Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Besvärs- och Eko n.U ts k otten: N:o 62, i anledn. af väckt fråga 0111 vägpenningar erläggande af resande, sorn begagna gästgifvarskjuts; N:o 63, i anledn. af Pehr Jönssons från Skåne motion, alt det helgonskyldskorn, som i Skåne blifvit disponeradt till städei nes skolor, mätte få till folkskolorna användas; N:o 64, i anledn. af väckt fråga om statsbidrag till en i Götheborg inrättad elementarskola för unga sjömän; N:o 65, i anledn. af väckt fråga om Statens skyldighet att bekosta fattigvården för de å kronoallmänningarua bosatte personer ; N:o 66, i anledn. af väckt fråga om ersättning till innehafvarne af sådana i rotering qvarstående hemman, som ifrån capelians- till skolmästareboslällen blifvit eller blifva förvandlade; N:o 67, i anledn. af väckt fråga 0111 beviljande af åtskilliga förmåner för köpingen Lysekihl; N:o 68, i anledn. af Bengt Gudmundssons från Hallands län motion om pension för aflidne Bancofullmäktigen Anders Danielssons efterlemnade enka och oförsörjda barn; Stats- samt Ba n coU tsko t ten:
N:o 6g, i anledn. af erhållna återremisser å Stats- och BancoUlskins utlåt.
N:o 4j N:o 70, i anledn. af erhållna återremisser å Stals- och BancoUlskms utlåt.
N:o 8; Den 25 November e m.
Besvärs- och Ek o n.Utsk o tte t:
N:o 124) ' anledn. af motion om en und. anmälan hos K. M., med afseende å den närvar, ofullständiga sammansättningen af K. M;s Statsråd; N:o 125, i anledn. af återremissen af betänk.
N:o 83, ang:de K.
Theaterns indragning och utarrendering till enskilda, samt om rättighet för enskilda att anlägga theatrar i hufvudstaden m. m.; N:o 126, i anledn. af väckt motion om upphörande af böter för uraktlåten leverering till Stora Kopparbergs bergslag af ränte- och manlalskolen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 2 om morgonen den 26 November.
In fiilem prolocolli, F. O. Silfverstolpe.
Fredagen den 27 November i84o.
Plenum kl. g f. ni.
Företogs val af 21 ordinarie ledamöter och g suppleanter uti förstärkt BancoUtsk., och befunnos, efter förrättningens slut och sedan lottning enligt 33 §:n Ridd.Ordn. blifvit anställd emellan dem, som erhållit lika antal röster, hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: N:o 35.
Grefve Gyldenstolpe, Nils, .... 62 röster N:o 60. )) Mörner, Carl, 62 Jj N:o 66. )) Sparre, Erik, 62 33 N:o 115. )) Lagerbjelke, fullm.
Frih. Ce- derström, Jacob, .... 62 Liljencrantz, Gust. Fredrik, . 62 33 N:o 120. )) 33 N:o 44.
Friherre ! Wrede, Fabian Jacob, . . 62 33 N:o 228. » Ridderstolpe, Fredrik, ... 62 33 N:o 38o. von Schultzenheim, David, . 62 33 N:o 388. i) Gyllenhaal, Carl Henr., . . 62 33 N:o 38g. von Kraemer, Robert Fredrik, 62 3) N:o 156o. G. Herr Celsing, Lars Gustaf, ... 62 33 N:o i655. i) Tornerhjelm, Joh. Abrah,, . 62 33 N:o 1841 • von Heland, Isaac Fredr., . 62. 33 392 N:o igo5.
N:o ig4o.
N:o * 947 - N:o 2118.
N:o 2202.
N:o 2236.
N:o 23o3.
N:o g. N:o 2275.
N:o 1372.
N:o 2og3.
N:o 1687.
N:o 23o2.
Den 37 November.
Herr von Rosen, Georg Ludvig, Tersmeden, Jac. Johan, Odencrantz, Gustaf, . B,, Lagerheim, Lars Magnus, B ,, af Klercker, Fredrik, Möllerhjelm, Axel, af Schmidt, Georg Lars, Peyron, Gustaf Abrah., Suppleanter:
Hr Grundelstje ina, Axel. Wilh., „ Ulfsparre, Georg, ....
,, Lefrén, Joli. Pehr, . . Frih. Djurklou, fullm.
Grefve Mörnei Carl Göran , Hr Silfverstråle, Gustaf, A i,, af Wetterstedt, Niklas, ,, Lagerhjelm, Pehr, ,, Rudbeck, Charles Emil, „ Skogman, Carl David, H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 62 röster 62 55 62 v 62 5» 62 55 62 55 ()2 55 62 55 62 rösler 62 55 62 55 62 55 62 55 62 55 6 r 55 6 r 55 61 55 på dagen.
Lördagen den 28 November i84o.
Justerades i prot.utdr. för den 25 dennes e. m.
October e. m.
Hrr Electorers lista till val af ledamöter uti nedanämnda Ulsk., och befunnos hafva blifvit utsedde till ledamot i Constitutions Ut skottet: N:o i43o.
Hr von Troil, Emil, efter N:o 2248.
Hr af Forsell, Carl; BancoUts kottet: N:o 113.
Gr. Hamilton, Jacob Essen, efter N:o 267.
Ehrensvärd, Fredrik; Rid - Dpi) aS Novemlitr f. m.
Riddar husUtskottet: N:o 1721.
Hr Ingelotz, Wilh. Gustaf Carl, efter N:o 1 798.
Hr Bruncrona, Olof Abraham.
Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot att inträda i Bevilln.Utsk.. under den ledighet, som blifvit beviljad N:o 1 g5c).
Hr Ribbing, Bengt; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: JS':o 66.
Hr Liljehök till Gälared, Ludvig.
Upplästes till justering och godkändes Exped.Utskts förslag N:o 1^9 till R.
Sits und. skrifvelse till K.M.,ang:de verkställighet af häradsrätters och kämnersrätters beslut samt om förändring af liden för lagmansrätternas sammanträden.
Hr af Wingård, Johan, uppläste följandet
Med förbigående af alla anmärkntr vid den politiska delen af StatsUtskts utlåt.
Nto 354, beträffande extra-statsreglertn, äfvensom hvad angår anslagen under litt.
A och B, hvaröfver jag förutsett StatsUtsk. skulle få af mera härtill behöriga personer än jag mångå grundade anmärkntr; kan jag icke undgå att äfven för min del fästa H. R. o.
A:ds uppmärksamhet uppå ett och annat uti det följande utlåt, litt. C, hvaruti jag måhända icke saknar någon erfarenhet.
Jag har så ofta sjelf varit arbetande ledamot uti Utsk. vid föregtde riksdagar, att jag ganska väl minnes obehaget af att vara i en minoritet vid voteringar inom Utsk., då man framgår med hvad man tror utgöra ett förnuftigt och genomtänkt förslag.
Äfven minnes jag, huru nedstämmande det var att blifva skarpt klandrad inom Stånden, för det man nödgats frånträda sin öfvertygelse om det rätta och nyttiga, genom oftast en enda rösts pluralitet vid Utskrns voteringar.
Jag inser således fullkomligt hvad en värd ledamot bär sagt beträffande närvar.
StatsUtskts svåra belägenhet, att befinna sig mellan slåndsmassor, som bestämdt afslå eller bevilja alla anslag, och vill derföre, med den hänvisning samma ledamot vid tillfället gifvit, rörtde sättet för anmärkningars anförande, utan att förolämpa, blott bålla mig vid sak till den kraft och verkan den förmår.
Må detta anses som ett oskyldigt försök åtminstone, huru man må kunna komma lill rätta med förslag, som, mera välvilliga än välbetänkta, kastats in uti hvirfveln af politiska stridigheter, der biafsigter förmodas ligga till grund för rörelsen.
De ofvannämnde voteringarne, hvarvid jag eller min åsigt oftast låg under, angingo merendels sådana ämnen, vid hvilka jag tyckte, att R.
St:s anseende minskades, genom ingåendet i rent administrativa detaljer, hvarvid de ofta blottställa sig lör misstag och embetsmännens merendels grunty H. 5o 3(j4 Den 28 November f. m. dadé förebråelse om saknad kännedom.
Huruvida denna riksdags StatsUtsk. icke gjort sig saker härtill, lemnar jag till Utsk. sjelft att bedomina, äfven om än något kan skyllas på en oefterrättelig majoritet.
Förut fattade åsigter, deras vidhållande i yttersta stunden, må väl haft någon del häruti, jemte en ungdomlig ifver att följa en redan beträdd bana.
Jag saknar måhända icke ali befogenhet alt yttra mig äfven hvad litt.
A innefattar, ty jag har också varit militär och har icke alldeles glömt hvad jag erfor och lärde under den tid, detta var mitt yrke.
Bland annat påminner jag mig ganska väl, att jag i början af 1808 blef skickad till England för att der beställa 12,000 gevär, enligt en medhafd modell.
Uti Birmingham ville man förbehålla sig minst ett år att förfärdiga denna beställning på tvänne factorier, samt fordrade nära tre gånger så mycket för hvarje gevär som modellen kostat bemma.
Vid samma tid underrättades Svenska ministern i England genom tidningarna, att Ryssarue infallit i Finland och att landtvärnet var utskrifvet i Sverige.
Jag hade öfverfört subsidietractaten, och Baron Adlerberg hade det politiska mod att, utan förutgången hemställan derom, befalla mig genast utleta 5o,ooo gevär från Tovern i London, hvilka också funnos efter en veckas förlopp i Götheborg jemte 120 skott till hvarje gevär.
Efter denna början lann man ganska förmånligt att på öppen räkning hemta både mörsare och lavetter samt äfven klädes-och andra utredningspersedlar från England.
Mycket häraf kom dock aldrig till begagnande: — kastpjecerna, tror jag, stå ännu i Götheborg, och landtvärnet frös till döds, innan man kom öfverens om snitten på deras kläder.
Jag får bedja R. o. Ad. om förlåtelse för denna episod från ämnet jag föresatt mig egentligen afhandla; men som en nyttig lärdom torde den få åtfölja de anmärkn:r, som gjorts vid litt.
A; visande huru det gör till i krig, då man försummat bereda sig dertill förut: penningar funnos visserligen då sorn nu, men icke sådana saker man behöfde, och som aldrig kunna framtrollas i en hast, utan böra finnas i förråd till framtida begagnande.
Ehuru fägnesamt det är att R..
St. visa håg för gemenskapens befordrande genom canaler, hamn- och väganläggningar, skulle jag dock hafva önskat, att de understödda företagen i denna del valts med någon mera localkännedom, och till följe af ett omfattande systeme.
Utsk. har eino Magit många förebråelser i den delen; men jag vill icke öka dem, på det jag må undgå att äfven göra mig förtjent af förebråelsen att vid något tillfälle icke känna den local, jag går att bedomina, eller förråda någon ensidighet för någon viss trakt.
Något som har gemenskap med ett systeme tror jag mig dock, som mången annan, kunna bedömma, och 0111 någon ensidighet i den delen skulle kunna förebrås mig, vo - Den 28 November f. m. 3g5 re det, att jag liinge umgåtts med den åsigten, att något penningar bör återgå till orterna af de här samlade, och att nu tillfället är inne att tillskynda dem någon förmån i motsats med de centraliserade låneanstalterna man så ofta framräcker till dem.
]kista siittet att komma ifrån så dessa misstag, som alla stridigheter orterna emellan, ligger visserligen uti de förslag, som af åtskilliga ledamöter af detta Hus, och äfven som jag tror i andra, väckts, nemi. att utdela hvad man har att disponera till orterna efter folkmängden, samt att man föröfrigt handlar efter någon gifven plan, hvarigenom byggnadscassor kunna formeras, fiån hvilka man bestred de kostnader för inre communicationernas förbättrande roan åsyftar.
Men som dessa en gång gifna medel icke borde få förskingras, utan blott räntan deraf användas, kan visserligen icke något arbete af betydenhet i hast åstadkommas, emedan det hörer till hvarje systemes tillämpning, att man arbetar sig fram efter hand till det mål man föresatt sig.
Att icke ett sådant mål kan vinnas genom Utk:s förslag att på tre år utkasta summor, som icke begagnade skola återgå till stället hvar de tagits, undfaller ingen, som någorlunda känner svårigheterna vid dylika arbetens bedrifvande, bolagers formerande, då ingen säkerhet kan erbjudas för successiva understöd och arbetets ändamålsenliga beskaffenhet.
St. undgå aldrig på denna väg alt vid hvarje riksdag hemsökas af motioner, afseende dylika oftast helt och hållet enskildta företag, det jag dock skulle önska, på det Ständerne kunde hädanefter uteslutande egna sin uppmärksamhet till rida allmännare föremål, såsom statsbidragens fördelning, försvarsverkets complettering och de högre bestyren, som hafva gemenskap med statsadministrationen, ej läns- eller sockneadministrationen, der ingenting, det hela omfattande, kan åstadkommas eller belefvas, men väl enskildta intressena bevakas.
Jag tager derföre ett steg vidare och förenar mig med de herrar, som här yttrat sig rörtde ett s. k. fondsystemes sammanbindande med dessa arbetsföretag.
Och som jag vanligtvis icke håller mig till fraser, utan söker att göra mig reda för hvarthän de höra; vill jag taga lyran med varm hand och korlligen utveckla mina åsigter i denna del, då jag icke är alldeles främmande för ämnet.
St. hafva vid föregtde riksdagar visat en bestämd ovilja mot allt slags statslåne-systeme, och denna ovilja har återhållit förmodligen alla frågor härom vid denna riksdag, ehuru visserligen aldrig så tillfället varit inne som nu, att försöka något stort med denna arebimedes-häfstång, då roan samlat millioner att disponera till räntor och afbetalningar å de största summor, som kunde obtiveras och ändamålsenligt användas inom vårt land.
Tiden är visserligen icke heller inne, hvarken för mig eller någon annan, att väcka frågor i delta hänseende; men då frågan under debatten blifvit af flera väckt, att grundlägga de uti länen blifvande D c ii 28 Noicmbcr f. m. arbeten för gemenskapens befordrande på ett fondsysteme, således ej statslån, men endast provinslån; så må det tillåtas mig att följa denna idde på spåren, samt för egen och andras upplysning tänka mig till eller tillse, huru sådana lån skulle verka i en gifven ort.
Låt oss förutsätta, att en provins med 200,000 menniskor lick lika många riksdalrar alt genom landshöfdingen och valde deputerade af orten förvaltas, vid ansvar att icke summan förminskades, men räntan fick användas till nyttiga förelag under årlig redogörelse i provinsen och allmänna tidningarna.
Summan skulle utlånas mot nöjaktig säkerhet, måhända endast i smärre summor mot förslå inteckningen i mindre landtegendomen', och icke till högre belopp än kanske halfva taxeringsvärde!, samt mot 4 proc. ränta och 2 proc. afbetalning på capitalet Härigenom hiefve de mindre jordbrukarne, som nu söka och illa sköta bancoJanen, i hemorten hulpne, och en icke ohetydlig summa ingiuge i ortens rörelsecapital.
Men något större arbetsföretag kunde icke härmed understödjas; man får derföre gå vidare, om något skall med denna i orten placerade summa kunna uträttas.
Dessa arbetsföretag äro antingen sådana, sorn, af vederbörlig auctoritet undersökta och af K. M. gillade, på Statens bekostnad företagas, helst i missvexlur, samt utan alt Staten af deni fordrar någon afkastning.
Härtill höra vägomläggningar och nya vägars anläggande; och skulle jag tro, alt med dessa byggnadscassa-direcCn icke hade något att skaffa lör mer, än hvad som kunde den, till följe at särskildt uppdrag, anförtros.
Deremot uti sådana fall, dä Staten till arbetet iemnar större eller mindre del, utan återbetalning, samt ett bolag åtager sig att betala resten, och således bolaget får beräkna sin afkastning efter af Slaten bestämda, tid efter annan nedsalta läxor; inträder byggnadsdireclionen uti dess egentliga verksamhet.
Statsanslaget, sorn måhända under loppet af flera år utfaller, bör dä lill arbetets hastigare bedrifvande på en gång genom accepterade iuvisningar till bolaget öfverlämnäs för alt någorstädes belånas, hvarvid byggn,-direclin bör, måhända såsom medlare, inträda.
Det egentliga understödet, ett sådant holag bör af byggn.-directin kunna puiakna, iir, att under arbetsåren få uppbära uppsiigbaril lån mot inteckning i arbetet och blifvande afkastuingen.
Men de räntor man har att disponera från lustighetsl.jnen förslå icke härtill, och nu inlinda vi på det s. k. fondsystemet, Förutsatt att man utlånat i orten de erhållna 200,000 rtdrna mot 4 prog. ränta och 2 proc. afbetalning å skulden årligen; man kunde ej bestrida några arbeten med mera än B.uoo rull' årligen, ty 4iöOo r;dr skulle, såsom atlanta capitaleta remboursement, alltid härtill användas för att bålla dgt intägt, ouh således på samma villkor utlånas sorn hufvudstoden.
Med dessa årligen lif hypotheksfonden inflytande
Den j3 Noverab er f. m. 397 8,000 i’:dr bör provinsens byggnadscassa kunna upplaga elt fern proc. lån af 160,000 r:dr endast uppsägbar! af låntagaren, för att med denna summa understödja sådana ortens arbetsföretag, då sorn vanligt 6 proc. ränta oell 10 års afbetalning å capitalet af bolaget erlägges , oell amorteringen eller ullollningen af de för lånet utfärdade räntebärande sedlarna, beroende af de inbetalningar cassan betingat sig af bolagen, och administrationskostnaderna betäckas af skilnaden i räntorna .
Jag vill alldeles icke nu fördjupa mig uti detaljer beträffande dessa lånetraiisactioner: de blifva nog uppgjorda mig förutan.
Hvad jag endast skulle vördsamt hemställa nr, att de icke göras för omständliga, såvida man har för afsigt att verkligen bispringa orterna, och att man lemnar vid gåfvan orterna tillfälle att sköta sig sjelfva efter några tydligt angilna grundsatser.
Sådan är ruin oförgripliga mening rör:de det af Hr Lagerhjelm m. fl. föreslagna fondsystemets sammanbindande med or ter iras arbetsförelag.
Jag kastar den i massan af denna riksdagens förslag, utan hopp att famina åsigter gillade; men om icke jag alltför mycket bedrager mig, komma de väl någon gång alt göra sig grillande, under måhända mindre förmånliga förhållanden än de närvarande.
C e d e rs t rö m , Anders:
Det är med anledn. af SlalsUtskis utlåt.
N:o 3^4 litt.
C, som jag anhåller att fä göra några anmäi kn:r i afseende å Utskrs svar å den af mig väckta motion orri upptritiddringeri af farleden vid södra Stäket.
StalsUlsk. brrr- helt knapphändigt afgjord denna motion oell förklarat, alt sorn icke rit reti t vore, hvarken huru stor kostnad för arbetets utförande skulle komma att erfordras, eller att detsamma är med fördel verkställbart, eller att något bolag vöre villigt att verkställigheten sig åtaga, förslaget ej borde till någon åtgärd föranleda.
Vidare har IJtsk., helt och hållet misstagande sig orri meningen af min motion, förklarat att det vore en sträcka af 44 mil, som bebodde uppmuddras: något dylikt finnes icke i min motion anför dt.
Jag har blott sagt, att farleden genom södra Stäket från Dalarö lill Stockholm är 4b "'ib och att endast uppnitnIdriug borde äga rum vid sjelfva södra Stäket, men ingalunda alt en sträcka af 4g n,'l bi hofde uppmuddras.
Jag hade i sanning ej kunnat föreställa mig att SlatsUtskts ledamöter skulle vara så okunnige örn denna (årled, hvilken är lika så bekant, i historiskt afseende som den i sednare tider af de flesta Stockholmsboer blifvit känd under lustfärder ä de smärre ångslupar, sorn ett par år på denna farled, under somrarna gjort resor; och 0111 jag rätt minnes, väcktes redan vid >8a8 ars riksdag motion i detta ämne, hvarförutan, såsom jag förmodar, på Regeringens befallning afvägningai’ blifvit derstädes verkställda.
Jag har ej åsyftat att Staten skulle vidkännas hela kostnaden för della arbete, utan att Den 28 November f. m. elt amortissements-län linnde beviljas, hvarefter säkerligen ett bolag skulle bilda sig för arbetets utförande med åtnjutande af någon viss afgäld för genomfartens begagnande.
Jag äi visserligen ingen kännare af krigsyrket, men för mig ar det klart, att, om en fiendtlig flotta skulle komma hit för att göra någon operation emot Stockholm, lär den ej kunna uträtta något ulan landstigningstrupper.
Dessa kunna landsättas hvar sorn helst på kusten, och för denna händelse lär det förmodligen blifva denna annee, som kommer att operera emot hufvudstaden.
En flotta deremot, som stänger passagen, kan åstadkomma lika mycken skada, emedan den förorsakar brist på lifsmedel, ty ifrån landet kan icke på hjuldon all nödig tillförsel hitföras.
För närvar, behöfves en ej betydlig flotta för att hindra all tillförsel till staden, enär blott aine ställen behöfva bevakas nemi. inloppet vid Washolmen och Södertelje canal; men skulle passagen genom Stäket blifva för någorlunda djupgående farkoster praktikabel, då blir förhållandet naturligtvis helt annorlunda, ty då mäste en sträcka af 3o mil bevakas, och dertill behöfves i sanning en ej ringa flotta, hvilken dessutom är blottställd för stormar på en öppen kust; så framt densamma ej mäste delas på flera punkter, hvarigenom en mindre styrka får lättare att operera emot densamma.
Om någon Stockholms större handlande blifvit rådfrågad i detta mål, är jag öfvertygad alt angelägenheten, nödvändigheten och nyttan af denna farled skulle hafva blifvit vitsordade, om den blefve försatt i det skick, alt to ä 12 fots djupgående fartyg der kunde passera.
Då jag gjorde min motion uti i fråga var. ämne, begärde jag remiss deraf både lill Stals- och EkomEtsktn; hvarföre den blifvit behandlad ensamt af förstnämnda Ulsk. känner jag icke, men då detta betänk, blifvit åter1 emit teradt, anhåller jagalt denna motion måtte blifva behandlad gemensamt af Stats- och Ekon.Utsktn.
H e r 111 e I i n, A ti g.
StatsUtsk har ansel t sig förhindradt att tillstyrka något anslag till anläggandet af en hamn vid Wadstena, oell såsom skäl derföre anfört, att afseende borde fästas ”på den mindre handelsrörelse, som i Wadstena äger rum.” Jag lian icke för min del, tili följe af den kännedom, som jag tror mig om förhållandena i denna del hafva inhemlat, antaga detta skäl.
Betraktar man Wadstena stads läge, så finner man deri vara i en medelpunkt af Rikets fruktbarare provinser.
Handeln har redan der fått en ståndpunkt, som, till följe af handelns egna natur att qvarstanna, der den t rädt i verksamhet, torde fortvara, särdeles då den utgöres af ett slags byteshandel, hvilket nu är händelsen, uppkommen emellan bergslagsorter och sjöstäder å ena sidan och jordbrukande orter å den andra.
Ej nog härmed : Wadstena kan äfven lil fva en nederlagsort för handeln på Götha-canal.
Elt eller annat upplagsställe på den långa canalsträckan måste Den 28 November f. m.
399 alltid för händelö vara välkommet, särdeles höstetiden, då canalfarten kan hastigt ufbrylas af tidigt inträffad kallare väderlek.
Vidare har Utsk. fäslat sig vid utgifterna, hvilka möjligen ej skulle komma att svara mot fördelarna.
Häremot får jag vördsamt åberopa livad jag förut anfört, med fästadt afseende, pfter mitt förmenande, på vigten att taga i beräkning ej blott den handel, som redan finnes, utan äfven den som troligen kan uppstå sedan Trollhättecanal blifvit vidgad och ångbogseringsfarlyg å de större sjöarna anskaffade.
Men under erkännande att sparsamhet i omkostnader bör ägä rum, der de kunna med god beräkning ske, så vågar jag föreslå, att StatsUtsk. måtte tillstyrka uppförandet af någon viss del utaf den äskade summan 3o,ooo r:dr b:co, att för ändamålet hållas i beredskap, om användandet, efter skedd ny undersökning, i sammanhang med en förändrad arbetsplan, skulle anses af vederbörande nyttig.
Jag har anledn. tro, att, i stället för en fullständig hamnbyggnad, behofvet i det närmaste vore afhjelpt, om en lastningsbrygga anlades, en ränna uppmuddrades för fartygens inlöpande vid lastningsbryggan och derjemte en s. k. vågbrytare, af slen uppförd, anskaffades.
Kostnaden blef genom en dylik byggnad betydligt mindre, ehuru uppmuddringen af ofvannämnda ränna tid efter annan ökade årliga underhållssumman.
Fartygens säkerhet, för och efter intagen last, vid stark storm, kommer mindre i fråga; ty dels finnes på stället god ankargrund, och dels är ej Motala hamn aflägsnare, än att den icke skulle, på kort lid, kunna anlöpas.
Ur von Hartmansdorff, A u g. :
För den händelse, att utdelning af medel åt orterna icke skulle beviljas, och att de särskildta anslag, som StatsUtsk. upptagit för strömrensningar, ej kunna afföras från statsregleringen, så får jag nu uppläsa det yttrande af Öfverste Lagerheim , angtde Slångan, hvilket jag förra gången omnämnde men då icke hade erhållit, och hvilket undanrödjer de farhågor, sorn Utsk. yttrat för öfversvämningar i nedanför belägna orter, derest de ifrågaställa strömrensningarna föreloges.
Della utlåt, är inkommet den 20 Oct. eller samma dag då StalsUtsk. afgaf sitt betänk.
Detta är troligen orsaken, hvarföre Utsk. icke haft kännedom om Öfverste Lagerheims yttrande.
Det lyder sålunda : ”Om, som jag förmodar blifva förhållandet, flodvattnets höjd kan genom denna åtgärd minskas med omkring 2 fot, så är redan derigenom största delen af de ifrågavar. låg— ländta ägorna väl icke torr, men fri från öfversvämning, och således icke ali betrakta såsom tillhöriga den naturliga flodbassinen.
Det land, som derefter kommer att öfver - !{00
Deli a 8 N o v e m ber f. m. svämmas af elen högsta (loden, är till sin arealså obetydligt i jemförelse med de sjöar, som finnas längre ned i detta vattendrag, att det valten, som derå kan under flod lider» afdunsta, icke skulle kunna verka en half decimaltums skilnad i dessa sjöars vattenhöjd.
Visserligen kommer det att verka mera nå den närmast belägna sjön an på de nedra, men denna sjö, nemi.
Asunden, är ensam lika stor med alla de öfriga, eller utgör hälften af alla sjöarnas areal, och verkan på den kan således icke heller blifva af någon betydlighet.
Utomdess få dessa sjöar sjelfva en större afdunstningsyta, om vattnet i dem något skulle höja sig, och man skulle väl således billigen kunna få anse denna del af anmärkningen såsom af mindre vigt.