Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu är det emellertid föga hopp, att, genom den ifrågaställda nedsättningen, andra sanningsenligare upgifter skulle framkomma än de, som redan i många år varit aflemnade.
Följden af en sådan nedsättning skulle, efter min öfvertygelse, icke blifva annan änden, att den skattdragande skulle anse nedsättningen innebära en minskning i den bevilln:s-afgift han nu i verkligheten betalar.
Han skulle följaktligen i afseende å sina årliga inkomst-upgifter stadna på samma Den 19 Augusti f. m. 53 punkt sorn förut, samt finge, jemförelsevis till sina inkomster, erlägga en vida lindrigare bevilln. än han nu gör.
Sådant vore hvarken billigt eller rättsenlig!, och så länge vi icke hafva så beskaffade taxeringsman, alt man med säkerhet kan påräkna, alt de, utan afseende på person, skola beskalla en hvar, såsom han verkligen bör beskattas, sä fruktar jag, att det blir hopplöst, att genom bevillnms nedsättning framkalla några sådana sanningseuliga förhållanden, alt resultaten deraf blifva riktiga.
Jag tror fördenskull, att det är bäst, att man later blifva vid hvad som är, och bibehåller nu gällande proc.-beräkning, på det man må vara säker, att, åtminstone i afseende å taxerings-upgifterna, förhållandet icke må blifva sämre än hvad det f. n. är.
Visserligen kan denna del af de skattdragande medborgarne säga, att embetsmännen betala mindre, jemförelsevis med dem, och betydligt mindre än nu.
Men om embetsmännen komma att betala 1 proc. af sina i verkligheten egande inkomster, så kan dock icke nekas, att öfriga taxerade personer i sjelfva verket ej eller betala mer än 1 proc., hvadan båda de skattdragande klasserna kunna åtminstone med få undantag i delta hänseende anses vara lika väl och lika illa lottade; och jag kau fördenskull för min del icke undgå att tillstyrka, det R. o. Ad. må vid sitt förut i denna fråga fattade beslut förblifva.
Beträffande fastighetsegare skulle jag önska att kunna bevilja någon nedsättning för åtminstone sådane egare r stad.
Hvad serskildt Stockholms stad vidkommer, så har taxerings-komitéen derstädes alltid utgått från den grundsatsen, att taxera fastigheter i staden, som blifvit föremål för försäljning, efter sisla köpeskillingen.
Men det är allmänt kändt, att, med få undantag, alla fastigheter i Stockholm f. n. stå så högt i pris, att de understundom betalas efter ett värde, som, då försäljningen sker, öfversliger köpeskillingen; hvaremot erfarenheten visar, ali öfver hela Sverige alla landlegendomar äro till mer eller mindre belopp understigande deras verkliga värde, i somliga län med kanske äfven med £, och i andra med måhända änuu mera.
Likaledes är det bekant, att i Rikets öfriga städer taxeringsvärdet å fastigheter är, jemförelsevis med deras verkliga värde, så lågt, att den bevilln., som af dem utgår efter beräkningen af 2 per mille, ingalunda öfverstiger det belopp, hvartill den nya beräkning, som Utsk. föreslagit, skulle upgå.
I händelse således fastigheterna skola beskattas lill deras verkliga värde, anser jag det vara bättre, att bibehålla hvad som redan är, än att genom antagande af en ny beräkningsgrund möjligtvis åstadkomma oro, äfvensom osäkerhet å ena sidan för den skattdragande om lill hvad belopp haus egendom kan blifva beskattad, och å den andra för K. M., om till hvad belopp bevillmn kan komma att upgå.
Jag bar, genom många års handläggning af taxerings-ärender, inhemtat någon kännedom om Bevillu:s-Förordn:s tillämpning, och jag tror derföre, att det är bättre att bibehålla hvad som är, än alt genom det nya förslaget åstadkomma något, som i.sina följder kan blifva ganska betänkligt.
På dessa grunder förenar jag mig 54 Den 19 Augusti f. m. roed dem, som yrkat, att hevilln.-s-författmu måtte fortfarande i denna punkt varda gällande lill efterrättelse.
När man utgår från olika utgångspunkter, kommer man alltid till olika resultat.
Gyldenstolpe under sitt bemödande att försvara denna sak, för hvilken han står i spetsen, kommit till det resultat, att jordbrukaren och näringsidkaren skola komma att betala fem gäDger mer än tjenstemannen, efter elen grund för denne sednares bevilln., som nu blifvit beslutad.
Gyldenstolpe har likvisst, för alt lyckas i denna kalkyl, emot sitt bättre vetande, måst antaga jordbrukare och näringsidkare såsom till fullo
Digifvande den skatt dem med rätta tillkommer.
Men della är ju intet enligt med förhållandet.
Hvar och en vet, att så ej är, och alt isynnerhet näringsidkaren ej drager den bevilln. han borde.
Lagerbjelke äter har mycket riktigt anmärkt, att, såsom förhållandena f. n. äro, betalar embetsmannen tio gånger så mycket som näringsidkaren i allmänhet.
Deraf skulle följa, alt embetsmannen äfven med den nedsättning, som blifvit honom beviljad, får betala dubbelt så mycket som de andra.
Han blir ju då, trots den nu föreslagna nedsättningen, orättvist beskattad.
- Hvad äler beträffar påslåendet, alt jag, genom min begäran om afslag ä förevar:de del af Betänk., skulle förneka riktigheten af den sals, alt bevilluingen bör beräknas efter verkliga värdet, så väl å fastighet som af inkomst, och icke efter upgifne värdet, så'ber jag att få anmärka, det jag icke velat bestrida, att det verkliga värdet skall för landtbruket lagas till norm vid taxeringen.
Men då detta icke kan skei äfven för andra näringar, så är jag af samma tanke, som den siste värde talaren, nemi., att då ingen rättelse härutinnan står att vinna, är det bäst att bibehålla hvad som varit.
Jag tror, att man i detta hänseende icke kan komma till något lämpligt och för landet gagneligl resultat, så vida icke K.
M. går i författn. att nedsätta en komité, den der granskar förhållandena och utarbetar en ny Bevillms-Förordn. på bättre grunder och med strängare kontroller samt större möjlighet, att komma den rätta inkomsten på spåren, än som f. n. är förhållandet.
Jag fortfar, på grund af dessa skäl, i milt förra yrkande.
Af grannlagenhet har jag ansett mig förhindrad att deltaga i den sista voteringen, och tror mig således så mycket hellre nu kunna, utan hinder af R. o. Ad:s redan fattade beslut, yttra mig uti ifrågavar:de ämne.
En hvar, som haft att göra med taxerings-komiléer, torde nogsamt känna, alt bevillnm, så väl för handel och rörelse, som för egendom, mångfaldigt understiger verkliga värdet.
För ruio del skulle jag således tro, att, förr än nya lämpliga grunder, hvilka kunna tjena som kontroller i della hänseende, blifva af K. M. och R.
St. fastställda, bör ingen förändring i detta hänseende vidtagas.
Jag ber för öfrigt att få fästa upmärksamheten på ett förhållande, hvilket för mången ledamot inom detta Stånd torde vara bekant, nemi. att man på ganska många ställen, vid jemförelse mellan taxeringsmännens beräkningar och dem, som ligga till grund för bevillmns utgörande, lätt skall finna, huru föga Den 19 Augusti f. ra. 55 pålitliga upgifterna och de derpå grundade laxerings-värdena äro; och detta oaktadt taxeringsmännen ega oinskränkt makt, att efter samvete bedöma det belopp, som hvar och en skattskyldig bör erlägga.
Jag tror derföre alt, förr än andra grunder i detta hänseende äfvensom nya kontroller blifva bestämda, tjenar det till ingenting, alt besluta någon förändring i den förevande punkten; hvarföre jag också anhåller, att R. o. Ad. mätte, med vidblifvande af sitt förut fattade beslut, afslå Utsk:s nu gjorda hemställan.
Då jag inom Utsk. bi trädt den nu föreslagna förändringen, borde jag bär upgifva de skäl, som föranledt mig dertill; men jag nöjer mig med, att blott uptaga till besvarande några inkast, som en annan talare anfört emot Utsk:s förslag.
Denna talare har nemi. yttrat, att, om han vore förvissad, att näringsidkaren hädanefter skulle sanningsenligare göra sina upgifter, ville han icke motsätta sig förändringen.
Enär jag hyser den öfvertygelsen, alt så skall komma att ske, har detta varit ett skäl för mig, att biträda förslaget, och jag hemställer, om icke fem proc. är en alltför hög beskattning på arbetet, så framt jag nemi. tänker mig en näringsidkare, som fullkomligt riktigt npgifver hvad han eger i inkomst.
Om man tänker sig en fattig arbetare, som förljenar ett par hundra R:dr om året, så skall han till Slaten betala öfver 20 R:dr i bevilln.
Jag tror derföre, att man skulle komma sanningen närmare, om man nedsätter denna höga proc. till tre, och då har äfven lagstiftaren gjort allt, för alt lindra den nuvande obilliga beskattningen.
Jag tror också, att det icke skulle vara fullt konseqvent, om R. o. Ad., som nyligen med så stor röstöfvervigt bifallit föreg:de punkt, nu afslår den ifrågavar:de.
Jag hemställer, om icke sådant skulle väcka ond blod, och om icke anledn. förefinnes, att behjerta de skäl, som för ett bifall blifvit anförda.
På grund af hvad jag sålunda haft äran yttra, vågar jag anhålla om bifall lill UtSk:s hemställan i förevande punkt.
Propos. till bifall å förevande punkt blef härefter framställd och besvarad med starka Nej, blandade med Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad., såsom Gr.
Lagerbjelke föreslagit, behagade afslå nu förevande förslag, och vidblifva sitt i ämnet förut fattade beslut, samt, efter det svaren härvid utfallit med starka Ja, jemte åtskilliga
Fortsättningen af förevande Utlåhs pröfning blef, uppå Hr Gr. o. Landtm:s propos., upskjuten till eftermiddagens plenum.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm inkomne Ullåt:n och Betänkm, nemi. frän Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskotten: 3, ang:de vackt fråga om ändring i vissa delar af föreskrifterne, ronde Fyr- och Räk-afgiftens erläggande; 56 Den 19 Angusti e. m. M 4, i anleda. af väckt fråga om reglering af postiljonernes lönevilkor; JYs 5, i anleda, af K. M:s Nåd.
Skrifvelse, ang:de en, vid verkställd rotering af köpingen Trelleborgs jord, i denna köpiugs ordinarie
Båtsmanshåll upkommande överskjutande mindre roteandel; Allm.
Besvärs- o. Ekon.-Utskottet: J\s 115, i anleda, af väckte motioner, dels beträffande Elementar-läroverken samt de s. k. paedagogierne eller mindre stadsskolorne, och dels om tillägg till föreskrifterne i afseende på student-examen ; samt JYs 116, i anleda, af väckte förslag om utvidgande af en del Elementar-läroverk. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. £ till 4 e. m. V
Lördagen den 19 Augusti 1854.
Plenum- kl. 6 e. m. justerades 3 prot.-utdr. för denne dag f. m.
Fortsattes pröfningen af Bevilln:sUtsk:s Utlåt.
JYs 21, i anledn. af gjorde anmärkn:r emot Betänk.
JYs 4, ang:de grunderne för den blifvande Allm.
Bevilln:n samt föreskrifterne för deras tillämpning. 5:te punkten, ang:de minimi-af gifter m, m.; öde punkten, ang:de §:n 2; 7:de punkten, ang:de §§:ne 4 och 6 samt iiS:le §:ns Sele morn.; 8:de punkten, ang:de §:n 8, och 9:de punkten, ang:de §:n 9.
10:de punkten, ang:de §§:na 9, tO, 27 och 28.
Utsk. motiverar den förändring som skett, dermed att Utsk. förut föreslagit för rörelse en nedsält - Den 19 Augusti c. m. 57 ning i bevillmn ifrån 5 till 3. R. o.
Ad. har likväl afslagit den af Utsk. i delta afseende gjorda hemställan, och jag anhåller derföre, alt R. o. Ad. med vidblifvande af sitt föreg:de beslut ville bibehålla den nu gällande bevilln:s-förordn. i denna del oförändrad.
Uppå härefter framställd propos. afslogs Utsk:s i förevar:de punkt gjorda förslag, hvaremot R. o. Ad. uti ifrågavartde delar biföll Ulsk:s, Betäuk.
J\s 4 bifogade, förslag till Bevilln:s-sladga. lide punkten, ang:dc§:n 10.
12 de punkten, aiig:de §§:ne 10 och 27.
Här har influtit af misstag det yttrande, alt de öfriga Stånden godkänt förslaget.
Del är godkändt endast af tvänne Ständ.
Derjemte har, i afseende på bevilln. af krögare, hos R. o.
Ad. förekommit en diskussion, hvilken likvisst ej kom Utsk. tillhanda, förr än för några få dagar sedan.
Af den verkställda återremissen af 10:de §:ns Usla mom. hade Utsk. ingen anledn. att tro annat, än att delta mom. hade blifvit återremitterat endast med afseende på ingressen till denna §, emedan endast i afseende derpå diskussions-prot. medföljt.
Således har en del af den återremiss, R. o.
Ad. beslutat, icke blifvit af Utsk. handlagd, men jag anser frågan icke vara af den betydenhet, alt den icke verkligen kan af R. o. Ad. ändock handläggas, utan torde R. o. Ad. i alla fall kunna besluta hvad sorn anses nyttigt.
Jag har velat lemna denna uplysning, till förekommande af att misstag skulle ega rum.
Jag hemställer om det icke vore skäl, all ytterligare lemna denna fråga öppen, då man ännu icke har fattat sitt beslut derom, på grund af Serskildta Utsk:s Betänk.
Enär R. o.
Ad. vid handläggning af Serskildta Utsk:s Betänk, i frågan redan beslutat, att bevilln. skall åsältas krogar, så är väl nu rätta tillfället, att sätta detta beslut i verket och åsätta krogar bevilln.
Jag vågar derföre vördsamt föreslå, alt nu gällande bevilln. måtte blifva oförändrad, i afseende å krögare.
Det förslag för Bevillms-stadga, som af Utsk. i Betänk.
JVs 4 afgafs, stadgade för krögare, kiögerskor etc. i Stockholm 13 R:drs, och i öfrige städer 10 R:drs bevilln.
I 10:de §:n står krögare, krögerskor m. fl.
Då således Utsk. uti Betänk.
JVs 4 har föreslagit samma bevilln. för krögare, krögerskor m. fl., som förut var fastställd, och R. o. Ad. vid afgörande af Serskildta Utsk:s Betänk, i denna del beslutat, att utom den bevilln.
, som serskildt skulle krögare åläggas, skulle de betala så och så mycket i utskänknings-afgift, så förenar jag mig med Gr.
Lagerbjelke i den anhållan, alt Ståndet måtte, i st. f. att upskjuta ifrågavande §, nu besluta, alt den bevilln., som skall åläggas krögare 58 Den 19 Augusti e. m. och krögersbor, skall blifva densamma, som i Bevilln:sUisk:s Betänk.
M 4 finnes uptagen.
Efter den erinran, som är gjord om det beslut, som R. o. Ad. fattade i fråga om Serskildta Utsk:s Betänk., så afslår jag ifrån mitt yrkande.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, alt, då Ulsk:s framställning i denna punkt grundade sig på ett misstag, propos. å bifall dertill icke kunde framställas, vid hvilket förhållande Hr Gr. o. Landtm., i öfverensstämmelse med Gr.
Lagerbjelkes förslag, finge hemställa, om R. o. Ad. bifölle Utsk:s uti Betänk.
JVa 4, i förevande ämne afgifna förslag.
Ropades Ja. 13:de punkten, ang:de §§:?ia 10, 27 och 28.
I konseqvens med sitt förra beslut, att icke medgifva nedsättning ifrån 5 till 3 proc., har R. o. Ad., vid föredragning af Utsk:s Betänk., ang:de allm. bevillmn beslutat, att nu gällande stadgande skulle blifva oförändradt.
Jag får derföre vördsamt föreslå, alt R. o. Ad. måtte vidblifva sitt i ämnet förut fattade beslut.
Om man icke antager nedsättuingen, så är det nödigt alt antaga hvad Utsk. här föreslagit, emedan beslutet eljest skulle kunna blifva på motsatta sätt förklaradt och tillämpadt.
Jag finner att Utsk. gjort tvänne förslag, det ena en redaktion till en viss del af beslutet, och det andra i afseende på nedsättning ifrån 5 till 3 proc.
Hvad redaktionen angår, så kan Utsk:s förslag bifallas, men icke i fråga om nedsätlningen ifrån 5 lill 3 proe.
Jag anhåller derföre vördsamt, alt R. o. Ad. täcktes bifalla hvad Utsk. i afseende på förändrad redaktion föreslagit, men icke i afseende å förändring i proc.-beräkningen.
Uppå härefter framställd propos., bifölls Utsk:s i denna punkt gjorda förslag, med undantag af det deri förekommande utbyte af 5 emot 3 proc. 14:de punkten, ang:de §:n 16.
Förhållandet är med denna § detsamma, som vid den föreg:de, nemi. att
Ståndet kan och bör bifalla, hvad Utsk. föreslagit i afseende på Hr Kullmans framställning, men med iakttagande af siffran 5 i st. f. siffran 3, i fråga om proc.-beräkningen.
Uppå Hr Gr. o. Landtnäs propos., beslöt R. o. Ad., alt, med vidblifvande af sitt beslut om proc.-beräkningen, bifalla hvad Utsk. i denna punkt yttrat, ang:de Prosten Kullmans framställningar.
15:de punkten, ang:de §§:na 24 och 23.
Ben 19 Augusti e. m. 59 16:de punkten, ang-.de §:n 25.
' R. o. Ad. biföll Ulsk:s först afgifne yttranden, rör:de ifrågastäld befrielse från bevilln. för fjerde-parts-egare i Fahlu grufvor oell bergsmännen vid Slöra Kopparberget, samt lade det derpå följande yttrandet om sämmansältningen af Fallin slads Taxeringskomité till handlingarne; hvarefter, i fråga om Utsk:s slutligen framstälde förslag till förändrad lydelse af 25:te §:n. Gr. Lagerbjelke yttrade:
Den nnvar:de 25:te §:n i Bevilln:s-förordn:n är upstäld i enlighet med Otsk:s förslag om bevillnms beräknande.
Del torde derföre vara lämpligt, alt R. o. Ad. fattar det beslut, att, med vidblifvande af sitt förra beslut i ämnet, afslå Utsk:s förslag i denna punkt.
Uppå härefter framstäld propos. afslog R. o. Ad. den föreslagna förändringen med förklarande, alt R. o. Ad. vidblef sitt i ämnet förut fattade beslut. 17:de punkten, ang-.de §:n 27. R. o.
Ad. biföll Ulsk:s yttrande ang:de ifrågastäld befrielse från bevilln. för Auktions-förrättare, samt lade Utsk:s öfriga i denna punkt afgifne yttranden till handlingarne.
18:de punkten, ang-.de §:n 28.
J9:de punkten, ang:de §:n 33.
Då härvid först förekom Utsk:s förslag rör:de utbyte af ordet ”utdelningen” emot orden ”ärliga behållningen” i 35:te §:ns 2:dra morn., yttrade Hr von Hartmansdorff:
För min del anser jag rigtigare, att man bestämmer bevillnm för utdelningen, och icke för behållningen.
Jag kan icke påminna mig, alt det var någon annan mening
Ståndet yttrade förra gången, då denna punkt återförvisades. Frih.
Vid första föredragningen af Utsk:s förslag i afseende på denna fråga beslöt R. o. Ad. alt bevillnm skulle beräknas efter utdelningen och icke efter behållningen.
Ordet behållning har föranledt olika tydningar och mångfaldiga anmärkmr såsom då uplystes.
Sålunda har man uträknat behållningen vid Bankerna i allmänhet på det sätt, alt det förflutna årets vinst efter bok har blifvit upförd, och sedermera har bevilln. derpå blifvit afdragen, hvarefter resten blifvit ansedd såsom behållning.
Denna behållning är något svår att uträkna.
Dernäst hafva sådane gåfvor eller anslag, som Bankerne gjort för välgörande ändamål, af Bankernas Direkt:r ansetts böra afgå ifrån behållningen, hvaremot redogörarne för bevillnm ansett att dessa gåfvor till välgörande ändamål likväl utgjorde en del af behållningen.
Om ordet utdelning antages, så är del mycket simplare och enklare och kan icke föranleda några tvister om hvad dermed menas.
På denna 60 Den 19 Augusti e. m. grund har R. o. Ad. vid föreg:de föredragning af denna § beslutat alt bevillmn skall beslutas efter utdelningens belopp.
Uppå härefter framstäld propos. fann R. o. Ad. för godt att nied vidblifvande af sitt förut i ämnet fattade beslut afslä Utsk:s ifrägavartde förslag.
Vidare förekom och bifölls Utsk:s yttrande ang:de ett af Hr Wallenberg föreslaget tillägg till l:sta mom. af 35:te §:n, samt lädes Utsk:s derefter förekommande yttranden, i fråga om dels befrielse för aktie-bolag m. fl. inrättningar från bevilln. för så stör del af deras utdelning, som ej öfversliger 5 proc., och dels Jern-Kontorets befriande frän bevilln., lill handlingarne.
Beträffande sedermera Utsk:s hemställan rörtde redaktionen af 145:te §:us 4:de morn., yttrade Hr von Hartmansdorff:
Jag anhåller att Riddarh.-Sekret. måtte få uplysa hvilket beslut R. o. Ad. fattade förra gången, om icke de{ var bifall lill Utsk:s framställning i 4:de punkten.
Efter först till bifall å Utsk :s hemställan, och sedermera till godkännande af Ulsk:s redaktions-förslag, med den förändring, att i st. f. orden ”sä länge,” infördes ordet ”såvidt”, framslälda, med blandade Ja och Nej besvarade, propos:r, förklarade Hr Gr. o. Landtm, att han ansåg den sednare propos:n besvarad med öfvervägande Ja. 20:de punkten, angAe §:n 39. R. o. Ad. fann det första af Ulsk:s härom afgifna yttranden icke föranleda annan åtgärd än att läggas till handlingarne, men i fråga om Utsk:s vidhållna förslag till redaktion af 39:de §:us 2:dra mom. yttrade Hr von Hartmansdorff:
Jag hemställer nu, såsom förra gången, att R. o. Ad. mätte antaga den ordalydelsen, att Jernkont.
, så vidt dess vinst-medel användas till allmänt nyttiga ändamål, må befrias från bevilln.
Hr von Troil: Utsk. hade föreslagit i sitt Betänk.
N:o 4, att 2:dra mom. skulle erhålla följande lydelse: ”Mantals- och skattskrifning förrättas inom hvarje stad eller socken; med rättighet likväl för flere socknar att förena sig om gemensam mantals- och skattskrifning, derom Härads-skrifvaren då bör i god tid underrättas.” R. o. Ad. har beslutat att åt det sednare mom:let gifva följande förändrade lydelse: ”Mantals- och skattskrifning förrättas inom hvarje stad eller socken.
Dock må flera socknar förena sig om gemensam mantals- och skattskrifning.”
Dervid förekommer således den olikhet, att icke Härads-skrifvaren behöfver derom underrättas.
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte vid sitt förra beslut i detta fall förblifva.
Uppå härefter framstäld propos. lades Utsk:s yttrande rör:de redaktionen af ifrågavar:de mom. till handlingarne, med (öt klarande, att R. o. Ad. vidblef sitt derom förut fattade beslut. 21 punkten, angAe §:n 42.
Den 19 Augusti e. m. 61 Lades till handlingarne. 22:dra punkten, ang:de §§:ne 44, 89, 92 och 93.
Utsk:s i denna punkt förekommande yttranden bi föl los. 23:dje punkten, ang:de §:n 62; och 24;de punkten, ang:de §:n 63.
25:te punkten, ang:de §:n 68. R. o. Ad. fann det första af Utsk:s i denna punkt afgifne yt randen ej föranleda annan åtgärd än att läggas till handlingarne, samt biföll yttrandet ang:de Hr von Hartmansdorffs i fråga om 68:de §:n gjorda förslag.
26:te punkten, ang:de §§:ne 71 och 108.
Palmstjerna: 75:te §:n, sådan Ulsk. föreslagit den samma, innehåiler i förevar:de punkt: ”De hus, hvilka på lustställen eller andra, dermed jemförliga, mindre lägenheter blifvit afförde och deraf utgöra egentliga värdet, skola, om de äro brandförsäkrade, upskattas minst till det värde,'hvartill de blifvit uti allmänna inhemska Brandslods-bolag till försäkring antagna.”
Det är fråga om åbyggnader på landel och icke i städerna.
Jag vill påminna mig, alt R. o. Ad. antagit den nu gällande förfalln:n i detta afseende, emedan R. o. Ad. ansåg Utsk:s förslag vara mindre godt och alt detsamma skulle leda lill ökade utgifter, hvilket vore obilligt.
Jag vitsordar rigtigheten af hvad den siste värde talaren anfört.
Jag deltog i diskussionen och ansåg Utsk:s förslag till grund för taxering pä de byggnader, som här äro i fråga, vara orättvist, hvarföre, om jag icke missminner mig, R. o. Ad. beslöt, ali vid det nu befintliga stadgandet i Bevillu:s-Förordnm skulle framgent förblifva.
Jag önskar således, alt R. o. Ad. måtte i della fall vidblifva sitt beslut.
Uppå härefter framstälde serskilda proposir vidblef R. o.
Ad. sitt i afseende å 7I:sta §:n förut fattade beslut, och godkändes Utsk:s i fråga om 108 §:n afgifna förslag, hvarjemte de i denna punkt förekommande yttranden, ang:de genom 3 Stånds sammanstämmande beslut afgjorde frågor, lades till handlingarne.
27:de punkten, ang:de §§:na 73, H, 73 ocjh 76.
' Bifölls. 28:de punkten, ang:de §§:na 88, 89, 92 och 119.
29:de punkten, ang:de §:n 91.
Bifölls. 30:de punkten, ang:de §:n 101, 31 :sta punkten, ang:de §§:na 116 och 123; sami 32:dra punkten, ang:de §:n 137.
Lades till handlingarne. 62 Den 19 Augusti e. m. 33:dje punkten, ang:de §:n US.
Utsk:s i denna punkt afgifna yttranden biföllos, med undanlag af den föreslagna redaktions-förändringen i 145:te §:ns 2:dra mora., hvarom Gr.
Lagerbjelke yttrade:
I denna § har R. o. Ad. vid förra tillfället afslagit den redaktions-förändring, sora Utsk. föreslagit.
Så vidt jag af Utsk:s Betänk. kan finna, har Lisk. icke framdragit några nya skäl hvarföre R. o.
Ad. skulle frångå sina förra beslut.
Jag vågar derföre vördsamt anhålla att R. o.
Ad., med vidblifvande af sitt förra beslut, måtte afslå Utsk:s yttrande i denna punkt.
Uppå härefter frarastäld propos. vidblef R. o. Ad. sitt i afseende på redaktionen af 145:te §:ns 2:dra mom. förut fattade beslut.
Föredrogs ånyo Hr Rosenblads, Bernh., motion, angtde en underd. hemställan till K.
M. om beviljande tills vidare af tullfri införsel landvågen från Finland af bjelkar, bräder, plankor, sparrar, master, spiror och tjära, om hvilken motions remitterande fråga i R. o. Ad:s sista plenum upstätt och blifvit bordlagd.
På sätt jag i förra ple num anförde, anser jag det icke tillhöra BevilIn:sUtsk. att föreslå underd. framställningar till K.
M. om förändringar i gällande stadganden.
BevillmsUlsk. har alt upgöra tulltaxan och bestämma afgifterna för inkommande varor för den tid, som förflyter efter slutet af det Riksmöte, Hvarunder Utsk:s arbete fortfar, intill den följande Riksdagen.