Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Wil man (ehuru det icke warit min tanka) til imitation af England, lata l^anHnen mot dehe in» wisningar, som altiv ffulle wara pä kort tid och aldrig öfwerstiga ec wihr KxcrLclt belopp, lemna Bancosedlar, sa wore risguen deraf ingen, och ekKLwn långt ifrän sa stadelrg, som genom stående Bancolän, hwars äterbetalande ankommer pä lang tid.
Jag fragar: om nägon stulle fa walsa, at elvera blifwa betald efter 2, z, 4 a 6 mannder i reelt mynt, som icke i wärde nedfallit, eiler at con. tant njuta pappersmynt, som emot silfwer cliffererar til 20 — ZO PI oLent och deröfwer, hwilketdera alternativet skulle han preferera?
Swaret pä denna fraga uplöser, om min plan med dertil hörande, någon gang behöflige, anticrpationer är wädeligare än Sedelstockens ytterliga» re förökande.
At til alla kände utgifter tilgängar äro up» ragne, beswarar alt hwad för öfrigt anföres om Sjette Bandet.
N:o 3. får» Z4 Den 2 Mars. farhäga, at en rmticiperLä utgift ssulle åstadkomma en brist i det hein.
Jag har ingen annan förklaring at lemna wid det som anföres om Patriorisse
Länen, än at jag aldrig påtänkt och aldrig omnämnr deras betalande genom anticipmion.
Min bestämdt Uttryckte mening har warit, at de contant bordt ligmcierag, Hwilket pä manga sätt kunnat sse och aldra enklast pä det sätt, at Längifwarne återfart deras egne qwarstående förräntade penningar.
At utgifwande af ^micipationg-Jnwisningar lil Löntagare icke kunnat sättas i fraga, lärer icke behöfwa nämnas.
Det är således wid leverantser och uphandlingar de ensamt komme i fraga.
Ingen större swärighet, kostnad eller beswär än LtLt8 - Lontoirets wanlige OKIlAgrioner (som icke äro annat än LMicipaticms anwisningar uran bestämd koncl) medfört, ssulle genom den förestagne ^Nlicr xations - metboäen Upstä.
Det enda onda wore et af 2.
Etdera den ränta, som Fordringsägaren ssulle erhålla , eller Den deremot swarande stegring han ssulle lägga pä waran, hwilken pa långt när icke kan upga ril den förhöjning, han wid betalning i et försämradt mynt skall beräkna.
Det ware långt fran mig at yrka twangsmedel til Anwisningars emottagande.
Jag ryser wid en sadan tanka och har lika litet asyftat något dylikt, som jag ssulle önssa, at genom Kongl. Förordning någon anbefaltes at pä obestämd tid wanka - Den 2 Mars. ta pa en erkänd fordran, om hwars betalande han njurir löfte.
Sluteligen aflägges med wördsamma tacksägelse för den smickrande rattwisa Högloflige Utffottet behagat göra äc mine tänkesätt.
Widare upläftes 8trtts - Utffottets sednare Betänkande rörande ^inLlice-kNrnen, berörde Urstolts ftvar pä de wid densamma gjorde anmärkningar.
Banco-Urstorrets deröfwer afgifne utlåtande samt et pa bordet hwilanöe densamma rörande vickamsn as Friherre kock, kebr ^äolpb.
Herr 8ilver8tolps, L>g.rs, upläfte et sa lydande viÄamLn: Af Högloft. 8tLtS'Urstorrets sednast afgifne Betänkande rörande Linr>nc6-?lLnen, har Herr Grefwe» och Landtinarffalken samt Högloft.
Ridderstapet och Adeln inhamrac underrättelse om omöjligheten för Riksgälds-Lomoiret, at ä den Utrikes Galden för det närwarande fullgöra Lönwiiets ing. ugna förbindelser.
Utstotket förestår derföre ni^ocwninäet af et Utrikes Län, swarande emot de nu oligviderade imereLn och LmslZLm.? asbetalningar, om er sadant
Län uppå Miga och billiga wilkor kan erhallas.
För min del fruktar jag at de aldrig erhallas, om icke Riksgälds-Lön. wiiLt försattes i ulftand, at genast åstadkomma den minsta graden af rättwisa, som är liqviderandrk af de ar 1808 förfallna inckr^ilen.
Detta har Högloft.
StLfs-Utffottet insett, och derföre föreflagit at lil godtgörande häraf fä anmanda RiksgäldsLontoirets uti Hamburg ägande WeMilgangar säsom i det närmaste swarande deremot, eller i han - z6
Den 2 Mars. delse de ssulle befinnas otilrackelige, fyllnaden mä tagas af de först inflytande Sjötulls-Wexlar.
Detta Förflag grundar sig pa de upgifter, hwilka Stats-Utskottet ifrån Riksgälds-contoiret infordrar uti sistlidne Augusti manad, dä nämnde Wexelförräd utgjorde 250,000 R:d.
Lanco eller endast 10,000 N:d. mindre än de ifrägawarande Interesse».
Igenom de sedermera gjorde L-jguiäationer ar hela den äisponibla Utrikes fors vran, enligt bilagde upgift fran Riksgälds-contoiret minstad til R:d. 83,254: 8:7rst.
Specie, ehuru 18O8 ars vberalde Interesse» Utgöra R:d.262,246: 35: 4.
Skilnaden emellan desse begge
Summor ar altför betydlig, at af inflytande Sjötutts-Wexlar kunna ersättas inom den tid som erfordras, om icke Rikets Lreäit stall för längre tid anses förlorad.
Dernäst blifwa 1309 ärs
Lifräntor af högsta nödwändighet at liguiäeras.
Den som för aktiv aflagt sig alt anspräk pa et capital, är i et mera trängande behof af det arliga Interesset, än deu som i nödens stund kan transportera sin fordran.
Derefter lara 1809 och 1810 ärens Interesse» samt slutesigen ^malZams afbetalningarne komina i fraga.
Afwen de sistnämnde lära endast genom afhandling med Utländningarne, ej genom maktspräk, böra utställas.
Men denna afhandling blir omöjlig, om ej et enda steg tages til någon af de första förbindelsers upfyllande.
Jag wagar derföre förestå, at
Riksgälds-contoiret ma tillatas at äfwen wid högre cours än 52 st. fa småningom och obemärkt uphandla Wexlar i mvn af tilgan garne - Den 2 Mars. 57 garne deraf/ hwilka, om ej förr, nar Sjöfarten börjas, böra blifwa betydliga.
Nar det hela af Rikets 8t3t8-Werk, igenom deh kubliciwt och en deraf följande läktare granffning winna stadga och förtroende af inhemsse och utländingar; nar Krigsffulderne efter hand liguiäer^; nar wär kxporthandel, hwilken de sednare arén warit sä twingad, blifwer mera fri, twiflar jag ej at wära penningerelLtioner med Utlänningar blifwa lika begärlige för dem som för oh.
Men om en sädan framtid kan beredas utan en känbar förlust för ögonblicket, mä wi ej heldre underkasta vh den, än ädragaoh de olyckligaste följder.
Lemnäs
Fullmäktige i Riksgälds-Lontolret en något friare rättighet til Wexeluphandling och kemiker, bör deras föremål alrid wara ar smäningom nedsätta Louten.
Om ater Högloflige Utffotters föreflagne Wexelpris såsom el Maximum stadgas, blifwer Fullmäktiges answar märkeligen minssadr, da de följa en owilkorlig föreffrift; men wid detta mitt yttrande äro egen wada äfwensom egen förmän lika litet beräknade.
Herr 8ilkver8tolps tilläde munteligen, det han önffade, at denna hans anmärkning mätte til 8tats.
Utssottets Utlätandr remittLra8.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken erinrade, at
Kemi8§ ej kunde äga rum, men ar beflut nu med förändringar öfwer sjelfwa saken kunde fattas.
Herr von Sckultrenbeim, Oavicl.
Det är swärt at andraga något emot en wärd Ledamots tal, Z8 Den 2 Mars. ral/ som ar grundade pa sanning; jag finner mig Dock befogad at anföra stalén til de med anmärkning anförde momenter af Högloft. Stats-Urstottets Betänkande.
Riksgälds-Lomoirets hehällna Wexel-tilgang i Hamburg/ grundar sig aldeles pa en Lutkemili upgift fran bemälke Contoir.
Den swarade da pa en obetydelig summa nära emot resteranUe interesscns belopp för är 1808 til Utrikes Langifware, men för Stats-Lomoirets behof nödgades Riksgälds-Merker göra et icke obetydeligt förskott, som förmodeligen snart blifwer aterbetaldt, och äro Wexel-liesourcer at förhoppas efter hand fran Stora Sjötullen.
Hwad nu trxerinxen af 52 st.r Louis per Riköd.
Hamburger Banco beträffar, innan något Wexelupköp ste stulle til Utrikes Langifwares förnöjande/ sä är wäl sant at Remisser derutöfwer blifwa högeligen betungande; men som sädana omständigheter förefalla kunde, at til Utrikes Lrsclitens uprätthallande Wexel - lsletzociationer til högre Lours än 52 st. blefwe oundwike. lige, och at ä en annan sida en precis och allmänt känd föreskrift af wexelupköp til et wist stillingtal kunde göra en äfwentyrlig werkan bade wid Utländsk och Swensk,' keurs; sa torde Högloft.
Ridderstapet och Adeln finna radligast, at updraga til sina Fullmäktiges wid Riksgälds-Lomoiret rådighet och försigtighet alt Wexelupköp efter Loursens olika förhållande.
En lyckligare Handels-prospeL för innewarande ar jemte Riksens Ständers Banrgues medwerkan pa sätt som jag för detta föreslagit, 'gifwer hopp om den oformeliga Wexel-Lour8LU8 successiva nedsättning va war Sjöfart ä uyo börjas.
Herr Den 2 Mars. Z9 Herr Grefwen och Landtmarskalken söreflog, at i denna del af Stats Ucstottets Betänkande den förändring matte göras, at det öfwerlemnades til Herrar Fullmäktige i Riksgälds-Lontoiret, ar efter sig företeende omständigheter och med behörigt afseende pa Werkets Interesse, besörja up« köpet af Wexlar, til betalning af räntor för den uc Iand sta stulden.
Grefwe IVlörner, ^tZoIpb Oöran, anhöll om uplysning, huruwida denna fraga nu genast eller i sammanhang med de öfrige delarne af kinLnce-planen skulle afgöras.
I det förra faller wore det hans tanka, ar det i Betänkandet förestrifne stadgande skulle bibehallas, allenast med der tillägg, ar behörigt afseende matte göras pä hwad i Instruktionen förestrifwes, hwarjemte at StstsUtskottet matte updragas, at i Instruktionen införa sadane förestrifter, hwarigenom den befarade wadan kunde förekommas, men hwilka i anseende lil sakens beskaffenhet ej behöfde Riksens StanderS granffning underställas.
Friherre ak tVettersteclt, 6ustak.
I afseende pa den förewarande fragan, är jag gansta nöjd med den jemkning här blifwit föreslagen, men tror likwäl en anmärkning derwid äga rum. kixeranclet af en norm, äfwen med åberopande af en icke känd Instruktion, kunde efter min öfwertygelse medföra, at (bursen aldrig fölle under den utsar« la dormen.
I följe deraf anser jag wara rättast, at ingen ting bestämdt föreskrifwes, utan alcsammans öfwerlemnades at Herrar Fullmäktige, hwilkas pligt det blefwe, at rätta sig efter den omtalade Instruktionen.
Gref - 40 - Den 2 Mars.
Grefwe körner och Friherre kilbencrantz inwände harwid, at der ej blifwit Fullmäktige föreffrifwit, at wid 52 H.
Lours nödwändigt göra kemiker, Utan allenast at icke göra någon kemiss innan Laursen fallit til detta pris.
Friherre 8tae1 von wolstein frägade vm detta Betänkande, hwarwid nu anmärkningar gjordes för första gängen föredrogos.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken uplyste, at det nu til afgörande wore företagit.
Friherre 8tael von wolstein anhöll, at det i sadant fall matte punktewis granssas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken förklarade, ar detta äfwen wore hans mening, men at den nu wäckta fraga särffilr borde afgöras.
Den anginge huruwida bestämd Loms borde föreffrifwas Riksgälds-Fullmäktige innan de finge göra komisser pä den Utländssa ffulden.
Herr Landtmarffalken trodde wara bäst hwad nu blifwil föreflagit, ar i detta afseende at Fullmäktige fria händer lemnades, och för öfrigt i instruckionen närmare föreskrifter meddelades.
Herr kablmLn,Ottokr6öric.
Ridderssaper och Adeln, såsom jag önffar, ffulle göra afseende pa den wärda Ledamotens Grefwe törners Förstag, fär jag likwäl i ödmjukhet hemställa, om ej den bestämda föreskriften, at ingen komiss borde göras, innan Loursen til 52 tz. nedfallit / ur mogölet finge Utgä.
Om en moMcatioo der - Den 2 Mars. 41 deraf igenom Instruktionen skutte göras, blefwe den antingen en förändring af denna föreskrift etter stadnade
Ven deremot i contraäiÄion.
Endera blefwe i begge fallen öfwerfiödig, och jag kan ej annat an i likhet med hwad Friherre ak Wetterstedt behagat anföra, tro, at derest Allmänheten känner, at 52 st.
Lours wore kixeracl såsom en Korm för Riksgälds-Lontoiret8 Fullmäktiges rättighet, at göra Remisser, skulle Loursen aldrig fatta under detta pris.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde proposition, at den af 8cats-Utskottet föreslagna föreskrift, det matte Riksgälds-Lontoiret Aläggas, at ej Utremittera nägra medel för högre cours än 52 H., i sa matto skutte förändras, at ingen wist Lours bestämmes, utan föreskriften derom stadgas i den Instruktion 8tst8 - Utskottet benrälre Fullmägtige meddelar, men hwilken föreffrift ej behöfwer Riksens Ständers pröfning underställas.
Härefter gaf Herr Landtmarskalken tilkanna, at han latit författa et Utdrag af kmance-planen med dertil hörande Handlingar, och witte med ledning deraf nu punktewis framställa til Ridderskap pets och Adelns granskning de ämnen, som deri innehölles.
Först förekomme de poster som pa v)vro uptagne, innehållande dels 8tsts-Werkets i Landt-Ränterierne Zeponeraäe, men til kriget anwände medel, dels enffildteö vepolltions. medel, dels Ar? 42 Den 2 Mars.
Armöens och Flottornas aflöning, dels de kwunglie k.everantenrerrie8 ersättningar, dels ock fluteligen hyror för under kriget nyttjade fartyg, tilsammans utgörande en summa af 2,245,903 R:d- 6 tz. 9 r., hwilken nödwändigt borde utbetalas.
Lanco-Utstöttet hade medgifwit, at med de rvilkor om betalning af ranta och afräkning äLapitalet, som8tatsUcstorrek föreslagit, denna summa i 4 terminer af Lsnhuen kunde utbetalas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken framstälde derföre den proposition, at Riksens Ständers Langue mätte komma, at pä sätt af 8tLts Utffottet blifwit föreslagit och af lSanLo-Urstottet gilladt, i 4 terminer utbetala de pä Bilagan l.it. e. uptagne poster, til et sammanraknadt belopp af 2,245,903 R:d. 6 tz. 9 rst.
Friherrel.iIjenerLNtL,^obLN^Vil!ielm.
Innan Stats-Utskottets Betänkande fluteligen afgöres, anhäller jag at i afseende pa de inrikes
Länen fa begära en uplysninq, ril förekommande af all owitzhet om rätta förståndet af det beslut som Riksens Ständer derom fattadt.
Beflutet innehaller at 4 millioner Riksdaler stola pä detta sätt up> länäs, ämnade til Langens ersättning för äskade biträden, ungefär af lika summa, til mäst prés. santa contanta behof och I.everanteurernes förnöjande. 2-.ne Länesätt äro bifallne, nemligen permanenta /lnuiteter emot 7 proOent och Län emot Obligationer pä 6 är med 5 xroeems ränta.
Farhagan at Utlänningen stulle kunna begagna 7 pro Lsnts - Den 2 Mars. 4z Lents
Länet och at detsamma skulle ge anledning ril upsägande af fordringar hos enffildra, wcrkade föreffriften, at den korta lermman af 6 weedor en» dast ffulle lemnäs til uptagande af detta flags
Län, men da jag hört fattas i fräga, at samma le,min skulle galla för ; proLont8 Län, beder jag at all fräga derom matte undanrödjas, såsom säkerligen stridande ej mindre emot Lmrs - Ulffotters intention an Riksens Ständers derpä grundade beflut.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken förklarade, at han framdeles ärnade härom göra proposition. Grefwe Oe Is 6sräie.
Ibland de summor, hwilkas utbetalande af Högloft.
Ridderskapet och Adeln blifwit bewiljade, finnes äfwen uptagen ersättningen för ven spannemäl, hwilken säsvm KrigsGärd i flere krovineer af Riket blifwit urffrifwen.
Med utskrifningen följde et löfte, ar denna Spannemal till et wist pris ffulle beräknas. Jag anhäller, at nu mätte bestämmas, at de nu bewiljade llguiäerne efter detta asatte pris mätte werkställas.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken trodde at detta redan wore oblerver-Mc j den af Lmts Utskottet upgifna til dessa 1-iguiclsr erforderliga summa.
Grefwe körner, -ltäolpb Qörsn, uplyste at 8t3t8-Ucffoktet grundat sine upgifter pä Krigsförwaltningens Förslager, hwari denna spannemäl lil det aberopade priset blifwit uptagen.
Herr 44 Den 2 Mars. Herr Grefwen och Landtmarskalken, trodde at det ej annorlunda kunde förstas, och at dä mräkningarne pä Förflags-summan efter er sälunda beräknade behof moro upgjorde, stulle ej näston särskild proposition i afseende härpä behöfwas.
Grefwe Os la Oarclis wille gerna medgifwa detta, men anhöll at äfwen fä anmärka säsom nödigt och ledande til Allmänhetens tilfredstallande, om hos Hans Kongl. Majit en underdänig anhällan gjordes, det mätte Hans Majit genom en Kungörelse lemna Allmänheten underrättelse, sä wäl om den i Krigs-Gärd 1808 och 1809 kemnade spanmäls af-guittancle, som om det satt, hwarpä Riksens Ständer beflutit, at godtgöra Oeverantsurerne.
Herr Grefwen och Landtmar skalken förklarade, at han längre fram derom ärnade göra proposition.
Nu wille han til Högloft.
Ridderfkapet och Adeln henlställa frägan rörande de poster til et belopp af 1,971,040 R:d. Z4 H. 2 r:st.,som pä Bilagan l-ie.
O. wörö uptagne, eller de medel som erfordrades til de öfrige I^everanteureines förnöjande.
Riksens Stander hade förur beflutat, 6t deste Oeveranteurer skulle betalas med Stats - ObliZationer, hwilka innom l6 ärs förlopp skulle inlösas.
Stats-Utskottets Förslag wore nu, Ht desse Obligationer pä 4 Urminer MN0M 1812 Ars flut af Languen infriades.
I detta Förslag hade LancoUtskottet ingätt, allenast med den förändring, gr utbetalningen pä 8 lerminsr och til slutet af Ar 1812 af Lmiauen ffuile werkställas.
Herr Grefwen och Landtmarjkalken pioponelLäe derföre, at Den 2 Mars. 45 pä sätt 8tat8-Utskottet föresiagir, men med de för» ändringar banco-Utskottet upgifwit, de pä Bilagan Ditt. v. upragne
Dever5lnteursriE8 fordringar till et belopp af 1,971,040 N:d. Z4 st. 2 r:st. mätte komma at !iguiäerL8.
Ropades et starkt
Ja, men et Nej. Friherre Dingla, bric Lonra6, wille för sin del icke bifalla denna proportion, man ansag I^everanteurorne böra wara ganska nöjda, om de genom de bestulne Lt3t8 - ObliZationerne blefwe godtgjorde.
Sä snart Inrikes
Län begäras pä sädant sätt, at man kan hoppas erhålla fulla summan til bgngv.en8 ersättande, är ej i min ranka nu mera möjligt at wagra, det Languen pä sätt nu förestaget är, mä förskjuta hwad som erfordras til biguicl med Dovcrmucurcrne.
Grefwe De Ia6»iäie.
Da banco-Utskottet förklarar, ^at denna utbetalning af banguen innom 1812 Ars stut kan werkstallas, ser jag ej hwarföre man stulle wagra desse
Deveranteurers godtgörande.
De hafwa pä god tro ingätt t-oniraÄer med Kronan och redan länge nog wäntat at erhälla ersättning för hwad de pa sm sida presterat.
Ätskillige hördes häri instämma.
Dingla förklarade, at da han säge Nidderffapets och Adelns tanka wara sa enhälligt uttryckt, wille han ej med si! nekande werka en q.6
Dm 2 Mats» en votering och upffjma beflutet, utan förbehöll allenast, at fa i kiotocollse för sin räkning roserVLr-tclt, ar han til bibehållande af Lruiguens LreäiL ej dertil welat lenina sit bifall.
Herr krin t?8li.öI6,?au!, önffade, athwad han redan wid er föregående cilfälle hade anmärkt, ar nemligen de ObliZLtionor, hwarmed oftanämnde kevc-r-intcursr af Ltsts-Werket skulle godtgöras, ej mätte pä hela fordrings-summans belopp blifwa dem tilstälde, hwaraf skulle följa för desse ObU-ationer'8 innehafware mycken fwarighet, at dem wid sig företeende omständigheter begagna och dessa dymedelst oförffylt kunde raka i mycken förlägenhet, mätte blifwa iagtragit.
Warandes det således hans önskan, at desse ObliKAtioner i mindre summor, dock icke under 50 R:d., matte fördelas.
Grefwe körner uplyste, at den förändring Smts - Utskottet föreslagit fullkomligen upfylde det andmnäl Herr l?rint?.sköl6 med sin anmärkning a syftat.
Sedan Herr Grefwen och Landtmarskalk en lemnar underrättelse om sältet, huru dessa Oblio-ttioner, enligt Stats - Utskottero Försiag, ffulle af Languen inlösas, förklarades denna fräga i likhet med Herr Grefwens och Landrmarstalkens proposition af Ridderffapet och Adeln bifallen.
Herr Grefwen och Landtmarskalken, uplaste derefter Förteckningen pä de öfrige LratsWerkets oundwikelige utgifter, hwartil medel genom Bewillning skulle anskaffas; hwarefter Herr Gref - Den 2 Mars. 47 Grefwe» och Landtmarskalken gjorde följande proposition:
At pä de grunder Ltats-Utfloktet upgifs wit och i anseende til nödwandigheten at bestrida de upgifne behofwen, den nu til bestämmande Be« willnings-summan fördelad efter Utffotcets Förslag marte utsattas til 2,500,022 R:d
Lanco, at ^utgå ifrån i8io
Ars början til flutet af der Är/ innom hwilker nästa Riksdag infaller.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken uprepade derefter Ltats - Utskottets af Lanco - Utskottet gillade Förslag ril Realisation af de ännu utelöpande Niksgäldssedlar.
Grefwe körner, ^6o1pli6öran, erinrade, at i Stats-Utffottets Förflag den summa af Riksgäldsfedlar, som nu borde realiseras, ej wore nog tydligen bestämd eller icke nog tydligt utsatt, ar icke oerutöfwer nägra nya finge utgifwas.
Han anhöll derföre at i propositionen denna omständighet afwen matte intagas Friherre liljencrants.
Det ar sä mycket mera angelaget at bestämma meningen med den summa som icke fär ökas, som Riksgälds - contoiret dagligen realiserar och minskar den af StåtsUtskottet äberopade summan af 6,261,587 Rd, 28 fl. 6 r:st.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken gjorde derefter den proposition.
At Riksgäldscontoiret mätte sjelf komma at af egne tilgängar be - 48 Den 2 Mars. besörja realisationen af dest ännu Utelöpande Lreäit. sedlar lil er belopp af 6,261,587 R:d. 28 st 6 r:st. (öfwer hwilken summa ingen Lreclit-sedel »utgifning af Riksgälds-Lontoiret får sträckas); men ar i fall behof stulle upsla, Riksgälds »Lontoiret stulle er» halla et biträde af 400,000 R:d. ökad Discont ratt j Landen utöfwer dest förut ägande rätt til 600,000 Riksd.
Bifölls. Widare proponeraäe Herr Grefwe» och Landt» marstalken, at det stora Lreciitivet matte bewiljas til det belopp 8t3ts-Utssotlet föreflagit, utan at er» sättnings»medel för detfamma utses, emedan Riksens Stander böra wara kallade, innan der af LancoFullmägtige kan utbetalas. Bifölls. ytterligare pioxoneracle Herr Grefwen och Landtmarstalken, ar der lilla 6ire6iovet mätte be» willas til et belopp af 500,000 R:d.
Kanco emot 2 proLents ränta och 4 proLents ärlig afbetalning ä eltalet, hwilka zo,ooo R:d. stulle komma al af Tullmedlen til Lancken inga.
Herr Grefwen och Landtmarskalken sramstälde til ventilation ywad 8tats-Utstottet förestagit i afseende pa Upbörds-^enninerne.
Grefwe körner, ^clolpk 6öran, utbad sig fä anmärka, at sedan Riksdagen dragit sa laugt ur, Den 2 Mars. 49 Ut, och snart den tiden wore inne da Taxeringarne borde förrättas, torde det blifwa nödigt at göra någon förändring i hwad St-ng-Utffottet rörande Upbörds»teimlneine föreflagit, i synnerhet hwad innewarande ar beträffar.
Likwäl när man besin» nade Stat8 - Merkets behof, trodde Herr Grefwen ar man ej aldeles kunde lata förblifwa wid det gamla, uran ansäge han billigt, ar Riksens Ständer i underdånighet öfwerlemnar at Kongl. Maj:t, at med hörande af Fullmäktige i kanguen och Riks» gälds» ^'o-ronel Utsätta Upbörds - terminerne och derjemte Riksgälds» (_outolret8 Fullmäktige autboIi8eiacle8 at af ^ontoiret8 besparda medel förskjuta 8t3t8 Merker hwad genom den Uteblifwande Bewillningen i desi tilgangar kunde brista.
Herr Grefwen och Landtmarfkalken.
Såsom Landshöfdinge anhaller jag, at öfwer det» ta ämne fa meddela nägra uplysningar.
För in» newarande ar anser' jag aldeles omöjligt at werkstäila Stuts-Utstorrets Förstag.
Det är Up» bördsmännens styldighet, ar innan Mars mänad redowisa för de medel de upburit.
Om nya (Ltämmor wid samma lid ffulle palysas, blefwo de ej allenast i denna redowisning hindrade, utan den nya upbörden infölle nästan pa samma tid, som den gamla blifwic fullgjord.
Detta stutte gifwa anledning til nagra ingrep och mycken oreda, och Loin, ollen blefwe, sä widt jag förstår, gansta swar om icke omöjlig.
Jag finner således för min del det Förstag Grefwe tVlnruer NU Upgifwit i Staten-; närwarande belägenhet wara lämpligast och säkrast at antaga.
N:o4 Gref - zo Den 2 Mars. Grefwe!) 6 la 6ar6ie.
I enlighet ined hwad Grefwe körner anfört och hwari jag tik alla delar instämmer, hade jag tänkt något tillägga, men finner mig äfwen deri af Herr Grefwen och Landtmarffalken förekommen.
Det äterstär allenast til alt detta lägga den anmärkning, at dä Bewillningen efter aldeles nya grunder kommer at utgä, mäste i början wid Upbörden manga oförsedde swärighem möta, hwarigenom den förestagne Upbördstiden blifwer ännu betänkligare at bifalla.
I wista Provineer inträffar Upbördsmännens redowisning ej förr än i Maji manad.
Den af Herr Grefwen och Landtmarffalken anmärkta sammanblandning af medel och redogörelser blefwe derföre pä dessa ställen sä mycker snarare at befara.
Jag får således äfwen för min del tilstyrka at, pä sätt Grefwe körner föreslagit, Upbörds-teiminerne8 utsättande i underdänigher at Kongl. Majit mätte öswerlemMs.
Gre^e öloriisr, ^6o!pb 6orLNr yrkade, at i proportionen ej det tillägg mätte Uteglömmas, at Riksgälds-Lomoiret mätte 3NtkoriserÄ5 , ar af sina besparda medel wid inträffande brist bispringa 8t3t8-contoiret.
Om, säsom det wore troligt, Riksgälds-Lontoiret under detta är ej skulle komma at göra nägot Wexel-upköp, ägde Lonroiret j sina l
L-tnc^uen äeponeracle medel tilräckeliga tilgängar til er sädant Förffotk.
Friherre von kIa ten.