Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag bar inom Utsk. haft det missödet att vara skiljaktig från majoriteten.
Jag har icke ansett frågan tillhöra statsregleringen.
Delta är kanske ett fel af mig att jag icke betraktat saken på det sättet; men dä jag icke funnit frågan äga sammanhang med hufvudtitlarnes ordnande, så trodde jag att frågan bort hanskjutas till Ekon.Utsk:s afgörande.
Jag fogade mig likväl efter majoritetens önskan.
I första mom. återfinner jag en opinionsyttring, som jag icke ansett mig såsom ledamot af StatsUtsk. tillständigt alt afgifva.
Här är en anmärkn. gjord mot en ledamots af Statscontoret befattning på annat ställe.
Jag måste anmärka, att när jag på rätta stället kommer att expectorera mig deröfver, så vill jag säga , att det är väl rättast, att personer tjenstgöra på de ställen, der de hafva sin lön, men att omständigheter kunna göra alt en skicklig embetsman tages från ett ställe till eli annat.
Detta ligger i den makt, som styrelsen bör äga. att så ordna Statens angelägenheter, att kraften användes val der den behöfves, och Den 3 April c. m. '79 att man stundom ser förbi vissa formaliteter, vid hvilka den, sorn icl<c ser närmare på saken, mera håller si".
Jag har således för min del trott, att motionen kunde besvaras så, att den icke vore af den art, att den försenade afseende.
Jag tror icke att det är rätt att framställa premisser af hvilken färg som helst, när de blifva qvarstående såsom anmärkmr, utan att RiksShn derifrån kunna leda sig till conclusionen.
Detta är ungefär detsamma, som alt skjuta med löst krut.
Jag tillstyrker afslag å första delen.
Vid sista moni. har jag ingenting alt anmärka utan tillstyrker bifall dertill.
Detta mom. innefattar blott en redogörelse för det skick, hvaruti StatsUtsk. befinner sig till den skicklige och för Utsk. vigtige ledamoten af Stalscontoret, som med erforderliga upplysningar går Utsk. tillhanda.
Lika med den sista värda talaren kan jag icke gilla de skäl, som StatsUtsk. anfört; men jag kan icke finna, att det går an, såsom den värde ledamoten yltrade sig, att ogilla en del af betänk, och låta bero vid en annan del deraf.
Då man icke vill bifalla de motiver Utsk. anfört, så kan man låta bero vid hvad Utsk. framställt, d. v. s. icke fullt gilla det, men icke gärdet an att låta bero vid endast en del, ty någon ändring ian icke tillvägabringas.
Leijonhufvud; Jag ålnöjer mig i detta, såsom i andra fall, med alt hafva gifvit min mening tillkänna.
Jag önskar icke någon återförvisning af denna fråga eller alt någon debatt här eller på annat ställe derom uppkommer.
Jag, som lagt någon hand vid juridiska ärenden, vet ganska väl hvad det der att låta bero är för ett superbt uttryck; ty derigenom kommer man ifrån saken, när man icke vill gifva något bestämdt yttrande.
Jag medgifver således att R. o. Ad. i detta fall bör låta bero vid Utsk:s betänk., ty derigenom hafva de ingenting godkänt.
Då jag inom StatsUtsk. icke deltagit uti det beslut, sorn gifvit anledn. till detta betänk., får jag blott i afseende på sista punkten vitsorda hvad Frih.
Leijonhufvud yttrat rörtde behofvet för StatsUtsk. af en embetsman från Slatscontoret , för alt tillhandagå Utsk. med upplysningar, och jag begagnar detta tillfälle för alt förklara den fullkomliga tillfredsställelse, sorn Utsk. baft med de meddelanden, som af denna embetsman blifvit.
Utsk. lemnade.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla StatsUtskts utlåt.
N:o 473- Ropades ja och nej.
Hr L a n d t m, hemställde derefter, om R. o. A dt behagade låta bero vid Utsk:s utlåt, i det nu föiedragna målet. lSo Dcu 3 April e. m.
Jag vill mot Fril).
Cederströms af Hr Frih. o. Landtm, godkända förslag, att, när ett betänk, första gängen är före, vidtaga ett annat beslut än grundlagen medgifver, hafva härigenom till prot. anfört min reservation.
Besvärs- o. Ekon.- Utsk:ns den 24 sisth Mars på bordet lagda betänk.
N:o 178, i anledn. af väckta frågor om förändring af och lindring uti beskattningen å qvarnar, m. m.
Begärdes ånyo på bordet af Hrr Rå fe It, Anton, och von Hartmansdorff, Au g. Frih.
Oviss huruvida jag kan vara tillstädes i nästa plenum då della mål förekommer, anhåller jag att, ehuru betänk, blifvit lagdt på bordet, deremot få yttra några anmärkn:r, emedan jag anser detsamma böra återremitteras, såsom för närvar, oantagligt.
Hr Frih. o. Landtm, afbröt Frih.
Gederström, under yttrande, att det visserligen berodde på Hr Frihm att äfven nu yttra sig i afseende på det bordlagda utlät., men Hr Landtm, kunde icke föreställa sig att det i nästa plenum komrae att föredragas.
Frih, Cederström:
Jag skall icke blifva vidlyftig uti de anmärkmr jag har att göra.
Utsk:n hafva föreslagit, att Rikets Ständer måtte hos K.
M. anhålla att genom vederbör, embetsmvndigbeter måtte utredas, hvilka och huru många qvarnar äro skaltlagda samt grundränta åsätta eller till rustning eller knektehåll indelta, samt att K. M,, sedan detta, jemte beloppet af grundräntorna, m. m., sålunda blifvit fullständigt uppgifvet och heräknadt, täcktes meddela Rikets näst sammanträdande Ständer nåd. propos. om upphörande af grundskatt å qvarna)', samt vidtagande af de åtgärder, som i sammanhang dermed blifva af nöden.
Ett sådant tillstyrkande af R, St, hos K.
M. innefattar hvarken mer eller mindre än en bestämd rubbning uti äganderätten till en skattlagd qvarn, och lärer således icke kunna af K.
M. bifallas, hvarför jag äfven anser obetänkt att hos K.
M. göra en sådan framställan.
Vidare förekommer ett annat tillstyrkande, nemi. att R.
St. måtte hos K. M. anhålla att K.
M. ville förordna, att husbehofsrajölqvarnar -må få finnas i samina-hus som tullmjölqvarnar, med skyldighet likväl, att sådant lill de årliga Taxer:s-comite'erna uppgifva , samt i öfrigt dervid iakttaga hvad lag och allmänna författningar bjuda. R. o. Ad. lärer utaf gällande föi fattningar för qvarnanläggningar veta, att husbehofsqvarnai icke få vara anlagda i samma hus, som tullqvarnar, af Den 3 April c. m. 181 det skäl, att då vore all controll öfver förmalningsbeloppet omöjlig, hvaraf följden blefveatt de skattlagda tullqvarnarnes rättighet att betjena allmänheten med målning vore kringgången, enär de tullqvarnar, som jemväl ägde husbehofsqvarnar uti samma hus, kunde verkställa förmälning emot mindre tull.
De äldre qvarnarna skulle derigenom förlora i värde och betydliga capitalvärden derigenom försvinna för sådana qvarnägare.
Detta anser jag rättsvidrig!, och anhåller derföre om återremiss af betänk., på det alt Utsktn måtte l allo afstyrka motionen.
Jag hade blott velat göra en protest mot Frih.
Cederströms förskottsvis afgifna yttrande.
Ekon.Utsktns den 24 sisth Mars på bordet lagda utlåtanden: N:o 179, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. ang:de åtgärder till hehöfvandes undsättning i missvextår; N:o 180, i anledn. af väckt fråga om inrättandet af sockenmagaziner, m. m.; och N:o 181, i anledn. af väckt förslag ang:de åtgärder till afhjelpande af nöden i Dalarne; blefvo dessa utlåt:n ånyo lagda på bordet, N:is 179 och 180 af Hr Råfelt, Anton, och Gr.
Taube, Gustaf Johan, och N:o 181 af Hr Råfelt och Hr Lagerheim, Lars M a g n 11 s.
Besvärs- och Ekon.Utsk:ns den 24 sisth Mars på bordet lagda meni.
N:o 182, i fråga om aflöning för den person, som hos de sammansatta Utskm besörjt secreterare t jenst, blef samma mern. af R. o. Ad. bifallet.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:ns den 24 sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 183, i anledn. af väckta frågor om förändring i sältet för fångars skjuts och transporterande.
Frih, Cederström, Jacob:
TJtsk:ns tillstyrkande, enligt hvilket ett inskränktare antal fångar skulle forslas efter hvarje häst än som hittills ägt rum, anser jag kunna medföra betydande svårigheter vid transporter, enär fråga icke är att tillika öka fånggevaldigernes antal.
Jag medgifver visserligen att den af Utsk:n omnämnda svårigheten rör:de fordonens beskaffenhet är sådan, att den kunde påkalla en underd. anmälan hos K. M. i detta ämne, och det så mycket hellre, som redan vid fånggevnldigersljensternes inrättande vederbör, K.
Bef:h:de öfver hela
Riket blifvit ålagde alt uppgöra och inkomma med förslag och ritningar till tjenli - Den 3 April c. ra. ga fordon för fångtransporten.
Jag liar ufven i egenskap af landshöfding afgifvit ett sådant förslag, uti hvilket landshöfdingen i Calmar län instämde, och enligt hvilket vagnarne skulle få en sådan construclion, att rymning klefve omöjlig.
Jag anhåller 0111 återreuiiss af betänk., på det att Utsk:n, i stället för att tillstyrka ett mindre antal fångar efter hvarje häst, mätte föreslå en underd. anhållan hos K. M., att förslag till vagnar lör fångtransport mätte uppgöras, till afhjelpande af de olägenheter, som uppstå deraf, att för många fångar forslas efter hvarje häst.
Jag anhåller att få veta huru de öfriga Stånden beslutat i denna fråga.
Ingen underrättelse är ännu från de öfriga Stånden ankommen huru de i detta ämne beslutat.
Jag kan icke biträda de skäl, som Hr Frih. Cederström anfört.
Vid hvarje reform möter den omständigheten, att skäl finnas, som tala å ena sidan för bifall och å den andra för afslag.
Frågan är då på hvilkendera sidan skälen äro öfvervägande.
Motionen afser lindring uti de skjutsskyIdiges besvär.
Jag tror att det skulle ökas i stället för att lindras, om Konungen ville nedlåta sig lill sådana detaljer, som att lemna föreskrift om hvad slags åkdon de skjutsande skola begagna.
Det måtte få bero af de enskildes ekonomiska ställning att inrätta sina fordon efter hvars och ens beqvämlighet.
Jag tror ej att statsmakterne äga öka skjutsningsbesvär genom att meddela ritningar för åkdonets construction.
Motionärerne hafva afsett att få personalen, sorn får åka efter hvarje häst, förminskad i enlighet med allmänna skjutsningsskyldigheten.
Mer än en herreman får icke åka på eliasen, och då bör icke heller mer än en fånge få åka efter en häst, enär den skjutsande måste vara med.
Jag tror att belänk., sådant det är uppstäldt, kommer billigheten och rättvisan så nära som möjligt, och skulle derföre önska att R. o. Ad. ville godkänna detsamma.
Den siste värde talaren har helt och hållet missförstått mig, då han trott min mening hafva varit, att föreskrifter skulle lemnäs huru de skjutsningsskyldige skulle inrätta sina vagnar; ty min mening var att Staten skulle bekosta och underhålla de fångvagnar, hvilka borde inrättas efter en lämplig och fastställd modell.
Uti det circulärbref, som K.
M. utfärdade rörtde fånggevaldigerne, meddeltes äfven föreskrift ang:de förslag till åkdon, hvarpå likväl icke någon verkställighet följt, och del är denna verkställighet, sorn jag yrkar, och att deremot denna motion må förfalla, såsom skadlig och ledande lill mehn för skyndsam fångtransport, hvaraf åter skall följa dröjsmål med Den 3 April e. m. 183 de brottraålsransakningar, som bero på fångars ankomst lill domstolarna.
Om åkdonen
(Inge en sådan construclion, att de blefvo liittare än de åkdon, som begagnas af allmogen, så tror jag ej, att det vore farligt alt låta så många personer, som hittills färdats efter hvarje bäst, äfven hädanefter göra det, särdeles då man beräknar den tyngd i varor, som en resande enligt skjutsordningen får medföra, men som icke medhafves af fångar.
För min del tror jag äfven alt det ej är skäl att bifalla delta betänk.
Det skulle föranleda nära dubbel kostnad för fångars transport emot den som för närvarande äger rum, icke blott genom ökad kostnad för hästar och vagnslega, utan äfven derföre att flere fånggevaldiger erfordrades.
Då fråga "är om transport af Kronans manskap, beräknas blott en elter en häst, af samma skäl som gäller för skjutsning i allmänhet.
Att inrätta sådana vagnar, som Frih.
Cederström omnämnt, kan visserligen medföra gagn i flera hänseenden och förnämligast att förekomma rymning; men mig synes, att, när motionären ej afsett det och framställning derom hos K.
M. kan göras af vederbör, embetsmyndigheter, frågan derom nu kan lemnäs å sido.
Af betänk, synes tydligen , att motionären icke haft till syftemål att förekomma fångspillning utan endast afsett förbättring eller lindring uti skjutsriingsbestyret.
Af dessa skäl anser jag bäst att afslå motionen.
Cederström ursägta att jag verkligen misstagit mig om hans yttrande, härledande sig derifrån, att han sitter så långt borta att man bär sällan hör hvad han säger; men jag förmodade, att Frihm, med sin vana vid r/ksdagsafFärer, ej talade om annat än hvad sorn vore i fråga.
Jag känner ganska väl, att allmogen sjelf bekostar både hästar och vagnar, hvarmed fångskjutsningen bestrides; men fråga är nu icke derom, utan huruvida en eller två personer skola åka efter en häst.
Jag anser af mindre vigt om Staten förlorar några r:dr, än att allmogen öfver höfvan betungas.
I afseende på fånggevaldiger stadgar instructionen, att de skola rida; men i det stället sälta de sig jemte fångarne på kärran; och sällan händer att blott en fånge forslas, utan vanligtvis väntar man lill dess flere kunna tagas på samma åkdon.
Yi lefva uti den förhoppning, alt denna anstalt skall blifva mindre besvärlig; och då allmogen önskar förmildring i detta fall, bör man icke underlåta att gå dess billiga önskan till mötes.
Jag förnyar min anhållan om bifall till betänkandet.
Jag skulle icke haft något emot att instämma med Hr von Hohenhausen i anhållan om afslag, så framt icke detta betänk, hade innehållit en an - 184 Den 3 April e. m. nan punkt, som afstyrker förslaget att fångar skola gå; och att afslå betänk, i detta fall vore detsamma som alt bifalla motionen derom.
— Att Frih.
Leijonhufvud icke skulla hafva hört hvad jag yttrat har jag svårt att tro, då Fribtn ord för ord upptog mitt yttrande, utom det att vagnarne af Staten och ej af de enskilde skulle bekostas; men jag får fästa Hr Frihrns uppmärksamhet derpå, att samma författning, som bestämmer fångars transport under uppsigt af fånggevaldiger, föreskrifver äfven vid hvilka tillfällen fånggevaldiger skall rida eller åka på samma vagn som fångarne.
Om Utsktn tagit kännedom om det af mig nämnda circulärbrefvet, så hade de funnit att K. M:s Bef:h:de i samtliga länen blifvit ålagde att inkomma med förslag till lämpligen construerade fångvagnar, och Utsk:n skulle deraf hem* tat anleda, att eftersinna huruvida den åsyftade lindringen bäst kunde vinnas genom verkställighet af hvad K.
M. redan för 24 år sedan anbefallt, fastän Dagön verkställighet derå icke följt.
Jag instämmer med Hr von Hohenhausen uti anhållan att betänk, måtte afslås, och finner icke något hinder derför uti den af Frih.
Cederström gjorda invändningen; ty om R. o. Ad. afslår betänk.
, och de öfriga Stånden göra detsamma; så kommer ingen underd. skrifvelse att afgå, utan alltsammans har förfallit.
Hvad sednare punkten beträffar, så är det klart, att, om icke flere än en person finge skjutsas efter hvarje häst, så och enär våra bondvagnar äro inrättade för 2 och icke för 3 hästar, skulle, i händelse 3 fångar borde skjutsas, tvänne åkdon behöfvas och måhända tvänne fånggevaldiger.
Deras antal skulle då ökas, på det att fångspillan ej oftare än hittills måtte inträffa.
Jag anhåller om afslag, emedan ålerremiss endast föranleder tidsspillan och onödigt skrifveri.
Hr Rå fel t, Anton:
Leijonhufvud och anhåller om bifall till betänk.
Jag ser ej hvarföre de fångskjntsskyIdige skola vara mera betungade än de som bestrida gästgifvareskjuts.
En resande kan visserligen medföra saker, men tångarne deremot hafva blackar och fängsel af ganska betydlig vigt.
Ledamöterne af BondeSt. inom Utsk:n ansågo fångskjutsen mera betungande än gästgifvareskjutsen.
Mot Hr Råfelts anförande får jag anmärka, att ehuruväl blott en resande får åka efter en häst, få dock trenne åka efter 2 hästar. '"■> Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Stats- samt Allm.
N:o 183.
Då Den 3 April e. m i8r> Då Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverröstat ja, begärde Hr Rå fe It votering.
Efter någon obetydlig discussion angrde contra-propos:ns innehåll, förenade sig R. o. Ad. derom att den borde blifva till återremiss.
Sprengtporten, Jac. Wilh :
För att undvika en votering så sent på aftonen, då så få ledamöter äro tillstädes, får jag hemställa till de välda ledamöter, som yttrat sig, om de icke skulle vilja förena sig i anhållan om återremiss.
Hr Rå fel t:
Då flere ledamöter önska återremiss af betänk., skall jag icke sätta mig deremot, och afstår således från min anhållan om votering.
Då Hr Råfelt sålunda afslålt från sin begäran om votering, förenade sig R. o. Ad. om återremiss af Stals- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk-.ns utlåt.
På begäran af Gr. Taube, Gust. Job., Frih.
Cederström, Jacob, m. fl. ledamöter, lades ånyo på bordet Const.Utskts den 27 sisth Mars första gången bordlagda memorialer:
N:o 86, med förslag till ändring af Reg.Fins 56 §, och Riksd.Ordn:s 49 §> Nio 87, med förslag till ändring i Riksrättens organisation ; N:o 88, med förslag till ändring af Riksd.Ordn.-s i5 § 1 mörn; Nio 8g, med förslag om ändring i Riksd.Ordn:s 17 §; N:o go, i anledn. af BondeSt:s yttrande rör:de Utskis mern.
Nio 63; Nio gr, i anledn. af återremisser på mern.
N:o 73; N:o g2, i anledn. af 3 Stånds återremisser på mern.
Nio 75; Nio g3, i följd af återremisser på mern.
N:o 78; N:o g4, i anledn. af återremisser på mern.
N:o 7g; N:o gg, i anledn. af tre Stånds emot Const.Utsk:s mern.
N:o 61 gjorda och lill Utsi. hänvisade anmärkningar; N:o gy, med förslag till npphäfvande eller ändring af Tryckfr.föiordn:s 5 § i3 morn.; Nio g8, med förslag till ändring af Riksd.Ordnts § 5g, och Tryckfr.förordna § 2, mom. 4, N:o gg, med utlåt, öfver K. M:s nåd. propos. om ändring i 87 §:n Reg.F:n.
Vid förnyad föredragning af StalsUtskis den 27 sisth 23 II. 24 i8G Den B April e. m.
N:o 474» * anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 4-3 f, fann R. o. Ad., som bifallit utlåt.
N:o 431, det nu föredragna utlåt.
IN:o 4y4 icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarna.
Likaledes lades till handlingarna StatsUtsk:s den 27 sisth Mars på bordet lagda memorialer: N:o 475, med anmälan om K. M:s nåd. remiss å 4 Pe" titioner angtde Svea-canal; Nio 476, angtde verkställd omröstning i fråga om pension för aflidne Bancofullm.
Danielssons enka och barn ; N:o 477) ang:de verkställd omröstning i fråga om eftergift af Landskamereraren, Kammarrättsrådet Lindbergs ersättningsskyldighet i och för Kronofogden Hoflings balance; Wto 478, angtde verkställd omröstning öfver en med grunderna för allmänna Levi lin. sammanhang ägande fråga; N:o 479) angtde anställd omröstning i följd af skiljaktiga beslut öfver en punkt i ullåttna N:is 92 oell 221.
Då nu ånyo föredrogs StatsTJtsk. den 27 sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 4^o, i anledn. af Hr Kjellbergs motion om anslag till upprensning af Angermanna-elfven, blef samma ullål. af R. o. Ad. bifallet.
Vid förnyad föredragning af BancoUtskts den 27 sisth Mars på bordet lagda betänk.
Nto 158, i anledn. afHrNordenanckars, F. W., motion, innefattande förslag till reglering af bankens lånerörelse i åtskilliga delar, blef samma betänk, hegardt ånyo på bordet af Hr von Hartmansdorff, August, samt Gr.
Taube, Gustaf Johan.
I anledn. af Hr Mannerskantz’s i början af detta plenum gjorda anmälan, hemställde Hr Frih. o.
Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade besluta, att BancoUtskts betänk.
JV:o 153 finge ställas främst på listan till nästa plenum nast efter StatsUlsk:s utlåt.
N:o 444) hvilket Ståndet vedan förut beslutat skola komma näst efter det aldrafrämst på listan kommande målet, eller Bevilln.Utsk:s utlåt.
N:o 41- Bifölls.
BancoUtskrs den 27 sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 159, i fråga 0111 belåningen af adier och publika papper.
Begärdes ånyo på bordet af Hr Mannerskantz, Cari Axel, och Hr Råfel t, Anton.
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtskts den 27 sisth Mars pä bordet lagda utlåt.
N:o 160, öfver Capitaine»! C, F. Den 3 April e. m. 187 von Hennigs ansökning om eftergift af öfvenänta å discontina.
Till pröfning företogs BancoTJtskts den 9.7 sist I.
N:o 161, i anledn. af väckt motion om nedläggande af all vidare ersättningstalan emot förre direeteurerne vid Malmö lånecontor, Contractsprosten Doctor Gollander samt Borgmästaren Kjellander, för den, genom Kamereraren Lindstedts bedrägliga förfarande i tjensten, lånecontoret tillskyndade förlust.
L e i j o n b u f v u d, Ab r aha m:
Om det är en vanlig balancefråga, så lär det komma att bero på domstols pröfning, huruvida direetionen är ersättningsskyldig eller icke.
Jag anser det vara ett vådligt proejudicat att så bär ex tempore gifva en sådan decharge, som är i fråga; men då jag icke känner förhållandet, så vill jag blott till prot. reservera mig mot ett sådant förfarande.
Hr Ma nn erska n tz, Carl Ax el: Utsk:s betänk, upplyser huruledes saken varit vid domstolarna fullföljd, och alt det är på grund just af domstolarnes afkunnade utslag, som Utsk. ansett sig böra afgifva detta tillstyrkande.
BancoUtskrs utlåt.
N:o 161 blef af R. o. Ad. bifallet.
Cederström, Jacob, och Gr. Taube, Gustaf Joli., blef ånyo bordlagdt Banco- och LagUtsk:ns den 27 sistl.
Mars första gången på bordet lagda mern.
N:o 8, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksSttn fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af TJtsk:ns i utlåt.
N:o 5 afgifna förnyade förslag till lag för enskilda banker.
Vid förnyad föredragning af LagUtskls den 27 sistl.
JV:o i83, i anledn. af väckt fråga om ändringar i kyrkolagen, blef samma betänk, af R. o.
Då nu ånyo föredrogos Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskts den 29 sistl.
Mars på bordet lagda betänkm och utlåttn: N:o 138, i anledn. af väckta motioner om presterskapets aflöning; N:o 13g, i anledn. af väckta motioner om förändring af lönevillkoren för preste-adjuncter i allmänhet, samt om inrättande af sacellanier i Lunds stift; N:o i/jo, ang:de stångjernssmidel och den gröfre jernbandteringen samt kolhandeln i Riket; N:o i/jr, i anledn, af återremiss A betänk.
N:o 116; blefvo dessa betänkm och ut!åt:n ånyo lagda på bordet, de 2 första af Frihtne Leijonhufvud, Abrah., och Ce - i88 Den 3 April e. m. delström, Jacob, det 3:dje af Hr Mannerskantz, Carl Axel, och Frih. Leijonhufvud, och det ^:åe af Hr von Hartmansdorff, Aug., och Frih. Ceders li om.
Besvärs- och Ekon.- Utsk:s den 29 sistl.
Mars pä bordet lagda utlåt.
N:o 142, i anledn. af erhållna återremisser å betänk.
N:o 119, ang:de stapelsladsrält för köpingen Döderhultsvik, fann R. o. Ad., sorn bifallit betänk.
N:o 119, utlåt.
N:o 142 icke erfordra annan åtgärd än att laggas till handlingarna.
Föredrogs ånyo oell bifölls Allm.
Ulsk:s den 2g sisth Mars på bordet lagda betänk.
N:o i43, i anledn. af motion att en del göromål, som nu tillhöra Kammar-colkm , må åt K.
M:s Bef:h:de öfverlåtas.
Frih. Tersmedens, Wilh. Fredr., den 3i sisth Mars på bordet lagda motion ang:de återställande till Uplands reg:tes rotehållare af utaf dem erlagde klädespenningar.
Jag anhåller att de anmärkntr, som afgåfvos, då motionen förra gången förevar, måtte få åtfölja remissen till Utskottet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, enligt grundlagens föreskrift, alla de yttranden, som i anledn. af en remitterad motion äro afgifna, skola åtfölja till Ulsk., och var Hr Landtm, viss derom att denna föreskrift komme att af Ridd.- Secrettn iakttagas.
Lades till handlingarna Bevilln.Utskts den 3r sisth Mars på bordet lagda utlåt.
N:o 4' anledn. af anmärkntr emot Utsk:s mern.
N:o 39, ang:de RiksSttns i vissa delar fattade beslut öfver Utskrs uti mein.
N:o 34 afgifna förslag till sammanjemkning af de skiljaktiga besluten, rörtde grunderna för den blifvande allmänna bevillningen samt föreskrifterna för tillämpningen deraf.
Ånyo föredrogs och bifölls Bevilln.Utsk:s den 3i sisth Mars på bordet lagda betänk.
N:o 45, i anledn. af riksd.- fullm.
Didric Weströms från Kopparbergs län motion om befrielse från bevillning för Lima sockens innevånare.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:ns den 3i sisll Mars på bordet lagda mein.
N:o 44> ’ anledn. af RiksStms olika beslut i afseende på stämplade pappersafgiften.
D c ii 3 April e. ra. 189 Begärdes ånyo på bordel af Hrr von Hartmansdorff, A 11 g., och lidfelt, Anton.
Likaledes lades ånyo på bordet, på begäran af Hr Manner skantz, Carl Axel, och Gr. Taube, Gustaf Joli., Bevilln.- och LagUtsklns den 3i sisth Mars första gången bordlagda betänk.
Wto 13, i anledn. af HrStuarts, Fredrik, motion om controller emot missbruk vid fribrefsrättighetens utöfvande, dels Lars
II asm assons motion om fribrefsrätt för länsmän.