Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta må förklara, att jag icke var närv:de vid det tillfälle, då Frih.
Rudbeck mot mig framställde den interpellation, som han, med den ridderlighet, hvilken karakteriserar honom, på förhand underrättat mig om, att han tänkte i dag afgifva.
Den var ämnad att utgöra ett svar på en min i föregående plenum gjord anmärkning, då Frih.
Rudbeck till min ledsnad var frånvarande, änskönt icke lemnad i obekantskap med föremålet för min då gjorda framställning.
Af härvarande ledamöter har jag sedermera erhållit uppgift om innehållet af Frih.
Rudbecks svaromål på den anmärkning, jag Den 18 Februari.
457 för några plenidagar sedan aflät i afseende å Exped.-Utsk:ts sätt att anordna tryckningen af de Utsk:ns Betänk:n åtföljande reservationer.
Pappers-slöseriet nämnde jag visst i förbigående, men det var ingalunda hufvudsaken, hvilken bestod i angelägenheten deraf, att ej, för ett prydligare typografiskt utseende, den fördel uppoffrades, att reservationerna lå följa Betänkme så tätt som möjligt i spåren, och läsaren ej förvillas genom en mindre ändamålsenlig uppställning.
Den af Hr Frih:n yttrade mening, att man kan vända om bladet, synes mig föga bevisande, för att så verkligen sker i tid, innan Betänkit är tilläfventyrs bifallet; och jag afstår ej från att uppställa den fordran, jag uttalat, ehuru jag, af grannlagenhet emot Exped.-Utskit och dess ärade ordförande, ej velat derå yrka någon propos., hvarom icke heller nu är fråga.
Med tiilkännagifvande att under mitt eget fordna ordförandeskap inom Exped.-Utsk:t någon gång enahanda af mig anmärkta förhållande egt rum, har den värda Frilen, såsom en följd deraf, förmenat, att jag icke hade bort vara den, som gjorde en sådan anmälan.
Dervid företer sig likväl den skiljaktighet, att Frih.
Rudbecks uppmärksamhet på enskild väg blifvit fästad på det mindre ändamålsenliga uti ett sådant tryckningssätt.
Att åter min uppmärksamhet tillförene icke blifvit uppå berörde omständighet särskildt fästad, må uti sådant fall lända mig till någon ursäkt.
För min del skall jag dessutom aldrig uti det förhållande, att ett missbruk blifvit, om äfven genom något å min sida begånget förbiseende, så till sägandes häfdvunnet, söka något försvar eller skäl för dess fortfarande tillämpning.
På det att sålunda Frih. Rudbeck, med den omsorg, som jag är förvissad af honom egnas åt det honom anförtrodda ansvarsfulla värf, måtte kunna noga öfverväga, huruvida jag icke haft rält uti min förutgående anmärkning, har jag ansett mig icke kunna undgå att till besvarande upptaga hvad han i ämnet andragit.
Deremot har Hr Frihtn genom ofullständigt inhemtad kännedom om innehållet af milt förra anförande, föranlåtits att till besvarande upptaga åtskilligt, som jag icke vid sagde tillfälle yttrade eller fann ega sammanhang med då föredragna ärendet; hvadan jag står fast vid den öfvertygelse, att min anmärkning icke varit obefogad, och att Hr
Frilun gjorde väl och ändamålsenligt i att förunna den en benägnare uppmärksamhet.
Anmäldes och bordlädes Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Ulslcts Retänkm:
N:o 9, i ani. af väckt motion om upphäfvande af de, genom K. Förordn. den 17 Sept. 1783, lotshemman förunnade friheter; 458 Den 21 Februari.
N:o 10, i ani. af väckt motion om hemmanet N:o 1 Fångåmons ^ mantal i Jemtland befrielse från rotering; N:o 11, i ani. af väckt motion om donerade skolmästareboställens, och deribland särdeles bostället Wrigstad, Månsgårdens befriande från rotering; N:o 12, i ani. af väckta motioner i fråga om åtskilliga till båtsmans-beklädnaderi hörande persedlars anskaffande och underhåll genom Statsverket; N:o 13, i ani. af väckt motion om vissa förmåner för den nyroterade jorden i Blekinge och om anslag till betäckande af härigenom uppkommande brist; samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänkrn: N:o 83, i ani. af väckt motion om förberedelser till inrättande af en homöopathisk kur-anstalt; N:o 84, i ani. af väckt motion om behörighet för kommunal-nämnd att upptaga och afdöma de mål, hvilka röra förseelser mot 6:te §:n i K. Kung. den 12 Juli 1861 ang. hundskatt; och N:o 85, i ani. af väckt motion om befrielse för Ekesjö stad från framtida underhålls- och byggnads-skyldighet af dervarande elementar-läroverks hus. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. Jl e. m.
In fidem, 0. Brakel. Lördagen den 21 Februari 1863.
Justerades 8 prot,-utdrag för den 18 dennes och pleni-prot. för den 13 sisth December.
Den 21 Februari. 459 Upplästes ett af Frih. Rudbeck, Reinhold, inlemnadt Mern. af följ:de lydelse:
Undertecknad får härmed vördsamt anhålla hos Höglofl. Ridd. o. Ad. att blifva entledigad från det mig anförtrodda uppdrag att vara ledamot i Exped.-Utsk:t; anhållandes jag tillika vördsamt att blifva vid min riksdagsmannarätt bibehållen.
Sedan R. o. Ad., uppå Hr Gr:ns o. Landtmms propos., tili denna anhållan lemnot bifall, anmodades Ståndets Hrr Elektorer att utse en ny ledamot i Exped.-Utsk:t efter Frih.
Bonde-St:s den 18 dennes bordlagde prot.-utdrag N:o 178, innefattande, bland annat, inbjudning till de öfriga Riks-Stånden att förena sig uti förstnämnde
Stånds beslut i afseende å 3:dje morn. af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Betänk.
En bland de större olägenheterna inom våra samhälls-förhållanden är tvifvelsutan deri mångfald af författningar, soin beröra samina sak.
Så ock med författningarne angående mått, mål och vigt.
Derom finnas två förordningar i afseende å sjelfva principerna, ett stadgande och en instruktion.
Dessa författningar, som skola tilllämpas från början af innev:de år, hafva redan föraniedt en mängd förklaringar, af hvilka åtskilliga gälla stadgan och 6 till 8 instruktionen.
Detta har gifvit en motionär anledning att begära R.
Stms medverkan för att hos K.
M. anhålla om alla dessa författningars sammanförande till en enda.
Denna motion har af Utsk:t blifvit understödd, men på så sätt, att, oaktadt Utsk:t gillar motionen i dess premisser, uppstår dock det resultat, förmodligen genom miss-skrifning, att Utsk:t tillstyrker ungefär enahanda förhållande som nu är för handen.
BondeSt. bar härvid gjort anmärkning, med anhållan att R. o.
Ad. ville, med frånträdande af sitt i ämnet fattade beslut, instämma i Bonde-St:s redaktions-forändring.
Jag tror dock att denna icke är så tydlig, att den icke kunde göras bättre, hvarföre jag föreställer mig, att om R. o. Ad. skulle täckas antaga Bonde-St:s inbjudning, redaktionen äfven måtte blifva något ändrad, ehuru med bibehållande af samma mening.
I min tanke vore denna ändring mycket lätt derigenom, att man hemställde »det K.
M. täcktes låta i en författning sammanföra instruktionen och alla andra nu gällande stadgande!) örn mått och vigt samt deras justering och arfvodena derför».
Jag anhåller derföre att R. o. Ad. måtte, med en så beskaffad förändring, instämma i Bonde-St:s beslut.
Den fråga, hvaruti Gr.
Anckarsvärd nyss aflåtit ett förslag, har blifvit behandlad i 460 Den 21 Februari. Ekon.-Utskit, och på den afdelning, jag har äran tillhöra.
Af denna anledning, anhåller jag att få yttra några ord.
Motionären i ämnet har, under åberopande af de flere tid efter an nan utfärdade påbud rörande mått och vigt, önskat att de måtte sammanföras i en författning.
Förhållandet har hittills varit, att en stadga finnes för allmänheten och en instruktion för justerarne.
Utsk:t trodde, att det fortfarande skulle lända till god ordning, att på detta sätt klassificera ämnet.
1 sjelfva verket har också i motionen icke förekommit någon anmärkning emot denna klassificering, utan motionären har endast beklagat sig öfver den mängd af författningar, som skulle göra det brydsamt för allmänheten, att i kunskap och minne sammanhålla innehållet af dem alla.
Utsk:t trodde sig alltså hufvudsakligen gå hans önskningar till mötes, då det förordade alla författningarnes sammanförande i en stadga och en instruktion.
Då emellertid, genom Bonde-Stis i ämnet lättade beslut, en annan åsigt gjort sig gällande, som icke inom Utskit framträdt, och då denna åsigt nu sedermera delats af Borgare-St., äfvensom af Gr.
Anckarsvärd, ang:de stadgandernes sammanförande i en och samma författning, kan jag i sak icke hafva något emot en sådan åsigts antagande.
Jag anser också de af Gr.
Anckarsvärd föreslagna ordalag hafva företräde framför de af Bonde-St. antagna.
Hrr, det finnes en annan omständighet, som härvid jemväl är att taga i betraktande, och det är, huruvida ett beslut i den antydda rigtningen står väl tillsammans med de beslut, som 3 Stånd redan fattat, nemi. om bifall till Hr Wallenbergs motion.
Ar det då rätt konseqvent att, på samma gång som R.
St:r framställa begäran om åstadkommande af ett likformigt system för mått, mål och vigt för de tre Skandinaviska rikena, de äfven anhålla om särskildt lifgifvande af nu bestående stadgar i detta afseende?
Det förefaller mig icke fullt öfverensstämmande med R. o. Ad:s, vid föredragningen af sista punkten i Betänkit, i strid emot min åsigt, fattade beslut.
Då nu ett förnyadt tillfälle har yppat sig att bringa denna sak under R. o. Adis bepröfvande, har jag velat framhålla den bristande konseqvens, som skulle uppstå derigenom, att R. o. Ad. fattade ett så beskaffadt beslut, som här är i fråga.
Men jag afstår ifrån att på denna grund yrka afslag; jag har blott velat underställa Gr.
Anckarsvärds eget bedömande, huruvida den af mig åberopade omständigheten må anses utgöra hinder för bifall till den framställning, som Hr Grin gjort.
Min uppmärksamhet har blifvit fästad på det oriktiga uti att föreslå någon annan redaktion, än den som finnes i Bonde-Stis inbjudning; och då denna synes mig tillräckligt nöjaktig, afstår jag från min begäran och inskränker mig till att föreslå R. o. Ad. att antaga Bonde-Stis inbjudning.
Den 21 Februari. 461 Gr. Björnstjerna, Carl Magnus:
För min del vill jag förena mig med Gr.
Anckarsvärd och anhålla om bifall till inbjudningen.
Jag tror, att det beslut, som R. o. Ad. nyligen fattade, nemligen då Ståndet biföll Hr Wallenbergs motion, icke så fort kan komma till stånd, att det ej vore särdeles nyttigt att nu sammanföra de gällande författningarne till ett helt.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos. , fann R. o. Ad. för godt att, med frånträdande af sitt förut i ämnet fattade beslut, antaga Bonde-St:s ifrågavrde inbjudning.
Föredrogos och biföllos Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts den 18 dennes bordlagde Betänk.:
N:o 9, i ani. af väckt motion om upphäfvande af de, genom K.
Förordmn den 17 Sept. 1783, lotshemman förunnade friheter; N:o 10, i ani. af vackt motion om hemmanet N:o 1 Fångåmons j mantal i Jemtland befrielse från rotering; och N:o 11, i ani. af väckt motion om donerade skolmästareboställens, och deribland särdeles bostället Wrigstad Månsgårdens befriande från rotering.
Föredrogs samma Utsk:s den 18 dennes bordlagde Betänk.
N:o 12, i ani. af väckta motioner i fråga om åtskilliga till båts mansbeklädnaden hörande persedlars anskaffande och underhåll genom Statsverket.
Detta Betänk, begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet; hvarjemte anmälte sig och yttrade Hr Fåhra:us, Olof Immanuel:
Det nu ånyo bordlagda Betänk:t innefattar ett ämne, som svårligen utan olägenhet kan behandlas fristående från pröfningen af det förslag, som från Stats-Utsk:t är att förvänta till reglering af riks-statens 5:te hufvudtitel.
Utom det att frågor i sammanhang med denna hufvudtitel förekomma rörande förminskning af båtsmanshållet, så är äfven en annan omständighet att härvid gifva akt uppå.
Då nemi. för 5 riksdagar sedan båtsmans-rotehållarne befriades från utgörandet in natura af de hufvudsakligare båtsmans-beklädnads-persedlarne, emot vederlag i penningar efter markegång, uppfördes å nämnde hufvudtitel ett särskildt anslag, för att betacka skillnaden emellan markegångs-prisen och de verkliga upphandlings-prisen.
I den fråga, som är föremål för det omförmälda Betänktt och som afser, att kronan skall öfvertaga äfven det öfriga af båtsmans-beklädnaden, såsom det heter, »på enahanda grunder, som uti K. Förordnm d. 22 December 1848 finnas antagna», måste det således tillses, huruvida det anslag, 462 Den 21 Februari. sorn för berörda ändamål varder anvisadt, kan anses bereda tillgång äfven för det ökade behof, sorn genom bifall till Betänk:t skulle uppkomma.
Enligt den öfverenskommelse, som med afseende härå i Talmans-konferensen egt rum, får jag alltså vördsamt föreslå, att behandlingen af Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänk.
N:o 12 må uppskjutas, att företagas i sammanhang med det Utlåt., som Stats-Utsk:t har att afgifva ang:de regleringen af riks-statens 5:te hufvudtitel.
I ani. häraf hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad., på sätt Hr Fåhraeus föreslagit, behagade besluta att ifrågav:de Betänk, skulle företagas tili behandling i sammanhang med Stats-Utsk:ts blifvande Utlåt. ang:de regleringen af utgifterne under riks-statens 5:te hufvudtitel.
Föredrogs och bifölls Sammansatta Stats-samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 18 dennes bordlagde Betänk.
N:o 13, i ani. af väckt motion om vissa förmåner för den nyroterade jorden i Blekinge och om anslag till betäckande af härigenom uppkommande brist.
Föredrogs, men begärdes af flera ledamöter ånyo på bordet, Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 18 dennes bordlagde Betänk.
N:o 83, i ani. af väckt motion om förberedelser till inrättande af en homöopathisk kuranstalt.
Föredrogos och biföllos samma Utslcs d. 18 dennes bordlagde Betänkm: N:o 84, i ani. af väckt motion om behörighet för komraunal-nämnd att upptaga och afdöma de mål, hvilka röra förseelser mot 6:te §:n i K.
Kungörelsen den 12 Juli 1861, ang:de hundskatt; och N:o 85, i ani. af väckt motion om befrielse för Ekesjö stad från framtida underhålls- och byggnadsskyldighet af dervarande elementar-Iäroverks hus.
Upplästes och godkändes följande Exped.-Utsk:ts förslag till R.
St:rs underd. skrifvelser till K. M., nemi. ,.N:o 41, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de stats-pension åt Öfversten m. m.
Frih. N. Ericson; N:o 42, i fråga om ytterligare undersökningar för bedömande af lämpligaste sträckningen af norra stambanan; Den 21 Pebrnari. 463 N:o 43, ang:de åtgärder för omläggning af allmänna landsvägen genom en del provinser i Norrland; N:o 44, i fråga om upphäfvande af 11 kap. 2:dra §:n kyrkolagen, rörande påföljderne för uraktlåtenhet att begå Nattvarden; N:o 45, ang:de utarbetande af förslag till lag emot obehörig efterbildning af konstalster; N:o 46, ang:de utarbetande af förslag till ett (örbättradt ordnande af veterinärväsendet i riket; och N:o 47, ang:de ändring i K.
Kungörelsen den 18 Mars 1843 i fråga om ersättning åt extra domare för syn å militieboställen.
Det nya strafTlagsförslaget, som är under behandling i LagUtsk:t, innehåller ett nytt lagstadgande, hvarom jag, som dertill icke förr haft tillfälle, anhåller få yttra några ord.
Detta stadgande återfinnes i förslagets 17:de och 18:de kap. och innehåller förbud för allmän åklagare att åtala brott emot 6:te budet, utan på angifvelse af målsegande maka eller qvinna, i hvars svaga händer således hela åklagarerätten i dessa fall är lagd, så att staten icke vidare har dertill någon ovilkorlig rätt.
Utom det att hvad lagen i allmänhet anser straffbart bör kunna åtalas och åtal icke förbjudas, för det åtal kan missbrukas, så har erfarenheten icke visat att åklagaremakten gjort sig skyldig till några missbruk i förberörde hänseende, från hvilka den ifrågav:de inskränkningen kunde härledas eller hvilka gjort densamma till en nödvändighet eller pligt för lagstiftaren.
Snart 50 år hafva förflutit, sedan jag inträdde i utöfningen af domare-embetet, men under denna långa tid har jag ej förnummit några dylika missbruk eller hört någon deröfver klaga.
De åtal, som utan angifvelse af lägrad qvinna eller hennes gjorda anspråk på uppfostringsbidrag vanligast förekommit, hafva varit, då inom en församling något lastens tillhåll blifvit kändt, och sockenboerne sjelfva genom sina föreståndare ej förmått utrota det onda, utan nödgats för dess beifran anlita allmän åklagare och domstol.
Att nu fråntaga sedlighetens väktare utvägen att, då varningar icke vilja hjelpa, angifva ett öfverhandtagande lastbart lefverne, äfven om behof af barnuppfostringshjelp icke är för handen, det torde icke vara välbetänkt, då — säge hvad man vill — det nya lagförslaget i denna del skulle, om det antoges, anses för och äfven utgöra ett skygd för osedligheten.
Kommer nu härtill att, såsom redan sagdt är, inga olägenheter erfarits eller missbruk inträffat derigenom att det allmänna hitintills egt att, genom sina åklagare, beifra ifrågav:de öfverträdelser, så synes detta medel till upprätthållande af tukt och ordning icke böra borttagas eller ändringen bifallas från 464 Den 21 Februari. synpunkten att rättigheten till åtal medfört ett skadligt inträngande i familjekretsen eller ökat lidandet för en der möjligen redan nog förnärmad maka.
Jag betviflar icke att afsigten med lagförslaget i så måtto kan hafva varit god; men tror att mycken varsamhet fordras vid ifrågav:de lagstiftning, så att icke sedernas förfall deraf kan blifva en följd, ty hela samfundets bestånd hvilar på de smärre förbunden emellan makar, föräldrar och barn, och derpå att dessa band icke lossas, utan hållas i helgd; men fåfänga skola i många fall blifva bemödanderne att bibehålla dessa band genom de medel, religion och sedelära erbjuda, om ej dessa bemödanden af yttre lag och samhällets straffmakt understödjas, men deremot lasten tillåtes, till allmän förargelse, ohöljd och onäpst träda i dagen.
Ar det väl, för att ej uppräkna alla möjliga fall, måhända utan exempel, att både man och hustru, hvar å sin sida, bryter äktenskapsbandet och, med ömsesidigt undseende, fortsätta en lastbar lefnad?
Instämmande i den reservation, som en af Högsta Domstolens aktade ledamöter afgifvit vid granskningen af ifrågav:de 17:de kap. 3:dje §:n och 18:de kap. 9:de §:n, och som enhälligt blifvit understödd af det Riks-Stånd, som företrädesvis har religionens och sedernas vård sig anförtrodd, yrkar jag att icke någon undantagslag må godkännas i afseende på åtal för ifrågav:de brott, utan de hädanefter, som hittills, få vara åtal underkastade; anhållande jag att mitt anförande må få till Lag-Utsk:t remitteras.
Uppå härefter framställd propos., blef detta anförande till Lag-Utsk:t remitteradt.
Föredrogos och lades till handlingarne från de öfriga RiksStånden ankomna prot.-utdrag, nemi. från Preste-St. för tiden från och med den 17 sisth I)ec. till och med den 14 dennes, från Borgare-St. för tiden från och med den 13 sisth Dec. till och med den 18 dennes, samt från Bonde-St. för tiden från och med den 17 sisth December till och med den 14 dennes.
Anmäldes och bordlädes följ:de från Utsk:n inkomna Utlåt:n och Mern., nemi. från Stats-Utskottet:
N:o 45, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster; N.o 45, Litt. A, i ani. af väckta motioner ang:de förändrade grunder för mjöl- och sågqvarnars beskattning; N:0 45, Litt. B, dels i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. om antagande af en ny förordning ang:de mantalspenningarne, och dels rörande enskilda motionärers framställningar; N:o Den 21 Februari. 465 N:o 46, i ani. af återremiss å Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 27, angtde hegardt anstånd med föreskrifne kapital- och ränte-inbetalningar å de till Norbergs Jernvägs-bolag af allmänna medel anvisade lån; N:o 47, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de försäljning till enskild person af en komministers-bostället Hof-Daldbogård i Kronobergs län tillhörig del i den s. k.
Spetsamossen; N:o 48, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de utbyte af komministers-bostället Svensbohl i Rudskoga socken emot sergeants-bostället Höjdebråten i Nysunds socken; N:o 49, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de befrielse för Fältkainereraren m. m.
Ph. A. Arells enka, Albertina Heimberger, från utgifvande af observations-procent och anmärkningsmedel, hvilka blifvit hennes man i lifstiden till gäldande ådömda; Nto 50, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. angtde eftergift till förmån för enkan Märtha Nilsdotter Tulpan af kronans rätt till qvarlåtenskapen efter hennes syster, enkan Anna Nilsdotter i Makrismåla; N:o 51, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de utbyte af jord emellan kronan och Malmö stad; N:o 52, i ani. af K.
Propos. angtde upplåtande under ständig besittningsrätt af en jordrymd vid Kungsöhrs norra kungsladugård; Nto 53, i ani. af K.
Propos. angtde försäljning till skatte af den under Elfsborgs kungsladugård lydande lägen heten Klintens Bana; Nto 54, i ani. af väckt motion om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter Andrietta Lundborg; Nto 55, i ani. af väckt motion om eftergift af kronans rätt till dana-arf efter enkan Anna Christina Löfgren; Banko-Utskottet:
Nto 25, i ani. af väckt fråga om förändrad grund för utmyntningen af Svenska silfvermyntet; Nto 26, i ani. af väckta motioner angtde skyldighet för R.
Bank att till ett bestämdt pris utlemna omyntadt silfver; Nto 27, i ani. af det utaf 1860 års revisorer väckta förslag om indragning af Bankens sedlar å 1 rdr rmt. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ 3 e. m.
H. 11. 30 m
Den 25 Febrosri.
Onsdagen den 25 Februari 1863.
Justerades 4 prot.-utdrag för d. 21 dennes och pleni-prot:t för d. 17 sistl.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Banko-lltsk:t efter N:o 1,702 Hr Törnebladh, Carl Eggert; Och befanns dertill hafva blifvit utsedd:
N:o 1,975 Hr Scheller, fullm. Gr. Lewenhaupt, Carl Magnus Casimir.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Exped.- Utsk;t efter N:o 282 Frih. Rudbeck, Reinhold Carl Gabriel; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 133 Gr. Snoilsky, Gustaf Fredrik.
Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Rid darh. -Utsk:t efter N:o 2,256 Hr von Geijer, fullm.
Gr. Lewenhaupt, Carl; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 2,118 B.
Hr Lagerheim, Elias.
Enligt min uppfattning finnes intet ämne, hvaröfver R.
St:r hafva att sig yttra, som i högre mohn lämpar sig såsom föremål för de allmänna öfverläggningar emellan de fyra Riks-Stånden, hvarom i 46:te §:n R.
Ö. omförmäles, än det Betänk., som Konst.-Utsk:t kommer att afgifva öfver K.
Propos., med förslag till ny R. O., hvarföre jag äfven får föreslå, att en dylik gemensam allmän öfverläggning deröfver må ega rum, så snart Konst.-Utsk:ts Betänk., med anledning af förberörde K. Propos., till R.
St:r inkommer.
Att i sammanhang med denna min motion yttra något hvarken gillande eller ogillande af det omordade förslaget till ny R. O., anser jag så mycket mera olämpligt, sorn en så vig - Den i!5 Februari.
467 tig, på hela vår samhälls-organism inverkande akt måste nogsamt, efter inhemtandet af alla pro et eontra, begrundas, innan en bestämd och bestående opinion deröfver kan och bör uttalas.
Och när nu det öde, som sagde förslag vid nästa riksdag kommer att vederfaras, i väsendtlig mån är beroende af den opinion deröfver, som efter förutgången mogen pröfning och öfverläggning inom Riks-Stånden vid innevarande riksdag kommer att göra sig gällande, och jag derjemte är öfvertygad att denna opinion icke bättre och mera bestående kan åstadkommas, än om förslaget underkastas den af mig föreslagna allmänna öfverläggningen, så har jag deraf erhållit en förökad anledning till hvad jag påyrkat.
Jag har från mitt första uppträdande såsom riksdagsman ifrat för en representationsförändring, med upphäfvande af så väl stånd som klasser, och tänker jag i detta afseende i dag likasom tillförene.
Men då jag påyrkat förändring af vårt närv:de representationssätt, således äfven att R. o. Ad. såsom Riks-Stånd skall upphöra att representera, har jag aldrig tillåtit mig tänka, än mindre yttra, att R. o. Ad. mindre än de öfrige Riks-Stånden egde förmåga att uppfylla representationskallet.
Mej! tvertom tror jag och påstår, att inom detta Stånd finnes de största förmågorna inom representationen, och att det endast är inom detta Riks-Stånd, som en mängd förekommande frågor nu kunna erhålla den grundliga ock mångsidiga behandling, som vederbör; och är det i sammanhang härmed som jag eger den öfvertygelse, att R. o. Ad. icke skall tveka att afstå från egande privilegier och företrädesrättigheter, så snart R. o. Ad. blifver förvissad att detta afstående sker till fosterlandets bästa och att en blifvande förändring i vårt representationssätt är fotad på det rätta, billiga och nyttiga.
För att utröna detta, anser jag intet medel bättre, än de af mig föreslagna allmänna öfverläggningarne.