Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Maj:t och, då hemmanet var ett vanligt Kronohemman med åborätt, deri efter Författningarne införsel för Skatterättsfordringar icke kunde vägras, eller fick slå tillbaka för anslag till boställen, instämde Allmänna Beredningen äfvensom SlatsRådet med mig i det tillstyrkande, att den sökte införseln icke kunde Fischerström bestridas, hvilken tanka Kongl. Maj:t ock biföll.
Någon remiss till Rikets Ständer af Den 18 J a n u a r i i f. m. detta mål behöfdes ej, enär Författningarne här landé till efterrättelse.
Af hvad jag sålunda haft äran anföra, torde Ridderskapet och Adeln upplyst finna, att någre mot hvarandra stridige tankar och tillstyrkanden i desse frågor icke blifvit af mig afgifne, utan att mine yttranden grundat sig på gällande Författningar.
Herr Friherre Boye har således förfelat syftet med sitt ifrågavarande anförande, och deremot sjelf visat sig sakna rigtig kännedom i ämnet, en sak som vanligen inträffar, då man talar om det man icke förstår, eller emottager uppgifter af illa underrättade personer, Friherre Boye, Fredrik:
Till svar på Herr Danckwardts anförande vill jag blott yttra, det jag alldeles icke, såsom lian trott, förfelat mitt syftemål med det klandrade yttrandet.
Jag åsyftade dermed en inbjudning till MedSlånden att instämma i Ridderskapets och Adelns beslut i saken; oell denna inbjudning har Ridderskapet och Adeln beslutat.
För öfrigt vill jag minnas, och det måtte stå i protocollet, att jag i den del af min framställning, hvarvid Herr Danckwardt i synnerhet fästat sig, icke sagt något annat, än alt jag ville i förbigående nämna en nästan dylik händelse, som den ifr ågavarande; men jag har aldrig utlåtit mig om, huru frågor ne rätteligen borde bedömas enligt CamerälFörfatlningarne.
Hvad jag säde, var blott en not i följd af mitt 204 Den 18 Jan naii i f, m. förslag om inbjudningen.
Något annat syftemål, än delta, kunde jag ej hafva.
Jag behöfver således ej taga åt mig den förebråelse för biafsigter, Herr Danckwardt mot mig rjgtat, och lär, om han förmodar sådant, icke vara känd af honora.
Haris Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att, i anledning af RiksStåndens olika beslut, rörande Financeregleringen, val af Ledamöter till Förstärkt Stats- och BancoUtskott erfordrades; och hemställde Hans Excellence om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att detta val finge förrättas nästkommande Onsdag den 20 dennes e. m. vid Pleni början, på sådant sätt att vallistorne borde innehålla 18 personers namn, af hvilka de 12 personer som erhålla de flesta rösterne, skulle blifva Ordinarie Ledamöter, och de 6 personer, som dernäst undfå det högsta röstantalet, Suppleanter.
Hvarefter Hans Excellence yttrade, att Ridderskapet och Adeln torde, till tidens vinnande, såsom vanligt, behaga uppsätta vallistorne i alfabetisk ordning.
Öppnades Ridderskapets och Adelns Herrar Bänkmäns Lista till val af 9 Electorer efter N:o 138.
Grefve Adelswärd, Erik Reinhold; - Den 18 Januarii f. m. a65 „ N:o i/fi.
Grefve Posse, Carl Henrik; ,, N:o 276.
Friherre Löwen; Fullm.
Herr König, Carl Fredrik; „ N:o 358.
Friherre Lagerbring, Gustaf Olof; „ N:o pi2.
Herr Apollof; Fullm.
Herr von Schantz, Johan Carl; „ N:o 1088.
Herr Leijonflycht, Carl Albrecht; „ N:o 1922.
Herr von Platen, August Carl; „ N:o 2i5o.
Herr von Hohenhausen, Carl; „ N:o 2297.
Herr Tamm, Pehr Adolph; Och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 338.
Friherre Tersmeden, Wilhelm Fredrik; N:o 376.
Friherre Rantzou, Johan Albert; N:o 11.
Herr Bonde, Knut; N:o io35.
Herr Westfelt, Nils; N:o i352.
Herr Bångenhjelm, Fullm.
Herr von Troil, John Emil; N:o 1586.
Herr Raab, Axel Arvid; N:o 1723.
Herr Gynther, Claes Ephraim; N:o 1870.
Herr von Rappolt; Fullm.
Herr Uggla, Göran Gustaf; N:o 2i52.
Föredrogs ånyo ConstitutionsUtskottets den 3o sistlidne September under N:o 5i aflåtne, och den 5 derpåföljde October, eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, med förslag till ändringar i TryckfrihetsFörordningen och till ny redaction af samma Grundlag.
Den 18 Januarii f. m.
Friherre Jkerhjehn, Gustaf Fredrik, Grefve Horn, Claes Fredrik, och Herr von Schulzenheim, David, begärde, att detta Memorial mätte ytterligare få hvila på hordet.
I anledning hvaraf berörde Memorial skulle, enligt 49 §•
Riksdagsordningen, ytterligare hvila.
Föredrogs ånyo StaLsUtskottets den 3i sistlidne October under N:o 319 afgifne, och den i3 derpäföljde November eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid.
Utskottets under N:o 62 förut meddeldfe Betänkande öfver Rikets Ständers åren i8a5 och 1827 församlade Revisorers Berättelser.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMurskalken föreslog, att detta mål måtte punktvis till pröfning företagas.
Grefve Horn, Claes Fredrik: Sedan Ridderskapet och Adeln i sista Plenum förkastat StatsUtskottets förslag till instruktion för Rikets Ständers Revisorer, skulle jag anse det vara en betänklig inconsequence, om Ridderskapet och Adeln biföll ifrågavarande Utlåtande, emedan det i allt innehåller sådane grundsatser, -som Ridderskapet och Adeln ogillat vid pröfningen af den föreslagna Jnstructionen.
För öfrigt upptager detta Utlåtande, som innefattar svar på gjorde anmärkningar vid ett föregående, ingenting, som lortjenar uppmärksamhet.
Det är der - Den 18 J a n u a r i i f. m. 267 före bäst att lemna det utan afseende; och jag anhåller om proposition, alt det genast må läggas lill handlingarne, såsom icke förtjenande att upptaga Ridderskapets och Adelns tid.
I den del af Utskottets Utlåtande, som rörer principfrågan och instructionen för Revisorerne, synes mig
Utskottet hafva yttrat sig på ett sådant sätt, att Utlåtandet bör förkastas.
Deremot finnas deruti flere andre punkter, som förtjena en närmare granskning och kanske äfven bifall.
Jag hemställer derföre, om det icke är bäst att, såsom Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagit, Utlåtandet föredrages punktevis.
Hans Excellence Herr Grefvert och LandtMarskalken hemställde ånyo, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att förevarande mål finge punktvis tili pröfning och afgörande företagas.
Jag nödgas förnya min anhållan om proposition på Utlåtandets läggande till handlingarne.
I afseende på första punkten af Utlåtandet gäller Grefve Horns anmärkning, att den deruti enoncerade princip blifvit af Piidderskadet och Adeln ogillad vid pröfningen af Utskottets förslag till Instruction för Rikets a68 Den 18 Januarii f. ra.
Sländers Revisorer.
Då denna punkt ej eller kan föranleda till något beslut, instämmer jag deri, att
Utlåtandet i den delen må läggas till handlingarne.
Att jag ej kan annat än instämma i Utskottets åsigter i första punkten af Utlåtandet, har jag flera gånger ådagalagt under nästförflutne Plenum; dock skall jag ej yrka votering öfver denna punkt, nöjd med att yttra, det min öfvertygelse i saken ej blifvit rubbad af de skäl, som i senaste Plenum mot mig anfördes.
Grefve von Schwerin Fredrik Bogislaus:
Huruvida denna punkt af Utskottets Utlåtande må läggas
Lill handlingarne, beror af Ridderskapets och Adelns godtfinnande.
Jag tror mig dock böra nämna, att skälet, hvarföre jag ej kunde instämma i Utskottets förslag, låg icke i denna punkt.
Orsaken, hvarföre jag fann mig ej böra gilla den föreslagna Instruclionen, är hufvudsakligen den, att jag anser den alltför vidlöftig.
Ju vidlöftigare en Instruction är, dess rnångfaldigare blifva tolkningarne.
Jag gillar principen, att StatsVerkets tillstånd bör uppgifvas samt grunderne för förvaltningen framläggas.
Allt öfrigt är af föga vigt.
Herr von Hartmansdorffs
Om första punkten hafva vi egenteligen discuterat i sista Förmiddagsplenum, då Instructio - Den 18 Januari i f. m. 269 nen för Revisorerna förevar.
Jag anser derföre denna punkt nu kunna läggas lill handlingarna; äfven tror jag att händelsen saar med åtskilliga af de andre punkterna, utom den 10 punkten, hvilken bör hvila; hvarföre jag också i allmänhet förenar mig uti Grefve Horns anhållan.
Orsaken, hvarföre jag trott, att hela Utlåtandet borde läggas till handlingarne, är, att Ridderskapet och Adeln då kunde återgå till det första Betänkandet eller N:o 62, och enär samma punkter der förekomma, som i förevarande Utlåtande, finner jag ej, att Ridderskapet och Adeln derigenom beröfvar sig öfverläggningen om io punkten.
I detta Utlåtande förekommer en punkt till, hvaruti Utskottet rättvisligen afstyrkt en anmärkning, som blifvit gjord mot förra Betänkandet.
Jag anhåller 0111 proposition, att detta Utlåtande må blifva lagdt till handlingarne.
Hans Eaccellence Herr Grefven och LandtMar skalken erinrade, det Ridderskapet och Adeln redan beslutat, att detta mål borde punktvis pröfvas ochafgöras; tillföljd hvaraf Hans Excellence ansåg något annat behandlingssätt deraf icke eller kunna äga rum. 1 : s t a Punkten.
Allmänna Frågor. 1.
Angående vidsträcktheten af Revisor emes granskningsrätt.
270 Den 18 Januarii f. m.
Uppå derom gjord framställning, fann Ridderskapet och Adeln, att Utskottets yttrande i afseende å denna punkt borde läggas till handlingarne. 2.
Angående Berättelsers af gifvande från de Förvaltande Verken till Rikets Ständers Revisorer.
Ridderskapet och Adeln ansåg
Utskottets yttrande rörande denna punkt icke föranleda till någon åtgärd. 2 : dr a Punkten.
Ämnen j hörande till StatsContoirets Räkenskaper och Förvaltning. 1.
Angående redovisning för förskotter af Statsmedelderas bokföring m. m. 1 Moni.
Om en underdånig begäran hos Kongl. Majitj rörande förenande af visse föreskrifter med rättigheten att af Statsmedlen undfå förskotter.
Bifölls. 2 Mom.
Om serskild balancering uti Rikshufvudboken af oredoviste förskotter.
Herr Cederschjöld: Såsom ledamot af ConstitutionsUtskottet anser jag mig skyldig tillkännagifva, det StatsUtskottet i det senare Utlåtandet meddelat en oriktig upplysning, så lydande:
Och har Utskottet trott sig så mycket hellre kunna tillstyrka detta undantag från en fullständig redovisningsskyldighet för Extra Medels-f öndeiij som Ut - Den 18 J a n il a r i i f. m. 271 skottet erfarit att äfven de summor _, som till vederbörande utbetalas emot redovisning inför Kongl. Majit, skola j innan decharge för förvaltningen erhälles, till StatsRädets
Protocoll anmälas och redogöras j, hvarigenom Konstitutionsutskottet alltid bl ifver i tillfälle att bedominaj huruvida emot dispositionen är något att anmärka.
Jag vill blott upplysa, att så ej förhåller sig.
ConstitutionsUtskottet har ej erhållit några andra upplysningar, än de, hvilka SlatsUtskottet haft, det vill säga inga specificerade redovisningar, utan endast Kongl. Maj:ts godkännande af utgiften, men ej någon upplysning, hvartill medlen blifvit använde.
Gref ve Horn:
Sedan en ledamot af ConstitutionsUtskottet upplyst, alt StatsUtskottet haft orätt i ett bestämdt factum, hvarpå en underdånig skrifvelse skulle stödja sig, hemställer jag, om det är skäl att godkänna det förslag till underdånig skrifvelse, som Utskottet i Betänkandet N:o 62 framställt.
Enligt Grundlagen finner jag det gifvet, att alla Statsmedel skola redovisas, och finner intet undantag gjordt för Extra Medels-fonden.
Hvad som hittills skedt, är sålunda endast ett missbruk.
Hans Excellence Herr Grefve af JVetterstedt:
Jag hemställer vördsamt, om icke det ämne, som för ögonblicket tyckes utgöra discussionens föremål, rätteligen hörer till 272 Den 18 J a n u a r i i f. m. denna punkts 2 §., hvilken ej ännu är föredragen.
Jag observerade ej annat än att 2 §.
1111 var föredragen.
Skulle jag deruti hafva orätt, anhåller jag, att det måtte anses såsom om jag afgifvit detta yttrande vid nämnde §.
Uppå derefter gjord proposition, blef 2 Mom. af 1 §. af Ridderskapet och Adeln bifallit. 3 Mom.
Om serskild Conto uti Rikshufvudboken för de ifrån g llufvudtiteln utgående förskotter och län.
Då StatsUtskottet 1 sitt första Utlåtande föreslår, att det förvaltande V1erli, inför hvilket förskottets redovisning bör verkställasj skall få sig älagdtj vid påföljd af egen ersättningsskyldighet, att öfver fullgörandet deraf hålla hand; då, säger jag, Utskottet föreslår denna stränga behandling af dem, som ej fullgöra sina revisionsåligganden, hemställer jag om det ej äfven vore riktigt, att i denna punkt tillägga, att i allmänhet Kongl.
KammarRätten må äga väcka åtal emot dispositionens lagstridighet, äfvensom att Kongl. Maj:t mätte ålägga vederbörande Domstolar och Embetsverk att utan uppehåll afgöra sådana mål.
Ty om KammarRätten reviderar räkenskaperna, och öfverlemnar det anmärkningsvärda till Den l8 Januar/i f. nr. till AdvocatFiscalen, samt anmärkningar göras, men målet sedan afslannar, hemställer jag till hvad påföljd StatsUtskottets stränga förslag kan lända, utom till en ringa uppmuntran för KammarRätten att se sina anmärkningar nedlagde.
Jag skulle ej våga denna framställning, om jag ej ägde kännedom deraf, att sådana mål af vederbörande blifvit anmärkte och remitterade till AdvocatFiscalens åtgärd; att AdvocatFiscalen deröfver afgifvit memorial, och att saken, detta oaktadt, sedan blifvit hvilande.
Dessa mål hafva dock varit sådane, som bort Utredas för alt undanrödja den skugga, hvilken i annat fall kastats på de förvaltande Verken.
Jag skall taga mig friheten uppläsa några utdrag utur ett sådant AdvocalFiscalsEmbetets anmärkningsmemorial.
Herr Ribbing uppläste härefter åtskilliga delar af ett anmärkningsmemorial utaf AdvocatFiscalen i Kongl. KammarRätten, hvarefter Herr Ribbing iortfor; Detta anmärkningsmemorial afgiek den 6 December, och sedan har ej något svar ankommit.
Häraf kan Ridderskapet och Adeln inhemta huru det tillgår med Cassör, som ej stå under Revision.
Om man beräknar alla räntor på de summor, som ingått till PassvolanceCassan, finnér man, huru betydliga medel blifvit använda, utan att komma Staten till nytta.
Då jag sålunda visat, att 57 H. 18 D e n-, i 8 J a n u a r i i f. ni. anmärkningar, sorn för io år sedan väcktes, ännu ej blifvit handlagda, hemställer jag, om ej Ridderskapet och Adeln torde finna en sådan skrifvelse, som jag föreslagit, här vara på sitt ställe, hvarföre jag får anhålla om proposition derå.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken erinrade, att Herr Ribbings framställning, så vidt Hans Excellence fattat, tillhörde det redan afgjorde i momentet af i §. i a punkten, och att öfverlägganingen nu borde inskränkas ‘till 3 momentet.
Herr Ribbing: Sedan Ridderskapet och Adeln genomgått och bifallit hela a:a punkten, trodde jag det vara lämpligast att slutligen tillägga hvad jag nu föreslagit, ehuru jag får medgifva, att det kanske rättast bort höra till i:sta momentet deraf.
Herr Ribbing har, på grund af facta från Kongl. KarnmarRätten, sökt leda sig till den bevisning, att RevisionsContoiren borde vara närmast, controllen på allmänna Cassors förvaltning.
Jag förbigår att nämna något om den speciella anmärkning, hvarom Herr Ribbing här väckt fråga, emedan jag anser sådant stridande mot qo §.
RegeringsFormen, hvaremot jag ej vill tillåta mig några afvikelser.
Jag vill dock fästa Herr Ribbings uppmärksamhet derpå, att just dessa anmärkningar bevisa, att de allmänna Cassorna Den 18 J a 11 ii ari i f. m. 275 slå under den allvarsammaste controll, äfven oberoende af Statsrevisionen.
Då bär nu blifvit yrkadt, alt man skulle hvälfva ansvaret på de eontrollerande Verken, anser jag sådant vara utan ändamål, om man förbinder Statsrevisionen att undersöka, huruvida Cassan är till finnandes eller icke.
Jag tror Lagstiftande Makten göra klokast, om den åt den verkställande öfverlemnar alt bestämma det reglementariska, synnerligen som den ändock har ansvaret för alla afvikelser derifrån.
Då Ständerna vid sista Riksdagen beslöto en anhållan om ändring i KammarRättens Instruction, och nu äfven få samma ämne under öfverläggning, måste jag bestrida, att nu isoleradt besluta den ifrågavarande skrifvelsen.
Dessutom tror jag det ej vara riktigt, att framkomma med en enskild framställning derom.
Jag fruktar ej att bryta emot qo §.
RegeringsFormen, då jag i denna fråga alldeles instämmer med Herr Ribbing.
Lika med honom bär jag äfven varit i tillfälle i KammarRätten inhämta, det åtskillige KrigsCollegii fonder blifvit sammanblandade med PassevolanceCassan, och att anmärkningar deremot blifvit utfärdade.
Det är ej eller obekant, hvarföre desse anmärkningar blifvit nedlagde; och tror jag man kan skylla ConstitulionsUtsköttets tystnad derföre, att ej andré åtgärder, än dem Herr Rib 5j Hi 18* 276 Den 18 J a n u a r i i f. m. bing föreslagit, blifvit under denna Riksdag vidtagne.
Det kan ej annat än på det högsta förundra mig, att Herr af Billbergh, sorn. äger inflytelse på anmärkningars utfärdande, motsätter sig att de medföra verkan.
Här är ej fråga om Statsrevisionen, ty den har hitintills ej haft med PassevolanceCassan att göra.
Då Herr af Billbergh erkänner, att det varit på facta, som jag stödt mitt förslag, och jag tillika bär framlagt några af dessa facta, tror jag det ej vara skäl att låta mitt förslag förfalla.
Antingen måste en anmärkning, väckt emot en redovisande, vara af den beskaffenhet att den bör förfalla, eller också bör den fullföljas, till nytta ej blott för det Verk, som gjort den, utan äfven för Staten; Revisionen måtte för öfrigt hafva skedt af hvem som helst.
Jag skall ännu en gång utbedja mig att få ånyo upprepa det af mig föreslagne tillägg, nemligen: ”att i ”allmänhet Kongl. KammarRätten må äga ”väcka åtal mot dispositionens lagstridighet, ”äfvensom att Kongl. Maj:t mätte ålägga vederbörande Domstolar och Embetsverk att ”utan uppehåll afgöra sådana mål.” Hems Excellence Herr Gref ven ock LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å ifrågavarande 3 Moment; hvilken proposition med Ja besvarades.
Den 18 J a n 11 a r i i f. ni.
Hans Excel]ence hemställde derefter, om Ridderskapet och Adeln biföll det af Herr Ribbing föreslagne tillägg.
Så väl under denna, som förra Riksdag, bar det varit fråga om att KammarRättens anmärkningar skola fullföljas af AdvocatFiscalsEmbetet, utan att underställas Kongl. Maj:t, äfven då anmärkningen angår högre Embetsman.
Ridderskapet och Adeln har ansedt en sådan likhet inför Lagen böra äga rum, och sedan tre Stånd detsamma beslutat, har dock Kongl.
Maj:ts bifall ej kunnat erhållas.
Skälet mot en sådan likhet har hitintills varit, att om en gjord anmärkning till JustitiaeCanzleren af Kongl. Maj:t öfverlemnas, saken ej kan undgå att vinna åtgärd.
Herr Ribbing har dock nu upplyst, att en anmärkning ej på flere år, oaktadt en sådan åtgärd, vunnit påföljd.
Den föreslagne skrifvelsen kan ej åsyfta någon inskränkning i Konungamakten, ty Kongl.
Maj:t äger alltid sin rätt att förklara Författningarna; men om ej JustitiasCanzleren väcker åtal, eller fullföljer en till honom remitterad anmärkning, blir ej ConstitutionsUtskottet i tillfälle att åt saken egna någon uppmärksamhet.
Jag anser, att den föreslagne åtgärden blott skulle bereda väckta anmärkningars skyndsamma och riktiga afgörande, och anhåller om bifall till Herr Ribbings förslag.
Hans Excellence Herr Grefve Mörner, IJ e ii x8 Januarii f, m, Adolph Göran:
Jag ber få fästa Ridder-* skåpets oell Adelns uppmärksamhet derpå, att Herr Ribbing väl anfort, det anmärkningar blifvit gjorda öfver vissa Cassors förvaltning, men, att Kongl, Maj:t ej fattat beslut deröfver, bär Herr Ribbing ej bevisat.
Jag är nu ej beredd att göra redo för denna sak, och man har ej eller bestämdt yttrat, om anmärkningarne varit under Kongl. Majrls pröfning, Jag vågar dock säga, att om anmärkningarne blifvit gjorde, och i underdånighet anmäldte, hafva de ej blifvit lemnade utan åtgärd, Det kan ej vara Kongl. Maj:ts afsigt att låta anmärkningar, hvilka förtjena att fullföljas, förfalla.
Orsaken, hvarföre Kongl. Majrt ej velat gifva sitt bifall dertill, att anmärkningar må genast full-* följas, utan att hos Kongl, Majrt anmälas, var, att Kongl, Majrt funnit, det KammarRätten utfärdat anmärkningar mot hela menigheter, på grund af missförstånd eller otydlighet i Författningar.
Oro och bekym-* mer skulle genom sådana anmärkningars fullföljande endast hafva föranledts, utan någon nytta, Då sådana anmärkningar förekommit i StatsRådet, har Kongl. Majrt derföre befallt, att de ej vidare skulle fullföljas, Har deremot anmärkningen angått ett Collegii förvaltning, tror jag ej ett enda exempel finnes, att den blifvit nedlagd.
Jag anser derföre Herr Ribbings förslag öfverflödigt och onödigt, hvarföre jag också får afstyrka bi-, fall till detsamma, Den i S Jan u a r i i f. m. 279 Herr Ribbing:
Då den siste Talaren ansett mitt förslag onödigt, liar han säkerligen ej hört, att något fullföljande ej ägt rum å den af mig citerade anmärkning.
Jag torde derföre ånyo få uppläsa de af mig citerade handlingar.
Sedan detta skedt, fortfor Herr Ribbing:
Det synes sålunda vara en rund lid, sedan dessa anmärkningar väcktes.
Den a punkten angår ett lån ur PassevolanceCassan; det var ej allenast för io år, som räntan återfordrades för en Cassa, som nu är otillräcklig, utan för hela 18 år var det, sorn räntan ej var betald, ehuru den ej lagligen kunde fordras för så lång tid.
Efter sådane facta hemställer jag, om det kan vara skäl att afslå det af mig framstäldte förslag.
Ehuru jag ej tror pröfning af enskilte mål kunna blifva föremål för Ridderskapets och Adelns öfverläggningar, anhåller jag dock, att Herr Ribbings förslag må blifva hvilande på bordet, på det jag må komma i tillfälle att upplysa rätta förhållandet, enär jag nu omöjligen kan vara derpå beredd.
Det är visserligen obilligt att påstå, det StatsRådets
Ledamöter skulle kunna i minnet bevara alla de mål de öfver varit, synnerligen som SlatsRådsplatserne tycks vara Embeten för lifstiden åt de- nuvarande Ledamöterne, och försy - Den »B Januarii f. m. nen, om den i andra fall mot dessa Ledamöter varit styfmoderlig, tyckes, hvad lifstiden beträffar, tillåta den blifva ganska lång.
Då Grefve Mörner försäkrar att alla mål, sorn angått förvaltande Verken, blifvit hos Kongl. Maj:t handlagde, har Herr Grefvens minne varit felaktigt, ty i annat fall äro de upplysningar, Herr Ribbing och jag i KammarRätten erhållit, falska.
Hans Exccllence Herr Grefve Mörner har begärt Herr Ribbings förslag på bordet, för att i det citerade målet få lemna några upplysningar; möjligen kunde Ridderskapet och Adeln bäst erhålla dem af KammarRättens här närvarande President.
Herr Rosenblad, Bertlhard; Erfarenheten har visat, att då man aflägsnar sig från ämnet, aflägsnar man sig äfven från resultatet.
I 90 §, RegeringsFormen står:
Under Riksens Ständers eller deras Utskotts öfverläggningar och pröfning, må icke uti något annat fall eller på något annat sätt, än denna Grundlag bokstafligen före skrifver, komma frågor om Embets- och Tjenstemäns till- och af sättande; Regerings- och Domaremakternas Beslut, Resolutioner och Utslag; enskilta Medborgares och Corporationers förhållanden, eller verkställigheten af någon Lag, Författning eller Inrättning.
De exempel Herr Ribbing framdragit, hade sålunda, enligt Grundlagen, ej här bordt få nämnas.
Grundlagen tillerkänner endastCon - Den 18
Ja nu ar i i f. m. stitutionsUtskottet, och StatsUtskottet i vissa fall, anmärkningsrätt, äfvensom denenskilte
Riksdagsmannen har rätt uppgifva anmärkningsanledningar mot Konungens Rådgifvare.
A andra sidan, i fall jag rätt fattat sammanhanget af hvad Herr Ribbing uppläste, har den värde Ledamoten ej uppgifvit någon bestämd autoritet.
Jag kan ej eller gil la det resultat, hvartill Herr Ribbing velat komma, äfvensom att han klandrat det den ena Cassan försträckt den andra.
Jag kan ej eller ingå i någon discussion härom, då jag ej känner de Instructioner, hvilka i detta fall äro gifne, eller om försträckningar få äga rum; men att den ena Cassan skulle ersätta den andra med 6 procents ränta, strider emot lag; ty om man ej förbundit sig till ränta, kan man ej åläggas att en sådan betala.
Dessutom skulle sådana räntebetalningar, olika Cassör emellan, vara skadliga då Staten äger dem båda; Staten skulle då betala med den ena handen och gifva med den andra.
De egentliga anspråken vid den af Herr Ribbing citerade anmärkning hafva förmodligen varit KammarRättens a5 anmärknings-procent.
Jag finner således, för min del, skäl att yrka, det Herr
Ribbings förslag måtte blifva lemnadt utan afseende.
Det är ett besynnerligt stridsätt man mot mig begagnar.
Då jag begär, att en underdånig anhållan hos Kongl. 282 l>c ti 18 Ja 1111 ari i f. m.
Maj:t måtte göras, är det för mig lika ovantadt, sorn oriktigt, att påbörda mig det jag, emot 90 §.
RegeringsFormen, bediimt Embetsmäns förhållande.