Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Filosofie magister Svensson har fått resebidrag för att i England inhämta närmare kännedom om Bells och Lancasters bekanta undervisningsmetod.
Elementarskolan i Askersund är nyinrättad och heter prins Oscars Elementarskola.
Särskilda invalid - och korrektionshus har inrättats i bl a Uppsala, Falun och Uddevalla.
Redovisas flera domsagors arbetsförhållanden.
Den kommitté som tillsatts för att utarbeta ny civil- och kriminallag har fortsatt arbetet med den skyndsamhet arbetets vikt och grannlaga beskaffenhet tillåter.
Giftomåls- och Handelsbalkarna har utkommit från trycket 1815.
Förslag till Ärvda- och Jordabalkarna är granskade och fullbordade och tryckning långt hunnen.
Förslag till Byggningabalk, Rättegångsbalk och Konkurslag är uppgjorda.
Skogsbehovet för Göta kanal har beretts genom att Kongl Maj: t överlåtit åtskilliga skogstrakter i Östergötland, Närke och Skaraborgs län.
Med särskild uppmärksamhet följs Storskiftesverket i Dalarna och strömrensningarna.
Granskning av krigsräkenskaper och andra Kronans räkenskaper ges en preskriptions tid på 10 år.
Gränsreglering med Ryssland och åtskilliga byten av ägor mellan de boende vid svensk- ryska gränsen.
Direktör Rönbeck har fått i uppdrag att utreda alla ämbetsverks särskilda befattningar och verkningskrets och utfärda en instruktion.
Detta arbete fortskyndar han med all drift.
Ständernas hemställan om rättighet att anlägga svanshamrar har beviljats.
För att bibehålla skogarna i riket till det behov de förmånligast kan användas och där tillgången är så stor att tackjärnsblåsningar och järnverk kan anläggas har Stora Kopparbergs Bergslags Skogsdistrikt fått bestämda gränser.
Denna reglering har kommit till för att koltillgången skall vara säkrad.
Till befordran av kommunikation mellan Sverige och Norge har anbefallts dubbel postgång.
Postföringsskyldigheten borde överflyttas från avlägsna hemman till de som ligger närmare allmänna landsvägarna.
Kongl Maj: t har med tillfredsställelse sett de anstalter som gjorts i avseende på utmarksfördelning på Öland och mossars och kärrs uppodling.
Ytterligare åtgärder är vidtagna för att ge en billig tillökning av kronans inkomster.
I Norrbotten och Västerbotten har vidtagits åtskilliga stadgande för nybyggens anläggande.
Kongl Maj: t har uppmärksammat den fördel, som skulle uppkomma, om de i Lappmarken befintliga rika malmtillgångarna genom älvarna kunde nedföras till skogrikare trakter och där smältas till tackjärn.
Undersöks möjligheten att genom inköp av Rengis Verken inrätta en Bergslag.
Kongl Maj: t har ägnat stor uppmärksamhet åt bergshanteringen.
Han har anslagit medel till att sammanfatta alla författningar som rör bergshantering och upprättat en Bergverks stadga.
De hemmansbrukare och personer, som har 4 minderåriga barn, skall befrias från mantalspengar.
Sedan riksdagens sista sammankomst har det varit ett viktigt föremål för Kongl Maj: t att bibehålla krigsmakten i tjänstbart stånd.
Då nu fred råder är det viktigt att befälet och ledningen får öva sig.
Man skall också ha möjlighet att befordras och få löneökning.
Beskrivs hur omorganisationen gått till.
I allmänna beväringsmanskapet har en klass varje år blivit mönstrad och övad i vapen, under den tiden har de med sorgfällig ömhet blivit vårdade och underhållna.
Konungen har med tillfredsställelse sett med vilken nit och bredvillighet denna ungdom ådagalagt för att bli skickliga att försvara landet och den färdighet de förvärvat under den korta exercistiden.
Kongl Maj: t igenkänner svenska folkets levande känsla för fosterbygdens självständighet och krigssinne.
Då svenska artilleriet under sista kriget utmärkt sig på ett ärofullt sätt, har det varit Kongl Maj: ts yttersta önskan att bringa detta vapen till fullkomlighet.
Han har anbefallt en omorganisation och låtit inköpa Mariebergs egendom till undervisningsanstalt, där artilleriofficerare skall kunna vinna högre vetenskaplig bildning
Rikets Ständer hade 1815 önskat att befälet vid värvade armén skulle ha samma lönesättning som civila ämbets- och tjänstemän.
Till det räckte inte de anslagna medlen på långt när De anslag till militärläkarvårdens förbättring har visat sig under sista kriget haft de lyckligaste följder för manskapets hälsa.
Kongl Maj: t har låtit inköpa en egendom på Kungsholmen dit Medico Kirurgiska institutet blivit flyttat.
Närheten till Serafimerlasarettet och Garnisons sjukhuset har gjort att man fått tillräckligt utrymme för bibliotek, laboratorier, och lärosalar samt bostäder för läkare och elever.
Där utbildas batallionsläkare, som då de inte har tjänstgöring vid regementen kan vara till betydligt gagn för sjukskötseln inom landet.
För Kongl Maj: ts hjärta har det varit synnerligen tillfredsställande att kunna bereda en förbättrad utkomst för de krigsmän som lämnat tjänsten antingen de grånat eller blesserats, så att de inte kunnat fortsätta.
Ökat underhåll som gratialier från Vadstena krigsmanshuskassa och Amiralitets krigsmanshuskassa och Arméns Pensionskassa har förbättrat deras framtid.
100.000 riksdaler är anslagna till en särskild fond, varifrån årliga pensioner tilldelas 1.500 med medalj för tapperhet i fält utmärkta krigsmän.
Änke- och Pupillkassan har fått ett bidrag med 6.000 riksdaler varje år.
Kongl Maj: t har utfärdat en författning om tågande truppers underhåll, varigenom de inkvarterings givandes besvär blivit i huvudsak lindrat.
Kasern på Ladugårdslandet för Livgardet till häst är färdigbyggt.
Garnisonssjukhuset på Kungsholmen är påbörjad och De byggnader som tillhört Krigsmanshuset i Vadstena är ombyggt till korrektionsanstalt för 300 personer.
Innevånarna i Västra gränstrakterna har fått ersättning för deras under kriget lidna förluster.
Salpetertillverkningen har blivit uppmuntrad.
Övertygad om nödvändigheten av ett starkt sjöförsvar har tjänliga åtgärder vidtagits för dess förkovran och upprätthållande.
Trots inskränkta tillgångar har reparationer utförts på fartygen och linjeskeppet Carl XIII färdigbyggts samt 6 däckade kanonslupar.
Kongl Maj: t har infordrat från landshövdingarna i Västra och Södra länen uppgifter om ekskogarnas tillstånd och åtgärder för att freda dem till framtida nödvändiga byggnadsämnen för flottorna behov.
Allmän inspektion på lotsplatserna och förbättringar är vidtagna.
De gamla fyrbåkarna är ombyggda efter nyare metoder och nya är under uppförande.
Det återstår för Kongl Maj: t att underrätta Ständerna om de vidtagna ändringar i finansväsendet och statshushållningen, handeln och näringarna, då det gäller styrelse och administration.
Hushållnings Sällskapen i länen har erhållit penningbidrag antingen som gåva en gång för alla eller lån med lindrig ränta.
Vägar har brutits i Värmland från Håns sluss och Letafors till Norska gränsen och från Älvdalen genom Finnbygden till Fryksände.
Vägar i Dalarna och Jämtland är också byggda.
Nödvändiga medel för Gårdsby Institut för linkulturen och linnevävnadens fullkomnande, linplanteringens befrämjande i de östliga länen och trädplantering i Skåne.
Göta kanalbyggnad har under fridens lugn gjort betydliga framsteg och enskilda förluster av jord och gröda har ersatts av en fond.
Hamnbyggnad med 3 slussar vid Vänerns strand är fullbordad och kanalen segelbar på en sträcka av 2 mil.
Motala hamn och kanalbyggnad är trots betydliga naturhinder nästan färdig.
7 av de 15 slussarna mellan Boren och Roxen är klara.
Den årliga summan till Södertälje kanal är utbetald.
Upprättandet av ett aktiebolag för Hjälmare kanal och slussverk är förberett.
Stöd till byggandet av korrektionsanstalter i landet.
Ett penningförskott till sillfisket, då man i år väntar ymnig fångst.
Lån till enskilda har beviljats, Bolaget i Utö Gruva, Brobyggnad vid Älvkarleby, Töcksmarks tegelbruk och Malmö hamnbyggnad.
De för riket så viktiga allmänna magasinsinrättningen har dubbla vinningar.
Att vid inträffad missväxt fylla behovet av bröd och vid rikare årsväxt hålla spannmålspriserna på en rimlig nivå.
Bland sina angelägnaste omsorger har Kongl Maj: t räknat att återställa jämvikten i handeln, ge den och övriga näringar ett självständigare liv, trygga den svenska flaggan inte bara mot yttre våld utan även mot främmande inflytande.
Som en följd av Sveriges och Norges förening har en handelsgemenskap grundad på ömsesidiga rättigheter upprättats.
Den medger import på landsvägen mot vanlig sjötull av utländska varor.
En kommitté har inkommit med förslag till nya handels- och handverksförfattningar.
Ännu vill man inte besluta utan utreda mer.
Under tiden är handeln med viktualier och andra lantmannaprodukter fri.
För att underlätta för Öland med bekvämare avsättning för öns alster har en stad, Borgholm, anlagts.
Sjötulltaxan sänks för att underlätta utförseln av järn, koppar, tjära och trävaror.
Däremot höjs tullen för främmande fabrikationer och överflödsvaror.
Förordnanden angående vissa missbruk, som påverkat växelkursen negativt.
Bl a sänks och ibland helt förbjuds importen av bomullstyg, vin, porter och arrak.
Förbud av försäljning av tillrett kaffe, vin och utländska drycker.
Kongl Maj: t har med välbehag förnummit att hans trogna undersåtar lytt hans faderliga bud och i en vaknad besinning och nationalanda gått hans uppmaning till mötes, på ett sätt som lagens stränghet inte kunnat åstadkomma.
Detta borgar för Kongl Maj: ts hopp att måtta, arbetsflit och enkla seder skall åter allmännare fästas på den ej rika men fria jord, som av ålder är deras hembygd.
Oaktat alla Kongl Maj: ts omsorger, vilka åtminstone mildrat det onda även om det inte förmått bota, har en förlägenhet i den allmänna rörelsen uppstått.
Malmö Diskonto har genom sitt förvaltningssätt råkat på obestånd, vilket hade till följd att Göteborgs och Göta kanals bolagsdiskonto nödgades inställa sina betalningar.
Misstroendet, oredan och penningbristen ökades av flera millioners hastiga indragning ur cirkulationen.
För att avhjälpa olägenheterna behövdes Ständernas närvaro och medverkan att utan dröjsmål inställa uppbörden av innevarande års kronoutskylder.
Under bekymrade utsikter men med lugn förtröstan på rikets inre oförsvagade kraft och på dess representanters upplysta fosterlandskänsla går konungen att samråda med ständerna för att finna medel till säkerheten, kreditens och ordningens införande i rikets penningverk.
Ut supra CARL
Förklaring över 17 § i Kongl Förordningen av den 15 juni 1803, om stångjärnssmidet och järnmanufakturen i riket.
Stockholm 9 december 1817.
Det har blivit anmält att missbruk och underslev förekommit då rekognitionsjärn försäljs.
Vi förklarar att manufakturverksägare utom Bergslagen har rätt att köpa ämnesjärn av stångjärnsverksägare utom Bergslagen.
Smidesrättigheten får inte överskridas.
Stockholms slott den 9 december 1817 CARL
Proposition till Rikets Ständer om allmänna penningrörelsen och myntverkets upprätthållande.
Stockholm den 10 december 1817.
Kongl Maj: t har med noggrann uppmärksamhet följt rikets finansiella ställning och skulle med oro sett den skakning, som senare tiders händelser åstadkommit.
Möjligheterna för framtiden har dock givit tröst.
Flera folkslag har befunnit sig i samma omständigheter som Sverige.
För de flesta har det lett till missöden och passionerade förvillelser.
Svenska Folket har dock vetat att vända dem till sin fördel genom den försiktighet, vishet och lugn, som styrt överläggningarna.
Samma skakningar som nästan alltid gör folk till anarkister eller böjer dem under envåldsmaktens ok, har i Sverige blivit anledning att få goda grundlagar och samhällsordning och bevarat dess rättigheter och försäkrat dess frihet.
Kongl Maj: t har sammankallat rikets Ständer för att överlägga om ett finanssystem för framtiden som lämpar sig till fäderneslandet fördel, då hela statsförvaltningen beror därav.
Ordning och sparsamhet med statens tillgångar bereder allmänt förtroende.
Det ges inget anseende om statens ämbetsmän och försvarare mottar vedergällning för sina tjänster i ett papper utan värde och massan av folket och den arbetande klassen befinner sig i samma ställning.
Vi må ha ett metalliskt mynt för vårt representativa system, men det skulle förminskas med hälften på några år, om inte banken förskaffade de redbarheter som behovet fordrade.
Det gäller att aldrig förlora insikten om den verkliga orsaken till vår finansiella ställning och inte bedra sig på botemedlen.
Ingenting är mer vådligt än nyheter.
Man tänker ut system för att dölja det som redan är gjort, och envisas alltid att söka botemedel, som redan visat sig varken kunna förhindra eller förbättra.
Låt oss välja en bättre utväg.
Införa få nyheter, undvika om möjligt att öka pålagorna genom all slags näringsflit, uppmuntra jordbruket utan att hindra handelns verksamhet.
Förändringar av myntets värde för staten till upplösning, om man lämnar fritt fält åt penning vingleriet.
Denna höjning och sänkning av myntvärdet gör att ingen vet vad han äger i morgon eller vad han har i dag.
Det förvandlar det enklaste och helt lagliga handelsföretag till verkliga vågspel.
Regeringen hindras i att långsiktigt kunna uträtta goda saker, utan kan bara göra gott för ögonblicket utan att det onda upphör.
Den väsentligaste delen av en statsförvaltning är den som har avseende på finanserna.
Om finanssystemet är felaktigt påverkar det hela statsapparaten.
Ärendena hindras, oordning uppkommer överallt, handeln tillintetgörs, växelspekulationer, som är lika förstörande för det allmänna som för den enskilda, fabrikerna avtyna, och jordbruket denna första grund till landets styrka lider av myntets hastiga
förändring.
Det är nödvändigt att skapa ett system som överensstämmer med våra behov och tillgångar.
Man fäster sig för mycket för enskilda missbruk, i stället för att häva roten till det onda.
Detta är huvudfrågan innan man kan uppge medel till verkställighet av en nyttig reform.
Sverige har väl inte samma överflöd som många andra nationer, men vi har vad som är nödvändigt för innevånarnas underhåll.
Vi har till och med en del produkter som skulle kunna kallas lyxiga, om man inte hela tiden hade den olyckliga vanan, att mäta våra behov inte efter våra tillgångar utan efter andra nationers.
Sverige har stora tillgångar.
Var för sig kan de inte ge staten stöd.
De liknar en spridd här som på åtskilliga punkter lider nederlag, men som om den blir sammandragen sätter en fruktansvärd gräns mot fienden.
För att rätt skatta Sveriges finansiella ställning, är det nödvändigt att söka källan till den nuvarande oordningen och undersöka varför det nu cirkulerande pappersmyntet blivit uppgivet och av hur många slag det består.
Massan av de utelöpande bancosedlarna var 1807 9.554.052 riksdaler.
1808 hade de ökat med 8.000.000 och totala summan var 17.526.190 riksdaler.
I maj 1809 utgav banken, enligt Ständernas beslut ett förskott åt staten på 6.000000 till krigskostnad och sedan 3.000000 för att betala skulderna och leveranserna under fälttåget 1808.
Trots avbetalningar ökade sedelstocken 1812 till 23.901.947 riksdaler.
Därifrån till 1815 hade banken ingen utgift och summan av utgivna sedlar var 20.987300 riksdaler.
Utom de sedlar banken utgivit och som de är direkt ansvariga för, är även andra pappersmynt i omlopp, som vila på bankens kredit nämligen riksgäldssedlarna svarande mot 4.200.000.
1815 ökade de till över 8.000.000.
Banken har uppdragit åt sig att lämna 300000 årligen till Göta kanal och ett förskott på 2.000000 årligen till magasinsdirektionen.
För att avhjälpa den s k penningbristen beslöt Ständerna vid sista riksdagen att banken skulle bevilja lån till enskilda varav en del skulle utlämnas mot hypotek i fast egendom och en del till understöd för nya odlingar.
De skulle därigenom återlämna åt rörelsen det som undandrogs den genom intressen och avbetalningar.
Men låneansökan har överstigit den för året fastställda summan och flera lån är redan begärda än vad fonderna utgör ända till 1820.
Enskilda Diskontoverks krediter är omkring 2.00.0000.
Efter denna framställning av bankens förbindelser och årliga utgifter återstår att undersöka de tillgångar och inkomster den äger.
Staten betalar årligen ränta på sin skuld med 750.000 riksdaler.
Banken har årlig inkomst av fastighetslån, där räntan är 6 %.
Bankens fordringar var 1812 2.594.088 riksdaler och räntan blev 155.000 riksdaler.
Senare har lånesumman ökat.
Bankens utgifter och inkomster är i balans till bankens fördel.
1812 hade de ett överskott av 4.993.049 riksdaler Då vi nu rett ut att banken är ganska solid återstår att undersöka Sveriges allmänna belägenhet.
Om inte vår utrikes skuld vore likviderad (flytande) skulle detta ofantliga kapital ligga staten till last och ta 2 / 3 av bevillningen.
Kongl Maj: t och Kronprinsen har hela tiden gjort enskilda uppoffringar för att bibehålla pappersmyntets värde.
De har funnit ett oväntat motstånd som smärtat dem i deras välvilja, men det är icke desto mindre sant att deras uppoffringar och beständiga omsorger tillintetgjort växel vingleriets spekulationer och hejdat dess fart mot undergång.
Om vårt sista krig fått en olycklig utgång, var hade vid då befunnit oss?
Detta krig var nödvändigt för att hämnas nationens ära och återta våra våldförda rättigheter.
Detta krig så ärofullt för svenska vapen, så lyckligt i sina följder har kostat landet ganska litet.
Armén, som Kongl Maj: t överlämnat i sin sons vård, har återkommit krönt med seger, i bästa tillstånd och lika beredd att strida, om det så fordrades för vår självständighet och frihet.
Om årsväxten slagit fel, som skett under två år i många andra länder, skulle vi inte se oss störtade?
Vilket land hyser större trevnad och djupare lugn än vårt?
Allt detta har sammanhang med våra finanser och vi skulle ha varit i en förtvivlad belägenhet om vi i stället för fördelar och framgångar räknat med många missöden och förluster.
Det är inte lämpligt för Sverige att endast ha hårt mynt i omlopp, men pappersmyntets värde måste närma sig vad som gäller i andra länder.
Staten måste anta ett system, där banken äger valuta i guld, silver, koppar, järn och hypotek i fast egendom, så att innehavaren av papper är försäkrad om värdet.
som bör sysselsätta banken, är att ge högsta värde åt sedlarna och försöka behålla det.
Det är endast genom detta som dess kredit stadgas och försäkras.
Men hur vinner man detta?
Bankens fullmäktige är en avdelning av Rikets Ständer.
Detta ämne angår således hela nationen, som bör besluta genom sina representanter, regeringen, som har den verkställande makten.
I detta fall bör de inskränka sig till att endast meddela den lagstiftande makten, det vill säga nationen, sina åsikter.
Allmänheten måste ha förtroendet att papper har ett värde som motsvarar det verkliga myntet.
Alltså måste man visa att man inte saknar klingande mynt.
Banken bör inte operera på börsen med sitt speciemynt till fördel för pappersmyntet, förrän det finns en fond oberoende av den nuvarande.
Kongl Maj: t gör sig förvissad att Ständerna inser, att omsorger om rikets penningväsen inte tillkommer konungen utan att det med fullt skäl tillhör Ständerna och det Verk från vilken mynten utgivas och att de har ansvaret för att uppfylla sina åtaganden.
Lagtima riksdag kan ej utan egen begäran upplösas förr än den varit fyra månader tillsammans, därest icke Konungen, såsom i riksdagsordningen sägs, förordnar om nya val till båda kamrarna, eller den ena av dem, i vilka fall riksdagen skall, med bibehållande av sin egenskap utav lagtima, sammanträda å den tid inom tre månader från det riksdagen blev upplöst, som Konungen bestämmer, samt må ej vidare av Konungen upplösas förr än efter fyra månader från det senare sammanträdets början.
Urtima riksdag äger Konungen, när Han för gott finner, åtskilja, och vare urtima riksdag alltid upplöst, innan tid för lagtima riksdags sammanträde infaller.
Lagtima Riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa utskott: ett konstitutionsutskott, ett statsutskott, ett bevillningsutskott, ett bankoutskott, ett lagutskott samt ett jordbruksutskott med den sammansättning och de uppgifter, som i riksdagsordningen bestämmas.
Konungens skrivelser och propositioner till riksdagen eller allmänt kyrkomöte, allmänna författningar, av Konungen utfärdade fullmakter å ämbeten och tjänster samt de ifrån Konungen utgående expeditioner och befallningar i övrigt, vilka Konungen bestämmer, skola, för att bliva gällande, vara försedda med Konungens underskrift och kontrasignation av vederbörande föredragande, som vare ansvarig, att de instämma med däröver förda protokoll.
Alla andra av Konungen utfärdade beslut skola vara underskrivna av föredraganden: denne må även omedelbarligen till vederbörande expediera föreskrifter och erinringar om verkställighet av utfärdade beslut.
Skulle den föredragande finna något Konungens beslut vara stridande emot denna regeringsform, göre han därom i statsrådet föreställning; yrkar Konungen ändock, att ett sådant beslut skall utfärdas, vare det då den föredragandes rättighet och plikt, att sin kontrasignation eller underskrift därå vägra, samt nedlägge han i följd därav sitt ämbete, vilket han icke må återtaga förr, än riksdagen hans förhållande prövat och gillat.
Riksdagen skall förordna minst två för lagkunskap och utmärkt redlighet kända medborgare att i egenskap av riksdagens ombudsmän, efter den instruktion riksdagen för dem utfärdat, hava tillsyn över lagars och författningars efterlevnad, i vad de skola av dem, som i allo äro underkastade ämbetsansvar, tillämpas samt vid vederbörliga domstolar i laga ordning tilltala dem, som uti sina ämbetens utövning av väld, mannamån eller annan orsak någon olaglighet begått eller underlåtit att sina ämbetsplikter behörigen fullgöra.
Ombudsmännen vare i all måtto underkastade samma ansvar och plikt, som allmän lag och rättegångsordning för aktorer utstaka.
1809: Hwarken Swea Rikes Kron-Prins och Arf-Furste eller Prinsar af det Konungsliga huset, skola hafwa något Lif-Geding eller Civilt Embete; dock kunna efter gammalt bruk Titlar af Hertigdömen och Furstendömen dem tilläggas, utan rättighet til de Landskap, hwilkas namn de bära.
Varken Svea rikes kronprins och arvfurste eller prinsar av det konungsliga huset skola hava något livgeding eller civilt ämbete; dock kunna efter gammalt bruk titlar av hertigdömen och furstendömen dem tilläggas, utan rättighet till de landskap, vilkas namn de bära.
1809: Landet skal förblifwa indeladt i Höfdingdömen under den wanliga Landt-Regeringen.
Ingen General-Gouverneur inom Riket må hädanefter förordnas.
Landet skall förbliva indelat i hövdingdömen under den vanliga lantregeringen.
Ingen generalguvernör inom riket må hädanefter förordnas.
1809: Rikets Hof-Rätter och alla andra Domstolar skola efter Lag och laga Stadgar döma; Rikets Collegier, Landt-Regeringen tillika med alle andre Werk samt högre och lägre Embetsmän, skola förwalta de dem åliggande syslor och wärf, enligt de Instructioner, Reglementen och föreskrifter, som redan gifne äro eller framdeles kunna gifwas, lyda Konungens bud och befallningar och räcka hwarandra handen til fullgörande deraf och af alt hwad Rikets tjenst utaf dem fordrar; blifwande de Konungen i laga ordning answarige, om något utaf dem underlåtes och försummas eller olagligen behandlas.
Rikets hovrätter och alla andra domstolar skola efter lag och laga stadgar döma; rikets kollegier, lantregeringen tillika med alla andra verk samt högre och lägre ämbetsmän, skola förvalta de dem åliggande sysslor och värv, enligt de instruktioner, reglementen och föreskrifter, som redan givna äro eller framdeles kunna givas, lyda Konungens bud och befallningar och räcka varandra handen till fullgörande därav och av allt vad rikets tjänst utav dem fordrar; blivande de Konungen i laga ordning ansvarige, om något utav dem underlåtes och försummas eller olagligen behandlas.
§ 48.
1809: Konungens Hof står under des enskilda styrelse; kunnande Han häruti förordna som Honom godt synes.
Alla beställningar wid sit Hof må Konungen efter behag tilsätta och derifrån afsätta.
Konungens hov står under Dess enskilda styrelse; kunnande Han häruti förordna som Honom gott synes.
Alla beställningar vid Sitt hov må Konungen efter behag tillsätta och därifrån avsätta.
§ 49.
1809: Riksens Ständer skola i kraft af denna Grundlag sammankomma, enär fem år ifrån den sist hållne Riksdagens slut förflutit.
I händelse ombudsman avsäger sig det erhållna förtroendet eller ombudsmans ämbete eljest bliver ledigt, övertage ställföreträdaren omedelbart ämbetet; och skall riksdagen därefter så snart ske kan förrätta nytt val av ombudsman.