Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Villigt erkänner jag den äfven temligen tydligt uttalade öfverlägsenheten hös Frih. Klinckowström framför mig i frågor, som angå byggmästareyrket, men jag vågar dock åberopa min egen erfarenhet såsom hyresgäst, hvilken lärt mig huru obehagligt det är att flytta in i nyligen uppförda fuktiga„rum.
Jag vet t. ex. hurusom i ett hus, hvilket genom
Ofverintendents-embetets försorg undergått en reparation, likartad med den nu ifrågasatta, fast i mindre skala, vatten rann efter de fuktiga väggarne i rummen ännu på hösten året efter reparationens verkställande, oaktadt man under den föreg:de vintern eldat i rummen.
Om således Frih. Klinckowström icke funnit det arcanum att bygga utan murbruk bereclt med vatten, så måste nu ifrågav:de hus, liksom alla andra, behöfva någon tid att torka.
Klinckowström har äfven framställt en anmärkning mot mitt yttrande ang:de konversationsrummet.
Hr Frihm måtte likväl härvid icke hafva erinrat sig, att det enligt förslaget finnes, utom klubbrummen, ett särskildt derifrån afskildt konversationsrum.
Mitt yttrande angick detta sednare, hvilket jag trodde möjligen kunna anvisas åt något sådant tillfälligt Utsk., som kunde lämpligen der inrymmas och konversera.
Då, enligt hvad Utlåt:t visar, det nu föreliggande förslaget är att anse endast såsom projekt, och således äfven, om detsamma blifvit af 3 Stånd godkändt, ännu kan undergå åtskilliga jemkningar vid detaljbestämmelserna och i utförandet, så anhåller jag få till Den 9 Maj e. m. 211 protd antecknad min önskan, att Hrr Fullmägtige i Riksgälds-Kont. måtte tillse, huruvida man icke genom tillbyggnader å gårdssidan kunde, när så erfordras, öka utrymmet, i stället för detta påbyggande, ifrån hvilket jag på det innerligaste önskar att man måtte afstå.
Här har blifvit antydt, att den som motsatte sig Utsk:ts förslag i denna fråga, skulle hysa oginhet mot den nya representationen.
Jag anhåller få förklara, att jag icke hyser någon sådan känsla, oell att jag endast af min egenskap såsom arkitekt känt mig manad att just vid behandlingen af denna fråga begagna min riksdagsmannarätt.
Sedan öfverläggnfngen härefter förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till Utsk:ts förev:de hemställan och dels återremiss deraf, framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till densamma, hvarvid svarades många nej jemte åtskilliga ja, och sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Mörner: 1 analogi med Ii. o. Ad:ns nyss fattade beslut torde äfven denna punkt böra återremitteras.
Ofverläggningen ansågs härmed slutad och Utskds hemställan återremitterades.
Jag anhåller om återremiss äfven af denna punkt.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos. blcf Lits kds förev:de yttrande återremitteradt.
Föredrogs ånyo och företogs punktvis till afgörande Stats-Utskds den 5 och 7 dennes på bordet lagda Mern.
N:o 76, ang:de utvidgning af det inom R.
St:rs hus inrättade arkiv och bibliothek samt anvisanden af dertill erforderliga medel.
Lsta punkten.
Jag hade väntat, att någon talare af den sidan, hvilken bestämt R. o.
Ad:ns nyss fattade beslut, äfven sknlle yrka återremiss af denna punkt, hvilken så nära sammanhänger med det föreg:de Betänkd.
212 Den 9 Maj e. m. Gr. Mörner:
Fastän jag icke egentligen kan se något närmare sammanhang mellan denna punkt och det nyss föredragna Betänk:t, vill jag dock instämma i Frih. Klinckowströms yrkande om återremiss.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till punkten, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades.
Jag kan icke annat än gilla, attFullmägtige i Riksgälds-Kont. erhålla det liär föreslagna anslaget till bokinköp, och tillstyrker derföre bifall till den nu föredragna punkten. ansågs härmed slutad och punkten 3:dje punkten.
Innan man afgjort huru R.
St:rs hus skall användas, torde icke vara lämpligt att bestämma om de der befintliga rummens fördelning, och anhåller jag derföre om återremiss å denna punkt.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till punkten, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på återremiss deraf, som med ja besvarades. 4:de punkten.
Med anledning af den nu föredragna punkten tager jag mig friheten hemställa, huruvida icke R. o. Ad. ville till Riddarh.-Direktionen öfverlemna att bestämma hvilka delar af Ståndets arkiv och boksamling må till riksdags-arkivets och bibliothekets ökande och kompletterande aflåtas.
Jag tror, att R. o. Ad. först bör fatta beslut, huruvida den vill bifalla denna punkt, och derefter blir det tid nog att afgöra, hvilken del af arkivet skall öfverlemnas och sättet derför.
Då denna punkt icke innehåller någon hemställan, på hvilken man kan svara hvarken ja eller nej, utan endast en förfrågan från Stats-Utslct, huru de Öfverlä ggningen bifölls.
Dea 9 Maj e. m. 213 särskilda Stånden vilja bestämma ang:de sina arkiver, torde något annat beslut, än det af mig nyss föreslagna, ej gerna kunna fattas.
Sedan ofverläggningen förklarats slutad samt Hr Gr. o. Landtm, yttrat att derunder hade yrkats dels bifall till punkten och dels af Gr.
Mörner, att R. o.
Ad. skulle öfverlemna åt Riddarh.-Direktionen att bestämma, huruvida någon del af Riddarh.-arkivets samlingar kunde till riksdagsarkivets och bibliothekets ökande och kompletterande afiåtas; framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall til] punkten, hvarvid svarades nej, och sedermera propos. på antagande af Gr.
Mörners förslag, som med ja besvarades. 5:te punkten.
En naturlig följd af R. o.
Ad:ns nyss fattade beslut i afseende å Stats-Utsk:ts Betänk.
N:o 75 är att äfven denna punkt bör återremitteras, och får jag derföre hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla om propos. i sådan syftning.
Äfven denna punkt torde böra åter remitteras, då något beslut om de båda kamrarnes kanslilokaler ännu icke är fattadt.
Jag vågar i detta fall hysa en motsatt mening mot den siste värde talarens.
Hvar helst de nya hamrarne än blifva inhysta, är det väl gifvet att de alltid erhålla två rum och att de behöfva hafva tillgång till åtskilliga författnings-samlingar.
Vid sådant förhållande lär denna punkt vara alldeles oberoende af något beslut om lokals apterande för nya representationen, och anhåller jag derföre om bifall till densamma.
Jag afstår gerna från mitt yrkande om återremiss.
Ofverläggningen ansågs härmed slutad och punkten bifölls.
Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utsk:ts den 5 och 7 dennes bordlagda Utlåt.
N:o 77, i ani. af K.
M:ts till 214 Dea 9 Maj e. m. R.
Skrifvelse, i fråga om upplåtelse åt Stockholms stad af vissa tomtdelar å Riddarholmen.
Föredrogs ånyo och bifölls sammansatta Bevilln.- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts d. 5 och 7 dennes bordlagda Betänk.
N:o 2, i ani. af väckt motion om åtgärder i afseende på tillämpningen af vissa stadganden an g: de landväga varuförseln mellan Sverige och Norge.
Föredrogos ånyo och biföllos sammansatta Lag-samt Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:ts den 5 och 7 dennes bordlagda Betanien:
N:o 7, i ani. af väckta motioner om rä ttighet för röstegande i konsistoriella pastorat och sacellanier att begära fjerde profpredikant; och N:o 8, i ani. af väckt motion om upphäfvande af den så kallade indigenatsrätten samt af konsistoriernas missiveringsrätt.
Då 71:sta punkten af Stats-Utsk:ts Betänk.
N:o 74, ang:de pension åt Komminister Ignells enka, blifvit af tvenne Stånd antagen, men af Bonde-St. med ytterst ringa majoritet afslagen, och utsigt är för handen att detta beslut skulle kunna ändras, i händelse inbjudning från något MedStånd ankomme, får jag hemställa, att R. o. Ad. ville inbjuda Bonde-St. att förena sig i dess beslut, att till nämnda enka anslå en årlig pension af 400 rdr.
Mörner begärde detta förslag på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 1 10 e. m.
Den 11 Maj. 215 Fredagen i!(*« 11 Maj 1800.
Justerades ett prot.-utdrag för den 8 och 9 dennes samt 4 prot.-utdrag för sistnämnde dag.
Uplästes ett af Frih. Oxenstjerna, Axel Gabriel, ingifvit mern. af följ:de lydelse:
Under anhållan att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen, får jag afsäga mig min plats såsom suppleant i förstärkt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk.
Föredrogs ånyo sammansatta Stats-, Bevilln.- samt Allm. Besv.- o.
Ekon.-Utsk:ts den 5 och 7 dennes bordlagda Betänk.
N:o 9, i ani. af väckt fråga om restitution af bränvinstillverknings-afgift vid export till utrikes ort.
Då Utsk:t här tillstyrkt K.
Mits framställning, förmodade jag att denna tillstyrkan äfven skulle innefatta restitution af skatten, då bränvin utfördes till Norge, ty då Svenska bränvinet der drager ganska hög tull, kan jag icke begripa hvarföre man icke vid export dit skulle få drawback.
Om så skedde, vore det ju temligen påtagligt att Norrmännen lika gerna skulle taga vårt Svenska bränvin, som Danskt och Preussiskt.
Jag får således hemställa, om icke en återremiss i denna syftning kunde beviljas.
Det stad gande, som här i afseende på restitution för bränvin är föreslaget, står i öfverensstämmelse med det som är bestämdt för socker, å hvilken vara restitution icke eger rum vid utförsel till Norge, liksom tvertom.
Jag kan ändock icke förstå hvad verkan detta kunde hafva på en så hög skatt som denna. 210 Den 11 Maj.
Det är ju meningen att ställa så till att den öfverflödiga tillverkningen kunde exporteras, och jag kan omöjligt fatta att någon olägenhet skulle uppstå för Norrmännen, om detta bränvin fördes till Norge.
Med socker deremot kan det vara en annan sak.
De hafva sina raffinaderier, och olikheten i tullbeloppet de båda länderna emellan gör att olägenheter derigenom kunde uppstå.
Jag fortfar således i mitt yrkande om återremiss.
Jag anhåller vördsamt att genom Riddarh.-Sekreteraren få upplysning, om några prot.-utdrag, rörande de andra Ståndens beslut i denna fråga, ankommit till R. o. Ad.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att, enligt ankommet prot.-utdrag, Bonde-St. bifallit förev:de Betänk., men att någon underrättelse om de öfriga Riks-Ståndens beslut ännu ej erhållits.
Det är likväl på enskild väg kändt att detta Betänk, är afgjordt af de tre andra Stånden, dock med den modifikation hos Preste-St. att detsamma minskat restitutionen med 5 proc.
Men då likväl detta afvikande beslut icke är bestämmande, anser jag R. o. Ad. icke hafva annat att göra än bifalla Utsk:ts förslag, som i sig innefattar K.
M:ts Propos. Gr. Sparre:
Om detta är en bevillnings-fråga, så eger hvarje Stånd sitt veto, och jag kan således icke finna den af Frih. von Schulzenheim anförda omständigheten utgöra något skäl för R. o.
Ad. att antaga Betänkt.
Jag erkänner dock att jag icke är nog initierad i dessa tullförhållanden för att med säkerhet kunna bedöma frågan, och skulle derföre önska blifva upplyst härom.
Sparre kan jag icke inse hvarföre detta undantag blifvit gjordt för Norge, hvarföre jag förenar mig i hans yrkande om återremiss.
Dock skulle jag vara Frih. von Schulzenheim förbunden, om han mågot närmare ville utveckla skälen hvarföre vi skulle antaga Utsk:ts förslag oförändradt.
För hvar och en, som något sysselsatt sig med de internationella förhållandena, är det bekant, såväl att många saker ännu äro ouppgjorda de begge rikena emellan, sorn att man i flera fall ansett klokt att härmed tillsvidare uppskjuta.
Detta har Den 11 Maj. 217 varit hufvudmotivet mången gång, då det varit fråga om tullen på sill och bränvin.
Dessa omständigheter hindra dock icke afgörandet af denna fråga, utan gifva tvärtom anledning att bifalla Betänk:!, hvarom jag ännu en gång får anhålla.
Anledningen hvarföre man undantagit
Norge från denna restitution, är att man i allmänhet antagit den grundsatsen att någon sådan icke bör förekomma vid utförsel till Norge.
Hvad dock denna vara särskildt beträffar, kan det vara likgiltigt för Norge, om den införes härifrån eller från något annat land, och derföre finner jag det vara i sin ordning att samma restitution beviljas för utförsel dit som till Danmark.
Mitt yrkande om återremiss föranleddes af den naturliga tvekan, hvari jag befann mig i afseende å våra förhållanden till Norge; men sedan jag nu blifvit upplyst att någon rimlig anledning härför icke finnes, medgifver jag att någon återremiss icke är afbehofvet påkallad.
Jag anhåller således att K. o. Ad. ville bifalla Utsk:ts förslag, med det tillägg, att efter det sista ordet »bestämd» tillsättes »utan att något undantag vid utförsel till Norge må ega rum.» Gr. af Ugglas, Ludvig:
För min del tror jag att många skäl tala för den restitution, som här är föreslagen; men lika med hvad Preste-St. beslutat, tror jag att den icke bör gå längre än nödigt är, så att Staten icke belastas med utgifter i och för kontrolleringen.
PresteSt:s beslut lyder så att restitutionen skall minskas med 5 proc., och detta tror jag vara ganska välbetänkt.
Jag får således anhålla om bifall med detta tillägg: »med en minskning af 5 proc. till betäckande af kontrollkostnaden».
Det finnes ett skäl för Gr.
Sparres förslag, och det är, att det bränvin, som föres till Norge, går landvägen, men sjövägon till eller ifrån andra länder.
Man brukar nemi. aldrig neka restitution, då landväg begagnas, i anledning af de svårigheter för bevakningen, som der eger rum.
I sammanhang härmed anhåller jag få fästa Gr.
Sparres uppmärksamhet på att detta icke är en bevillnings- utan en anslagsfråga, hvadan tre Stånds beslut är afgörande.
218 Deu 11 Maj.
Jag ber att få instämma med Hr Bennich i så måtto att jag icke betraktar denna restitution som en bevillnings- utan som en anslagsfråga.
Hvad Gr. af Ugglas’ förslag angår, eller att restitution bör minskas med 5 proc., för att godtgöra kostnaden för kontrollen, så kan jag icke deri instämma.
Dessa 5 proc. kunde nemi. då icke betraktas annorlunda än som en exporttull; och om det är meningen att underlätta exporten, vore det högst olämligt att pålägga någon sådan, så mycket mera som en sådan afgift skulle försvåra konkurrensen med den vara, som är tillverkad på sådan ort der denna afgift icke förekommer.
Huruvida frågan är en anslags- eller bevillningsfråga, hörer icke hit.
Jag anser den vara af bevillnings natur och anförde detta som skäl för R. o.
Ad. att fatta sitt beslut.
Med anledning af Hr Bennichs anförande, och för att icke sprittra meningarne, anhåller jag att till min nyss gjorda framställning få lägga ordet »sjöledes», så att förslaget komme att lyda: »att R.
St:r medgifva, att, under de närmare vilkor och bestämmelser, som K.
M:t nu i nåder föreslagit eller framdeles kan finna vara af nöden, vid utförsel af bränvin till utrikes ort må återbekommas en summa motsvarande tillverkningsafgiften, till det belopp densamma kan varda af R.
St:r bestämd; utan att något undantag vid utförsel sjöledes till Norge må ega rum.» Hr von Koch, Nils Samuel:
Som jag icke visste att detta Betänk, stod först på föredragningslistan, har jag nu först kommit upp.
Men då jag nu blifvit upplyst om skilnaden mellan K. M:ts Propos. och Utsk:ts Betänk., samt anser det vara svårt att nu fatta något beslut, får jag anhålla om återremiss.
Två Stånd hafva obe tingadt bifallit Betänk:t, och ett med den förändringen att 5 proc. skulle afdragas såsom ersättning för kostnaderna.
Om man nu vill framställa propos. på denna förändring, bör man väl först tillse, om den är praktisk.
Detta torde den icke vara, ty det är icke tillverkaren som exporterar bränvinet, utan detta sker i 3:dje, 4:de, ja! kanske i 10:de hand, och derföre torde icke denna förändring vara utförbar.
Den är icke heller billig, ty omkostnaderna för bränvinsbränning utgår på två sätt: en del be - Den 11 Maj. 219 talas af Staten för kontrollörers resor och aflöning, och en annan, som dock icke synes, betalas af tillverkaren genom att förse kortrollören med rum och mat.
Allt detta uppgår dock icke till 5 proc., och då således ett Stånd, efter mitt förmenande, af en nyck antagit denna siffra, anser jag densamma vara oriktig och fortsätter derföre mitt yrkande.
Jag ber att få motsätta mig Gr. af Ugglas’ förslag att R. o. Ad. skulle fatta samma beslut som Preste-St.
Här är fråga om att underlätta bränvinsexporten, och fördelen hära! vore så stor, att Staten gerna kunde efterskänka det jemnförelsevis ringa belopp, kontrollen kostat.
Det är bekant att så tillgår i flera andra länder, och jag tror icke det vore skäl att vi härifrån gjorde något undantag.
Deremot instämmer jag med Gr.
Sparre i hans förslag, och anser att någon återremiss icke är af nöden.
Jag är förekommen af den siste värde talaren och instämmer med honom, ty jag inser icke hvarföre man skulle försvåra exporten.
Jag anser det tvärtom vara skäl att göra allt hvad man kan för att få ut varan.
Äfven jag instämmer med de två sista talarne deruti att drawbacken bör utgå fullt motsvarande skatten och icke med 5 proc:s afdrag.
För öfrigt förenar jag mig med Gr.
Sparre och afstår från mitt yrkande om återremiss.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade yrkats dels bifall till Utsk:ts ifrågav:de hemställan oförändrad; dels utaf Gr. af Ugglas bifall till densamma med den förändring, att efter orden: »af R.
St:r bestämd» infördes orden: »med en minskning af 5 proc. till betäckande af kontrollkostnaden»; dels af Gr. Sparre, att Utsk:ts hemställan måtte bifallas med följ:de vid slutet fogade tillägg: »utan att något undantag vid utförsel sjöledes till Norge må ega rum»; dels ock slutligen, att Betänkd skulle till Utsk:t återremitteras; och torde det vara lämpligast, att beslut först fattades öfver Utsk:ts hemställan, med R. o. Ad. förbehållen rätt att sedermera särskildt pröfva det af Gr.
Sparre föreslagna tillägget.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utskds hemställan oförändrad, hvarvid sva - 220 Ben 11 Maj. rades mångå ja jemte ett eller annat nej, sedermera propos. på bifall till densamma med den utaf Gr. af Ugglas föreslagna förändring, då svaren utföllo med många nej jemte ett eller annat ja, och slutligen propos. på Betänk:ts återremitterande, hvilken propos. med nej besvarades; hvarefter och sedan propos. på bifall till Utsk:ts hemställan oförändrad förnyats samt med många ja jemte ett eller annat nej besvarats, Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på antagande af det utaf Gr.
Sparre föreslagna tillägget; och blef denna propos. med ja besvarad.
Föredrogs ånyo sammansatta Bevilln.-, Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts d. 7 och 8 dennes bordlagda Betänk.
De la Gardie, Robert: 1 likhet med hvad vid föreg, riksdagar egt rum, får jag föreslå, att detta Betänk, och Författningsförslag måtte föredragas punkt- och §-vis, äfvensom att den punkt i Betänk:t, som rörer 18:de §:n i förslaget—motsvarande §§:na 20 och 22 i gamla Författningen — först måtte företagas till afgörande.
Likaledes får jag hemställa, att endast de §§ föredragas, som varit föremål för motion eller blifvit föreslagne till förändring.
Instämmande med den värde talaren såväl deruti att Betänk:t punktvis behandlas, som ock att endast de punkter, som varit föremål för motion eller förändring föredragas, får jag dock anhålla att §§:na 20 och 22 icke framflyttas, utan att föredragningen sker i den ordning, som i förslaget blifvit iakttagen.
Frågan om skatten inverkar så på hela Betänka, att jag tror många talande skäl
Annas för mitt förslag.
Jag måste således vidhålla min hemställan i afseende å föredragningssättet.
Gr. Liljencrants, Gustaf Fredrik:
Som jag icke hörde Gr.
De la Gardies förslag, får jag anhålla att det högt måtte uppläsas, för att kunna afgöra, om 18:de §:n bör först föredi’agas.
Den 11 Maj. 221 Sedan öfverläggningen i afseende å föredragningssättet härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att Gr.
De la Gardie hade föreslagit, att det förev:de
Betänkrt jemte dervid fogade förordningsförslag skulle föredragas punktvis och paragrafvis, med iakttagande deraf, dels att vid de §§, i afs. hvarå särskilda hemställanden i Betänk:t förekomma, dessa hemställanden, allt efter deras beskaffenhet, företagas till afgörande antingen före eller i sammanhang med sjelfva paragraftextens pröfning, dels ock att de §§, hvilka icke blifvit af Utsk:t till innehållet förändrade, utan voro alldeles lika med motsvarande §§ i den nu gällande Förordn:n, och hvilkas förändring icke heller blifvit af någon motionär påyrkad, under föredragningen endast anmältes; äfvensom att 11. o. Ad., för den händelse Ståndet komme att återremittera en del af Utsk:ts förslag, eller fatta några derifrån afvikande beslut, men bifölle andra delar af samma förslag, skulle lemna Utslct öppen rätt att vid förslagets förnyade granskning föreslå sådana jemkningar i afs. å radaktionen af de godkända §§:ne, som antingen kunde finnas behöfliga till följd af de förändringar, som de återremitterade §§:ne torde komma att undergå, eller eljest betingades af sammanhanget med R. o. Ad:ns i ämnet fattade beslut, hvarförutan Gr.
De la Gardie yrkat, att den 18:de §:n i Förordningsförslaget först skulle företagas till pröfning; och komme, till följd af derom gjord begäran, detta sednare yrkande att göras till föremål för en särskild propos.
Landtm, propos. på bifall till hvad Gr.
De la Gardie föreslagit, utom hvad angick den 18:de §:ns företagande till afgörande före alla de öfriga; och blef denna propos. med ja besvarad.
Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, att den 18:de §:n i förslaget först skulle företagas till pröfning och afgörande, hvarvid svarades nej; och gjordes härefter propos. derå, att vid föredragningen Utsk:ts uppställning skulle följas, samt besvarades med ja, Till följd häraf förekom nu: § 2.
För min del är jag i allmänhet af den åsigten att förändringar i lagstiftningen rörande näringarne blott så sällan som möjligt böra vidtagas.
Det är nemligen icke möjligt annat än att sådana förändringar skola verka ruinerande på tillverkarne, och att omkastningarne 222 Den 11 Maj. skola utöfva ett förstörande inflytande på de kapital, som blifvit nedlagda.
Det är endast tio år sedan nuv:de bran vinslagstiftning infördes.
Den medförde då en stor revolution i denna rörelse, men en sådan var nödvändig, och ingen medgifver detta heldre än jag, Den har äfven i allmänhet verkat mycket godt, men nekas kan icke heller att denna ändring varit svår för jordbrukarne i många orter, och att öfvergångstiden var särdeles tryckande.
Som jag numera tillhör ett län der man i följd af den sandiga jordmånen hufvudsakligen odlar potatis, vet jag att man der i början led ganska mycket under den nya författningen.
Men den var nödvändig, och sedan man nu öfverstått de första svårigheterna, hafva förhållanderna reglerat sig så att man kunnat uppsätta brännerier.
Synnerligen sedan den tolkningen lemnades af K. M:t, att bolags brännerier få finnas, har i Elfsborgs län flera sådana uppstått, så att jordbrukarne der kunna afsätta sin potatis och få drank i stället.
Att nu åter vidtaga förändringar i lagstiftningen, att vilja framkalla denna bränvinstillverkning i stort, utan att något maximum finnes, hvarigenom handteringen skulle komma att koncentreras i städerna, skulle nu verka lika förderfligt för den mindre jordbrukaren, som upphörandet af det förra tillverkningssättet då förorsakade.
Man kan nu icke säga att hvar och en kokar bränvin i sin gryta, och det vore synd att nu ånyo lagstifta så att de kapital, som blifvit nedlagde i brännerier, skulle omintetgöras; och detta blefve en följd, om man, på sätt här är föreslaget, lemnade bränvinsbränningen fri, ty då förflyttades densamma till städerna.
Man har här talat, om det betryck, hvari jordbruket sig befinner; man har ifrågasatt allt för att upphjelpa detsamma, och sökt att genom tullar skaffa skydd deråt, men säkert är att dessa revolutioner äro de mest skadliga för den mindre jordbrukaren.
Hans små tillgångar kunna icke dragas bort från jordbruket och detta gör att en sådan omkastning, som den nu ifrågasatta, kännes tyngre för honom än för någon annan.
För köpmannen är det lättare, ty han måste vara beredd på vexlingar i handelsförhållandena.
Man kan visserligen säga att här endast är fråga om att alla tider på året få bränna bränvin, men det stadnar dock icke endast dervid.
Jordbrukaren kan nemi. icke alltid bränna, ty han gör det för att tillgodogöra sig sin potatis och få drank åt kreaturen, hvarföre sådant icke heller låter sig göra om sommaren.