Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cederström, som nu motsätter sig min begäran, att det just var lian, som i början af denna riksdag begärde på bordet frågan om hvilken dag som skulle utsättas lill väljande af ledamöter till förstärkt StatsU tsk.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att den åberopade 49 §:n Riksd.Ordn. innehölle: ”ejvar och en allmän fråga, som första gången i något Stånd förekommer, skall, såvida ej Ståndet enhälligt genast densamma lill vederbörligt Ulsk. förviser, ligga på bordet till nästa plenum, då remiss bör ske.” R. o. Ad. behagade finna, att den nu förevar, frågan icke är en allmän fråga, då definitionen på en allmän fråga vore en sådan som skall komma under alla Ståndens öfverläggning; lir Landtm, ansåg således, att det berodde af R. o. Ad. att uppskjuta eller bordlägga frågan eller att genast derom lätta sitt beslut.
Till svar å hvad Hr Frih. o. Landtm, behagat yttra, ber jag blott att få uppläsa följande mom. ur den 49 S:n •
' Hvar och en fråga af annan än allmän beskaffenhet, äfvensom preliminära hemställanden och förfrågningar ifrån Utsktn, må genast kunna afgöras, såvida den eller de af någon Ståndets ledamot ej begäras på bordet.”
Jag säger ej mera, ty grundlagsenligheten af min begäran synes vara fullkomligen klar.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, det R. o. Ad. måhända behagade finna, att det af lir Munck af Rosenschöld nu upplästa 2 morn. af 49 §tn Riksd.Ordn. handlade om förhållandet då en sak från Utsk. återkommit, hvilket ej vore förhållandet i denna fråga.
Hr Rosenblad, Bernil.:
Frågan är så fullständigt utredd af Ur Frih. o. Landtm., sä att i afseende på dea torde tvifvel ej kunna uppslå om R. o. Ad. har rätt eller icke att besluta efter godtfinnande; och då jag icke kan finna något skäl hvarför R. o. Ad. skulle i denna enkla fråga uppskjuta afgörande!, då R. o. Ad. genom utsättandet af tiden i dag har fullkomligt rådrum att öfvertänka hvilka som böra väljas, tillstyrker jag att detta val må försiggå nästa Måndag.
Ehuru jag visserligen ej kan inse orsaken hvarför Hr Munck af Rosenschöld begärt denna fråga på bordet, kail jag likväl ej förena mig i den åsigt, att 49 §‘n Riksd.Ordn. endast har afseende på frågor, som komma ifrån, eller skola remitteras till Ulsk.
Cederström, Jacob: Hela 2 mom. af 49 §;n handlar om då mål från Utsk. återkomma; och öfver hvarje fråga af annan än allmän beskaffenhet, d. v. s. öfver frå - De» 5 M a j. 27 gor, som angå hvarje Stånd särskildt, kan ofördröjligen beslutas, så framt ej en sådan genast lägges på bordet.
Mom. angår saker, som ifrån Utsk. inkomma, de må vara af allmän beskaffenhet eller icke.
Det gar ej an att annorlunda tolka delta morn., ocdi beror del alltså af It. o. Ad. alt besluta det valet skall (öi sigga nästa Måndag.
Hr Lagerheim, Lars Magnus:
Till bvad Frih.
Cederström yttrat ber jag blott att få tillägga, det de i morn. förekommande orden— ”äfvensom preliminära hemställanden och förfrågningar ifrån Utsk.”— ända till öfverflöd bevisa, att denna § endast afser sådana mål, som ifrån Utsk. inkommit.
Efter de förklaringar, sorn IIr Frih. o. Landtm., Frill.
Cederström och Hr Lagerheim gifvit öfver 2 mom. 4q §Jn, finner jag anledning att hemställa: hvarest i grundlagarna finnes föresfrifvet huru sådana frågor, som icke uro af allmän beskaffenhet, skola behandlas. lii' Frih. o. Landtm, hemställde, örn Ståndet nu behagade bestämma dag till förrättande af val till revisorer.
Ropades starka ja, blandade med ett eller annat nej.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att ja cifverröslat nej.
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bestämma nästa Måndag lill förrättande af valen till båda levisorerne, börande hvarje lista för hvartdera valet innehålla 6 namn.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskts förslag N:o 320 till R.
St:s und. skrifvelse till K. M., i anleda. af K.
M:s nåd. propos. 0111 förslag till förordning emot olofliga folksamlingar.
Upplästes Exped.Utskrs mern.
N:o 45, i anledn. af erhållen återremiss af Exped.Utskis skrifvelseförslag
N:o 3o4- Derjemte upplästes Exped.Utsk:s förslag N:o 3a 1 till R.
St:s und. skrifvelse till K.M., i anledn. af K.
M:s nåd. framställning i fråga om mölespassevolancens upphörande och de deraf bestridda kostnaders öfverflyttande på statsverket.
Uppå derefter framställd propos. fann R. o. Ad. för godt att godkänna det nu upplästa förslaget N:o 321.
Vidare upplästes till justering och godkändes Exped.- Utsk:s nedannämnda förslag till R.
St:s und. skrifvelser till K. M., nemi.:
N:o 322, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om ändring i 87 §:u Reg.
Fm ; Den 5 Ma j. N:o 3a3, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. om ändring i Riksaclens 7 §; N:o 024, angrde leverering lill slöra Kopparbergs bergslag af ränte- ocb mantalskof, 111. m.; W:o 3i5, i fråga om rätligliet för vissa häraders innevånare, alt lill knektestugoi'5 uppförande taga timmer å kronoparkerna Råda-åsar, Ledsjö-mo, m. fl. Lades på bordet ett från BondeSt. ankommet prot.utdr. af denna dag, innehållande inbjudning till MedStunden till instämmande i BondeSl:s beslut att bifalla Stals- samt Allm.
Besvärs-ocb Ekon.Utsk:ns utlåt.
N:o 189, angrde poslföringsskyldigheten, m. m., med det förtydligande i Utsktns tillstyrkande, pag. 5, rad.
10, alt i stället för orden ”för de 416 mil” sättes ”för det miltal till och med mil.”
Likaledes lades på bordet tiedannämnda från Utsktn inkomna mem:r, betunktn och utlåttu, nemi. från Förstärkta StatsUtskottel:
N:o 499, angtde votering i anledn. af Bevilln.Utskts memor.
N:o 4<> rör:de besluten i fråga om tulltaxan; StatsU Isko t tet: N:o 5oo, i anledn. af ei hållen återremiss å utlåt.
N:o 435 litt. C, i hvad det angår ifrågasatt lån till Linköpings hamnbyggnad; N:o 5oi, i anledn. af Frih. Boyes, F., motion, ang:de pension för aflidne Secreteraren i K.
Landtbruksacademien Pehr Adolph Granbergs efterlemnade enka; N:o 5o2, med förslag till voler:s-propos., i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i fråga om en föreslagen löneersättning till Tabellcommissionens secreterare; N:o 516, i anledn. af anmärkntr vid Utskts mern.
N:o 454, ang:de de i Reg.Ftn föreskrifna creditivsummor; Stats- och LagUtskotten: N:o 191, i anledn. af väckt motion om rättighet för enskild man, att af Kronan njuta ersättning för medel, som embets- eller tjensteman, till följd af uppbördsmannapligt eller verkställd utmätning, får 0111 händer, men förskingrar; N.‘o 192, i anledn. af väckt motion om fullständig granskning och ny redaction af ansvarighetslagen för R.
Sits fullmäktige i Riksg.contoret; N:o ig3, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 116; BancoU t s kottet: N:o 167, i anledn. af gjord hemställan, ang:de förändring i lönevillkoren för bokhållarne vid bancodiscontverkel; N:o 168, öfver de inom frenne RiksSt. gjorda anmärkt):!' vid Utsk:s betänk.
JS':o 148, ang:de de grunder, som D c ii 5 Maj.
29 böra tjena till efterrättelse vid pensionering af bankens embets- och tjenstemän, vaklbetjening oell konstidkare; N:o 169, i anledn. af erhållna återremisser å Utsk:s betänk.
N:o 147, nied förslag till taxa å expeditionslösen i R.
St:s bank samt dertill hörande disconlverk oell lånecontor; N:o 170, i anledn. af ett R.iksSl:s återremiss å Utskts utlåt.
N:o i5y; N:o 171, i anledn. af väckt fråga om förhöjning i arfvodet för läkarevården vid Tumba bruk; N:o 172, öfver Hr Rosenblads, Bernh., motion, om understöd och ersättning för de fabriksanläggningar, sorn till följd af införselsförbuds upphörande eller tullnedsättningar kunna anses lidande; N:o 173, öfver en af Hr Norin väckt motion, om afsättande af en fond, för att hilda en för skeppsbyggerier, till handelsflottans förökande, särskild lånetillgång; Allm.
Besvärs- och Ekon.
Utskott et: N:o i44, med ålerlemnande af en motion örn revision af förvaltningen af ön St.
Barthelemy; N:o i45, i anledn. af motion, alt ön St.
Barthelemy må till Danmark öfverlåtas; N:o 146, i anledn. af återremiss utaf Utskrs betänk.
N:o g5; N:o 147, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o5i, ang:- de upphörande af, eller rättelse i den afgift, som erlägges lill cornmendanten å Elfsborgs fästning af fartyg, som komma från Götheborg eller dit afgå; N:o 148, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o ia45 N:o 149, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 66; N:o i5o, i anledn. af återremiss utaf Ulsk:s betänk.
N:o 11 3; N:o i5i, i anledn. af återremiss utaf Ulskts betänk.
N:o 68; N:o iÖ2, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk.
N:o 74, angtde köpings privilegier för Trelleborgs by; N:o 153, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o g4; N:o i54, i anledn. af återremiss utaf betänk.
N:o 101; N:o 155, förslag till sammanjemkning af RiksSltns skiljaktiga beslut, i anledn. af 6 punkten af belänk:na N:is 4i och ii o; N:o 156, i anledn. af återremiss af betänk.
N:o 96, i anledn. af motioner om inskränkning af landtmannaseglationen.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. -f- till 3 e. m. lii fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe. 3o Den 8 Maj f. ra.
Lördagen den 8 Maj 1841 •
Justerades 6 prol.utdr. för den 5 dennes.
Upplästes ankomm prot.utdr. från de öfriga RiksStJn, nemi. från PresteSt. af den 3, 5, 6, 7, i4, i5, 17, 19, 21, 24 och 28 sisth April; från BorgareSt. af den 3, 5, 6, 7, 14, |5, 17, ig, 31, 24, 2S och 3o sisth April; samt från Bonde St. af den 22 sisth Mars samt den 1, 3, 5, 6, 7, 14, i5, 17, ig, 21, 28 och 3o sisth April.
Upplästes till justering Exped.Ulsk:s förslag N:o 326 till II.
St:s und. skrifvelse till K. M., ang:de tillägg vid 2 art. 4 §tn legostadgan den 23 Nov. i833.
Likaledes upplästes ett från samma Utsk. inkommet prol.utdr. af den 4 dennes, innehållande reservationer emot skrifvelseförslaget JV:o 326.
Med tillkännagif vande att jag icke öfvervarit det sammanträde inom Exped.- Utsk., då detta und. skrifvelseförslag uppsattes, får jag tillika förklara, att jag i allo instämmer uti Hr Borgmästaren Bagges reservation, dermed Frih.
Behbinder sig äfven förenat.
Jag gör det så mycket hellre, som jag anser att samma uttryck böra uti detta und. skrifvelseförslag begagnas, som blifvit använda uti förslaget till und. skrifvelse, i anledn. af sammansatta Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:ns betänk.
N:o 56, angtde lösdrifveri m. m. — (detta förslag är af Exped.Utsk. redan justeradt, men möjligen ej ännu till R. o. Ad. inkommet). — Utsk:n hafva lili della sednare betänk, ingenstädes nyttjat orden "för deras del besluta,” utan, anseende della mera såsom ett önskningsmål, enligt min förmening, ganska riktigt framställt de föreslagna ändringarna i form af en utaf R.
St. till K. M. i underd. gjord anhållan om bifall till hvad sålunda blifvit framstäldl och föreslaget.
Orsaken hvarför man, emot bruket angtde dylika frågor uti det nu förevar, und. skrifvelseförslaget skulle begagna uttrycket "R. St. för deras del besluta” kan jag icke inse.
Då Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk;ns betänk.
N:o 57, som ligger till grund för det nu ifrågavar. und. skrifvelseförslaget, förevar till öfverläggning inom detta Stånd, tog jag mig friheten att uti en emot det då fattade beslutet afgifven reservation framställa de olägenheter, hvilka skola uppkomma genom detta förslags .antagande.
Jag utvecklade då mina skäl så utförligt, att jag nu icke längre vill trötta R. o.
Ad. med alt i detta afseende något vidare anföra.
Den 8 Maj f. m. 3i Jag vill endast uti Ståndets minne återkalla, att tvertemot livad genom det förut åberopade betänk.
Wto 56 blifvit stadgadt, skall, genom det i fråga var. beslutet, för correctionist eller annan förbrytare blifva mycket svårare att återkomma till den församling, till hvilken han rätteligen hör, än om lian söker inträde i en annan församling.
Man kan väl nu icke upprifva det en gäng fattade beslutet, men mig synes åtminstone, att man ej bör gifva åt detta verkligen mindre riktiga stadgandet större vigt, än åt de framställningar, hvilka genom det näslförulgrde betänk.
N:o 56 af samma Utsk. blifvit föreslagna och af RiksSt:n med få förändringar antagna.
På dessa grunder anhåller jag, det ifrågavar. lind. skrifvelseförslag mätte till Exped.Utsk. återremitteras, med föreläggande för Utsk. alt derutur borttaga orden — R.
St. för deras del besluta — samt använda enahanda uttryck, som finnas begagnade uti det andra af mig åberopade und. skrifvelselörslaget, hvilket till sin natur är med det ifrågavar. så nära öfverensstämmande.
Cronstedt, Fredr.
Joli.:
Till försvar för Exped.- TJtsk;s åtgärd ber jag att få uppläsa Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:ns tillstyrkande uti betänk.
N:o 57, hvilket föranledt detta förslag till und. skrifvelse.
Det lyder så liär: ”Utsk:n tillstyrka fördenskull, att den af Frill.
Cederström föreslagna förändring af ifrågavar. 4 § malle på det sätt bifallas, att ett tillägg dertill matte af R.
St. för deras del beslutas, så lydande:
Ingen vare berättigad etc.”
Då nu RiksStm gillat delta tillstyrkande, så liar det icke tillkommit Exped.Utsk. att se ärendet utur någon annan synpunkt än de sammansatta Utsk:n gjort.
Hvad sjelfva saken beträffar, så hemställer jag till den sista värda talaren, huruvida han vill påslå, att Ilandels-bm, hvars i4 cap. icke är annat än en legostadga, äldre än den af år i8o5, alt denna balk, säger jag, icke är af civil— lags natur.
Vidkommande åter del af den sista talaren påpekade förslaget till lind. skrifvelse ang:de lösdrifveriförfattningarna, så blifver det tillfälle att derom yttra sig, då detta förslag förekommer.
Jag är till största delen förekom men af den sista värda talaren i hvad jag ämnade säga, som egentligen skulle innefatta en erinran till den näslföreg:de talaren — så vidt jag kunde förslå hans något fragmentariska framställning — att hvad han ronde sjelfva hnfvudsaken anfört, icke kan föranleda lill någon ändring i den und. skrifvelsen, enär Exped.Utsk., vid densammas uppsättande, stride rättat sig efter Lag- och Ekon.Utsk:ns nyss åberopade betänkande.
Hr Liljenstolpe:] Jag erkänner alt jag förglömde förra gången da jag hade ordet, att verkligen betänk.
J\:o 3a Den 8 Maj f. m. 57 innehåller, alt "JR.
St. för deras del besluta''; men jag vet icke hvarföre man just i denna fråga skulle nyttja ett sådant uttryck, då man i fråga om fattigvården och de ärenden, som afhandlas uti betänk.
N:o 56, endast beslutat att ingå till K.
M. med en und. anhållan om föreskrifters utfärdande rörrde dessa ämnen.
Jag kan icke frångå min vördsamma begäran om återremiss på skrifvelseförslaget, på det alt detsamma måtte ställas i öfverensstämmelse med de termer, som R.
St. vanligen pläga begagna.
Hr von Hartmansdorff, A u g. :
Den förra lego stadgan utfärdades år t8o5, då ingen riksdag hölls.
Vid iSJo års riksdag ingåfvo R.
M. en und. framställning om vissa förändringar i denna stadga.
I November 1S ii, då ingen riksdag hölls, utfärdade I\.
M. den nu gällande legostadgan.
Hon är mycket olik den framställning, som Ständerne i ämnet gjorde vid t83o års riksdag, emedan de der jemväl intogo föreskrifter om gesäller och vissa polisföreskrifter rör:de handtvei kerierna etc.
Det visar sig således, att legostadgan aldrig blifvit betraktad såsom civil-lag utan behandlad såsom en ekonomisk författning, öfver hvilken Ständerne yttrat sig endast i form af und. önskningar.
J.ig anser följaktligen den rätta behandlingen af förevar, ämne vore den, som minoriteten inom Exped.Utsk. föreslagit och som af Hr Liljenstolpe ytterligare här blifvit försvarad.
Om Ständerne skulle yttra, att de för deras del beslutade, så skulle sådant hafva lill påföljd, att derest K.
M. icke under loppet af riksdagen svarade på Ständerues und. framställning, så skulle man anse hela frågan om ny lagstiftning i delta ämne komma att förfalla.
När det 1111 af Hr Liljenstolpe tillika är upplyst, att en omständligare framställning är gjord af Ständerna i samma ämne, nemi. ang:de lösdrifveriförfattningarna i sin helhet, hvaraf den nu förevarande frågan blott utgör en del, så torde del Högh Ståndet inse, alt man icke lämpligen kan behandla det ena ärendet olika med det andra, utan att sönderrifva det hela.
Jag hemställer derföre, om icke Ståndet skulle finna för godt alt låta detta förslag lill und. skrifvelse hvila på bordet intilldess Exped.Utsk. inkommer med den und. skrifvelsen 0111 lösdrifveriet i allmänhet, hvarigenom man kunde hoppas öfverensstämmelse i förslagens behandling.
Hr Liljenstolpe:
Det enda skäl, hvarför jag skulle kunna ingå på alt godkänna det ifrågavar. skrifvelseförslaget, är det Hr von Hartmansdorff anfört, eller att, i händelse den und. skrifvelsen till K. JVI. innehölle, att ”R.
St. för deras del beslöto”, sä skulle, derest icke K.
M. under riksdagens lopp besvarade Ständernes skrifvelse, hela frågan förfalla.
Detta vore verkligen ett skäl för alt godkänna skrif— velsen i dess närvar, skick, ty min innerliga önskan är alt den - D c 11 8 Maj f, m. 3$ densamma icke mätte föranleda till den ringaste åtgärd.
Om jag varit närvar, i Exped.Utsk. då detta skrifvelseförslag der förevar, så skulle jag hafva deltagit uti reservationerna och begärt alt ett särskildt mein. måtte till Stånden afsändas, för att fästa deras uppmärksamhet på inconseqvensen emellan de hegge betänktna.
Jag önskar äfven alt detta förslag måtte hvila intilldess den andra skrifvelsen, angtde lösdrifveriförfaltningen, ankommer, och att, i händelse återremiss beviljas, de här gjorda anmurkntr måtte lill Exped.Utsk. få åtfölja.
Hr Hjerta: I anledn. af Hr von Hartmansdorlfs sed naste yttrande ang:de upphofvet till legostadgan, hvilket skedde under en envåldsregering, tager jag mig friheten att fästa uppmärksamheten derpå, att äfven den s. k. 1807 års förklaring utfärdades ett år, då det icke var riksdag; men det hindrar likväl icke att denna författning angår både civila och criminella rättsförhållanden, hvadan den också uti allmänna lagen blifvit intagen.
Jag har icke heller hört någon påslå, alt K.
M. skulle öga rätt att densamma upphäfva elier deruti göra någon ändring utan samråd med Ständerna, derföre alt den en gång i en annan form blifvit utfärdad.
Beträffande frågan örn legostadgan, så lärer det blifva svårt att bestrida, det reglerandet af förhållandena husbönder och tjenare emellan hör till civil-lagen.
Helt annat kan förhållandet vara med sådana personer, som kommit på lösdrifvarestat, hvilka för ögonblicket endast stå i ett rättsförhållande till det allmänna i hänseende till sin ställning, och således på visst sätt äro hemfallne under samhällets mera godtyckliga behandling.
Jag har tagit mig friheten fästa uppmärksamheten härpå, emedan det är vigtigt att icke förbise formen; dock tror jag icke att, om R.
St. en gång gjort detta vid civil-lags stiftande, sådant må kunna åberopas som ett proejudicat för att förnya ett dylikt förfarande.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då en ledamot begärt alt detta förslag skulle hvila på bordet, så komme det att der förblifva till nästa föredragning.
Samme ledamot hade äfven begärt, att R. o. Ad. måtte besluta att förslagets pröfning måtte uppskjutas intilldess ett annat af honom uppgifvet förslag till tind. skrifvelse anglde lösdrifveriförfattningarna blefve för R. o.
Ad. föredraget; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. ansåg alt förslaget borde på detta sätt hvila.
Jag har begärt ordet endast för att hafva äran underrätta, att ifrågavar. skrifvelseförslag ronde lösdrifveriförfattningarna redan inom Utsk. förevarit och inkommer troligen i dag till Ståndet. 25 H. 5 34 Den 8 Maj f. m.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, dä det icke vöre att förmoda, det någon särdeles tidsutdrägt kunde uppkomma deraf, att detta förslag, som i alla fall skulle hvila på bordet lill nästa plenum, Lomme att hvila tilldess den andra omtalade sk rifvelsen, hvilken sagts redan vara inom Utsk. justerad, hunne inkomma, om icke det till tidens vinnande vore lämpligast att låta förslaget N:o Ö2Ö hvila tills den andra skrifvelse!), nemi. den onj lösdrifveriet, hinner inkomma.
Vidare upplästes till justering och godkändes Exped.- Utskts nedannämnda förslag till R.
St:s tind. skrifvelser lill K.
M-, nemi.:
N:o 327, rörtde den expeditionslösen, som tillkommer notarius publicus; N:o 3?.8, ang:de stadgande!) lörtde fångvården; N:o 32g, ang:de bestämmelser i afseende å comministersoch klockarelönerna, samt grunderna för beräkningen af s. k. likstol.
Hr Munck af Rosenschölds, Nils Rudolph, den 5 dennes på bordet lagda motion ang:de gillligheten af det hos R. o.
Ad. förrättade val till suppleant för R. o.
Ad:s fullm. i R.
St:s Bank.
Jag anhåller alt Ridd.Secret. ville upplysa, huruvida denna fråga blifvit bordlagd till följe af något, efter till Ståndet framställd propos., fattadt beslut, eller sedan Hr Landtm., till följe af en ledamots begäran, förklarat alt den skulle hvila lill nästa föredragning.
Undert.
Ridd.Secret. tillkännagaf, att sedan Hr von Hohenhausen begärt Hr Munck af Rosenschölds framställning på bordet, hade Hr Frih. o.
Landtm, såvida undert. kunde minnas, förklarat att framställningen Lomme att blifva hvilande på bordet.
Då kan jag icke un dertrycka min förundran deröfver, att denna fråga, sorn är af samma beskaffenhet med frågan om utsättande af tlag till företagande af val utaf suppleanter till R.
St:s fullmäktige i banken, kunnat af enskild ledamot begäras på hordet, då Hr Fril), o. Landtm, likväl förklarat sig icke kunna göra afseende på min begäran att den andra frågan mätte få hvila på bordet, på den grund alt frågan skulle vara af enskild natur.
Att grundlagen kunnat olika tillämpas efter långa mellantider, det torde få till skrifvas det långa mellanrummet och glömskan; men att grundlagens föreskrifter på en och samma dag kunna så olika tydas, som uti förevar, fall skett med 49 §:n 2 mom.
Riksd.Ordn., det mäste väcka hvars och Den S Maj (. ra. 35 ens förvåning, som önskar alt grundlagen malle efter dess ordalydelse tillämpas.
Hvad den nu väckta frågan angar, så fortfar jag att anse 70 §:n Reg.Ftn vara klar deruti, att icke tillåta en tjensteman uti Statsconloret att väljas till fullmäktig i Banken elier Riksg.cont., ty den säger ”ej må någon dertill (lill fullmäktig) utses, som vid ett eller flera af dessa verk är redovisande, njuter lön eller annan inkomst.”
Dessa verk äro förut i §:n uppräknade nemi.
Statsverket, Banken och Riksg.cont.
Antingen man nu med statsverket förstås Stats-cont., hvilket genom jemförelse med g2 S'11 Riksd.Ordn. synes sannolikt, eller om man anser det Beteckna Statens alla embetsverk, så är det i alla fall tydligt, att ingen löntagande dervid kan utses till R.
St:s fullmäktig i nyss åberopade verk.
Man liar viii sagt, att grundlagen aldrig blifvit så förstådd, att icke någon enda löntagare vid något af Statens verk skulle kunna utses till fullmäktig.
Härvid får jag blott anmärka, alt om icke praxis öfverensslämmer med grundlagens ordalydelse, så är det oskick och bör rättas.
Jag begärde Hr Munck af Rosenschölds framställning på bordet i sista plenum.
De som då voro närvar, torde påminna sig, alt det icke fanns någon enda, som bestridde denna min anhållan, och Hr Munck af Rosenschölds framställning blef föIjnk11igen bordlagd.
Jag vill icke här på något vis föranleda en tidsspillande diseussion om formfrågan i allmänhet, eller huruvida det skedda valet till suppleanter för R.
St:s fullmäktige i banken bör gå örn, derföre att en af de till fullmäktige utsedde icke skulle vara berättigad att bekläda en sådan plats.
1 förevar, fall är det fullkomligen likgilltigt huru detta blifver ansedt; ty då en af de valde ledamöterne algått, är det klart att ett nytt val i alla fall kommer att ske, och om då vallistorna innehålla ett namn eller tre, kan det komma alldeles på ett ut.
Det rättaste hade varit, ifall man ansett någon af de vid det förra valet på vallistorna uppförde personer icke vara valbar, att göra anmärkn. derom vid det tillfälle då vallistorna granskades, i hvilket fall hela den lista, på hvilken en så beskaffad person varit uppförd, bort casseras; men då nu listorna äro förstörda och icke vidare någon hänvisning till dem kan ske, så återstår också icke någon laglig utväg att veta, huruvida den ene eller andre personen stod på den ena eller andra listan, och till följd deraf kan det icke heller inverka på de a:ne öfrige ledamöternes rätt, huruvida den 3:djes val befinnes lagligt eller icke.
Hvad åter beträffar grundlagsenligheten deraf, huruvida en embetsman i Stats-cont. kan få väljas till suppleant i banken, så får jag erinra, huru den 70 §:n Riksd.Ordn. alltid hittills har blifvit ansedd.
Vid 1823 års riksdag påminner 36 D c n 8 Maj f. rri. jag mig mycket viii, att presidenten i Stats-cont.
Lief vald till ord för. för R.
St:s fullmäktige i Lanken.