Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorernas åligganden beslå deruti: a) att granska Riksgälds-kontorets tillstånd och förvaltning sedan den tid, sist församlade Revisorers eller Stats-Utskolts granskning omfattat; b) alt härvid sorgfälligt undersöka, om delta Verk kommit i behörigt åtnjutande af de detsamma utaf Rikets Ständer anvisade inkomster och tillgångar, samt om verkställda utbetalningar varit med Rikets Ständers beslut och föreskrifter öfverensstämmande; c) alt tillse huruvida ej allenast Fullmägtige, ulan äfven Riksgälds-kontorets samtlige embets- och tjenstemän ställt sig lill efterrättelse det för Kontoret utfärdade reglemente, jemte andra gällande instruktioner och föreskrifter, äfvensom för öfrigt vederbörligen iakttagit och fullgjort sina åligganden; d) alt, derest något skulle finnas vara försummadt eller eljest kräfva lättelse, härå fästa Fullmägtiges uppmärksamhet och derjemte hos Rikets Ständer förhållandet anmäla, samt föreslå de åtgärder, som, till vinnande af behörig verkställighet eller rättelse härutinnan, anses böra vidtagas; e) ali dessutom till laga beifran af vederbörande befordra så beskaffade förseelser af Fullmägtige eller Kontorets embets- och tjenstemän, att
Revisorerne anse åtal i anledning deraf böra ofördröjligen anställas; f) att öfver sådana frågor, derom Fullmägtige ansell sig böra med Revisorerne rådgöra, sina åsigter och yttranden Fullmägtige meddela; g) att pröfva och afgöra besvär, som af Kontorets embets- och tjenstemän eller andra personer blifvit bos Revisorerne, i loreskrifven ordning, anförda öfver Fullmägtiges åtgärder och beslut i klaganderne rörande mål; dock kan, i följd af Revisorernes angående befordringsfrågor meddelade yttranden, skedd befordran icke återgå ; och h) att, der anledning dertill skulle förefinnas, äfven utan anförda klagomål, göra erinringar emot Fullmägtiges beslut, i frågor om tjensters tillsättande samt löners eller pensioners beviljande. § 3.
För öfrigt böra Revisorerne, under utförandet af revisions-förrättningen, noggrannt iakttaga, ej mindre hvad Riksdags-ordningen, i afseende på dem, innehåller, än hvad den för Fullmägtige utfärdade ansvarighets-lag, uti der förutsatta fall, stadgar. § 4.
Med undantag af här nedan omförmälda arfvoden och resekostnads-ersättningar, må Revisorerne icke ingå i någon slags disposition af Riksgälds-kontorets medel, under hvilken Expeditions-Utskoltels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o Si. 41 hvilken titel eller till hvad behof det vara må; ej heller ega Revisorerne att på annat sätt, än i 2 § stadgadt är, befatta sig med befordringar eller löne- och pensions-frågor. § 5.
Efter fulländad revisions-förrättning böra Revisorerne, öfver hvad dervid förekommit, lill Rikets Ständer afgifva utförlig berättelse, som tillika skall innehålla upplysning om Riksgälds-kontorels ställning, samt huruvida något emot detta Verks förvaltning varit att erinra; börande denna berättelse, sedan den blifvit af Revisorerne underskrifven, tillställas Fullmägtige i Riksgälds-kontoret, hvilka ofördröjligen låta till trycket befordra och sedermera med allmänna tidningarne utdela densamma, jemte de upplysningar, sorn af deruti anmärkta förhållanden möjligtvis kunna påkallas; hvarefter berättelsen, med tillhörande bilagor, skall af Fullmägtige till Rikets Ständer öfverleinnas, äfvensom tryckta exemplar deraf Rikets Ständers nästsammanträdande Revisorer tilldelas. § 6.
Jemte det hvarje
Revisor bestås skjuts efter två hästar från sitt hemvist till Slockholm samt tillbaka, ega Revisorerne alt uppbära traktamenten af Sex Riksdaler Riksmynt om dagen, så väl under sjelfva revisions-förrättningen, som under fram- och återresan, efter beräkning af åtta mil för hvarje resedag och med iakttagande att, derest miltalet icke jemt motsvarar resedagarne, må för öfverskotta!, såvida det uppgår till minst en mil, ytterligare beräknas en dags traktamente; kommande hädanefter, likasom hittills, halfva beloppet af dessa traktamenten och resekostnader att af Riksgälds-kontoret godtgöras. § 7. Åt den, i och för Riksgälds-verkets revision, af Revisorerne antagna kansli- och vaktbejjening, ega Revisorerne alt, i mån af arbetets vigt och beskaffenhet, bestämma lämpliga arfvoden, som af Fullmägtige sedermera utanordnas.
Bih. till II.
Vrot. 1859 $ 1860. 10 Sami. i Jfd. 6 42 Expeditions-Clskoltels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 22.
\:o 8».
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Jan.
ISfio.
Preste-Ståndet den 28 — — Borgare-Ståndet den 28 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af väckta förslag om nya byggnads-lagar, m. m.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Betänkande N:o 4). S. A. K. Rikets Ständers uppmärksamhet har blifvit fästad uppå behofvet af förbättrade
Byggnads-ordningar för städerna samt de platser på landet, sorn, lill följd af jernvägsanläggningar eller af andra orsaker, komma att tätare bebyggas.
Delta behof har lör de flesta släder redan framkallat särskilda, af E. K. Maj:t fastställda dylika ordningar; men bland hvilka mångå torde vara föråldrade, då väckelse lill deras förändrande saknats, och då åsigterne om det förmånligaste, helsosammasle och tryggaste byggnadssättet för städer ej mera äro de samma, som lordom.
Ehuru olikhet i läge, i näringsfång och i tillgången på byggnads-ämnen, medförer för en plats behof af vissa föreskrifter, som ej äro nödiga eller lämpliga för en annan, så finnas dock vissa gemensamma reglor, som gälla för alla redan anlagda släder och köpingar samt vid anläggning af nya; och då en Byggnads-ordning, innehållande dylika allmänna och öfver allt tillämpliga bestämmelser i afseende på byggnadssätt och tomt-reglering, hvarigenom prydlighet, renlighet, luft-vexling och säkerhet kunna vinnas, otvifvelaktig! skulle i flera afseenden verka välgörande; få Rikets Ständer härmedelst i underdånighet anhålla, att allmänna bestämmelser för bebyggandet af städer, köpingar, samt sådana platser å landet, der, till följd af jernvägs-anläggningar, granskapel till andra större kommunikationsleder eller ock af andra orsaker, stader eller köpingar synas komma alt uppstå, inå, af E. K.
Majit i nåder utfärdas.
Expeditions- fjtskollnts Förslag lill underd.
Skrifvelse N: • 23. 43 %:0 23.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 28 Jan. 1860.
Presle-Ståndct den 28 — — Rorgarc-Ståndel den 28 — — Bondc-Slåndel den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående rättighet för tjensteman att utan särskild Kongl, tillåtelse vistas å utrikes ort under den tid han är lagligen permitterad.
(Allm. Besv.- och Ekon.-Utskottets Utlåtande N:o 18). S. A. K. Hos Rikets Ständer har framställning blifvit gjord derom, alt hvarje Statens tjensteman borde, utan särskild Kongl, tillåtelse, ega rätt alt tinder tjenstledighet vistas hvarhelst han önskade och erhålla pass till utrikes ort för den tid han visade sig vara af vederbörande myndighet lagligen permitterad; i afseende på hvilken fråga Rikets Ständer inhemta!, bland annat, hurusom det genom Kongl. Kungörelsen den 17 Mars 1780, var hvar och en med Kongl, fullmagi försedd civiltjensteman, vid äfventyr af tjenstens förlust, förbudet att utan Kongl. Maj:ls nådiga tillstånd begifva sig utrikes på längre tid än fyra eller högst fem dagar, men att E. K. Majit, uppå Rikets Ständers vid 1853 och 1854 årens riksdag gjorda underdåniga hemställan om icke någon längre tid, än den sålunda föreskrifna, kunde i nåder medgifvas ifrågavarande tjenstemän att för enskilda angelägenheter, utan dertill utverkadt nådigt tillstånd, vistas å utrikes ort, genom nådig Kungörelse den 23 Mars 1855 behagat förordna, att för embets- och tjenstemän i Rikets tjenst, utom de vid Rrigs-staten anställde, vederbörande må, då de sig derom anmäla, utfärda pass till utrikes resa på så lång tid, som tjenstledighet visas vara dem af behörig myndighet beviljad, dock icke utöfver en måoad, så vida ej längre tids utrikes vistande för tillfället af E. K. Majit i nåder mcdgifvits.
Den inskränkning, som förut egde rum i rättigheten för de med Kongl, full magt försedde civile embetsmännen att resa till och vistas å utrikes ort, har sålunda, på samma gång tiden för dylika resor utan särskildt nådigt tillstånd förlängdes från fem dagar till en månad, blifvit utsträckt att gälla för alla embets- oeh tjenstemän på u ExpMiliovs-Ulsko/tets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 25. rikets stat. utom de vid Krigs-staten anställde, för hvilka, enligt särskilda sladganden, ännu strängare föreskrifter äro meddelade.
Rikets Ständer föreställa sig likväl att, då intill år 1855, alla de icke vid Krigs-staten anställde tjenstemän, som ej med Kongl, fullmagt voro försedda, egde rätt att, utan särskildt tillstånd, under erhållen tjenstledighet vistas å utrikes ort, hvaraf några menliga följder ej heller hade visat sig, så borde en sådan rättighet äfven för framtiden kunna ulan olägenhet dem medgifvas, likasom det vill synas Rikets Ständer, dels att något giltigt skäl, hvarföre de med Kongl, fullmagt försedde tjenslemännen skulle i detta läll vara underkastade större inskränkning än andra, ej är förhanden, dels ock att några öfvervägande hinder ej kunna möta derföre, att ju icke de medgifvanden, som i förevarande fall lemnäs öfrige embelsoch tjenstemän, jemväl borde blifva för de vid Krigs-staten anställde gällande.
På grund häraf och då ofvanberörde sladganden endast synas leda dertill, att ådraga utrikes resande tjenstemän kostnader och besvär samt att betunga E. K. Maj:t med en, i samma mån kommunikationerne med utlandet tilltaga, ständigt vexande mängd af ansökningar om tillstånd att resa utrikes, hafva Rikets Ständer ansett sig böra i underdånighet anhålla, att embets- och tjensteman i rikets tjenst, må, utan E. K.
Maj:ts särskilda tillåtelse, ega rättighet alt, då han styrker sig hafva af behörig myndighet erhållit tjenstledighet, hos vederbörande utbekomma pass för resa till och vistelse å utrikes ort under den tid tjenstledighet blifvit honom beviljad.
Exp c di Hons-Utskottats Förslag till unden].
Skrifvelse N:o 24. 45 Mso 94.
Uppläst oell god kändt hos Kidd. och Adeln den 4 Febr. lt!6().
Preslc-Ståndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet deri 1! — — Rikets Ständers förordnande för Häradshöfdingen, Riddaren af K. N. O. Garl Wester, att vara Rikets Ständers Justitieombudsman.
Vi efterst;rifne Sveriges Rikes Ständer etc. etc. etc., som härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterligl: att, sedan, enligt hvad §§ 96 och 97 Regeringsformen samt § 63 Riksdagsordningen stadga och förmå, väre Elektorer i laglig ordning utsett Häradshöfdingen i Listers härad, Riddaren af Kongl. Majlis
Nordstjerneorden!
Carl Wester alt bekläda Justitie-Ombudsmans-embetet; sä vilje Vi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Carl Wester, att vara Vår Justilie-Ombudsman. hvarvid honom åligger att ställa sig till efterrättelse Rikets Grundlagar och laga stadgar, jemte den särskilda Instruktion, sorn under den 1 Mars 1830 blifvit för Justitie-Ombudsmannen utfärdad; och kornmer han att åtnjuta de löne-vilkor och öfriga förmåner, som Vi för detta embete anslagit.
Till yttermera visso hafva
Vi detta förordnande underskrifva oell mod våra insegel bekräftat, som skedde i Slockholm den 8 Februari 1860. 46 Expeditions-Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 25. Xo 95.
Uppläsl och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Fehr. 1860.
Presle-Slåndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 8 — — jRikets Ständers förordnande för Advokat-Jiskalen Nils August Fröman, att vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsmans Suppleant.
Vi efterskrifne Sveriges Rikes Ständer etc. etc. etc., sorn härstädes å lagtima riksdag äro församlade, gore veterlig!: att sedan, vid anstäldt val i öfverensstämmelse med § 98 Regerings-formen och § 63 Riksdags-ordningen, Väre Elektorer utsett Advokat-fiskalen Nils August Fröman att, i den ordning, berörde Grundlags-paragrafer stadga, Vår Juslitie-Ombudsman efterträda, sä vilje Vi, i kraft häraf, hafva förordnat honom, Nils August Fröman, alt i sådant fall inträda i utöfningen af Juslilie-Ombudsmansembetet; och har han under tiden att ställa sig lill efterrättelse, hvad den för Justitieombudsmannen den l Mars 1830 utfärdade Instruktion i § 25 stadgar och förmår.
Vi detta förordnande underskrifva och med våra insegel bekräftat, som skedde i Slockholm den 8 Februari 1860.
Expeditions-(Jtskotlets Förslag- till underd.
Skrifvelse N:o 26. 47 Hf:o 26.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adelri den 4 Febr. 4860.
Preslc-Slåndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående val af Justitieombudsman och dess Suppleant. S. A. K. Rikets Ständer få härmedelst i underdånighet anmäla, att förut varande Justitieombudsman, Häradshöfdingen i Listers härad, Riddaren af E. K. Majlis Nordstjerneorden Carl Wester blifvit å njo utsedd att vara Rikets Ständers Justitie-Ombudsmnn, samt Advokal-fiskalen Nils August Fröman vald alt vara Justitie-Ombudsmannens Suppleant.
Slockholm den 8 Februari 1860. 48 Expedilions-UlshotLets Förslag till underd.
Skrifvelse IS:o 27.
JV:o 27.
Uppläst och godkändt lius Kidd. och Adeln den 4 Fehr. 1860.
Preste-Ståndet den 4 — — Borgare-Slåndct den 4 — — Bonde-Slåndel den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrif velse, i anledning af Kongl. Majlis nådiga Proposition om öfverlåtelse till Allmänna Barnhus-inruttningen i Stockholm af en utaf Stockholms stads och låns Kurhus begagnad tomt.
(Stals-Utsk:s Utlåtande N:o 39.) S. A. K. Ulaf E. K. Maj:ls nådiga Proposition af den 27 Oktober sistlidet år hafva Rikets Ständer inhemta!, huruledes Direktionen öfver Allmänna Barnhus-inrättningen i Stockholm, uti underdånig skrifvelse den 20 Januari 1859, förmält, att det under de sednare åren allt mer tilltagande antalet af de inom Inrättningen vårdade barn gjort behofvet af förökadt utrymme oundgängligt, hvilket äfven Rikets Ständers Revisorer, i anseende till den stora dödligheten inom Barnhuset, vitsordat, men alt flere vigliga betänkligheter emot en tillbyggnad å Inrättningens nu varande, vid Drottninggatan och Smedjegårds-gränden belägna boningshus förefinnas, såsom dels alt den gamla byggnadens beskaffenhet och inredning icke motsvara lidens anspråk på en barnhus-anstalt af sådan omfattning, som den ifrågavarande, dels alt en ändamålsenlig förändring deri, äfven om en sådan kunde tillvägabringas, skulle vara förenad med kostnader, föga mindre än dem för en ombyggnad från grunden, och icke vore verkställbar, utan att barnen, under ombyggnads-tiden, eller minst två år, kunde på annat ställe inrymmas, dels att den trakt, der Barnhuset är beläget, endast obetydligt höjer sig öfver Rörslrandssjöns träskartade strand och, i följd deraf, utgör en i allmänhet mindre sund och, när epidemiska sjukdomar härja, företrädesvis hotad punkt af hufvudsladen, samt dels att Barnhuset Expedilions-Utskottels Förslug till underd.
Skrifvelse iV.-o 27. 49 Barnhuset, ursprungligen anlagdt på yttersta gränsen af den då bebyggda staden, redan blifvit kringbygdt och, till följd af den riktning, som stadens utvidgning tagit, melodi mer förflyttas närmare medelpunkten för dess befolkning och rörelse, hvilket äfven menligt inverkar på helso-tillståndet.
Direktionen har vidare yttrat, att Inrättningens förflyttning lill annan, tjenligare, men, i anseende lill läget, för allmänheten mindre begärlig och dyrbar byggnads-touit, sannolikt skulle, genom försäljning eller utarrendering af den nuvarande byggnaden, bereda Inrättningen en ganska betydlig ekonomisk fördel, och att då Allmänna Barnbörds-huset, hvarifrån en mängd späda barn vanligen öfverlämnäs lill Barnhuset, komme att förläggas lill Kungsholmen (såsom numera skett), skulle, i anseende till faran af deras förflyttning en längre väg, isynnerhet under den kalla årstiden, en anledning finnas för Barnhusets flyttande (ill Kungsholmen, som dessutom har sund belägenhet och friskt valten saint är aflägsen från den stora och störande rörelsen och säte för hufvudstadens medicinska läro-anstalter, till hvilka jemväl
Barnhusinrättningen i viss mån får räknas.
Direktionen har funnit den tomt, som nu är disponerad till Stockholms stads och läns Kurhus och sträcker sig från Handtverkare-gatan ned till Mälaren, med ett jemförelsevis högt läge, sluttande mot söder och med frisk luft från land- och sjö-sidan, erbjuda synnerliga fördelar för ordnande af ett Barnhus; men då tomten, som fordom begagnats till bränvins-bränneriverk och år 1815 af Rikets Ständer blifvit, under förbehåll af Bankens pant-rätt deruti, öfverlåten lill Kurhusinrättningen och således icke ulan Rikets Ständers samtycke kan af Kurhus-styrelsen till det ifrågasatta ändamålet upplåtas, har Barnhus-direktionen i underdånighet hemställt, det E. K.
Majit måtte aflåta nådig Proposition derom, att, derest öfverenskommelse om vilkoren i öfrigt kunde emellan Direktionerne för Kurhuset och Barnhus-inrättningen träffas rörande öfverlåtelsen och E. K.
Majit skulle densamma i nåder gilla, Rikets Ständer för sin del måtte förklara hinder derför icke möta.
Hä röfver hafva Kurhus-Direktionen, Ofverstålhållare-embetet samt E. K. Majlis Befallningshafvande i Stockholms län blifvit hörde och Barnhus-direktionens ifrågavarande underdåniga framställning förordat, äfvensom Kommitterade för Förvaltningen af länets kurhus-medel deruti instämt, med förbehåll, alt billig ersättning för tomten, med derå befintliga åbyggnader, erhålles och Stockholms län får af den blifvande ersältningssumman en anpart sig tillerkänd, motsvarande den genom Rikets Ständers ofvannämnda beslut år 1815 länet tillagda andel i egendomen, sådan den vid öfverlåtelsen befinnes.
Pä grund af delta allt har E. K.
Majit, uti högstberörde nådiga Proposition, täckts föreslå, alt då genom Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 27 Juli 1815 väl vore bestämdt, att egendomen uppläts till begagnande för den gemensamma Kurhus-inrättningen för Stockholms stad och län, men någon rättighet för dem ali egendomen på annat sätt använda eller till annan person eller inrättning öfverlåta ej i samma underdåniga Skrifvelse meddelats, samt då i öfrigt af handlingarna upplyses, alt tomten vore af en för Kurhus-inrättningen öfverflödig storlek, så att genom dess öfverlåtande till Barnhus-inrättningen mot skälig ersättning en större fördel skulle så väl det allmänna, som Stockholms stad och län beredas, Rikets Ständer måtte, i fall öfverenskommelse om öfverlåtelse-vilkoren i öfrigt kunde mellan Barnhus-direktionen samt Stockholms stads och läns för ändamålet utsedda deputerade träffas och blefve af E. K.
Majit i nåder gillad, förklara hinder icke möta för densainmas alslulande och framtida kraft, såsom hade berörde tomt och byggnader varit
Kurhus-inrättningen med full egande-rätt tillerkända.
Rikets Ständer, som insett giltigheten af de för förslaget anförda skäl, och inhemta!, alt den pant-rätt, som Rikets Ständers Bank uti den ifrågavarande egendomen Bih. till R.
Prot. 1859 S? 1860. 10 Sami. 1 Afd. 7 50 Expeditions-U/skottets Förslag till anderd.
Skrifvelse N:o 28. vid öfverlåtelsen deraf till Kurhus-inrättning egde, numera, genom lånets återbetalning, upphört, halva till den nådiga framställningen lemnal bifall; hvilket Rikets Ständer få underdånigsl anmäla och framhärda etc.
Stockholm den 8 Februari 1860.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Fehr. 1860.
Preste-Ståndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, i anledning af Kongl. Maj:ts nådiga Proposition om anslående af -J- mantal N:o 1 Törnestorp till boställe åt Kronofogden i Höjentorps fögderi i Skaraborgs län, i stället för nuvarande Kronofogde-bostället i mantal N:o 8 Stentorp Frälsegården.
(Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 40.) S. A. K.
Enligt hvad E. K. Maj:(s nådiga Proposition af den 27 Oktober sistlidet år innehåller, har E. K. Maj:ls Befallningshafvande i Skaraborgs län den 10 Juni 1857, uti underdånigt memorial, anmält och förordat en af Kronofogden i Höjenlorps fögderi gjord framställning, att det till Statsverket indragna Predikant-bostället vid Weslgölha regemente, Törnestorp, f mantal, i Sköfde socken af Kåkinds härad, mätte få anvisas till boställe åt Kronofogden i nämnde fögderi, i utbyte mot det dertill nu anslagna 1 mantal Stentorp Frälsegården i Gudhems härad, hvilket sednare boställe, såsom beläget långt ifrån allmän väg, vore till ändamålet mindre lämpligt, hvaremot det förra, endast £ mil aflägset från Sköfde stad, vore, i anseende till de lätta post-förbindelserna, särdeles tjenligt till boställe för Kronofogden ; och har E. K. Maj:ts Befallningshafvande, då Kronofogdens uppgifter i delta afseende äro med verkliga förhållandet öfverens - Eocpedilions-Utshotlels Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 28. 51 slammande och Kronofogden svårligen kan, ulan olägenhet för sig och allmänheten, vara bosatt på Stentorp, hvarföre ock den nuvarande fått tillstånd att bo i Sköfde, men deremot Törnestorp, såsom beläget vid allmänna landsvägen och nära stad och således med lätt post-kommunikation, som för en dylik tjensteman, hvilken har att både mottaga och afsända betydliga penninge-remisser, är af stor vigt, vore särdeles lämpligt till Kronofogde-boställe, i underdånighet hemställt, det E. K. Maj:t måtte lill Rikets Ständer göra nådig Proposition, att Törnestorp må till sådant boställe anslås, i stället för Stentorp, som derefter borde för Statsverkets räkning utarrenderas.
Kammar-kollegium och Stats-kontoret hafva, i gemensamt underdånigt utlåtande, tillstyrkt den underdåniga hemställan, då inga hinder syntes möta utbytets verkställande och fördelarne deraf vore obestridliga; och Krigs-kollegium, äfven i ämnet hördt, har i delta underdåniga utlåtande instämt; hvarefter E. K. Maj:t, med anledning af hvad sålunda förekommit, i nåder föreslagit Rikets Ständer, att till boställe åt Kronofogden i Höjentorps fögderi måtte anvisas ifrågavarande hemman, N:o 1 Törnestorp, i utbyte mot nuvarande Kronofogde-bostället N.o 8 Stentorp Frälsegården, samt alt, i fall Rikets Ständer härtill lemnade bifall, iakttagas borde, dels att sistnämnde boställe sedermera blefve för Statsverkets räkning utarrenderadt, dels ock alt, sedan genom behörig uppskattning efter de grunder hvilka i sådant hänseende för Landt-statens boställen äro eller kunna varda stadgade, den afkastning, som ansåges kunna af Törnestorp påräknas, blifvit bestämd, samma afkastning, såsom för Stentorp förut egt rum, från den fastställda Kronofogde-lönen afdrages.
Då Rikets Ständer inhemta!, att Kronofogde-bostället
Stentorp är beläget invid en å vestra stambanan nyligen anlagd jernvägs-staliön, och då, i följd af de åtgärder, som för posternas befordrande å nämnde stambana, enligt hvad kändt är, på den sednaste liden blifvit vidtagna, den olägenhet i afseende å post-befordringen till nämnde boställe, som uteslutande anförts såsom skäl för det i nåder föreslagna utbytet, numera blifvit undanröjd; hafva Rikets Ständer, som för öfrigt icke funnit någon fördel genom ifrågavarande utbyte kunna allmänheten inom fögderiet beredas, ansett sig icke böra bifalla den nådiga framställningen; hvilket Rikets Ständer få i underdånighet anmäla och framhärda etc.
Stockholm den 8 Februari 1860. 52 Expeditions-Utskottets
Förslag ti/l anderd.
Skri/re/se iV.-o 29. i\:o 29.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 4 Febr. 1860.
Presle-Ståndet den 4 — — Borgare-Ståndet den 4 — — Bonde-Ståndet den 8 — — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, angående grunderna för val af Revisorer till granskning af Banko-diskontverkets räkenskaper för detta år och de följande, intill nästa riksdag.
(Banko-Utsk:s Utlåtande N:o 9). S. A. K.