Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men sedan jag nu af en värd Ledamot i StatsUtskottet fått höra, att de af Utskottet uppgifne grunder för dispositionen af summan ovilkorligen skola följas, så förenar jag mig med de flera värda Ledamöter, hvilka begärt återreiniss af Utskottets Betänkande.
Om Ridderskapet och Adeli,, på sätt Friherre Ehren-i borgh anfört, behagar fästa ett rättvist afseende på de af Kongl.
Maj:t uti Dess nådiga proposition framställde skäl, tror jag sådant bäst kunna vinnas derigenom, att Ridderskapet och Adeln till Kongl. Majit öfverlemnade den föreslagna summan * med rättighet, att inom den samma efter särskilta grunder för hvar och en person, tillhörande Hennes Majtts Hofstat, upprätta en Pensions- och Indragnings-Stat,, äfvensom att upptaga de pensionairer , hvilka af Hennes Majus enskilta PensionsStat njutit underhåll.
Hans Excellence Herr Grefven och LcndtMarskalken föreslog, att det af Friherre Hjerta, Fredric, afgifne yttrande, angående medels anslående till pensioner åt dem, hvilka af Högstsalig Hennes Majit EnkeDrottningens enskilta PensionsStat njutit underhåll, måtte särskilt till StatsUtskottet remitteras-, hvilket bifölls; Hvarefter Hans Excellence hemställdn, om icke Ridderskapet och Adeln ansåg de vid StatsUtr 92 Dm 4 Julii. skottets Betänkande gjorda anmärkningar bör» föranleda till återremiss deraf.
Ja och Nej. Herr Påhlman begärde votering.
Hant Exrellence Herr Grefven och Landt Mar. skalken hemställde, om icke till ridens vinnande, Herr Påhlman behagade afstå från sin anhållan om votering på det Utskottets Betänkande fingo tillika med de dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återförvisas.
Grundlagens föreskrift är ganska tydlig, att återremiss af ett Betänkande endast i den händelse må äga rum , när sådane anmärkningar deremot framställas, hvilka hindra Betänkandets antagande.
Pröfningen åter, huruvida anmärkningarne verkeligen äro af sädin beskaffenhet, måste onekligen tillkomma Ståndet; men då denna pröfning icke kan med säkerhet verkställas; utan genom utrönande af pluralitetens omdöme, och dertill åter oundvikligen lordras votering, nödgas jag förnya min anhållan derom, desto häldre som, i hän delse ifrågavarande Betänkande nu varder af Ridderskapet och Adeln bifallit, vi derigenom undgå den votering, som i annat fall, enär Betänkandet från Utskottet återkommer, torde komma att äga rum.
Härefter justerades, godkändes jocb an-? »logs följande voterings proposition; Den 4 Julli. 93 Den sorn bifaller StatsUtskottets Betänkande, angående Pensions-reglering för Högstsalig Hennes ,Maj;t£nkeDrottningens Hofstat, skrifver:
D^n det ej vill, skrifver:
Nej, kommer Betänkandet att, jemte de dervid gjorde anmärkningar, till Utskott tet återremitteras.
Riksdagsordningen och 43 §.
RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen kl. tre qvart till 2 e. m., hvarvid Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken öfverlemnade klubban åt Grefve Spens, Jacob Melcher, samt bortgick.
Efter voteringens slut blef VoteringsProtocollet försegladt, för att i nästa Pleno uppbrytas och kungöras.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. ett qvart till 4 e. m.
In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim. 34 -Z?£K 4 julii.
Lördagen den 4 Julii* Plenum kl. 5 eftermiddagen.
Protocollet öfver den i förmiddags pleno verkställde votering uppbröts, och upplästes så lydande:
År 1818 den 4 Julii företog Högloflige Ridderskapet och Adeln votering öfver föl-; jande„ Voterings Proposition:
Den som bifaller Statsutskottets Betänkande, angående Pensionsreglering för Högstsalig Hennes Maj:t EnkeDrottningens Hofstat} ékrifver Ja.
Nej, kommer Betänkandet att jemte de dervid gjorde anmärkningar till Utskottet återremitteras 5 Och befunnos efter Voteringens slut, sedan en Voterings sedel blifvit undantagen och förseglad, rösterna hafva utfallit, somjöljertj r Den 4 Julii. 95 Ja 5 3- Nej 56- Ut Supra. I.
M. Spers. H. F. Strömfelt. M. Palmqvist. C. v. Wahrendorff. M. v. Strussenfelt, af Malmborg.
I följd hvaraf Hans Excellence, Herr Grefven och Landt NI ars hålk en förklarade, att StatsUtskottets Betänkande således blifvit af Rodderska pet och Adeln till Utskottet återrcmitr teradt.
Upplästes och lades på bordet: i:0 StatsUtskottets af den i dennes, afgifne Utlåtande öfver anmärkningar vid Utskottets den 13 sistledne
Maj meddeldte Betänkande , i anledning af väckt motion, så väl om fördelningen af arbetet emellan Riksens Ständers Revisorer af Stats- Banco- och Riks» gäldsVerken, som skyndsam tryckning af des» se Revisorers berättelser. 2:0 BancoUtskottets den 3 dennes afgifne Utlåtande, i fråga om antagande af Götha CanalBolags Actier, såsom Hypothek för Lån i BancoDiscontVerket, och vid omsättning af ds i Götha Canal Discont derå upptagne Lån.
Upplästes StatsUtskottets den i dennes aflåtne svar på de hos BorgareStåndet gjorde anmärkningar, vid Utskottets den 10 sistiedne Junii meddelte Betänkande öfver väckt motion, angående utväxling i Landsorterne af nya smärre Banco* och RiksgäldsSedlar, och fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit den j8 sistiedne Junii af Ridderskapet och Adeln gilladt, Utskottets ofvannämnde svar borde läggas till HandHagarne.
Vid föredragning af Bevillningsutskottets sistiedne gårdag afgifne Memorial, angående öfverlemnande till förstärkta SratsUtskottet af rlen fråga, rörande grunderna för m förnyad Tulltaxa . hvarom RiksStåndcn stadnat uti olika beslut, fann Ridderskapet och Adeln för godt, au, med antagande af de utaf Bevillningsutskottet förslagne voteriiigspronositioner, de samma till förstärkta StatsUtskottets omröstning hänskjuta.
Upplästes förstärkta StatsUtskottets sistl. gårdag afgifne 3:00 särskildte Memorial, angående dess, till följe af RiksStåndens Beslut, verkställde omröstningar till sluteligt afgörande af frågorna, om 1) Den så kallade MinimiTabellens infö5 rande. 2) Dis - Den 4 Julii. 97 2) Dispositionen m. ra., af Recognitions skogame} samt 3) Bidrag af Statsmedlen till Theatrens underhållande år 1819; Och fann Ridderskapet och Adeln*, det berörde 5:00
Memorial endast borde läggas till Handlingarne.
Föredrogs å nyo BancoUtskottets den 30 sistl.
Junii afgifne, och i förmiddags pleno på bordet lagde Betänkande, i anledning af den uti Kongl.
Majds Nådiga proposition, om allmänna penningerörelsen och myntvärdets upp* fätthållande, väckte fråga, angående nedsätta ning af öfverräntan uti Banco-Discont-Verket.
Herf Munck af Rosensköld, Eberhard:
Sorn det torde vara nödigt, att uppgifva, i hvad ställning man är i förhållande till det Verk, hvarom nu är fråga, får jag den äran gifva * tillkänna, det jag hvarken är låntagare eller Cautionist i BancoDiscont Verket, och ej eller ämnar blifva nägotdera.
Detta oagtadt kan jag icke annat än anse Kongl.
Majrts nådiga proposition i förevarande ämne innefatta en långt bättre och gagneligare mesure än den mening BancoUtskottet antagit.
Jag anhåller derföre om proposition till afslag på Utskottets Betänkande, och, i händelse denna anhållan ej bifalles, begär jag votering, i hvilket fall KoRidd, 0. J!d, Prof. VIII, B, 7 98 Den 4 Jutiii jiungens Nådiga Förslag må Utgöra cohttapröposition.
Friherre Cederström, Jacobi Det kan ej stå tillsammans m»d formerne, att till contraproposition antaga något annat, än återremiss, då Betänkahdet är föista gången under pröfning; mert jag får underställa > om detta Betänkande, som i förmiddags lades på bordet, nu, då detta blött är ett iortsättningspleauffl* må kunna till afgörande förekomma.
Hans Excellens c Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att vid slutet af föregående Riksdagar, ofta inträffat, det mål* hvilka på förmiddagen blifvit lagde på bordet, uti eftermiddagens pleno samma dag till afgörande förekommit.
Jag har alldeles in* tet något interesse vid att Betänkandet å nyo läggés på bordet, men då jag icke af Riksdagsordningen kan finna annat, än att ett plenum på eftermiddagen är att anse, endast såsomett fortsättningsplenum, tror jag för min del , att sluteliga afgörandet af förevarande fråga torde böra uppskjutas tili nästa plenum.
Herr Påhlman, O'to Fredric, förenade sig med Friherre Cederström.
Hans Excellence, Herr Friherre af Wetterstedtx Gustafs På det vi må komma ifrån denna frugtlösa discussion, tror jag mig hafva anledning
Den 4 Julli. 99 begära, att BancoUtskottets
Betänkande ytterligare får hviia på bordet.
Men i afseende på Friherre Cederströms yttrande, att ett plenum på eftermiddagen blott vöre ett fortsättningsplenum, tar jag mig friheten underställa, om icke då, t. ex. ett förmiddagsplenum slutas kl. joj och anslag till plenum på eftermiddagen göres innan klockan i, detta sednare kan anses såsom ett nytt plenum ; månne icke hvar och en under tiden, emellan i och 5 har tillräckligt rådrum * att af de förekommande målen taga kännedom, och det törhända med mera ledighet och förmåga, aftvinna den åsyftade upplysningen , än Under tiden, i allmänhet till hvilan bestämd, mellan ett plenum, som möjeligen, hvaruppå flere exempel gifvas, kunde slutas klockan 1 örn natten, och ett annat, hvilket icke såsom ett fortsatt, men väl sorn étt nytt plenum, kunde öppnas kl- 8 den på1- följande morgonen.
Sorn flere Herrar Ledamöter instämde uti Hans Excellence Herr Friherre af Wetterstedte anhållan, att Betänkandet måtte hvila på bordet till nästa Plenum, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att dertill lemna bifall.
Hatti Éxcellence Herr Grefven ock LandtMarskalken tillkännagaf, att Ordföranden i Bancoötskottet anmält, det trenne Ledamöter i bemälte Utskott från Riksdagen afrest, nemligen: - IQO Den 4 Julli. . N:o 1033, Herr Hammarhjelm, Carl Fredric, — 1952, Herr von plomgren, Fullmägtig Friherre Hjerta, Fredric; och 2623, Herr Haij, Fullmägtig Herr Reu terschöld, Axel.
I anledning hvaraf Hans Excellence anmodade Herrar Electorer, att innan nästa Plenum utse trenne Ledamöter i BancoUtskottet.
Företogs till pröfning RiddarhusUtskottets den 20 sistledne Junii aflåtne, och den 25 i samma månad på bordet lagde Memorial, innefattande förslag till en förändrad redaction af RiddarhusOrdningen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMatshalken yttrade att, ehuru RiddarhustJtSkottet föreslagit en förändrad redaction af nästan alla §.§. uti RiddarhusOrdningen, hade likväl , vid Ridderskapets och Adelns hos Hans Excellence hällne enskilda sammanträde, endast sexton § §. ansetts böra förändras , samt en §• alldeles utgå; hemställande Hans Excellence, om icke Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att de vid samma tillfälle uppgjorde förändrade redactioner af desse §. nu finge hvar efter annan inför Ridderskapet och Adeln upplågas, samt öfvervägas och pröfvas.
Den 4 Julii, 101 När Riksdag hållas skall, ägt '
Hufvudman j sorn vid den första elter andra af de anteckningar j hvarom 14 och 1S §.
§. handlaf dertill sig anmäler 3 ovilkorlig rätt att säte för Attén intaga, Ilar Huf vildmannen vid andra anteckningen sig icke anmält j åge annan man af Alten samma rätt j och bland flere Ättemänj som sig pä en gäng anmäla f den som ar Hifvudmanna-rätten närmast.
Ilar nägori Atteman icke eller sig anmältj mä säte för Attén intagas af Fullmägtig j den Huf vildmannen j eller den hans rätt härtill utöfvar , pä sätt här nedan föreskrifves j förordnat.
Under Riksdagens lopp vare Hufvudman^ Ättemänj eller Fullmägtig sorn sig först anmäler^ berättigad att säte för Attén intaga och af deilia sorn pä samma gäng sig dertill Anmälanjuta Hufvudman för A tieman, Hufvudmanna-r ätten närmare
Ättemän för fjermare. och hvarje Ättemän för Fullmägtig företräde, :
Hvilken nya redaction , uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adelil bifölls. $• 6.
Häfver
Ättemän i behörig ordning antecknad blifvitj lige i sådant fall Hufvudman rättighet, atty i kraft af behörig
Full magt, säte för annan
Att intaga i har Hufvudman Fullmagt utgifvit, vare han för den Riksdagen skild frän utöfning af Riksdagsmannarätt j utom i den händelse j att Fullmägtig utrikes rest j eller under Riksdagen med döden af gatt j eller j. efter styrkt laga förfall och erhållit tillstånd j frän Riksdagen med allo af rest, Utgår Adelig Ätli pä
I®3
Den 4 jtuHi.
Svärdssidan under varande Riksdag j upphöre
Fullmagtigj att innehafva säte för densamma.
Dör under påstående Riksdag Hufvudman, sorn Fullmagt utgifvitj och har blifvande Hufvildmannen eller den ut~ ofningen af hans rätt tillkommericke sitt namn å Fullmagten såsom vittne eller eljest tecknatlemne Fullmagtig del säte han på grund deraf innehaft.
Blifver under påstående Riksdag Ättpnan eller Fullmägtigj genom Hufvudmans afgång j sjelf Hufvud* ttianj intage han säte för Attén, utan att. skiljas från egenskap af Elector j Utskotts- eller Nä,mnds - Ledamot.
De la Gardie5 Jaecb:
Uti denna finnes en mening vara införd, den jag för min del anser alldeles öfverflödig-
Der står nemligen: har blifvande Hufvudmannen eller den utöjnin. gen af hans rätt tillkommer, icke sitt namn å F idima gten såsom vittje, eller eljest tecknat, skall fnllmägtigen lämna det säte han på grund deraf innehaft.
Jag vet ej, hvarföre detta stadgande influtit, och tror, att det ganska väl kan uteslutas» Grefve Spens, Jaeol Melcher: De Ord i den-, na §., hvilka Grefve De la Gardie önskat matte i den nya redactionen uteslutas, kunna visserligen, utan att rubba meningen, alldeles utgå.
Ändamålet, hvarföre de samrpa der influtit, har endast varit att bringa 6tadgandet uti ifrågavarande $. till analogie med hvad allmänna lagen, i afseende på Bondeman, sorn bevittnat köpebref, föreskrifyer.
Den 4 Jutii. 103 Grefve De ta Gardie: ftig får tillägga, det jag helst önskade, att Fullmagt aldrig finge Utgifvas, men då detta äm e rörer representationsfrågan, vill jag blott i förbigående nämna min öfvertygelse derom, och för öfrigt nu inskränka mig till den anmärkning jag nyss framställde, Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition fann Ridderskapet ochAdeln för godt, att gilla den föreslagna redactjonen, endast med den förändring, att de af Grefve De la Gar-j die anmärkta ord: "och har blifvande Hufuudmannen, eller den ut öfning tn af hans rätt tillkommer, icke sitt namn å Fullmagt en såsom vittne eller eljest tecknat ” borde utur § utgå. - §•
J r Adelsman genom behörig Domstols Utslag förklarad ovärdig medborgerligt förtroende, eller att föra, andras tulan jeller vid
Domstol anhlagadjör brott, som a, heder och ära gå, men i brist af fulla bevis ef af den kunnat fällas, eller saken till framtiden lemnad blifvit, då, må han ej för egen eller annan
Ätt säte intaga, förr än han i laglig ordning fullkomlig befrielse vunnits åge ej heller, i fall han Hufvudman är, eller halis rätt utöfvar, förr rättighet att Fullmagt i g förordna, utan til/komme då den närmaste af Ätten, att dess säte på Riddarhuset intagas är åter Hufvildmannen den enda af Ätten, vare då dess rum ledigt.
Den som för annat fel, enligt denna Riddarhus-Ordning, blifvit säte och stämma på Riddarhuset förlustig förklarad, må 104 Deu 4 Julii. likaledes icke , derest hail till sådant eljest kan vara berättigadj Fullmast utgifva.
Denna Redaction blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln gillad 5- 8- Adelsman, sam sini egendom till Borgenärers förnöjande af stålt, må, under det frågan derom vid Domstol anhängig är, hvarken för sin eller annan
Ätt intaga säte på Riddarhuset, ej heller Fullmagt utgift va.
Har han sine Borgenärer fullkomligen förnöjt, och Domstolen, genom i Concursmålet meddeld laga kraftvunnen Dom, honom icke till ansvar fällt, 'åge lian, att, då sådant styrkes, uti sina förra rättigheter inträda.
Hvilken redaction af Ridderskapet och Adeln bifölls. §. io. i den nuvarande RiddarhusQrdningen hade, såsom innefattad uti 2 §., ansetts böra alldeles utgå: hvilket nu äfven, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bi-; <• fölls. §. 12.
Adelsman , som med Konungens tillstånd, i främmande Herr skapstjenst 'är, åge, så vida han för sin person har i Riket skatt skr ifren är, rättighet att säte på Riddarhuset intaga, Förekommer der någon sak till öfverläggning och beslut, som det Herrskap angår , i hvars tjenst han är, bör han ej öfvervara, be - Den 4 Jidii. slutets fattande, hvarken in Pleno, Utskott eller Nämnd, Adelsman, som med Kongl. Maj.ts särskilta Hildiga, till-' stånd sig emot främmande Öfverhet med Tro- och Huldhets-Ed förpligtat, och Egendom eller Embete inom Riket häfver, må med lika vilkor usta.
Mom. i denna §. föreskrifver, slite på Riddarhuset intaga, Denna redaction blef af Ridderskapct och Adeln gillad. $• 36.
Sedan trettio dagar förflutit, räknade från den dag Kongl.
Maj.-t enligt Regerings-Formens 10c) och Riksdags-Ordningens 27 §. §.j låtit om Stats-Verkets tillstånd och behof Riksens Ständer underrätta, må inga nya frågor väckas, eller sådant af Landt-Marskalken eller den hans ställe företräder, upptagas.
Härifrån undantages dock dels Ståndets egna Oeconomica, dels sådana ämnen, sorn af redan fattade beslut, eller redan upptagne ärenden, eller ock af de under Riksdagen inträffande händelser omedelbarligen sig härleda.
Herr Munck of Rosensköldy Eberhard:
Jag tror, att ett bland hindren för manga, att ge* nom noggrann läsning lära känna, och fullkomligt minnas innehållet af våra Grundlagar, är just dessa lagars onödiga vidlyftighet.
Den föreslagne §;s lydelse är redan ordagrannt intagen i RiksdagsOrdningens 56 §.
Jag ser således icke, hvarföre den ej skulle kunna ur RiddarhusOrdningen utgå.
Hans Excellence Herr Friherre af Wetterstedt, ( io6 Den 4 Julli.1 Gustafi jag instämmer visserligen med Herr Munck at Rosensköld i den mening, att våra Grundlagar äro något vidlyftiga, helst flere stadganden i Riksdagsordningen jemväl före» komma i Riddarhusordningen; men om detta skäl skulle föranleda till uteslutande af dea under öfverläggning varande §., borde det ock för consequencens skull tillämpas till alla de fö' reskrifter, som i båda förenämnde lagar äro enahanda
Och dä darina förändring i RiddarhusOrdningen i afseende på motionstiden ät påkallad af en dylik i Riksdagsordningen, hemställer jag, att den nu må af Ridderskapet och Adeln antagas.
Grefve Dr, la Gardie:
I händelse Herr Munck af Rosenskölds skäl ansåges gällande, skulle vi få gå tillbaka, för att ur Riddarhusordningen borttaga flere § $. hvilka äro lika med andra i Riksdagsordningen.
De föregående §. §. af RiddarhusOrdningen hafva, så vidt jag kan påminna mig, icke något gemensamt med Riksdags-Ordningen.
M^n hvad den nu föreslagne §. angår, ser jag icke något andt uti, att den här går ut, då den förut finnes i Riksdagsordningen.
Och så snart någon sådan §. hädanefter förekommer, som redan är på annat ställe i Grundlagen intagen, skall jag taga mig friheten göra anmärkning, och yrka, att dm måtte utgå.
Hans Excelltnce Herr Grefvin och Landt.
Den 4 Julii. 107 Marskalkm hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg den nu föreslagne 36 §. böra qtur Riddarhusordningen utgå.
För att, på det skäl, sorn Herr Rosensköld åberopar, borttaga denna fordrades att också ingå i ny pröfning af hela Författningen; ty visserligen kan samma skäl inträffa på flera ställen, jag förpnar mig derföre med Herr Grefve De la Gar-j die och Herr Friherre af Wetterstedt.
Då denna §. är ord för ord lika med 56 §. i Riksdagsordningen, tror jag, att den med allt skäl skulle Hunna ur RiddarhusOrdningert försvinna.
Friherre Cederström, Jacob'. I 56 §.
Riksdagsordningen slutas föreskriften om motionstiden sålunda: ”sä vida icke sådant frågor af redan Jnttade beslut, eller redan upptagne ärenden, eller under Riksdagen inträffande händelser omedelbarligen föranledasUti 36 §.
RiddarhusOrdningen äro deremot Ståndets egna Oeconomica ittbegripne, hvarom frågor under hela Riksdagen kunna väckas.
Jag tror således, att detta sednare stadgande nödvändigt måste qvarstå, Och tillstyrker att §, sådan den nu blifvit föä rpslagen, måtte varda antagen.
Herr Munck af Rosensköld; Praxis i all» Riksstånd har varit, att under hela Riksdagen Den 4 Jutii. upptaga och pröfva Ståndens Oeconomica; och således behöfva de alldeles icke i Grundlagarnc ens komma i fråga.
Hans Excellence Harv Grefven och LandtMarskalken förnyade sin förut gjorde proposition, att §. måtte utur RiddarhusQrdningen utgå.
Ropades Ja och Nej» Hvarefter Hans Excellence föreslog, att i~ frågavarande nya redaction af 36 §. kunde gil* lasj hvilket bifölls. §. 41:
Enär ett mai till slutligt afgörande furetages, och ingal sig vidare anmäler, att något till Protocollet anföra , inhämta Landt Alar skalken forst Ståndets tankaj huruvida det anser ofverläggningen fulländad, hvarefter propositionen framställes.
Blifver den allmännast med Ja besvarad, må ingen försöka, att beslutet genom ny öfverläggning upprifva, kunnandes erinringar i tjenliga ordalag dervid göras, och i Protocollet intagas, dock utan verkan af någon beslutets 'ändring, yl lia propositioner böra göras till bifall, så att den som samtycker kan svara.-
Ja, och den som bestrider:
Nej, och bör i vigtiga frågor propositionen af Rjddarhus-Secreteraren skrijteligen författas , och af Ståndet justeras, innan den af LandtMarskalken göres.
Hela förändringen vid Den 4 Julli. denna §. består i ordet allmännast, som' blifvit satt i stället för ordet allmänt.
Men då uttrycket i den gamla redactionen är bestämdt, är det deremot i den nya så obestämdt, att om den antages, jag förutser, att resultatet af de fleste acclamationer skall blifva underkastadt debatter , ty det berer ju på hvar individus hörsel på afståndet från dem, som ropa olika med honom, och flere andre omständigheter att afgöra om Ja- eller Nej-ropet varit allmännast.
Jag för min del tror således att den gamla redactionen är vida bättre än den nya; helst LandtMarskalken alltid kan uppgifva, hvilka som äro öfverröstade, och des^ se, i fall de så behaga, äga begära vote* ring.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt* Marskalken yttrade, att då det syntes innebära en motsägelse, att sedan en proposition blifvit med allmänt
Ja besvarad, någon derefter ville försöka att beslutet genom ny öfverläggning upprifva, trodde Hans Excellence, att ordet allmännast lämpligare torde utmärka, att propositionen icke blifvit med fullkomligen allmänt
Ja besvarad, samt att, således försök, att beslutet förändra, snarare skulle kunna uppstå.
Då man talar i ett ämne, och finner pluraliteten vara af stridig tanka, händer det ofta, att man ej besvarar propositionen , utan blott antingen begär votering, eller emot beslutet sig reserverar.
Det är under 110
Dm 4 Julii. debatten, sam meningarne utrönas,' och individuen kan deraf dömma, om hans röst galler eller icke; och finner han det sednare, händer det ganska ofta, att propositionen med allmänt
Ja elier allmänt N'j besvaras; tiren hans rätt till votering eller reservation är i alla fall lika öppen.
Hans ExceJhnce Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, ont nian icke kunde ur §. borttaga så väl det förut nyttjade ordet allmänt, som det nu föreslagna; hvarigenom lydelsen skulle blifva sådan: *’blifverpropositionen tued ja besvarad, &c. Grefve De ia Gardie: jag bär visserligeti ej något att erinra emot hvad Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken nu föreslagit; men i anledning af hvad Friherre Cederström yttrat, får jag underställa, örn ens någon riktig mening intiefattas uti det i gamlä redactionen af §. förekommande uttryck: att dl propositionen med allmänt
Ja blifvit besvarad, ingen må försöka, att heslutet upprifva•
Då ingen är missnöjd , lärer ett slikt försök ej vara att befara- Allmännast åter betecknar, att de jlesta bejakat propositionen, och jag är således af den tanka, att den nya redactionen, såsom mera enlig med Svenska språket, bör godkännas.
Jag tror, att största varsamheten ligger i gamla redactionen, och tillstyrker derföre bifall å den samma.
Den 4 Julli. in Friherre
Ciderström:
Det är endast derföre, att det i nya redactionen föreslagne ordet allmännast skall föranleda beständiga tvister, som jag underställt huruvida samma redaction borde antagas.
Det är ej möjligt i ett vigtigt ämne, der tankarna äro delade, der propositionen besvaras med flere ja och flere nej, att skilja, hvilka öfverröstat de andra j misstag i rådane fall äro nästan oundviklige, och lagén bör likväl förekomma all oreda.
Hvad O!det allmänt beträffar, som, enligt en värd Ledamots påstående, skulle vara i strid med uttrycket; fötsbka upprifva beslutet; får jag erindra, att man, såsom jag förut anmärkt, kan med tystnad afhöra beslutet} för att derefter sig reservera.
För öfrigt har jag ingenting att invända deremot, att, på sätt Hans Excellence Herr Grefven Och Landt-Marskalken föreslagit, Ordet allmännast utur §. utgår.