Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag begärde ordet, var del egentligen för att göra samma anmärkn:r mot Hrr Gvllenskjölds och Brakels förslag, som blifvit gjorda af Hrr Troil och Cederschiöld, sarnt för alt framhålla den omständigheten, alt om förslaget skulle antagas, skulle det komma alt motverka det mål, hvartill Const.Utsk:s nu afgifna förslag syftar, samt minska ledamöternas inom R. o. Ad:s inflytande inom Riksnämnden, i st. f. att öka detsamma.
Jag tillägger blott en enda sak, som jag auhåller få omnämna, den nemi. i- hvilken högst besynnerlig ställning man skulle sätta dessa ledamöter, genom alt så der vackla i sina förbindelser till den representation af hvilken de utgjorde medlemmar och sina förbindelser till de öfriga Ståndens ledamöter.
Jag tror således icke alt förslaget låter förena sig med den idé, som genomgår Coust.Utslcs förslag, och skulle helt och hållet tillintetgöra dess ändamål, hvarföre jag måste afstyrka antagandet af detta Hr Gyllanskjölds förslag till gemensam tanke.
Jag är egentligen förekommen i de anmäikmr jag ämnade göra mot Hr Gy 1 lenskjölds förslag, genom hvad Gr.
Lagerbjelke yttrat:
Jag anser nemi. motionären ej nog tydligt hafva uttryckt att den sjelfskrifna representationsrätten fortfarande förbehålles R. o. Ad.
Deremot vågar jag motsätta mig den slutsats hvartill Hr Cederschiöld kommit.
Jag förmodar alt dä Adeln förkastade Hr Printzenskölds förslag, skedde delta blott på den grund, alt han dels icke ville någon förändring, dels icke upgifvit några grunder, hvarpå det nya förslaget skulle byggas.
Del måtte vara en betydlig skillnad om Ståndet säger: vi vilja en förändring, eller örn det säger: vi vilja ingen förändring.
Hr Gyllenskjölds förslag uttryckes tydligt det förra, motsatsen deremot i llr Printzenskölds.
Hr CederSchiölds yrkande att ingen diskussion vidare mätte tillåtas, fattar jag således icke.
Då jag kommit att nämna ordet diskussion, nödgas jag fästa mig vid ett yttrande af samma välde ledamot.
Han sade nemi. att om Const.- Ulsk:s förslag anlages, furbjudes derigenom ali diskussion iuom 22* 340 Den 28 Maj e. m.
Stånden, oell att man der blott skulle ega genast lösta ja eller nej.
Huru den värde ledamoten läst betänkandet förstår jag ej, der står visserligen all inga återremisser med förändringar får ske från Stånden men diskutera det är deremot lofgifvit, ja t. o. m. 2 å 3 dagar å rad, om man så för godt finnér.
Att de 60 ledamöter, som Adeln insätter i Riksnämnden, skulle till anseendet nedsättas derigenom, att de bade en talrik samling af Adelsmän inom Ståndet sorn understödde dem kan jag icke heller fatta.
Jag tror Ivertom att om Adelns ledamöter i Riksnämnden verkligen uttrycka deras komitenters (ankar, de då snarare skola vinna i styrka genom att de hafva Riddarhuset bakom sig.
Jag slutar med att på de grunder Gr.
Lagerbjelke anfört afstyrka det förslag till gemensam tanke Hr Gyllenskjöld framställt.
Jag hade icke tänkt yttra mig i nu förevar:de fråga, men i anledn. af den siste värde talarens yttrande, ber jag få nämna, det jag, åtminstone icke af sådan anledn. röstade mot Hr Printzenskölds förslag, alt det var så obestämdt, utan emedan det innefattade en motsägelse mot det beslut R. o. Ad. fattade vid 1840 års riksdag, att nemi. afsäga sig sjelfskrifvenheten, och då det förslag som nu är före, antyder sjelfskrifvenhetens bibehållande, så får jag förklara mig mot detsamma.
En föregide talare har frågat hvarföre man i grundlagen bör införa något röride Adelns sjelfskrifvenhet, då derom icke finnes infördt något tillförene.
Detta förekommer mig liktydigt med den frågan: hvarföre skall man vilja en förändrad representation, då vi icke förut hafva en sådan.
Uti hela systemet af nuvande representation finnes, jag vågar säga det, ingenting, som i allmänna omdömet utgör en så svår stötesten, som R. o. Ad:s sjelfskrifvenhet.
Jag är fullt ense med Gr.
Hamilton i den mening, alt om sjelfskrifvenheten bibehålies, eller om i grundlagen icke varder något inlagdt, som gifvet- nationen en försäkran om denna sjelfskrifvenhets uphörande, sä, och om grundlagsförslaget än vore eli sekularisk! mästerverk, skall det icke af de 3 öfriga Stånden, och jag vågar tro, icke ens af delta Stånd varda antaget.
Jag anser detta mom. vara den nya byggnadens hufvndsakligaste hörnsten, och blir det icke gilladt sådant det är af Const.Utsk. framställd!, så anser jag det vara förgäfves alt ingå i vidare pröfning af förslaget.
Jag kan derföre icke lemna min röst för det ifrågavar:de förslaget till gemensam tanke.
Hr Cederschiöld har till mig ställt en fråga, som jag anser mig böra besvara, den nemi. hvad det är för skillnad emellan Hr Printzenskölds och mitt förslag.
Hr Printzensköld föreslog, att Adeln skulle ovillkorligen förbehålla sig sin sjelfskrifvenhet; jag föreslår icke att Adeln skall ovillkorligen göra det.
Hr Printzensköld yrkade, att Adeln skulle bibehålla sjelfskrifvenheten; jag, att
Adeln skall kunna bibehålla Den 28 Maj e. m. 341 den, och alt dess bibehållande eller afsägelseu deraf må bero på beskaffenheten af den Ridd.Gido. som kan varda antagen.
Jag har hittills varil af den tanke, att endast 1 mom. af 12 §, är till öfverläggning föredraget.
Då likväl diskussionen nu rörer sig kring alla momme i sagde §, torde det tillåtas äfven mig, med afseende derå, erinra, att, sedan Hr Brakel numera återkallat sitt förslag i dess helhet, finnér jag, enl. hvad för R. o. Ad. redan är tillkännagifvit, mig föranlåten att såsom eget uplaga detsamma så vidt det rörer 2, 3 och 4:de momme, emedan mitt förslag till ändring af 1 mom. eljest icke kommer i öfverensstämmelse med de öfriga momme i §:n.
Jag ber derföre att för R. o. Ad. få npläsa Hr Brakels förslag, såvidt det af mig är antaget: 12 § 2 mom. oförändradt, lika med Utsk:s förslag; 3 mom.
”De enl. 2 mom. af denna § valde riksdagsmän vare femton och intage säte och stämma bland R. o. Ad. för den riksdag, till hvilken de blifvit befullmäktigade. 4:o R. o. Ad. välje, pä sätt Ridd.Ordn. föreskrifver, sextio Adelsmän, hvilka, jemte de enl. 2 mom. valde män, utgöra R. o. Ad. inom den i 23 § stadgade Riksnämnd.”
En hvar lärer finna, all härigenom den anmärknm förfaller, att det enl. mitt förslag komme att sakna bestämmelse derom huru, i händelse R. o. Ad:s sjelfskrifvenhet bibehölles, Ståndet skulle i Riksnämnden representeras.
Rörande öfverläggningarne och besluten inom Ståndet, torde för R. o. Ad. såsom för de öfriga RiksSm serskijdt i Ståndsordningen varda stadgadt.
Åtskilliga andra anmärknm vore måhända förtjentaaf genmäle; men då jag föreställer mig att de icke rubba någons öfvertygelse, som anser skäligt, alt Adeln bibehåller sin sjelfskrifna representationsrätt, till dess det blifver säkert att något bättre lemnäs i stället, vill jag icke besvära R. o. Ad. med ett försök tili vederläggning.
Mitt förslag härrör från den fasta öfvertygelse alt sjelfskrifvenheten inom en rådslående församling är af så stort värde, att endast högst vigtiga skäl borde kunna förmå ett folk, som bland sina representanter eger sjelfskrifne medlemmar, alt upoffra denna fördel.
Några egentliga skäl för den upoffriug, som af Ståndet nu äskas, har jag icke hört anföras.
Hvad man egentligen framhållit är, att framgången af Coust.Utslcs förslag icke kunde på annat sätt beredas.
Hr Fähraeus har isynnerhet lågt vigt deruppå, och sagt, att sjelfskrifvenhelens afskaffande vore den grundsten, på hvilken Coust.Utsk:s förslag hvilade.
Om så vore; skulle jag visst icke med min röst biträda detta förslag i någon dess del.
Men jag tror icke att så är.
Jag inser ej, hvad oskiljaktigt sammanhang denna fråga eger med hela den öfriga delen af Utsk:s förslag.
Skulle R. o. Ad. finnas villig, att mot priset af sin sjelfskrifvenhet köpa framgången af ett grundlagsändrings-förslag, vid hvars första egentligen nya § vi nu uppehälle oss och hvars slutliga beskaffenhet man således ännu icke kan ana: då beklagar jag R. o. Ad., beklagar fäderneslandet.
Hr Fåhraeus har rätt deruti al R. o. A:s sjelfskrifvenhet utgör den verkliga stötestenen i den allmänna opinionen vid frågan om representationens förändring.
När denna stötesten har hunnit undanrödjas, sä kommer nog ordningen till den andra, som tillägger R. o. Ad. rättighet all utgöra en valkorporation.
Men denna sednare stötesten är så mycket lättare undanröjd, som en representationsrätt för Adeln, grundad på val alls icke eger något slags stöd för sig i begreppen om de egenskaper hos individen, som göra honom berättigad, att genom val inträda i representationen.
Jag tror således det första steget vara tagit för öfvergången lili demokrati, när man just vill taga bort den stötesten, som demokralerne anse vara den hvilken utgör det egentliga hindret för dem alt vinna det mål hvartill de syfta.
Om jag i likhet med Hr Printzensköld trodde att den nu gällande omedelbara sjélfski ifvenhetens borttagande skulle försvaga R. o. Ad:s anseende, så skulle jag icke ett ögonblick kunna tveka i den föresats, att förena mig med de Hrr, som yrka samma rätts bibehållande, och ingalunda skulle jag dä sluta mig lill Const.Utsk:s förslag; men jag ser deruti fastmera eli sätt att med anlitaude af den utväg, som ligger inom tidens anda, nemi. principen af val, söka concentrera och dymedelst bevara hvad som återstår af R.o. Ad:s makt och anseende.
Ofverlygad alt
Adeln såsom en ärftlig institution är nödvändig i ett monarkiskt land, (och jag bibehåller denna tro), erkänner jag likväl att organisationen af denna institutions maktutöfning kan och bör efter tidernas kraf undergå någon förändring.
En stor försigtighet bör visserligen alltid iakttagas vid pröfningen häraf.
I detta hänseende återstår efter min tanke, en och annan sida af saken att reglera, ett och annat vigtig! förbehåll att göra.
Men då Consl.Ulsk. har lemnat obemäldt pä hvad sätt de ledamöter af Riksnämnden, som af Adelsmän böra beslå, skola utses, så har Const.Utsk. sålunda åtminstone icke heller uteslutit del sätt, som enl. min tanke är tjenligast, nemi, att
Adeln vid riksdagens början skulle enl. hittills gällande sed, samlas på detta rum; den skulle nemi. framgent samlas för att utse dem, som månde blifva dess ombud i Riksnämnden; men att derutöfver sträcka Ad:s deltagande i de allmänna förhaudlingarne vid den riksdagen, det synes lätteligen kunna leda till svårare förveckling af förhållanderna; jag afslyrker det således.
Jag torde få f. n. inskränka mitt yttrande till detta genmäle af Hr Gyllenskjölds förslag, ty då Hr Brakel förändrat sitt, erfordras för det praktiska resultatet dervid ingen vidare motbevisning af hans förut anförda mening.
Toll: Gust.:
Jag hade icke tänkt yttra mig i denna fråga, men då jag har en längre erfarenhet i riksdagsförhandlingar, har det förefallit mig besynnerligt att en sådan stor och vigtig angelägenhet som frågan om Adelns sjelfskrifvenhet, hvilken jag anser vara oumbärlig för Svenska Adelns vidmakthållande, utgörande ett prerogativ i Konungens hand alt sätta förtjensten i tillfälle alt gagna fäderneslandet med råd och uplysningar inom Den 28 Maj e. m. 343 representationen, att denna angelägenhet blifvit så behandlad, att raan vill göra detta prerogativ till ett intet, hvilket inträffar då man fråntager R. o. Ad. sjelfskrifvenhelen, ty mångå finnes bland Adeln, som ännu länge kunna uprätihälla fäderneslandet och Konungadömet.
Då jag innehar ett rum inom detta hus, hvilket en fräjdad företrädare före mig innehaft, hvilken aldrig förgätit pligten mot fäderneslandet ock Konungadöraet och aldrig försummat alt afgifva sin röst der någon nytta för fäderneslandet kunnat åstadkommas, har jag icke velat stillatigande åhöra diskussionen i denna vigtiga fråga.
Konungen har rättighet att från alla klasser förstärka och förbättra den representation som nu klandras och fördömes af skrän och dåliga opinioner, måhända äfven af dåliga sujetter.
Adeln behöfver förbättra sin representation, det kan ingen neka, dess qvalifikationer utsättas och bestämmas i lagen, och det fordras äfven att allmänna opinionen skall draga fram dem lill verksamhet, jag tvitlar icke på att
Adeln harmånga stora och goda ändamål till sin bestämmelse och alt den större delen af dess hufvudman ännu har egendomar eller betydande platser i landets tjenst på hvilka den lefver och är vand att lefva i gagnelig verksamhet.
Ehuru jag är öfvertygad om nödvändigheten af sjelfskrifvenhelen, önskar jag dock framgång åt Utskis förslag, och vill derföre icke för min del motsätta mig att om så behöfves välja representanter inom Adeln.
Hr Brakel: Sedan Hr Gyllenskjöld har uptagit såsom sitt förslag l:ste, 2:dra och 4:de momme i det af mig framställda förslag och de sålunda skulle komma under R. o. Ad:s omröstning, anhåller jag att dessa mom:r måtte blifva uplästa innan beslut fattas.
Om jag icke fattat orätt, så har Hr Gyllenskjöld frångått sitt förslag och uptagit
Hr Brakels.
Jag anhåller blifva uplyst om förhållandet är sådant.
Såvidt jag kunnat upfalta Hr Gyllenskjölds mening, har han frångått sitt förslag hvad] mom. beträffar, och uptagit mitt förslag i l:sta, 3:dje och 4:de morarna, hvilka innehålla precist detsamma som Hr Gyllenskjölds förslag i 1 mom. med den skilnad endast, alt mitt är litet utförligare än Hr Gyllenskjölds.
Jag anhåller alt få fästa Ståndets upmärksamhel derpå att Hr Brakel begått eli misstag, då han förmenat det jag frångått mitt förslag, till l:sla mom.
Jag vidhåller del så lydande: ”R. o. Ad. representeras enl. den Ridd.Ordn., som, af R. o. Ad. antagen samt af Konungen gillad och fastställd är.”
Hr Brakels förslag innehöll deremot endast ”R. o. Ad. representeras enl. Ridd.Ordn.”
Jag kunde gerna medgifva, att denna lydelse vore bättre och äfven för min del antaga densamma, om icke i de följande §§:ne hade, rörande alla de öfriga Stånden, funnits stadgadt, att hvarderas valordning skulle af Ståndet upgöras och af Konungen fastställas.
Jag anser nödvändigt alt i detta afseende likhet förefinnes mellan Adeln och Med - 344 Den 28 Maje. m.
Deremot har jag, beträffande 2:dra, 3:dje och 4:de momme såsom mitt eget uplagil
Hr Brakels förslag.
Då Hr Frih. o. Landtm, förklarat, all endast första mom. nu är föremål för öfverläggning och beslut, har jag velat meddela detta till Ståndets kännedom endast på det misstag om rätta förhållandet icke vidare må ega rum, men föreställer mig, att något beslut öfver 2:dra, 3:dje och 4:de momme icke nu kan ifrågakomma.
Skulle det af mig föreslagna l:sta mom. blifva anlaget såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, torde Hr Frih. o. Landtm, derefter tillåta öfverlägg ning om de öfriga momma oell den redaktionsförändring i 4:de mora. göras, som kan vinna Ståndets bifall.
Om åter Irsta mom. afslås, så förfaller naturligtvis mitt förslag i fråga om de 3 följande.
Hr Lefrén: Sedan Hr Frih. o. Landtm, förklarat att vi skulle öfverlägga om Irsta punkten af Hr Gyllenskjölds förslag, och sedan Adeln diskuterat om den punkten och hört omtalas åtskilliga tydningar af de olika opinioner och upgjorda förslagen, så kunde det väl vara tid på att Hr Frih. o. Landtm, afbröt detta diskuterande öfver andra punkter, hvilka icke utgöra föremål för öfverläggningen, så att vi må komma till något slut, ty eljest komma vi icke ur denna labyrinth på 8 dagar.
Jag anhåller alt få förklara det jag fullkomligen instämmer i det förslag
Hr Gyllenskjöld har gjort, och sorn blott Irsla punkten af detta förslag är under öfverläggning och kan blifva föremål för R. o. Adrs beslnt, så anhåller jag om Hr Frih. o. Landlmrs propos. på densamma.
Sedan få vi öfverlägga och besluta om de öfriga.
Ifall denna punkt förfaller, så förfalla äfven de öfriga, annars komma de naturligtvis under R. o.
Adrs öfverläggning.
Jag vill blott i största korthet fästa upmärksamheten deruppå att man enl. min tanke gjort motionären orätt, då man förutsatt att han uteslutande fästat sig vid den s. k. sjelfskrifvenheten.
Hans förslag förutsätter alt Ridd.Ordn. skall bestämma R. o. Adrs representationsform vid riksdagarna.
Utskrs förslag förutsätter detsamma och det behöfves blott dess föreskrift i Ridd.Ordn., nemi. att Adeln skall välja riksdagsmän för att Hr Gyllenskjölds förslag skola blifva alldeles identiska, och jag kan icke finna den himmelsvida skillnaden emellan dessa förslag, som här åtskilliga ledamöter hafva velat låta påskina.
Jag har blott velat göra denna anmärkn., emedan framdeles en dag det torde hända att äfven jag framträder med påståenden då det gäller en Ridd.Ordn. vid en kommande riksdag, icke kanske alldeles i samma anda som Hr Gyllenskjöld, men efter hvad jag i går tog mig friheten att yttra, något så när lika.
Ex. Hr Frih. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanke antaga Irsta punkten af Hr Carlheim Gyllenskölds förslag, ropades starka nej, blandade Den 28 Maj e. m. 345 med ja; hvarefter H. Ex. förklarade det lian funnit nej öfvervägande.
Uplästes till justering och godkändes följande voter.-spropos.:
Den, som anser att R. o.
Ad. bör såsom sin gemensamma tanke antaga Hr Carlheim Gytlenskjölds förslag ”ali del 1 mom. af 12 § Riksd.Ordn. bör stadga endast, att R. o. Ad. representeras enl. den Ridd.Ordn., som af R. o. Ad. antagen samt af Konungen gillad och fastställd är” voterar Ja; den det ej vill, voterar Nej; vinner nej, antager R. o. Ad. icke delta förslag såsom Ståndets gemensamma tanke.
Härefter förekom 2:dra punkten af Hr Carlheim Gyllenskjölds förslag, sålydande: ”ali åt ofrälse embets- och tjenstemän med Kongl, fullmakt bör förunnas representationsrätt, ulan vilkor af fastighets inuehafvande under egande eller lideikommissråtl.”
Då mitt förslag i denna 2:dra punkt hufvudsakligen öfverensstämmer med Hrr Lagerhjelms och Weidenhjeiras, får jag vördsamt hemställa, om de alla icke kunde på en gång föredragas.
Min mening var just då jag anmälde mig, alt hemställa huruvida icke mitt förslag kunde och borde komma tillsammans med den siste värde talarens.
Jag får tillika anmäla att
Hr Weidenhjelm, som icke är här närvarande, förklarade för mig i går då han såg den propos. som jag framlemnade, sig vara nöjd dermed, ehuru han icke anmodade mig att säga det.
Ifall mitt förslag kommer att öfverläggas gememensamt med Hr Gyllenskjölds, så anhåller jag all få ordet.
Jag vågar hemställa till den siste värde talaren, om det icke vore angeläget att han behagade förklara om han för sin del afstår från sitt förslag, och förenar sig med Hr Gyllenskjöld.
Adeln kan naturligtvis icke förklara tvenne likartade förslag för sin gemensamma tanke, utan det ena eller andra förslaget bör väl, om det antages, blifva den gemensamma tanken.
Aro dessa förslag hvarandra så lika alt de uttrycka samma önskan, måste deraf följa att den ena eller andra af motionärerna kan afstå från sitt förslag, ty någon öfver - 346
Den 28 Maj e. m. läggning gemensamt af dessa förslag i bredd med hvarandra lärer väl icke låta sig göra.
Jag skall genast hafva äran framställa mitt förslag om det kan tillfredsställa.
Det beslår deri atl 2:dra mom. i I2:te § antages sådant det är, med uteslutande endast af följande ord, hvilka återfinnas på första raden af delta inom.: ”egare och tldeikommissinnehafvare af i mantal satt jord.”
Alla de andra orden skulle bibehållas såsom de äro, och deraf skulle blifva en följd, så vidt jag rätt fattat Hr Gyllenskjölds förslag, att detsamma skullle vinna framgång, ehuru han icke begagnat samma ord.
Nu hemställer jag till Hr Gyllenskjöld, huruvida han skulle vilja öfvergå till den enkla upfattning som jag gjort, nemi. att låta detta mom. qvarstå sådant det är, med undantag af de ord jag omförmält.
Landtm, hemställde om det icke blefve redigare och besparade lid om hvartdera af ifrågavande 3 förslag finge serskildt behandlas, enär de icke voro verbatim lika lydande och äfven Hr Weidenhjelm vore frånvarande samt man således icke kunde veta huruvida han ville afstå från ordalagen i sitt förslag.
Skillnaden emellan Hr Lagerhjelms och mitt förslag består deruti att Hr Lagerhjelm föreslagit atl icke fastighetsegande embets- och tjenstemän skola, lika med sina besutne vederlikar, enl. 12 §:s2mom. få säte och stämma på Riddarhuset.
Jag har velat öfverlemna till Const.Ulsk. alt bedömma, till hvilket Stånd de, med afseende å andra möjliga förändringar i 12—15 §§:ne, lämpligast böra hänföras.
Björnstjerna har föreslagit, att de skola få plats i PresteSt., Gr.
Sparre att de måtte inrymmas uti BorgareSt.
Vid en sådan skiljaktighet 1 meningen, torde blifva nödvändigt, alt Hr Frih. o.
Landtm, täckes framställa propos. på hvarje förslag serskildt, så framt icke Hr Lagerhjelm anser sig kunna med mig instämma.
Då det icke tyckes blifva möjligt, såsom ibland går för sig, att de som yrka samma sak, foga sig den ena efter den andra, och vi nu hotas med att få propos. öfver samma sak 2 å 3 gånger, så får jag reservera mig sålunda, att om det förslag som först kommer före, skulle blifva förkastadt, det då måtte vara ordalydelsen som förkastas, på det att icke nästa förslag som innehåller samma sak, skulle anses vara förkastadt derföre att det första blifvit förkastadt för redaktionens skuld.
Jag vill reservera att man icke klipper af de efterföljandes rätt att få sina satser pröfvade, för det atl man icke kommer öfverens om att slä tillsammans hvad som hörer tillsammans.
Som R. o. Ad. en gång beslutat i hvilken ordning de serskilda förslagen skulle förekomma, så anhåller jag att R. o. Ad. mätte dervid förblifva.
Ad;s beslut var, alt Hr Gyllenskjölds förslag skulle nu vara det som borde utgöra föremål för öfverläggningen, derefter Gr.
Björnstjernas och seder - Den 28 Maj e. m. 347 mera först Hrr Weidenhjelms oell Lagtrhjelms.
De båda sistnämdes förslag böra således icke gerna kunna företagas lill pröfning annat än i den ordning sorn dertill är bestämd.
Jag behöfver egentligen icke öfvergå till Hr Gyllenskjölds förslag, ty om det går igenom, så eger jag ju full rätt all afstå från mitt förslag när min lur kommer, och går del icke igenom så har jag min rätt öppen att yttra mig, och chauce att få mitt förslag pröfvadt.
Jag skall icke med ett enda ord trötta R. o.
Ad. uti en så onödig och öfverflödig öfverläggning, som den, hvarmed de siste ledamöterna funnit nödigt sysselsätta sig.
Hr Gyllenskjölds förslag, det enda vi för ögonblicket hafva alt göra med, förordar att embetsmännen mätte få inträde i represeutationen på grund af innehafvande fullmakt, men utan alt, på sätt Coust Ulsk. föreslagit, dervid fästes vilkoret af egande utaf jordbruk.
Med ad aktning för den inom Sveriges embelsmannakorpser f. n. befintliga uplysning, sakkännedom och fosterlandskänsla, tror jag det icke vara tjenligl, att i Coust.Utsk:s förslag införa ett sådant stadgande, sorn del Hr Gyllenskjöld föreslagit.
I vår tid får man tacka sin Gud om tjenslemånnen få vara med, icke för det alt de äro tjenstemän, utan oaktadt de äro tjenstemän.
Då man känner de många strider, som varit förda inom andra länders lagstiftande församlingar i detta ämne, och isynnerhet huruledes i Frankrike frågan 0111 den s. k. incompatibilitetsprincipen vackt de häftigaste strider inom skr iflställarnes och national-representanternes leder, — strider, hvilka i hög grad bidragit alt gifva näring åt den i det af naturen så rikt begåfvad?, men af oeniglielsandan så mångfaldigt plågade landet rådande partiyra, — må vi icke då desto sorgfälligare akta oss för ali utkasta eli dylikt trätofrö äfven inom värt lands sköte!
Det lider dessutom intet tvifvelsmål, att ju bland de representanter, R. 0.
Ail. kommer alt utse till det antal af 60, som skola företräda delta Stånds räll, embetsmännen lill större eller mindre del vinna inträde.
Jag tror derföre, hälst då jag ser Adelns söner så talrikt egna sig åt embetsmannavärf, att Const.Utsk:s förslag i denna del väl kan antagas; och afslyrker att Ståndet må förena sig 0111 en gemensam tanke sådan som den af Hr Gyllenskjöld blifvit föreslagen.
Palmstjerna i hemställan om att beslut må fattas öfver hvarje förslag i den ordning R. 0. Ad. beslutat.
Men då det torde vara nödigt för flera af R. o. Adis medlemmar som vilja biträda ett af de ifråga valide förslagen, ali höra dem alla tre upläsas, för att veta åt hvilket af dessa företräde bör lemnäs, så skulle jag hemställa om icke sedan diskussionen öfver Hr Gyllenskjölds förslag är slutad, Hr Frih. 0.
Landtm, behagade finna för godt att låta upläsa de öfriga innan beslut öfver dem fattas. llr Lagerhjelm: