Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det förundrar mig icke, att Herr Hegardt velat glömma den tid, då han var tjenstförrättande StatsSecreterare; men han får, lika med hvarje annan man, som beklädt ett sådant embete, hålla tillgodo, att man ihogkommer den, som innehaft en så vigtig plats.
Det kan således icke anses obehörigt, att jag talat om hans tjenstförrättning.
Jag befarar i öfrigt, att f. d. tjenstförrättande StatsSecreteraren' för Handeln och Financerna tagit orsaken för effecten och effecten för orsaken.
Den, sorn liar någon kännedom om Englands Statsekonomiska förhållande måste medgifva, att det just är ett riktigt Creditsystem, som grundlagt Englands florerande industri och handel, emedan det skaffat dertill nödiga förlag, och att icke dessas florerande föregått och lågt grunden till dess Creditsystem.
Att de fordna
Diskonterne varit skadliga, vill jag icke bestrida; men deras indragning var det mångfaldigt mera.
Icke voro de, såsom Herr Hegardt säger, fat - 38 I}en 3 B ec ena b er f. na. tigförsörjningsanstaller, då man af låntagarne, oell just isynnerhet af de mindre bemedlade, tog 12 procents öfverränta.
Jag förenar mig till alla delar med Herr Hjerta.
Jag har endast anhållit om ordet för att begära af Herr Rosenblad, det han ej måtte yrka en sak, sorn Ridderskapet och Adeln redan beslutat icke skola ske, nemligen att hela momentet skall på en,gång företagas.
Det bör fördelas i afdelningar, och Herr Rosenblad kan dervid söka göra sin mening gällande.
Jag anhåller således om proposition, huruvida vi skola upplåna penningar endast mot Obligationer, eller både mot Obligationer och uppå Afskrifningsräkning.
Skulle Herr Rosenblad nu tvinga oss, att i samma proposition intaga räntebestämningen och mera dylikt, vore sådant, efter mitt omdöme, stridande emot det beslut vi i sista Plenum fattade.
Vi afgjorde då första raden af momentet, och skola nu afgöra den andra.
Herr Rosenblad: Herr Hjerta tyckes älska den satts, att ju långsammare man går till väga, ju säkrare går man.
I förra Plenum afgjorde vi fem ord, och nu vill lian, att vi blott skola afgöra två, ehuru vi hafva i3 momenter att besluta öfver.
För min del anser jag det enligt RiddarhusOrdningen vara obestridligt, alt då en Ledamot yrkar bifall till Utskottets Utlåtan - Den 2 December f. m. 39 de, sådant icke kan honom Förnekas; och då jag icke afstår från denna begäran, hemställer jag, om en dylik proposition kan nekas.
Särskilt får jag förnya den försäkran, alt genom framställande af min proposition ingen betages att huru som heldst uppgöra Contra-propositionen.
Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att enär en Ledamot yrkat proposition till bifall å hela första momentet af Utskottets förslag oförändradt, och en annan Ledamot å hela momentet med åtskillige uppgifne förändringar, men andre Talare önskat propositionens inskränkning dertill, att lån må upptagas endast mot Obligationer; samt slutligen fråga jemväl uppstått om tillåtelse för Banken att upptaga lån så väl mot Obligationer, som på Afskrifningsräkning; förefunnos alltså fyra serskilda meningar, hvilka icke stodo att förena i en enda proposition med tvänne alternativer; hvarföre Hans Excellence, för sin del, ansåg lämpligast, att Ridderskapet och Adeln, först serskildt afgjorde cardinalfrågali, huruvida lån böra upptagas endast mot Obligationer, eller dels mot Obligationer, och dels på Afskrifnings-räkning.
Men då eb Ledamot begärt proposition till bifall å Utskottets förslag i sin helhet, fann Hans Excellence, i fall denna Ledamot ej ville derifrån afstå, sig icke kunna vägra alt derå göra 4° Den a December f. m. framställning, hvilken i sådant fall borde såsom vanligt blifva Ja-proposition, hvaremot det skulle ankomma på Ridderskapet och Adeln att bestämma, hvilkendera af de öfrige meningarne borde antagas till Contra-proposition; underställande Hans Excellence emedlertid den värde Ledamoten, huruvida icke en dylik behandling af saken, hvilken möjligen kunde föranleda till flere föregående voteringar, innan man kunde Öfverenskomma om Contra-proposition, skulle förorsaka större vidlyftighet, än om man först serskildt afgjorde frågan, huruvida lån böra upptagas endast mot Obligationer, eller både mot Obligationer och på Afskrifnings-räkning.
Jag vågar för min del tro, att Herr Grefven och LandtMarskalken skulle kunna vägra en enskild Ledamot, som vill fortare än hela Ståndet, att framställa proposition å hela momentet på en gång.
Den enskilde Ledamoten är skyldig att vika för Ståndet, då det anser ärendet böra punktvis företagas, hälst han i annat fall af samma skäl kunde begära proposition till bifall å hela Utlåtandet, då man skulle få en evig mängd voteringar för att kunna bestämma Contra-propositionen.
Jag frågar, om en enskild Ledamot äger rätt att, huru han behagar, tvinga Ståndet att ingå i öfverläggning om ett ämne, som bör blifva föremål för nästa discussion.
För - Den 2 December f. m. 4* sta propositionen bör således blifva: om endast Obligationer skola äga rum, eller om både Obligationer och Afskrifnings-räkning böra medgifvas.
Jag underställer, om icke den, som vill tvinga oss att afgöra hela momentet på en gång, med lika skäl skulle kunna tvinga oss att på en gång afgöra hela Utlåtandet.
Jag skall visserligen icke göra någon svårighet vid att förena mig med Herr Rosenblad; ej eller har jag någon ting att erinra deremot, att Herr Grefven och LandtMarskalken först framställer proposition derå, huruvida upplåningen bör ske endast mot Obligationer, eller både mot Obligationer och på Afskrifnings-räkning, under förbehåll likväl att sedermera få bestämma detaillerna.
Jag underställer, hvilkendera reder saken, och foijer Riksdagsordningen, antingen jag eller Herr Hjerta.
Jag kan visserligen icke yrka proposition å hela Utlåtandet på en gång, emedan det icke är öfverläggningsämne; deremot utgör första momentet öfverläggningsämne, ty det upplästes och föredrogs helt och hållet.
Jag underställer då, hvilken som rör i hop saken, antingen den, som vill framskrida hela första momentet, elier den, som vili sönderplocka det, och hlott företaga 5 ord deraf.
Alldeles icke med afseende på den 42 Den 2 December f. m. allmänna mening, som af Herr Hjerta uttryckes, utun på grund af den aktning, som jag är skyldig Herr Grefven och LandlMarskalken, öfverlemna!’ jag A t Herr Grefven och LandtMarskalken, att framställa Ja-propositiouen sadan Herr Grefven anser den lämplig.
Till målet kunde vi må hända komma genom en votering; äfven kanske genom 3:ne voteringar, ifall det roar Herr Rosenblad; men två voteringar torde dock blifva nödvändiga.
Jag får derföre anhålla, att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes till Ja-proposition framställa, om upplåningen bör ske mot Obligationer lill 3 procent, eller Ridderskapet och Adeln anser, att 2:ne utvägar böra begagnas; vinner då Nej, är Ridderskapet och Adeln öppet lemnadt, att af de uppgifne sätten begagna ett eller 2:ne.
För min del ställer jag mig blott till efterrättelse 54 §•
Riksdagsordningen, som innehåller: ”och skulle målet, under discurserna, skil”jas uti flere delar, hvaröfver särskilte an”märkningar göras, då skall, enär sådant ”äskås,' proposition öfver hvardera delen ”serskilt anställas.” Visserligen hade det kunnat gå an, såsom Herr Rosenblad yrkat, att framställa proposition å hela momentet på en gång, så framt ingen äskat Ben 2 December f. rn. 4?
att proposition öfver hvardera delen särskilt skulle meddelas; men nu har Herr Hjerta just yrkat detta, och då torde det ej kunna honom förvägras.
.1 det moment, hvarå Herr Rosenblad nu önskat på en gång proposition, förekomma 3:ne särskilta frågor, hvaröfver särskilta meningar uppstått', och hvilka icke kunna afgöras utan proposition å hvardera frågan särskilt.
Jag anhåller., att propositionen måtte framställas, såsom.
Herr Hjerta äskat.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att frågan, huruvida upplåningen borde ske endast mot Obligationer, eller håde mot Obligationer och på Äfskrifnings-räkning, först finge företagas till särskildt afgörande.
Hvarefter Hans Excellence föreslog, att ifrågavarande upplåning må ske endast mot Obligationer på det sätt, och under de vilkor, sedermera komma att bestämmas.
Ja och Nej. Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att berörde upplåning må verkställas så väl mot Obligationer som uppå så kallad Afskrifnings-räkning, på det sätt och under de vilkor i öfrigt, som sedermera komma att bestämmas.
Ja blandade med Nej. Herr Lefrén begärde votering. 44 Den 2 December f. m.
Då jag tyckt mig finna den sista propositionen hafva blifvit endast med Ja besvarad, anhåller jag, alt Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes tillkännagifva, huru Hr Grefven och LandlMarskalken uppfattat svaren, på det vi måtte kunna undvika votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att sedan votering blifvit begärd, ansåg Hans Excellence att den, utan afseende å de lemnade svaren, borde för sig gå; och föreslog Hans Excellence altså följande voterings-proposition:
Den, sorn anser, att den upplåning Banken, i anledning af BancoUtskottets Utlåtande N:o 82, pag. 8r, kommer att verkställa, bör ske endast mot Obligationer på det sätt och under de vilkor sedermera komma att bestämmas, voterar Ja ; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer ofvanberörde upplåning att verkställas, så väl mot Obligationer, som uppå så kallad Afskrifningsräkning, på det sätt och under de vilkor i öfrigt, som sedermera komma alt bestämmas.
Hvilken Voterings-proposilion af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Den i December f. m. 45 Voteringen börjades kl, i e. m. och befunnos, vid dess slut kl. tre quart till 2 e. ni-, röslerne hafva utfallit, som följer: Ja — 41.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans E.xcellence Herr Grefven oell LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln beslutat, det upplåningen borde ske, så väl mot Obligationer, som uppå så kallad Afskrifnings-räkning, på det sätt och under de vilkor i öfrigt, som sedermera komma att bestämmas.
Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomne Förslag till Rikets Ständers Underdåniga Skrifvelse!' till Kongl. Maj:t: N:o 261.
Angående reglering af RiksStatens Fjerde HufvudTitel. N:o 262.
Angående en afskrifning af öfverskotten på SlatsVerkets inkomster.
N:o 263.
Angående beviljadt ökadt anslag för Upsala Ridskola.
Angående ett Lunds Academi återgifvet penninge-anslag.
Angående beviljadt ökadt anslag för det Gymnastiska Centralinstitutet i Slockholm. 46
Den 2 December f. ro. N:o 266.
Angående 2:ne till America och Medelhaafvet företagne krulförsäljningsexpeditioner.
Angående en årlig gratiheation åt Bruksidkare!! Owen, m. m. N:o 268.
I anledning af verkstäld granskning af räkenskaperne af de till Flottans behof år 1826 utaf Förvaltningen af Sjöärenderne uppburne Statsanslag.
N:o 269.
Angående verkstäld revision af de redogörelser för uppburne Statsmedel, KrigsCollegium för år 1826 afgifvit.
Angående förrättad revision af MilitiaeBoställsCassans räkenskaper för år 1826.
Angående förrättad revision af Wadstena KrigsmanshusCassäs räkenskaper för år 1825.
N:o 272.
Angående Kronans hus och byggnader.
N:o 278.
Angående lindring i skjutsningsbesväret vid Ekevirkes forslande.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 3 eftermiddagen.
Den 2 December e. m. 47 Onsdagen d. 2 December 182 9.
Fortsattes pröfningen af BankoUtskoltets den 22 sistlidne October under N:o 82 afgifne, och den 2 derpåföljde November e. rn. på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:is 48, 4p> 5o, 51, 5a och 53 förut meddeldte Betänkanden, hvaruti grunder för Bankens Lånerörelse, efter dess särskilda utgreningar, för tidrymden intill nästa Riksdag blifvit af Utskottet föreslagne.
Angående en pä upplåningar grundad Discontering för Handeln och den större Rörelsen.
A~) Rörande Upplåningen m. m. 1:0 Att Ranken må tillåtas upptaga län mot Obligationer till högst 3 procents ränta, under ömsesidigt förbehåll af fyra månaders uppsägning, och med vilkor, att räntans beräknande på uppsagt lån genast efter förfallodagen upphör.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken erinrade, att sedan Ridderskapet och Adeln på förmiddagen beslutat, att lånen skola upptagas, så väl mot Obligationer, som uppå Afskrifnings-räkning, 48 Den 2 December e. m. återstod nu af i:sta momentet att besluta angående räntan och uppsägningstiden.
Då jag hör till deras antal, som voterat för det senare alternativet, hvilket i förmiddags-voteringen vunnit, och jag ensam må hända får bära tillmålet, att icke vilja vårda Bankens säkerhet, så har jag trott mig böra vara den förste, som föreslår de Correctiver, hvilka skola motverka och förekomma alla missbruk af den satts, som vunnit.
Jag vågar derföre, såsom Herr Lefren i förmiddags uti sitt tal, hvilket var utmärkt af sakkännedom och fullkomlig oväld, tillstyrkte , först föreslå, att, om efter Realisationens början denna Låneanstalt finnes menlig för Bankens säkerhet, BancoSlyrclsen då må äga i sitt skön, d. v. s. icke allenast rättighet, utan äfven skyldighet, att åter indraga hvad som blifvit utlåndt.
För det andra föreslår jag, att, på sätt samma Ledamot uppgifvit, en tillräcklig andel af den upplånta summan må såsom reservfond hållas inne.
För det tredje föreslår jag, att BancoStyrelsen må få rättighet, att balancera, såsom den bäst synes, båda upplåningssätten, likväl så, att aldrig hvarken Inscriptions- eller Obligations räkningen må upptaga mera än hälften af den bestämda fonden, Den 2 December e. m. 49 den, då jag tror att jeni vigten är tillräckligt bevarad.
Jag hoppas nu hafva ådagalagt, att jag och majoriteten icke ägt någon håg att lägga minoriteten inunder, hvilken dessutom nu måste vara tillfredsstäld, då den får hälften af fonden för sin mening.
Jag öfverlemnar till Herr Grefven och LandtMarskalken, att nu eller framdeles göra proposition å dessa 3:ne punkter, hvilka jag såsom en följd af det i förmiddags fattade beslut, anser oss höra fastställa.
Herr Hjerta ^ Gustaf:
Jag vågar underställa den sista värde talaren, om det ej vore bättre att uppskjuta hvad han begärt, eller att BancoFullruägtige skulle äga rätt upphöra med upplåningen, intilldess vi komma till sjelfva utlåningsgrunderna.
Hvad åter angår Herr Lefrens i förmiddags gjorda förslag, att publika pappers-belåningen borde ställas så, att de dertill anslagne 5oo,ooo R:dr må kunna afsättas såsom reservfond för inlösning af Obligationer, anser jag detta först böra förekomma i sammanhang med frågan om publika pappersbelåningen.
Således återstår nu att afgöra, huru stor del af fonden skall vara på Afskrifnings-räkningen; och huru stor del på Obligationsräkningen; samt om Rikets Ständer skola bestämma detta, eller öfverlemna till BancoStyrelsen att efter omstän 52 II. 4 5o Den 2 December e. m. digheterna jämka detta förhållande.
Jag förenar mig med Friherre Boye uti anhållan om Herr Grefvens och LandlMarskalkens proposition, huruvida Ridderskapet och Adelli anser sig böra bestämma denna fördelning, eller till BancoFullmägtige öfverlemna att uppgöra densamma.
Då Upplånings-fonden är inskränkt blott till 3 millioner, ar jag på förhand öfvertygad, att, om Banken, t. ex. i dag, tillkännagifver, att den upplånar mot Obligationer och på Afskrifnings-räkning, skall det besanna sig, likasom i RiksgäldsContoiret efter 1823 års Riksdag, att summan på en eller högst två förmiddagar varder tecknad, och att de betydligaste Gassorna i ett ögonblick insätta allt på Afskrifnings-räfeningen, så att intet rum finnes för Obligationerna, som egentligen äro för Landsorterna.
Tre millioner är i detta afseende en obetydlig och snart anskaffad summa, hvilket bäst synes deraf, att Götha CanalDiscont ägde endast på Afskrifnings-räkning 41 millioner R:dr.
Jag önskar alt hälften, eller högst två tredjedelar, må bestämmas för Obligations-räkningen, så vida Ridderskapet och Adeln icke skulle vilja öfverlemna åt BancoStyrelsen, att efter omständigheterna reglera denna sak.
Det är visserligen icke utan tacksamhet, som minoriteten, hvilken, ehuru nitälskande för Lå - Den 2 December e. in. neinrättningen, ej saknar farhågor för den riktning besluten tagit; det är visserligen, Sager jag, icke utan tacksamhet mot Friherre Boye, som minoriteten tinner, att Herr Friherren velat nu till afgörande upptaga sista momentet af Utskottets Utlåtande, nemligen att BancoFullmägtige må äga rätt, om så behöfves, att inställa utlåningen.
Men med det hopp, att Friherre Boye så väl vid slutet, som vid början af öfverläggningarne om detta Utlåtande, understödjer beviljandet af en sådan rätt, hvars vigt börjar allt mer och mer framlysa, skola vi i förtroende till Herr Friherrens och majoritetens fortfarande beredvillighet, att lugna våra farhågor, ej yrka, att förslaget nu genast godkännes.
Hvad fördelningen af summorne beträffar, torde man först bora veta, hvad summor man har att använda, innan man skrider till deras fördelning.
Det torde sålunda vara rättast, att följa samma ordning sorn Utlåtandet.
Vi hafva nu framskridit hela n rader på forsla momentet, och hafva deraf nu qvar i| rad, eller förslaget att räntan må bestämmas till högst 3 procent; men om majoriteten vill öfverhoppa detta, oell gå till nästa moment, skall jag i denna småsak visserligen icke vara motvillig eller besvära majoriteten.
Jag skall således ej vara emot att, med uppskjutande häraf, Ridderskapet och Adeln genast öfvergur att fatta 5a H. 4* Den 2 December e. in. beslut om summans storlek.
Det beliöfves må hända ytterligare besinning af den högst vigtiga saken, på hvad vilkor Obligationerna skola utgifvas, och Afskrifnings-räkningen skall börja, innan man bestämmer beloppet af summan; ty olika torde summan böra vara, om Obligationerna ställas på 3 månaders uppsägning, eller ä vista.
För min del får jag förklara, att så långt möjligheten ännu är mig öppen, skall jag ända inom sista retranchementerna söka försvara de vilkor, jag anser oundgängliga för rörelsens säkerhet.
Jag skall söka att få så mjmket som möjligt på Afskrifnings-räkningen, i händelse allt ställes å vista; och mindre på Obligations-räkningen.
För öfrigt öfverlemnar jag till Herr Grefven och LandtMarskalken afgörandet, om vi skola hoppa, eller om vi skola gå i ordning med öfverläggningen.
Jag begifver mig gerna till uppskof af de två första af mig föreslagne punkter, och medgifver med Herr Hjerta, att två tredjedelar må sättas på Obligations-räkningen, och en tredjedel på Inscriptions-räkningen, samt anhåller att delta nu må beslutas.
Då jag känner närvarande BancoStyrelse, och kan vänta allt af de personer, som utgöra densamma, skulle jag ej tveka , att öfverlemna till BancoStyrelsen att efler omständigheterna jemnka denna fördelning; men jag är skyldig att Den 2 December e. m. 53 föreställa mig en annan anda rådande, än den, som nu är, och jag vågar alltså insistera på, att fordelningen af summan emellan de 2 olika räkningarne ej måtte öfverlemnas till BancoStyrelsen, utan bestämdt beslutas, och i Instructionen införas.
Jag tror ej något hinder derföre ligga uti de af Herr Rosenblad anförde skäl, ty jag kan ej inse, då man håller sig vid proportionen af hälften eller en tredjedel, hvad beroende detta liar af sjelfva summans ziffertal, och ännu mindre hvad vilkoren för upplåningen hafva gemensamt med beloppet af sjelfva summan.
Jag anhåller om proposition, huruvida Ridderskapet och Adeln nu vill bestämma skillnaden i summorna för de buda upplånings-methoderna; hvarjemte jag, lika med Herr Hjerta, föreslår, att två tredjedelar måtte ställas på Obligations-räkningen, och en tredjedel på Inscriptions-räkningen.
Jag tror, att denna hemställan är säkrare, än Herr Rosenblads varsamhet; och långt ifrån att afvika från Bankens säkerhet, tror jag mig befästa den bättre än Herr Rosenblad; ty om allt skulle ställas på Inscriptious- räkningen, hvilket skulle kunna vara tänkbart, så är Banken i ganska stor fara.
Jag tror mig således förfäkta Herr Rosenblads system bättre än han sjelf.
Det torde vara angelägnare att afgöra räntebe - 54 Den 2 December e. m. loppet, jin att bestämma skillnaden i Obli. gations- och Afskrifnings-räkningarne.
Om räntan bestämmes lill 3 procent, eller derutöfver, är det naturligt, att mera sättes på Obligations-räkningen, och att en stor del Capitalister, i stället att insätta sina penningar hos enskilta, insätta dem i Banken.
I händelse åter 2 procent bestämmes, blir förhållandet omvändt, d. v. s, alt de flesta summorna insättas på afskrifnings-räkningen, och detta af det skäl, som i förmiddags uppgafs.
De handlande iiro då mera belåtne att slippa behålla penningar och assignationer, som möjligen kunna förskingras, och bevara heldre i sina Byråer Bankens attester, ty då kunna icke Cassörerne rymma med Cassan, Jag föreslår, alt innan vi fördela fonden, vi måtte afgöra räntebeloppet, och att det icke måtte öfverstiga a procent, hvilket är tillräckligt för att få upplåna de capitaler, som finnas döde.
Allt hvad mera i räntebelopp anvisas, är rakt bortskänkta penningar.
Skulle det, emot förmodan, visa sig, att BancoStyrelsen ej får upplåna penningar mot 2 procent, så är ju intet förloradt, och nästkommande Rikets Ständer kunna göra de förändringar och den reglering, som kan anses nödig.
Skulle BancoStyrelsen åter få mera penningar i låneväg mot 2 procent, än som åter kari utgå, hvilket jag hoppas blifver fallet, så skall det visa sig, att 3 procents ränta är för Den 2 December e. in. 55 mycket, och rent af bortkastade penningar för Nationen.
Jag hemställer, om vi ej först må börja med att afgöra räntan, antingen, såsom Utskottet föreslagit, till 3 procent, eller, såsom jag föreslagit, till 2 procent.
Herr Lefrén, Johan Pehr: Friherre
Boye har först begärt proposition Öfver ett senare moment i Utlåtandet, nemligen det, sorn rörer rättigheten för BancoFullmägtige att inskränka utlåningen.
Friherren har sedermera frånträdt yrkandet af denna proposition, hvilkens framställande jag dock nu måste yrka.
Jag är öfvertygad, att mångas sinne derigenom skulle lugnäs, emedan många frukta, att man slutligen så intrasslar sig, att man ej vill medgifva några correctiver emot misstagen.
BancoStyrelsen tror jag deremot vara i tillfälle att åstadkomma det rätta correctivet.
Om ej Herr Grefven och LaudlMarskalken anser ett sådant behandlingssätt mot formen stridande, hemställer jag, att denna enkla sak kunde få afgöras utan votering.
I händelse Herr Grefven och LandlMarskalken skulle finna det med ordningen öfverensstämmande, att meddela den begärda propositionen, afstår jag från att yttra mig; men om Herr Grefven och LandtMarskalken förklarar, att en sådan proposition ej går an, skall jag anhålla att återfå ordet. 56
Den 2 December e. m.
Jag anhåller att först få i Protocollet antecknadt, att jag i förmiddags var af embetsgöromål hindrad att deltaga i öfverläggningen.
— I den nu förevarande frågan är svårt alt fatta något beslut, då man ej vet, huru stor del af lånen kommer att blifva å vista, eller på uppsägning.
Förhållandet är helt olika i dessa begge afseenden, I senare fallet är det likgiltigt, om man begagnar Obligationer eller Afskrifnings-räkning, emedan dessa papper då ej få egenskap af mynt; men om de skola ställas å vista, blifva de blott Bancosedlar löpande med ränta, och således begärligare än de nuvarande Bancosodlarne; likasom de fordna Disconternas 3-procentssedlar voro.
Dessa sedlar skola då få stort inflytande på rörelsen, emedan de kunna begagnas i all handel och vandel man och man emellan.
Jag , hemställer till dem, som nu yrka derpå, liurudant de föreställa sig tillståndet skola blifva, då denna artificiella tillgång omsider skall indragas?
Jag hemställer, om ej dessa Herrar nu sjelfve spinna de snaror, hvaraf de vid en annan Riksdag skola finna sig strypte.
Jag föreslår derföre, att första propositionen må blifva: om lånen skola upptagas på tid, eller å vista?
Jag tillstyrker dem på tid.
Då jag framställde mitt förslag, öfverlemnade jag till Herr Grefven Den 2 December e. m. 57 och LandtMarskalken ordningen af dess föredragande, och jag förblifver ännu dervid.
Jag begagnar derjemte tillfället att tillfredsställa Herr Cederschjöld med den försäkran, att jag alldeles icke befarar den omtaldta sedelindragningen.