Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frölichs; men för att kommä till visshet - Den i a Maj. liet häruti, fortfar jag att begära propos., att begge frågorna må i ett sammanhang företagas.
En ledamot af BäncoUtsk. liar sagt, att PresteSt:s inbjudn. står tillsammans ined motionen; en annan liar sagt nej dertill.
1 ovissheten om hvilkendera har rätt) instämmer jag med Frih. Boye. R. o. Ad. beslöt, att PresteSt:s inbjudn. skulle hvila, tills Banco- och LagUtskms omnämnde utlåt, inkommer.
Jag anliuller, att PresteSt:s inbjudn. må på föredragnrslistan uppföras under samma nummer, som det inkommande betänk, från Utsk., eller åtminstone, att inbjudn. uppföres antingen straxt före eller slraxt efter Utskis betänk., så att begge målen kunna företegas i ett sammanhang.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att H. Ex. väl ansett, hvad Hr Hjärne begärt vara en följd af R. o. Adis nyss lättade beslut, men ville ändå, enär sådant åstundndes, hemställa, att den hyss föredragna inbjudn måtte få föredragas på samma gång som Banco- och Lag-Utsk:ns omförtnälda utlåt.
Föredrogs ånyo BäncoUtsk:s d. 7 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 141 ■ anledn. af de inom 2:ne Stånd gjorda anmärkn:r vid Utsk.*s under Wto i3ä aflåtna raenlor.
Derjemte föredrogs ett prot.utdr. från PresteSt. af förliden gårdag, innehållande inbjudn. till Rledstånden att, i likhet med PresteSt., ogilla BaneoUtsk:s utlåt.
N:o 141 samt besluta, att R.
St. aflåta en underd. skrifvelse, hvarigenom de till K.
M:s kännedom öfverlemna btcoregleitlentet och anhålla, att hvad allmänheten deraf torde behöfva känna mätte på vanligt sätt blifva kungjordt.
Jag får erinra, ätt Utsk:s betänk., Som redan en gång förut blifvit begärdt på bordet, nu för andra gången är före, och jag troi- altså, ätt dét hu måste äfgöras.
Huruvida R. o. Ad. dervid finner skäl att frångå sitt redan fattade beslut, torde discussionen bäst komma att upplysa; men hvad inbjudn. beträffar, anhåller jag-, i anseende till det utsatta plenum plehorum, att den mätte blifva hvilande på bordet.
Jag kää ej underlåta ätt uttrycka min förundran, att R. o. Ad. ej hade plenum på samma gång, som PresteSt, fattade ifrågavar. beslut.
Det Synes, som hade nian velat Vänta, till dess man fått se, hvad inverkan detta skulle hafva på R, o. Ad;s beslut, För ätt ej visa en så exemplarisk svaghet, får jag förklara mig stå *22 H. 15 Den 12 Maj. fast vid min förut yttrade öfvertygelse i ämnet, oell att jag sålunda ej instämmer i inbjudn.
Frih. von Schulzenheim, Dav;, Jag förenar mig i anhållan, att inbjudn. må blifva hvilande på bordet; och hvad betänk.
N:o i4i angår, kan jag ej annat förmoda,, än att det blifver lagdt till liandkna.
Otn Utskts betänk, ensamt nu vore föredraget, skulle jag instämma med Frih. v. Schulzenheim; men då PresteSt:s inbjudn. i sammanhang dermed blifvit föredragen, kan jag endast instämma med honom såvida, att jag yrkar, det R. o. Ad. förklarar sig vidhålla sitt redan förut fattade beslut och lägger betänk, till handkna.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att då BancoUtsk:s utlåt.
N:o 141 blifvit af 2:ne ledamöter begärdt på bordet, kunde bordläggningen icke förvägras.
Ånyo föredrogs BancoUtskrs d. 7 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 142 i anledn. af de inom 2tne RiksSt. gjorda anmärknrr vid Utsk:s under N:o 131 afgifna memor.
Äfven föredrogs en af Preste St., genom prot.utdr. af förliden gårdag, gjord inbjudn. till Medstm att, i likhet med PresteSt., ogilla BancoUtskts utlåt.
N:o 142 samt besluta, det R.
St. genom stadgande i bicoreglementet berättiga fullmägtige att, derest creditivet erfordras, i underd. begära K.
M:s medverkan, samt att R.
St. uti underd. skrifvelse anmäla denna i afseende på creditivet beslutade åtgärd.
Jag tillstår, att från den inbjudn., som nyss var före, jag fått en sådan afsmak för inbjudnafrån det Högv.
Ståndet, att jag ej nu följt uppläsningen af denna med nog uppmärksamhet, för att kunna säga mig hafva fattat, om reöactionen i PresteSt:s beslut här är lyckad.
Jag har i min reservation vid betänk, fästat uppmärksamheten på de skäl, som finnas för en återremiss af detsamma; och för att pröfva inbjudn., torde det vara bäst, att den får hvila på bordet tillika med den andra.
Frih. von Schulzenheim, Da v., förenade sig med Gr.
Frölich. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att, i följd af 2:ne ledamöters begäran, BancoUtsk:s utlåt.
N:o 142 komme att blifva hvilande.
Vid förnyad föredragning lades till handkna förstärkta StatsUtskrs d. 9 dennes på bordet lagda memor.:
N:o 464. i anledn. af verkställd omröstning i frågan om det sätt, på hvilket upplåning för Riksg.eont:s behof skall verkställas; K
Den 12 Maj. Wto 465. i apledn. af verkställd omröstning i frågan om en nådegåfva till förre t. f.
Öfvercommissarien P. J. Åhman; N:o 466. i anledn. af verkställd omröstning öfver frågan 0111 medels anvisande å 8:de lmfvudtiteln, såväl för underhållet af arbetscompagnierna på Kungsholmen, som för dessas sysselsättande med fästningsbyggnadsarbetet vid Carlskrona; Wto 467. i frågan om förändringar i t och 2 art. afbevilln. förorda.
St;s underd. skrifvelser till K. M., nemi.: Wto 340. med formulär dels för den förbindelse, som skall af hypoteksförening afgifvas till Riksgcont., och dels för den garanti, sistnämnde Cöntor äger meddela dylik förening; Wto 341. ang:de förklaring af 1 cap. 2 § StrafFbtn samt K. brefvet d. 25 Sept. 1777.
Lades till handkna StatsUtsk:s d. 9 dennes på bordet lagda memor.
K:o 468 i anledn. af erhållen återremiss å SlatsUtsk:s utlät.
W:o 460.
Föredrogs ånyo och godkändes StatsUtskts d. 9 dennes på bordet lagda memor.
Wto 469 med öfverlemnande af den upprättade riksstaten.
BancoUtskts d. 9 dennes på bordet lagda betänk.
Wto 14-3 i anledn. af Hr Rosenblads, B., motion om underd. skrifvelse från R.
Mts nåd. biträde för upptagande af utländskt creditiv för Banken.
Jag anhåller, att detta betänk. må hvila på bordet, för att företagas i sammanhang med föregående betänktn, som blifvit ånyo bordlagda.
Frihtna Boye, Fredr., och Cederström, Jac., förenade sig med Hr Rosenblad.
Frih. Hermelin, Aug., hade inlemnat följande:
Hindrad att längre såsom utsktsledamot qvarstå, får jag vördsamt afsäga mig den plats inora BancoUtsk., hvartill jag genom II. R. o.
Adts förtroende blifvit kallad.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ny ledamot i BancoUtsk. efter Frih.
Upplästes åtskilliga från de öfriga RiksSttn ankomna prot.-utdr., nemi. från PresteSt. af d. 4j 6, 7 och 11 den - Deri is Maj. pes, från BorgareSt. af d. i, 4, 5, 7 och 9 dennes samt från BondeSt. af d. 5, 7 och 9 dennes.
Lades till handkna, Då K. M, till kl. -J till 1 denna dag kallat R, St. till plenum plenorum, afgipgo H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. kl, i till I till rikssalen, hvarest H. Ex. Hr Statsministern för utrikes ärenderna, å K.
St., innehållande svar å åtskilliga af dem till K. M. i underd, öfverlemnade skrifvelse!-, rör:de lagfrågor. H. Ex. Hr. Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad. åteikommo kh 4 2 e, m-> <iä R- M:s nåd, tal föredrogs och la-, des till handkna.
Upplästes och Jades på bordet nedannämnda memor. och iitlåtm från Constitu tion sUtskottet:
N:o iaa, till R. o. Ad. samt BorgareSt., angrde deras åtgärder vid memor- N:o 'jS; N:o i2å- till R, o, Ad., ang:de dess åtgärd vid memor.
N:o 118; StatsUtskottet: N:o 47°, med förslag till reglemente för R.
St:s Riksg.- pont., jemte de dertill hörande aflönings-och pensionsstater; BancoUtskottet:
N:o 144- med förslag lill sammanjemnkn. af RiksStms särskilda beslut i anledn. af Utsk:s under N:o i35 afgifna utlåt.
Banco- och LagUtskotten: N:o 7. 1 anledn. af vissa skiljaktigheter uti RiksSttns Sednast fattade beslut, rör:de lagstiftningen för enskilda banker; N:o 8. öfver Hr Frih. L.
Boyes och Hr N. W.
Stråles anföranden, ang:de afskiljande af de ceconomiska och financiella delarna af förslaget till lag för enskilda hanker från de delar, som röra allm civillag.
Justerades 5 prot.utdr. för denna dag.
Ankom K. M:s Hofcanceller, hvilken å K.
M:s höga vägnar aflemnade en Dess nåd, proposrn.
Sedan Hofcancelleren aftvädt, upplästes R.
M:s nu ankomna propos. till R.
St , ang:de lag för inrikes vexlar; gifven Stockholms Slott d. 12 Maj 1835.
Då den samma propos. åtföljande lag för inrikes vexlar hörjade uppläsas, yttrade Den 12 Maj. 117 Gr.
Jag hemställer, om sjelfva lagen behöfver uppläsas, helst jag i allt fall är nödsakad begära den hvilande på bordet, enär jag ej hort de anförda skälen i K.
M:s contrapropos. för afskiljandet af frågorna om inrikes och utrikes vexlar.
Jag finner väl obehaget af denna åtgärd att begära Konungens propos. på bordet, då sådant kan föranleda till riksdagens fördröjande och till våda för sjelfva saken; men min pligt, såsom representant, ålägger mig att begagna denna min rättighet.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att den begärda bordläggningen icke kunde förvägras. Hr Hjärne, Harald:
Frölich, rör:de uppläsningen af sjelfva lagen, anhåller jag, att Statsrådsprot. må blifva uppläst.
Upplästes nedannämnda,den K.proposm åtföljande handl:r: 1:0 protocoll öfver just.-ärender, hållet å Stockholms Slott tisdagen d. 12 Maj 1835 inför H. M. Konungen i Dess StatsRåd; samt 2:0 utdr. af prot. öfver just.-ärender, hållet i Konungens Högsta Domstol måndagen d. 11 Maj i835.
Jag anhåller få fråga, om ej det prot., som angår behandlingen i StatsRådet af R.
St:s skrifvelse i ämnet, äfven finnes.
Skulle det vara tillstädes, ber jag, att det äfven måtte uppläsas, jemte Högsta Domstolens yttrande i frågan.
Frölich och förmodar det vara ett misstag, om ej det ifrågavar. prot. blifvit bifogadt.
För öfrigt instämmer jag i hans begäran, att den K. propos:n må hvila på bordet.
Några andra handl.T, än de nu upplästa, hafva ej blifvit aflemnade.
Af den efterfrågan, man gjort om det StatsRåds-prot., som angår Ständernas skrifvelse i ämnet, Jedes jag att föra R. o. Ad. till minnes, att frågan om R.
St:s skrifvelse besvarades i plenum plenorum.
Något helt annat är frågan om Konungens contrupropos.
I den förra frågan hafva vi ingen rätt till StatsRådets prot.; det kai; ej blifva föremål för Ständernas granskning.
Jag är böjd att tro den siste talaren haRs va rätt, och får erinra, att jag endast gjorde en förfrågan, om detta StatsRåd-sprot. fanns.
Dock synes det ej vara utom formen, att Ståndet genom Hr Gr. o. Landtm, begär från Hofcancelleren del af detta prot.; och vågar jag altså föreslå en sådan åtgärd.
StatsRåds-prot. tillhör blott Constit.Utsk. Vill Gr.
Frölich på den vägen erhålla del deraf, står det honom öppet. iiS Den 12 Maj. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, yttrade, att han af grundlagen fann sig förhindrad att framställa den af Gr.
Frölich begärda propos:n. Gr. Frölich:
Jag har blifvit öfvertygad af Frih. af Nordin, och afstår således sjelfmant från min begäran.
Då vid all lagstiftning för enahanda föremål samma grundsatser och, så vidt skiljaktigheten i loealförhållanden sådant medgifver, samma föreskrifter böra gälla och tillämpas, så får jag, med anledn. af K.
M:s i dag meddelade nåd. svar å R.
St:s und. förslag till vexellag, vördsamt föreslå, att R.
St., till vinnande af nödig enhet i denna del af lagstiftningen och till beredande af en utaf bchofvet högt påkallad lättnad vid tillämpningen af de i mångfaldiga särskilda författningar nu spridda föreskrifterna rör:de detta ämne, måtte hos K. M. i und. anhålla, det K.
M. täcktes låta utarbeta och vid nästk. riksdag R.
St., i öfverensstämmelse med 87 § af Reg.F., i nåder meddela förslag till gemensam lag för såväl vexelrörelsen inom landet som den vexelrätt, hvilken utrikes och inrikes orter emellan bör äga rum.
Jag anhåller vördsamt, att denna motion matte ofördröjligen varda till LagUtsk. remitterad.
Frölich, David. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. % till 2 e. m.
Silfverstolpe, Tliorsdajen den i4 Maj 1835.
Justerades i prot.-utdrag för d. 12 dennes.
St:s und. skrifvelse!- till K. M., nemi.: N:o 342. ang:de Riksg.cont:s behof fr. o. m. i835 t. o. m. 1839; N;o 343- med öfverlemnande af den upprättade riksstaten.
Likaledes upplästes till justering och godkändes nedannämnda från Exped.Utsk. inkomna förslag till §§ i riksd.- boslutet:
Den i4 Maj. 1:0 angrde Götha Ganalbolags och Malmö f. d. Discontverks mindre säkra fordringar; 2:0 ang:de grunderna för Bankens rörelse och förvaltning; 3:o ang:de grunderna för befordran till comnnssarie-beställningar inom Banco verket; 4:o ang:de åtskilliga lagförklaringar och stadganden; 5:o ang:de ändring i 3o § i concurslagen; 6:0 angrde ändring i 3 cap. sjöskadeb:n sjölagen; 7:0 ang:de förändradt stadgande i fråga om förnyelse af äktenskap emellan frånskilda makar; 8:0 ang:de rättighet för ägare af skatte-frälse-hemman alt lösa frälseräntan, när densamma utom börd försäljes; 9:0 angående bestämmande af viss tid för fullföljd af bos K. M:s Bef:h:de skedd lagsökning emot löftesman, som borgat såsom för egen skuld; 10:0 ang:de åtskilliga förändrade stadganden, ronde utmätning; 11:0 ang:de stadgande till förekommande deraf, att gäldenär, medelst diktade köpealliandlingar, undanhåller sina tillgångar från utmätning; 12:0 angrde prescriplionstid för domfästa fordringar; i3:o om upphäfvande af K. förordn. d. 5 Mars 1786, hvarigenom dödsstraff är utsatt för stöld ur bref; i4ro angrde'ändring i bestraffningen för missgerningsmans lössläppande; i5ro om upphäfvande lill vissa delar af 4'de punkten i K. brefvet d. 22 Mars i8o3; 16:0 angrde stadgande, att mål rörrde den nidingstjufnad, hvarom 3, 4 °ch 5 §§ 42 cap.
Missg.brn omförmäla, må upphöra att vara af underställningsegenskap; 17:0 angrde åtskilliga förändringar, tillägg eller förklaringar af allm lagens stadganden; i8ro angrde brännvinsbränningsrättigheten; igro angrde allm. bevillningen.
Ilr Hjärne, Haraldt R. o. Ad. beslöt väl i sista plenum, att det betänk., som inkommit från R. o. Adrs särskilda Utsk., skulle uppföras först på föredragnrslistan för i dag; men R. o. Ad. kände icke då, att samma dag en K. propos. skulle till R.
St. ankomma.
Om denna K propos. genast hade blifvit remitterad till LagUtsk., så hade 11. o. Adrs förenämnde beslut kunnat hafva någon menlig följd; men då denna nåd. propos., emot åtminstone min förmodan, blifvit begärd på bordet af en värd ledamot, har jag ansett mig böra väcka den frågan, att denna K.
Mrs propos. måtte föredragas till remiss, innan något annat ärende företages.
Riksd.Ordnrs 47 § innehåller den bestämda föreskrift i afseende på målens föredragning, att sådana mål, sorn röra Riks - 120 Den 14 Blaj.
St:n gemensamt, d. v. s. allm. ärenden, skola först i plena föredragas, och sedermera hvarje Stånds enskilda
För min del vill jag ej yrka en fullkomligt bokstaflig efterföljd af denna § i afseende på de mål, som äro uppförda på denna dags föredragn:slista, emedan till följd deraf det först uppförda målet skulle komma att sist föredragas.
Mitt ändamål är icke (i anseende till det misstroende, som till följd af olika åsigter är rådande, bör jag förklara det) någonting annat, än att jag må vara fullt förvissad derom, att berörde K. M:s propos. blir i dag till LagUtsk. remitterad.
Egenskapen af det mål, som är först upptaget på listan, föranleder mig till den farhåga, att discussionen derom kunde så långt utsträckas, att dagens plenum komme att slutås, utan att något annat mål hunne förekomma, och då blefve den K. proposln ännu en dag hvilande på bordet.
Jag tior mig veta, att denna K. propos. redan är remitterad från 2tne Stånd, och jag troi* äfven af det 3:dje.
Det vöre således R. o. Ad., som rättvist skulle få uppbära skulden, om K. M., i anseende till uppskofvet med detta måls behandling, funné sig föranlåten att förlänga riksdagen.
Detta är motiverna för min begäran, och jag hemställer till R. o. Ad, huruvida det ej är grundlagsenligast att först besluta remiss till Lag-* Utsk. af K. M:s propos., innan Ståndets enskilda mål föredrages.
För min del förstår jag icke, huru någon discussion om denna remiss kan uppstå, som kunde föranleda dröjsmål.
Väl har den ledamot, som bordlagt den nåd. propostn, hotat R. o. Ad. med ett fullständigt och vidlyftigt anförande i ämnet; men då K.
M:s propos. om inrikes vexlar har sammä redaction som det beslut, R.
St. i ämnet fattat, inser jag ej, huru det kan finnas någon ledamot inom RiksStm, som kan Jemna några nya upplysningar åt det Utsk., hvars behandling frågan tillhör.
Om Gr. Frölich, som är den ledamot, hvilken ämnat yttra sig, har några upplysningar alt lemna Utsk., så torde det vid närvar, förhållande vara lämpligare, att han enskildt aflemnar dem till Utsk:s ordförande eller någon af dess öfriga ledamöter, än att han uppehåller tiden så sent på riksdagen genom ett yttrande, som kan föranleda långvariga discussioner inom Ståndet.
Jag anhåller om Hr Gr. o. Landtm:s propos. på min begäran.
På Hr Gr. o.
Landtnäs befallning får jag äran tillkännagifva, att de 3:ne öfriga Stånden redan till Lag.Utsk. remitterat K. M:s nåd. propos. om inrikes vexlar.
Jag hade icke väntat, att den siste värde talaren, som alltid så mycket yrkat på lielgden af fattade beslut, skulle vilja föreslå R. o. Ad. att upprifva ett i föregående plenum fattadt beslut.
Hr Hjärne har såsom stöd för sin mening åberopat 47 § Riksd.- Ordn. 5 Den uj Maj. 121 Ordn., men icke läst till punkt.
Der står nemi.: ”Uti plena föredragas först de för RiksStm gemensamma ärenderna, och sedermera hvarje
Stånds enskilda, alla i den ordning de, hvart slag för sig, inkommit, så framt ej Stånden derom annorlunda förordna/'
Nu tror jag, att Ståndet derom annorlunda fÖrordnat i ett föregående plenum, och jag kan således icke annat än på det högsta bestrida Hr Hjärnes åsigt; och så mycket mindre kan jag gilla denha åsigt, sorn jag icke tror, att någon lång tid kommer att åtgå för pröfrtingen af det obehagliga ämne, som It. o. Ad. beslutat först företaga, enär detsamma är så väl kändt, att man ej behöfver blifva särdeles vidlyftig, då ämnet discuteras, så framt man ej är älskare af långa tal i prot:n.
Hr Hjärne liar sjelf medgifvit, att den K. proposm ej kan föranleda någon lång discussion; och då jag för min del tror discussionen om Hr Crusenstolpe icke kunna blifva vidlyftig, så inser jag icke, hvarföre ej båda dessa ämnen skulle medhinnas i detta plenum, hvadan jag också bestrider Hr Hjärnes begäran.
Jäg skulle afstå från min begäran, Örn jag af Hr Gr. O. Landtm, blefve förvissad derom, att delta plenum ej skall sluta, innan den K. proposm blifvit remitterad, hvilket är mitt enda syftemål.
Men jag tager mig friheten fästa den siste värde talarens uppmärksamhet derpå, att han icke synes hafva rätt uppfattat lydelsen af 47 § Riksd.Ordm Orden: så framt ej Stånden derom annorlunda besluta, referera sig endast till sednare hälften af föregående mening, som innehåller, att målen skola föredragas i den ordning de, hvart slag för sig, inkommit; men ovilkorligen mäste meningen vara, alL de allm. målen skola först i plena förekomma.
Jag vill dock icke genom denna af mig väckta fråga föranleda en alldeles oväntad discussion; men jag vågar bos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om den försäkran, att detta plenum ej skall slutas, förrän il. o. Ad. remitterat K. M:s proposm.
Jag hoppas visserligen, att icke detta plenum upplöses, innan K. M:s på 11. ot Ad:s bord hvilande propos. blifvit remitterad; men att pä förhand af Hr Gr. o. Landtm, fordra ett sådant löfte, synes mig vara nog vida sträckt.
När det beror på Ilr Hjärne och hvilken annan talare som helst, alt med förslag, som ingen kan förmoda, och med tal, som kunna blifva långa öfver all förmodan, upptaga tiden hela detta dygn, så tror jag det vara för mycket begärdt, att Ilr Gr. o.
Landtm, skall gifva ett sådant löfte.
Jag anhåller derföre, att vi må få företaga ärenderna efter den ordning, sorn är beslutad.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att H. Ex. ej trodde sig lofva jnera, än han kunde hålla, då han försa k* 22 H. iö 4 na Den i4 Maj. lade, att plenum ej skulle slutas, förrän frågan om remiss af K.
M:s på bordet hvilande nåd. propos. blifvit afgjord.
Då Hr Hjärne under detta vilkor afstått från sin anhållan, ansåg H. Ex. altsa, att man nu borde öfvergå till företagande af det på föredragnislistan främst uppförda mål.
Landtm, yttrade, att af samma skäl, som förra gången det mål, som nu skulle föredragas, förevar, förmått H. Ex. att låta tillsäga de främmande åhörarne att under nämnde måls pröfning aflägsna sig, ansåg IL Ex. sig äfven nu föranlåten att vidtaga enahanda åtgärd.
Sedan de främmande åhörarne afträdt, föredrogs R. o. Ad:s särskilda, i enlighet medäo§ Ridd.Ordn. tillsatta Utsk:s d. 7 dennes på bordet lagda utlåt, öfver ett af Hr Crusenstolpe i plenum d. 27 sisth April f. m. afgifvet yttrande.
Genom den reservation, jag bifogat förevar, betänk., har jag tillkännagifvit, alt ett misstag af mig, begånget vid sjelfva voteringen i CJtsk., troligtvis fÖranledt det beslut, hvari Utsk. stadnat.
För ett sådant misstag har jag ej kunnat gifva mig sjelf någon ursägt, och jag har således ej heller någon rätt att af andra fordra den.
Men, mina Hrr, i erkännandet af en förseelse ligger en tillfredsställelse, som jag tror, att ingen vill heka mig.
K11 till saken.
— Jag ogillar, att Hr Crusenstolpe blef afbruten, och jag gör det af 2:ne skäl: först och främst derföre, att jag tror detta afbrott hafva varit stridande emot formerna, och för det andra derföre, att jag är öfvertygad, att, i fall han fått fullfölja, tableauen blifvit så fullständig, att ingen tvekan vid dess bedömande kunnat uppstå.
Om nu R. o. Ad. kunde anse sig som en juridisk rätt, eller som en domstol kunna afgöra detta mål, så tror jag, att man borde fria Hr Crusenstolpe; men såsom domstol eller juridisk rätt kan jag ej anse R. o. Ad., utan jag anser R. o. Ad. såsom en opinionsnämnd, en compromissrätt, deri en och hvar yttrar sig efter sin öfvertygelse, och då hemställer jag till hvarje ledamot, som var tillstädes vid det ifrågavar. tillfället, huruvida det är tänkbart, att den mening, som af Hr Gr. o.
Landtm, blef undertryckt och icke uttalades, kunde hafva tillintetgjort den mening, Hr Crusenstolpe då redan hade uttalat.
Dessutom har R. o.
Ad. redan för ett jemnförelsevis lindrigare uttryck låtit varna en annan af sina ledamöter.
Om nu Hr Crusenstolpe skulle frikännas, så hemställer jag, hvad consequens eller hvilka principer skulle ligga till grund för R. o Ad:s beslut.
Slutligen har Hr Crusenstolpe i ett sednare yttrande appellerat till R. o. Ad:s ära.
Han har nemi. till— kännagifvet den önskan, att R. o. Ad. och dess Landtm, malte vara lika måna om Ståndets ära, som R. o. Ad. samt dess Landtm, fordom varit.
Deruti instämmer jag fullkorn - Den 14 Maj. 123 ligt nied Hr Crusenstolpe; och det är på dessa förenade skäl, som jag i Utsk. ämnat votera emot Hr Crusenstolpe och här kommer att votera emot honom, såvida votering kommer i fråga.
Hr Gyllenhaal, Lars H e r r man:
Den reservation, som jag anmält emot Utsk:s beslut, ådagalägger, att jag vid voter:stillfället inlagt en lapp, hvarpå ordet nej var tryckt.
Jag har ej velat belasta pi ot. med en redogörelse för de skäl, hvarpå detta omdöme sig grundar, och jag gör det ej heller nu; ty då jag tager för afgjordt, att hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter redan långt före detta stadgat sin opinion i delta obehagliga ämne, så vore en sådan framställning obehöflig för alla dem, som dela tänkesätt med mig eller Utskts minoritet, och lika öfverflödig för dem, som hysa en motsatt mening.
Jag anhåller blott att få förklara, det jag anser den af Hr Crusenstolpe begångna ifrågavar. förbrytelsen jemnförelsevis vara af vida svårare beskaffenhet än den, för hvilken Frih.
Klingspor redan af R. o. Ad. fått emottaga en välförtjent varning genom Hr Gr. o. Landtm.; och jag får lika med den siste värde talaren fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet på det högst oformliga och anmärkntsvärda förhållande, som skulle inträffa, om, sedan Frih.
Klingspor fått en sådan varning för en mindre förseelse, R. o. Ad. likväl för en svårare förbrytelse skulle lemna Hr Crusenstolpe full befrielse. Frih. af Nordin, Carl Joh., uppläste följande:
Då denna fråga förevar förra gången, yttrade jag, att jag skulle underkasta mig gode männens och R. o. Ad:s 0111- pröfvande.
Jag kunde då icke förese, att ett betänk, från gode männen kunde inkomma, som genom en vid omröstningen inträffad händelse skulle tillintetgöra möjligheten af att fästa något det ringaste afseende på detta betänk.
Jag befinner mig emedlertid härigenom i samma ställning, som innan remiss till Utsk. ägde rum, nemi. att icke känna, i hvilken tanka gode männen verkligen stadnat.