Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta StatsUtskottets Betänkande blef den 2 Juli af Prest- och BorgareStånden, den 9 af RondeStåndet och den 17 i samma månad af IVidderskapet och Adeln bifallet, hvar - 47® Serskildta Utskottets Betänkanden. vid BondeStåndet gjorde det tillägg: ”att hos Kongl. Majit skulle i underdånighet anhållas, det •den af Riksens Ständer beslutna Comité till xeglerande af Statens Embeten och tjänster, genast måtte sättas i verksamhet, och att denna regleriug måtte ske, innan dea blifvande löntillökningen tagit sin början”.
Vid jemförelsen imellan dessa Riksens Ständers beslut och den örn löntillökningen afgångne underdåniga skrifvelse af den 23 Juli samma år, uppdagas den väsendtliga olikhet, att det uti StatsUtskottets bifallna Betänkande gjorde förberörda tillägg icke finnes pä något sätt uti samma skrifvelse omförmäldt, Ovh således förblifvit Kongl. Majit obekant.
Detta allt har Serskildta Utskottet ansett sig bö.ra vördsamligen anmäla, på det Riksens Höglofl.
Ständer, om de så nödigt pröfva, må kunna vidtaga den utväg, att antingen med antagande af den Proposition, som Kongl. Maj t till 180g års Statsutskott g ort, sjelfva, genom sina egna medlemmar, låta utarbeta ett förslag i detta ämne, för att derefter till Kongl. Majits
Nådiga pröfning öfverlemnas, eller ock, med anledning af ofvan nämnde uteslutna vilkors anmälande, hos Kongl. Ma;:t anhålla om Comiténs snara tillsättande, hvaruti Riksens Ständers Ombud äfven böra deltaga; på det något hinder ej må möta för deri provisionella Lönetiliökningens vidare fortfarande.
De allmänna grunder, som Utskottet framdeles kommer att uppgifva, kunna derefter aflemnas till den Comité, som antingen af Kongl. Majit eller Riksens Höglofl.
Serskildta Utskottets Betankanden.
Den serskilda mening, som aF Utskottets Ordförande, Herr Friherre af Wetterstedt, blifvit yttrad, varder genom ProtocollsUtdrag härjemte bifogad.
Stockholm den 2 April 1818- På Högl.
Ridder.ckapet På Högv.
PrestStån, och Adelns Ledamö- dets Ledamöters ters vägnar. vägnar.
Eric af Wett t er stedt. E. A. Almquist.
BorgareStån- På Hederv.
Bonded. ts Ledamöters Ståndets Ledamö vägnar. ters vägnar.
Eric Ericsson. J. C. Askelöf.
Utdrag af Fr otocollet, hållet i Riksens Ständers Serskildta Utskott Torsdagen den 2 Aprill 1818* S.
D. -t-^å Herr Borgmästaren Holms, sedan den 23 Mars hvilanda motion om en serskild skrifvelse till Riksens Ständer, hvaruti, jemte berättelse om den handläggning frågan om Embetens och Tjensters lämpligare reglering hittills vunnit, anmälan skulle göras om den. befunna olikheten emellan Riksens Ständers underdåniga skrifvelse till Kongl. Maj:t, af den 23 Juli 1815, och det till grund för densamma antagna Stats-Utekottets Betänkande, af den 27 förutgående Juni, rörande Lönetillökning för Civila Embets- och Tjenstemän, till afgörande färe - 472 Serskildta Utskottets Eetänkanden. tom, uppläste Herr Friherren och Ordföran* den ett så lydande anförande :
"För min del finner jag ingen skiljaktig het, utan tvärtom en fullkomlig enstämmighet emellan Riksens Högloft Ständers StatsUtskotts, under den 27 Juni 1815, afgifna Betänkande, angående tillökning i Civila Ernhets- och TjenstemannaCorp ens lönevillkor, och Riksens Högloft Ständers, i anledning deraf, den 25 derpå följande Juli till Kongl.
Majt aflåtna underdåniga skrifvelse.
Uti det förra har Högloft Stats Utskottet förklarat, att. sorn en närmare reglering om det nödiga Émbets- och Tjenctemanna-antalet i Rikets serskildta Styrelseverk vore satt i fråga, och äfven redan under utarbetning, men Utskottet ansåg den föreslagna Lönetillökningen i högsta måtto billig och nödvändig, måste Utskottet, till grund för densamma, följa gamla löningsstaten, hvilken tillökning således blefve provisionel!, intilldess regleringen nästa Riksdag, som då troddes inträffa den 15 Januari 1820, kunde vara fullbordad, men utan att Utskottet häftat något förbehåll, att Lönetillökningen skulle upphöra, i fall merberörde reglering då ej vore färdig.
Likaledes hafva Riksens Häglof!.
Stats Utskottet föreslagit, ovillkoiligen gillat, acil jemväl beslutat, att den ifrån 1816 års Serskildta Utskottets Betänkanden.
475 början skulle komma samtelige vederbörande till godo, samt till denna Lönetillökning nödiga medel anslagit.
Någon origtighet med Expeditionen af detta Rikets Häglofl.
Ständers beslut, äger således icke rum, och står ännu mindre att förena hvarken med 752 §.
Riksdagsordningen, eller med det förtroende och den aktning, Riksens Högloft.
Ständers, af Landtmarskalken och Talemännen underskrifva Expeditioner böra äga.
Jag för min del afstyrker derföre, att Riksens Högloft.
Ständer, innan några grunder för tjunstindragningar hunnit af Utskottet utarbetas, må med någon motion härom besväras, emedan den icke angår det ämne, Serskildta Utskottet egenteligen tillhörer, eller kan tjena till mindsta nytta och upplysning för Högloft.
StatsUtskottet, hvilket aldrabäst känner ofta berörde dess tillstyrkande af den 27 Juni 1815, och äfven satt i verkställighet hvad Riksens Högloft.
Ständer derom beslutit.” Ut Supra. Ex. Protocollo. /.
Askelöf. oooo®cooa -*»>*» 474 Beni. och Ekon.
Ständers A lmänna Besvärsoch Ekonomiutskotts ytterligare Utlåtande om yrkad befrielse för gifta personer från Beväringsskyldighet en.
T ill Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- oell EkonomiUtskott har Höglofl.
Ridderskapet och Adeln återremitterat Utskottets uti Memorial af den 56 sistlidne Januari afgifna Betänkande, angående den af H err Eberhard Munck af Rosenschöld yrkade befrielse för gifta personer från Bevärings-skyldigheten; hvarvid Anmärkningar blifvit gjorda af Herrar Munck af Rosenschöld och Carl Ulric Nauckhoff, hvilka bägge ansett de pligter, som den gifte mannen har att uppfylla emot maka och harn, böra medföra rättighet för honom till befrielse från Beväringsskyldighet, eller att han, efter Herr Nauckhoff stunka, åtmindstone barde uppflyttas i den 5:te Classen, såsom den der till Fäderneslandets försvar sist uttages; hvaremot Herrar Gref var ne Carl Stellan Mörner, Jacob Melcher Spens och Albrecht von Lantingshausen samt Friherre Thure Drufva och Herr Gustaf af Brinkman på flere anförda skäl ansett Utskottets Betänkande böra bifallas.
Utskottet får i anledning häraf förklara, det Utskottet anser sfg icke böra afvika från den antagna och gällande grundsats, att så väl den gifte, som den ogifte bör deltaga i Fäderneslandets försvar, enär hans ålder och krafter sådant medgifva; Och att denna tanka äfven är den hos pluraliteten af derespectiva Besv. och Eken.
Vt di.
BetSnkanden.
475 RiksStånden allmänt rådande, det bevises dermed, att Högvördige Pre t-Ståndet, Yäl1 o fl.
BorgareStåndet och Hedervärda BondeStåndet emhälligtTbifallit
Utskottets nu ifrågavarande Memorial.
Stockholm den 3 Aprill 1813.
Stänclcrs Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Ytterligare Utlåtande om upphörande i vissa fall af Dykeri-och Bergnings-Compagniets befattning med slrandaclt skepp och gods.
1 anledning af de hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln utaf Herrar Hans Blomstedt och Ingemar August Ankarsparre gjorda anmärkningar viii Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvars-och Ekonomi-Utskotts den. io:de sistlidne 'Februari afgifna Betänkande rörande frågan om upphörande af Dykeri-och BergningsCompagniets befattning med Skepp och Gods, dä skeppet i Lotsmans Farvatten af Lotsen sätties på grund, har nämnde Betänkande b lif vilt till Utskottet återremitteradt; hvarvid Utskottet inhemtat, att Herr Blomstedt hemställt, det mätte uti den meningen i Utskottets Betänkande, hvarest förekommer Ordet Svenska Fartyg, uteslutas Ordet Svenska, och således
Dykeriets befattning eller så kallade hjelp, enär den är öfverflödig, inskränkas och upphöra, äfven i anseende till Andra 438 Besv. och Ekon.
Nationers fartyg, och att meningen af Lotsmans farvatten måtte närmare bestämmas genom en sådan Redaction: uppliäfvande’ af Dykeriets befattning nied sådana Fartyg, sorn under segling och kryssning långs Svenska kusten, på längre eller kortare distance frun densamma, eller under lotsning eller i Lotsmans farvatten komma pu grund; hvarjemte Herr Blomstedt serskildt anhållit, att vid framställningen af Riksens Ständers underdåniga önskningar i detta ämne, äfven måtte fogas det tillägg, att, vid Oetroyens slut, Dykeri-Inrättningen, såsom Rolag, oell sådan den nu är, mätte till kraft och verkan upphöra.
Utskottet så mycket mindre är i tillfälle att tillstyrka bifall till hvad Herr Blomstedt i ofvanberörde måtto föreslagit, som sådant icke äger någon direot gemenskap med den motion af Herr Eckhoff, hvilken föranledt Utskottets nu ifrågavarande
Betänkande5 och som för öfrigt redan är af de trenne andra Respe~tiva RiksStånden oförändradt antaget och bifallet.
Stockholm den. 5.
Ständers Allmänna Besvärsoch Ekonomi Utskotts Betänkande i an. ledning af åtskilliga väckta motioner och. gjorda Förslag, om vidtagande af nödiga Ees v. oth Ekon.
Betänkande#. j ’’åtgärder till förekommande af Värf”vade krigsmäns pérmitterande och kring’’vandrande i landet, samt upphörande ’’af Handteerks-Gesällers lika beskaffade ’’vandring från den ena Staden och Or"ten i Riket till den andra."
Från Vällofl. BorgareStåndet och Hög. vördige PrestStåndet hafva i dessa ämnen blifvit till Utskottet remitterade: 1:0 Memorial aF Herr Lagmannen G.
Kjellander, hvaruti an fores, hurusom i handsorterna nog allmänt skall klagas deröfver, att Volontairer från Regementerna uti Carlskrona, äfvensom Soldater från andra
Reg monten, permittsras till oeh med på år till något visst Län, Stad eller Socken, utan föreskrift af någon sysselsättning och med den enda för dem uppgifna anledning, att besöka sin hemort, hvarefter sådane pär. ener, oftast halfr.akne, drifva omkring i landet och, då sällan något arbete vågar dem anförtros, uppehålla lifvet genom hvarjehanda illgrepp, stölder och nidingsverk, derom Domstolarnes ransakningar skola bära vittnesbörd, i anseende hvartill Herr Kjellander framställt den önskan, att, i händelse ofvannämnde personers permilterande skulle utgöra någon beräknad lön eller inkomst för vederbörande Chefer, en motsvarande ersättning af Staten då måtte dem bestås, emot det att landet klefve förskonadt från dessa kringvandrande krigs.
Fröt. lBU-ibiS, 8'.dt Saml.Ntr 61. ga 48o Besv. och Ekon.
Betänkanden. män; och, skulle åter sådane vara utöfver behofvet antagne, så kunde antalet mindskas till det nödvändiga. 2:0 Memorial af Herr Lectorn och Prosten Per Arenander, hvaruti, efter gjord framställning om fördelarne och nyttan af de författningar, sorn blifvit vidtagne till förekommande af Tiggerier utaf orklösa fattighjon, öfverklagas de olägenheter, hvilka i hög grad skola tillskyndas Invånare på landet derigenom, att Handtverks-Gesäller och permitterads Krigsmän kringstryka utan bestämda ändamål, krigsmännen ofta åtföljde af Hustrur och Barn i det mest torftiga och utblottade tillstånd, under hvilka vandringar en del af dessa personer med häftighet, men andre åter med pock och hotelser fordra af Allmogen oell den enfalldigare icke blott föda, utan ock penningar, hvilka gåfvor det icke skall vara rådligt att neka dem, i synnerhet då flere sådane gäster förenat sig i ett sällskap.
På detta sätt underhållne af allmosor ofta under hela året, skall det jemväl icke sällan inträffa, att, då den permitterades Pass är stäldt till någon viss af honom uppgifven Socken, derhän är född eiler fordom vistats, och hvarest han följaktligen anser sig berättigad att under permissionstiden uppehålla sig, han omsider blifver Socknens fattigvård till tunga och i det tillståndet kringsprider sjukdomar och laster samt stundom utöfvar de grofvast© brott.
Till förekommande af detta nomadiska lefnadssätt, som i ungdomsåren skall grundlägga sede-förderf, oduglighet och olust Best), och Ekon.
48* vid arbete under de kommande, och hvarigenom ej allenast flere tusende dagsverken skola för fäderneslandet gå förlorade, utan ock allmänheten vara nödsakad underhålla unga, arbetsföra lättingar, de der frånrycka och formind. -ka för den verkligt torftiga det bröd, som han bättre behöfver, föreslår Herr Lector Arenander: att en förändring i skrå-författningarne måtte göras, genom hvilken Gesäller borde förbindas, att lungre qvarblifva på de verkstäder, der de antoges, och att inera arbeta, ari vandra: att värfvad® krigsmän måtte på stället sysselsättas och användas till nyttiga arbeten, då de aro ledige från tjenstgöring; att vederbörande -Chefers permitterings-rättighet ins ..ränke*, och att vissa föreskrifter vid utfärdande af Pass bestämmas. 5:0 Memorial af Herr Prosten P. JFrtmnn, som förenat sig med hvad af Herr Lector Arenander i ofvan!»-rörde matto blifvit yttradt, men derjemte tillstyrkt, det måtts hos Kongl.
Maj:t en sådan författning i underdånighet föreslås, hvarigenom försam hagarne tillerkändes rättighet, att blifva hörde, innan Befälet för vär vade Soldaten finge utfärda Permissions Pass ; äfvensom Herr Frostep ansett permitterade Soldater böra vid bort- och återgåendet vara förledde med Marcheroute och tractamente efter Tågordning gen. 4:0 Utdrag af TlogvördigaPrest-S^^ndetsProtocoll för den 23 och 30 sistlidne December, innehållande anföranden af Herr Biskopen 462 Bes v. och Ekon.
Herr Biskoppen Doctor Faxe har besvärat sig öfver de olägenheter, som landsbygden i Skane skall, framför andra, få vidkännas genom permitterade Soldaters kringstrykande med Hustrur och Barn och ohöfliga påfordrande af gåfvor utaf säd och mat åror, hvilka ofta skola utgöra ett större belopp, än som för Socknarnes egna fattiga årligen erfordras.
Herr Prosten Billdahl har anfört ett exempel derpå, att, sedan värfvad Soldat gift sig inom den församling, der han under permissions-tiden uppehållit sig, och sedermera tagit Hustrun med sig till Garnizons-orten, hvarest han efter några års förlopp genom döden afgått, bans Enka msd 4 barn uti ett alldeles utblottadt tillstånd blifvit förpassad till hemorten, och den församling, der hon var född, för att med husrum och underhåll förses ; och, då besvär deröfver hos Konungens Befallningshafvande blifvit anförde samt Enkan med Barnen återsände till Garnizons, orten, att der qvarstadna och vårdas, hade Kongl. Maj:ts och Piikets KammarCollegium, uppå deröfver anförda klagomål, medelst utslag förklarat, att Garnizons-orten icke kunde förbindas försörja Enkor och barn efter aflidna värfvade Soldater, utan borde sådant ske i den ort, hvarest Enkan var född och sin mesta tid vistats.
Denna tunga har Herr Prosten ansett böra upphöra och perntissions*räu Besv, och Ekon.
Betiinkanden.
483 tigheten inom värfvade Arméen följaktligen inskränkas.
Herr Doctor Stenhammar har gjort åtskilliga anmärkningar emot obehcrigheten af handtverksarbetares kringstrykande} till förekommande hvarafjHerr
Dootorn föreslagit, att ingen sådan person må äga rättighet öfvergifva den Stad, der han på verkstad blifvit antagen, utan så vida han gitter med bevis styrka, att han lega och skjuts eller åtmindstone tillräckliga underhålls-penningär för rese-tiden erhållit af den nya Husbonden, genom hvilken ordnings införande en verklig bätnad förmodades böra uppkomma för Handt» verkerierna, der hvar och en desto samvetsgrannare måste vinnlägga sigom flit och trohet i sin tjenst, ju större han funne sitt eget äfventyr, i händelse han genom lättja, vårdslöshet, sturskhet eller fylleri skulle råka förverka sin Husbondes aktning och tillgifvenhet.
Herr Doctor Vijkman har till alla deslar förenat sig med Herr Doctor Stenhammar och för öfrigt tillagt, såsom ett, i Herr Doctorns tanka, säkert botemedel emot Gesällers sysslolösa kringvandrande och pockande hellande, samt derunder någon gång bidragande till Veneriska smittans utbredande på landet, det måtte handtverksgesäller hädanefter varda satte under Tjenstehjons-stadgan och förpligtads, att tjena halfva eller hela året ut, utan att, såsom nu sker, löpa Landet kring, och blifva för det allmänna en betungande och tärande i stället för en närande 484 Be sv. och Ekon. Zltsk.
Eeänlianden. medlem.
Detta allt har Utskottet tagit i öfverväga*!» de; Och» hvad först angår frågan om inskränkning elier upphörande af permitterings-rättigheten vid de värfvade Rugementerna j sk, ehuru Utskottet nogsamt har sig bekant, att ett alltför vidsträckt begagnande af en sadan rättighet medfört flera olagenheter för dem, sorn bo pä Lindet, och i synnerhet näsa intill Garnizons-orterna eiler vid stora Landsvägen, anser Utskottet likväl samma rättighet icke. böra eller kunna upphöra, emedan ders ei allenast blifvit af Kongl.
Majrt i Nåder tilläten, utan ock de värfvade Regementernas bestånd derpå för någon del beror, i sä måtto, sorn det nästan skulle blifva omöjligt att vid nämnda Regementer erhålla någon val fräjdad Soldat, om i dte danne ägde det hopp, att få permission och att under Capitnlationstiden få besöka sina anhöriga octi vänner i den ort, hvarifrån han kommit.
Ds i ofvanfcerörde afseende öfverklagade olägenheter ]’ ra imelleUid redan blifvit i betydlig moa mindskade, sedan Kongl, Majrt genom nådiga General Ordres af den 96 April 18J7 befallt, det vederbörande Regements befälhafvare skola noga vaka deröfver, att ej annat än välfrägdadt Manskap må frän Garnizons-tjenstgöring permittera», och att de gifte Soldaterna i mö liga te måtto qvarhållas till ständig Gar nizons tjenst.
Dock, som derigenom icbs upphört de for Städerna och Landet besvärande omständigheter, som uppkomma i synnerhet deraf, att permuterade Soldater icke Ees v. och Ekon• XJtks.
Eetänkanden, 435 äro förbundne, att under permissionstiden hafva något serskildt försvar, xitan äga frihet att uppehålla sig hvar som heldst å den ort, dit de aro permitterade, och att jemväl medtaga deras Hustrur och Barn, hvaraf följden ofta blifvit, att alla dessa permissioner omsider kommit att ligga den Stadens eller Församlingens fattigvård till last, der de någon tid fått uppehålla sig, så har Utskottet ansett sig böra föreslå: 1:0
Att värfvad Nummer-karl, som till någon viss stad eller socken permitteras, bör genast för Pastor pä stället uppvisa sitt Pass eller Permissions-Sedel och sednast inom åtta dagar efter ankomsten till församlingen hafva förskaffat sig försvar hos någon inom Församlingen godkänd person, hvilken å näst derefter infallande Söndag bör sådant Församlingens Ledamöter tillkännagifva 5 hvarefter den sålunda försvarade karlen icke får under permissions-tiden öfvergifva sin Interims-Husbonde förr, än karlen kan visa, att han erhållit ett annat lika godkändt försvärj och detta allt vid äfventyr för karlen, att, oaktadt sitt pass eller permissions-sedel, genast gripas och återföras lill Regementet. 2:0 Att, om värfvad
Nummer-karl skulle under permissions-tiden få afsked eller blifva utur Compagniets Rullor utstruken, han icke bör få qvarstadna i den församling, der han då vistas, utan sa vida församlingens Ledamöter dertill samtycka ; äfvensom att en afskedad eller utstruken Nummer-karl, sorn tjenat vid Yärfvadt Regemente, icke bör 48<5 Besv. och Ekon•
Betänkanden. få försändas eller förpassas till någon viss Stad foller Socken, utan qvarstadna der han såsom Krigsman sist varit skrifven, så framt ieke församlingen bifaller hans emottagande, hvilken Regel Utskottet tillstyrker böra få gälla jemväl i afseende på sådana karlars Hustrur och Barn sauit Enkor, de der äfven under karJarnes P rmissionc tid icke böra få medfölja till perttiissio» s-orten, utan dertill förut af församlingen lemnadt bifall, på sätt och i den ordning, sorn Kongl. Kungörelsen af den 5 December 1788, samt Kongl- Förordningen af den "ir Ftbruani 1804 forekri va. 5:0
Att, då genom redan utfärdade för‘fattningar är föreskrifva t. d»t uti Soldaters Pass eller permissions-sedlar bör utsättas karlens fräjd och uppförande uti GarnU.ons-orten, samt att lian bör förse sig nied bevis af Psesterskapet, huru han uppfört sig i den församling, der han under permissions-tiden vistats, det j inval bör åligga den, sorn Perjmissions-sedfcln utfärdar, att deruti förelägga harlen viss bestämd tid och väg för bort- och återgåendet, vid äfventyr att, i händelse af öfverträdelse deremot, genast gripas och till Regementet återföras.
Skulle Tiiksens Höglofi.
Ständer finna för godt att gilla och antaga hvad Utskottet sålunda föreslagit, och underdånig skrifvelse til,l Kongl. Majrt i följd deraf kon nie att afgå; så torde dervid tillika fogas den underdåniga anhållan, att Kongl, Majrt i hela vidden af detta ämne täcktes i Nåder vidtaga sådana åtgärder, hvilka, med bibehålian - Eesv. seli Ekon. Utsi;.
Eetanlanden.
487 de af de värfvade Regemenfernas Permitte» rings-rältighet, lära i möjligaste matto undanrödja ds olägenheter för Landets Invånare, hvaröfver man klagat.
Vidkommande åter Hardtverks»Gesäller; så, emedan detta ämne har ett oskiljaktigt sammanhang med den hos Lag* och Ekonorr. iUtskotten redan handlagda och till Riksens Höglofl.
Ständers afgörande öfverlemnade fråga, angående en Allmän Näringsfrihet; ty anser Utskottet det skola blifva utan ändamål, att afgifva något serskildt utlåtande, rörande den af HandtverksGesäller hittills begagnade frihet, att hvad tid som heldst på året få flytta från den ena Mästaren och Staden till den andra.
Dock varder detta allt vördsamligen öfverlemnadt till Riksens Höglofl.
N:r 84* Riksens Höglofl.
Ständers Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskotts Utlåtande, i anledning aj gjorda anmärkningar vid Utskottets Betänkande, rörande väckt motion om Vestmanlands Regementes befrielse' frän ArbetsCommendering vid Götha Canal•
Hö glöd.
Ridderskapet och Adeln har till Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet å - 488 Best), oeh Ekon, TJtsk.
B clank andeni terremitterat Utskottets Betänkande af den 17 sistiidne Januari, rörande den af Riksdagsfullmägtigen för Siende och Tuhundra Härader i Vestmanlands Län, Joli.
Regemente måtte befrias från att blifva corn menderadt till arbete vid Götha Canal; vid hvilk £ Betänkande anmärkningar blifvit gjorde af: 1:0 Herr Grefve Johan Henning Gyllelborg, som ansett Utskottet hafva bort upptaga och vederlägga de Forfattningars föreskrift, hvilka tala för den yrkade befrielsen; beldst 70 §. uti Kongl. Resolutionen a£ är 1766 pä Allmogens Besvär innehåller, att ingen uppbndning af soldater får ske till enskildt arbete eller enskilda personer till nytta, hvilket ock i förra Resolutioner vore uttryckelig! förbudet, och Kongl. Reglementet af den 11 April 1810 för Götha Canal icke heller bestämdt föreskrifver arbetsskyldighet af Kronans indeldta manskap vid nämnde Canal; hvarförutan Herr Grefven såsom origtigt anmärkt, alt Utskottet yttrat sig, det denria fråga icke annorlunda än sorn connnando-mål vore att anse; hvaraf således skulle följa, att Utskottet funne en annan tillämpning af Grundlagen i detta afseende böra vara, än Konungen sjelf i Nåder funnit, enär Dess Nådiga Befallningar om indelda soldaters arbeten vid Götha Canal utfärdas genom vederbörande Expeditioner i vanlig Embetsväg, men icke såsom oommandomäl.
Belänkanden. 439 2:o Herr Ebethard Munck nf Rosensköld, som, utan atl ingå 1 någon profning deraf, huruvida Vestmanlands B gemente borde till arbete vid G ftha Canal commenderas elier icke, endast ansett frågan ingalunda böra betraktas såsom ett commandomåi. 3:0 Herr Fiiherre Carl Henric Ankarsvärd, som, på de af Herr Grefve Gyllenborg anförda grunder, anhållit om återremiss af Betänkandet.
4:0 flerr Ambrosius Magnus Berghman, som på-tält frågan icke vara ett Courmandoutan ett Ekonomi-mål, och 5:0 Herr Friherre Ludvig Boije, som väl ansett Utskottets Betänkande vara till alla delar iigtigt, men önskat, att allt utlåtande i ämnet måtte af Utskottet uppskjutas, intill dess den hufvudsakliga frågan om sjelfva Canalarbetets bedrifvande förut blifvit afgjord, på det icke ärenderns måtte i omvänd ordning afgöras.
Häremot hafva Herrar, Friherre Jacob Cederström, Grefve Baltzar- Bogislaus von Platen, Friherre Thure Drufva och Friherre Adolph Lagerbjelke talat för bifall af Betänkandet; hvarvid Herr Grefve von Flaten tillika upplyst, att Kongl. Majit ej allenast uti Nådig skrifvelse till Directionen öfver Götha CanalByggnad af den 12 Februari 1811 förklarat, det Canal-arbetet vore att anse lika med andra Kronans arbeten, såsom å fästningar, hamnar och dockor, och att arbetsmanskap, tillika med nödigt befäl, finge genom Konungens tjenstgörande General Adju - 49® Besv. och Ekon.
Ectcinkanclen. tanter beordras till Götha Canal, utan ock uti en sednare
Nådig skrifvelse af den 23 Februari 1815 förordnat, det ersättning för beklädnads slitningen borde äga rum och vederbörande tilldelas.