Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då behofvet af skolebordets användande för sitt ursprungliga ändamål blifvit af Dom-kapitlet till fullo ådagalagdt, håfve VVI velat härmed i nåder föreslå Rikets Ständer, att omförmälde skolebord må, på sätt Dom kapitlet i underdånig - Kongl.
Mnj:ts Nåd.
Proposition M 64. 3 het föreslagit, St skolläraren i Arjeploug upplåtas; och Kongl. Majit förbli fver Rikets Ständer med all Konglig nåd och ynnest städse välbevågen.
Dalom ut supra. CARL Henning Hamilton.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hane Maj:t Konungen i Slate-It ödet å Stockholms Slolt den 1fi December 1859.'
Hans Excellens Herr Justitie Stals-ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Stals-ministern för Utrikes Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstierna.
Malmsten. 4:o. Stats-rådet Herr Grefve Hamilton uppläste härefter underdånigt förslag till den af Kongl.
Majit beslutade nådiga proposition till Rikets Ständer, angående Arjepluogs skolebords upplåtande till boställe åt skolmästaren derstädes.
Stats-Rådet tillstyrkte i underdånighet, att Kongl.
Majit täcktes berörda för - 4 Kongl. Maj:ts Nåd.
Proposition N:o 65. slag i nåder gilla samt i enlighet dermed låta nådig proposition, sådan den finnes detta protokoll, bilagan N:o 2, vidfogad, till Rikets Ständer afgå.
Hvad Stats-Rådet, beträffande det under förestående punkt upptagna mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt, täcktes Kongl. Maj:t till alla delar i nåder gilla och bifalla.
Ex protocollo K. G. Metzén.
M 65.
Ånk. till Exp.-Utsk. den S Jaa. 1860, kl. 6 e. m.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående beviljande af anslag får iståndsdttande och förändring af läroverksbyggnaden i Carlstad; Gifven Stockholms Slott den 16 December 1859.
I underdånig skrifvelse den 6 sistlidne April har Konsistorium i Carlstad hos Kongl.
Maj:t anmält den fortfarande angelägenheten af dervarande läroverksbyggnads reparation och förändrade inredning, hvarom Konsistorium den 16 Novemher 1857 gjort underdånig anmälan, med anledning hvaraf likväl Kongl. Majit, vid den då långt framskridna riksdagen, icke fann godt att till Rikets då församlade Ständer göra nådig framställning; varande, enligt den underdåniga ansökningen nu bifogadt förslag, kostnaden beräknad att uppgå till 15,327 Ridr 91 öre, och har Konsistorium — enär stiftets byggnads-kassa, efter afdrag af dess skuld till Rikgälds-kontoret, eger en tillgång af endast omkring 7000 R:dr R:mt, som, då den årligen måste anlitas till diverse mindre reparationer m. m., ej torde böra helt och hållet uttömmas — i underdånighet anhållit, det behagade Kongl.
Majit lill Rikets Ständer framställa nådig proposition om ett anslag af minst 15,000 Ridr för Carlstads högre elementar-läroverk.
Öfver denna ansökning har Kongl. Majit infordrat utlåtande af Öfver-intendents-embetet, som i underdånigt memorial den 8 sistlidne månad anmält, att
Embetet hvarken mot ändamålsenligheten af de föreslagna åtgärderna, som i allmänhet syntes vara af högt behof påkallade, eller mot derför upptagna kostnads - Kongl.
Proposition M 65- ä belopp funnit anledning till annan anmärkning, än att kostnaden, genom användandet af enklare stängsel kring skolgården än den föreslagna, skulle kunna minskas med omkring 1,125
R:dr, uppgående densamma i sådant fall till omkring 14,200 R:dr R:mt.
Med anledning häraf vill Kongl. Maj:t, som funnit behofvet af en reparation och förändring af läroverks-bvggnaden i Carlstad ådagalagdt, men anser stiftets byggnadskassa böra i någon mån till dess fyllande bidraga, härmed föreslå Rikets Ständer att för berörda ändamål bevilja ett anslag utan återbetalnings-skyldighet af 10,000 R.dr R:mt.
De till ärendet hörande handlingar skola meddelas det Rikets Ständers Utskott, till hvars handläggning frågan varder af Rikets Ständer öfverlemnad.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet å Stockholms Slott den 16 December 1859.
Hans Excellens Herr Justitie—Stats-ministern Friherre De Geer.
Hans Excellens Herr Stats-ministern för Utrikes Ärendena Friherre Manderström,, Stats-råden Wallensteen, Gripenstedt, Älmqvist, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, och Malmsten, (5 Kon q!.
Maj: Is Nåd.
Proposition M 65 5:o. Föredragande Herr Departements-chefen yttrade vidare: »I underdånig skrifvelse den 16 November 1857 anhöll Carlstads stifts Konsistorium, att dä, till följd af Kongl. Maj:ts nådiga stadga den 14 Augusti 1856, i stället för nya elementar-skolans i Stockholm undervisningsmethod, som under en längre tid varit tillämpad vid elementar-läroverket i Carlstad, klassläsning småningom komme att derstädes införas, en del af rummel] i dervarande gymnasiihus måste erhålla en förändrad inredning, hvarjemte huset i öfrigt vore i behof af en fullständig reparation, för hvilken kostnaden var beräknad att uppgå till 12,450 R:dr B:ko. men stiftets byggnadskassa icke lemnade tillgång för dessa kostnaders bestridande, Edets Majit. måtte täckas hos Rikets då församlade
Ständer göra nådig framställning om beviljande af ett mot berörde ändamål svarande statsanslag.
Eders Majit fann väl icke godt att vid den då långt framskridna riksdagen den gjorda ansökningen bifalla; men förklarade, att Konsistorium, om anledning dertill förefunnes, skulle ega att, före början af innevarande riksdag, med förnyad underdånig hemställan till Eders Majit inkomma.
Med anledning häraf har Konsistorium, i underdånig skrifvelse den 6 sist— lidne April, i underdånighet anmält den fortfarande angelägenheten af läroverksbyggnadens reparation och förändrade itiredning, hvarigenom, äfven om behof af ytterligare en ny byggnad för vinnande af erforderligt utrymme snart är att emotse, de oundgängligaste och för tillfället mest trängande behofven skulle afhjelpas; varande kostnaden, enligt bifogad( förslag, beräknad att uppgå till 15,327 Ridr 91 öre; och har Konsistorium — enär stiftets byggnadskassa, efter afdrag af dess skuld till Riksgälds-kontoret, eger en tillgång af endast omkring 7000 R dr R:mt, som, dä den årligen måste anlitas till diverse mindre reparationer m. m., ej torde böra helt och hållet uttömmas — i underdånighet anhållit, det behagade Eders Majit hos Rikets Ständer framställa nådig proposition om ett. anslag af minst 15,000 Ridr R :mt för Carlstads högre elementar-läroverk.
Ofver-intendents-embelet, hvars utlåtande i frågan Eders Majit täckts infordra, bar i underdånigt memorial den 8 sistiidne månad anmält, »att Etnbetet hvarken mot ändamålsenligheten af de föreslagna åtgärderna, som i allmänhet synas vara af högt behof påkallade, eller mot tlerlör upptagna kostnadsbelopp funnit anledning till annan anmärkning, än att gårdens inhägnande med sten-afvisare och kedjor, hvarför kostnaden antagits komma att uppgå lill 2,250 Ridr, synes mindre lämpligt, då skolungdomen af ett dylikt stängsel ingalunda hindras att från alla håll utsträcka lekplatsen till de omgifvande gatorna, och gårds-staketet, som hittills varit af trä, kan håde prydligt och starkt utföras af samma material för omkring hälften af sistnämnda summa.»
Af hvad sålunda blifvit i underdånighet anfördt, torde vara ädagalagdt, såväl Kongl. MajUs Nåd.
Proposition .V? 65. 7 att Carlstads läroverksbyggnad är i behof af en större reparation, som att denna i sin helhet icke kan af stiftets Byggnadskassa bestridas; men då nämnde kassas skuld till Riksgälds-kontoret, ursprungligen utgörande 12,000 R:dr R:mt, redan måste vara till mer än hälften betald, och årliga kapitalafbetalnirigen, 360 Ridr jemte 3 procent årlig ränta för det återstående lånekapitalet, utan svårighet lärer kunna bestridas med de inkomster, hvilka enligt 135 § af Eders Kongl. Maj:ts förnyade nådiga stadga för Rikets Allmänna Elementar-läroverk Byggnadskassan tillfalla, anser jag kassan birra åtminstone i någon mån bidraga till den nu ifrågavarande reparationens utförande.
Någon nedsättning i kostnaden för det kring skolgården behöfliga stängsel torde ock, på sätt Öfver-intendents-embetet i underdånighet anfört, kunna ske, och hemställer jag derföre, att Eders Maj:t täcktes endast så till vida bifalla Konsistor i i ansökan, alt till Rikets Ständer nådig framställning må ske om beviljande af ett anslag utan återbetalnings-skyldighet, stort 10,000 R:dr R:mt, till reparation och förändring af biroverks-byggnaden i Carlstad.» Herr
Departements-chelen uppläste härefter ett i öfverensstämmelse med lörberörde underdåniga yttrande uppsatt förslag till proposition, sådant det finnes detta protokoll, bilagan N:o 3, vidfogadt; och tillstyrkte Stats-Rädet i underdånighet, det täcktes Kongl. Majit tillåta, att nådig proposition i enlighet med nämnda förslag må till Rikets Ständer expedieras.
Hvad Stats-Rådet, beträffande det under förestående punkt upptagne mål, i underdånighet yttrat och tillstyrkt, behagade Kongl. Majit till alla delar i nåder gilla och bifalla.
Ex protoeollo K. G. Metzén. 8 Kongl. Majis Nåd.
Proposition M 66.
M 66.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kl. 6 «. tn.
Maj:ts Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående anslag af kronotionde till en prostetunna får Singö församling inom Närdinghundra kontrakt af Upsala stift; Gifven Stockholms Slolt den 16 December 1859.
Hos Kongl. Maj:t har Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt, Johan Nordling, i underdånighet anhållit, att dä från Singö församling hörande, till Häfverö pastorat, Närdinghundra kontrakt och Stockholms län, hittills ingen prostetunna varit åt Kontrakts-prosten anslagen, men denna församling, i anseende till sin afsk ilda belägenhet, så väl vid expeditioners utfärdande som i synnerhet vid embetsresor, förorsakar Kontrakts-prosten mera besvär än många andra, Kongl. Majit täcktes till Rikets Ständer aflåta nådig proposition om anvisande af en tunna Kronan besparad tionde att utgå till Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt; varande denna ansökan med förordande af nådigt bifall, af Konsistorium i Upsala till Kongl. Majit i underdånighet insänd.
Till följd af härå meddelad nådig remiss hafva Kongl. Majits och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor, sedan vederbörande Kronofogde och Härads-skrifvare samt Landshöfdinge-embetet i Stockholms län blifvit i ämnet hörde, i gemensamt underdånigt utlåtande den 30 sistiidne November i underdånighet anfört: att då sökanden, enligt Kongl. Resolutionen på Presterskapets besvär den 10 Mars 1719, bör tillgodonjuta en tunna kronotionde af hvarje till prosteriet lydande församlings kvrkoherberge, och inom Singö kapellförsamling, hvarifrån prostetunna icke utgår, finnes Kronan behållen tionde-spanmål till belopp af 6 tunnor 133/i5 kappar, Kollegierne ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att Kongl.
Majit måtte i nåder förklara Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt berättigad att årligen, från och med innevarande år, i prostetunna erhålla en tunna kronotionde, hälften råg och hälften korn, att utgå efter årligt medelmarkegåugspris för Stockholms län.
Med anledning af hvad sålunda i ämnet förekommit vill Kongl. Majit, jemte förklarande, det Kontrakts-prosten Nordling är berättigad att från kyrkoherberget i Singö församling uppbära en prostetunna af Kronans der disponibla tionde spanmål, Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition M 66. i nåder föreslå Rikets Ständer att detta kronotionde-anslag må från och med början af nästkommande statsreglerings-period varda å åttonde Hufvudtiteln och klereci-staten uppfördt.
De till detta ärende hörande handlingar skola tillhandahållas det Rikets Ständers Utskott, till hvars behandling frågan varder öfverlemnad; och Kongl. Maj:t förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Utdrag af Protokollet öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Konungen i Stats-Rädet d Stockholms Slott den 16 December 1859.
Hans Excellens Herr Justitie-Stats-ministern, Friherre De Geer, Hans Excellens Herr Stats-ministern för Utrikes-Ärendena, Friherre Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Gripenstedt, Almqvist, Herr Grefve Hamilton, , Lagerstråle, Björnstjerna och Malmsten. 6:o.
Vidare anförde Herr Stats-rådet Grefve Hamilton: »Under anförande, att från Singö församling, hörande till Höfverö pastorat, Äng. anslag Närdinghundra kontrakt och Stockholms län, hittills ingen prostetunna varit åt1™ g!“nj Kontrakts-prosten anslagen och att denna församling likväl, i anseende til! sin af-församUngmi skiljda belägenhet, så väl vid expeditioners utfärdande som i synnerhet vid embets-p™*teh"u‘ resor, förorsakar Kontrakts-prosten mera besvär än mången annan, har Kontrakts- kontrakt" prosten f Närdinghundra kontrakt, Johan Nordling, i ansökan den 3 sistlidne Bih. till 11 St.
Prot. 1859 & 1860. 1 Sami.
1 Afd. % Band. 5 Haft. 2 10 Kongl. Majus Nåd.
M 66- Augusti, i underdånighet anhållit om nådig proposition till Rikets Ständer, att af Kronan besparad tionde från
Singö församling en tunna må anvisas att utgå til!
Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt; varande vid den underdåniga ansökan fogadl ett intyg af Häradsskrifvaren i Lyhundra fögderi, att inom Singö församling för närvarande finnas 6 tunnor 133/5 kappar kronotionde-spanmål, Kongl.
Majit och Kronan besparad; och har
Domkapitlet i Upsala, vid den underdåniga ansökningens insändande, till densamma tillstyrkt nådigt bifall.
Ed ers Kongl.
Majits och Rikets Kammar-kollegium och Stats-kontor, hvilkas underdåniga utlåtande Eders Majit täckts infordra, hafva, sedan Landshöfdingeembete! i Stockholms län med eget samt Kronofogdens och Häradsskrifvarens i orten underdåniga yttranden i ämnet inkommit, för egen del underdånigst anfört, att då sökanden, enligt Kongl. Resolutionen på presterskapets besvär den 10 Mars 1719, bör tillgodonjuta en tunna kronotionde af hvarje till prosteriet. lydande församlings kyrkoherberge, och inom Singö kapellförsamling, hvarifrån prostetunna icke utgår, finnes Kronan behållen tiondespanmåi tili belopp af 6 tunnor 153/'lä kappar, Kollegierna ansett sig böra i underdånighet tillstyrka, att Eders Kongl.
Majit måtte i nåder förklara Kontrakts-prosten i Närdinghundra kontrakt berättigad all årligen från och med innevarande år i prostetunna erhålla en tunna kronotionde, hälften råg och hälften korn, att utgå efter årligt medelmarkegångspris för Stockholms län; hvarjemte Kollegierna hemställt, det måtte Eders Majit, i händelse af nådigt bifall härtill, hos Rikets Ständer anmäla berörda tionde-anslag lill uppförande å klereciets stat från och med nästa statsreglering, samt derjemte meddela Stals-kontoret nådig befallning alt af besparingarue å åttonde Hufvudtiteln till bemälde Kontrakts-prost utbetala såsom prostetunna för hvarldera af åren 1859 och 1860 värdet af en tunna kronotionde, nyssnämnda sädesslag, efter hvarje års medelmarkegång.
Till hvad Kammar-kollegium och Slats-kontoret sålunda yttrat och hemställt tillstyrker jag i underdånighet Eders Majlis nådiga bifall.»
Derefter uppläste Herr föredraganden ett i öfverstämroelse härmed uppsatt förslag till nådig proposition, sådant det finnes detta protokoll, bilagan Nio 4, vidfogadt; och hemställer
Herr föredraganden i underdånighet, det Kongl. Majit täcktes tillåta, att nådig proposition i eldighet med nämnda förslag må till Rikets Ständer expedieras; — hvilken underdåniga hemställan af Stats-Rådets öfriga ledamöter biträddes.
Hvad Stats-Rådet, beträffande det under förestående punkt upptagna mål i underdånighet yttrat och tillstyrkt, täcktes Kongl. Majit till alla delar i nåder gilla och bifalla.
Ex prolocollo K G.
Mette n. Kongl.
Proposition JM 67 M 67 inis. till F.xp.-Ulsk, don S Jan. t860, lil- 6 o, m. Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition lill Rikets Stander, angående förnyad
Författning om ulskrifningssdtlet och inrättningen af allmänna Beväringsmanskapet; Gifven.
Stockholms Slott den 20 December 1859.
Frågorna om beväringsmanskapets ändamålseniigaste användande i förening med stamtrupperna till försvarets förstärkning, samt detta manskaps bättre ordnande inom sig, hafva redan länge utgjort föremål för Kongl.
Maj:ts allvarliga öfvervägande; och har Kongl. Majit, till utredande af dessa vigtiga frågor, tillsatt en Kommitté, som till Kongl. Majit inkommit med underdånigt betänkande i ämnet.
Vid pröfning af detta maktpåliggande ärende förekommer i främsta rummet frågan, huruvida, såsom nu eger rum, hela den approberade exercis-skyldiga styrkan af årets första och andra klasser bör till vapenöfning sammandragas, eller om endast en del deraf årligen bör öfvas och den återstående delen först vid anledning till fredsbrott samlas till vapenöfning vid depoterna.
Det första alternativet, eller hela den exercis^-skyldiga styrkans årliga sammandragning och öfning, vore utan tvifvel det önskvärdaste, för att kunna i farans stund hafva i beredskap det högsta möjliga antal af stridbare, vid krigstukt och vapnens handterande någorlunda invande män.
Härtill fordras dock att för deras Öfningar skulle vara att tillgå fullt tillräckligt antal befäl, hvilket icke, utan kännbar afsaknad för deri indelta och värfvade arméens till stor del samtida öfvande derifrån kan lemnäs; och då organiserandet af ett fulltaligt befäl skulle medtaga så betydliga kostnader att medels anvisande dertill svårligen torde kunna emotses, har utväg bort sökas att i annan ordning vinn» ett resultat, som, utan att medföra betydligare kostnad, skulle bereda en bättre organisation af de stridskrafter, som af bevärings-inrättningen hemta sitt stöd.
Såsom ett oeftergiflig! vilkor har dervid måst tagas i beräkning, alt genom uttryckligt lagbud den skyldighet till två års vapenöfning, som genom penninge-anslag för ändamålet vid förliden riksdag tillkom, varder äfven för kommande tider fastställd.
Svenska arméen, sammansatt af stamtrupp och beväringsmanskap, är afsedd att, när den försättes på krigsfot, indelas uti aktiva arméen eller den, som vid kri - 12 Kongl.
Proposition JU 67. gets utbrott genast bör vara färdig att emot fienden uppställas, och reserv-arméen (depoterna), hvilken sammandrages pä de inom provinserna lämpligaste ställen, för att der i vapen öfvas och sedan, i män af behof, ersätta de förluster, den oktiva arméen kari komma att vidkännas.
Med afseende härpä och jemväl för att under fredstid icke från jordbruket och öfriga näringsgrenar borttaga flera arbetskrafter än nödvändigt är för att landets försvar vid första början af ett fredsbrott må vara på ändamålsenligt sätt ordnadt, blef till förbemälde Kommitté öfverlemnadt att utbreda och uppgifva lämpligaste sättet för att utaf hvardera af de begge ifrågavarande årsklasserna till vapenöfning under fredstid uttaga endast 10,000 man, hvilken styrka, uppbådad jemväl utur hvar och en af de öfrige äldre åldersklasserna, sammanlagd vore fullt tillräcklig att förstärka den aktiva arméen samt äfven lemna flottan sin andel af exerceradt beväringsmanskap.
Om denna fråga kunnat på ett i allmänhet tillfredsställande sätt lösas, hade, utom den ekonomiska fördelen så väl för Staten som för den enskilde, arméen och flottan i allt fall härigenom kunnat påräkna erforderligt antal beväringsmanskap, på samma gång en sorgfälligare öfning af manskapet underlättats.
Kommittéens förslag innefattar likväl bland annat, att beväringsskyldige skulle, emot erläggande af en bestämd summa i penningar, kunna befria sig från beväringspligten äfven under krigstid.
Befrielse från beväringspligtens personliga fullgörande kan visserligen, enligt nu gällande bevärings-författning, äfven vinnas, men endast med det vilkor, att den, som önskar en sådan befrielse, sätter annan antaglig person i sitt ställe, för hvars inställelse till tjenstgöring han ansvarar.
Härigenom är uttryckt den riktiga grundsats, att hvarje medborgare har förpligtelse att i farans stund, antingen sjelf eller genom annan, bidraga till fäderneslandets försvar.
Men emot denna likhet för alla, att deltaga i landets värnande mot fiendtligt öfvervåld, står Kommittéens förslag i strid, då derigenom förutsättes att berörde åliggande skulle få med penningar lösas.
Kongl, Maj:t kan således icke bifalla detta förslag, såsom allt för mycket afvikande från grunderna för bevärings-inrättningen, sådan denna anstalt genom Kongl.
Kungörelsen den 27 Oktober 1812 blifvit införd, och hvilket äfven uti den allmänna meningen icke torde hafva att förvänta understöd.
På sätt redan blifvit omförmäldt, hade Kommittéen sig förelagdt att uppgifva lämpligaste sättet för verkställigheten af den åtgärd, att af årets tvenne vapenöfningsskyldige klasser uttaga endast ett bestämdt antal, förslagsvis beräknadt till 10,000 man i hvardera klassen; och om än å ena sidan måste medgifvas, att ett strängt vidhållande af en viss siffra i detta fall skulle kunna rubba den jemlikhet i skyldigheter och rättigheter, hvilken emellan samtlige de bevärings-skyldige bör ega rum, anser Kongl. Maj:t dock frågan alltför vigtig för att förfalla eudast af ^len orsak, att densamma icke i sin helhet kan vinna tillämpning.
Målet, som härutinnan bör sökas, är att, med bibehållande, så vidt möjligt är, Kongl.
Proposition M 67.
J3 af allas lika ratt, och utan att afstå något som för
Rikets försvar är nödigt, få det nu alltför stora antalet af årligen exercerande hevärings-skyldige förminskadt, dels för att bereda Statsverket besparing i de härmed förenade kostnader, och dels för vinnande af den ur militärisk synpunkt vigtiga fördel, att de, som til! vapenöfning sammandragas, må kunna uti krigstjensten bättre inläras än som med det nuvarande stora antalet i jemförelse till det fåtaliga befälet skäligen kan förväntas.
Detta syftemål anser Kongl. Majit till icke ringa del kunna ernås, om den nuvarande legningsrätten komme under fredstid att upphöra, men i stället de beväringsskvldige medgåfves att emot erläggande af en lämplig afgift till Staten vinna befrielse från vapenöfningarne.
Likasom det skulle vara mindre välbetänkt att för krig minska tillgången på manskap, så är det under freden måhända mindre behöfligt att hafva manskapet vid vapenöfningarne talrikare, än som eifordras för den aktiva arméens sättande på krigsfot, och åtminstone alldeleles opåkalladt att öka antalet af årligen exercerande med legokarlar, hvilka för öfrigt vid flere tillfällen, enligt hvad erfarenheten ådagalagt, medföra verkliga olägenheter.
Majit anser derföre såsom en vinst för bevärings-inrättningen att under fredstid alldeles befrias från legda karlar.
Men om legningsrätten under fredstid skall upphöra, är likväl under närvarande tidsförhållanden, då behofvet af arbetskrafter för jordbruket och öfriga näringsgrenar är särdeles stort, samt då bland de bevärings-skvldige kunna finnas sådana, hvilka, inlärde i vissa yrken, äfven under en kortare frånvaro icke lätteligen kunna af andra ersättas, onekligen med billighet öfverensstämmande, att icke helt och hållet tillfälle betages hevärings-skyldige, som sådant önska, att frigöra sig från vapenöfningarne.
En sådan befrielse anser Kongl. Majit böra erhållas genom en afgift till Staten, hvilken lämpligen synes kunna bestämmas i ett för allt lill iOO Ridr, utgörande, under nuvarande skyldighet till 2:ne års vapenöfning, 50 Ridr för hvartdera året; dock Kongl.
Majit förbehållet att öka eller minska denna afgift med högst 20 Ridr, derest det skulle visa sig att de bevärings-skyldige i allmänhet ville af denna utväg till befrielse sig begagna i större eller mindre mån än afsedt vore.
Då, med afseende å behofvet af exerceradt beväringsmanskap till den aktiva arméens och flottans förstärkning vid utbrott af krig, rättigheten till befrielse från vapenöfningarne under fredstid kunde utsträckas till minst halfva antalet af de utskrifnings-skyIdige, torde anledning ej lörefinnas att befara, det ju icke alia, sora sådant önska, kunna deraf blifva delaktige; men för den oförmodade händelse, att flere än halfva antalet skulle dertill sig anmäla, borde genom lottning vid mönstringstillfället bestämmas, hvilka bland de sökande måste i vapenöfningarne deltaga, så vida icke Kongl. Majit, efter anmälan om förhållandet, funne skäl alt låta äfven dessa befrielsen tillgodonjuta.
Genom denna förändring så väl i legningsrätten som i den nu stadgade ovilkorliga vapenöfnings-skyldigheten skulle vinnas ej allenast de här ofvan nämnde fördelarne af minskad exerciskostnad för beväringsmanskapet och nf möjligheten till bättre öfning för det årligen exercerande nedsatta antalet, utan <4 Kongl. Maj:ls Nåd.