Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad Lag-Utskottet nu i sitt Betan: kande yttrat, anser jag således vara rätt och tillräckligt i afseende pä den gjorda Motionen, ehuru jag visst tror det vara vigtigt om andra utvägar kunde utfinnas, till hämmande eller
Den 17 Februarii.
391 minskning af täta chicaner, hvilka dock ej i anledning af denna Motion nu kunna föreslås.
För min del anhåller jag att Lag-Utskottets
Betänkande måtte bifallas, eller att, om Högloflige Ridderskapet och Adeln deraf skulle besluta Återremiss, detta mitt yttrande måtte detsamma åtfölja.
Herr Munck af Rosenschöld..- Flere Bönder, hvilka med sina röster deltaga uti Prestval, kunna icke ens skrifva sina namn , och således ännu mindre Voterings-Sedlar.
Herr Grefven och Landt Marskalken gjorde Proposition till bifall af Lgg-Utskottets ifrågavarande Betänkande , hvilken Proposition med Ja besvarades.
Företogs till pröfning Lag-Utskottets den 21 sistledne Januarii afgifne, samt den 13 dennes på bordet lagde Utlåtande, rörande åtskil. lige föreslagne ändringar uti Lagens stadgande-, om Testamenten., Gretve Spens, Jacob Melker:
Jsg kan ej; för min del dela den åsigt, som Lag.Utskottet uti ej mindre detta än åtskjliige andra af sina Memorial synes hafva fattadt af sin befattning med Lagstiftningen, eller gilja den arbetsplan det i följe deraf för sig uppgjort; att uppskjuta allt partielt bearbetande af de till Utskottet remitterade serskildta Lagfrågor,, 392 Den 17 Fetruarii. derföre att en Comité är sysselsatt att utarbeta ett systematiskt förslag till en total Lagförändring.
Ingen kan mer än jag önska öfverensstämmelse och systematiskt sammanhang emellan Lagens åtskilliga bud, ingen kan af denna orsak med upprigtigare fägnad emotse verkningarna af de steg.
Riksens Ständer tillstyrkt och Kongl. Majit täckts vidtaga, att låta genom en serskildt tillförordnad LagComité, öfverse de gamla Lagarne och bereda ett från säkra principer åtgående och i sina minsta detaljer dermed sammanhängande Lagverk.
Men som under den tid ett sådant behöfves utarbetas, granskas och antagas, vi onekeligen äfven äro i behof af Lagar, och af så goda Lagar sorn möjligt, inser jag intet skäl, hvarföre vi icke skola begagna de möjliga tillfällen, sorn gifvas oss, att erhålla rättelse uti de af gamla Lagens enskildare föreskrifter, hvilka vi kunna finna vara i behof deraf och i afvaktan af de större fördelar, som kunna h.imtas af en fullständig förbättring , betaga oss dem, sorn under tiden kunnat blifva en följd af partiells rättigheter.
Det är af denna orsak, sorn jag föreslår, att så väl detta Lag-Utskottets Memorial, som de andra af dem, hvilka nu hvila på bordet, hvaruti Utskottet på samma sätt, som i detta, endast tillstyrkt frågornas hä^skjutande till Lag-Comitéen, måtte återremitteras.
Herr Grefven och Lande Marskalken hemställde, att Lag-Utskottets ifrågavaiande Ut - Den 17 Februarii.
393 låtande måtte af Ridderskapet och Adeln gillas.
Ja blandat med några Nej.
Då Grefve Jl/Iörner, Carl Stellan, härvid anmärkte, att Propositionen blifvit med ja och Nej besvarad, förklarade Herr Grefven och LandtMarskalken det han tyckt sig höra långt flere Ja än Nej, samt att Lag-Utskottets Betänkande således vöre af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Föredrogs ånyo Lag-Utskottets den 23 sistledne Januarii ailåtne, samt den 13 dennes på bordet lagde Memorial, angående åtgärders vidtagande till Sjö-Lagens öfverseende.
Herr Ancharsparre, Ingemar August, anförde skrifteligen:
Då det är af högsta vigt, att äga tydeliga och väl organiserade Lagar, men så väl allmänna Civil och Criminal-Lagen, som ock i synnerhet Sjö-Lagen sakna dessa angelägna egenskaper, tror jag det vore nödigt få veta i hvad belägenhet alla dessa Lagars omarbetande för närvarande befinna sig.
Under den af Högloft.
Utskottet omtalte korta tiden, emellan den sista och denna Riksdag , hvilken likväl var 2 hela år, borde en stor del kunnat hinnas färdig.
Jag föreslår vördsamt, att Be-i 394 Den 17 Februariu tänkandet återremitteras, på det att
Utskottet må komma i tillfälle att söka underrättelser om det skick hvari dessa omarbetningar befinna sig, hvarjemte om Ledamöterne af dessa Comitéer till omarbetning af allmänna Civiloch Criminal, samt Sjö-Lagen, derföre åtnjuta årliga arfvoden så länge arbetet varar, jag anser iämpeligare, att detta årliga arfvode måtte förvandlas till en viss bestämd vedergällning, då dessa arbeten blifvit färdiga, hvilken förändring torde medföra en nödigt flitig handläggning vid dessa angelägenheter.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd
Proposition blef Lag-Utskottets Memorial, i anledning af Herr Anckarsparres dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet äterremitteradt.
Föredrogs ånyo Constitutions-Utskottets den 30 sistledne Januarii aflåtne, samt den 13 dennes på bordet lagde Memorial, angående
Representations- förändrings-frågaris närvarande skick.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus uppläste följande:
Enligt af Högloflige Constitutions-Utskot-, tet meddelade upplysningar, står denna fråga, ehuru skriden närmare möjligheten af sin utveckling, likväl, hvad arbets-åtgärderne beträf-- Den 17 Felruarli. 395 far, anna på samma punct, som vid sista Riks* dag.
Utskottet anser sig bandet af förra Ständers opinion om nödvändigheten af Statistiska uppgifter till ledning vid det uppgifvande förslaget och anser sig icke tillständigt att utan serskildt föreskrift derifrån afvika.
Ifrån denna det i-Iöglofliga Utskottets opinion nödgas jag afvika.
Jag tror att gamla opinioner alltid måste vika för nya opinioner, och att de aldrig, i egenskap af opinioner blott kunna få förlama Grunölagarnes kraft.
Det fins intet Riksens Ständers beslut att med frågan om förändring i Representationen, det vill säga att med frågan om de Classers upptagande i Representationen, hvilka nu äro derifrån uteslutne , skulle fördröjas intill dess att Statistiska uppgifter hunnit insamlas.
Om än ett sådant beslut af 18U års Ständer varit fattadt, skulle det af nu församlade Ständer kunna upphäfvas.
Men Riksens Ständer hafva blott i anledning af Constitutions Utskottets opinion om behofvet af Statistiska uppgifter i underdånighet hos Kongl. Majit anhållit att dessa uppgifter måtte anskaffas.
Jag för min del anser Constitutions-Utskottet vara hvarken bundet till sin frihet eller hindradt ifrån att fullgöra åliggandet att upptaga och besvara en på bordet liggande fråga j och jag anser ingen serskild föreskrift, att lemna större afseende åt Laparnes än åt O opinionens kraft, i detta fall vara nödvändig. 396
Om denna min tanka erhåller Högloflige Ridderskapets och Adelns bifall, torde Höglofl. Constir.utions-Utskottets Betänkande blifva återremitteradt.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition, blef Constitutions-Utskottets Memorial, i anledning af Grefve von Schwerins dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremittpradt.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan £ till 3 eftermiddagen.
Tisdagen den 17 Februarii.
Plenum klockan half y eftermiddagen.
Föredrogos å nyo och gillades följande från Stats-Urskottet inkomne, samt den 13 i denna månad på bordet lagde Utlåtanden, nemligen. 1:0
Af deri 31 sisth Januarii, 1 anledning af Kongl, Majds Nådiga Remiss uppå Herr Den 17 Februarii. 397 Stats-Commissarien Widegrens ansökning, om Gratification och Lön-förhöjning för Kamere. raren Mullern. 2:0
Af den 31 sistl.
Januarii, angående Herr Öfver Hof-Jägmästaren Grefve von Rosens Memorial, om Arfvode för Secreteraren vid Öfver Hof.Jägmästare-Embetet. 3:0
Af den 31 sistl. Januarii, angående sökt ersättning till Städerne för deras andel i Accis- och Bakugns-penningar. 4:0
Af den 3I sistl.
Januarii, i afseende på Herr Fritz Ebels Memorial, angående vissa föreslagna förmåner för Segelduks Fabriques.
Idkare. 5:0 den 31 sistl.
Januarii, angående Riksdags - Fullmägtigens Herr L. G, Bagers från Malmö Motion om understöd af allmänna Medel för fullbordandet af Hamn-byggnaden derstädes. 6:0
Januarii, angående Riksdags-Fullmägtigen Olof Bagges Memorial, om understöd för Fiskare i Bohuslänska Skä^ gården. 7:0
Af den 4 dennes, rörande väckt fråga om Götheborgs Stads befrielse ifrån Inqvarteringen åt den derstädes förlagde Esquadre af Arméens Flotta. 393 Den 17 Februarii. 8;0 Af elen 4 Jennes, angående af Herr Hammarhjelm , Carl Fredric, föreslagit Arfvode - för Herr Öfverste-Lieutenanten Warberg, sä O ' , som Hydrograph lör Sjön Venern.
Föredrogs å nyo Stats-Utskottefs den 4 dennes afgifne, samt den 13 i denna månad, på bordet lagde Utlåtande öfver Herr Vicepresidenten H. W. lserhjelms Motion, omförbättring i aflöningen för Ledamöterne i Rikets Allmänna Ärendets Beredning.
Herr Iserhjelm, Hentic Wilhelm, bade inlemnat ett Memorial, hvilket upplästes så lydande:
Då Högloflige Stats-Utskottet uti sitt afgifne Yttrande öfver min gjorda Motion, om Löne-tillökning för Ledamöterne af Rikets Allmänna Ärenders Beredning anfördt, att jag sökt denna förmohn åtminstone från innevarande Års början , bar Utskottet något stympat framställt min anhållan, sorn jag nu får vördsammeligen uppgifva vara, att samma Löne-förhöjning , som de Civile Pcnninge-Löntagare, år 1815, blifvit tillagd, måite etter enahanda grunder, åtmin* stone från detta Ärs början, så framt icke sådant kunde retroactivt ifrån lika tid med andra Löntagare, varda förunnad Ledamöterne af Rikets Allmänna Ärenciers Beredning.
Min anhållan innehöll således tvänne Alternativer, hvilka bägge, utan att vara serskildt upptagne, Den 17 Felruarii. 399 Stats-Utskottet afstyrkt, och det af arne skäl, nemligen: 1:0 Att Ledamöterne af nämnde Beredning i allmänhet innehafva andra Embeten med deratföljande Löner pä Rikets Stat, hvarpå förhöjning anslogs vid sista Riksdag, hvilken tillökning i Lönerne icke afdiages uppå eller minskar de för dem förut bestämde /irfvoden för Berednings-göromålen, och 2:0 Att Rikets tillgångar ej medgifva någon förbättring i dessa Embetsmäns Aflöning.
Hvad det första skälet vidkommer, så får jag nämna, det anförandet, att Ledamöterna af Beredningen i allmänhet innehafva andra Embeten med deråt följande Löner pä Rikets
Stat, är nu icke alldeles enligt med rätta förhållandet; ty af de Sju Ledamöter, af hvilka Beredningen för det närvarande består, då en Plats är Vacant, innehafva endast 3:ne Löner på Rikets Stat, och de öfrige fyra det förmodeligen i Stats-Utskottets tanka ansedde betydeliga - Arfvode till sitt fulla belopp af Ett Tusende Riksdaler årligen.
Detta skäl tyckes äfven endast vara lämpeligt i anseende till de få, hvilka jemte en andel af Berednings-Arfvodet hafva andra Löner på Rikets Stat 3 men deremot är det andra skälet af bristande tillgångar lika för alla, de må innehafva andra Löner på Rikets Stat eller ej.
Jag medgifver, att detta är ett så kraftigt skäl, och kan endast beklaga det Folk, sorn 400 Den 17 Februarii. är så fattigt, att det ej kan eller får vara rättvist, samt framföra den önskan, att både nu och framgent samma språk måtte hållas, när frågor om mera nödige utgifter torde uppstå.
Ett sådant förhållande lärer också hafva foranledt Siats-Utskottet att endast anföra, men ej med ett ord vederlägga de skäl, jag i mitt Memorial andrågif.
Deras vederläggning skulle jemväl hafva besynnerligen contrasterat med de skäl, Stats-Utskottet sjelf nyttjat i sitt Utlåtande af den 23 sistledne Jar.uarii, då StatsUtskottet afstyrkte bifall å den sökte förbättringen i Aflöningsvillkoren för Krigs-RevisionsBetjeningen i Kongl.
Kammar-Ratten; nemligen att denna Betjening blott innehafver en extraordinarie befattning och att för den blifvit Provisionel bestämde vissa Aflöningsvillkor, omständighetere som utgöra motsattsen af förhållandet med Allmänna Ärendernes Beredning ; ty hvarken kan dess befattning kallas extra-ordinaire, eller dess Aflöning Provisionel.
Genom dess beräknande äro i synnerhet de Ledamöter af Beredningen lidande, hvilka ej innehafva andra Löner, hvaremot för både Civile- och Militaire-tjenster , hvilka omkring samma tid inrättades, sorn Beredningen, vida högre Löner blifvit sedermera anslagne- Sluteligen öfverlemna!' jag vördsammast till Höglofl, Ridderskapets och Adelns eget ompröfvande, huruvida dessa Anmärkningar vid Stats-Utskottets
Utlåtande ma föranleda till dess Återremiss eiler ej.
Herr Den 17 Felruarii. 401 Herr Grejven och LandtMarskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln ansåg Herr Iserhjelms Anmärkningar hindra antagandet af Stats-Utskottets
Betänkande samt på sådan grund behagade detsamma jemte Anmärkningarne till Utskottet återremittera.
Hvarefter Herr Grefven och LandtMarskal~ ken gjorde Proposition till bifall af Stats Utskottets Betänkande, hvilken Proposition med Ja besvarades.
Stats-Utskottets den 4 dennes afgifne, samt den 13 i samma månad på bordet lagde Utlåtande, angående väckte Motioner, om förbättring i Landt- Räntmästarnes Lönings-villkor.
Herr Berghman, Ambrosius Magnus, hade inlemnat ett Memorial, som upplästes, så lydande : Riksens Högloflige Ständers Stats-Utskott har, i afgifvit LTtlåtande, tillstyrkt någon, fast obetydelig, tillökning i Landt-Räntmästames Löningsvillkor; och som jag anser det minsta häruti vara öfverflödigt; så får jag den äran uppgifva de skäl, som grundadt denna min öfvertygelse.
Prot. lil B. $1, j2. 40J jOen 17 Felruariit
Då man vill bestämma en Tjenstemans Lön, i förhållande med dess Tjenste-befattning, synes man böra considerera:
Om dess göromål äro mer eller mindre trägne och huruvida Tjensten medförer några betydelige, eller inga Utgifter, samt om han är betald i billig Proportion med sina Vederlikar.
Vid tillämpning häraf på en Landt-Räntmästare , finnér en och hvar som känner beskaffenheten af hans Tjenst, att den är alldeles icke mödosam, och att han i största mak
Iean göra den sjelf, utan att ens behöfva Skrifvare-hjelp, så vida han ej finner det under sin värdighet, att sjelf renskrifva sina Förslager och Räkningar.-
Att han kan förrätta den i sin kammare och där emottaga Lefvereringar för Ränteriet, samt inlösa de anordningar, som kunna uppvisas, utan att behöfva gå oftare utur Huset, än då Insättningar skola göras i Ränteriet, eller detsamma skall inventeras , hvilket åtminstone icke sker oftare än en gång i månaden.
Han har alltså ingen kostnad i och för Tjensten.
Beträffande dess Inkomster, så har han, en och annan undantagen , 200 D:lrs S:mt Indelt Lön på Konung Carl XI:s Stat, som i förvandling utgår med öfver yoo R:drj der vill säga lika mycket som en Capitaine med Compagnie, hvilken i värdighet är mycket öfver en Landt-Räntmästare och i sin Tjenst får göra mänga Resor, bivista flere Möten och derunder hafva många depencer.
Derutöfver har en Landt-Räntmästare betyde, ligt i Remiss-lage, hvilket efter hvad en Anonyme uti Allmänna Journalen N:o 3^ för den 12 i denna månad, ganska rigtigt anmärkt, tid
403 efter annan blifvit ökadt, dels till Procentens belopp, dels och i synnerhet igenom den efter hand förhöjde Bevillningen och flere i senare åren p&bjudne nya Skatter, såsom SaltpetterAfgift, Passevolance-Medel och mycket mera; hvartill nu kommer Begrafnings och Kröningshjelp.
Laget för Bevillningen ensamt, måtte fått en högst betydelig tillökning, då Sverige med Finland, och till år 1789 utgjorde blott ra Tunnor Guld i Bevillning, och nu, utan Finland, erlägger vid pass 150 Tunnor Guld.
Man kan deraf sluta till huru stort belopp Remiss-laget na går, emot hvad det förr gjordt, och att det fler-, falldigt ersätter Myntets fallna värde.
Också har, efter hvad Anonymen uppgifvit och jag sedan sjelf af de i Kongl. Kammar.Rätten till Revision inneliggande 1814 års Lands-Böcker, funnit bestyrkt, Remiss-laget för ett af de större Länen gjordt 1190 R:dr, och i ett af de min-i dre syo R:dr, oberäknadt Krigs-Collegii- och Magazins Directions-Medlen.
Denna sednare Summa har Anonymen upptagit blott till fjo R:dr, hvilket är antingen skrif- eller tryckfel.
Enär således en Landt-Räntmästare kan tjena för emellan 13 och 1800 R:dr, måtte han vala mycket mera betald än sine jemnlikar.
Och då man eftersinnar, att Embetsman af TromansGraden, såsom Ledamöter i Allmänna Beredningen, Vice-Presidenter, Revisions-Secreterare, Hof-Rätts. och Collegii-Råder med flere, hvilka sä väl i anseende till deras Embetens vigt för Samhället, som deras Rang och värdighet, äro så ojemnförligt öfver Landt-Räntmästare, sorn ej ens hafva någon Rang, icke njuta af 404 Dm 17 Felmari!•
Staten 1800 R:dr ärligen 3 så bör väl all fråga om tillökning för dessa sednare derutöfver alldeles förfalla.
Jag får derföre vördsammeligen anhålla, atf ifrågavarande
Betänkande mätte blifva antingen afslagit eller återremitteradt, förvissad att Utskottet i senare fallet vid Sakens betraktande utur den synpunct, jag haft den äran framställa densamma, skall finna skäligt tillstyrka att Landt-Räntmästarnes Lönings-villkor få förblifva vid hvad de nu äro, såsom ganska tillräcklige, om icke öfverdrifne.
Som jag tror mig äga kännedom om Landt-Räntmästarnes Embets-skyldigheter, torde det tillåtas mig få upplysa, det jag aldrig erfarit att Landt-Räntmästare-tjensten kan i maklighet bestridas.
Tvärtom har jag funnit samma Tjenst vara ganska mödosam och magtpåliggande samt af den egenskap, att Landt-Räntmästarne dageligen måste infinna sig å Ränteriet.
Remiss-laget är på många ställen icke högt och i Krigstider på många ställen intet hvarken af Stats- eller Bevillnings-Medel.
I Westmanland hade Räntmästaren af Stads-Medlen sig fordom beräknat 2 till 300 R:dr, men för år 1816 icke mer än 76
R:dr i Remiss-lage$ och då Lif-Regements Brigadens Grenadier-Corps år 1817, icke vidare från Stats-Contoiret erhöll sina Löner, minskades derigenom
Remiss-laget för sistnämnde år till mindre än 30 R:dr.
När nu, genom de ofta inträffande förskotterne tili s:ne innom 40 <5 Dm 17 Februarii.
Herr Berghman, Ambrosius Magnus'.
Det är visserligen ganska hedrande att tala till befrämjande af Underhafvandes förmon.
Drufva har anmärkt att, genom BeklädnadsMedel , Tjenstemäns Löner och andra Articlar, hvartill Medel ur Landt-Ränterierne utgå, Remiss-laget skall minskas.
Men jag får härvid erindra, att alla dylika Poster bestridas af StatsMedlen, hvaremot de i Ränterierne befintelige Bevillnings-Medel oafkortade öfversändas till Riksgälds Contoiret.
Bevillningen utgjorde år endast 9 Tunnor Guld, men utgör nu omkring 1^0 Tunnor Guld, hvaraf Remiss-lage ovillkorligen skall tillfalla vederbörande Räntmästare, hvilka dessutom, med undantag af några Län, där Lönen består i Contante Penningar, uti de flesta äga indelta Löner af 200 D:r Silfvermynt på Carl XI:s Stat, som efter nuvarande beräkning, Jära uppgå till 500 R:dr Banco.
I anledning af en Anonyme articel i Tid<» ningen, Allmänna Journalen, angående Räntmästarnes Löningsvillkor, har jag, Vid efterfrågan i Kammar-Rättens Revisions-Contoir, erfarit att, enligt Götheborgs Läns Landsbok för år 1814, Räntmästaren derstädes, berörde år, uti Remisslage uppburit 1190 R:dr Banco, deruti likväl icke inbegripit Remiss-lage å de Medel, hvilka till Krigs-Collegium och Allmänna Magazins Directionen från Landt-Ränteriet afgått.
Jag frågar om icke en Tjensteman, sådan sorn Landt-Räntmästaren, bör kunna anses belåten med 500 R:dr indelt Lön, samt Den 17 Fehruarli. 405 Länet belägne Kungsgårdar, Strömsholms Stuteri, Knecktebeklädnads-Medel, Durchmarcher och Kronoskjutser till och från 5 angränsande
Län, samt andra Embets- och Tjenstemäns förhöjda Löner, Remiss laget än ytterligare min* skås; ty ju mera som directe går ut från LandtRänteriet, dessmindre kan derifrån remitteras, och härtill äfven kommer, att Räntmästaren, hvars Tjenstebefattning är förenad med så mycket ansvar för Landshöfdingen omöjligen kan med* hinna att fullgöra alla sina Tjenstepligter utan biträde af en Skrifvare, som han sjelf får underhålla, samt
Räntmästaren derjemte får vidkännas kostnaden till Skrifmaterialer, Embetsrummets eldning och förlusten af alla i Ränteriet befintelige falska Sedlarj så hemställer jag till Högloflige Ridderskapet och Adeln, om icke den människan har tillräckelige afbränningar.
Hvad Räntmästarens i Westmanlands indelta
Lön beträlfar, är densamma lika stor som Länets Fångvagtmästares Lön.
Af alla dessa förenade skäl, och då Stats-Utskottet, som, under denna Riksdag icke utan högst talande anledningar, tillstyrkt bifall af någon Löne-förhöjning , nu äfven ansett den för Räntmä'- starne föreslagne ifrågavarande förmån vara billig och rättvis, får jag för min del hos Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken anhålla om Proposition till bifall af Stats-Utskottets Betänkande.
Friherre Hjerta, Lars, förenade $ig med Friherre Drufva.
407 ifrån goo till och med, 200 R:dr i Remiss-lage årligen.
Friherre Falkenberg, Carl Gabriel:
I Skaraborgs och Carlstads
Län, hafva Landt-Räntmästarne på några år under det sista Kriget, icke haft det minsta Remiss-lage.
Då likväl deras Tjenst är af den egenskap, att de böra vara någorlunda väl lönte för att kunna, så vidt görligt är, vara oberoende, anser jag den nu föreslagne förbättringen af deras Löningsförmoner, vara i högsta måtto billig samt tillstyrker derföre att Stats-Utskottets Betänkande måtte gillas.
Jag förenar mig så mycket hälldre med de värda Ledamöter, hvilka tillstyrkt bifall af Utskottets ifrågavarande Betänkande, som jag anser LandtRäntmästarnes sysslor, i anseende till den dermed förenade ofta betydeliga uppbörd, vara af en ganska ansvarig beskaffenhet, samt att Räntmästarne således böra hafva skälig utkomst, om de noga skola kunna uppfylla sina tjenstepligter.
— Dessutom torde jag få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att en Räntmästare icke har någon annan utsigt till befordran, utan vanligen stannar innom samma krets och vid samma syssla han innehar, hvadan äfven i detta afseende synes billigt, att hans Löningsförmoner varda, på sätt Stats.
Utskottet nu föreslagit, förbättrade.
Den sista värda Leda - 408 Den 17 Februariit moten har anmärkt, att Räntmästarnes Tjenster medförde mycken ansvarighet.
Jag har i mitt Memorial anfördt, att Vice Presidenter, Revisions-Secreterare samt Ledamöterne i Allmänna Beredningen och alla Rikets Collegier icke hafva större, men somlige väl mindre Löneförmoner än Landt-Räntmästarne, och månne icke, det oagtadt förstnämnde Embetsman såsom dömmande öfver Folks lif och välfärd, hafva vida större ansvar än de sistnämnde, hvilka endast befatta sig med Penningar.
Jag får således anhålla att Betänkandet måtte afslås.
Herr Grefven och Landt Mar si allt en gjorde Proposition till bifall af Stats-Utskottets ifrågavarande Betänkande.
Ja och Nej. Friherre Hjerta, Lars:
Utan att rätta mig efter de anonyma underrättelser Herr Berghman uppgifvit, åberopar jag hvad Friherre Drufva redan anfört.
Herr Berghman har yttrat, att de i Ränterierne befintelige Bevillnings-medel oafkortade till Riksgälds-Contoiret ingå, samt att Remiss-Lag följaktligen derå alltid beräknas.
Jag får i anledning häraf upplysa, att, uti Elfsborgs Län, hvilket förut varit mig i Nåder anförtrodt, största delen af Bevillningen under sista Krig utgått för Arméens räkning, och att Räntmästaren derå icke erhållit något Remiss-Lage.
Jag instämmer fullkomligen med Grefve Mörner uti den Anmärkning, att Räntmästarne qvarstadna och Den 17 Febru&rii. 409 gråna uti sina sysslor, samt ofta lemna efter sig en talrik Farnlle, alldeles medellös.
Jag hade visserligen önskat, att Stats Utskottet kunnat bereda dessa Tjenstemän ett större vedermäle af Riksens Ständers välvilja, men då sådant för närvarande icke ansetts möjligt hoppas och anhåller jag, att åtminstone den tillökning Stats-Utskottet föreslagit, mätte såsom öfverensstämmande med den största billighet och rättvisa, varda af Högloft.
Ridderskapet och Adeln bifallen.
Herr Grefven och LandtMarsialken hemställde å nyo, om icke Ridderskapet och Adeln behagade gilla Stats-Utskottets Betänkande.
Ropades starka J<z, blandat med några Nej.
Då det blifvit satt i fråga, att Remiss-Laget uti åtskillige
Län, icke skall uppstiga till så stort belopp jag uppgifvit, får jag å nyo åberopa mig de i KammarRätten befintelige Landsböcker, samt anhålla att målet må till Utskottet återremitteras, med anmodan att, i afseende å Landt Räntmästarnes serskildte lönings förmoner, från Vederbörande infordra fullständige upplysningar.
Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att som den af honom nyss framställde Proposition blifvit med betydlig Pluralitet af Ja besvarad, ansåg han någon vidare öfverläggning i ämnet icke kunna komma i fråga, 4io Den Ij7 Februarii. utan ägde de som voro af annan tanka än pia* raliteten, att emot beslutet sig reservera.