Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Transport [7,569 5 4 1,580 16 3 ÖfverfteLieutenant* Compagnie: 1 Lieutenants, StabsCapitainen . 401 20 8 38 6 6 Fändricks, StabsLieutenanten 47§ 34 8 81 46 6 Fältväbels 2 idre dito 231 19 - §0 1 l 7 Sergeants ...» 213 27 6 56 33 6 Förares » . * • 200 35 3 57 14 6 Fouriers i * 4 200 8 10 4i 2 2 Forjle Majors Compagnie: Lieutenants, StabsCapitainen . 451 36 4 59 25 1 1 Fändricks, StabsLieutenanten.
435 5 9 60 29 6 Fältväbelsg StabsFändricken ► 236 1 10 48 3.4 6 Sergeants i ♦ • 4 203 37 4 65 6 6 Förares 111.
185 29 3 38 8 — Fouriers ; . * 1 211 41 1 56 46 6 Andre Majors Compagnier Lietenants, StabsCapitainen i 434 9 7 121 39 — Fändricks, 2 idre dito . * 4i7 •6 11 73 1 6 Fältväbelsg StabsLieutenanten 209 41 3 45 5 6 Sergeants • • i . 204 2 2 63 6 Förare* j 1 i 2 199 34 5 44 36 10 Fouriers . 183 41 3 49 25 7 Tredje Majors eller Elfsborgs Compagnie: ^ Lieutenants 2 . « 1 396 28 10 58 7 3 Fändricks * * > • 403 26 6 70 1 7 Fältväbels 1 . . 1 221 47 10 55 32 2 Sergeants • . i . 210 6 4 69 12 2 Förare* 1 ; 201 12 6 48 25 10 Fouriers 1 j , 216 35 6 67 14 5 Barne Härads Compagnie:
Capita ines . * ^50 1 6 ix8 21 , *■ Transport 14,968 3» 5 3>U9l25 .3 Lönings Räntor, 2,190 20 11 111 10 8 126 10 9 10 _ 10 26 8 11 23 8 118 43 3 1‘3 42 10 3 23 9 2 —. 6 39 88 8 5 157 111 12 5 178 3.306 19 39 42 39 28 29 Tilhör Bil, till Ridd, och Ad, Protocoll, IV Band, pag. 144.
Uppgift på Öfver- och UnderBefälets aflöning vid Kongl. Westgötha Regemente, till beloppet så väl efter förra Cavallerie-Indelningen som nu mera efter reduction på InfanterieStat, bestående uti anslagne HemmansRäntor, förvandlade genom behörig uträkning etter Länens Markegångar för nästlidit år 1822, såsom desse Löner utgått, med afdrag af faststäldte år~ lige Pensions- och KronoAfgifter.
Indelningarne efter Infanterie-benämning på ReductionsStaten.
RegementiStaben * Öfverstes^ anslagne till CavallBrigadeGenerals plats:
ÖfversteLieutenants- och RegementsChefs, vid Staben och Capitaineskapetj tillsammans liSte Majors dito . 2.’dre dito Capitainslndelning 3:dje dito dito . * RegementsQvartersmästares . iiste Adjutants; Underofficers Indelning; återbetalar på Bostället . . 3: 34, 8. 2ldre dito UnderOff- Indeln.
:dje dito dito återbetalar : 1 .10: 23. 9* Li/Compagnieti CapltaineLieutenants Fändricks, StabsLieutenanten Fältväbels, 2:dre dito . Sergeants J . . •
Förares ; . i J Fouriers ; . . ♦ Förra Cavalle- rie-lönen 'en ligt Indelnings.
Nuvarande reductions terieStat.
Infa n- t ^ , Boställs Räntor.
Lönlngs Ränte:- 2,103 33 2 188 10 to 1,281 2 1 9 1,185 28 8 553 3 5 145 — _ 682 29 4 174 35 Il6 44 10 679 3i - ■ - 82 6 5 228 18 — 494 21 n 65 17 — 180 4 9 224 34 11 66 9 2x6 38 5 49 25 2 7 <3 6 206 8 1 48 12 9 444 13 4 67 16 99 23 3 447 7 5 47 44 b 117 13 10 232 28 3 54 10 9 10 »5 — 230 3 8 58 44 11 4 10 216 44 6 63 23 6 — 204 »9 b 00 45 7>569 5 4 1,58© 16 3 2,190 20 11 Den 15 Maji /. ni.
Herr Zengerlein, Jacob:
Med fästsd
Uppmärksamhet på de tätai indragningar af Tidningsblad, sorn varit en följd af 8 Morn. 4 §.
TryckfrihotsFörordningen, har jag likväl icke kunnat inse hvarken hyttan eller nödvändigheten deraf; den fortfarande smädeliga egenskap söm kunde framstå i ett dagblad, tror jag rättast böra hämmas i den lagenliga väg, som TryckfrihetsFörordningeh i öfrigt stadgar, hvarförutan jag anser vårt samhälle allt mer och mer gå den sanna upplysning till mötes, sorn utan mellan, fcomst af någon enskildt väcktare öfver yttrande rätten, förmår bedöma, Nationens och Regeringens ömsesidiga rättigheter och skyldigheter ^ och den gräns dervid sorn ingenderai magfen, med beggés bestånd, bör söka öfverträda.
Jag tillstyrker således bifall till ConstitutionsUtskottets förslag så mycket hellre, som detta 8 Mom. 4 §. tillkommit vid 1812 års Riksdag på ett med Grundlagens stadgande icke förenligt sätt, och hvaremot jag mig då reserverade.
N*o 3.
Herr Uggla, Göran Guftafi Då ConstitutionsUtskottet i det förslag#
Bil till Ridd. o. Ad, Pr. IV Band. 19 i46
Den i5 Maji f m. sorn nu är föremålet för Högloflige Ridderskapets och Adelns öfverläggning, tillstyrkt upphäfvande af 8 Momentet i 4 §■ af TryckfrihetsLagen, har Utskottet derigenom lemnat ett lika dyrbart vedermäle af dess ömhet för Regeringsformens helgd, som af dess agtning för hvarje Svensk medborgares i samma Grundlag klart uttryckta rätt; den, att icke till dess välfärd blifva förderfvad, utan han lagligen förvunnen och dömd är och ej utan ransakning och Dom kunna dess egendom afhändas.
ConstitutionsUtskottet har härigenom, i hvad på Utskottet ankommit, i constitutionel ordning återfört TryckfrihetsLagen från den vanställda skepnad den i constitutionsvidrig väg erhållit, till dess ursprungliga öfverensstämmelse och enhet med Regeringsformen, till den i 86 § hvarje Svensk man förunnade rättighet, att endafi inför laglig
Domstol kunna tilltalas för innehållet af utgifna skrifter.
Tryckfriheten har, hvad Dagblad och periodiska skrifter angå, ifrån 1812 års Riksdag varit undandragen Lagen och öfverlemnad till godtyckets vanskeliga behandling.
ConstitutionsUtskottet har velat återgifva Tryckfriheten den säkerhet och fasthet, sorn sätta den öfver en myndighets enskilda godtycke.
Detta Utskott har således fullgjort hvad tvenne föregående Utskott underlåtit; det har i denne del rättvisat det vigtiga förtroende det innehar, och jag betygar derföre Utskottet min enskilda tacksamhet.
Den I j Maji f. fri.
Jag vili ej ku ingå i en undersökning sm de för Tryckfriheten menliga följder, den vid ofvannämnda Riksdag tillskapade undantagslagen medfört.
Sjelfva tillvarelsen af en sådan
Lag och en derpå grundad indragningsrätt, om än, på sätt Utskottet yttrat, utöfvud med upp« lyst tålsamhet och oinskränkt af agtningen för allmänna tänkesättet, förutsätter en inskränkning i yttrande rätten, är ett i förväg lagt hinder, som, oförenligt med RegeringsFormens ofvanåberopade stadganden, bör undant rödjas.
Då denna indragningsrätt, äfven med fogsam utöfning, hvarje gång kränker en af de yppersta rättigheter, vår fria Stats-författning Svenska Medborgare tillägger och med detsamma i sjelfva verket upphäfver en af de skönaste paragrapher, RegeringsFormen har att uppvisa, den som bjuder säkerhet tilt egendom och personlig välfärd under Lagen; så frågar jag: hvilka olycksaliga följder skulle ej uppkomma af denna arbitraira magt, om den någon gång i en framtid skulle falla i händerne pä den egenmägtige och fanatiske otålsamheten, alltid färdig att slå upplysningen för hufvudet, eller den enfaldiga räddhågan , som i ständig ängslan för faror, långt utom förnufts- och naturordningen, skulle se skräckbilder och spöksyner i allt?
Jag frågar: hvilket dagblad eller periodisk skrift af sann upplyst syftning och med frimodighet i skölden skulle då anses för icke vådlig för allmän fäkerhet, dier utan Jkäl och beth förnärmande perfovJig rätt, eller af fortfarande
Den 15 Maji f. m. fmäctelig rgenjhap? och skulle icke då Tryckfi heten, denna herrliga Guds gåfva, utan hvilken all constitutionel frihet är en dröm, skakas i sina innersta grudvaiar, och snart i sin grift nedläggas.
Uppå sådan» grunder, i förening med de af Utskottet anförde, samt med fullkomlig öfvertygelse derom, att en gräns bör sättas för den arbitraira magtens vidare kraftyttring inom Lagskipningens område, hvilken, utan alla stöd af både förnuftsskäl och rättsgrunder för dess tillvarelse, är i lika uppenbar strid med Rikets constitutionella, som öfrige Lagar, godkänner jag för min del ConstitutionsUtskottets förevarande Förslag till den behandling 56 §.
RegeringsFormen stadgar; i hvilket afseende jag vördsamt anhåller om Herr Grefvens och UandtMarskalkeus proposition.
N:0 4- Grefve Gyllenborg, Johan Henning:
Vid Statsutskottets Betänkande, angående nedsättning af arrendet för Svartsjö Kongsgård, m. m. får jag, med instämmande i den mening Utskottets Ledamot Herr Borgmästaren Ekstrand Betänkandet bifogat, för min del yttra den öfvertygelse, att Utskottets behandlingssätt, af detta ärende bör icke godkännas.
Om Herr Weaner erbudit ett större arrende än vara borde; så mcdgifver jag visserligen att Sta* Den 15 Maji f. ni. ten icke bör draga fördel af dess oförsigtighet, Utan meddela eftergift eller anstånd med betalning och Contractets uppbäfvande; men jag anser likväl att dermed icke bör godtyckligt tillgå, utan först, efter en föregången undersökning och uppskattning af Egendomen och derifiån hämtad grund, en billig lindring i vilkoren för arrendets utgörande borde bestämmas.
Utskottet föreslår en nedsättning i arrendet för Wenner ifrån 600 tunnor Spannmål årligen till 450, och det för 10 påföljande år, med föreskrift tillika, att, under den tiden, och före nästinfallande Riksdag, borde en upp. skattning af Svartsjö Kungsgårds förmåner verkställas, men, om resultatet af denna undersökning skulle visa att skäl icke varit att så betydligen nedsätta arrendet, och det för flere år efter nästkommande Lagtima Riksdag, så hade man ju godtyckligt gjordt en uppoffring af Statens inkomster, Då likväl det icke är rättsenligt, att, som sagdt är, slumpa med Statens inkomster, synes mig att uppskattning af Egendomen först bor verkställas, samt arrendet sedermera på öppen auction bör utbjudas, sedan nu varande arrendatorn erhållit befrielse ifrån fortstättning af arrendet hvilken då har öppet att göra nytt anbud.
På annat sätt bör icke tillgå med bortarrenderande af Statens egendom, som ock vanligen tillämpas, och då man af erfarenheten känner, att alltför många arrenden med Staten äro träffade, som synas påkalla ändring, torde ifrån bifall till ifrågavarande betänkande, ett vådligt prejudi€at^kunna hämtas för en godtycklig bahand - Den ig Maji f. ml ling och arrende nedsättning, sora, med iagttagande af Statens rätt, icke annorlunda än ef. ter föregångne undersökningar genom utlyste Auctioner, böra kunna bestämmas.
Jag hemställer vördsamligen, om icke af anförde skäl betänkandet må till Utskottet återremitteras.
Bj örn fljerna , Magnus:
Sedan flere värda Ledamöter under loppet af denna Riksdag fästat Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet på ett det vigtigaste ämne i hvarje bildadt Samhälle och framför allt i en cotistitutionel stat, den allma unn uppfofiraii, vågar äfven jag vidröra en del deraf, den som har till syfte KrigsStåndet, hvilken, ett föremål för etne motioner, väntar sitt framtida öde af Riksens Ständers beslut.
Herrar Montgomerie och von Hartmansdorff äro de Motionairer, hvars anföranden jag skall söka besvara, först, i hvad som rörer tillvarelsen af en Krigsskola i allmänhet, och O 1 7 sedan den åsigt, hvari dessa värda Ledamöter sig förena om flyttandet af den vid Carlberg befintliga till Rikets Universiteter.
Herrar v. Hartmansdorff och Montgomerie anse tillvarelsen af en Krigsskola skadlig, derföre att ynglingen som uppfostras der, erhåller en enfidig miiitairijk bildning hvarigenom han, sorn or - Den 13 Maji f- en. den lyda: ”mot naturens anlag måste egna sig till KrigsStåndet, emedan han icke kan äga skicklighet för annat yrke, än det hvartill han från barndomen blifvit bestämd,” vidare säges, att denna bildning ej öfverensstämmer med tidens anda eller den stigande allmänna upp-, lysningens kraf, som vill att menniskorna skola närma sig till hvarandra och icke genom ett slags skråmässig uppfostran åstadkomma och befordra Ståndsskillnader; vidare att en sådan bildning måste vara stridande emot den medborgerlighet, sorn bör vara andan i ett grund* lagligt samhälle.”
Ehuru flere och vigtiga inkast kunna gö^ ras emot dessa grundsattser, i synnerhet då de användas på KrigsAcademien vid Carlberg, der enligt samma talares yttranden, ”mångå medborgerliga män blifvit bildade, hvaraf Riddarhuset ännu dagligen visar dyrbara vedermälen;” Ehuru med skäl torde kunna påstås att den framställda princip af alldeles lika uppfostran för olika Stånd kan tåla betydande modificationer, att ynglingen som ämnar sig till KrigsStåndet, till exempel ej bör uppfostras lika med den som egnar sig till det andeliga Ståndet; att beslutsamhet och djerfhet skall inplantas i den förres sinne, saktmod och formhet i den sednares; att den förres efter.’ domen böra hemtas ur Krigshistorien, den sednares från Kyrkofädren, att elementerne till den förres bildning äro Mathematik, Humaniora och lefvande språk, till den sednares,1 V Ben iy M ji /. m, Theologien, de döda Språken och Rhetorikeft* att så vidt skilda syften icke kunna förenäs annorlunda än på bekostnad af den ena delen, hvilket allt torde bevisa att Herrar von Hartmansdorff och Montgomeri®, nog enjidigt hafva framstäldt principen, emot enfidig uppfostran 5 likväl, och då denna del af de väfda motionairernas framställning är öfverensstämmande med tidens anda, eller rättare sagt med tidens lynne, skall jag böja min enski 1
Idta tanka tinder allmänna opinionetls, denna verldens s| kallade
Drottning, hvilken ehuru ofta uppstigen på eri usurpend och vacklande Thron, likväl af mig ej skall bskrigas.
Antagande således med Herrar von Hartmansdorff och Montgomeri. *, ”att en oväldig allmän bildning får föregå den Serskildta, sorn erfordras för att egna sig åt en bestämd sysselsättning i samhället, ” får jag dervid likväl hemställa huruvida detta mål ver keli g en kan Vinnas medelst ryckandet af en enda länk ur uppfostringens hela kedja, som vöre upphäfvandet af det enda med mijitairisk tendens i Riket befintlige uppfor stringsverk, då 12 Gymnasier och än flere TrivialSkojor qvarstå med en ljka ensidig Theologisk tendens, sorn deO förres är mili* tairisk, då A pologisfSkolornes syfte är ensidigt för näringsidkare, (mindre grundligt an hvad sorn erfordras att inträda på tjehstemannabanan) och då slutligen Universiteterne, Rikets högsta Lärosäten mäste äga ett högre syfte, än den här ifrågavarande Elcmentarundervis^ ningens.
Den 15 Maji f. m. 153
Må vid detta tillfälle det tillåtas mig a't g o a de värde motionairerne uppmärksamme på, att deras conclusion icke öfverensstämmer med deras premiss, ty då med yrkande af ett gemensamt syfte för den elementaira uppfostran, de sjelfve anse den högre eller applicativa böra vara särskildt för de särskildta yrken hvartill ynglingen kan egna sig, så borde de i följd deraf consequent icke föreslagit flyttandet af KrigsAcadamien, hvars nedre afdelning är elementarisk och hvars högre är applicativ till Universitet, hvilket i intetdera afseendet dertill är passande, ty i förra fallet är Universitetet långt öfver den Elementaira uppfostran, och i det sednare^ ej dertill lämplig så vidt den applieativa undervisningen efter motäonairernes egen tanka bör vara särskildt för de särskildte yrken och icke förenad för dem alla- Skulle emedlertid den enda länken i undervisningens hela kedja hvars tendens är militairisk upphäfvas, utan att de med annan tendens försedda länkar undergingo en nödig förändring, eller utan att eri större med oväldig allmän syftning försedd uppfostringsanstallt inrättades, så frågar jag, hade man ej obetänksamt nedrifvit sitt hus nian att hafva ett annat att bo uti, För ätt bevisa att intet af våra nu ägande offentliga undervisningsverk ägnar sig till denna oväldiga allmänna elementarbildning får hos Ridderskapet och Adeln jag vördsamt anhålla, att i korthet få analysera dem, hvaraf torde inhämtas, att den brist som skulle upp - 154 Den 15 Maji f. m. stå i händelse Academien på Carlberg upphäfdes icke för närvarande kan ersättas.
Vid Univerfiteterna, för att draga fördel af den Academiska föreläsningsmetoden och detacar demiska lifvets sjelfverksamhet, måste ynglingen vara minst 16 å 17 år gammal, hafva moget omdöme och egen verklig håg för arbe>i tet, hvarförutan han förlorar sin tid dervid, lär alls intet och kommer lika okunnig ifrån Universitetet, som han kommit dit.
Äfven i moraliskt afseende bör han vid Universitetet äga denna ålder, ty dessförinnan kan han svårligen lemnäs utan tillsyn af en ledare, hvilken oberäknad svårigheten att erhålla en pålitlig, ökar kostnaden till dubbelt, hvarföre allt
Uni versiteterne icke i något afseende kunna vara lämplige för de pä Carlberg befintlige ynglingar hvaraf |;delar icke ännu upphunnit den Academiska åldern af 16 till 17 år.
Universiteterne hafva dessutom den stora olägenheten af nära 6 månaders ferier, hvilken långa intervall den 17, 18 å i^åriga ynglingen möjligen kan begagna, men som för de på Carlberg befintlige 13, 14 och i5:åriga gossar vore aldeles förlorad, och hvarunder de icke allenast skulle glömma hvad de under läroterminerne inhemtat, men äfven komma utur arbetsvanan, en ännu större förlust hvilken icke inträffar vid Carlberg, der studierna oafbrutit fortsättas 11 månader 0111 året, Den i5 Maji f.m. 155
Innan jag går att lemna våra Universiteter, som jag högaktar derföre, att så många grundlige vettenskaps män och äfven store män der blifvit bildade, nödgas jag likväl kasta en blick på den intillectuella rigtning, de i sednare tider erhållit, för att se huruvida denna kan vara lämpelig för den ungdom, som ägnar sig till KrigsStåndet.
Den nyare Tyska Fhilosophien, åt hvars Moraliska och Religiös» tendens jag gör fullkomlig rättvisa såsom ett nationelt vapen emot de i sin tillämpning så olyckliga materialistiska läror, hvilka af Locke, Helvetius, d’Allembert och Diderot blifvit framställde är likväl invecklad i ett så dunkelt språk, att ynglingen som icke gör Methaphysiken till sitt hufvudstudium, och sålunda kan intränga j dess mysterier, ofta deraf förvillas, sällan kan reda begreppen, som likväl utgör första vilkoret för ali human bildning, i synnerhet vid Krigsståndet, hvars vettenskapliga bildning grundad på Mathematik icke kan inhemtas i Metbaphysikens ideala verld.
Den förres ElemeDt är positivt den sedntres speculativt och sällan finner man en Mathematicus fördjupa sig i Kants, Schillings och Fichteg systemer, sällan en af dessa Philosophers Lärjungar, blifva grundlig Mathematicus.
Den Tyska Philosophiens invecklade mörka språk tyckes äfven hafva verkat menligt på den Litteraira smaken hos vissa dess Lärjungar, sorn långt ifrån att följa den Classiska Den iS Maji f. >n.
Litteraturens enkelhet och klarhet i styl» hafva antagit en öfverdrift i uttryck, en dun* kelhet t mening, och en längd i perioden, som väl förenlig med det Tyska språket icke torde vara det med det SvensKa, och i synnerhet i
M il ifa irisk. vettenskapligt afseende, der stylens tydlighet utgör första vilkoret ej kan vara önskansvärd* äfven under denna synpunkt anser jag således den Militaira uppfostran icke böra lyckas, ^om den enligt Motionairernes tanka skulle flyttas till Rikets UniVersiteter.
Om vi sålunda Funnit att ynglingarnei den på Carlberg befintliga åldern (i synnerhet i i dess nedre afdelning från I3:de till i6;de året) icke med fördel kunna flyttas till [Jniver. siteterne, der blott genom missbruk Gossar af denna ålder någon gång vinna tillträde (ty Skolordningen förutsätter att Studenten genomgådt en Cours vid ett Gymnasium innan han inträder till Universitetet, då han är minst 16 år gammal) återstår att undersöka hvar annorstädes än vid Universiteterne en oväldig allmän vettenskaplig Elementarbildning lämp* ligen kan inhemtas.
GijmnaJiernt äro utan tvifvel de ©ffeniliga Uppfostringsanstalter, sorn lämpeligast skulle kunna ersätta förlusten af Carlberg, åtminstoaf dess nedre afdelning, om Gymnasiernes ten • dens icke vors' öfvervägande Theologifk; af Den 10 Maji f. ni, l5f
So läsetimmar i veckan äro 18 egnade åt Latin .
Grekiskan, Hebreiskan, Disputationer» Choralsång, samt Theologie, Rhetorik och Logica hvilka alla läsas på Latin,då blott latimmar i veckan återstå till Humaniora, Nlathematik och lefvandespråk (modersmålet inbegripet) **) Jag klandrar ej denna fördelning af Studier för ett Läroverk, ämnadt att tilldana medlemmar för det Larda Ståndet, anser den tvertom i detta hänseende för Classisk, men kan ej neka att den förefaller mig såsom mindre lämplig för de ynglingar, som egna sig åt KrigsStåndet; ty att uppoffra |:tedelar af sin ungdoms dyrbara tid att inhemta kunskaper, hvaraf man i en framtid med undantag af Latin, ej hemtar annat än föga nytta, måste vara mindre gagneligt, än att använw da hela sin tid på de ämnen, hvaraf man verkeligen är i behof, och hvilka till och med då knappt kunna medhinnas.
Jag inser säle - *) För Gymnasisterne, — ej Lärarne som läsa dubbelt. **) Ordinarie'Lectionstimmar i veckan:
För Latin - - - 6.
Franska - - i.
Grekiska - - 3.
Tyska - - t.
Hebreiska - i, Svenska - - I.
Moral - - i.
Geographie - i.
Logica - - i.
Historie - - i.
Theologie - 2.
Geometri- - 2.
Dispufationer 2.
Aritmetik - 2.
Choralsång - 2.
Psychologie - i.
Summa a 8.
Summa 12, T)m i:> Maji J. m. des icke möjligheten att Gymnasierne med deras nuvarande Theologiska tendens, och med 5 månaders ferier, (hvarunder ungdomen glömmer hälften af hvad han lärdt) kunna ersätta den brist, som skulle uppstå i händelse Carlberg upphäfdes, ty 12 timmars studier i veckan under loppet af 5 månader måste ej kun* na svara emot 30 timmars Studier i veckan under loppet af 11 månader, (som det läses på Carlberg).
Äfven i Moraliskt afseende torde ynglingen vid ett Gymnasium mindre kunna vårdas, än vid Carlberg, der Cadetterne förenade till Bord och Boning äro under ständig tillsyn af Lärare och Befäl, samt erhålla en M i 1 i t a i r i s k anda och lydnad, så mycket nödvändigare hos oss, som Officeren vid inträdandet i tjensfen icke som Herr von Hartmansdorff behagar anföra, kommer ifrån en Casfern för ynglingar, till en Casfern för fullvuxne, utan kommer ifrån ett uppfostrings-Institut, likt det som finnes i det Constitutionella England, och i det Republikanska NordAmerica, till den så medborgerliga tjenstgöringen på Roten, der han på egen hand i 10 Månader om året, och i full beröring med andra Medborgare än de som höra till hans stånd, ej som Herr von Hartmansdorff tyckes befara, blottställes för den eldighet i t thin ef åt t en, forn fkulle vägra att igenkänna andra än de hvilka, såsom orden föllo genom Kronans märke, uniformen, voro utstämpiade till Krigstjenst} ett förhålllande om hvars 0- Den i5 Maji f. m. 159 rigtighet, det dagliga umgänget bör öfvertyga Herr von- Hartmansdorff.
Sedan vi sålunda funnit
Gymnasiernes mindre användbarhet i deras nuvarande skick, för andra, än de som ägna sig åt LärdomsStåndet, måste vi kasta en blick på Trivial- och ApologistSkolorne, för att se huruvida dessa möjligen skulle kunna uppfylla 6yftemålet af en oväldig allmän bildning.
TrivialSkolorne, äro första steget på uppfostringens högre bana, och utgöra så till sägande ingressen till den Classiska undervis^ ningen, som sedan fortsättes vid Gymnasierne och Universiteterne, de stå i visst afseende äfven i sammanhang med Carlberg; ty LäroCoursen vid TrivialSkolorne slutar der den vid Carlberg börjar, oeh man utexamineras från dessa vid den ålder, gom erfordras för att ingå till Krigsskolan.
TrivialSkolorne äro således nyttige preliminaire Skolor åt Carlberg i synnerhet som vexelundervisningen, der allt mer och mer blifver införd, som äfven införd vid Carlberg utgör ett ytteidigare samband emellan dessa uppfostringsverk, men de kunna såsom ämnade olika åldrar och olik vettenskapshöjd icke erfätta hvarandra.
Apogologift
Skolor ne, nyttige för tillkommande Näringsidkare, Jordbrukare, Handtverkare m. fl. passa i intet afseende såsom Elementarskolor för en solid vettenskaplig bildning, al-’ i6ö Den i5 Mi/i J. m, draminst för den Milita ira, hvars grundEle ment Mathematik, der aldeles icke läses.
Sedan vi genomgådt den offentliga undervisningens särskildta länkar, återstår att kasta en blick på den Enskildt* uppjojlran, för latt se huruvida denna möjligen skulle kunna afhjelpa den brist som skulle uppstå i händelse Carlberg antingen upphäfdes, eller förvandlades till en ApplicationsSkoIa< Den Enjkildta uppfoftrans1 allmänna caracter, är mera gjord för Qvinnan och den husliga kretsens stilla dygder, än för Mannen som i tid måste söka menniska- och verldskännedom, som blott meddelst conflicten af egna idéer med andras kan stadga dem, och som ung måste vänjas att leda sig sjelf till målet.
Den enskildte uppfostran har dessutom felet af bristande täflan, af veklighet i föräldrars hus, och af saknadt umgänge med jemnårige, hvarunder desse vänskapsband tilknytas, hvilka starkast af alla, lifvande ynglingens glada minnen uti en mognare ålder, gifva stöd åt den på tjenstemannabanan eller i samhäilslifvet inträdande ynglingen, Och då i synnerhet aro af vigt för den medellösa och på Famillerelatioj ner blottade, som eljest står ensam och förlorad i den nya krets, hvari han inträder.