Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I den händelse att hädanefter som tillförene Bränvinspannor som skola begagnas böra af tillförordnade Justerare uppmätas och stämplas, så får jag föreslå, det ansvaret för dessa Justerarnes förrättningar, bestämdare måtte dem åläggas 3 än uti nu gällande författ - 443 Den 3 Martti, ningar, på det att ej tillverkare af Brännvin; må stanna i ansvarsskyldighet för hvad de förra af slurfaktighet och vårdlöshet, uragtlåta.
Jag har sjelf en obehaglig erfarenhet deruppå, att så kan tillgå, och till förekommande af dylika olägenheter föreslår jag, att intet ansvar, och ingen förlust af Brännvinsredskap må i något afssende tillskyndas den tillverkare af Brännvin som har sin panna lagligt stämplad och krönt, utan må allt sådant drabba Justeraren, utan att pannan confiskeras eller förseglas, blott åter uppmätes och orakrönes.
Om remiss af detta till vederbörligt Ut-' skott anhåller jag ödmjukast.
Friherre von* Roxendorff, Carl Gustaf:
Jag har visserligen hört och skulle Vara böjd att tro, det den för handen varande stora Financeoperation, skulle med flera, äfven medföra indragningen af det anslag Kongl. Maj:t och Riksens Ständer gjort såsom fond för Bancolån till understöd för nyttiga uppod4 lingar i landsorten^, och att i följd deraf denna lånerättighet skulle upphöra; men då detta troligen först skall komma under Riksens Ständers öfverläggning, och en sådan förändring kanske icke så snart kan för sig gå, har jags Den 3 Martti•
449 för den tid som denna lånerättighet ännu kan vara öppen, ansett åtskillige äodringar och tillägg i Kongl. Maj:ts förnyade nådiga kungörelse i detta ämne af den 3 November 1819 af högsta nödvändighet, hvarjemte jig förenar den ödmjuka anhållan, att de resolutioner och instructioner, som Herrar Bancofullmägtige kunna meddela Herrar Commissarier i Riksens Ständers Bank i afseende å tillämpningen af förordningen och hvartill närlaggde aine FrotocollsUtdrag gifva anledning, måtte, (så framt Herrar
Jag anhåller vördsamligen att detta mitt memorial, jemte bilaggde föreslagne ändringar i Kongl. Maj:ts nådiga Kungörelse angående vilkoren vid beviljandet af Bankolån för nyttiga odlingsföretag, samt de åtföljande fi:ne ProtocollsUtdragen, måtte till vederbörande Utskott blifva remitterade Nio 49.
Herr Gripenstedt t Jacobi Följande stadganden i våra brottmålslagas, anser jag fordra Höglofl, Ridderskapets och A-; delns granskning.
Bil till Ridd. 9.
Ad, Pr. II Band. ae 45° Den 3 Martil, 1:0 Domstolarnes Protocoller innehålla ständiga exempel, att brottslingar återkalla den bekännelse om brottslighet, hvilken de förut gjordt i vittnens närvaro eller inför autoriteterj och det afseende som fästes vid en slik återkallelse, bereder ofta de brottsligas frigif— vande, ställande under framtiden samt insättande på bekännelse, hvilka åtgärder hafva ett menligt inflytande på Folkets moralitet, personlig säkerhet och ägande rätt.
Uta|> att spilla tiden med ett öfverflödigt motiverande af lagens bristfällighet i närvarande fall föreslår jag, att 17 Cap. 37 §.
RättegångsBalken måtte få löljande lydelse: ”Varder någon i brottmål bunden till sak. med klara skäl och fulla bevis, äntå att han ej kan förmås till bekännelse, ther galle ej hans nekande.
I grofva brottmål må Domaren försöka med svårare fängelse, att få sanningen i ljuset ther bindande liknelser och omständigheter finnas emot den som anklagad är: förfare dock dermed varsammeliga. ” Den g Martii, 45* 2:0 Lagen innehåller i 17 Cap 7 §•
RättegångsBalken att eget husfolk och enskildte tjenare, tå de i tjensten äro, ej må viana, titan så är, att groft brott inom huset skedt och andra ej hafva när Varit,- och detta stadgande tillintetgör nästan alldeles möjligheten af bevisning
Om tjufnad.
Jag föreslår derföre, att eget husfolk och enskiltä tjenare, så väl hos målsägareo, sorn hos deli tilltalade, böra få vittna i tjufnadsmål, örn dd för öfrigt årö ojäfvige» 3:0 Kongl. Brefvet den £4 April 1754 bju*- der, att hvarken böra vittnen i mål, som angå brott, vittna om sådant, söm emellan fyra ögon säges, eller bör något afseende göras å sådane vittnesmål , när de éj med laga skäl bestyrkas eller af parten vidkännas; Detta stadgande bidrager i märkelig mån att försvåra bevisningen mot tjufvar
Och andre missdådare} och emedan den moraliska skyldigheten mätte stå fast, att man är pligtig upptäcka brottet, oaktadt man emellan fyra Ögon fått veta det 5 så yrkat jag, att förenämnde Kongl. Bref till all verkan upphäfves. 4.0
Bland orsakerna till tidsutdrägt med Brottmålsrans; kningar , ärö brottslingars falska Uppgifter om brott, begångHe jlå andra orter, dit de, af sådtn anledning forss, för att undergå ransakning, till kostnad för Kronan, Domarens gäckande och PrötoCollernas fyllande.
Detta i lagen omnämnde brott borde utan af - 45* Dan 5 Martii, räkning på den kroppsplikt, hvartill den tilltalade för öfrigt vore förfallen, straffas med spö eller ris allt efter lögnens beskaffenhet och längden af den derigenom förorsakade transporten, hvilken, jämte Domarearfvodet, där sådant ägde rum, borde ersättas af den tilltalade, i fall han dertill hade tillgång.
Herr Gripenstedt, fjacob; Den sedan sista Riksdag förhöjda insätt— ningssumma för SiihsFröknar, har haft den följd att färre personer begagnat denna inrättning, som ofta räckt en hjelpsam hand åt behofvet och ålderdomen.
Om den således förfelat sin ändamål, vor& det önskeligt om någon minskning af insattningsbeloppen kunde vinnas eller åtminstone utlösen af stjerna och band undvikas N:0 51X Herr Haijt Albrecht:
Som vid första anläggningen af segelfartens öppnande förbi Trollhättan en damm fanns vara nödig, som betydligen influerat till vattnets stigning i Götha Eif, emellan Trollhättan och Wenern, hvarigenom de omkringliggande Den 3 Martil, 45* Hemmansägare och Boställsinnehafvare blefvo genom vattnets uppstigande på deras ägor mycket lidande, så hafva de så .om ersättning för detta lidande af Staten, från längre tider tillhakars njutit vattuskade-ersättning till ett visst belopp för hvarje hemman, tills nu på aine år dä den ej utfallit, och som deras lidande är nu lika stort som förr, så vågar jag vördsamt anhålla att desse jordägare och Boställs-innehafvare måtte få tillgodonjuta vattuskade-ersättning till lika belopp de förut erhållit, äfvensom ersättning för de 2:ne passerade åren som ej någon bekommits.
Herr Uggla, Carl Fredric:
Då jag nu för första gången yttrar mig i denna vördnadsvärda Samling af Rikets ädle utbeder jag mig Herr Grefvens och LandtMarskalkens samt HöglofligeRidderskapets och Adelns benägna öfverseende med bristerna x mitt framställningssätt.
Örn jag ej ansåge hvad jag nu kommer att föreslå, såsom verkeligen gagneligt, skulle jag ej våga dermed borttaga en dyrbar tid eller framlägga detsamma för en så insigtsfull pröfning, och då jag haft anledning förmoda, att denna motion skulle väckas af en värd ledamot inom detta stånd, hvars sakkännedom är ojemnförligt större än Den 3 Martti. den jag äger och utaf hvilken jag inhämtat första idéen till densamma, har jag i det läng. sta dröjt med min framställning af ämnet.
Flere varda ledamöter af detta Riksstånd, hafva här yttrat sig öfver den verkeliga för handen varande svårigheten af skatternas yt^- görande till Kronan; månne ej derföre äfven hvarje utväg att lätta denna svårighet, borde söka vinnas?
Det är med anledning af ett förmodadt jakande svar härtill, sorn jag vågar ödmjukast underställa, om ej till lättnad i KronoUtlagornes utgörande, den contanta uppbörden deraf framdeles, i likhet med hvad i Frankrike brukligt är, kunde komma att ske genom ?å kallade Cpupons, Hvar pch en skattskyldig ärbölle en Coupon, på hvilken summan af hans bidrag till Staten för året, upptpges i ett visst antal, till penningebelopp lika stora delar.
En eller flere af dessa delar, kunde då, allt efter som penningar hos dep skattskyldige inflöto, till Kronobetjtningen, eller någon annan till uppbörd förordnad, liqvideras, mot erhållande qvitto och den betalde delen afskilja? från det hela.
En viss tid borde likväl bestämmas, inom hvilken hila rumman af årsbidraget , skulle, till undvikande af lagsökning, vara betald.
Hvilken ti 1 rom härtill vöre den lämpligaste, lemnar jag åt den sakkunnigare att bestämma.
Den 3 Martti. 7$ Fördelarne af detta uppbördssätt vore mångfalldiga, jag nämner tor kortheten skull blott: att man i mindre summor på obestämda tider fick erlägga sine Kronoutlagor; således ej Specular.ten vara i tillfälle att uträkna när och huru mycket penningar som behöfdes, såsom nu till de vanliga uppbördsstämmorna stundom sker, till den penningebehöfvandes präjande.
Dessa Coupons skulle i grund af bevill— ningen upprättas och deras belopp blefve i det närmaste lika hvarje år emellan Riksdagarne.
De skulle så tidigt som möjligt på året tilldelas de skallskyldig, så att de derefter kommo i tillfälle att bedöma sina behof till uppbörden.
Skulle uppbörden för Kronobetjeningen försvåras, så tror jag likväl, att desse olägenheter skulle vida öfvervägas af de förmåner sorn detta uppbördssätt äger.
Utskott och communication med de öfrige respective medstånden, anhålles vördsammast, och i händelse den beviljas, Erbjuder jag mig, att till Utskotten närmare uppgifva sättet och verkställigheten af förslaget, i fall si äskås.
Herr Wallqvijl, Gustaf:
I anledning af dea märkvärdiga rättegång emellan Herr Friherre Anckarsvärd och ett indeidt CsvallerieRegemente , hvilken rättegång genom allmänna tidningarne är nogsamt känd, har jag 5 det längsta väntat en motion som skulle ge anledning tili bestämdare Författningar emellan Kongl. Maj:ts och Kronans fordringar och de Rostandes vid Indelte Cavallexiet skyldigheter; men då en sådan motion lyckas uteblifva och jag anser den uppkomne rättegången vara synnerligast föranledd från den löga bestämdhet emellan Konungens fordringar och de Rustandes åligganden, finnér jag min skyldig fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på stt så val till de Rustandes framtida säkerhet som äfven för att bestämi
xna deras tillbörliga åligganden, något så kalladt knecktecontract borde med Indelte Cavalleriet upprättas, som bestämde excercitietider, en ny munderings slitningstid m. m. ländande tili både Kronans och de Rustandes gemensamma fördelar och säkerhet, och önskade jag att Ridderskapet och Adeln tillika med de öfrige MedStånden måtte i underdånighet anmäla denna önskan för att från Konungen erhålla project till knecktecontract samt bestämdare Författningar för hvarje Indelt CavalleriRegemente, äfvensom jag anhåller att denna min motion måtte bli de öfrige
Den 3 Martn. 457 MedStånden communicerad och till StatsUtkottet remitteras.
N:0 54- Herr Gyllensvan, Hindric Adolph:
Äldre och nyare tiders Erfarenhet besannar, att ju mera handel och rörelse äga rum i en Landsort, dess mer tilltager den i förkofran och välstånd} om denna thése är riktig, så måste det också vara naturligt, att man ej utan att tillfoga en ort förlust, kan inskränka eller borttaga dess så kallade årsmarknader.
Grenna stad hade efter gamla regleringen flera års-marknader, hvika vid den nya inskränktes till 2:ne, så mycket mera obilligt som Jönköping belägit blott 3 och | mil der» ifrån fick 5 marknader, Ekesjö 3me o. s. v. Det är i stöd af hvad jag anfört, och till rättelse af den orrättvisa, som jag tror vara be» gången vid den omnämnde marknads-regleringen i Jönköpings
Län, som jag tager mig friheten föreslå: att Grenna stad måtte återfå rättigheten att hålla 3:ne årsmarknader.
Om de nu varande 2:ne marknads terminerna, hvil» ka inträffa i början af Maji och emot slutet af October månad bibehållas, och den 3tdje eller nya marknads termin kunde bestämmas till 458 Den 3 Martil. tnedio af Februarii månad alla år, tror jag det vara för Grenna stad och landsbygden deromkring af mycken båtnad.
Locala omständigheter, dem jag nu häraf fruktan att trötta Ridderskapets och Adelns tålamod med en så simpel atfaire som den i fragavarande, ej vågar detaillera, gifva hopp om ett för ofvannämnda stad och landsort ganska fördelagtigt resultat, i händelse min motion vinner bifall.
Herr Ankar spar re% Ingemar Angnst:
Till ändring uti de Reglementariska stadganden för Riks-BancoDisconten , hvarom jag förut haft äran väcka motion, föreslås vördsamt följande; I stället för Domarebevis, vid ansökning och omsättning af lån, hvilka i synnerhet för allmogen äro kännbare så väl i anseende till kostnad som tidsspillan då Domaren bor på längre afstånd, föreslås att alla Jordägare och Bruksidkare å landet af Ståndspersoner ochallmo. ge som anse det mindre beqvämt piaestera
Döma» af rebevis, få vid låneansökningarne bifoga bevis afsistförlidne årspröfningsComitée öfver sin jords eller bruks andelar värde, presenteradt på ali - Den 3 Martil,' 459 män Socknestämma för att dervid förena Pastors och 2?ne redliga Socknemäns vitsord ora sökandens hushållsaktighet, flit och arbetsamhet, då äfven PröfningsComitléens bevis om Cautionistemes fasta Egendom eller om sådan ej finnes, Socknestämmoprotocoll som intyga annan säker egendom bör åtfölja.
Desse handlingar qvarblifva vid lånet till de9s detsamma är till fnllo inbetalt, likväl med åliggande! för låntagaren, att vid hvarje omsättning genom ett nytt
Socknestämmoprotocoll bevisa den behöriga 'säkerheten ännu befinnes och att icke någon mindre gynnande förändring föregått med så väl hans egen som ^cautionisternas egendom, och böra alltid sådane protocoil utgifva® i den Socken der i ena fallet den fasta Egendomen är belägen och i andra fallet den för säkra tillgångar kände personen är bosatt.
Billigheten tyckes äfven fordra att låntagaren, efter uragtlåten inbetalning på förfallotiden, befrias, från högre ränta än 6 procent, äfvensom vid inträffande lagsökning, från Charta Sigillata-afgifteo, enär den på förhand vid låns erhållande och omsättning afdragne räntan gifver verket ersättning för denne kostnad.
Ehvad Lagsökningen är på större eller mindre lån bör kostnaden derföre till LandsCancellier och andre ställen vara bestämd för alla lån lika, emedan det är reversens afskrift och communicering som besvära men ej summans storlek.
Då Discotiten undfår sin tätt, är ändamålet m<*d lagsökningen vunnen Ben 3 Martu. och bör låntagaren icke genom dryga och onödige utgifter utarmas.
Valet och tillsättandet af Directeurer hör vara sådant att dessa ej bero af någon Embetsmannamagt eller myndighet, på det att omröstning vid lånens beviljande må ske efter hvars och ens egen öfvertygelse och ej af främmande inflytelse eller andra likhaltiga motiver.
’I anledning häraf böra alla nya låneansökningar för hvarje vecka, i den tour de inkomma af Kammereraren vid
Disconten öfverlemnas till Bankens 12 Herrar Fullmägtige sorn samfällt hafva att dem i sitt Sessionsrum inom lyckta dörrar bevilja eller afslå.
Den högsta lånesumman bör så mycket jnöjeligt är, ej för allmänt och till flere på en gång uigifvas, på det att de som äro bjelpte nied mindre lån ej niå skäligen möta vägran för det flere uttagit den större summan.
Verket som är inrättzdt till hjelp st alls, befordrar derigenom bättre sitt ändamål; när säkerheten är god för hvad som äskas äro alla lika berättigade.
Då tillgångarne ej medgifva beviljandet af alla sökte och säkre befundne lån , böra de som ej förut såsom låne-innehafvare äro antecknade hafva första rummet framför dem hvilka redan för skuld häfta och äfvenså den som är mindre antecknad, framföre den sora är det till ett större belopp.
Som Discontens förvaltning för hvarje år bör ligga i full dag för Reyjsorernes gransk - Den 3 Martti, 461 ningj tyckes det vara nödvändigt för framtiden, att en bok upprättas, hvaruti i indelt* coiumner noga och bestämdt upptages icke allenast antalet af lånsökande under året, utan äfven för hvarje vecka hvar och en inkommen låneansökning med den sökandes och dess cautionisters namn, caractere, citerade fastighet och säkerhetsbevis, samt de egne lån eller cautioner hvarför de enligt uppsats från Registratorn förut äro tecknade, och bör en af Directeurerne på föredragningsdagen uti en bred collumne i denna bok, i fall lånet afslås, i korthet inskrifva ordsaken dertill, hvilken mening äfven bör påtecknas den afslagne reversen om så skulle äskas, dock utan rätt att en sådan påskrift till någons mehn lagligen eller annars begagna.
Detta anförande anhåller jag vördsamt må till Banco-Utskottet remitteras, N:0 56.
Om vårt Fäderneslands välstånd, skyndsammare och Säkrare befordras genom skatternas nedsättande än genom förökad närings.) flit, sparsamhet och ordning, är visserligen en enkel fråga, likväl tyckes många heldre vilja undvika en ringa utgift, än med någon möda vinna betydlig förtjenst , och kanske ligger deri grundan till de ilriga rop om nöd, bry - 462 Deri 3 Marth. deri och reduetioner som hörts från åtskillige håll vid detta Riksmöte.
Må det vara mig tillåtit att inför Högh Ridderskapet och Adeln yttra den önskan att Vårt Stånd, sorn härleder sin ära och gina rättigheter ifrån kärlek till frihet och ett oemotståndeligt hat till utländskt våhl, aldrig måtte bidraga till undergräfvandet af de hittills så säkra krafter, vi kunna använda, för att bibehålla Fäderneslandets lugn och sjelfständighet, nemligen vår indelta armée.
Stige den fram sorn kan bestämma med hvad styrka cn främmande fientelig magt kati öfverträda våra gränsor, om de en gång öfverträdas! troligt är, att vi vid en dylik olyckshändelse', för att kunna göra motstånd må* ste använda betydliga stridskrafter och då, är hvarje öfvad och vid sitt stånd och dess mödor vand soldat ett förträffeligt och må hända oumbärligt stöd för den unge nykomne krigaren, sorn ännu aldrig vek ifrån faran då han såg den trottsas af härdade vapenbröder.
Jag åberopar till stöd för detta påstående hvar och en af Ståndet sorn sjelf fört troupp emot fienden.
Dm 24 Martn, e, tn; 409 Grefve Spåns, Carl Gustaf; Jag anhåller att få underställa hvad det är tor slags öfverflöd , som genom det senare Alternativet träffas?
Mig synes endast det första Alternativet vara enligt med Svenska Språket, samt den åtgärd ganska orimlig, att, under namn af Öfverfiöds» afgift, påbjuda en Skatt, som fördelas efter em methode, rakt stridande emot den, som begreppet om Öfverflöds-afgift innehåller.
Jag anhåller således om Herr Grefvens och Landt» Marskalkens Proposition på första Alternativet, Friherre TFirsén, Gustaf Fredrin; Jag instämmer alldeles i hvad Herr Gretve Spens pu yttrat.
Andra Alternativet är icke någon fö:verflödsSkatt utan en så kallad Artide Additionel på Förmögenhets-afgiften , som likaså gerna kunde inbegripas directe under andra Artikeln.
Om, sorn jag föreställer mig, Utskottets mening med första Alternativet är att uppföra afgiften, antingen på sjelfva varan, som cönsumeras , hvilket är det bästa då det kan ske, eller åtminstone på de Personer, som den cpnsumera, med befrielse för dem, som deraf icke göra bruk j så är det en Skatt, som billigtvis kan bära namn af Öfverflöds-afgift ; pch derföre tillstyrker jag äfven för min del vördsamt att första Alternativet må antagas. Herr Grefven och Landt Ma r skalk en hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla det af Bevillningsutskottet föreslagna första Alternativ} hvilken Proposition med Ja besvarades - 416
Den 2 4 Martil, e. tit.
Upplästes ett från Riddarhusutskott an« kommit , så lydande :
Hos Riddarhus-Utskottet har andra Cati» cellisten vid Riddarehuset och Secreteraren vid Adeliga JungfruStiftet, Herr F. O.
Silfverstolpe anmält, det Kongl. Maj:t under den 3. dennes i Nåder behagat utnämna honom tili Cornett vid Kongl. Skånska CarabinierRegementet, och tillika anhållit, att då denna dess nya befattning ej, enligt dess tanka, lärer kunna förenasmed dess, genom Höglofiige Ridderskapets och Adelns godhet, vid Riddarhuset ägande befattningar, honom måtte derifrån meddelas afsked, hvarjemte han anhållit det RiddarhusUtskottet täcktes vid samma tillfälle inför Ridderskapet och Adeln anmäla uttrycket af dess varma tacksamhet för den godhet dess aflidne Fader af Höglofiige Ridderskapet och Adeln städse åtnjutit, och hvilken till hans närmaste efterlefvande slägt ^blifvit utsträckt.
Då RiddarhusUtskoftet, med stöd afsa väl 49* § kiddarhusOrdningen, som 13. §. af den för Directionen fastställde Instruction, ansett sig ej kunna vägra bifall till Herr SillVerstolpes ansökan, ehuru det med saknad ser Ridderskapet och Adeln förlora en Tjensteman , som förenar kunskaper med nit och skicklighet^ så får Utskottet detta till Höglofiige Ridderskapet och Adeln vördsamt anmäla, med hemställan, om ej det må vara Utskottet tillåtit att Den 24 Mavtli3 e. m. 411 uti afskedet, i anseende till Fadrens förtjenster, få uttrycka Ridderskapets och Adelns välvilja, hellst Sonen genom Höglofl.
Ridderskapets oeh Adelns eget beslut blifvit i denna Tjenstebefattning insatt.
Stockholm den 24 Maitii 1S18. ' ' «
I ' På RiddarhusUtskottefs vägnar.
C. F. Posse. C. W. Riben.
Uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken framställd Proposition , blef RiddarhusUtskottets i berörde Memorial gjorda hemställan af Ridderskapet och Adeln bitallen.
Upplästes till justering och godkäödes följande från Expeditions-Utskottet ankomna Förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrif, velser till Kongl. Maj:t: 1:0
I anledning af ankomna Nådiga Skrif, velser om den årliga Ränta, som är Hans Maj:t Konungen och Dess Arfvingar tillslagen. 3:0
Om ett årligt Anslag för BergsRådet Friherre Hermelin. 4:0
Cap. r. och 3. §§.
GiftermålsBalken, angående Afvittring. 412 Den S4 Martil, e. »O 5:0
Angående stället till val af Krono* Skjutsskyldiges Deputerade.
Föredrogs å nyo Allmänna Besvärs- och OeconomiaeUtskottets den 24- sistledne Februarii afgifna, samt den 17. och 19. dennes på bordet lagda Betänkande öfver föreslagna än* dringar uti Författningarne rörande Husbehofs* Brännvinsbränningen och dermed gemenskap ägande ämnen* Herr Hummelhjelm uppläste följande :
Sedan en bättre methode att af Potatoes tillverka Bränvin, na mera blifvit känd och med så mycken fördel åtminstone i Rikets Sö. dra Provincer practicerad, anser jag, för min ringa del, visst icke båtande, om ej snarare som ett våld emot Jordbruket och dess Idkare, att uti samma handtering göra någon vidare inskränkning, än nu gällande Författningar redan föreskrifva.
Med liten erfarenhet härutinnan visar det sig, att i stället för befarad Sädes. brist, som genom en så beskaffad Brännvinsbrännings friare utöfning skulle uppkomma, är det just motsatsen, eller ymnigare förråd af oförvandlad säd, som Jordbruket med minsta möjeliga tvång, uti denna detsamma egenteligen tillhörande Näring, nödvändigt skulle prestera.
På en, jemförelsevis emot hvad sadén fordrar, ganska inskränkt areal kan, i mohn afen LandtEgendoms storlek och derefter inrättad Eran» Den 24 Martn, e. *». 413 vanshandtefing, lätteligen erhållas det qvan. tum Potatoes, som erfordras* för att endast derutaf, under de åtta månadet afåret* hvilka dertill äro tjenligast, fortsätta Brännvinsbränning, utan annan tillsats af Säd , än en sjettedels tunna Malt till hvarje tunna Potatoes och hvaraf behållningen med säkerhet blifver enoch eri fjerdedels kanna Brännvin af hvarje Lispund Malt, samt 8 kannor af hvarje tunna Potatoes* Någon minskning af säden inträffar så mycket mindre härigenom, sorn den Obetydliga del af Åkerjorden, hvarå Potäterne produceras, kari utväljas af den för säden minst tjenliga, till exempel den magraste Sand-* eller annan Lättjord , om sådan finnes, såsom lör detta ändå* mål lika fördelagtig, och hvilken genom en dylik cultur äfven blifVet förbättrad, för att sedermera bära säd, om man så behagar.
Hvad den öfriga Åkerjorden vinner i styrka och bördighet, genom de erhållande Pötäternes förvandlande till Bränvin på stället, kari hvaf Och en intyga, sorn thed alfvar gjört försök härutinnan.
Drankeft , tillbörligen använd fö#
Kreaturen, sätter en Jordbrukare i tillfälle, ått ej allenast år ifrån är betydligt föröka siri La« dugård, utan kan derjemte Underhållas ett mångdubbladt antal Svinkreatur, hvilket allt, då behörig hushållning iagttages, att med tjen4 lige ämnen af granris, torf, dålig halm, m. m* underströ Kreaturens spillning, deraf isytlnetr het den våta, genom Dranken till myckenheten befordras, i den mohn tillöker Gödsel-förrådet, att Sädesafkomsten, i följd derutaf, sna^t blifver fördubblad, och med hvarje år tillta-i 4M
Den 24 Martil, e. m. ger.