Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständers närmare granflning af Lag Utjkottet wördsammeligen hemställes.
Stockholm den 26 October 1809.
Ridderstapet Pä Högwördige Prester och Adelns Ledamöters Ständets Ledamöters wägnar: magnar: dtarl 6- 8t^'ernlleät.
Llirill.
'Wälllin Pä Högtärade Borgare- Pä Hederwärda L nLe^ Ständets Ledamöters Ständets Leoamöiees wägnar: magnar: k. n. Lreveswiilck. klric Olobston. ^soli.
Holmber^skon»
Afskrift 1809 den 19 Junii, uppläst i Borgare Standets Plenum, ruuitterades till Riksens Högloflig» Stäiwerö Lag-.Utskott; Betygar I-I. kettersbon» Wördsamt Memorial!
Inför Wällofliga Ståndet torde mig tilläkaS fä w..cka den fräga, hurumida ej flera extra och särstilst privilegierade Domstolar, (utom i Milttaira Lisei.
Den 4 November. 243 disciplins mäl) böra till all widare existance upphöra, o h att följaktligen Sjö-Tulls, Gränse-TullS och Accis-Rätter warda upphäfne.
Det ar sant att med den blandning besia Nätter hittills ägt af twänne Ordinarie.
Domare frän Städernes Rädstufwu Rätter, ordningen och säkerheten för Protocoller och wittnens förhör warit någorlunda bewarad, men hwarsöre dä denna tillfkapning afsärstildte
Domstolar öfwer samma Swensta män, som annars äga att
Dömmas endast af dem de dertill kallak?
Äwo Confiscalions mäl och Tull ärendee till
Naturen sä konstige att de ej kunna af wanligs och Laglige Domare utredas och pröfwas; Bör man tro detta, eller föreställa sig kan hända att misitanka kunnat wäckas emot Ordinarie - Domstolarne vin för mycken böjelse att häldre fria an fälla.
Erfarenheten har wisat att afwen Tnllnäree funnits med ädla hjertan och dygdiga begrepp om fanning och ratt, och att besia icke alltid kändt nägon absolut förbindelse att döma efter andras wälbehag.
Men, huru kan man annars med kännedom vin TullnärerS beroende af ett Förmanskap, som sjelf delar winsten af en sakfall) mans olycka, i allmänhet begära eller wänta ett åsidosättande af egne fördelar och bland besia ända till sjelfwa begreppet om widare bibehållande inom tjcnsten och Tullwerket.
Lat i fragg om uopkommen twist emellan Sä« tene, Frälse, Rä- och Rörs Hemman och annan Bonde, under sanuna.Lag och samma Oswerhet, Frälse, In - 244 Den 4 November Jnspeckoren wara Ordförande och haftva Frälse-LänSmän till Bisittare; hwilken är som ej finner det olämpliga i denna uppställning, och hwem kan dock motsäga att jämnförelsen är träffande.
Dä således all mindre säkerhet för den allmänna rättwisan bör undanrödjas, magar jag underställa, om ej med upphäfwandet af deffe flags Tull-Rätter, de frågor som i en eller annan matto bära namn af Tullärender eller Confiscations-mäl, kunna ransakaS och afvömmas wid Städernas Rädstuftvu - Rätter, med Appellations-Rätt Lill de Collegier, hwarest malen efter deras olika bestaffenhet böra efter redan gifne Författningar widare bandleras. st. v. Winberg.
Afstriftens rigtlghct intygar stoli.
I^olmborAston. ^err LöäerKMm, Larl, hade inlämnadt ett Memorial, hwilket upplästes, sä lydande.
I anledning af Konungens Nådiga proposition till Riksens Höglofliga Stander, alt anstasia medel till extra Löner för de Officerare af Finsta Armeen som genom krigets högst olyckliga följder förlott de. ras Indelningar, wägar jag wördsamt förestå, att, dä detze extra löner, med Statswerkets nuwarcmde knappa tillgängar, förmodeligm ej lunna blifwa sä tilltagne, att de smara emot hwad nämnde Herrar Officerare förut ätnjulit; häldst de fleste bland dem i Fin - Den 4 November. 245 i Finland efterlämnat sine Familler, hwilka de med mera lätthet kunna underhälia uti ett Land ber de redan arv etablerade, och hwarest priserne pä nödrvändighets waror äro mycket lindrigare, walet mätts dem lemnäs, emellan den föresiagne Lönen, eller erfa-ining efter Accords - Reglementet till det belopp detsamma ör första äret, utstakar. Hwilken Linde pä wiste Terminer af Stats-Conkoiret utbetalas, med ränta för hwad fom ej genast utfölle.
Dä Herrar Officerare af Finsta Armeen i allmänhet erlagt dryge Accorder för sine Beställningar, fynes det ej wara obi igt om de åtminstone härigenom till någon del wunno ersättning; äfwen torde det för Kronan blifwa en ej sä obetydlig fördel, akt i stället för ett mängärigt utbetalande af nämnde extra Löner, pä en gäng slippa med en gifwen mättelig summa.
Finsta Armeens Herrar Officerare hofwa pä det mäst utmärkta sätt gjort sig förtjente af Fäderneslandets tacksamhet.
Jag inser rätt wäl akt de olyckligtvis ej kunna tillfullo af Staten hällas stadeslöse för deras lidande, än mindre belönas, men tror likwäl en bland wara förnämste styldigheter blifwa att efter yttersta förmåga dertill bidraga.
Således, om detta, mitt wördsamma Förslag winner Högwälborne Herr Grefwen och Landt-Marstalkens samt Höglofliga Ridderstapet och Adelns bifall, torde det fä remitteras till Riksens Ständers Stats Utstött.
Remitterades till Stats-Utstottet» 246 Den 4 November.
Friherre kock, kclrr ^Zcllxb, och Herr LtrL-- le, Larl krc6ric, hade inlämnadt följande Lllemorial hwilket upplästes.
I dessa dagar har utkommit fran trycket en anonyme Skrift, kallad:
Nägra ord om nödwändigheten, att, utan hinder af Skrä försattbingarne, medgifwa lämpelige utwägar till försörgning af Ewinnkönet och i synnerhet Ämbets- och TjenftemänS samt andre GtändSPersonerS torftiga Änkor och oförsörjde
Döttrar ''0, Wi hafwe med uppmärksamhet genomlast denna lilla Skrift, och kunna för wäre delar icke annat finna, an akt den okande Författarens förslag ar Krundadt pä aldra största billighet.
Dä wi således gerna instämma i Auctors wälmenla project och antage detsamma säsom wart egit, sä wi härjämte ödmjukast bifoga den tryckte pjecen. och lika ödmjukt anhålla hos Högwälborne Herr Gref» rven och Landt» Marstalken samt Högloflige Ridderfkapet och Adeln, att de ämnen, hwarom den hand, lar, mä tagas i ömaste öfwerwagande.
Såsom föreständare wid Kongl. Allmänna Fatligwärden har i Staden, hasme wi haft den mest smältande erfarenhet af det bedröfliga tillständ, hwari enkor af alla Ständ med deras barn sig besinna.
Deu *) oswonkerörde atbondtiiig säiffildt try-kt > <^t°Sbolm rkos b°S Dlrcct. o» Kg!. ?eter Lvllm.
Den 4 November. 247 Denna Inrättning kan omöjligen, tvid saknad af tillräckliga tillgängar sträcka sin hjelpsamhet till alla behöfwande, ännu mindre tilldela ät hwar och en olycklig ett bröd hwarmed den är fullkomligt belåten.
Dä Fattig-Casian allisa icke medgifwer någon widsträckt hjelpsamhet, och de flesta as de naturligaste wägar för vfwannamnde Personer att söka sitt uppehälle genom egen flit, äro för dem titlstängde, blir u.an twifwel högst nödwändigt att snart undanrödja de hinder, som hittills sig förete.
Dck är härom wi ännu en gäng wåge ödnflukast anhälla.
Och äge wi den fullkomligaste dfwcrlygelse, att Högwälborne Herr G.efwen och Landt-Marfkalkeu, samt Högloflig Ridderstapet och Aoeln ej annat kan än finna nödigt akt remittera saken till Oeconomie- och Beswärs Utskottet, med anmodan att ofördröjligen presentera ert satt, huru i, sräga -varande del af Qwinnokönet mä kunna sättas i tillstånd att genom flit och omtanka ^förskaffa sig tillräckelig bärgning, samt dymedelst undwika nöd och elände, och att widare undgä att ligga det allmänna till last som wi beklagligen funnit.
Stockholm den a November 1809. L. kock. c. LtrLIö.
Remitterades till Allmänna Beswärs, och Occonomiä-Utstotlet.
Upplästes ett sa lydande ifrån Wällofliga Bor»- gare»Ständet communiceradt Memorial.
Af - 248 Den 4 November.
Afskrift. 1809 d. 18 Octvber uti Borgare-Ststiidcts
Plenum uppläst oH till haudliiigarne lagdi samt Författaren tillätit att häraf lemna de öfrige rcspective Sistliden Lel, bctpgar lst. ke-ierson, Wördsamt Memorial:
Med den listigaste önskan att ej wara nödsakad anföra något enskildt Beswär emot Höglofliga Bervillnings - Utskottets Project till Bewitlningens fördelande, ar det likwäl ä ett betryckt Samhälles, Uddewalla Stads magnar, som jag, i den del som rörer densamma, mäste göra följande anmärkningar.
Ordsaken som mig dertill föranleder, den derstädes är 1806 timade totala eldswäda är för wäl känd att behöfwa äter upprepas; Jag har ock i ett »vördsamt Memorial af den 12 sistledne Junti upp, gistvik och med Bilagor styrkt de förmäner, som af Kongl. Maj:t i näder blifmit denne olycklige Stads Jnnewänare bewilljade, i stöd hwaraf jag anhällit, «tt de frän utgörande af Bewillning och Krono-Utlagor under de återstående Skattfrihets ären ma blifwa frikände, warandes samma Memorial till Höglofliga Bewillnings-Utskottet remitteradt.
Höglofliga Utstottet har i sitt Betänkande medgifwit rigtigheten af den, bland andre förmoner erhällne Skattfrihet i 10 är, men efter min tanke ej behagat göra det afseende dera, som sakens förhållande synes mig förtjena.
Det har projccterat ät njutande af d^en salunda ägande Skatkfriheten endast för dem af bemäldke Stads brandlidande Jnnewänare, som ej äga en ärlig behållen inkomst af Riksdaler Banco i de äter som aga en sadan eller Den 4 November.- 249 - höore inkomst, anses böra utgöra full Bevillning och således oberättigade till mer eller mindre afdrag ä Bewillningen och detta af den anledning, att Kongl. Maj:t förklarat Staden pligtig att Krigsgärd, oaktadt Skattfrcheken, icke destomindre utgöra.
Denna sednare omständighet, kan ej allenast intet bestridas, utan de af Jnnewänarne, som dertill äga förmåga, äro sä mycket häldre willige att deruti deltana, sim de önstade wara uti tillfälle att kunna täfla med Rikets öfriga Inbyggare, att underlätta ds med dem gemensamt delande bekymmer för ett älstadt, men betryckt Fäderneslands bestånd och förkofran efter ett olyckligt krig.
Följderne af detta sednare onda lära ty tvärr länge blifwa kännbare och således äfwen tillfälle gifwas i en framtid för Uddewalla Stads Jnnewänare att till deras botande bidraga, om de dertill i ständ sättas.
Det är således ej allenast egen uppkomst, som föranläter dem att önsta begagnandet af en redan, til! sä wäl egen som Samhällets nytta erhällen förmän, dermed är äfwen förknippad den afsigt att blifwa i ständsatte att med tiden utgöra en ännu kraftigare gard lill Fosterlandet; Men, huru stall detta ste, om de af Junewänare som ej af eld blifwit aldeles ruinerade, utan genom arbetsamhet och omtanka, kun« na finna sig i tillfälle att till Skadens uppkomst bidraga, i en tid dä andra Allmänna uppmuntringar dertill wore omöjlige, stullr medelst utgörande af fä wäl LAS Den 4 November. tvål Bevillning som den deruti, efter lUffotlets medgifwande inbegripne krigsgärd, dertill b isum ursiändsatte, och denna Stad äfwcniyra a>t förwandlaS snarare till en framdeles börda för Stalén, än en werksam medlem deruti.
Jag will widare fräga, om det synes möjngt för den Jnnewänare i beina ldte Siad, svin endas? ager en ärlig inkomst af Riksdaler Zzzl- ener om den till och med uisträckes till Riksdaler , ooo Banco, att deraf, utom underhäll för sig och Famn e i en af Rikets dyrare Orter, utgöra betydliga St n ^ ter lill Staden, i afseende pä desi stora och v ' ga behofwer och detzulom betala Be>vil!ning - krigsgärd.
Skulle ej en sadan försattas i ett so re tillstånd än sjelfwa arbetskarlen, som ej har någon förbindelse hwarken till det ena eller andra af Bestatmingarne?
Höglostiga Bewillnings - Utskottet har projecteradt en lika sörman som för Uddewalla, äfwen för Upsala och Ämäls brandfkadade Jnnewänare, men dä jag ä ena sidan ej ogillar principer af en wist eftergift för dem, utan för min del samma hell och hällit medgifwer, till den grad som projectet utstakar sä kan jag likwäl ej undgå att fästa Riksens Höglofliga Ständers uppmärksamhet pä den olikhet som sig harwid företer.
Utan att taga med i beräkningen redan erhälllcn och ägande Kongl.
Näd och förman, sä laM det ej vejiridas, att ju ett Samhälle, som genom wäd - Den 4 November.
2Zr »vådeld blifwit aldeles förstördt, ar mera beklaganswärdt och förtjenar mera allman hjelp och understöd an ett, som endast till en del bliswit hemsökt, och hwaresi inga allmänna Byggnader, hwars återuppbyggande är Innewänarnes Åliggande ftyldighet, af elden blifwit förtärde.
Al allt det jag salunda hast äran anföra, föranledes jag, såsom egenteliga ändamälet af närwarande Memorial, att ödmjukast förestä en sä beftaf. fad ändring, uti Höglofliga Bewillnings-UEottets project, a:t alla af Uddewalla Stads Jnnewanare, ^ hwit a, efter Ordalydelsen i Kongl. Majtt Nådiga R-solukion, genom Branden förlorat deras egendom, samt derstädes antingen företaga nybyggnad eller idka näring och handtering, gemensamt mä fä hugna sig af den dem en gang bewiljade Kongl.
Nåd och förmän medelst befrielse för Skatt- och Bewillning i de ännu äterstäende sex Skattsrihets-ären, det in. uewarande oberäknadt; dock, med afseende ä hivad jag förut haft äran nämna rörande krigsgärden och ^ den skyldighet som derwid äligger hwarje Swensk Inbyggare, hwilken dertill äger någon werkelig för. mäga, att endast den behällna inkomsten under och till och med Riksdaler rooio Banco njuter frän all afgift befrielse, såsom i det mindsta swarande emot förra Skaktfriheten, nren hwad som någon af Jnnewänarne kunna räkna i ärlig behållen inkomst utöfwer denna summa, mä taxeras ester Maximi Tabellen.
Jag 252 Den 4 November.
Jag wägar smickra mig med ett gynnsamt förord af Högädle Herr Directenren Riddaren och Talemannen samt Högtärade Borgare-Standet till detta andamals »vinnande, och anhäller ödmjukeligen, att detta Memorial -mä blifwa i Ståndets Proiycoll intagit och till Höglofliga Bewillnings-Uk stöttet remitteradt, för alt dera göras det afseende samma förtjenar.
Särskildt anhäller jag om tillåtelse at- häraf fa lämna de öfrige Högrespective Skänden del, och rvägar päkalla Riksens Höglofliga L-känders ömma behjertande till gunstbenägit afseende och LewidjanLe af hwad jag warit nödsakad anföra och förestå.
Stockholm den i8 October 1309. ^sok.
IllaZarcit.
Med det hos Borgare-Standet förwarade Oru zinale Memorial lika lydande, intygar ^l. ketterzton.
Upplästes följande ifrän Högwördige Preste-- Ständet communicerade Dictamen.
Inlämnadt till Högwördige Prcstc-Ständct den io tobcr »809 och Remitterad» till Riksens Höglofliga Ständers Minanna Beswars- och Oeconomie-Utflstt samt Författaren tillätit akt detsamma med de öfrige respective Ständen Communicera, Testor jf. v. ^Imrivili.
Det Den 4 November.' -53 Det tryckande beswär, som träffar alla Hemmans brukare inom ett Härad, genom erläggande af den sä kallade Brandstads asgiften, sä ofta nägon Gärd i Häradet afbrinner, torde förtjena allmän uppmärksamhet och behjertande.
Jag känner Härader der hwarje Hemman de sednaste ären mäst utbetala 20 a go Riksdaler ärli» gen i sädan afgift, ehuru icke mer än ett fjerdedelS eller ock halft Mantals gärdar af eldswäda blifwit förstörde.
Enligt samma förhällande skulle i den gansta möjliga och ty wärr! ofta nog timande händelsen, att ro fjerdedels eller halfwa Hemmans-gärdar in» om ett Harad uppbrändes, brandstodS-afgiften uppgä till hela 2 a zoO Riksdaler per Mantal, och således de fleste HäradSboer twingas, att antingen belasta sina Fastigheter med en tryckande gäld, eller vch afyttra deras Kreatur och Dragare, samt nöd, wändiga lösören.
Ej är min mening att den olycklige stall läm naS hjelplös, men jag wägar yttra den önskan:
Att den enstildtes undsättning mätte ste pä ett sätt, som, gör den mindre menlig och förstörande för menigheren, och ändock lika tillräklig för den behöfvande-
At» stillige utwägar torde wäl gifwas till winnande. af Vetta dubbla ändamäl.
I sädank afseende torde det tillätas mig att fö» reflä: det Brandstads afgiften hädanefter mätte fördelas pä hela Länet, och ej ensamt pä det Härad där Brandstadan timas.
Den sumrna som more högst trye - 254 Den 4 November. tryckande för ett enda Harad att erlägga , blifwer föga känbar när den fördelas lika öfwer ett helt Län.
Till afwentyrs kunde ock af hwarje SockewMagazin, i mohn as Socknarnes storlek, wisia Tunnor Spannemäl afsättas i Räkningarne, och pä manligt sätt utlänas samt förrantas såsom Fond till en gemensam Harads eller Lans Asiurance-Jnrättning, som snart nog skulle winna den styrka, akt sammanstött af enstildte kunde, om ej aldeles umbäras litwal i märklig man minstas.
Desia bägge förslag ater skulle blifwa aldeles vfwerfl-ödiga, om Hemmans-Brukare i allmänhet kunde öfwertalas, att deltaga i den Allmänna Brandsörsäkrings-Juratkningen.
Men erfarenheten ädagalägger, att allt för fä Landtbrukare, Ståndspersoner undantagne, hittills brandförfäkrat sina hus och gärdar.
Ordsaken härtill ligger förmodeligen derut» innan, att den utbetalande Asiurance-afgiften, endast fördelad pä tolf är, ändock förekommer mängden af Gärdsägare pä Landet, nog dryg och besivärande.
Detta hinder kunde till äfwentyrs derigenom häfwas:
Att nämnde Brandförsäkrings afgift i stället fördelades pä 25, 52 a 52 är.
Denna afgift blefwe dä sä föga tryckande, att kanske utan härdhet en hwar kunde äläggas att derutinnan inga wid äfwentyr att eljest fränkannas rättigheten, akt yrka allmänt biträde — i händelse af Brandskada.
Qm Högwördige Ständet finner denna anmälan förtjena desi uppmärksamhet, fä anbäller jag ödmju ' kast, Den 4 November» -55 kast, alt densamma fär communiceras med Le öfriga Respective Ständen, samt remitteras till Högloflig» Oeconomie- och Beswärs-Utstotlet, som, i händelse att icke nägot as de af mig nu uppgifne förslag pröftvas tjenligt och tillräckligt, likwal torde anse stelf. wa fåken ward dest ompröfwande, och fäledes hafwa den benägenheten, att föreflä erforderliga medel till andamälets »vinnande. läernc^vik.
Med det ho?
Borgarc-Ständet fSrwarade Originale Memoria» ket lika lydande intygar ti. k-ttettoa.
> Upplästes ett sä lydande ifrån Wallofliga Vorgare-Sländel communiceradt Memorial.
Jniemnadt till H)gw.
Preste-StLndet d. 10 Oct.
1809 och reinitterart t II Riksens Hözlofl.
Ständers Allmänna Brsl-ärs och Oero> omie-Ntskott samt Författaren tillätit att detsamma med de öfrige Liiks-Ständen cvniiiiumeera.
Testor Z.
V. ^Im^viL-. Wördsamt Memorial t Jag har af Höglofliga Banco-UtstottekS, utaf Rikeis Höglofliga Ständer faststälde Betänkande, funnit de ordsaker, hwarföre det af mig ä Uddewalla Stads magnar sökte
Län stort R;dr. 25000 Banco, ehuru, nied afseende ä behofwet deraf, ej kunnat Sta« den bewiljas.
Ehuru desie ordsaker ej kunna wara annat an af den wigt, att jag ej wagar förnya min pä werkcliga behofwet grundade anhällan om Län nu genast, sä kan jag likwäl ej dölja det bekymmer som samma asslag »nig förordsakat och det som derigenom stall förorpsakas mina hemmawarandeCommitrenter, eme» dan 2'zL Den 4 November. dan wi sakna utwägar till uppbyggande af Stadens nödwändigaste publiqve Byggnader.
Ett hopp äterstär ännu, att om ej genast, dock kanske snart nog kunna se ost i denna tryckande omständighet underlättade.
Jag wägar till detta ändamål, hos Riksens Högloflig»
Ständer ödmjukast anhälla om ett sädant gunstbenägik beslut och förordnande till Banquens Herrar Fullmägtige, att de deraf äga rättighet, och en åliggande skyldighet, att med den sökte Länsumman bispringa Uddewalla stad, enär sädant kan ske utan någon Banquens werkeliga olägenhet.
Condilionerne derwid wägar jag äfwen hoppas fa af Riksens Högloflig» Ständer nu pröfwade och bestämde och att vefla i afseende pä ränta och älerbetalningstid blifwa sa lindriga som möjligt.
Hos Herr Directeuren, Riddaren ochTalemannen samt detta Högkarade Ständ, anhäller jag särstildt, att detta Memorial mätte i Ståndets Protokoll fä inflyta, och att de öfriga Hög-Respective MedStänden mä deraf fä ffyndsam del.
Stockholm den 4 October 1809.
?. jsott- IckeZarät.
Likheten med Originalet Lntpgar s. lil. pettersfon.
Upplästes följande twenne ifrän det Hederwärda Bonde-Ständet commrmicerade Memorialer.
Af - Dest 4 November^ 257 r8og den ro Octodkk upslLtz i BonLe>St!nkett ttmitteradt tIL WtatS-UlMtet 0- Firfatkarcn tillSNt att af detta Memorial lämna Dr dfrige Respektive Etiinden drl, betpgar Z. 8.
LrLHLrä, Wördsamt MeMorLati Da Fäderneslandets utblottade tillstånd högt fordrar den fparsamaste
Hnshällning med allmänna medlen, och dä således indragningen af hwarje onödig utgift för Staten ar en ren winst, som i lika mohn bidrager till minstande af det tillärnade Bewillnings-beloppet, föranläkeS jag i sadan afsigt a egne och mine Hemmawarande Medbrbders magnar, anmäla huruledes en wid Qwarnarp L Jönköpings Tän, Under föra Regenngen widtagen och pa entrep renade stöld Exercitie Inrättning till up-agifmen öfning uti manege-rivningen för Smälands Dragon-- RegeMeNte, ärligen kostar Staten en summa af icke mindre än 6coc> Riksdaler Banco, hwitten betydliga Utgift för Kronan sä mycket häldre kan och bör besparas, som i fall icke nagott dermed äsyftad öfning för Regementet werkeligen wunnes, den förmente nyttan deraf, likwäl pä intet sätt swarar emot kostnaden lill Inrättningens underhäll! och dä Rusthällarne, Under ifrig önstan att denna för dem mycket beswäriliga anstalt kunde upphöra, gerna ätaga sig, att pä egen bekostnad läts exercera sine
Dragoner hädanefter som hittills, anser jag för min skyldighet härmed förestä och allwarligen yrka, att förenämnde öfwer» flödiga och gansta nmbärlige Exercitie-Inrättning Ljerde Band» N:o zz, 34. mätte 258 Den 4 November. mätte afstaffas, samt den till desi underhällande anslagne ärliga summa indragas, och till Statens förmohn besparas, till hwilket mitt påstående jag wördsammeligen anhället om det Hederwärda StändetS bifall, samt att Ständets beflut härom, jemte detta Memorial, kunde de öfriga Respective Ständen med» delas, och hoppas jag äfwen att siere Ledamöter inom detta Hederwärda Ständ, lifwade af samma Pattiotism och öfvertygelse om den sanning att Stats, »verket oumgängeligen mäste befrias ifrän obehöriga laster och Lanvets redan betryckte Innewänare sä !i« tet som möjeligt är ä nyo betungas icke lära un , lata, att hwar efter sin kännedom till indragning ..limUa alla andra onödiga Inrättningar och utgifter för Staten.
Stockholm den 4 October 0809.
Dockers Laucillen» Lika lydande med Originalet, betygar 8. L. 1ra§Lr6.
1809 den lo October uppläst i Bonde-Standet, remikteradl lill Stats-Utstottet och Författaren tillätit att deraf lämna de öfrige respective Ständen del.
Betygar ^ L. 1°rä^är6k.
Ödmjukt anförande!
Sä ostridig den sanning är, att belöppek af den blifwande Bewillningen beror as de flera eller färre indragningar och besparingar, som i allmänhet kunna göras, sä ostridigt är det ock wär främsta Riks - Den 4 November. s§- Riksdagsmanna pligt, emot Nationen, att pä allt möjligt sätt upptänka och befordra ett rättskaffens anwändande af Statens tillgångar; För mitt del fär jag alltsä uppgifwa en betydlig besparing- som kan göras i min Landsort; och täcktes Bröderne derä lemna uppmärksamhet och bifall, fär jag försäkra att mitt förslag inom nägra fa mänader lätteligen werkställes.
I mittt granskap är en Kronans Egendom belägen, som kallas Ädelfors Gutdwerk.
Anrättningen af detta werk, uppköp af Hemman derunder och betz bedrifwande uti 60 a 70 ärs tid har kostat Statswerket otroliga summor, men afkastningen här aldrig swarat deremot; Detta är bekant, insedt, erkändt och blott soM eN ratitet, som en prydnad, sock en hever för Riket, häk berörde Guld werk till ttarwärände stNnv blifwik bibehållit; Sä tänge Swerige befann sig r den lyckeligare belägenhet, att kunna käla oMkostningar pä en Inrättning, som ärligen medfördä förlust, kunde derwid sä mycket mindre wara ätt erindra, som afstgten och ändamälet med denna anstalt ostridigt war beröntwärd, men nU da Staten tarf» Idar deN kraftigaste hjelp, Mäste, efter min ianka, det onyttiga wika för det Nödwändiga.
Aag förestår derföre att AdellörsGuldwerk med delta ärs slut mä upphöra, samt de underliggande Hemman och Pauliströms Zernwerk pa öppen Auc. tion till den mäst bjudande, hwar för sig chlifwä försålde, hwarigenom en hals Million daler Silfwermynt sSs Den 4 November. i reda penningar inom 6 mänader fran denna dag troligen kunde indragas uti Stats-Casian.
När Staken mycket wäl behöfwer benna summan, som nu sinnes ofrugtbar och endast ersätter med den obetydliga ärliga inkomsten af 152 Ducater, hwilka för egendomen af privat man nu giftveS i arrende, och dä denna inkomst, aldrig kan förökas, men möjeligcn minskas, hemställer jag om det icke är bade wisligt och nödwändigt, att »vidtaga nyssnämnde utwäg hwarigenom Allmogen i den orten jemwäl blefwe befriad frän det hiskcliga twäng som Guldwerks Privilegiera dem ålägga, och hwilka privilegier äro ingen mon lindrigare, än dem Sala Silfwerwerk och Dylta Swafwel-Bruk äga, fastän nuwarande
Arrendatoren icke gagnat dem i all den widd de medgifwa.