Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwad ffulle wi säga, om wi knapt hemkomne kallades till ett nytt Riksmöte s eller bchösdes mera än detta för att upfylla alla formaliteter?
Wisom otz da icke onödigkwis sä fia svar af dem, art war konstitution derigenom mera led, än genom allt annat, och att
Regeringen nödsakas antingen sjelf begagna den nysinämnde Mwäge», eller ock till 0- ord - Den 26 Jun». sr vrdniugarS förekommande widtaga de Medel, som kunde i ctk kwingandc ögonblick päkallas asbest magt.
Jag lemnar derhän, huruwida icke de första mistbrukcn af denna dyrbara frihet warit nog stora, för art af lagen kunna gripas — åtminstone påminner jag mig fall, under Riksdagen 1809, dec sjelfwa den allmänna lagen, efter mitt begrepp warit tillämpelig.
Men ehuru mycket än en exemplarisk bestraffning af de första mistbrnken, i min tanka, bidragit till förekommande af alla sednare, will jag dock icke klandra en långmodighet, grundad pä sä adla motiver, som förtroende till swenfjka för» fattare, att de skulle ärerkomma ifrän den yra, fom i första början kunde wara ursiktclig, till sanning, anständighet och lagwördnad, och anwända tryckfriheten pa ett sätt, som swarade emot Konungs och Ständers gemensamma omsorger för dest bibehållande.
Del är Åtminstone icke de som brustit i sin skyldighet, och om de i samräd med hwarandra nu widtaga mwägar, som fäkta friheten mindre i beroende af författare, mä de derföre anklaga sig sjelfwa, som mistbcukat ett fa ädelt förtroende.
Jag har sett en gammal förordning frän 17Z2 talet, således frän wär förra frihetöperiod, fom aläde den som wille rrycka sin klagoskrift, att afweN trycka motpartens förswar, och domarens utslag, som sist i saken dömt, samt tillika ark utesluta allt, som kunde wara anstötligt och icke anses hörande till saken, hwilket referenten skulle decidera, till fö-> rckommande af ensidiga omdömen af allmänheten öfwer enskifta personer, i sä inffränkta fall är nö - 8Zo Den 26 Iunii. digt och grundadt pä den högsta billighet; huru mycket nödigare och rätlwisare ar del icke alk en tidning icke innehåller något anfall eller beskyllning emot en person eller korporation, utan att tillika innehälla de skäl och bewis, hwarpä de grunda sig?
eller skulle den personliga helqden och aktningen för publiguen wara mindre j en allmän tidning, än i en enskildt Rättegångshandling?
men da en, som genom en stympad rättegångshandlings tryckning blir förnärmad, genast kan ge sig sjelf uprätlelse, genom tryckning af det uteslutna utslaget eller domen, mä» sste den som blir oröttwist anfallen i en tidning först afmatta ett sädant Utslag af domstolen, och kan icke, äswen under be lyckligaste omständigheter, hiltina att nog snart betaga det widriga uttrycket sin krask, som emedlertid sprider sig lik en löpeld kring hela landet.
Kan smädarn krängla sig ifrön betvisningen, öpnar lagen synbarligen för honom allahanda kryphål, haller ben honom i det längsta gwar under masken; hwem inser icke da pä en gäng obilligheten af ett sadant förfarande och nödwändigheten att genom nödiga band pä Tiduings-ulgLfrvare, afhälla, sa midt möjligt, dem fran crtk införa obewista beskyllningar emot kände personer, och alt när de »väga det, kunna lämna den förolämpade en hastig upräktclse.
Sädan ar esprin af de af Konungen sörestagne mcsurer.
Den öfwerensstämmer sä med ben som redan för 80 är sedan och rinder den högsta frihetstid warit erkänd för allmänt tryck, att man ej utan förundran finner afstegen derifrån i wara mera odlade tider.
Jag förblandar dä icke tryckfriheten med friheten att smäda ^
Den 26 Junii- 8sr smäda, och tror icke att indragningen af nagra för Nationens sedliga odling wanärande skrifter skulle wara ert ingrepp i den för henne sa dyrbara tryckfriheten.
Friherre Legerström, ^acod:
Jag ernar ej med ett konstladt phrasmakeri meddela någon Min öfwenygelse.
Joq anhaller endast, att fä äterföra Höglofl.
Rioderskapet 05H Adeln till ämnet, nemligen granskningen af Constitutions UiskoltetS betänkande, Evin
Herr redan anfört de anmärkningar jag hade ernat göra, tillika med åtskilliga andra, uti hwilka alla jag instämmer, sä will jag ej uptaga Ridderstapet och Adelns tid med ett onödigt uprepande af desamma.
Jag anhäller endast fä tillägga den, att Constitutions-Utskotttet ej gjort afseende pä 8l Z i Regeringsformen, dä betänkandet upgjsrdes.
Det hade, efter min tanka, bordt ihågkomma, art Utskotts betankanden, som i Riksens Ständers plena till afgörande förekomma, först böra till bifall eller afstag t hela deras widd framställas; att säledes alla nya frågor, som, enligt grundlagarne, ej förr än wid nästa Riksdag kunna afgöras, bordt wara ffiljda frän de gamla redan beredda, hwaröfwer beslut nu kunna fattas.
För öfrigt fär jag nämna, att Talemans eden och 45 § af Riksdags-ordningen, jemförd med 8 l § Regeringsformen, utwisa, akt LandtMarskalk eller Tatemän ej kunna nägot annat förestå, än hwad som fordras till wcrkställighet af hwad grundlagarne, Rivdarhns-ordningen eller Sländens ordningar och beslut föreskrifwa.
Jag protesterar alltsä emot all proposition till bifall « betänkandet, intill desi de nya frägsrna, som, enligt 31 L Den 26 Juni!» 81 § Regeringsformen, stola hwitå lill nästa Riksdag, blifwit stiljoe frän de redan beredde, hwilka nu lagligen kunna afgöras.
I denna protest instämde Herr ble^kenlkölst, I^uäviZ, Herr Lpaiäsncreur^, Arviel, Grefwe kialiinZ, kekrz och Herr iH^erstjslm, stestr. friherre ak Wetterstedt, Oustal:
Esler en öfwerlaggning sä läng som den närwarande, hade jag icke wägat upraga Högloft.
Rid. derstapet och Adelns lid, med ett enskildt yttrande ä min sida, om icke någre warde ledamöters gjorde anmärkningar wid Coiistitntions-Utstotteks dctänkande, bordt giswa mig anledning, alt ingä i en närmare »Utveckling af det wigtlga amne, om hwars afgörande nu är fraga.
Jerv L^alstoncreutl? har, »Ni dest nplästa memorial, wisat nödwändigheten as en »vist förcstrefwe» tid för HoftCautzleren, inom hwilken han owilkorligen bör afgifwa det bewis för ctl dagblads eller en periodisk strifks ukgifwande, htvaroin stadgas i l § 4 »noin. as Iltstotkeks betänkande, och derjemte yrkat, art answar borde för Hof-Cantzleren bcstäminas, i händelse dcn fastställde ter>ninen blefwc öfwerstriden.
Meningen af Konungens nådiga proposition, i detta afseende, ivar otwifwelakttgt. att de deruti omförmälke tillstands-brefwen för periodjsta strifrer, alldrig, utoin i de
Line i propositionen upragne fall, under någon förewändning borde kunna fönvagras, elier deras afgifwande o ge »nia g tig t npstjutas.
Jag instätiimer således sa mycket hellre i delta nödiga förtydligande af lagcnS stadgande, som, ehuru den rättighet mig i detta as - Den 26 Junk. 82Z seende, såsom Hof-Cantzler, skulle lemnäs, ej någonsin as mig skulle misibrukaö, och för misibruket ett förment stöd sökas uti en underläten föreskrift, jag likwäl alltid skall erkänna, att lagar aildrig böra göras med något afseende ä personer.
Skulle likwäl Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ej anse denna anmärkning nog wigttg, att förhindra antagandet af ConstilUtions-Utskottets betänkande, skall jag likwäl wara den första, art inför Kongl.
Majtt yrka nödwändigheten, att genom ert bestämdt stadgande fylla den brist, som i förenämnde moment nu förefinnes.
Zerr Zpalstencreut? har äfwen yrkat answar för Hos-Canrzleren, i händelse han med qwarstad beladc en skrift, som sedermera blcfwe oskyldig befunnen.
Jag tror mig endast böra fästa den warde ledamotens upmärksamher pä den nu gällande Tryckfrihets-lagens allmänna föreskrifter, hwilka alldrig i delta fall, bestämma något answar för HofCantzleren för en lagd qwarstad, emedan denna qwarstad, som owilkorligen bör atföljas af mälets hän» »visande kill laglig åtgärd, kan af Justitiä-Camzle» ren, och i särskilda fall, af domstol häfwas.
Dä författaren kill en seguestrcrad skrift äger sin lagliga talan öppen, synes det äfwen oförenligt med billighet och rärtwisa, att Hof-Camzleren skulle answara för ett törhända felaktigt omdöme ä desi sida, men som blir förlåtligt, da derigenom ingens rätt förnärmas, och skrifters brottslighet, med wida mera lätthet än något annar, kan pä särskilta och stridiga färt bedömmas.
Om jag misiiagil mig om 824 Den 26 Juni!- om den wärde leda,norens mening, ber jag honom i sörwäg om förlåtelse.
Dä Konungen besiöt, att till Riksens Ständer aflemna dess nädiga proposition om tryckfriheten, hade Kongl. Maj:r redan wnnnit en tillräcklig erfarenhet af Tryckfrihetslagens owerksamhet, till hämmande af tryckfrihetens missbruk.
Dels war det omöjligt, att lagligen göra naqra ätal, dels, om naara försök dertill gjordes, blefwo resuikaterne antingen senfärdiga eller swaga.
Allt detta härrör»
Le frän de i lagen uptagna definitioner, och fran swarigheten, ja omöjligheten, att inom lagformlec
Linda yttrande rätten, och akt föressrifwa reglor riog besiämda, akt kunna tillfredsställa lagskipare,,.
Alla brott emot samhälls-ordning och medmenniskor, alla twister emellan enf^kilia, erbjuda domaren besiämda kgcta, öfwer hwilka han skall undersöka, och till hwilka han, wid bestraffningen, med säkerhet kan tillämpa hwad lagen för dessa, i den samina föresedda, fall, bjuder.
Men i hwad annan belägenhet befinner sig icke en domare, som, bunden af definitioner öfwer tryckfrihcks-brott, hwilkaS ordalydelse owilkorligen bör följas, ffall tillämpa dessa definitioner pä skrifter, möjlige af flerfaldigt, tydningar, lämpade efter hwars och ens begrepp, som dem läsa.
Efter den kännedom jag äger om Engelska tryckfriheten, tror jag, att desi helgd, Letz waraktighet och dess sans, förnemligast härleda sig derifrån, atr ingen enda skrifwen rad» ingen enda definition, bruder aklagaren, juryn, eller domaren.
Der ger dem alla ett utrymme wid tillämpningen, wida förmånligare, än alla.konstladL stab - Den 26 Inni!- 82Z staganden, ochi synnerhet af högsta wigt, dä frä« ga är akt bevömma brollstigheten af detza sörkläd» da anfall mor andras lugn och personliga rykte, som aldrig kunna ätkommas af lagen, om de icke esler samwetet pröfwa?
till deras syftning och anda, Men blott efter deras ordalydelse.
Af allt hwad jag nu haft den äran att an» föra, tror jag, under betygande af min fullkomliga aktning för de ledamöters afsigter. hwilka deltagir i författande af den nuwarande Tryckfrihetslagen, art deruti upragna definitioner pä tryckfrihetens mistbruk aldrig fullkomligen skola smara mot deras ändamål; alt förändringar och förbättringar i det» ra afseende endast skola öka en redan munnen er» farenhet om Vesta definitioners owerksamhet; och att de således alltid lättare skola klandras än fullkomnas.
Da Konungen sag, att systemet af Vesta desinitioner blef bibehållit, ägde Hans Maj:t icke öfrigt någor annat mål, än alt, med afseende pä dagblad och periodiska skrifter, af Riksens Ständer begära den rättigheten, alt kunna inställa dem, som behandlade ämnen madliga för allmän säkerhet, som uran skäl och bewis förnärmade personlig rätt, och som more af en fortfarande smädelig egenskap.
Om der more möjligt, akt owilkorligen bestämma veste trenne undantag, sa synes mig, art ett stort fält är öppet för tryckfriheten dessförutan, och att denna frihet snarare förhöjeS än förringas till sitt wärde, genom den i fräga »varande urmäg.
Me» dä jag nödgas medgifwa, alt förnämsta olägenhet ten af denna rättighet är den arbnrära tydning, som 826 Ben -t Iunii - som Äerät kan lemnäs, tror jag mig äfrven böra tillägga, atk dä, med bibehallne definitioner i Tryckfrihetslagen, arbitrage nödwändigt någonstädes stall finnas, ware fig hos Hof-Cantzleren, Nämnden, Domstolen, eller Konungen, är dek körhända förmånligast för enskild rätt, om den hwilar hos Kon«° ungen, som genom sikt uphöjda kall är högst förbunden, att med rätlwisa waka öfwer det hela- Dä man således ur en synpunkt af polis och allmän ordning betraktar dma ämne; da Hof-CaniHlcren endast lills widare kan inställa dagbladet eller den periodista striflen, och det ar Konringen ensamt förbehållit, att, efter a<t hafwa hörk Justitiä-Cantzlereu, i Stats-Rädet förordna, huruwida det inställde bladet bör till utgifwande widare fortsättas, tror jag, akt det för Hans Maj:r bör wara gansta läkt alt hindra en egenmäktig Hof-Cantzler, att, utan fullkomliga stal, begagna en rättighet, som af förtroendet gifwen, bör pä ett deremot swarande fäkt utöfwas.
Jag har, under loppet af denna öfwerläggning, af en wärd ledamot emottagit ett dyrbart prof af wälwilja, för hwilket jag hembär honom min upriktiga tacksägelse.
Det war ingen äträ efter beröm, ingen fruktan art fe mina gerningar och tänkesätt offenteligen granstad-, som ledde mig art Hos Konungen foresta de i defi nådiga proposition upkagne förändringar af Tryckfrihetslagen.
I händelse Riksens Ständer deruti inga, Snstar jag endast, att under den tid jag innehar dek embete jag Of Konungens nåd emottagit, fä, i anfende till mina Den 26 Junit'.
827 mina assigter, wädja frän ögonblickets farhägor tilt framtidens lugnare dom.
EuropaS närwarande ställning kan ej undfalla, att lifligen werka pä hwarje redligt tänkande medborgare.
Glömmom derföre ej den stora erils som för wära ögon beredes, och den tid, hwaruti wi lefwa!
Fästom tvär blick pä den ädle Furste, som, wid wär wördade Konungs sida, tvekat, genom sin kraft och sitt anseende, aflägsna farorna frän wära byggder, och förskaffa ost den aktning af främmande nationer, som dem wanmäk* tigk endast af wära lagar Mille bibringas.
Päminnom ost att denne Furste har upwäxt i frihetens sköte, den han sä manligen sörswarak, atk han ej will lägga nägra band pä swcnska folket, men akt han alfwarligen will frälsa det fran inre och yttre skakningar.
Om han, ledd af sädana grundsatser, ej mer fer sig behöfwa den rättighet honom gifwes, är jag öfwertygad, att han skall blifwa den första, alt den återlemna, och dä han Let gör, skall han hafwa wnnnit malek för sin ära och för sekler grundal Swerigcs sjelfbestånd och trygghet.
Men om destförinnan
Försynen skulle straffa wart Fädernesland med det härdaste af alla stag, det, hwars möjlighet af mitt hjerta förnekas, om wart nuwarande enda stöd, och den säkraste borgen för wära förhoppningar, blcfwe ost undanryckt, sa wädjar jag kill Eder alia, Mine Herrar, om
I ej > lika med mig, ören öfwerkygade, akt en inskränkt 06) oinskränkt tryckfrihet skall dä blifwa err swagt wärn för Swerige, och att ken dom, som ödet dä skulle fälla öfwer wär framtida sjelfständighet, 828 Den -6 Junii.
Vighet, är med oberäkneliga hörande utsigter förbunden.
Ropades fran flera häll i salen: brrr Herr Landt-Narffalken frägade om Höglofl.
Ridderskapel och Adeln ansäg öfwerlaggningen flurad.
Ropades Ja. Herr Landt-Marfkalken:
Af discourserne har urrönts, art somlige ledamöter helt och häller bifalla Constitntions-Utskorters nya redacrion af de fyra första § § af Tryckfrihetö-sörordningen.
Somliga hofwa gjort anmärkningar wid wiho puncrer i beha Z §, uti hwilka de önska tilläggningar eller förändringar. ?lndra äter hofwa bestridt lagliqheren af uptagandet och afgörandet utaf wista puncrer, hwilka de anse böra, såsom förut icke beredda, hwitå till nasta Riksdag.
En vch annan har yrkat äterremist af Constiturions-Utskottets betankanden.
Den af Utskottet föreslagna Jury har blifwit af somliga afstyrkt, af andra äter tillstyrkt.
Senast har jag äfwen hörk yttras den tanke, art LandtMarskalken, enligt betz ed och innehållet af 55 H Riksdagsordningen, icke borde kunna göra proposition till bifall ä ConstilmiouS-Utskottets betänkande, af orsak, att, dä ett särskildt sätt till grundlags» frägors behandling, icke är afgjordt, skulle 8l § Regeringe-formen derwid ligga i wägen.
Jag bör häruppä swara, att 55 Z Niksdagordningen tillärcr Landr-Marskalken att magra proposition, men endast i det fall, dä han skulle finna en wäckt fråga bokstafweligcn strida emot grundlagarnes lydelse; art prösningen deraf således honom och ingen annan - Den 26 Juni!. 839 nan tillhör; akt Constitutions-Utskottet wid sista Riksdag wäl ansett ZS § af Regeringsformen och deruti föreskrifna sätt för behandlandet af Utskottens betänkande» i allmänhet, icke wara lämpeligr
Uki Constirukions-fragor, och derföre föresiagir ett nytt behandlingssätt särskildt för dem, men att detta nya behandlingssätt redan af Preste- och BondeStänden wid denna Riksdag blifwit ogilladk, med tilläggning af del sednare, att der ansäge 56 § af Regeringsformen, och 44 § af Riksdagsordningen, sä tillräckligen bestämma alla frägors behandlande och afgörande, som höra till Utskottet, att
Stander icke funnit skäl antaga en mera utwidgad gränS för Constirulions-Utskottet.
Wid sadant förewekande, och wid jemnförandet af sistnämnde H §, anser jag mig icke berättigad att förklara grundlagarne^ och icke heller att i förewarande ämne wägra proposition.
Jag sär således nu framställa följande:
Bifaller Ridderskapet och Adeln ConstitUkions-M-- skottets föreflagna nya redaktion af de 4 första i Tryckfrihets, förordningen?
Ja och Nej. ^ Lriherre cederström, ^acob:
Det är med förundran jag hört Herr Landt-Marskalkens explikation af wista tz § ur grundlagarna.
Det är all, deles tydligt, alt 56 § icke rörer annat, än de allmänna frågor, som i Riksens Ständer plena wäckas, och att 81 H derifrån skiljer grundlagsfra» gor, som endast i ConstitUlionS-Ukffvttet fä wäckae.
Jag trodde icke att i en sä klar sak inom ett
RikSSländ träffa advokatur. äerr 8zs
Den 26 Juni!.
Herr Landt-Marfkalken förklarade ä nyd^ det han icke ansage sig rillständigt atr följa andra föreskrifter än dem, som 56 § Regeringsformen och 44 Z Riksdagsordningen lemna; hwarefter Herr Landt-Marskalken förnyade sin redan gjorda proposition.
Ropades ganska siarka
Ja, blandade med ert siort antal Nej; hwarjemte hördes ordet VoteringHerr Landt-Marskalken hemställde, om icke, da en stark pluralitet hördes yttra sig för bifall till Utskottets betänkande, Ridderskapei och Adeln skulle behaga härom förena sina rankar.
Friherre Leckerström, yttrade att vo tering wore begärd.
Herr Landt-Marskalken utlär sig ej hafwa det hörk, men akt, efter sä wore, skulle han genast lata författa voterings proposition.
Hwilket skedde: och uplastes till justering följande voterings-proposikion:
Den som bifaller den af ConstitutionS-Utskotler föreslagna nya redaktion af Tryckfrihetslagens första fyra § §.
Skrifmer
Den det ej will, Skriswer Nej; Winner Nej, sk'all berörde redaktion af same ma § § företagas lill afgörande puncrewis.
Rövades starka Ja och NejFriherre
Som votering är af mig och i anledning af min protest, begärd, lärer det wara min rättighet alt projektera kontrapropositionen.
Jag får alitsa förestå den sadan, att om Den 26 Juni!» 831 om Nej winner, anmodas Constikutions-Utffotlet att skilja de nya, wid denna Riksdag tväckta, feägor i detta betänkande frän dem, som sedan förra Riks» dagar warit beredda.
Ropades nägra
Men Herr Landt-Narskalken, under medgifwande as Friherre Loäerströms rättighet att föreslä contra-proposicion, srägade om han behagade densamma dinera?
Legerström uprepadc derefter den» samma r ungefärligen lika ordalag, och Herr LandtMarstkalken upläste ä nyo den jakande propositionen, jamt följande contra-proposition:
Den der ej will, Skrifwer Nej. Winner Nej, kommer ConstitUlionS.Utstkoklet, att skilja de nya srägoc frän dem, som uti förra Constittttions-Ulsikoltets betänkande, rörande förändringar i Tryckfrihets lagen, moro föreslagna?
Samt hemställde denna proposition till bifall.
Rooades starka
Ja och Nej. Zerr Landt Marskalken yttrade sig tro, att Ridderskapet och Adeln kunde bifalla denna conlraproposilion, såsom med en rakt ordning öfwerens» stämmande.
Ropades mänga Ja och fa Nej Hmarefrer Zerr Landt-Narskalken ätee upläste hela den sist förestagna voterings-propositionen, hwilken enhälligt Bifölls.
Deruppå företogs genast pä manligt sätt, och efter upläsning af sz § Riksdags ordningen och 4Z 'tz
Rid. 8Z2 Den 26 Junit. § Riddarhus-ordningcn, voteringen kl. H till z och hutades kl. ^ till Z, dä voteringsprolvcollcl uplästes, af hmilket befanns, att rösterne pä följande sätt utfallit:
Tfa — — 122.
Den 25 September. 875 e) mera äga nägon rättighet att sbrwägra Packkistor nas uilefwercring.
Oestsrström: vek mä wara att de werkekigen tillhöra Prinsen af Lrun8eviZ Oa>8 , mäste likwäl r) lundens Berättelse patzera plsli-, , och det bLr wara Ständerne, som besluta utlefrvcrcringen.
Herr ? ec klIn , solmy -^stolpsi : Herr Grefwe I)e
Is 6nrciia lärer mena, att Banco-Utskvttet bör wara närvarande wid öppnandet, och kunna efter förcgängcn pröfning utlemna Depositum.
De la 6 arZis:
Nej, min mening är att dä Banco--Commissarierne ätcrkätt sitt klxtr-,c>um krotocolli, som utgör Deposttions, Attesten , sä mäste Packlärarne af Bangucn utlemnas.
De stro r) annat än ett rent Depositum, som uttagcS af hwem som presenterar Attesten.
Friherre Dj^rta, ^xcl, anhöll» akt först fä inkomma med sin berättelse, och att Ridder, skåpet och Adeln sedan mätte behaga decidera.
Herr Lilverstolpc, ^bra bam, m»dgaf, att sä snart Depositions-Attesten uppwisades, mäste Depositum utlemnas; men anmärkte denyld en omständighet.
Det hade blifwit till Riksens Ständer anmält, att i Banqucn funnes ett Depositum för. f. d. Konungens räkning.
Genom denna anmälan hade Riksens Ständer blifwit Domare öfwer uppgiften, och derigenom rättigheten, att utlemna detta D-posirum till Riksens Ständers afgörande öfwerlemnad.
När Riksens Ständer deröfver nu wore Oo» Ware« 374 Den 2Z September. mare, mäste, efter Herr 8iIvsrsto!ps8 kanka, deras bifall fordras, i,man nägoi af detta vapostrum kunde rörås.
Herr Grcfwen och Landk-Marsk al kerr gjorde härefter Proposition, akt mcrberbrde Packlärar mätte i närwaro af Riksens Ständers Om, bud samt Banco - UtstvttetS Ledamöter öppnas, hwilka skulle äga, art besch igen iagttaga BanqucnS och Rikets rätt och bästa, samt derefter om förhällandct med Vesta Packlärar till Riksens Ständers klena inkomma.
DiföllS.
Grefwe ve la 6 urZis.
Efter jag finner mia wara ensam i min tanke, will jag ej onödigtivis uppehålla Högloft.
Ridderskapet och Adeln Mid akt yrka votering, men anhäller akt i Protocollct mätte uptagas, det jag för min del finner detta beslut oriktigt.
Friherre kstjerta, Axel, anhöll, akt nästa klenum mätte snart inträffa, pä det berättelsen mätte, sä fort möjligt wore, inlemnaS och hela saken fort expedieras.
Herr Landt-Marskalken ykkr-abe sig ej nu kunna smara när nästa klenum kunde utsättas.
Grefwe vs In Gsrfiis anmälte, att utom de 2:ne i dag Iipläste Handlingar frän Bcwillnings-Utskottet, om hwilkas tryckande anstalt wore fogad, äte-stode ännu »ägra Bilagor dertill och ben sä kallade Minimi eller Skydds - Tabellen.
Den 25 September. 875 FrägadeS om ej Skydds - Tabellen äfwcn skulle tryckas?
Grefwe ve I » 6 n r st ! e förestälde, att ben utgjorde 24 ark, oH akt tryckningen deraf skulle fordra minst fjorton dagar, i fall man ock kunde finna nägon Boktryckare, som under Tryckeriernas närvarande starka sysselsättning wille utgifwandct sig ätaga.
Herr Look, (förfil?
Imstvs^, Hanö E
x c e l l c n c e Herr G r c f w e u u t k> och Hägra flere yrkade, at den änteligen mätte blifwa tryckt.
Efter nägon stunds öfverläggning härom, stannade Ridderskapct och Adeln j det beslut, att anmoda Herr Grefwe ve la Larstie benäget ätaga sig att försöka gä i författning om Skydds-Tabellcns skyndesamma befordrande till trycket, hwilkct ock Herr Grcfwen behagade lolwa; hwarjemte beslöts, att tryckningskostnaden skulle af Riddarhus-Cassan bestridas.
Slutcligen justerades följande:.
Utdrag as Protokollet, hällct ut!
Högloflige Ridderffapets och Adelns klenuni den 25 September iZog.
Bestöt Ridderskapet och Adeln för dess del, att de 14 stycken Packlärar, med päskrift: nungen tisthöMe, hwilka i.Banquen äro deponerade, mä i närwaro af Riksens Ständers till upteckningcn af f. d.
Konungens Egendom, förordnade Om - bud samt Banco-Ulskottets
Ledamöter öppnas, hwilka 876 Den 2Z September.
Hga akt behörigen ,'agttaga Banqnens och Rikets rätt och bästa, sanik derefter om förhällak-det med deKa Packlärar till Riksens Ständers kisrm inkomma, titz tuprs.
Ridderffapet och Adeln ätffildes kk. v till z. lin siäem ?rokoco'Ii 6. 3rlverstcr!ps. Mändagen den 25 September. ?ienum klockan ^ s eftermiddagen.
Upplästes Bilagorne till Bewillnings-Utffotkets Betänkande rörande BewissningS - grunderna, innchällande särskilta Ledamöters yttranden, nemligen:
Utdrag af Protokollet, hässel hos Riksens Högloft.