Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utsk., der redovisning för hans egna göromål och embctsälgärder kan förekomma.”
Den af Utsk. föreslagna förändring lyder så: ”Ej må landshöfding eller någon i öfrigt, af hvilken R.
St. kunna fordra redo och ansvar, inväljas i Utsk., der redovisning för haus egna göromål och emhelsälgärder kan förekomma” etc.
Det är således att tillse, huruvida landshöfdingar äro bland de personer, af hvilka R.
St. kunna fordra redo och ansvar inför StatsUtsk.
Jag känner icke något sådant åliggande för StatsUtsk., och tror derföre, att den här af Const.Utsk. föreslagna förändringen icke allenast är onyttig och onödig, utan rent af stridande mot samma §:s öfriga innehåll och öfverskridande Ständernas rätt; hvarföre jag för min del tager mig friheten föreslå, att R. o. Ad. ville såsom sin gemensamma tanka förklara, att den af Const.Utsk. här i 41 § Riksd.Ordn , föreslagna förändring icke är af den beskalfenhet, som SI § Reg.F. förutsätter för sådana förslag^ afgifva n de.
Jag begärde ordet endast för alt anhålla om uppläsande af Dr von Hartmansdorffs reservation, men sedan jag nu hört Frih.
Tersmedens anförande, vill jag inskränka mig lili all blott förena mig med honom.
Jag är långt ifrån att gilla Utsk:s förslag till grundlagsförändring i della fall.
Det är nemi. icke blott obetänksamt; det innefattar jemväl ett förbiseende aP Statens allmänna nytta och står på sidan om grundlagens anda; men mitt omdöme öfver detta Utsk:s förslag är en sak för sig, och en annan är den form, hvarefter detta förslag bör behandlas.
Tersmeden instämma deruti, att
Ståndet skulle såsom gemensam tanka förklara, att denna förändring icke vore af den beskaffenhet, som 81 § Reg.F. förutsätter.
En sådan gemensam tanke innefattar nemi. ett afslag under en annan form, hvilket R.
St. icke äga rättighet att göfi H. 77 filo Den 29 Januari e. irw ra vid samma riksdag, ett sådant förslag är af Coust.Ulsk. väckt.
Stånd kan väl såsom gemensam lanke föreslå jemkuingar och redaelionsförändringar i ett sådant förslag, men det, kan icke anniliileras, ty Sfi § Reg.F. stadgar tydligen, alt det sålunda jemkade förslaget skall hvila till nästföljande riksdag, för att då bilällas eller förkastas.
Något måste således blifva qvar sedan jemkningen är gjord.
Jag bar nu till prot. förklarat mitt ogillande af detta förslag, men endast, för alt få det upplaget i prot.
Ar jag lefvande vid nasta riksdag, så skall jag söka göra min åsigt gällande lill ett Ståndets afslående beslut, men nu får det ieke ske, ty betänk, skall hvila.
Tersmeden anser jag visserligen ifrågavarande grundlagsförändring hvarken vara högst nyttig eller nödig, men jag anser äfven, alt Const.- Ulsk. föreslagit en fullkomlig grundlagsvidrigbel.
Ulsk:s majoritet bar nemi., förundersainl nog, så läst grundlagen och så tolkat den, som skulle det vara Ständernas Utsk. förbehållet, alt ställa Konungens embetsman under någon ansvarighet inför R.
Vi känna ganska väl, att en sådan makt ingalunda linnes bos Utskai, ty Ständernas Utsk. kunna ieke till ansvar ställa andra embetsmän, än sina egna, och dessutom fordra ansvarighet af Konungens rådgifvare.
I afseende på alla andra embetsmän, emot hvilka Ständerna finna någon anledning alt åtal borde anställas, äga de ingen annan makt, än alt till Konungen frambära und. önskningar.
Dä således ieke eller en landshöfding äger någon ansvarighet inför R. St., finner jag det alldeles obehörigt att Consl.Utsk. kunna sätta i fråga införandet af en särskildt mening i en grundlags-§, som skulle, tvertemot grundlagens anda, tillägga R.
St. en sådan rättighet.
Jag skulle verkligen anse, ali Ulsk. med mera skäl hade kunnat omfatta den tauke, som i Hr Pelles reservation blifvit framställd, nemi. att förhindra alla Konungens förtroende-embelsmän alt bevista riksdagarne.
I sådant fall hade åtminstone någon slags mening legat tili grund för Ulsk:s tillstyrkande, hvilket nu icke är händelsen, hvarföre jag tillstyrker, att betänk, icke upptages till någon behandling.
Cederström har nu, likasom vid föregående riksdagar, funnit, alt 56 § i Reg.F. skulle förhindra Ståndet att förkasta Const.Utsk:s betänk.
Del är likväl endast ett fall då R.
St. icke äga rättighet alt förkasta en grundlagsförändring, och det är, då Coust.Utsk. tillstyrkt en Kongl, propos. i sådant ämne.
Men det står ju tydligen uttaladt i 81 § Reg.F., alt en grundlagsförändring icke bör komma tili Ständernas afgörande eller underkastas någon pröfning, om dea icke är högts nödig eller nyttig och verkställbar.
Hvarje förslag, som icke har denna egenskap, bör således icke komma att hvila, och jag tillstyrker derföre, att R. o. Ad. måtte förkasta della betänk.
Frih. Cederström, Jacob, har gjort tvenne påståenden, som jag nödgas bestrida.
Den 29 Januari e. in.
Det ena, ali vid fogan de af reservationen från ledamöter i Coust.- Utsk. vore obehörigt, och det lill den grad, att Frih. bestrid t uppläsningen af en sådan reservation.
Jag får deremot åberopa 57 § I moni. Riksd.Ordn., sorn lyder: ”De allmänna be slut, som ett Sland fallar, äfvensom hvad ett särskildt Stånd, i egenskap af RiksSl., beslulit och annars rätt röra kan, meddelas de öfriga Stånden, genom utdrag af prol.
Vill ledamot, sorn ej i Ståndets förut fatlade beslut instämt, sin särskilda tanka bos de öfriga Stånden anmäla, stånde det honom frill, genom särskildt mein. eller diclamen till protocollet, hvilket må Medslanden tillställas, enär han de för communicalionen och prot, nödiga exemplaren deraf till Secreleraren aflemnar.
Lag samma vare, dä någon remiss går från RiksSl. lill Ulsk., eller ulldt. fran Utsk. till liiksSt.'1'1
Del ifrågavarande betänkandet är eli utlåtande från Utsk. till RiksSt.
Cedcrströins andra påslående var, alt ett af Const.- Ulsk. gjordt förslag nödvändigt måste hvila lill en annan riksdag, och att intet Ständ vore behörigt att dervid göra anmärkn:r, som möjligen kunde föranleda, alt förslaget vid första riksdagen ogillades.
Horn har redan anmärkt huruledes det endast är griindlagsändringsförslag, framlagda af Konungen och lillslyrkla af Consl.Utsk., som äro så seglifvade.
Till och med i afseende på deni är det, enligt 5(5 § Reg.F., ovisst om de verkligen hafva denna företrädesrätt.
Men säkert är, alt grundlagen blifvit sä förstådd, alt enskildt riksdagsmans förslag kan förkastas vid samma riksdag som det blifvit väckt, i händelse RiksStui gjort dertill föranledande anmärkningar.
Eller min tanka, och flere, som äro äldre riksdagsmän än jag, tro äfven alt ursprungliga lanken hos grundlagens stillare varit den, att intet förslag lill ändring i grundlagen skulle någonsin komma alt aulagas förr, än detsamma hade blifvit vid två riksdagar efter hvarannan gilladt.
Denna mening synes mig snarare vara den rälla, än dea Frih.
Cederström framställt, men jag behöfver icke förfäkta den, ty ordalagen i 56 § Reg.F. äro en hvar bekanta.
Jag tillstyrker, att R. o. Ad. måtte antaga Frih.
Tersmedens förslag, att såsom Ståndets gemensamma tanka förklara ifrågavarande förslag hvarken vara nödigt eller nyttigt.
Hr von Hartmansdorff har uppläst 57 § Riksd.Ordn. och dermed velat visa rättigheten för en ledamot att låta sin särskida tanke åtfölja ett betänk, från Const.
Jag hade icke väntat, att Hr von Hartmansdorff ej skulle förmå att skilja emellan den allmänna lagstiftningen för riksdagsmåls behandling och den speciella lagstiftning, som linnes för grundlagsförändringar.
Der speciallag finnes, måste den tillämpas med uteslutande af allt afseende på den allmänna lagens i allmänhet bestämda former.
Hvad Hr von Hartmansdorff yttrat derom, att grundlagsfrågor skola bifallas vid Iva riksdagar, är icke förenligt med grunlageus bokstaf i 81 § Reg.F., och ehuru det andra mom. i 56 § lemnat lill en del tilllälle 612 Den 29 Januari e. m. till förtydning af den 81, så liar det likväl alldeles icke kommit derhän, att K.
St. vid första riksdagen äga någon annan rätt öfver Const.Utsk:s förslag, än att göra jemkningar och redactionsförändrigar, deni det åligger Ulsk. att sammanjemka, och om icke sammanjemkningen lyckas, sä skall det förstärkta Const.Ulsk. derom besluta med R.
St:s rätt, hvarefter detta fullständigt beredda utlåtande ovillkorligen skall komma att hvila lill nästa riksdag.
De orden att inga förändringar skola föreslås, som icke äro högts nödiga eller nyttiga och möjliga tilt verkställa, äro tydligen en föreskrift för Cousl.Utsk., men alldeles icke för RiksShn.
Jag instämmer i ailo med Frih.
Tersmeden och anhåller, alt R. o. Ad. täcktes förena sig i hans framställning; men jag vill tillika yttra, alt det fägnar mig alt se, huru
Utsk. nu har framkommit med ett förslag lill ändring i hvad som nu gäller enligt Svensk grundlag i detta fall.
Det gläder mig, derföre alt jag påminner mig lilligt, huru man vid början af riksdagen ville göra den tanken gällande tvertemot grundlagen, som man nu anser nödigt att ändra, för alt åstadkomma hvad man vill.
Tersmeden, men under discussionen har förekommit åtskilligt, som jag torde något närmare få fästa mig vid.
En värd talare har nemi. sagt, alt man icke kan (inna af 1S09 års grundlag, att meningen varit att alla grundlagsförändringar skulle vid tvenne riksdagar vinna bifall för att blifva gällande.
Blåhända finner denne talare ingen strid emellan den 56 och 81 § Reg.F.; men hvad som är säkert är, att ganska många finna en sådan strid dem emellan.
Om man gör sig besvär alt läsa motiverna till 1809 års grundlag, så finner roan likväl tydligen klåfven till detta dilemma.
Der finnes nemi. bestämdt uttryckt, ali de ansett grundlagen böra bibehålla den stadga i statsskicket, som är nödig för en monarki, derigenom att ingen ändring skulle fä äga rum, utan att den är grundad på ett mera än tillfälligt tänkesätt.
De anse, att denna grundlag bör kunna undergå förändringar, men hafva tydligen uttalat, alt sådana icke få ske på grund af ett tillfälligt tänkesätt.
Huru kan man nu veta om annat än ett tillfälligt tänkesätt äger rum, om icke R.
St. skulle få yttra sig derom vid mera än en riksdag?
Dä nu dessutom här icke är i fråga att genast förkasta Const.Uisk:s förslag, utan endast att förklara, det R. o. Ad. för sin del icke finner förslaget nyttigt eller nödigt, så kan jag för min del icke linna det ringaste hinder för ett sådant beslut.
Jag anhåller vörd samt, alt lörsta punkten af 53 § Riksd.Ordn. måtte blifva uppläst och att jag derefter måtte få yttra mig.
Sedan i anledning häraf l:sta punkten i 53 § Riksd.Ordn. blifvit uppläst, yttrade sig:
Den 29 Januari e. m. 613 Frih.
Denna grundsats är af vigt.
Om den icke af Frih.
Cederström blifvit bestridd, så skulle visst icke jag vara den, som äskade något oller af 11. o. Ad:s tid.
Dä likväl, tverlemot grundlagens ordalydelse, rättigheten att begära uppläsande af Hr von IlartmansdorfTs reservation nu här velat förvägras, måste jag för min del yrka, alt denna reservation må varda uppläst. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, lät, i följd häraf, uppläsa Hr von Hartmansdorffs ifrågavarande reservation.
Jag ber endast att få förklara ett uttryck, som jag nyss fällde.
Dä jag nemi. sade, alt jag anser IL St. kunna förkasta ett af Const.Utsk. framsläldt grundlagsändringsförslag, så var det likväl icke min mening, alt med detsamma påyrka, det R. o. Ad. skulle kunna underkänna delta förslag i Ståndets plenum, ty jag vet ganska väl, att grundlagens bokstaf i detta fall ålägger Ståndet att till Ulsk. återsända sin gemensamma tanka.
Men det finnes ingenting i grundlagen, sorn förbjuder R. o. Ad., ali i den gemensamma lankan uttrycka ett fullkomligt ogillande af Utsk:s framställda förslag.
Sådant har praktiserats vid föregående riksdagar, och jag instämmer derföre helt och hållet i Frih.
Jag reserverar mig till prot. emot den uppläsning, som ägt rum af Hr von HarlmansdorlTs reservation.
IL o. Ad. torde ännu vid denna riksdag fä erfara hvad del vill säga, att tillåta ledamöter i Const.Utsk. komma in med reservationer emot Utsk:s utlåt:n, dä de efter 84 § Reg.F. icke äga någon annan rätt, än alt under författare-ansvar få sin särskilda mening tryckt.
— För öfrigt vill jag nämna till en värd ledamot af Const.Utsk., som åberopat moliverna till 1809 års grundlag, och derefter velat tolka 2 mom. af 50 § Reg.F., att de män, som sulto i 1809 års Const.Utsk., sannerligen voro för kloka män för alt begå den synden, alt föreslå 2 mom. i 56 §.
De författade den 81 §, sådan den ännu befinnes, men alldeles iekc slutet af den 56, som sednare tillkommit.
Intet ställe i grundlagen medgifver likväl, att ett af Const.Utsk. tillstyrkt förslag till ändring i grundlag får vid samma riksdag förkastas, ulan något deraf mäste hvila.
Publiciteten i landet och riksdagsmännens mogna eftertanke få då till nästa riksdag fullständigt pröfva det hvilande förslaget, innan det kommer att slutligen antagas eller förkastas, och det är på delta sätt sorn grundlagen velat förhindra ögonblickets hugskott att göra sig gällande, vare sig till bifall eller afslag.
Ehuru det måhända är något ensidigt, alt låta uppläsa en reservation, utan alt låta uppläsa de öfriga, så anser jag, lika med Frih. Palmstjerna, att det är en obestridlig rättighet för hvarje Ståndets ledamot, att få hvilken reservation, som han behagar, uppläst.
Jag skall icke yrka uppläsning af någon bland de öfriga reservationerna, ehuru jag 614 Den 29 Januari e. m. anser en uf dera lika lärorik med Hr von HarlmansdorlTs, ty hvar oell en kan läsa dem allesammans i sitt tryckta betänk.
Hvad sjelfva frågan beträffar, så lemnar exemplet af de många landshöfdingar, som varit ledamöter af StalsUlsk., ett otvetydigt prejudicat på den tolkning af grundlagen, att sådant hittills icke varit förbjudet; men detta är en fråga, och en annan är, huruvida det icke kan vara skäl att förhindra det för framtiden.
Då kunna icke blott de juridiska skälen i fråga om landshöfdingars ansvarighet för statsmedel tagas i betraktande, utan äfven hvad som är vigtigare, nemi. alt desse embelsmän, såsom Regeringens egna verkställande organer, icke gerna kunna anses vara fullt opartiske i pröfuingen af frågor 0111 anslag, som Regeringen begärt.
Pä denna grund anser jag del vara skäl alt bifalla Gtskis betänk.
Hr Lager hjeI m:
Det är endast ett misstag, sorn'en värd talare har gjort om mitt yttrande, hvilket jag anhåller att få rätta.
Han har sagt, att man icke af motiverna i IS09 års grundlag kan bedomina 2 morn. i 56 §, emedan detsamma tillkommit flera år sednare.
Dä man likväl lemna! den SI § oförändrad, skulle jag likväl tro. att samma mening varit med den 56 §, nemi. att icke ett tillfälligt tänkesätt skulle fä föranleda till några förändringar i grundlagen.
Hvad den siste talarens anförande belriUlär, så anser jag mig icke äga rättighet alt, såsom han, 0111 någon ledamot inom representationen säga, alt lian är pä något sätt förhindrad att följa sin öfvertygelse, lian må hafva hvilken ställning som helst; och jag hyser inom mig den bestämda öfvertygelsén, hvilken jag haft sä länge jag varit offentlig man, alt oberoendet icke hvilar pä materiella förhållanden, utan fastmera på karakteren.
Då nu öfverliiggningcn förklarades vara fulländad, hemställde II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., 0111 R. o. Ad., i öfverensstämmelse med Frill.
Tersmedens framställning, behagade återremittera Const.Ulskis meni.
Nio 24, med förklarande, alt R. o. Adis gemensamma tanke är, ali den af Ulsk. föreslagna förändring af 41 § Riksd.Ordn. hvarken är nödig eller nyttig, och ej eller öfverensstämmer med det för närvarande i samma § intagna stadgande.
Ropades starka ja, blandade med ett eller annat nej, hvarefter II.
Ex. förklarade sig hafva funnit, alt ja härvid varit öfvervägande.
Föredrogos ånyo och bi föl lös StatsUtskis nedanuämnde d. 18 dennes f. m. på bordet lagda utlåtin: N:o 134, angide dispositionen af de å hufvudtitlarne uppkommande besparingar; Nio 135, i anledn. af väckt motion om inrättande af en dubbel postgång emellan Gottland och lästa landel; samt Den 29 Januari e. m. 615 N:o 136, i anledn. af väckt, motion om bidrag af allmänna medel till anläggande af ett magasin för kronotiondespanmäl vid Mörbylånga köping å Oland.
Lades på bordet nedannämnde från Ulsk:n iukomne ullåUn och mern., nemi. från Stats- sanvt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:n: N:o 42, i anledn. af väckt motion om löneförhöjning för rector vid Hudiksvalls högre lärdomsskola; N:o 43, i anledn. af väckta frågor om förändrad reglering af den åtskilliga hemman i Skaraborgs och Elfsborgs län medgifna rättighet till mulbete å kronoparken Edsmären; Stats- samt Bevillnings- Utskotten: N:o 44, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid betänk.
N:o 19, rör:de väckt motion om nedsättning uti postportoafgiflen; Banco-Utskottet:
N:o 38, ang:de revisionen af Lånecontorens i Götheborg och Malmö samt
Bancodisconlverkels räkenskaper och förvaltning för nästlidne år, m. m.
N:o 22, med hemställan, del Bancofullmäktige mätte berättigas att uppköpa och försälja vexlar; N:o 40, i anledn. af erhållen återremiss af Utsk:s mern.
N:o 26, angtde förändrad reglering af embets-och tjenstemannapersonalen inom Banken; N:o 41 , med anmälan om verkställd votering i förstärkt BancoUtsk., öfver den i meni.
N:o 37 upptagne frågan; samt Lag-Utskottet: N:o 68, i anledn. af återremiss af en punkt i Utsk:s betänk. lN:o 31, ang:de förändring i vissa delar af nu gällande lagsladganden om giftorätt och arfsrätt m. m. H. B. o. Ad. åtskildes kl. | till 11 om aftonen.
In fidem prolocolli, silbert Munck. (ilo Den 29 Januari e. ra.
Särskildt Protocoll. Onsdagen ilen 29 Januari lO^S e. in.
Då nu lill pröfning förekom Ridd.Utsk:s d. 15 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 19, i anledn. af t. f. Ridd.secret.
Muneks ansökning till Ridd.secrelerare-sysslan, och bemälde t. f.
Ridd.secret. alltså var jäfvig alt prot. under öfverläggningen i detta mål föra ocb derfiire afträdt, öfvertogs, uppå befallning af H. Ex. Ilr Gr. o. Landtm., protocollsföringen af undertecknad Ridd.notarie, hvarefter, ocb sedan berörde mein. blifvit uppläst, anmälde sig ocb yttrade Frill.
Jag tillstyrker bifall på Utsk:s betänk., i afseende på frågan om Ridd.secrct.ljenslens tillsättande, men jag hemställer till II. o. Ad., huruvida del kail vara rikligt, att R. o. Ad. bifaller Ilr Muneks ansökning, att tillika få behålla sin notariebefattning i K.
Kain ina rcoll.
Detta är en fråga, sora synes mig lämpligast böra upptagas ocb algöras på det sätt, alt Hr Munck gör ansökan derom i det embetsverk, der han bar denna befattning, ty detta embetsverk och icke Riddarhuset kan pröfva, huruvida det anser nolarieljensten kunna med Ridd.secret.befattningen förenas, utan att Statens tjenst blefve eftersatt.
Ilr Lefren, Johan Pehr:
Äfven jag tillstyrker bifall till den första punkten i Utsk:s betänk.; likaledes till den andra, men med en liten förändring i sjelfva ordalagen, sä att R. o. Ad. skulle besluta, alt Hr Munck må vara oförhindrad att kunna sin notarietjenst bibehålla, med de villkor, som sedan äro föreslagna.
Derigenom sträcker R. o. Ad. icke sin beslutande rätt vidare, än vi kunna göra.
Jag tillstyrker bifall till Utsk:s betänk., men kan icke göra det annat än i sin helhet.
Jag finner icke den inskränkning, Hr Lefren velat göra, behöflig. R. o. Ad. kan icke besluta annat, än alt Ridd.secret. har rättighet att, hvad på Ståndet ankommer, behålla sin notariebefattning.
Sedan beror det på K.
Kammarcoll., huruvida det anser denna tjenst förenlig med Ridd.secret.tjensten, och det blir dess sak att skilja honom derifrån, om den icke kan stå tillsammans med Ridd.secret.ljensten.
I anledn. af Hr Lefrens framställning, förklarade II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm., det han ansåg sig böra uppläsa de första raderna af Ulsk:s tillstyrkande, af innehåll, att R, o. Ad. måtte meddela Notarien Munck sitt särskilda tillstånd att, derest han varder till Ridd.secret. utnämnd, få med denna syssla förena den befattning han såsom Notarie i K.
Kammarcoll. innehafver.
Likaledes tillsfyrker jag bifall lill den lista punkten i Utsk:s betänkande.
Hvad åter den andra Den 29 Januari e. m. 617 andra beträffar, så anser jag ftir niia del det tillstånd, som af Ståndet är hegardt, kunna än vidare utsträckas.
Jag anser nemi. det böra vara Ridd.secret:s rättighet att, jemte denna befattning, få förena annan tjenst i Riket.
Jag skulle derföre vilja föreslå, att R. o. Ad., utan att nämna någon riss tjenst, lemnar Ridd.secret. tillstånd att annan tjenst med sin befattning bos Ståndet förena.
Jag tror verkligen, alt Utsk:s tillstyrkande, i de ordalag, hvaruti det blifvit uppsläldt, väl motsvarar det ändamål, som Ilr Lefren åsyftat.
Mot den förändrade redaction, han föreslagit, har jag likväl, såsom ledamot af det Ulsk., hvarifrån betänk, inkommit, ingenting att anmärka, 0111 Ståndet skulle föredraga densamma framför Utsk:s. Jag tror, all samma mening på eli ännu fullkomligare säll blifvit derigenom uttryckt.
Likviil, om Hr Lefrén ännu en gång skulle göra sig den mödan all genomläsa Ulsk:s tillstyrkande, sä förmodar jag nästan, alt han skulle anse en förändring mindre nödig.
För min del vill jag icke sätta mig deremot.
Cederströms yttrande, att sakens gång borde vara den, alt sökanden först anmälde sig bos det embetsverk, hvarest han tjenar, sä är det en sak för sig, om hinder der skulle möta för de båda tjenslcrnas förenande.
Hvarken Ridd.- Direct. eller Ridd.Utsk. kan naturligtvis göra annat än tillstyrka hvad de anse passande för R. o. Ad. sjelf. — 1 afseende pä den större utvidgning, som Hr Printzenskjöld föreslagit, skulle ett så vidsträckt begifvande för närvarande synas mig vara en lex in casu.
Ståndet har nemi. förut under denna riksdag beslutat huru vid dylika tillfällen skall tillgå; nemligen alt Ståndet vid hvarje fall vill tillse och bedomina, huruvida den tjenst, som ansökes att få förena med Ridd.secret.befattningen, verkligen är förenlig med dess rätta utöfvandc och skötande.
En allmännare bestämmelse torde således vara fullkomligen olämplig eller omöjlig, sä vida icke ett redan fattadl beslut skall upprifvas.
Ridd.Utsk. har i närvarande fall ansett den tjenst, som af Hr Munck i Kammarcoll. innehafves, vara förenlig med Ridd.secrel.göromälen emellan riksdagarne, Kammarcoll. obetaget ali bedomina, huruvida Ridd.scerel.l jonsten är med notariebelältningen derstädes förenlig.
Derom har Ridd.Utsk. icko ansett sig tillständig! all något yttra.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, upplyste, i anleda. afHrPrintzenskjölds framställning, alt, enligt hvad Utsk:s meni. innchöllc, Notarien Munck icke sökt någon vidsträcktare förmån än den Ulsk. tillstyrkt.
Mern. innehölle nemi., alt endast en ansökning till erhållande af Ridd.secret.sysslau blifvit lill
Direclionen ingifven, nemi. af Notarien i K.
Mas och Rikets Kammarcoll., nu tjenstförrättande Ridd.secret.
Joban Alberl Willielm Munck, som tillika anhållit om II. R. o. Adts tillåtelse att med Ridd.- (i 11. 78 018 Den 29 Januari e. m. secrcl.sysslan få lovena sin i K.
Kammarcoll. innehafvande notarietjeost.
Min afsigt har ieke varit, att på något sätt söka förhindra hvad sorn sökes af den blifvande Ridd.secret., nemi. att få behålla den tjenst, som han innehar i K. Kammarcoll.
Långt derifrån; men jag anser, att orden: må kunna förena denna tjenst med sin tjenst i lia in m ar calle gium, äro dc lämpliga, på det att R. o. Ad. i formen af sitt beslut visar, att den icke träder utom sitt eget område.
Jag är till alla delar förekommen af Hr Gr. o.
Landtm., emedan det var blott till vederläggning af Hr Printzenskjölds förslag, om bifall till hvad sökanden icke begärt, sorn jag begärde ordet.
För öfrigt ber jag att få instämma med Frih. Tersmeden.
Efter de upplysningar, jag i en skild väg af Ridd.Ulsk:s Ordförande erhållit, att Hr Munck, i händelse han nämncs till Ridd.secret., icke är slängd från möjligheten att kunna med vederbörligt tillsänd vinna befordran i Statens tjenst, så afslår jag från min första framställning.
Min mening dermed var, att ett beslut i detta afseende en gång för alla kunde fattas, på det att Ståndet icke skulle framdeles besväras med några pröfningar i den vägen.
Sedan öfverläggningen blifvit förklarad vara slutad, yttrade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., att som bifall till Utsk:s mern. blifvit yrkadt, ansåge sig H. Ex. först böra framställa proposition i öfverensstämmelse dermed.
Då detta Ridd.Utsk:s mern. innefattar 2 punkter, den ena om tillsättande af Ridd.- secrcl.tjensten, den andra om vissa villkor dervid, och då mot första punkten icke någon erinran blifvit gjord, men väl emot den andra, i afseende på redactionen, så anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, behagade dela propos:n i två delar.