.
Under hwäd synpunkt som häldst denna-fräga betraktas, lärer den alllid lemna samma resulksr.
Wore
Akirankisn sör ksngusn blott en jsormalirer sder den wiflerligen icke är), sä wore också blott e» owänlighel at neka Bonde-Standet deltaga deri.
Arn deremot denna gsranris innebar en »verkelig Borgen för upfyllandet af Kongusns förbindelser, sä sar denna dubbel sinrka och säkerhet, da nära twä tredjedelar af all Swerigcs jord icke widare anses såsom derifrån undantagen.
Jag kan derföre ej annat, an förena mig med de Ledamöter, och, som mig synes, med alla, som prkat bifall til Bonde-Srändets begäran at i kaninens garaniie och styrelse sa deltaga, och anser som de enda wilker Niobe! skåpet och Adeln derwid med billighet och wärdightt kunna fästa, ac Bonde-Sranhet blott as egna medlemmar får re^rLlenrorss, det är, af sädana, som kunna öswa RiksdagemannaRätt, och ar, til förekommande af den wada, som sör ä rends rnas obehindrade gang kunde upkomma, om wid vorsiingen twä NN e Ständ staduade emot kwänne, de cwä äldre gLlLnreiancis
Smnden i dyirkq sall utgöra xluralnoisn.
Hwad angar det i kLncn.Utflkokk-ttz Betänkande fordrade La^irsl, hwaraf Nanton stelle nyttjas rjs aflöning eller rrsSrmome för Bonde Ständers KZ-, vckorsr och Fulimägtiga, torde jag fä anmärka, ehuru Ijmguens öswrrskott ostridigk är en frukt af de trenue Scändens göda förwaltniug, dek likwal icke är deras tilhörighek, utan esker LonLo-Ordningen är Riket och dist behof förbehållet.
Derutom lärer Hoglosi.
Riddeljkapec och Adela icke anze dea i fräga warattde Sunrma sa betydlig, ak wig er rilsälie, som detta, derpå storr afseende kan göras, utan ewärtom sinna henne wäl anmand, da hon tjenar at befästa sämja och enighet emellan Rikö-Smndc».