Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Må det sedan bero på den myndighet, som Utsk. äger föreslå, att vidare utsträcka de undersökningar, sorn kunna vara uödiga innan eanalai betet företages, och att sedan vederbörande blifvit hörde samt en plan för anläggningen blifvit stadfästad och gillad af K. M., disponera medlen för detta företag.
Skulle det då finnas, att en sådan plan fordrar undersökningar, som ej på flera år kunna fullbordas, kunna medlen utlånas i vanlig discontväg, och derigenom blifva fruktbara, hvaraf följden blefve, att genom en sådan anticipation ingenting skulle förloras; men man hade i sin förmåga att verkställa ett foretag, som i framtiden skall bära de rikaste frukter för fäderneslandets industri.
Jag hemställer med detsamma till Utsk., huruvida, ifall Utsk. uppfattar ide'en af mitt förslag och bringar det till utförande, det icke förtjente Utskts uppmärksamhet, huruvida förslagets verkställande borde grundas på ett s. k. fondsyste'me eiler på hittills vanligt sätt.
Genom fondsysteme åstadkommes naturligtvis den verkan, att företaget kan bedrifvas kraftigare samt med mindre förlust på sådana omkostnader, hvilka icke äro effectiva.
Måhända förtjenar det äfven betänkas alt företaga detta maktpåliggande arbete medan den erfarenhet och skicklighet ännu finnes i landet, sorn Riket tillvunnit sig genom Götha-canal.
Äfven hemställer jag till Utsk., huruvida ett bolag borde bildas för att under canalbyggnaden tillhandagå i orten, samt öfvertaga communala bestyr dermed i framtiden, äfvensom för densammas underhållande.
Jag anhåller att dessa mina anmärkntr måtte få åtfölja den återremiss till StatsUtsk.
, som jag föreställer mig måste äga rum.
Hr Eden hjelm, Giflis, uppläste följande:
Att Utsk., ehuru det med särdeles frikostighet tillstyrkt anslag till slussbyggnader, canalgräfningar, strömrensningar m. ro. på ställen af mindre betydenhet, och der vattnet endast en kort tid under året är öppet, och således icke bör kunna anses för Riket vara af något stort eller allmänt gagn, likväl förbigått att anvisa medel lill Götheborgs hamnbyggnad och Götha-elfs uppmuddring från 3oo alnar nedom 356
Den a5 November e. m.
Ströms canal till S:t Eriks hörn Ider jag tror Götheborgs hamn anses taga sin början), ehuru Elf-slyrelsen erhållit föreskrift att innan 1843 års utgång hafva elfven fördjupad till io fots djupgående fartyg vid elfvens Ingsta vattenhöjd, bör icke förundra mig, efter jag i betänkandet sett, att Etsk. förbigått så mycket annat, sorn jag tror vara förenadt med Rikets sannskyldiga gagn.
Att uppmuddring af Gölha-eif bör anses för ett arbete af riksgagnelig hytta, tror jag icke af någon opartisk kan bestridas, efter (let stur i så nära förening med Trollhätte- och Gölha-eanaleis kostsamma anläggningar, hvars bolag jag äfven tror varit försäkrade om elfvens uppmuddring till ett visst djup.
Att Ulsk. medelst anslag till detta nödvändiga arbete hvarken handlat patriotiskt eller ekonomiskt för landet, bevises tydligt derigenom, att Ulsk. för en sådan besparing icke allenast låter elfven uppgrunda utan derigenom äfven tvingar de trafikerande, som genom canalerna kunnat gå till Östersjön, i stället att gå genom Öresund för att der skaltläggas af Danskarna, Ehuru Utsk. bifallit anslag till hamnars anläggning på ställen, der jag knappast tror hvarken drifves handel eller finnas fartyg, så har Utsk. dock afslagit bidrag till hamnbyggnad i Wadstena, af det skäl som betänk, innehåller, i afseende på den mindre handelsrörelse, som der äger rum.
Detta af Utsk. uppgifna skäl till afslag kan jag icke tyda på annat sätt än bristande local-kännedom, hvarföre jag anser mig skyldig upplysa, att Wadstena ligger i Östergöthlands mest produetiva sädesort, som till andra på spanmäl mindre väl lottade provinser troligen aflat er årligen omkring hundratusentals tunnor, och har således, allt sedan Göthacanai Öppnades, stigit både i välmåga och industriföretag.
Att hamnbyggnad således der företages och bidrag dertill anslås, anser jag vara af högsta behofvet påkalladt och icke allenast för staden och angränsande häraders skull, ulan äfven för K, ål. och Kronan, som der har sädesmagazin, hvarifrån ofta skickas spanrnål för Kronans behof till andra ställen, men förnämligast för hämmandet af de olyckor, som der icke sällan inträda vid i- och urlaslning af fartyg, i följd af Welterns dervarande långgrunda och öppna stränder.
För lättandet af vatteneommunicalioner på ställen, som jag förut omnämnt endast under en kol t tid af året ärö isfria, och af hvilka få af Rikets innevånare troligen kunna draga någon särdeles nytta, har Ulsk. tillstyrkt betydliga bidrag af Statens medel; meli för vägars anläggningar och förbättrande, hvarutaf alla samhällsclasser hafva gagn och nytta året igenom, har Utsk. varit särdeles sparsamt och tillstyrkt ett obetydligt anslag dertill af endast 5o,ooo r:dr för hela Riket, då det minst bort vara fyra gånger deröfver. livar och en, sorn deltagit i väghållning eller haft Omsorgen om vägarnes våld och underhåll, bör alltför väl Den aä November e. m. 35; känna, att man med billiga fordringar väl kan förmå jordbrukare att underhålla vägarna i hvad man kallar laga stånd, men alt deremot stora svårigheter möta, när anläggningar i följd af jordköp eller sprängningar komma i fråga.
För mindre än 3o år sedan ansågs Sverige för att hafva de hästa vägar i Europa, då nu, om man skall
Iro hvad resande berätta, förhållandet skall vira tvet tom.
Jag anhåller derföre, att. R. o.
Ad. täcktes nogsamt fästa uppmärksamhet pä denna fråga, efter landtmannen är den, som i allmänhet har mera nytta af vägar än canaler, och som derjemte får vidkännas den största delen af statsbidragen.
Jag slutar nu med dessa anmärkningar, icke i brist af anledn. till många flera, utan i följd af mitt gifna löfte alt icke dermed alltför länge pröfva R. o. Ad:s tålamod , och anhåller att betänk, måtte blifva äterremitteradt, och StatsUlsk.
, sorn af betänk, synes icke äga nog localkännedom för att rättvist kunna bedomina länens behof af hamnar, canaler, strömrensningar och väganläggningar m. m., mätte anmodas att med största skyndsamhet till Stånden inkomma med nytt förslag till extra-statsreglering, hvaruti upptages det sanna och verkliga behofvet, först och främst för Rikets landt- och sjöförsvar, och derefter behofvet för Rikets gemensamma större och mest angelägha företag, samt att slutligen anslå en viss summa till hvarje län i förhållande lill folkmängden för att användas till länens större gemensamma arbeten och att på så sätt bereda arbetsförtjenst åt en mängd sysslolöst folk.
Hr Eden b jelin tilläde derefter muntligen:
Sorn tillägg till hvad jag förut yttrat om hamnbyggnaden vid Wadstena, får jag ytterligare nämna, att som jag förmodar, har bland andra skäl till Utskts afslag derå varit det, att vid Motala redan finnes hamn, och vill jag hafva äran upplysa, att den fruktbara delen af Östergöthland halsin närmaste afsättningsort uti Wadstena.
Sjövägen till och ifrån Wadstena gå nu varor till värde af flera hundra tusen r.dr b:co årligen.
Det fögderi, som omgifver Wadstena, har högst betydliga utskylder.
Kronofogden redovisade sistlidet år nära 85,ooo r-.dr debitering, och året derförut utöfver 90,000 r.-dr.
Motala kan aldrig få ortens handel så länge Wadste naviken finnes, ty rörelsen med de tunga varorna säd och trädvaror, som utgöra förnämsta artiklarna, skulle öfver Motala blifva dyrare än den är öfver Wadstena, genom 1 -J mils längre landväg.
Derföre kan Motala icke uppfylla hvad Wadstena kan, lill och med i dess närvar, ofullständiga skick.
Derföre finnas handlande i Wadstena och i Motala blott krämare och krögare.
Tersmeden, Willi Fredr.: K. M. häri en propos. till Ib. St. framställt behofvet af en särskild styrelse 358 Den a5 November e. m. för allmänna arbeten.
Utsk. erkänner äfven behofvet af denna styrelse , hvarföre Utsk. dertill beviljat anslag, fastän nied någon afprutning på det anslag K. M. begärt.
Jag skulle tro. ali det anslag, som K.
IM. begärt för ettså vigt ig t ändamål, sorn detta, verkligen är af behofvet påkalladt, helst det är att hoppas, att denna styrelses befattning blir allt mer och iner vidsträckt.
Vårt land är i högsta behof af lättade communicationer, så väl till lands som till vatten.
Jag för min del skulle således önska , att StatsUtsk. måtte i denna del bevilja hvad K. M. begärt.
I femtonde punkten af betänk.
Nio 354 htt. C., rörande vattenconrtmunicationerna, harUlsk,, i fråga om det äskade anslaget till Strömsholms canal och slussverk, visserligen erkänt, att denna canal är en vigtig communicationsanstalt för en af Rikets ansenligaste bergslagsorter, och att dess upphörande ofelbart skulle komma att förorsaka en stockning i rörelsen, till stor förlust både för enskilda och för Staten, men det oaktadt har Utsk. ansett sig icke kunna under nuvar. förhållanden tillstyrka något anslag för nämnda canal.
Jag förundrar mig visserligen icke öfver detta Utskts afslag, enär den af bolaget framställda anhållan om anslag till nämnda canal endast innefattade en begäran om ett betydligt anslag, ulan att bolaget förband sig till några motsvarande skyldigheter.
Förhållandet deruti är nu betydligt förändradt.
Sedan detta Utskts betänk, var afgifvet, har bolaget varit sammankalladl och ingått med en underd. skrifvelse till K. M., deruti bolaget alternativt föreslår, antingen att Staten skulle öfvertaga detta canalverk och förbinda sig att ombygga det efter den af Öfverstelieutenanten Edström uppgjorda.plan, emot det al t bolaget fick en viss bestämd ersättning för sina adier, till hvilken ersättning tillgång finnes i en af bolaget redan samlad reservfond, eller ock att Staten ville till bolaget lemna en summa af 5o,ooo r:dr årligen under )5 år, eller tillsammans 750,000 r:dr b:co, emot det hufvudsakliga villkor att bolaget förband sig att fullborda canalverket efter nyssnämnda plan, och ställde Staten till säkerhet för denna summa hela canalverket sådant det befinnes, samt förband sig att efter canalverkets fullbordande afstå all inkomst, som öfverstege i5,ooo r:dr.
Derigenom står nu denna sak på den punkt, att jag förmodar, att Utsk. efter återremissen skall tillstyrka antagande af det ena eller andra alternativet.
Utsk. bar sjelft erkänt, såsom jag nyss tog mig friheten nämna, behöfligheten af denna communication, och det torde således vara öfverflödigt af mig att derom yttra något vidare.
Hvad omöjligheten för bolaget att utan statsbidrag verkställa denna ombyggnad beträffar, så är den alldeles gifven, så att följden, i händelse Ständerne icke finna för godt att bifalla anslaget eller att öfvertaga canalen, säkerligen skall blifva, att canalen inom ganska kort tid kommer att förfalla, ty bolaget mäktar icke
I Den a5 November c. m. ensamt fullborda den, och ej heller torde det hunna begäras, att en sådan canalsträckning, som denna, skall af ett enskildt bolag ombyggas, när man har sett huru myckel R.
St. förut hafva beviljat för andia canaler, visserligen äfven ganska vigtiga, men dock icke i förhållande till kostnaden vigtigare än denna.
Bland de scrupler emot bifall till ifrågavarande anslag, som Utsk. anfört, och som icke blifvit undanröjda genom bolagets sista underd. skrifvelse till K. M., förekommer, att möjligen dimensionerne kunde minskas emot hvad den uppgjorda byggnadsplnnen innehåller.
I anledn. deraf får jag taga mig friheten att för R. o. Ad. uppläsa ett yttrande af söfverstelieutenanten Edström, som torde få åtfölja åten emissen.
”På begäran af directionen öfver Strömsholms canal får jag äran härmed afgifva följande upplysningar rör:de de förhållanden, som uti min år 1833 upprättade plan till ombyggnad af Strömsholms eller Mälarens och Barkens canal blifvit tagna lill grund för bestämmandet af dimensionerna för denna canal, hvilka enl. samma plan äro följande: 1:0
Vattendjupet i canalen och slussarna samt för öfrigt i hela segelleden, minst 5 fot under den antagna lägsta vattenytan. 2:0 Slussarnes bredd i portöppningen 18 fot, samt 3:o Slussarnes längd ifrån portvinkelo till den närmast ofvanföre liggande sänkningen 70 fot.
Beträffande det antagna vattendjupet, får jag äran upplysa, att då, vid recognosceringen för planens uppgörande till denna segelled, inga anteckningar voro alt tillgå öfver vattenhöjderna i detta vattendrag, som både skulle begagnas till sjelfva segelleden och gifva vatten åt canalerna förbi valtufallen i detsamma, måste jag i denna för anläggningen högst vigtiga fråga vidtaga den utväg, att uppsöka de märken, som vattenytorna sjelfva formerat i stränderna och dermed jemföra de sammanstämmande uppgifter, som äldre i orten boende personer kunde meddela, för att komma till någon kännedom om de högsta och lägsta vattenytornas fägen, men oaktadt all använd tid, noggrannhet och möda vid dessa undersökningar, kan, ehuru jag tror mig dermed hafva kommit rätta förhållandet ganska nära, jag dock ej vara förvissad om att hafva träffat detsamma bestämdt, enär inga tillförlitliga vattenobservalioner under en längre tid föregått.
Under sådana förhållanden blef det nödigt, att, sedande lägsta vattenytorna blifvit på sådant sätt antagna, sänka canalens botten så långt derunder att, efter sannolikaste beräkning, alla möjligen sig insmygande misstag härutinnan blifva utan ali inflytelse på canalens nödiga vattendjup, och dä de i vattendraget nuvarande damluckors öppnande och tillslutande i ej ringa mån inverka på vattenhöjderna i segelleden, borde så väl de nuvar. vattenverken, som ock nya verks an - 36o D en a5 November e. m. läggningar till sannolikt blifvande nya näringars uppkomst, och de gamlas utvidgning, härvid afses, hvarförutan man äfven måste taga i beräkning den sänkning elfvens vattenyta i tidens längd undergår genom vattenfallens upprymning af isgång och de framgående vattenstrålarnes continuerliga nötning.
Till följe af allt delta, och då sådana förhållanden san-r nolikt orsakat, att den ntivar.
Strömsholms canalen, som efter all anledn. varit byggd för 5 fots vattendjup, nu på många ställen ej har mer än 2, fots djup, och derigenom g i f’v i t ett varnande exempel på nödvändigheten att härutinnan förfara med allt möjligt förutseende och försigtighet, har del blifvit föreslaget att sänka canalens botten till 5 fot under den lägsta vattenytan, för att efter nogaste beräkning kunna i framtiden alltid påräkna 4 f°,s vattendjup för segelfarten, och tror jag mig dermed hafva förebyggt alla menliga följder af naturförhållandenas inverkan pä seglingsdjupet och all framlida eollision emellan nälingarnes och canalens intressen.
Den större kostnad, som häraf uppkommit, visar sig synnerligast i murningsqvantiteten, som derigenom fått en tillökning af 170 kub fot på hela linien, men den häraf uppkommande tillökningen i sprängnings- och gräfningsqvantiteterna synes, ehuru ej beräknad, dock till följe af canalernas ringa längd blifva obetydlig ; och skulle dessutom framtiden visa, att det öfverskjutande djupet i c.analerna till någon del varit öfverflödigt, så bar man i män deraf förebyggt canalens tidigare upprensning, hvarföre detta arbete, som med vida mindre kostnad låter verkställa sig under pågående canalgräfning
Un sedan, ej lär vara utan ändamål och nytta för canalen.
I allt fall blifver hela kostnaden för det ökade canaldjupet så ringa och nedsjunker till sådan obetydlighet vid sidan af den risk man löper, om man vid denna ombyggnad uraktlåter en försigtighet, som erfarenheten visat vara nödvändig alt iakttaga äfven under mer gynnande omständigheter, alt den knappt bör komma i beräkning.
Hvad slussarna vidkommer, har den nuvar. bredden af 18 fot i de gamla slussarna blifvit antagen såsom den Ijenligaste äfven för de nya, på den grund att, ifall seglande båtar komma att fortfarande användas för trafiken, man, så väl hädanefter som hitintills, kan gifva dessa en sådan epostruetion, att de kunna uthärda, möjligen inträffade stormar på de större sjöarna Amanningen och Barken, hvarmed segel fartens säkerhet på dessa sjöar betryggas, samt ifall att trafiken kommer alt förrättas nied boxei ingsfartyg, man, utan hinder af sius,bredden, kan gifva äfven dessa en tjenlig construction och erforderligen starka machiner alt på en gång kuona; fortskaffa så många pråmar, att trafiken på denna De n 23 Norcmlicr c. m. denna segelled må kunna drifvas med största skyndsamhet och minsta kostnad, hvilket sannolikt kommer att blifva händelsen med detta transportsätt, hvarföre det ock troligen kommer att här antagas, såsom det verksammaste att befordra skyndsamhet och säkerhet för rörelsen på denna trånga och krokiga samt af klippor och strömdrag besvärade farled.
Längden på slussarna är, som förut blifvit nämndt, antagen till 70 fot, såsom tillräcklig för båtfarten och flottning af sådana storverksträd, som allmännast förekomma.
Den hade väl för flottning af mastspiror bort vara 80 ä 85 fot, men då en sådan flottning blott sällan kan komma i fråga, och en större längd på slussarne skulle medföra en väsendtlig tillökning i anläggningskostnaden, har denna måhända enda nyttan af en större slusslängd blifvit förbisedd.
Dessa äro de skäl, som legat till grund för bestämmandet af förenämnda dimensioner i och för denna segelled, och såvida den erfarenhet, som en i nära 3o år oafbruten handläggning af dylika ämnen kunnat förskaffa, anses tillräcklig att rätt kunna bedomina denna föga invecklade fråga, vågar jag yttra den öfvertygelsen, att ingen väsendtlig inskränkning af de föreslagna dimensionerna för denna canal kan under de förhållanden, som här förekomma, till vägabringas, utan på bekostnad af hela anläggningens blifvande ändamålsenlighet och påräknade nytta.
Stockholm den 9 Nov. 1840.
Edström.
Med originalet lika lydande, betyga: J. O. Croelius. J. Sjöberg.” Härigenom skulle jag tro, alt den betänklighet, som StatsUtsk. framkastat i afseende på dimensionerna af canaJen, borde vara håfven.
I afseende på 20 punkten af betänk.
, lörtde canalen emellan Hjelmaren och Wenern, får jag förena mig i det yttrande, som Hr Lagerhjelm nyss afgaf.
Utsk. har i en annan punkt föreslagit, att 8000 r:dr b:co skulle beviljas till upprensning af farleden till Upsala vid Almare Stäket och Eriksund, hvartill K.
M. begärt ett anslag af 11,680 r:dr b:co.
— Skälet hvarför Utsk. nedsatt den begärda summan är, att bristen bör fyllas af i orten boende personer, som egentligen draga nytta af den omnämnda upprensningen.
Delta skäl är visserligen i allmänhet riktigt, men som här är fråga om förbättrande af den stora farleden emellan Upsala och Stockholm, hvarutaf alla trafikerande på nämnda farled hafva nytta, och således ej en fördel är beredd åt någon viss ort eller menighet, och då dertill kominer att den ifrågasatta summan är så obetydlig; så får jag tillstyrka, att hela den begärda summan måtte blifva beviljad.
Slutligen har Utsk. tillstyrkt i allmänhet til! landsvägars anläggning och förbättring en rund summa af 5o,ooo 17 H 46 36a Den a5 November e. m. r:dr, att utgå på 3 år.
Hr visserligen få allmänt nyttiga företag här i landet, som så mycket äro i behof af ett anslag, sorn förbättringen af vägarna.
Jag erkänner således nied mycken tacksamhet riktigheten af Utsk:s förslag härutinnan; dock skulle jag för mili del önska, att detta anslag måtte blifva fördubbladt.
En tidpunkt sorn denna, då Ständerne hafva så betydliga medel att disponera, torde ej så snart återkomma, och jag skulle tro att de svårligen kunna anvandas bättre och mera produclivt än till sådana företag, som de hvilka detta betänk, litt.
C. omfattar, och bland dessa är visserligen det, som angår vägarnes förbättring, icke det minst nyttiga.
Ridderstolpe, F r e d r., instämde med Frih. Tersmeden.
Hr af Uhr, Carl David, anförde skriftligen: Då Fi.
StatsUtsk., emot afdelningens tillstyrkande, genom votering älslagit den af mig väckta motion, om en hamns uppförande vid Höganäs fiskeläge på vestra kupten af Skåne, och grundat detta afstyrkande på frågan om en annan hamnanläggning, hvartill min motion icke gifvit ringaste anleda., anhåller jag att emot detta beslut få göra följande anmärkningar.
Utsk. yttrar uti dess betänk.
C. ”För anläggning af en sluten kanin vid Höganäs, har Storamirals-embetets tredje afdelning föreslagit igi^ooo r:dr, och för en vägbrytare vid Svinebodan 76,000 r:dr, och- haf va motioner, innefattande framställningar om beviljandet af dessa anslag, blifvit väckta, inom --R. -o. Ad. af Hr af Uhr, C. D., och i BondeSt. äf Sune Pehrsson från Malmöhus län,-samt till Utsk. remitterade.
Ändamålet med dessa hamnanläggningar skulle hufvudsakligen blifva, att på den öppna och farliga, med ryggar och ref af gråstensblock uppfyllda kusten, hvarest strandningar ofta inträffa, bereda en tillflykt för sjöfarande under storm, hvarjemte Höganäs hamn tillika blifvit ansedd såsom en under krig tjenlig station för örlogsfartyg.’’ ’’Dä kostnaden för dessa hamnanläggningar skulle komma att i högst betydlig mån medtaga Statens tillgångar, och Utsk. icke anser dessa hamnanläggningar vara af så stor vvigt föi- det allmänna, att desamma utan afseende på berörde betydliga uppoffringar böra af Staten företagas”— — Häraf synes, att min motion blifvit sammanblandad med frågan om en vägbrytare vid Svinebodan, ehuru jag, med kännedom om Hr Capitaine von Sydows förslag, som verkställt undersökningarna på begge dessa ställen, och det företräde han lemnade Höganäs, i händelse hamnanläggningar på dem begge ej kunde åstadkommas, också inskränkte min begäran om anslag till hamnen vid Höganäs, i den förhoppning att detsamma af Utsk. skulle bifallas, 0111 dessa frågor kiljdes från hvarandra, hvilket jag ännu hoppas, då jag
Don a5 November e. m. 363 Härmed täger mig friheten anhålla, att ämnet ånyo får underkastas Ulsk:s mogna pröfning och behandling, ensamt för sig och utan inblandning med Svinebodan.
Jag vill icke upptaga R. o. Ad:s tid och uppmärksamhet med upprepande af alla bevisen för nyttan af en hamnanläggning vid Höganäs.
Det är utrönt, alt denna hamn har ett afgjordt företräde för Svinebodan, som blott kan förbättra en ankarplats, att den, med en areal af i 14 tunnb, förenar det bästa läge såsom nödhamn och tillflykt , både för en mängd fartyg, hvilka för motvind och ström ej kunna anlöpa Helsingör, och för dem, som behöfva reparera å lidna sjöskador.
Det är vidare utrönt, att den i militäriskt afseendeär synnerligt väl belägen, vid inloppet till Sundet, för att, i händelse af krig, skydda våra egna och skada fiendens handelsfartyg, sunt att den är af största vigt för vår kustfart.
Det är slutligen en afgjord sanning, att rörelse och afsättning af producter måste tilltaga på vår kust, om en större mängd fartyg der lägga till, för skydd eller reparation, och att icke blott Oresundska tullen, ulan äfven en betydlig del af de stora summor, som nu tillfalla Danskarne för hafverier, hvarjehanda skeppsbehof och höga båtlegor, skulle komma Svenska kustboerne till godo, och man behöfver således icke befara, att denna hamn skulle sakna tillräckliga inkomster för dess framtida underhåll.
Nyttan och behofvet af en hamn vid Höganäs, så väl i militäriskt som statsekonomi^t afseende, kan således icke bestridas, och inskränker jag mig derföi e nu lill framställande af 3tne ämnet rörande frågor. 1:0 Äger Slaten tillgångar, att ju förn dess hellre låta verkställa denna vigtiga hamnbyggnad, eller bör den uppskjutas, oaktadt dess nödvändighet?
Mig synes vår financiella ställning och de stora öfverskott, sorn för närvär. finnas, besvara denna fråga. 2:0 Bör Riket ännu längre sakna en militärhamn på denna vigtiga del af kusten, för att skydda vår utrikes och inrikes sjöfart under krig, och befria oss från det blockadtillstånd, som eljest måste befaras? 3:o Böra vi längre med armarna i kors förblifva lysta och liknöjda åskådare af alla de materiella fördelar, som, oberoende af Sundska tullen, våra grannar på Danska sidan hemta af den Europeiska sjöfarten i detta farliga farvatten; eller böra vi ännu längre förblifva föremål för främmande nationers förundran öfver vår oförklarliga försummelse i detta afseende?
Svårligen kunna de nu för hand befintliga öfverskott nyttigare användas, än på allmänna arbeten och företag, som, jemte sysslosällning åt den arbetande och behöfvande classen, underlätta och befordra näringarna.
I de flesta länder anvisar Staten årligen betydliga summor för sådana ändamål, öfverstigande den enskilda förmågan.
Vårt land fram - 364 Den a5 November e. m. visar ufven flera exempel liärpå, och ganska manga tillfallen, under olika form och beskaffenhet, erbjuda sig ännu i alla provinser.