Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utsk. tornäs Båtsmanshåll haft tillfälle inhemta, hurusom Rotehållarne i Hallands
Län sig ofta beklagat öfver de serskilda olägenheter, hvilka i så måtto skola åtfölja Ordinarie Båtsmansroteringen i Länet, att, uti anslaget af Hemman till utgörande af en Båtsmansrote, så stor olikhet råder, ätt detta anslag varierar imellan ^I-dels osh Fem hela mantal, utan att likväl hemmanens mer eiler mindre goda beskaffenhet ligger till grund för en sådan olikhet, samt att hemman till utgörande af en Rote ofta äro spridde i serskilda Socknar, Härader och Fögderier, ända till ett afstånd af Fem mil och deröfver från hvarandra, Kongl. Maj:t väl i Nåder funnit jemkning och rättelse derutinnan både billig och angelägen j men Kongl. Maj:t hade med anledning af Grundlagens stadgande om Indelnings-och Roteringsverkets orubbade bibehållande till sina hufvudgrunder, sådant oaktadt icke tagit någon omedelbar åtgärd till berörda olägenheters afhjelpande, utan ville Kongl. Maj:t i Nåder hafva Öfverlemnat Ärendet till Riksens Ständers förutgående pröfning.
Sedan ofvan högst berörde Nådiga Proposition blifvit till Allmänna Besvärs - och Ekonomiutskottet remitieradt, får Utskottet vördsamligen yttra: att, då Riksens Hö^lof!.
Ständer uti densamma lära med djup vördnad och erkänsla Igenkänna den Landgfaderliga kärlek och omvårdnad, hvarmed Kongl. Majt städse behagat omfatta alla döss trogna Undersåier i allmänhet, och dem i synnerhet, hvilka, i ett eller annat afseende, Eesv. och Ekon.
UtsE Betänkanden* 315 tryckte under Samhällslifvets bördor, deruti sökt en billig lindring samt mera jemn fördelning, och Riksens Höglofl.
Ständer jemväl torde linna, att den af Kongl. Maj:t i Nåder proponerade jemkning och rättelse uti Båtsmansroteringen i Hallands
Län är högst nödig, i anseende till både den stora olikhet, som nu äger rum imellan Rotarnes storlek, och deras spridda samt ofördelaktiga läge sinsimellan inbördes ; så torde Riksens Höglofl.
Ständer hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, att den nödig funna Rotejemkningen i Hallands
Län måtte gå i verkställighet, och alt Kongl.
Maj:t täcktes i Nåder låta vidtaga sådana åtgärder, sorn för ett så vigtigt ändamåls befrämjande kunna linnas lämpelige.
Ständers Allmänna Besvärs« och EkonomiUtskotts
Betänkande i anledning af väckt fråga om förändring uti gde jj". af Kongl. Maj.ts förnyade Seglationsordning den 15 Juni 177/p "U"ti Memorial, som till Vällofl.
BorgareStåndet blifvit ingifvet, och derifrån till detta Utskotts åtgärd hänvisad*:, anföres af Herr Arvidsson, <?,; att, då ofvan berördp Förord - 314 Best). och Ekon.
Eetänkandcrt. nings <5.
§. föreskrifver, dét en Skeppare skall uppgifva sin märkrulla och den samma underteckna, samt g. §. fastställer det straff, som föijer, i händelse att något af Skeppets laddning ej å märkrulla blifvit uppfördt, det likväl ej sällan händer, att Skeppare af försummelse och vårdslöshet, vid ankomsten till Svensk hamn, underlåta att på märkrullan upptaga allt hvad Skeppet innehåller, hvilket lättast skall inträffa, då Styckegods medföras, hvartill många ägare elier mottagare linnas, och det derjemte understundom tilldragit sig, att Skeppare, som denna uraktlåtenhet och försummelse af ren åliggande skyldighet begått, ej ägt tillgång att ersätta varans ägare för den förlust, honom för sådant Skepparens fel genom godsets confiscation eller beläggande med högre tull oskyldigt samt utan »lindsta eget förvållande träffatj så hemställer Herr Arvidsson, att Ståndet täcktes hos Kongl. Maj:t i underdånighet anhålla, det förenämnde Nådiga Seglationsordning» föreskrifter i så målto undergingo förändring, att Skepparen med sitt Skepps och enskildta gods må blifva Kongl. Maj:t och Kronan ansvarig för det begångna felet, utan att tredje mans Egendom derföre beslås, eller conffsceras, så framt han ej kan bevisas vara uti Skepparens förseelse eller underlåtna skyldighet delaktig.
Vid öfvervägande häraf har val Utskottet lationsordning stadgar: att tilt införsel tilla• tet gods, sorn ej ä märkrulla uppfördt blif - Besil, och Ekon.
Betänkanden. 315 vit, är förbrutet, så kan en obillig förlust ofta tillfogas godsägare genom Skeppares uraktlåtenhet, att å roärkrtillan uppgifva allt det gods han i fartyget intagit, men inser äfven den möjliga förlust för Kongl. Majit och Kronan, som skulle inträffa, om godsägaren frikändes från all motsvarande skyldighet och åliggande i detta aiseende.
Utskottet tror fördenskull de ifrågavarande olägenheter å ömse sidor bäst kunna förekommas, 1 fall Riksens Höglofl.
Ständer hos Kongl. Majit i underdånighet anhålla om den förändring i berörde SeglationsOrdnings föreskrift, att Skepparen väl med sin enskilda egendom må vara Kongl. Maj;t och Kronan ansvarig för det begångna felet, men godsägaren derjemte förpligtas, efter inhändigandet af Connoissementet genast till Tullkammaren i Orten, dit varan är destinerad, afgifva Förteckning å det gods, han roed någon Sk ppare väntar; eller ock i händelse Skepparen möjligen anlände före Connoissementet, och sådan försummelse skulle yppas, hvarom nu är fråga, godsägaren då må edeligen få styrka sin oskuld, derest han ej med andra lagliga bevis kan densamma ådagalägga.
Stockholm den 4 Mars 18x8. 3i6 Eesv. a&Ji Ekon• Utsk..
Betclnkanden.
Ständers Allmänna Besvärsoch EkonomiUbskotts
Utlåtande i anleda ning ak väckt fråga om medels vidtagande till Laxens hämmande och inländska Fabrikernas upphjelpande.
TT. ti Memorial, sorn från Hedervärda BondeStåndet blifvit hit remitteradt, har Riksdagsmannen från Christianstads Län, Per Nilsson, anfört: att ibland de ämnen, som vid nu varande
Riksmöte i synnerhet böra fästa hvarje mans uppmärksamhet, är det, att utfinna och vidtaga medel till luxens hämmande och våra fabrikers upphjelpande.
I anledning häraf, och då den i Rikets Penningeverk uppstådda allmänna förlägenhet hufvudsakligen, en. ligt hans tanka, härrör af undervigten i Handeln, samt då till dess upphjelpande några andra och kraftigare medel icke lära finnas, än våra egna Producters förökande och föi-- ädlande, hvilket endast genom fabriker kan åstadkommas, har han hemställt: att, till fabrikernas och andra inhemska Näringars upphjelpande, förbud måtte utfärdas mot införandet och begagnandet af alla sådana utländska varor, hvilka här kunna tillverkas, äfvensom att
Låneunderstöd måtte lemnäs dem, sorn anlägga nya Inrättningar, då de kunna visa, att dermed för det allmänna beredes en framgen inkomst.
Vid öfvervägande häraf har ?Utskottet väl funnit Per Nilssons hemställan vittna Besv. och Ekon.
Relänkanden. 317 om en berömlig Patriotisk omtanka; men ela sjelfva ämnet äger ett så nära sammanhang med hvad Riksens Ständer vid sistlidnö Riksdag i underdånighet hemställt, rörande en öfverflödsförordnings utfärdande, och Utskottet erhållit den säkra underrättelse, att på Kongl. Maj-ts Nådigsta befallning ett underdånigt förslag till en sådan blifvit af Kongl. Cora* meree Collegiutit utarbetadfc och i underdånighet ingifvet, ehuru Kongl. Maj:t ännu icke deruti fattat dess Nådiga beslut, samt föröfrigt
Memorialets innehåll är alltför 0- bestämdt, för att kunna serskildt pröfvas, så finnér Utskottet icke anledning att i följd deraf tillstyrka någon ny åtgärd, utan anser detta ämne, hvarvid inga nya skäl eller åsigter blifvit af Memorialets författare framställde, nu bero på Kongl. Maj;ts Nådiga pröfning, gemensamt med dem af lika beskaffenhet, som redan förut blifvit Kongl. Majrts
Nådiga ompröfvande understäldte, eller som vid detta Riksmöte, i sammanhang med den å nyo väckta frågan om en ÖfverflödsFörordnings utfärdande, kunna Kongl. Majrt i underdånighet underställas.
Ständers eget upplysta aFgörande öfverlemnas.
Ständers Allmänna Besvärsech EkonomiUtskotts Betänkande, öfver 5Ig Eesv. och Ekon, UtsJc.
Betänkanclen. gjord motion om Kongl. Landtbruks
Akademien, dess CentralVerhstad och redovisning för de under Akademiens disposition stående fonder.
Uti ett från Höglofl.
Ridderskapet och Adeln under den 24 sistlidne Januari remitteradt Memorial, framställer Herr Friherre Wrangel, Henning, likväl under yttrad tvetan, huruvida det egenteligen tillhör Riksens Höglofl.
Ständer att häröfver ventilera, sina tankar om ändamålet i allmänhet för en Landtbruks-AkademieS stiftelse, och huruvida detta är vunnet genom den här inrättade Kongl. LandlbruksAkademi, hvars åtgärder efter Friherrens åsigtcr borde annorlunda inrättas.
— Först, i stället för de bitar, hvilka nu i Annalerna införas, och med hvarandra icke äga någon gemenskap, föreslås en sviverad Afhandling om de pä fleras erfarenhet grundade facta, uti så väl Jordens behandling, som Ladugårdsskötsel^ och organisation af Egendomars administrativa förvaltning; samt sedermera utgifvande af en sådan LandtbruksCours, sorn genom enskilda skrifters upptagande, i hvad de förtjena, kunde completteras.
Ändamålet skulle, efter Friherrens tanka, vidare befordras, genom det projecterade uppdraget åt ett par kunniga män, att resa kring Landet, och uppgöra en Statistisk berättelse om Riket, samt ytterligare, i nion efter sådana upplysningars systematiska ordnande, genom föreläsningars Besv. och Ekon, Utsk.
Eetänkanden, 319 hållande på vissa tider och dagar, hvarigenom Landtmanna yrket skulle komma att, mer än nu sker, vetenskapligt behandlas.
Friherren den närvarande beskaffenheten af Akademiens CentralVerkstad, och finner den samma, beklagligen lysande, men redskäperna ilia gjorda och så dyra, att Hemmansdelar erfordras till deras lösande.
Att i LandtbruksAkademiens Central Verkstad icke förfärdigas andra redskaper, än de som äro gagneliga för åkerbruket; 2:0 att verkstäderna, till erhållande af bättre pris, flyttas in i Landet, men Magasinet här i Stockholm likväl alltid finnes fullt; och g:o att värdet bestämmes efter rigtiga och ej på slump antagna grunder, samt att en viss taxa uppgöres, hvarefter priserna årligen fastställas och kungöras.
Sluteligen, och ehuru Friherren anförer sig känna, att Kongl. Maj:t af enskilda medel anslagit fonden för Kongliga L-andtbruksAkadetnien, tillstyrkes likväl en underdånig hemställan, alt redogörelse för dessa medel måtte, på sätt Hans Kongl. Majit i Nåder för godt finner, blifva af vissa utsedda personer anställd och lemnad till allmänhetens kunskap.
Häremot har Herr von Schultzenheim, David, uti ett Memorial och uti ett serskildt Anförande till Protocollet, visat de skäl, till en del de samma, hvilka nedanföre åberopas, i stöd hvaraf Herr von Schultzenheim icke anger Kongl.
LandtbruksAkademien af R.
Ii. gao Besv. ock Ekon.
Ständer kunna emottaga instruetioner, och Följakteligen icke heller den väckta motionen böra till öfverläggning upptagas, än mindre till något Utskott kunna remitteras.
Då Högloft, Kidderskapet och Adeln till Utskottets handläggning likväl remitterat denna motion, bar Utskottet icke ansfett sig tiilständlgt att undandraga sig upptagandet och handläggningen af ett föremål, som äger så nära samband med allt slags Landthushållning, ehuru Utskottet fullt instämmer i den aE
Herr von Schultzenheim framställda öfvertygelse, hvilken Memorialets författare äfven sjelf synes dela, att Kongl. LandtbruksAkademien, såsom varande ett verk, hvilket leder sin upprinnelse och äger sitt sjelfbestånd ifrån för detta Hans Kongl. Höghet Kronprinsens, nu vår Allernådigste Konungs, aldrig nog vördade omsorg och liberalitet, samt stående under dess närmaste inseende och höga beskydd, visserligen icke behöfver Riksens Höglofl.
Ständers granskning eller åtgärder, till uppfyllande af det med Akademiens stiftelse åsyftade ändamål.
De gjorda anmälanden reduceras hufvudsakligen till trenne serskilda framställningar: 1:0
Ett yttradt tvifvelsmål, huruvida Akademien fyller sin bestämmelse med utgifvandet af sina Annaler och andra genom dess försorg utkomma Ekonomiska skrifter. 2:0 Ogillandetaf Akademiens här i hufvudstaden inrättade centralverkstad, dess närvarande skick, dess utlemnade arbeten och deras försäljningspriser, hvaraf allt 5:0 hemtas slutelig anled - Besil, och Ekon.
Belankancltn.
521 ning till förslag af den genom Riksens Högled.
Skeende underdåniga hemställan, om allmän redogörelse för Kongl. Akademiens fonder ock sättet att dem använda.
Ehuru de uppgifter, hvilka i detta fall bestämma omdömet, ligga så öppna genom Akademiens utgifna skrifter och för allmänheten alltid framställda handlingsgrunder, att någon serdeles möda icke behöfves för att deraf uppgöra resultaterna, har Utskottet likväl ansett sin pligt fordra, att med omsorg samla och granska alla hit hörande upplysningar, och får i följd af dem uppgifva sina iankar i ett ämne, hvars framställning ur sina rätta synpuncter är af vigt för ledandet af den allmänna opinionen, och blifver just derigenom ett villkor för möjligheten hoS sjelfva Akademien alt kunna framkalla da verkningar, hvilka utgöra perspectiver i en framtid för dess icke mindre valgörande än för nationen hedrande stiftelse.
LandtbruksAkademiens Annaler äro en periodisk skrift, och kunna icke vara en u tarbetad bok öfver ett visst ämne.
Der emottagas och införas rein och afhartdlingar af Svenska Landtbrukare från alla orter i Riket, hvilkas namn alltid utsättas, och således sjelfve böra vara Riksens Ständer ansvarige för värdet af hvad de 6krifvit, om, såsom Memorialets författare synes tro, Riksens Ständers granskning äfven bör sträcka sig till böckers innehåll.
Akademien har dessutom besörjt öfver* Bihans iliksSt, Brot, 18x70818, 8:‘?e Saml- 4l 42‘ JJE Besv. och Ekon, Utsk.
Eetänkanden. sättning af flere nyttiga Ekonomiska böcker, ibland hvilka Thuer % stora arbete i Landt*, hushållningen hittills varit ansedt för det. vigtigaste.
Skulle någon af Svenska Landt*' hushållare känna någon bättre eller af sam-, jna värde, synes han derom böra underrätta Akademien, som ej blott för spridand af upplysning, utan äfven för att sjelf erhålla den, valt Corresponderande Ledamöter, ej mindre bland de erfarnaste landtbrukare inom Riket, än de för dessa slags i nr i vter förmonligast utmär' te Vetenskapsmän i andra Länder.
Genom denna Correspondance synes lättare en förbättring eller ledning af Akademiens åtgärder kunna vinnas, än genom anmälan hos Riksens Ständer, hvilken mäste förorsaka omvägar och dröjsmål.
Endast vid ett dylikt oafbrutet samlande, af andra Uti Landthushåll ningen långt framskridna Länders uppgifter och erfarenhets-grunder, alltid åtföljde af egna rön och försök, huruvida de äro användbara för Sveriges, jord och luftstreck, tror Utskottet möjligheten vara fästad, att framdeles ernå den föreslagna Systematiska Afhandlingen om Svenska jordens behandling och Ladugårdsskötseln, hvilken, i förtid framkallad, säkert skulle förfela Aka* demiens väl beräknade ändamål.
Författarens anmärkningar om Landtbrnkets vetenskapliga behandling är alldeles enlig med hvad Akademiens egna utgifna skrifter på många ställen yrka.
Men att föreläsningar, hällne på vissa dagar, utgöra egenteliga Carakteren af en Akademi, kaa Besv, och Elkon.
Betcinkanäen, 323 Utskottet icke inse, då dessutom vid samma Akademi icke finnas några med lön försedda lärare, hvilka skyldigheten till sådana Föreläsningars hållande kan ålaggas.
Memorialets författare synes för öfrigt icke hafva rönt eiler ock ej erinrat sig ds Kongl. LandtbruksAkademjen Nådigst gifna Stadgar och Reglementen, hvilka vidare uppgifva förhållandet i afseende på Akademiens föremål och äro för anmärkningarnas besvarande tillräckeligen upplysande.
Hvad för det andra vidkommer beskaffenheten af Akademiens Central-Verkstad, så känner Utskottet och kan med säkerhet uppgifva, att denna inrättning är helt och hållet ett privat företag af Directeuren Blom.
Akadeänien är endast ägare till byggnaderna, dem hon till Entrepreneuren afstått, med vilkor, att han på eget ansvar skali efter lemnad modell förfärdiga och för egen risk försälja de redskap som requireras.
Hela kostnaden, utgift och inkomst, äfven sorn behållning och vinst, om någon erhålles, blir för hans räkning.
De redskap, Akademien således koper, täckes Kongl.
Majit af eyde Hufvudtiteln i Nåder låta betala, för att skänkas åt Hushållssällskaperpa, hvilka enligt
Akademiens yttrade begäran böra i Landsorterna anlägga egna Verkstäder, der samma redskap kunna tillverkas för ett lindrigt pris, som icke kan begäras i hufvudstaden, der jern och viike, men i syn - 324 Besy. och Ekon. Utsi;.
Bctänkanden. nerhet bränsle samt arbetslöner, äro vicia Syrare än på landet.
Utskottet, sorn om dessa redskapers allmänna kringspridande redan till Riksens Höglofl.
Ständer aFgifvit sitt utlåtande, har sig äfven bekant, att i flera Landsorter, genom hushållningsSällskapernas försorg, Kongl.
Landtbruks-Akademiens försända modeller blifvit eftergjorde och allmänheten tillhanda hällne; hvartill äfven hommer, att allmogen i Landsorterna, till icke ringa egen förmon, förfärdigat sådana redskap efter den föresyn, sorn de till allmänt åskådande ifrån Hnshållnings.Sällskaperna framställde modeller i detta hänseende lemnat.
Det ärendast Modeller för / erkstilder i Landsorterna, som måste göras här, emedan Akademien icke kan gifva directa föreskrifter åt en Verkstad, som vore långt aflägsen, än mindre sjelf flytta sig dit.
Af det nu anförda torde Riksens Högh Ständer intaga, att Akademien ej kan föreskrifva den private Eatrepreneuren, hvilka arbeten han ej får göra.
Han måste få göra det, hvarigenom han har sin utkomst och bergning, allenast han tillika verkställer Akademiens beställningar, som icke ensamt kunna underhålla honom.
Utskottet känner äfven, att priserna på redskapen äro af Akademien betingade vida under hvad deras införskrifning utifrån, äfven utan tull afgift, kostar; men taxor på Landtbruksredskap synas Besv. och Ekon.
Belänkauden.
325 älven så litet lämplige, sorn på andra slöjdeproducter, hvilka hittills hos ingen policerad Nation blifvit taxor underkastade, och dessutom all dyrhet medför sitt eget correctiv genom saknad afsättning.
Den framställningen, att de på Central*Verkstaden förfärdigade redskaper skola vara ilia gjorda, tillhör ej UtsStoltet att till besvarande upptaga, då hvarje om sitt yrke nitfull Landtbrukare , som dertill äger tillfälle, icke lärer underlåta att på stället göra sig underrättad om sanna förhållandet, och jemföra det med svårigheterna att förfärdiga nya och förut här okända modeller.
Hvad sluteligen beträffar den yrkade redogörelsen för de under Kongl.
Akademiens disposition stående fonder, så får Utskottet upplysa, att Akademien äger intet anslag af Allmänna Statsmedlen, utan dess inkomst består uti, och dess underhåll bestrides utaf reitan af en serskild fond, uppkommen genom donation af enskilda personer, hvilka hos Franska Regeringen ägde en fordran för upp bra g ta skepp, och år 1811 sjelf villigt af* Stodo en tredjedel af denna fordran till disposition för något allmänt nyttigt ändamål, af dåvarande Hans Kongl. Höghet Kronprinsen, som täcktes Nådigt anslå densamma åt den kort derefter stiftade LandtbruksAkadeinien.
Då sålunda Akademiens intrader icke hafva sitt ursprung af allmänna medel, synas Riksens Höglofl.
Ständer icke kunna fordra någon för dem inför sig skeende direct re - S&6 Besv. och Ekon. dogörelse.
Men Utskottet bör erinra, atfc enligt den års'-berättelse, som den 28 sistlidne Januari uti Akademiens Allmänna sammankomst inför vår nu varande Allernådigste Konung, samt Hans Kongl. Höghet Kronprinsen upplästes, och för Memorialets författare, såsom varande Kongl. Akademiens
Ledamot, ej bör vara obekant, det är beslutadt: att en allmän redogörelse för Akademiens medel ifrån dess stiftelse intill sistlidne års slut, kommer att oförtöfvadt genom trycket iitgifvas, och således underställas icke blott vissa personers, utan hela Svenska Allmänhetens granskning.
H vad Utskottet i detta ämne med tillförsigt känner och följaktligen bort uppgifva, får det vördsamt öfverlemna till Riksens Höglofl.
Betänkande, angående väckt fråga om fortfarande af det emot Utländska lifv e ifl tids-varor utfärdade förhud, och elen till verkställighet deraf förordnade kustbevakning.
•^-från Vällofl.
BorgareStåndet har uti detta ämne blifvit till Utskottet remitteradt ett Memorial af Herr Thunell, Martin, hvaruti han^ Besv, och Ekon.
Betankåndéh.
547 med åberopande af egen erfarenhet om dé fördelaktiga verkningar, som den af Kongl» Mai:t i nåder organiserade kustbevakning till Förekommande af Utländska öfverflöd»- Varors införande i Riket, medfört, fäster uppmärksamhet på nödvändigheten deraf» att liirendrägeri med til! införsel förbudet gods i möjeligäste måtto förekommes, och» i hänsigt till detta ändamål, yttrar den förmodan, ätt Tullförsnillning» sorn ännu till någon del torde kunna äga rtim» än ytterligare skulle kunna förekommas, 0111 Cheferne för kustbevakningen anbefalldes, att detachera någon Officerare eller väl kände Underofficerare att åtfölja betydliga utländska laster till deras lossningsort och aflastningen öfvervara, derom blotta författningen» enligt Herr Thunell s tanka, redan Skulle medföra helsosam verkan; hvarjemte Herr Thunell föreslår, att Riksens Höglofl.
Ständer marte hos Kongl.
Majit i underdånighet anhålla om fortfarande af förbudet emot utländska öfverflödsvaror samt den till verkställighet och handhafvande deraf förordnade kustbevakning» med förutnämnde tillägg» i afseende på den sednare; derigenom han förmodar, att icke blott den uppjagade Coutsen efter hand skulle nedsättas, utan ock handel och näringar ifrån det trånande tillstånd, hvaruti de sig nu befinna, återkomma till den verksamhet, som är för Rikets Välstånd så oundgängelig. —'
I anledning häraf har Herr Schvan, H. N, muntligen anfört till Vällofl. Borgare-Ståndets Protocoll, att han väl funnit kustbevak* £28 Besv. och Ekon.
Bettini andert. ningen ganska verksamt bidragande tillf Jurendrägeriers förekommande; men, då nu redan, för år 1817, 62,500 Rd.
B:co tili densammas underhållande åtgått, och icke mindre än 100,000 Rd. årligen torde erordras, i hvilken händelse Bevillnings Utskottet borde föreslå ersättning för'den härigenom uppkommande brist af Tull Intraderna, har Herr Schvan tillika önskat, att det med bevakningsanstaltérna åsyftade ändamål matte kunna pä sparsammare sätt vinnas.
Efter att hafva behörigen öfverväga*, hvad salunda blifvit föreslaget, får Utskottet anföra: att Utskottet delar med Herrar Thunell och Schvan öfvertygelsen om de fördelaktiga verkningarne af den kustbevakning» som blifvit af Kongl, Mai t i Nåder organiserad, i anledning af Riksens Högloft.
Strinder s vid tgl5 års
Riksdag underdåniga hemställan att till vinnande af större säkerhet emot Lurendrägeri och Tullförsnillning, eii del af Tullbevakningen,, sorn beror på tillsyn genom Tullja ter, posterade på vissa distanser i Skärgårdarna, blefve uppdragen ät Kronans Manskap, sorn inom korta terminer ombyttes.
Men sorn Utskottet hvarken är i tillfälle att uttänka något annat sätt, hvilket, enligt hvad Herr Schvan önskat, med mindre kostnad skulle leda till samma ändamål, ej heller, i Utskottets tanka, tillräckelig anledning förekommer, att serskildt, tillstyrka underdånig hemställan derom, att Ohiicerare elier väl kände Under-Officerare mätte detacheras att medfölja betydliga laster Resi), och Ekon.
Bctcinkanåcn.
329 till deras lossningsort, och lossningen öfvervara, då allmänna stadgarne tydligen förmå, att ingen lossning får ske utan i Tullbetj eivin gens närvaro, och g:dje §. i 1774 års Seglations-Ordning före skrifver, att Jakt Lieutenant eller uppsyningsman eller betjente äga att luckor och tillgångar till lasten försegla ; samt då dessutom härtill kommer, alt denna åtgärd icke skulle kunna verkställas utan betydligen ökade kostnader, anser Utskottet sig böra tillstyrka Riksens Höglofl.
Ständer, det så väl kustbevakningens fortfarande, sorn de dervid möjeligen nödiga förändringar må öfverlämnäs till Kongl. Maj:ts egen Nådiga åtgärd, sorn, efter inhemtad erfarenhet af hvad redan i detta afseende blifvit tillgjordt, är i tillfälle att lättast finna och säkrast pröfva de mått och steg, hvilka till det med denna allmänna anstalt åsyftade ändamål kunna vara bäst ledande.
Dock varder detta, jemte 2:ne Ledamöters serskilda mening, Riksens Höglofl.
Ständers eget upplysta ompröfvahde vördsamt under täldt.
Stockholm den 4:de Mars 1818- Transumt af Påksens Höglofl.