Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är redan af Hr von Hartmansdorff och den siste värde talaren på ett ganska tillfredsställande sätt utredt, att StatsUtsk. i denna del origtigt förfarit, och om en ledamot af StatsUtsk. här på ett ridderligt sätt sökt försvara den position, i hvilken han, såsom Utsk:s ledamot ställt sig, så måste jag likväl upriktigt bekänna att denna position är så tournerad, att den blifvit alldeles omvänd, hvaremot jag anser att R. o. Ad:s position, om den var svag vid ett föregående tillfälle, nu likväl blifvit igenom StatsUtsk:s förfarande så ytterligt förstärkt, att jag icke anser R. o. Ad. kunna skäligen eller böra Den 3 Oktober. 557 frångå ett förut fattadt beslut.
Jag anser således lika med Hr von Hartmansdorff att denna inbjudning bör läggas till handlingarne.
Fullkomligt instämmande i den första delen af den siste värde talarens yttrande, skiljer jag mig likväl ifrån honom uti den sista delen deraf.
Han har ansett att frågan, såsom den nu kommit under öfverläggning, icke borde af R. o. Ad. godkännas.
Jag är af motsatt öfvertygelse och anhåller att fä utveckla de skäl, på grund hvaraf jag dertill kommit.
Lika med honom anser jag alt StalsUlsk. lyckals sammanblanda denna fråga med frågan om Statsregleringen, och alt den således måste behandlas efter 69 § Beg.F.
Deraf följer tydligt, att denna fråga är ibland dem, som icke kunna förfalla.
Då tili de beslut, som KiksSkn fattade öfver de af SlatsUtsk. först afgifne voter:s-propos:ne, Stånden stadnade i skiljaktiga beslut, och då derjemte ett Stånd officielt förklarat, då det återsände handlingarne lill SlatsUtsk. med underrättelse om sitt ogillande att sådant skedde derföre, att det ansåg sina privilegier vara i fråga, samt att dessa skulle omstörtas i händelse votens-propos. gillades, så ansåg SlatsUtsk., så väl på grund häraf, som af tvänne talmäns vägran af propos., förslaget till voter:s-propos:r vara de facto origtigt, och afgaf ett annat der Utsk. borttog hvad som stod i beröring med hyssnämnde Stånds privilegier.
Således har det inkast som i detta afseende blifvit gjordt nu blifvit af StalsUlsk. undanröjdt.
De första votcr:s-propos:na kasserades, men det är icke sagt att just de nyss anförda skälen hvarken inom PresteSt. eller hos R. o. Ad. ansetts hvar för sig tillräckliga för att förkasta votens-propositionerna, utan alla de skäl som framställdes hafva blifvit i klump behandlade, och dä har det handt att alla de anförda skälen tillsammanstagne hafva ansetts tillräckliga för voter:s-propos:nes förkastande.
Såsom saken nu står, synes mig naturligt att den icke kan förfalla, och får jag för min del anhålla om bifall lill det ifrån SlatsUtsk. nu inkomne utlåt., samt förenar mig i öfrigt uti det af Gr.
Lagerbjelke afgifne yttrandet.
Hr von Hohenhausen, Blich.
Af den siste värde talarens yttrande derom att ett Stånd hade i sitt prot.-utdr. hufvudsakligen grundat sitt ogillande derpå att det förslag, sorn förra gången inkom från StatsUtsk. vore stridande mot dess privilegier, föranledes jag till den tankan att Hr Bildt endast högst flyktigt, eller kanske alldeles icke har läst detta prot.-utdr. utan endast hört det omtalas.
Säkerligen finnes detta PresteShs prot.-utdr. här på bordet, och deruti nämnes endast såsom i en parenthes om deras privilegier.
Jag log det rakt af såsom en ironi af StatsUtsk. att säga att detta skäl skulle vara hufvudsaken hvarföre PresteSt. skulle hafva afslagit förslaget.
De hufvudsakliga skälen som af PresteSt. omnämnes voro deremot att detta är en lagstiftningsfråga, och att den måste såsom sådan afgöras.
Det kan icke och får icke lyckas, att, för det att man deruti inblandar en utgiftsfråga omintetgöra den form, hvarefter lagfrågor afgöras skola, äfven då de röra den ekonomiska lagstiftningen.
När man läser PresteSt:s prot.-utdr. får 558 Den 3 Oktober. man se, att Ständet hufvudsakligen fästat sig dervid att de framställda props:ne till beslut angå saker, derom man icke hade något inom Stånden öfverlagd
Det har blifvit erkändt att detta är ett origtigt förfarande.
Derföre hafva några yrkat återremiss.
Detta förhållande qvarstår ännu, och jag måste således i allo förena mig i det yrkande som här blifvit gjordt att detta betänkande måste läggas lill handlingarne, så framt vi skola efterlefva grundlagen.
Ö fverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, framställde, att i afseende på den föredragna delen af StatsUtsk:s mern., hvilken innefattade hemställan att RiksSt.-n måtte godkänna de i samma mein. föreslagna votens-propos:r N:o 2 och 0, blifvit yrkadt dels af åtskilliga ledamöter bifall, dels af Hr von Hartmansdorff och åtskillige andre talare, att Utsk:s yttrande i denna del endast skulle läggas till handlingarne, och dels af Hr Printzensköd att R. o. Ad. skulle ogilla detsamma.
Mitt förslag var, att Utsk:s inbjudning skulle såsom formvidrigt läggas till handlingarne.
Ad. behagade bifalla Utsk:s mern. i den nu föredragna delen, ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå Hr Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge samma del af Utsk:s mern. böra såsom formvidrigt läggas till handlingarne, samt då härvid ropades starka ja, jemte åtskilliga nej, förklarade det han trott sig finna att denna sednare propos. blifvit besvarad med öfvervägande ja.
Sedan härefter återstående delen af StatsUtsk:s ifrågavande mern. blifvit uppläst, yttrade:
Sedan R. o. Ad. förklarat StatsUtsk:s förslag till de två först föredragna voter:s-propos:ne vara formvidriga, och samma förhållande inträffar äfven med den del af StatsUtsk:s betänk., som nu är föredragen, så anhåller jag, på de af Hr von Hartmansdorff förut anförda skäl jemte dem som af mig dertill blifvit lagda, att
Ståndet måtte förklara jemväl denna del af betänk., .böra såsom formvidrig läggas till handlingarne.
Uppå härefter framställd propos. ansåg R. o. Ad. äfven denna del af Utsk:s mern. böra såsom formvidrig läggas till handlingarne.
Föredrogs ånyo PresteShs d. 26 och 27 sisth September på bordet lagda prot.-utdr.
N:o 502, af förstnämnde dag, innehållande inbjudning till MedStånden att instämma i ett af PresteSt. antagit förslag till hufvudgrunder för skatteförenkling.
Det förslag, PresteSt. framställt, är såsom mig synes väl grundadt, emedan det väsendtligen har samma innehåll, som Hr Gyllenskölds reservation vid StatsUtsk:s betänk.
N:o 312.
Då detta betänk, förevar hos R. o. Ad., förklarade jag mig för min del anse dessa grunder vara antagliga.
Den 3 Oktober. 559 När PresteSt. nu gjort en inbjudning till R. o. Ad., så anser jag mig skyldig att i sammanhang med hvad jag då yttrade säga något om saken, innan jag yttrar mig om det formela af frågan.
Jag tror, att hvad l:sta punkten af förslaget beträffar, sä borde orden: ”och förvandlade efter de af K. M. i dess Nådiga propos. af d. 20 Dec. 1847 gillade grunder” borttagas, derföre att mig är sagdt det ledamöter af BondeSt. yttrat, att de icke velat antaga inbjudningen derföre att förvandlingen efter de grunder, sorn finnas innefattade i K. M. Nåd. propos. möjligen skulle kunna leda derhän att de räntor som hittills utgått i penningar efter ett i allmänhet oförändradt pris skulle komma att förändras efter årlig markegång och följaktligen blifva drygare.
Detta är en sak, öfver hvilken man icke hör på förhand besluta, och hvilken jag icke heller tror att PresteSt. åsyftat.
Deras tanka var utan tvifvel den, att när förvandlingen skedde, så skulle hon beräknas efter 20 års medelpris på sätt i Kongl. Maj:ts Nåd. propos. var antaget; — men såsom jag redan sagt, så torde det icke vara lämpligt att nu besluta derom.
I 7 punkten är sagdt: ”att då ränte- och kronotionde-gifvare för alltid afsäger sig uppsägningsrätt till lefverering in natura, räntetagarne äfven skall samma rätt förlora, dock under villkor att säkerhet för en rättvis markegångssättning, som uttrycker verkliga och icke blott förmodade priser, varder beredd enligt de hufvudgrunder derför, som i 11 och 14 mom. här nedan varda föreslagna.”
Detta hänvisande pä bestämda mom. anser jag icke heller vara rigtigt, då det kunde hända att dessa mom. icke vore fullständiga nog, utan att man vid sakens närmare pröfning behöfde göra det tydligare och bestämdare.
Man bör dä icke hafva bundit sig.
Uti 10 punkten förekommer ett förslag, som PresteSt. tillagt det, hvilket ursprungligen lades på dess bord innan saken afgjordes.
Det första förslaget lydde så: ”att den lill följd af den nya regleringen skeende ränte- och tionde-lösen skall utgå i silfver- eller riksbankens sedlar efter 1830 års myntbestämning, men att om denna varder till förbättring eller försämring förändrad eller Riksbanken upphör att sina sedlar med silfver efter nämnde myntbestämning inlösa, den förra uppsägningsrätten mellan räntegifvare å ena och Kronan samt indelningshafvare å den andra sidan, åter skall inträda och årlig markegång varda för lösen gällande.”
I stället har PresteStåndet uteslutit stadgandet om uppsägningsrättens återinträde och blott sagt följande: ”att all, till följd af den nya regleringen skeende, ränteoch tionde-lösen, skall utgå i silfver, eller i Riksbankens sedlar, efter 1830 års myntbestämning, men att, om denna mynlbestämning varder förändrad, eller Riksbanken upphör att sina sedlar med silfver efter densamma inlösa, årlig markegång åter skall, för ränte- och tionde-lösen, varda gällande.”
Det första förslaget synes mig vara bättre än det sednare beslutet.
För öfrigt har jag icke något väsendtligt att emot förslaget invända, hvilket jag velat uttala nu, efter som jag redan i detta hänseende yttrat något, och emedan jag icke kan veta huruvida jag är tillstädes när detta förslag en gång varder afgjordt.
500 Den 3 Oktober.
Men jag anser mig i formelt afseende böra hysa betänkligheter att antaga PresteSt:s inbjudning.
Det är visserligen sannt att PresteSt. kan, såsom ägande privilegier, hvilka det bör upprätthålla, både för sin egen skull och för de allmänna inrättningar, som af dessa privilegier skyddas, samt att Ståndet fördenskuld kan både för det närvarande och för framtiden, med allt skäl, gå till K.
M. med en egen och serskild underdånig framställning i ämnet.
Men så är icke förhållandet med R. o. Ad. hvars privilegier icke hafva att göra med dessa frågor, hvadan jag anser R. o. Ad. böra låta dervid bero.
Så vidt saken rörer blott en allmän och för R.
St. gemensam fråga så tror jag att 75 § Riksd.ordn. måste iakttagas, der det nemi. heter: ”skulle två Stånd stadna mot två, förfalle frågan och förblifve vid det, som förr stadgadt varit, utan att samma fråga må kunna vid, den riksdagen ånyo väckas och upptagas.
” Nu har skatteförenklingsfrågan förfallit derigenom att två Stånd stadnat emot tvä.
Antaga vi likväl PresteSt:s inbjudning: så kunde man möjligtvis säga att detta sätt att behandla frågan skulle innebära hennes upptagande ånyo.
Till en sådan motsägelse bör R. o. Ad. icke göra sig skyldigt.
Nu kommer dertill att den inbjudning, som PresteSt. afgifvit, redan blifvit afslagen af både Borgare- och BondeStm.
Förmodligen äro prot.-utdr. derom ankomne och jag får anmoda Ridd.-Secret. att uppläsa dem.
Ridd.-Secret. i anledn. häraf upplyst alt enligt ankomne prot.-utdr. sä väl Borgare- som BondeStm afslagit PresteSt:s ifrägavar:de inbjudning, tilläde Hr von Hartmansdorff:
När således inbjudningen blifvit af 2 Stånd afslagen, så är hon redan förfallen då hon kommer till R. o. Ad:s pröfning.
Ståndet vet således på förhand att af vårt beslut, äfven om vi skulle antaga PresteSt:s inbjudning, ingen på följd kan blifva.
Det skulle således kunna hända, att om R. o.
Ad. likväl antoge inbjudningen, beslutet ansåges vara tillgjordt.
Jag anser således skäl vara för R. o. Ad. att blott lägga PresteSt:s prot.- utdr. till handlingrna.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge PresteSt:s förevande prot.-utdr. icke erfordra annan åtgärd än att läggas till handlingarne.
Justerades 2:ne prot.-utdr. innefattande R. o. Adis denna dag fattade beslut. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. f till 1 e. m.
Fre - Den 6 Oktober. 561 Fredagen den 6 Octobcr 1848.
Plenum kl, 4 till 11 f. m.
Anmäldes och lades på bordet följande från Ulsk:n inkomne mern. och belänk:n, nemi. från Stats-Utskottet: N:o 330, i anledn. af R.
St:s beslut, rörande vissa med Statsregleringen gemenskap egande frågor; Nio 331, ang:de definitivt fastslällande af förslagsberäkningen å de till Riksstaten hörande indelningar; Lag-Utskottet:
Nio 86, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af den Akademiska jurisdictionen; Nio 87, i anledn. af väckt motion om dels ändring af K. Brefvet d. 17 October 1778, ang:de barnamord, och dels förklaring af K. förordningen d. 10 April 1810, ang:de mildring i straf fet för lägrad qvinna; Nio 88, i anledn. af väckt motion om förklaring af 8 mom. i 2 § af R.B:s 8 Cap., ang:de förmynderskap för frälsemans barn och arfvingar, som frälse äro; Nio 89, i anledn. af äterremiss af Utsk:s betänk.
N:o 71, öfver väckte motioner, ang:de rättighet för underdomaren alt förklara ogift qvinna myndig; N:o 90, i anledn. af väckt motion om ändring i 16 Cap. 11 § kyrkolagen; N:o 91, i anledn. af väckt motion om serskilda broltmålsdomstolars inrättande; samt Nio 92, i anledn. af väckt motion om indragning af Bergstingsrätterna.
M:s nådiga kallelse lill plenum plenornm denna dag kl. 11 f. m. afgick Hr Gr. o. Landtm, jemte R. o. Ad. kl. | till 11 till Rikssalen, der II.
Ex. Hr JustitisB-Stats-Mi nistern å K.
Mits höga vägnar, uppläste ett K. Mits Nådiga tal, innehållande svar i anledning af åtskilliga utaf R.
Stir föreslagna lagförändringar, samt sedermera Hr Gr. o. Landtm, å R.
Stis vägnar till K. M. i underdånighet öfverlemnade R.
Stis underd. svar med bifall till 2:ne K. M:s Nådiga proposir, rörande lagfrågor.
Enligt Hr Gr. o.
Landtm:s före afgången från Riddarhuset framställda och bifallna propos. åtskiljdes H. R. o. Ad. vid utgåendet från Rikssalen kl. 5 till 12 på dagen.
In fidem protocolli, Albert Munck. 9 H. 36 562 Den 7 Oktober.
Lördagen den 7 Oktober 1848.
Plenum kl. 11 f. m. Justerades pleni-prol:n för d. 29 sistl.
Juli f. och e. m.
Med tillkännagifvande att Hr Gripensvärd, Jacob Olof, som varit ledamot af LagUtsk., inlemnat sin riksdagsmanna-polett, anmodade Hr Gr. o. Landtm.
Hrr Electorer att utse en ledamot i nämnde Utsk. efter Hr Gripensvärd.
Från min befattning såsom Suppleant i StatsUlsk. får jag, af tjenstegöromål hindrad att med denna befattning fortfara, anhålla att blifva befriad med bibehållande af min riksdagsmannarätt. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o.
Landtm, anmodade Hrr Electorer, att utse en suppleant i StatsUtsk. i st. f. Hr af Georgii.
För någon tid sedan inkom Exped.
Utsk. till R. o. Ad. med förslag till § i Riksd.-beslutet, rör:de hvilande grundlagsförändringar. R. o. Ad:n beslutade då, att detta Exped.Utsk:s förslag skulle hvila, till dess att Const.Utsk:s mern.
N:o 34, innefattande förslag lill förändring i 75 § Riksd.Ordn., blifvit slutligen behandladt.
St:s beslut, i fråga om mern.
N:o 34, inkom Const.Utsk. till RiksSt:n med mern.
N:o 35, hvaruti Utsk. förklarat sig anse någon ytterligare åtgärd, i anledn. af dess mern.
N:o 34, icke vara att vidtaga, och att frågan alltså skulle förfalla, och Utsk. har derjemte funnit de sedermera till Utsk. ankomna prot.-utdr. icke heller erfordra annan åtgärd än att desamma skulle läggas lill handlingarne.
Då frågan sålunda blifvit definitivt afgjord, får jag anhålla, att R. o. Ad. ville besluta, det Exped.Utsk:s ofvannämnde förslag till § uti Riksdagsbeslutet skall uppföras på föredragningslistan för nästa plenum.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöts att Exped.Utsk.-s under N:o 38 afgifna förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de hvilande grundlagsändringsförslag, skulle uppföras å föredragn:s-listan till nästa plenum.
M:s i går å Rikssalen meddelade Nådiga svar, i anledning af åtskilliga utaf R.
Föredrogs, men lades på begäran af Gr:ne Lagerbjelke, Gust., och Ridderstolpe, Fredr., ånyo på bordet StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern.:
Den 7 Oktober. 563 N:o 330, i anletln. af R.
St:s beslut, rörande vissa med Stalsregleringen gemenskap egande frågor; och N:o 331, ang:de definitivt fastställande af förslags-beräkningen å de till Riksstaten hörande indelningar.
Föredrogs och biföllos LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda betänkm: N:o 86, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af den Akademiska jurisdictionen; och N:o 87, i anledn. af väckt motion om dels ändring af K.
Brefvet d. 17 October 1778, ang:de barnamord, och dels förklaring af Kongl. Förordningen d. 10 April 1810, ang:de mildring i straffet för lägrad qvinna.
Vid föredragning af LagUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda betänk.
N-.o 88, i anledn. af väckt motion om förklaring af 8 mom. i 2 § af R.B:s 8 Gap., angrde förmynderskap för frälsemans barn och arfvingar, som frälse äro: yttrade sig Hr Akerman, Fredr.:
De olägenheter, motionären påpekat, kunna onekligen lätt inträffa, och jag skulle derföre hafva önskat, att han till undvikande af dem gifvit sin motion en annan syftning.
Om uti 2:dra § 8 Kap. R.B. motionären föreslagit att följande mening utgått: ”förmynderskap för deras barn och arfvingar som frälse äro,” hade ändamålet vunnits, att en domstol kommit att taga befalttning med bouppteckningar efter aflidne föräldrar utan afseende derpå, om barnen varit frälse eller ofrälse, och följaktligen en öfverensstämmelse uti lagens stadgande i allmänhet, som går derpå ut, att frågor om förmynderskap skola behandlas af den domstol, hvarunder barnen lyda.
Dä det nu emedlertid icke går an alt få en förändring härutinnan i strid med motionärens förslag lärer någon annan åtgärd med Utsk:s förslag icke erfordras än att man vid detsamma låter bero. R. o. Ad. biföll LagUtskis betänk.
Föredrogs och lades till handlingarne LagUlsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 89, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk.
N:o 71, öfver väckta motioner, ang:de rättighet för underdomaren att förklara ogift qvinna myndig.
J\T:o 90, i anledn. af väckt motion om ändring i 16 Cap. 11 § kyrkolagen, lilef härefter föredraget, men ånyo bordlagdt på begäran af Gr. Lagerbjelke, Gust., och Hr von Troil, Sam.
Föredrogs och bifölls LagUtskis i gårdagens plenum på bordet 36* 564 Den 7 Oktober. lagda betänk.
N:o 91, i anledn. af väckt motion om serskilde brottmåls-domstolars inrättande.
Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hartmansdorff, Aug. och Hr von Hohenhausen, Mich.
Si 1 v., ånyo på bordet LagUtsk:s i gårdagens plenum bordlagda betänk.
N:o 92, i anledn. af väckt motion om indragning af Bergstingsrätterne.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne mern.:
N:o 332, med förslag till 3:ne §§ i det nya reglementet för riksg:s-kont.; och N:o 333, ang:de öfverlemnandet till K.
M. af det nya reglementet för riksg:s-kont.
De af Ståndets ledamöter, som, vid något tillfälle, inom
Riddarhusarkivet sökt upplysningar vare sig i allmänna författningar eller i RiksSlåndens protokoll, protokolls-utdrag eller bihangen, lära utan tvifvel gjort samma erfarenhet som jag, att åtskilliga brister deri förefinnas, så att t. ex. fullständig författningssamling som plägar finnas i allmänna verk saknas här.
Af Modées verk finnas, enligt en anteckning, till och med 14:de delen, men deribland saknas likväl den 9:de.
Det är äfven sagdt, men jag vet icke om så är, att det icke ens finnes en lagbok i riddarhusarkivet, årstrycket lärer alldeles saknas, och huruvida författningssamlingen, som efterträdde detta, linnes, är mig obekant.
I afseende på Ståndets egna protocoll och hillänget lill RiksStåndens protocoll står i den förteckning, som jag här har uti min hand, att vissa band saknas.
Såsom R. o.
Ad. torde finna, är det nödigt, att
Ståndets arkiv, der tryckta handlingar böra vara att tillgå, är så fullständigt som möjligt, emedan Ståndets ledamöter serdeles de som icke äro bosatte i hufvudstaden, svårligen kunna hafva tillgång på författningar om de icke finnas i arkivet.
Jag hemställer derföre vördsamt, om icke Ståndet ville besluta: 1:0 att Riddarhus-Direktionen måtte undersöka hvad som fattas af Modees verk, årstrycket och Författnings-Samlingen, samt af andra samlingar, af lagar och allmänna författningar, hvilka vanligen i embetsvcrken begagnas.
2:o alt Riddarhus-Directionen måtte anställa enahanda undersökning i hänseende till fullständigheten af ett exemplar af samtel.
RiksStms tryckta protocoll med Bihanget dertill.
3:o att Directionen härefter måtte a) anskaffa det som i begge hänseenden fattas. b) genom årliga inventeringar, och andra lämpeliga, möjligen behöfliga, åtgärder tillse att hvarken skrifna eller tryckta handlingar från Riddarhusarkivet förkomma, samt att de sednare, om det likväl sker, varda inköpta. R. o. Ad. biföll denna Hr von Harlmansdorffs hemställan.
Den 7 Oktober. 565 Upplästes följande af Gr.
Mörner, Otto Gabr., inlemnade reservation.
Emot det af H. R. o.
Ad. denna dag fattade beslut, hvarigenom StatsUlsk:s mern.
N:o 329 blifvit, såsom obefogadt, lagdt till handlingarne, får jag anmäla mitt ogillande under åberopande af Gr.
Lagerbjelkes anförande vid discussionen.
Alströmer, Jonas, uppläste följande:
Som jag efter den riksgäldssedlarnes inlösen bestämda tidens förlopp, uti min salig fars sterbhus blifvit innehafvare af 56 R:dr 16 sk. riksgäldssedel-; får jag, med anledning af nedan bifallne dylika ansökningar, hos R.
St:r vördsamt anhålla att nämnde 56 R:dr 16 sk.
R:gs få af riksgälds-kontoret inlösas, hvarföre jag får härjemte bifoga så väl sedlarne som förteckning derå.
Att inneliggande 41 st. kredit-sedlar, nemligen: 2 st. ä R:dr 10 R:dr 20: — 6 st. ,, ,, 2 12: 20 st.
„ „ 1 20: — 13 St. „ -y » eller å tillsammans R:dr 56: tö.
Vid härstädes anställd granskning befunnits riktige, hvadan nämnde sedlar, derest desamma blifvit i rätt tid företedde, ovilkorligen bordt af riksgälds-kontoret inlösas varder härmed intygadt.
Stockholm och Riksgälskontorets Commissariat den 7 October 1848.
Oscar Arehn. C. Hedberg.
F. Tingberg.
Specification å 41 st. Riksgälds-Sedlar: 2 st. R.
Riksgäldskontors-sedlar ä R:dr 10 ... 20: — 6 St- 55 15 51 55 51 >5 2 . 12: — 20 St. ,, ,, 55 55 55 55 1 20: — 13 st. ,, ,, 55 55 55 55 16 . . 4: 16.
Summa R:dr 56: 16.
Denna motion med åtföljande sedlar och förteckning samt betyg af riksgälds-kont:s commissariat, att sedlarne, derest desamma blifvit i rätt tid företeddda, ovilkorligen bordt af riksgälds-kont. inlösas, remitterades till StatsUtsk. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j till 1 e. ra.
566 l)en 10 Oktober.
Tisdagen den 10 Oktober 1848.
Justerades 5 prot.-utdr. för d. 7 dennes samt pleni-prot:n för d. 31 sistl.
Juli samt d. 1 och 2 derpå följande Augusti.
BondeSt. ankommet prot.-utdr. af d. 6 dennes, innehållande inbjudning till inedstånden, att instämma i ett af BondeSt. samma dag fattadt beslut, i fråga om anvisande af medel för godtgörande af det lån, som R.
St. beviljat det af K. M. i Nåder äskade särskildta kreditiv å 2,000,000 r:dr b:co för rustningskostnadernas bestridande, sä hade med bifall till StatsUtsk:s betänk.
N:o 184, ang:de beredande af tillgångar för detta kreditiv, R.
St. beslutat att Fullmäktige i riksg:s-kont. skulle detsamma genom lån anskaffa och att för godtgörande af de sålunda upplåtna medlen samt (iqyiderandet af härför upplöpande räntor, skulle anslås ett årligt belopp af 300,000 r:dr b:ko, att utgå för innevande år 1848 samt följande år, intill dess samma medel äro till fullo återbetalda, samt vidare att BevillningsUtsk. skulle uppgöra förslag till detta ärliga belopps utgörande ej mindre för kommande tid, än äfven för det nu pågående skatteåret.
Af R.
St:rs sålunda fattade beslut täcktes R. o. Ad. finna att frågan derom huruvida de lån, som riksg:s-kont. för kreditiv-summans anskaffande mäste upptaga, skulle genom i vanlig ordning uttaxerad bevilln. eller på annat sätt varda guldne, redan är afgjord.
Då nu BondeSt:s prot.-utdr. upplyser att detta Stånd velat med ändring af R.
St:s sålunda en gäng fattade beslut genomdrifva andra sladganden åtminstone för återbetalningen af en del af berörde kreditivsummor, så torde hvar och en finna att detta utgörande af BondeSt. åsyftar en rubbning af hvad RiksStm en gång sammanstämmande beslutat.
Denna åtgärd kan jag icke betrakta annorlunda än såsom stridande mot grundlagen och då R. o. Ad. tvifvelsutan icke lärer vilja i detta fall vidtaga en åtgärd, som skulle föranleda till samma anmärkn., så lärer R. o. Ad. ej heller finna skäl att BondeSt:s inbjudning antaga; hvilket jag också för min del på det högsta afstyrker.