Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag får nu äran förklara, att jag är af alldeles motsatt tanke, nb. när det är fråga om att statsmedel skola användas till större canaler, till större genomskärningar af landet, der meningen är, att genom sådana genomskärningar befordra en större allmän rörelse och gifva tillfälle till stor varuproduetion.
Då anser jag alldeles oriktigt, att hafva lemnat dessa canaler lill enskildta bolag.
De enskilde personer, som iträda dylika bolag, hafva till deras formation blott ett enda motiv, nemi. alt få höga actie-utdelningar.
Det är således gifvet, att de skola hufvudsakligen arbeta på att erhålla höga canalafgifter.
Orsaken hvarföre man ansett det vara ett axiom, att enskild - Deli 18 Mars. 61 ta bolag lionie »iföra sådana förelag., bär vari! den förutsåtlning, ali enskilde, hallre äu Sia leii, skulle kunna hushålla med medlen.
Delta liar således innefattat en slags kritik ölven Statens förvaltning, och jag medgifver alt den må hafva varit ganska riktig; men deraf föijer alldeles icke, alt enskildt.! bolag, isynnerhet de stora, kunna hushålla hattre an Stalén.
Jag inedgifver att sådant kan äga ruin vid små loenia cnualer, (0111 det lilläles mig att nyttja del In uttryck) dervid de trafikerande egentligen beslå af bolagsmännen sjelfva, och der desse, i oell för sin trafik, sluta sig tillsammans till eli bolag.
Der vill jag medgifva, att en bättre hushållning möjligen kan äga linn, men också endast i dessa fall.
Jag har likväl haft tillfälle nit äfven der se ej föga hältie hushållning, hvilket kommer deraf, att mani allmänhet nödgas öfverlemna byggnaden åt den, sorn i officiel väg blifvit lltsedd och icke efter fritt val.
Dessa hafva icke ansett sig
Stå i särdeles ansvar åt bolaget, och det är del för latt förklarligt alt misshushållning kunnat äga rum värre, än vanligen kunnat ske, 0111 offenllige embetsman varit s'ällde i spetsen för företaget, med ansvar inför förmän.
Om mannil mäste medgifva, alt icke något annat skäl blifvit framdraget för att bevisa detta s. k. axiom, nemi. alt Staten ej bör bygga canaler, utan öfverlemna sådana företag ät en-kihlta [iola”, så tror jag, att det är temmeligen påtagligt, att satsen, såsom oriktig, icke vidare bör tjena till efterlefnad.
Vi hafva i Götha-canal ett exempel på huru litet sådana bolagscontracter kunna sammanhålla actieägarne, och huru ändamålslös denna association är, då den visar alldeles motsatsen af hvad meningen bör vara med hvarje association, nemi. att framkalla enighet och kraft.
Jag får derföre äran förklara min opinion vara den, att stora, allmänna genomskärningar af landet böra tillvägabringa* för Statens rakning, eller också icke företagas.
Böra de åter förrättas för Statens räkning, hvilket kommer derpå an, om Slaten har medel till sådana företag, så är det i sin ordning och äfven ganska conseqvent hvad StatsUtsk. i denna del liar föreslagit, att här bildas en ny styrelse, för att egentligen äga befattning med och hafva det moraliska och juridiska ansvaret för huru dessa medel användas.
Deremot tyckes det ej- hafva varit conseqvent af IJtsk. att, såsom del synes, utan all plan föreslå medel lill både små och stora canaler, utan alt egentligen tänka på hvad den der nya styrelsen skulle förrätta, mer än att skaffa sujetter till arbetet o. s. v. I enlighet med hvad nu blifvit framsläldt, får jag gifva tillkänna, att jag för min del skulle anse nästan alla de förslag, som StatsUtsk. linder litt.
C. tillstyrkt till valtencommunicationer, uppgående in summa till 6g4,°oo r:dr, antingen böra helt och hållet afslås , eller också lill en annan riksdag pröfningen deraf uppskjutas.
Anledningen, hvarföre jag tror alt pröfningen häraf borde uppskjutas, är den, alt jag
Den 18 BI a r s. tydligen märkt, att styrkande af dessa anslag på de upplysningar, sorn Utsk. erhållit ifrån numera upplösta styrelsen öfver sådana saker, eller den s. k. tredje afdelningen af Stor-ainirals-embetet.
Jag har följt denna tredje afdelning temmeligen nära på spären, och jag märker nu på åtskilliga ställen samma slags fotspår, som jag förut tagit mig friheten både offentligen och enskildt med klandrade anrnnrkntr ådagalägga.
'Det skonjes lätteligen alt enskild fördel bär vet att göra sig gällande, likrfsåväl sorn den t. ex. förut visat sig kunna inverka på dåvarande styrelse, att upprensa elfvar åt enskilda personer, hvilka sedermera hafva satt sig i besittning af liela fördelen utaf upprensningen.
Derpå synes mig den beslutade upprensningen af Ljunga eif här vara ett exempel, ty nästan hela nyttan deraf skulle komma alt tillhöra några enskilda.
Bland hela denna dass af tillstyrkta anslag, linnas likväl de för hamnrensning vid Aibrechtssund och hamnen vid Höganäs, hvarom jag tror mig i dessa dagar hafva fått tillförlitliga upplysningar, till följe af hvilka jag skulle önska, att de af Utsk. i dessa afseenden tillstyrkta anslag måtte beviljas, dels emedan upprensningen af Aibrechtssund alser en åtgärd, som står i sammanhang med försvarsverket, och dels emedan, hvad hamnen vid Höganäs beträffar, den efter allt utseende och efter de upplysningar, hvilka jag nämnt mig hafva enskildt erhållit, tyckes vara ett verkligen storartadt och i allo af Svensk politik påkalladt föremål.
Vid sådana casus är det riktigt, att allmänna medel användas.
Att deremot använda mede! till upprensning af åar åt enskilda personer, alt inom landet bygga hamnar åt vissa städer och befordra små canaler, såsom de vid Forshaga och Dejefors, Almarestäk och Ericsund 111. fl., är, efter min förmening, ett misstag.
Man bör väl besinna hvarifrån dessa medel äro tagna, ali de aro skattemedel, ämnade uteslutande dertill.
Att fortgå på denna bana skulle således vara högst vådligt, och R.
St. ej någonsin komma att finna någon utgång derutur, utan allt mer och mer såsom i en snara deri blifva insnärjda.
Detta är att sätta sig på en sådan punkt, att man vid en annan riksdag blir öfverhopad af enskildes ansökningar om bidrog af allmänna medel till deras företag, och del torde slutligen komma att fordras extra riksdagar, för att pröfva dessa ansökningar.
Nära nog samma förhållande fruktar jag att det är med vägnnläggningarna.
Dessa ämnen hade åtminstone fordrat en något närmare utredning, innan man i så stor scala för dem tillstyrkt anslag.
Redan vid riksdagens början, tog jag mig friheten att genom en liten brochure varsna dem, som derå velat fästa någon uppmärksamhet, på vådan att sålunda likasom utbjuda allmänna medel till obestämda företag.
Det är otvifvelaktig! att nya vägar kunna behöfvas, althar kunna vara åtskilliga föremål för en klok och fosterländsk reding, hvilka behöfde att afses; men, mine herrar! vi haf - Den 18 Mars. 63 va i elen ordinarie statsreglertn en hel extra litel för sa (Jada na föremål, och ali nu genom en extra-statsreglering ånyo hjuda ut sådana medel, kan ej hafva någon annan påföljd, än att det ena fötslaget, i afseende på deias användande, skall komma alt korsa del andra, för alt hinna fram lill Regeringen eller R.
Den ene säger, att den canalen är fördelaktigast, den andre deremot, att en annan är fördelaktigare; en säger, att den ena vägen är fördelaktigast, under det att en annan söker göra ett annat förslag gällande.
Delia vore att ställa till en sådan oreda eller en sudan splittring, som, enl. hvad en värd talare varnande omnämnt,skulle hafva vållat det fordna Carthagos fall.
Jag vill ej upptaga R. o.
Ad:s tid med en närmare granskning i afseende på siffrorna, utan blott vördsamt hemställa, om, i anseende till den politiska ståndpunkt, hvarpå vi nu stå, — dock ulan att vilja vidröra den ”stora politiska häfstången,” — man ej skulle vilja besinna nyttan af alt vid ett annat tillfälle hafva medel besparda, för att då, sedan man vunnit större sakkännedom, hafva något att använda på de företag, hvilka man möjligen på bättre grunder anser gagneliga.
De medel, hvilka nu ä10 användbara, hafva, såsom jag nämnt, till större delen tillkommit genom öfverflöd i en förfluten riksdags beskattning, och genom tillgripandet af hela bancovinsten;- men vi komma ej vid alla riksdagar alt hafva 6 millioner att på det sättet disponera.
Detta är likväl hvad Svenska folket möjligen skall inbilla sig, om det linner, att vi så lättsinnigt behandla denna sak, att vi, blott derföre alt denna summa finnes under händer, ej draga i betänkande att utgifva den.
Det vore i min tanke nyttigare, alt bespara så mycket möjligt är, att söka, på sätt StatsUlsk. i annan väg ganska rikligt föreslagit, göra dessa medel fruktbara till en annan gång, och att derföre minska allt hvad minskas kunde på förevar, anslag.
Jag får särskildt fästa herrarnes uppmärksamhet derpå, att derest man skulle finna skäl alt sålunda hafva en större summa reserverad, så bör man ej låta afskräcka sig af deri opinion, som jag vet att mången hyser, nemi. att det ej skulle finnas tillräckligt antal räntebärande obligationer, för att användas till ett sådant uppköp.
Om detta icke finnes, om de ännu finnas begrafna eller skrinlagda, såsom man säger, i enskilde personers schatuller; så kommer det ofelbart deraf, att här är en stark fruktan hos våra capitalister, för hvad allmän, merkantil och politisk säkerhet väl kan blifva följden af all den hittills ovanliga kris, hvari Regeringen befinner sig till folket och dess Representation.
Under sådana förhållanden gömma capitalisterne vanligtvis på sina capita-ler.
Blir det åter förtroende emellan Styrelsen och folket, så släppa de förre åter ut sina obligationer, och då komma penningarne åter i rörelse.
Om det blir bekant att Riksg.cont. vill uppköpa sådana papper, så blir det tillfälle till en sådan anstalt, som man talat om, D e ii 18 Mars. nemi. en hypotheksinrältning i slort, för Svenska jordbrukaren.
Dea kim mahanda ej, såsom den Skånska, begagna utländska capilaler, nian måsle söka inhemska.
Om några millioner lill en början användas i denna väg, så slär det ej felt, alt en sådan inrättning skulle kunna bära sig.
Jag liar blott velat antyda della, såsom tecken till alt det finnes flera oell bättre utvägar atl använda de medel, sorn på detta sätt kommit under våra hander, än att utsprida deni åt canalbyggu ider, hvilka i de flesta fall torde gifva lika litet anleda, (ill ny eller ökad produetion, sorn om summorna kaslades i hafvet.
Det låter sig i alla fall ej göra, såsom jag här hört af en värd talare yrkas, att rättvist utdela dem till provinserna.
Provinserna erkänna ej att det ligger någon rättvisa i en sådan utdelning, som den vi bär möjligen kunna eftersträfva.
De skulle alltid finna, alt det varit godtycke med i spelet, och godtycket är lika förhatligt, när det kommer ifrån R. St., som ifrån den andra statsmakten.
Vi böra derföre akta oss för, alt det ej må se ut så, som vi skulle vilja regera.
Man har ofta sagt, att oppositionen vill regera, men jag ber nu ait få förklara, atl jag ej önskar hvarken att oppositionen må regera eller vräka ut penningar på ett sätt, som i min tanke ej öfverensstämmer med folkets sanna väl.
Jag tror alt den rättvisa bör lemnäs mig, att jag under discussionerna öfver så väl denna ordinarie, som den extra-ordin. statsreglcrtn, ganska sparsamt tagit R. o. Ad:s tid i anspråk.
Jag hoppas således, att det nu mätte tillåtas mig, att i största korthet lemna en öfversigt af mina åsigler rörtde den nu under öfverläggning varande statsregler:n, ingalunda för alt deröfver föranleda någon discussion, förr än vi komma till sjelfva delaljbetänk., men för att i allmänhet inför Huset ådagalägga emot hvilka punkter jag kommer att göra anmärkn:r, lör att derigenom bereda hvar och en, som derutinnan har olika tankar och åsigler emot mina, att vara färdig alt besvara dem. R. o. Ad. torde hafva i minnet, att jag redan vid riksdagens början begärde den lagstiftande maktens uppmärksamhet på nödvändigheten att begagna någon del af de befintliga stora tillgångarna till någon verkligen redbar skattenedsätlning.
Den ringa sympathi, som denna min åsigt rönte inom detta Hus, verkade troligen, att den äfven inom SlatsUtsk. har saknat det understöd, som jag hade hoppats.
Man måste, i min tanke, göra en betydlig skilnad emellan egenskapen af de tillgångar, som nu äro för handen att disponera, då en del deraf uppkommit genom öfverskott pä skattemedlen, under det att det återstående utgöres af bancovinsten.
Hvad beträffar öfverskotten på skattemedlen, så är det min innei liga öfvertygelse, att folket i första rummet liar D • n 18 M ■ r s. 65 har grundade och billiga anspråk på, att genom dessa öfverskott få sina skatter lindrade, då det visar sig en så stor möjlighet att genom dessa öfverskottsmedel åbanebringa en sådan nedsättning.
Dessa öfverskottsmedel, mine herrar! äro tillkomna genom felaktiga beräkningsgrunder, eller derigenom, alt beräkningsgrunderna ej blifvit tillämpade med den noggrannhet, att icke folkets skatter blifvit större, än R.
St. vid våra riksdagar ansett dem böra vara, för att kunna fylla de nödvändiga behofven.
Jag hade önskat, att man fästat mera afseende på milt förslag, rör:de möjligheten af hemmantalsräntans borttagande och minskning i städernes bevillning af borgerlig rörelse, såsom något motsvarande.
Hvarken den ordinarie statsregler:n, eller den extra-ordin. kan i min tanke någonsin komma att lemna ett tillfredsställande resultat, under de förhållanden, som för närvar, existera emellan Representationen och Styrelsen.
Jag bekänner, att jag är i villrådighet, huru jag skall benämna detta förhållande.
Jag har höit det kallas Representationens misstroende, eller bristande förtroende till Styrelsen.
Jag vet ej, om denna benämning är den fullt adoecjuata och rikliga; men säkert är, att Representationen och Styrelsen på långt när icke samverka med den enighet och kraft, som fordras för frambringande af ett tillfredsställande resultat, hvilket resultat, i min tanke, omöjligt kan frambringas annorlunda, än genom gemensamma bemödanden till ett gemensamt mål och nationalkrafternas och skattebesparingarnas användande på sådant sätt, att vi arbeta efter en fullständig mognad statsplan, hvilken jag måste bekänna mig ingalunda hafva försport såsom tillvarande.
Hvad folket likväl säkerligen fordrar, och har anspråk på att fordra, är ovedersägligen en skattenedsättning, och jag tror mig ej avancera för mycket, då jag vågar säga, att jag aldrig, under vårt trettioåriga nya Svenska statsskick, sett något allvarligare bemödande å Regeringens sida att tillvägabringa något sådant.
Jag har tyckt mig finna vid denna riksdag, äfvensom vid alla de föreg:de, att inkomstbetänk. blifvit så lågt beräknad!, att vi sannolikt vid nästa riksdag skola blifva belastade med samma resultat, samma öfverskott som det, hvilket nu tyckes förorsaka oss villrådighet, huru vi skola använda det.
Jag finner mycket väl, att StatsUtsk. befunnit sig i en ganska svår belägenhet, emellan obehaget att ej kunna visa Styrelsen förtroende genom bifall till alla dess fordringar å ena sidan, och å andra sidan nödvändigheten alt släppa ut medlen.
För mig visar det sig, såsom ett i consitutionella staters historia högst ovanligt och sällsamt förhållande, all man har medel, men befinner sig i en obestridlig villrådighet för deras användande.
Man finner, att 11 H. 9 Den 18 Murs. medlen måste ut, för alt förekomma stockning i den allmänna rörelsen, men att här förefinnes någon genomgripande, någon ordentligt genomförd plan för deras användande, det kan jag för min del ej medgifva, och jag anser det vara omö)ligt att tillvägabringa en sådan plan, utan en sakkunnig medverkan af Styrelsen.
Det är på dessa grunder, som det för mig visar sig, att ganska många af dessa nu föreslagna utgifter i min tanke bort kunna besparas, för att genom resultatet af besparingarna nu kunna tillvägabringa den förenämnda skattenedsättningen, hvilken ifrån början af riksdagen, ända till dess slut, alltid kommer att utgöra mitt hufvudsakliga yrkande.
Jag utber mig att i korthet få genomgå min åsigt i detta fall.
Anckarsvärd fortsatte derefter skriftligen:
Jag har nemi., efter en granskning af de särskilda rubrikerna, ansett mig böra tillstyrka följande anslag:
Till försvarsverket till lands:
Rid-och anspannspersed lar för artilleriet r:dr 24,000.
— — Beklädnad åt ytterligare 5oo man beväring . . 3o,8i4: 22. 4- Gevärsfabrikationen .
. i5o,ooo. — — Waxholms fästning . . 200,000. — — Carlsborgs fästning . . 200,000. — — Carlstens och Carlskrona 160,000. — — 764814' 22. 4.
Till försvarsverket till sjöss:
Allt hvad Utsk. tillstyrkt eller .... 3^ r ,3 3 3: 16.
— För lättade communicationer och allmänna arbeten:
Till en directeur a 4°(>o r:dr 16,000.
— — Skrif- och ritbiträde ä i5oo r:dr . 6,000.
— — Va ttencommunica tioner: Upprensningar af Råneå, Luleå, Piteå, Umeå, Indals, Ljunga och Ljusna elfvar 4®>000> '— — Upprensning af Albrektsund 24,000. — .— Hamnen vid Linköping, Wadstena, Åhus och Cimbritshamn . . . 64,320. — — Utdikningar och aftappningar: ■ I norra länen .... 100,000. — — Transport 258,320. — — 1,106,147: 38. 4- Den 18 Mar Wåbeeksforsen Transport 258,320. — — 1,106,147: 38. t\. 3,ooo. — — Vaganläggningar:
Till vägars förbättrande i5o,ooo.
Till )> !> » •!
Allmänna byggnader:
Riksarchivel .
Vi t ter b et s-a cadem i en Wrela kloster Warnhems kloster .
Kyrka i Gunnarskogs Finmark .... 5.000. — 1.000. — 5oo. — i,5oo. — 4l 1,320. — — 6,000. l4 ooo __ _
För undervisningsverket m. m.:
Till Lunds academi Academien för de konsterna .
Folkundervisningen fria 25.000. — 30.000. — 25o,ooo. — 3o5,ooo. — — io,o36: 8. 8.
Ersättningar:
Till Landtbruksacademien Låneunderstöd:
Alla de af Utsk. föreslagna lån lill upprensningar, hamnanläggningar, utdikningar, vattenaf tappningar genom utsatta summor 3o2,4oo. — — samt Malmö hamnbyggnad 5o,ooo. — — Jag tror mig icke heller böra motsätta mig det tillstyrkta anslaget för fängelsebyggnader . .......... i,55o,ooo. — — Summa r:dr 3,748,903: 47- —
Deremot anser jag mig böra bestrida alla 352,4oo. — — de öfriga anslag, utgörande 2,410,949: 16.
Totalbelopp 6,159,853: i5.
— Härigenom skulle, enär, på sätt StatsUtsk. anmält, ännu öfver de tillstyrkta 6,159,853: ^nnas atl *‘Hgå 136,512: 35. 8., en skatlenedsättning kunna ske af •
■ 2,5oo,ooo r:dr och ändå omkring 100,000 „ vara odisponerade.
Jag anser att denna skatlenedsättning nu bör ske, förbehåller mig att, sedan R. o. Ad. fattat föreslå sättet för dess ti11vägabiångande.
Jag har 1111 blott åsyftat alt ådagalägga möjligheten deraf; men för att kunna lemna en öfverblick af de anslag, jag anser icke böra beviljas, torde jag, utan att trötta R- o. och sina beslut, få 68 Den 18 Mart.
Ad. med framställningen af mina motiver för hvarje fall, hvilket bör tillhöra discnssionen öfver specialbetänkandena, här endast nämna, att de aro:
Completteringen af förråden, som jag anser tills vidare kun - na inställas 3o,ooo: — — af det ifrågasatta anslaget till gevärsfabrikationen, intilldess Regeringen beslutar sig angående percussionsgevär . 100,000. — — af Waxholms fästningsbyggnads anslag emedan jag anser all annan befästning, än den, som afser hindrandet af en flottas insegling, och således alla kostnader för uthållandet af öfver 8 dagars belägring, vara öfverflödiga kostnader 200,000.
— — All annan styrelse för allmänna arbeten, än en skicklig direcleur, som på eget ansvar antager biträden, såsom öfverflödig, der medlens förvaltning kan ske genom något embetsverk , 42>7^: — Upprensning af Kodjupet 44>°°°- — — Almare Stäk och Erikssund 8,000.
— — Gråda canal 5o,ooo. — — Slussbyggnad vid Forshaga och Dejefors 75,000. — — Canal emellan Wenern och Erren . . , 55,000. — — Hamnen vid Höganäs och Svinebodan . . 267,000. — — Försöket till chaussee emellan Fahlun och Westerås l5,ooo. — — Tillägg å 5 proc. å anslagen för vägars förbättring ....
48)316. — — Landshövdingeresidenset i Wexiö . . . 25,000.
— — Ridaai holmskyrkan 4°>000, — — Byggnadsanslag för Upsala universitet . 20,000. — — Capitalafsättning för Strömsholms canal . i,25o,ooo. — — Summa 2,440,949'- '6.
— De flesta af eder, mine herrar! torde redan, vid den hastiga uppräkningen af dessa punkter, hafva kunnat göra sig reda för den mer eller mindre sannolikheten af, huruvida mitt Yrkande på dessa anslags afslående är val betänkt, och att en skattenedsättning i närvar, stund vore lämpligare.
Jag öfverlemnar till eder att i anledn. deraf understödja bemödandet, att vid den speciella granskningen afslå alla onödiga eller för ögonblicket ej nog vigtiga anslag, samt att, om möjligt, bereda uationeu fördelen af en nedsättning i skatte - Den 18 M a r s. 69 bördorna ; synnerligen af de ojemnast fördelade —■ och de arbetande classerna hårdast — tryckande skatter.
Det har endast varit afsigten med min framställning, att i korthet antyda möjligheten att kunna vinna detta ändamål; och jag har ej åsyftat att derom inleda någon särskild discussion, då förslagets verkliggörande i alla fall heror af resultatet utaf de speciella anslagens pröfning, emedan endast hvad som derefter finnes odisponeradt kan användas för skattenedsättningen.
Jag slutar derföre med den önskan, att R. o. Ad. ville behjerta denna plan, och skall jag söka vidare ådagalägga dess riktighet, i så vidt på mig ankomma kan, ifall öfverläggningarne utvisa, att något hopp finnes, att inom detta Hus den stora massans af folket behof och fördel i detta afseende finna sig understödda.
Jag uppträder egentligen för att understödja Hr Frih. o. Landtmts förslag, alt R. o. Ad. må taga i öfvervägande delaljförslagen, innan R. o. Ad. går alt definitivt yttra sig öfver det betänk., som endast innehåller en resumé' af det efterföljande, och icke heller förut ingår i någon pröfning af de tillstyrkanden, som det första betänk, innehåller, emedan det helt och hållet stödjer sig på de tillstyrkanden, som förefinnas i de efterföljande.
Tvänne ledamöter hafva här yttrat sig hufvudsakligen rörande StatsUtsk:s åsigter i det hela, olver användandet af de stora tillgångar, som nu finnas att disponera.
Jag instämmer i den förste värde talarens åsigt, att det titan all fråga vore riktigt, om dessa medel endast kunde användas i stor scala, lill sådana föremål, som endast afse hela samhällets stora och vigtiga angelägenheter; alt det på det hela aldrig kan vara rätt att med dessa medei komma enskilda corporationer till hjelp; att det varit för Staten gagneligt alt genom ett särskildt embetsverk ombesörja utförandet af alla de större förelag till communicationernas lättande, hvarom här kan vara fråga; att dessa medel således egentligen bort till Regeringens fria disposition öfverlenmas, för alt, efter Regeringens eget bepröfvande, på bästa sätt användas, efter noggranna undersökningar af de allmänna auetoriteterna i landet: men jag hemställer till R. o. Ad., om förhållandet i närvar, tidpunkt är sådant, alt man, med någon sannolikhet af framgång, kan beträda den bana, som Gr.
Frölich anvisat oss.
Jag tror ej, att det är förhållandet.
Frölich har för öfrigt ansett, att då icke så kunde ske, så vore det bättre, att R.
St. reserverade dessa tillgångar för en kommande tid, då det kunde vara en möjlighet för R,iksg.cont. att på ett fruktbart sätt använda dessa medel, hvilka ej böra ligga skrinlagda i statscassan, derigenom att de använda dem till inköp af publika pap - 7° Den 18 Mars. per, ellei' till inrättande af en stor allmän hypotheksinrältning i landet.
Jag kan ej bestrida den värde Grefven, att det ligger mycken sanning i dessa satser, och skulle för uiin del också tro, att om det funnes utvägar för Piiksg.cont. alt så använda dessa medel, som Hr Grefven förutsatt, så kunde det måhända vara skäl att så förfara; men sådant är icke händelsen, och det har ålegat SlatsUtsk. att nu genast bereda utvägar för alla dessa medels utsläppande i allmänna rörelsen.
Då det nu ej varit möjligt för SlatsUtsk. att föreslå R.
St., att till Regeringens fria disposition aflemna större summor, utan att lemna speciella föreskrifter för deras användande, och då det icke heller varit möjligt, att till Riksg.conl. öfverlemna dessa medel, för att utsläppa dem i låneväg, genom uppköp af publika papper, eller såsom understöd åt hypotheksföreningar; så tror jag icke heller, att Utsk. haft något val eller kunnat äga något annat rättesnöre för sina tillgöranden i detta afseende, än de enskilda motionerna, och de förslag rörrde anslag, sorn af Regeringen blifvit öfverlemnade.
Jag har visserligen i många punkter varit skiljaktig ifrån SlatsUtsk., ehuru ej någon reservation af mig synes i betänk.