Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer, genom en Deputation hos Kongl- Majit i underdånighet anhöllo, att, om ej förr, åtminstone enär Officerares med Heres uniformer kunna anses utnötta, de då måtte erhålla uniform r, mera enlige med deras och landets tillgångar, således utan allt guld och silfver; och förmenar Herr Liljehorn, att, om desse prydnader a k kaflås, d.n d rigenom tillskyndad'1 behåll ringen skall öfverstiga den löntillökning, som dem skäligen skulle kunna tilläggas. 2:0 Anförande af Herr Piper, innehållande anmärkningar vid det uti ofvan upptagna Memorial gjorda yttrande, att Officerares U Portner med öfv rflödijt Guld och Silfver betungas, hvilket H ir Piper så mycket mera be trider, sorn Kongl. Maj:t i de senare å« ren i Nåder anbefallt en ganska betydlig förminskning derutaf, så att, när nu mera Epauletter och Guld på underkläderna blifvit aflagde, bestå Guld- och Silfver-prydnaderne för Ind Idta Regementer^a af en Cordon på Hufvudbonnden och gradmarqueringen, hvaremot af Trouppen sådane prydnader alldeles icke nyttjas.
Då för öfrigt, enligt uppgjord Calcul, utgiften för dessa prydnader kan 454 Besv. och Ekon.
Betcinkanden. beräknas till omkring Fem Riksdaler om året, förmodar Herr Piper, att den ej af någon bör anses såsom tryckande, och anser orimligt att en besparing deraf för OfFicerarne skulle kunna medföra vida större behållning, än d n löntillökning. som skäligen kunde dem tilläggas.
H < rr Piper förmenar slutligen, att bruket af Guld- o h Silfver-prydnader inom Arméen ej ä urartat sill öfverflöd, att Riksens Ständer derå behöfva fä ta deras af så många vida vigti g are ämnen påkallade, uppmärksamhet, utan anser detta ämne kunna till Kongl. Maj t. nådiga goJtli mande i linderdal.
;g et ( fverleraras, utan fara, att, om de nu brukliga Guld- oci Silfver-prvdnader innom Armé n komma att bibehå Mas, detta skulle i fi aucielt afseende medföra några skadliga följder för Staten. 5:0 Anförande af Herr Friherre Koskull, Som i likhet med H rr Piper, uppgifver, att vid Infanteriet en MössCordon och 2ne galoner på kragen utgöra de enda Guldprydnaderna.
Då denna Cordon, som kostar Fyratiotvå R:dr Banco, kan nyttjas minst Sex år; och Galonerne på kragen, som kosta Två Riksdaler Banco, kunna brukas Ett år, blifva Oflicerarnes Lönevillkor, i händelse dessa prydnader aflades, årligen förbättrade med Nio Riksdaler Banco- hvarföre Friherre Koskull smickrar sig med det hopp, att, sedan af Friherre Björnstjerna blifvit bevist, det en Löneförhöjning för SubalterneOiHcerare vid indeldte armeen vöre af nöden, den, som i Herr Liljehorns Ekonomiska plan uppgifves, Beil'. och Ekon.
455 ej mätte anses tillräcklig. 4-0 Ytterligare anförande af Herr Liljehorn, deruti han anser öfverflödigt att vederlägga Herr Pipers och Friherre Koskulls yttranden, samt dessa Herrars o; iktiga beräkning, och vädjar till föräldrars och deras vederlikars ‘anna kännedom 0111 den kostsamma prydnaden, för deras söner eller myndlingar; förnyande för öfrigt sin hemställan, örn i k nödig inskränkning så val i det örvtrklagade, som i mycket annat är högst ange agen o h bör 1 unna förväntas. 5:0 Anförande af Herr von Heyne, dertill, med anledning af hvad i detta ämne blifvit anfördt, hemställes, om icke de Militaira och Civila uniformerne äro, i jemförelse
xn:d enskilda och allmänna tillgångar, med Rikets dåliga mvnt och påkallade löneförhöjningar, alltför dyrl ara och ly ande.
Memorialets författare framställ r vidare till hvarje fars bedömande och hvarje sons eftersinnande, om icke den för omma föräldrar sällaste tidepunkten, då deras son, efter fulländade studier, inträder på ärans bana, skall af dem motse3 med en blandad smärta, då de måste taga den nu så betydliga summan till sin sons beklädnad, antingen ifrån deras nödtorftiga bergning, eller från öfriga barnsund rhåll, eller, värst af allt, skuldsätta sig derföre.
Herr von Heyne anförer vidare, att qvantiteten af guldet på de civila uniformerna väl kan anses obetydlig, och att Svenska händer tillverka broderietj men han anser dessa kunna nyttigare sysselsättas. 455 Besv. och Ekon.
Betänkandån, Då dessa prydnader, som förr voro distinctionstecken för Statens Embetsman, utsträckt sig till de lägre T enstem. nnen, till Capellet och Theatern, kunna de, enligt Herr von Heynes tanka, ej medföra en sådan distinction, som torde vara nödvändig för opinionen, och såsom en rättvis belöning bera tillerkännas utmärktare förtjenster; på hvilka med flere grunder Herr von Heyne äfven yrkar Guldbroderiernas inskränkning på de Civila uniformerna. 6 0 Yttrande af Herr Friherre Björnstjerna, deruti H rr Friherren med ifver Herr Liljehorns tanka, att uniformer b ra vara simpla, e kla och så lit t kost,-amma som möjli t, på det illa lönte SubalternOfK-eraie må kunna bestrida d.ssa utgift m
Men, då Kongl. Maj:t i Nåder bifallit afläggandet af allt guld och silfver på uniforrmpantaloner samt Guld-epauietter för alla officerare i armé n, med undantag af Ge' eralitetet och Öfverstarne, hvarigenom Arméen således föregått Ridder» skåpet och Adeln med ettvackertefterdöme,och enärnu mera endast ett par små guldknapphål på kragen, hvilka distinguera graden, o:h en guldcordon återstå, hvilka prydnader tillsammans ei tillskynda större kostnad, än omkring Tre Riksdaler Banco om året, så förmodar Herr Baron, att genom deras indragning hvarken lönförhöjningen blefve betydlig eller att Rikets Financer genom sådana småsaker kunna på något sätt förbättras.
Dessutom har, ifrån Högvördiga Prest» Ståndet, blifvit remitteradt; Besv. ech Ekon.
Betankanclen. 457 7:0 Ett Memorial af Herr Prosten C. G. Almquist, deruti fört slas, att Riksens Högh Stander förenade sig uti en gemensam underdånig an ällan hos Kongl.
Maj:t om utfärdandet af en öfverflödsförordning, hvarvid den hufvud princip kunde läggas till grund, att allt, som är till införsel förbudet, borde till bruk och nyttjande förljudas och för hvilket stadgande 1794 års förordning emot yppighet och öfverflöd med de tillägg och modificationr, sorn innehållas i Riksens Ständers Serskildta Utskotts för år 1815 afgifna Betänkande, anses kunna tjena till ledning.
I sammanhang härmed hemställer Herr Prosten för öfrigt, att soldaten vid indeldta Arméen på Landet måtte få grå, i stället för blå uniform, samt att, sedan samtelige corpser och stater nu mera erhållit stadgad uniform, en Sådan äfven må fastställas för det Hedervärda BondeStåndet, så att den gamla ärbara grå drägten måtte allmänneligen antagas af Sveriges respectabla Allmoge liksom den af ålder utgjort och ännu på de flesta ställen utgör deras vanliga klädedrägt.
Att indeldta Arméen på landet må 458 Best), och Éhon.
Betänkanden. fä grå i stället för blå uniform, på det den dyra blå färgen så mycket som möjli , t kunde sparas» 3:0
Att för Hedervärda BondcSiåndet en grå uniform måtte fartstä!las.
Hvad angår den i företa ptrnrten upptagna hemställan, att guld och si fver å Militaira uniformer måtte bo; Haga , så får Utskottet härvid erinra, att gu!d- o h siifverprydnaderneå delndeldta Tn a 1 ter i Landtregementernas uniformer under Sednare åren blifvit i betydlig man förmindskade* Och då Kongl. Majit, genom denna för min dskning, tvdeligen visat det afseende Kongl. Mapt i Kader täckts fästa å Riksens Ständers bärön förut yttrade underdåniga önsvningar: så ansrr Utskottet, att en ytterligare u derdånig hemställan i denna del ej torde linnas vara af nöden, heldst Kongl. Majit, i allt fall, lärer, i afseende på den indeldta armeens beklädnad, i Nåder vidtaga sådane anstalter, som blifva i mindsta möjliga nion b tungande; Och har Utskottet, med anledning af väckt fråga om mindsta möjliga förändring af redan antagna uniformer, förut meddelat sina vördsamma tankar rörande denna omständigket.
Hvad åter de civila Uniformerna beträffar, så hyser Utskottet den öfvertygelse, att de Guldbroderier, hvarmed en stor del af de sa är smyckad, i allmänhet medföra ett ofördelaktigt inflytande.
Det är ej egenteligen den kostnad, som dessa broderier tills .ynda, hvilken bestämt Utskottets öfvertygelse, ehuru den^a kostnad, hvad vissa Uniformer angår, ej bör anses obetydlig; men det är allmänna rösten, som allvarligt yr - Sesv. och Ekon.
Bela nh anden. kar utrotandet af en öfverdrifven yppighetsanda, och införandet af tarfliga seder; det är nödvändigheten att ej genom den ena åtgärden motarbeta den nytta, Sorn män genom en annan velat bereda: det är dessa vigtiga skäl, på hvilka Utskottets ofvan yttrade tani k-a s,§ grundar.
En prydnad, som, utan att medföra nytta, eller vara härledd ifrån be| hof att representera, blifvit antagen endast för att lysa, kan lätteligen misstänkas leda sitt ursprung ifrån böjelse för yppighet, och \ att befordra dess utspridande.
Den lägre och illa lönte tjänstemännen kunde möjligen under sin glänsande yta glömma sina små tilli gångar, och bereda sitt ekonomiska obestånd, | genom nöjet att föreställa hvad han verkeli | gen icke är.
Äfven denna möjeliga missräk ning bör, enligt Utskottets tanka, förekommas, och en anstalt upphäfvas, hvilken liksom sanctionerar praktbegärets fordringar.
Stat ns förmon torde ej i ringa mon befordras* derigenom, att hvar och en medlem iakttager den plats i Samhället, som honom verkligen tillhör, att han söker hedra denna, och ej fiker att inom gränsorna af en högre Samhällskrets, o h genom dess efterf Ijande vinna näring för sin fåfänga.
Utskottet fö rmodar, att dessa anmärkningar äro så mvc. ket mindre utur sitt ställe, som de stå i närmaste sammanhang med de tankar, Utskottet, rörande medlen till yppighetens och öfver* flödets hämmarde, redan meddelat; ©cb, då Utskottet härigenom tror sig hafva ådagalagt det menliga inflytande, som ifrågavarande bruk medför; anser Utskottet sig äga full an - Besv. och Ekon.
Etsk Betänkandcn. lodning tillstyrka, det Riesens Högled.
Stander hos Kongl. Maj-t framföra dtn undt t däniga önskan, att Kongl. Majit i Nåder täcktes, så mycket sorn möj'igt, inskränka til åtelsei, att begagna sådana Civila Uniformer, sorn ined Guld-och Silfver-brodcrier äro försedde.
Vidkommande den i 2-dra pon ten anförda motion, att indeldte Regementtrna må erhålla grå i stället för blå uniformer; så får Utskottet väl medgifva, att den grå färgen skulle tillskynda mindre kostnader, men, då häremot göres ett billigt afseende derpå, att den blå i längre tider varit Svenskarnes Nationalfärg, och att denna kanske är nöddig för det prydligare utseende, sorn både är uppmuntrande för Soldaten, och alltid bör vara oskiljaktigt ifrån en Militair-Corps, så torde Utskottet af ;ådan orsak äga tillräck* lig anledning, att ej tillstyrka bifall till den härom gjorda motionen.
Hvad slnteligen belräfFar det i 5'dje puncten anförda yrkande, att för Bonde-Ståndet en grå uniform måtte fastställas; så, enär någon fråga härom icke blifvit hos BondeStåndet väckt, anser Utskottet sig ej skäligen kunna meddela något tillstyrkande, eller framställa förslag i ett ämne, Sora helt och håll t synes böra bero på BondeStåndsts eget fria val och godtycke.
Dock varder detta allt ti1!
Ständers egen pröfning vördgamt öfverlemnadt.
Stockholm dea 2:dra Aprill 181S. ooeoeoooooooiceootsooaooäcoocoaaooooeofflo1»-^' Serskildta Utskottets Betänkande med upp* lysningar om de hittills vidtagna åtgärder i frågan om indragning och sammanslående af öfverfLödiga Embeten och Tjenst er.
Ilos Riksens Högl.
Ständer har Serskildta Utskottet, som fatt sig uppdraget att utarbeta allmänna grunder för indragning och. sammanslående af cfverflödiga Embeten och Tjänster samt en förbättrad.arbetsmetod, ansett sig böra vördsamligen anmäla en omständighet, som vid granskningen af da till Utskottet inkomna handlingar, rörande detta ärendes hittills vunna handläggning, väckt Utskottets synnerliga uppmärksamhet, och hvilken synts detsamma nog vigtig att böra, på förhand och innan Utskottet hunnit afgifva sitt slutliga Betänkande, komma till Riksens Ständers kännedom, lill vinnand e af det afseende Riksens Ständer kunna frua densamma förtjena.
Utskottet anhåller att, för mera tydlighet skull, få aflemna f l ande korta öfversigt af det sätt, hvarpå frågan cm Embetens och Tjänsters lämpligare regl.ri g blifvit behandlad, ifrån det den först vid 1809 och 1810 årens Riksdag väcktes, intill närvarande stund.
Uti den Nådiga Propositionen till Riksens Ständers Statsutskott, den 5 Juli 1809, täcktes Kongl» Majit förklara Dess nådiga benägenhet att sorgfälligt iakttaga alla utvägas Bihang tillfiiksStiPrQt, j8»7-i§i3, 8:de Sami.
N;r gg. 6a. 462 Serskildta Utskottets Betiinkandcn. 4 till indragningar i StatsVerkets utgifter, Som vore förenliga med RiksStyrelsens tillbörliga handhafvande, och tillika uppdraga åt Statsutskottet, att uppgifva de besparingar, som enligt dessa grunder kunna linnas nyttiga och rättvisa; då Kongl.
Maj:t tillika i Nåder yt‘ trade den förmodan, att vid en förbättrad gång af de allmänna ärenderna, dessa skulle, med lindring i Statens kostnad, kunna lika noggrant som förut vårdas och behandlas af färre, dock till en del bättre lönade Embetsoch Tjenstemän, än de nu antagne.
Men då Utskottet, i anseende till de härvid erforderliga många och grannlaga undersökningar och pröfningar af Ärendernas och Verkens beskaffenhet, ansåg sig omöjligen kunna medhinna ett arbete af denna vigt och omfattning, funno sig Riksens Ständer föranlåtne att, uti skrifvelse af den 3 Januari 1810, i underdånighet hemställa, att Kongl. Maj:t måtte i nåder utnämna en Comité af nitiska, driftiga och kunniga män, hvilka finge sig uppdraget att, med iakttagande af de grunder, sorn i ofvan högstberörda Kongl.
Maj:ts Nådiga proposition blifvit uppgifne, utarbeta en fullständig plan i detta afseende.
Tillika beslöto Riksens Ständer att utfästa tvänne b löningar, den ena af 500, och den andra af 250 R:dr, för den som uppgåfve det tjenligaste proiect till reglering af arbetet inom Rikets HofRätter, Collegier och StyrelseVeik, ochanhöllo, att dess a projecter matte få inlemnas tili Committerade, för att af dem pröfvas och granskas, samt, i sammanhang med Comitéens Serskildta Utskottets Betänkandeft.
4^3 yttrande deröfver, vid nästa Riksdag komma under Riksens Ständers skärskådande.
Vid föredragningen af denna Underdåniga hemställan, den 15 Januari löio, förklarade Kongl. Maj:t sig framdeles vilja vara i
Nåder betänkt på att utse och förordna de personer, hvilka skulle komma att utgöra dea underdånigst föreslagna Comiténj och bl ef, på Kongl. Maj:ts Nådiga befallning, underrättelse i Tidningarne införd om de af Riksens Ständer utfästa Belöningar, med föreskrift, att de täflande borde, inom 1811 års slut, insända sina skrifter under adress till Committerade för regleringen af det fullkomligaste sätt till ärendernas behandling i Rikets Collegier och Publika v rk.
Den 10 derpåföl jande
December erhöllo samtliga Collegierne och HofRätt.rne befallning att inkomma med underdåniga Betänkand-u om de utvägar, som inom dessa verk kunde vidtagas till det åsyftade ändamåLta vinnande, S_dan, tid efter annan, dessa betänkandem hunnit inkomma, behagade Kongl. Majit dem 4 October 1811 förordna ledamöter till dem af Riksens Ständer Föreslagna comitéo, och dertill i Nåder kalla Presidenterna i Dess och Rikets Krigs-, Kammar-, Bergs- och CornmerceCollegier, samt Förvaltningen af Sjöärendcrna StatgContoiret och KammarRäiten, jemte en ledamot från hvarje Collegium, den.
Presidenten egde att utse; och skulle denna Comité sammanträda under ordförande af StatsMinistern för Utrikes Ärenderna, samt till Kongl. Majit i underdånighet insända 4*54 Serskildta.
Utskottets Betänkande», det förslag i ämnet, som sluteligen kund© af densamma utarbetas. Till C o milén öfverlemnades de från Collegierna o:h Yerken inkomna underdåniga yttranden, äfvensom en, till följe af Kungörelsen i tidningarne insänd prisskrift, hvilka handlingar bl eivo af Committerade granskade, hvarefter deras underdåniga Betänkande, den 2 Maj 1812, afgafs samt den 12 påföljande Juni i Nåder meddelades Rikets då församlade Ständers Statsutskott.
De lili Comitén förde Protocoll, hvaraf Serskildta Utskottet haft del, synas, äfvensom sjelfva Betänkandet, ådagalägga, att de fleste af Committerade hyst den öfvertygelse, att någon hufvudsaklig förändring i allmänna ärendernas behandlingssätt icke kunde tillstyrkas, och att Coilegisrnas samt Embets.- verkens bibehållande i deras dåvarande skick vore i Grundlagen försäkradt.
Det lär hafva varit af sådan anledning, sorn Committerades hela åtgärd stadnat i föreslående af ett eller annat Contoirs eller Departements flyttning från ett Collegii inspektion till ett annais, samt någon obetydlig indragning vid vissa Verks personal, hvarmed dock i hufvudsaken föga eller intet kunde sägas vara vunnet.
Sedan Riksens Ständer vid 1812 års
Riksdag erhållit kännedom af detta förhållande, funno de sig föranlåtne att, på sätt deras underdåniga skrifvelse af den 24 Juli samma år utvisar, till Kongl. Maj:t underdånigst hemställa, att, då Committerade saknat både tid och ledighet ifrån andra Embetspligter, Serskildta Utskottets Betänkanden.
465 för att kunna ingå i den utförligare behandling af sitt uppdrag, som ämnet fordrat, en serskild Comité, till utarbetande af en firl 1 - ständig plan för en enklare, sakrare och mindre kostbarn förvaltning af Rikets allmänna arend r, samt en rutgående dertill nödig granskning och utgallring at utkomna mångahanda, mer ocii mindre till tidehvarfvet länipeliga ekonomiska författningar, och deribland äfven bestämmandet af gränsen för de juridiska och ekonomiska angelägenheterna, måtte tillförordnas, bestående af några, om de åtskilliga StyrelseVerken kunniga och i allmänna hushållningen erfarna män, hvilka skulle äga att, utan hinder af gällande lagar och författningar, föreslå sådana ekonomiska stadganden, samt den ordning för de allmänna ärendernas handläggande i dessa delar, som med Rikets närvarande skick och förhållanden kunde instämma, hvarjemte Riksens Ständer för verkställigheten häraf hade beslutat, att till påföljande Lagtima Riksdag för i fråga varande behof anordna 5000 Rd. med underdånig anhållan, alt, i händelse denna summa i ke skulle vara tillräcklig, Kongl, Maj:t täcktes af öfverskotterna på in» komst-titlarne förskjuta medel härtill.
Öfver denna underdåniga hemställan, samt hvad Riksens Ständers Skrifvelse i öfrigt innehöll, behagade Kongl- Maj:t i Nåder höra StatsBeredningen, sorn, enligt hvad dess till Serskildta Utskottet nu mera öfverlemna» de underdåniga Utlåtande innehåller, fann, genom det gjorda penninge-anslaget, utväg Serskildta.
Utskottets Betänkanden. vara för Kongl.
Maj-t beredd, att till den föreslagna Comiten, lika ined hvad i afseende på LagComitén ägt runa, kalla och belöna skickliga män, äfven från Landsorterna; och trodde StatsBeredningen någon annan instruction icke böra till en början lemnäs Cornmitcerade, än att, efter öfverläggning med LagComitéen, så vidt ske kunde, föreslå gränsen emellan de juridiska och ekonomiska angelägenheterna, samt i öfrigt till Nådig pröfning uppgifva Förslag till förändring i Rikets Styrelseverk, och den plan, efter hvilken Gommitterade ansåge ett ekonomiskt Lagverk böra utarbetas, och de grundsatser, som dervid borde följas, för att vinna det dermed påsyftade stora och vigtiga ändamål.
Vid föredragningen häraf, förklarade Kongl.
Majrt, på sätt Dess Nådiga Bref till StatsB red ringen af den 3 December 1812 inneha b-r,Sig framdeles vilja vara betänkt på att förord a den af Riksens Ständer föreslagna Comiié och dertill utnäm ia Ledamöter, hvilket likväl icke vunnit någon verkställighet innan Riksdagen år 1815 inföll, då Riksens Ständer åter förnyade sin underdåniga anhållan om den ofta föreslagna Comiténs förordrand’, i ändamål, som orden lyda uti Riksdagsbeslutet: att utarbeta förslag till en allmän ny reglering af Statens Embeten och Tjenstår, Tjänsters indragande, Tjenstemännens löningssätt och pensionerande samt befordringslagai nes förbättring.
Då Riksens Ständer härmed trodde sig böra förena den önskan, att Comiten icke måtte komma att Serskildta Utskottets Betänkanden. 457 bestå af blott Embetsman, som Kongl.
Maj:t i Nåder förordnar, utan ock af Riksens Ständ rs Ledamöter, deni de sjelfve dertill utse bland sina Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContors-t, en af hvart
Stånd från hvardera Verket; så blef afven Riksens Ständers förordnande härom i RiksdagsBeslutet intaget, med tillägg att Riksens Ständer, till kostnadernas bestridande för arbetet, och lifgifvande på trycket hvart halft år af det förslag, denna Comité komme att utarbeta, jemte dertill hörande handlingar, intill na inträffande Riksdag, då Riksens Ständer skulle sig deröfver yttia, anslagit 5000 Rd. årligen, hvilka borde afsättas och Comitén oförryckte tillhandahållas.
Hvad i anledning af dessa Riksens Ständers hemställningar och beslut intill närvarande stund blifvit åtgjerdt, består deruti, att Kongl. Maj:t, den 24 Januari 1816, i Nå-, der förord.aat Öfver-Directeuren Rönbeck att företaga åtskilliga för nödiga ansedde förberedande undersökningar, med honom i dess Instruction gjordt föreläggande, att en gång hvarje
Qvartal uppvisa sitt arbete för en granskande Comité, den Kongl. Majrt förklarade sig framdeles vilja utnämna; och har bemälde OfverDirecteur, den g Juni 1817 erhållit Nådigt tillstånd, att utse och sig till biträde antaga en skicklig person, som af de medel, Riksens Ständer i ofvanberörde måtto anslagit, komme att åtnjuta ett årligt arfvode af 250 Rd.
Då, enligt hvad tillförordnade Stats-Seereteraren för Kongl. Kammar Expeditionen, £46 Serskildta Utskottets Betänkandem Herr Friherre Ehrenborgh, till Utskottet skriftligen förklarat, desse äro alla de åtgärder, som blifvit i ämnet vidtagne, men Riks ns Ständers vid flera Riksdagar yttrade och förnyade önskan om en allvarsam och driftig behandling af denna aldraforst af Kongl.
Maj:t va kta och till Riksens Ständer Nådigst öfverlemnade fråga, synbarligen finnes d ri^enor* icke hafva skridit närmare sin uppfyllelse, held?t den arbetsoidni>'g. som uti der Nadina lystra tionen blifvit Ofvei Directeuren Robeck föreskrifven, tyckes, äfven nied den bä-ta vilja och arbet förmåga, fordra en lä igd af år, lör att medföra något användbart resultat, och bemäld i ÖfverDirectenrs af Utskottet gerna r"ttvicade moda icke ännu »unnat verka ens den aflagsnaste fördel, då det redan färdi a ar.cetet icke kunnat, eft r föreskrift, till allma i kännedom genom tsvccet kungöras, i brist på den granskande åtgärd, sorn skulle tillkomma den hittills i :ke förordnade Co-r mitén; så har Serskildta Utskottet, som af de erhållna Handlingarne med underdånigsta erkänsla inhemtat, huru Kongl. Maj:t fleie gånger förklarat sig sinnad att, genom Comiténs tillsättande, i Nåder gå Riksens Ständers billiga önskan till mötes, icke kunnat annorstädes söka anledningen dertill, att denna Kongl. Majrts
Nådiga afsigt, äfven efter ^815 ®rs Riksdag, förblifvit ouppfylld, än i följande med Expeditionssättet af Riksens Ständers da fattade beslut, rörande lönetillökningen för penninge-löntagande Civila Embete och Tjenstemän, inträffade förhållande, Serskildta Utskottets Betankanden.
Då vid sistnämnda års Riksdag, uppå af Kongl.
Maj t derom g:ord Nådig Proposition, Statsutskott^t, uti Betänkande af den 27 Juni, föreslog f >r Civila Embets- och Tjenstemän en sådan tillökning i deras otillräckliga per.ningelöner, som ansågs i någon tnon svarande mot tidernas förändrade skick, förklarade Utskottet att: ”då Kongl.
Maj:t”, enligt hvad den Nådiga Propositionen innehöll, ”vöre beredd att, så vidt möjligt vore, genom jeml ningar i det hela ocn en förbättrad organi-ation, söka vinna ändamålet, samt den vid 1809 och 1810 årens Riksdag icrägasatta regi ring af Styrelseverken uti dess åtskilliga grenar, om verkställigheten hvaraf, genom en serskild Comité, Riksens H jgl.
Ständer jemväl, både vid 1812 års och då påstående (1815 års) Riksdag, funnit sig böra i underdånighet anhålla, komme att omfatta alla frågor om Verkens och UöningsStaternas förändring; så hade Utskott ts åtgärd då hvarken bort eller kunnat sträckås o längre, än att föreslå den tillökning å förra Statsanslagen, som i mel lertid vöre nödvändig och Statens tillgångar funnes medgifva,” med tillägg af följande mening :
"Men hvilken tillökning sålunda endast lian blifva provisionel intill nästa Riksdag* hvarf-örinnan Förslaget till berörde reglering kominer att utarbetas.”