Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man torde säga, att jag just då är inconseqvent, då jag ej går nog långt tillbaka, utan motsäger det nya systemet, hvilket i sig sjelft ej skall vara annat, än det som infördes i Sverige 1634- Om det än skulle vara fullkomligen detsamma, om Europas, Sveriges och framför allt tidslynnets beskaffenhet skulle kunna medgifva ett återgående till fordna stadganden, så låtom oss just i denna händelse besinna, att den store Statsman, som skref och lät antaga 1634 års så kallade Regeringsform, som dock egenteligen ej var annat än hvad som nu skulle kunna kallas en Instruction för Regeringen, rörande dess arbetssätt, just genom den lade grunden till en Aristokrati, som, ehuru Sverige i yttre hänseende under den såg sin mest lysande period, 324 Ven 37 Maji. ehuru en mängd förträffliga inrikes författningaY sig derifrån härleda, Svenska Folket ändtligen 1680 måste anse för en lycka att få utbytt mot Souverainiteten.
Låtoni oss erindra oss att man äfven 1773 sade oss, att det urgamla Svenska Regeringssättet var återfördt, sådant som det varit före 1G80, och alt 1773 års Regeringsform innehöll motsägelser, hvilka icke kunde lösas genom annat än 1789 års SäkerhetsAét, och att det fordrades 30 år, och hela Rikets bringande nära sitt fall, innan denna kunde afskaffas.
Låtom oss icke glömma, alt Regeringens sammansättning åren för Statens bestånd och Nationens väl nära lika vigtig del af samhällsiurättningen, som förhållanderna mellan Regeringen och folket.
Det är också dessutom den väsendlliga skillnad emellan de högre Embetsverkens organisation, enligt i634 års Regeringsform, och den nu föreslagne Ministerialförvaltningen, att Collegierne då voro, som Utskottet sagt, afdelningar af Rådet, hvilka beredde samma ärender som in pleno afgjordes, att Collegierne hade flere Ledamöter gemensamme med Rådet och de Bisittare deri, som ej hörde till Rådet, ändå i förekommande mål hade rösträttighet, och intet blott voro Rådets föredragande och expedierande Betjening.
Det var således icke blott en man i Rådet, som om hvarje Styrelsegren ägde fullkomlig kännedom, utan flere med lika rättigheter inom Rådet; då deremot de nu föreslagne DepartementsCheferne skulle i sin Styrelsegren sakna all Controll af kunnige likar, och af ingen, som jemte dem Den 27 Maji. 325 lade hand vid saken, kunna vänta motsägelse.
Man finner allt förekommit genom Nationens rätt att genom sina representanter kalla dessa Chefer för de administrativa myndigheterne till ansvar för åtgärder dem de hetas vidtagit, men omöjligen kunnat alla vidtaga på sätt att de derföre kunna ställas till verk* ligt ansvar, emedan sådant aldrig bör kunna utkräfvas af dem, hvilka genom felaktiga inrättningar blifvit nödsakade att befatta sig med en mängd saker, om hvilka de omöjligen kunna äga full kännedom, och hvilka således ej felat i annat än deri, alt de åtagit sig en orimlig befattning, under det att de, sorn verkligen genom oskicklighet eller elak vilja vållat skadan, eller tillstält oredan, njuta skygd af sin apparenta obetydlighet.
För allmänheten kommer den subordinerade Einbetsjnannens lycka alt synas beroende af Ministern, men i sjelfva verket blir det Ministerns väl eller ve, som blir beroende af den subordinerade Embetsmannen, och härigenom skall ett förhållande dem emellan alstras, tvärtemot hvad det borde vara, af det starkaste misstroende å den subordinerades, och det blindaste förtroende å Ministerns sida.
Man tror att missbruk förekommas, genom det att nationen strängt och ofta utöfvar denna anklagelserättighet, man fäster sig, som så ofta plär vara vanligt, mer vid Ministern än vid Minister-embetet; men om man än får hort en oredlig eller oduglig Minister, om äfven alla hans så kallade organer, hvars verkliga organ han varit, följa honom i fördömd - 326 Den 27 Maji. sen, mån man kan af vår Herre utbedja sig en Engel till hans efterträdare, som icke beliöfde några organer?
Domaremagten ej kommer att finnas mer än fem embetsman i Staten, som på afgörandet af målen kunna sägas ha något direct inflytande, på alla andra blott äro deras biträden vid målens beredning, som det heter, och aldrig kunna fä^ta något annat begrepp vid att bereda väl, än alt på en gång bereda den afgörande i lag, och så, att genom sjelfva denna beredning den afgörande får anledning att afgöra dem i lag; som till mål för allt sitt sträfvande aldrig kunna se annat än en af dessa platser, hvilkas storhet förblända hopens öga, men hvilkas verkliga obetydlighet de bäst känna, och dit dessutom nästan alla andra vägar måste leda, snarare än den raka genom arbete under en annan i samma spliaer, så länge hos de på ett eller annat sätt rådande herrskar den princip, att undvika för nära liaisoner mellan befallande och lydande, och för mycken vana vid de så kallade gamla embetsmanna missbruken hos den, af hvilken man väntar deras ofelbara förekommande, och hos Den 27 Maji. 527 de subordinerade egna interesset lika starkt föranleder att på allt sätt söka undvika en Chef, som från längre tid känner dem lika väl som ärendernas behandling.
— Blifva embetsman på detta vis blott verkliga eller apparenta organer för hvarannan, utan att någon blir direct ansvarig blott för sina egna handlingar, då medger jag att Embetsmannainteresset och Nationens interesse alltid måste komma i sådan uppenbar fejd, att jag knappt ser något bålverk, som kan emellan dem uppföras , och trygga Nationen för förtryck i stället för att jag för min del annars alltid ansett en väl sammansatt, väl underbyggd, väl ansedd och väl lönad, af ingen annan än lagen beroende, men af den och inom sig väl controllerad Embetsmannacorps såsom det säkraste värn emot möjligheten, att ens genom en förändring i Grundlagen kunna i Sverige införa något farligt envälde, fåvälde eller mångVälde, Jag får be Utskottets Ledamöter om förlåtelse, i händelse jag orätt fattat deras plan; jag skulle önska, om, genom någon vändning eller utveckling af densamma, genom några correctiver i detaillerna, den ursprungliga faran, som jag trott mig finna i förslaget, att genom i ett för allt ansvariga Ministerii-Chefer sköta allmänna ärenderna, kunde undvikas.
Jag har ej kunnat finna några tillräckliga sådane i de som Utskottet uppgifvit, och tror, att, om den blifvande Comiteen skulle kunna uppfinna och tillägga några sådana, den åt - 3^3 Den 27 Maji. minstone behöfver mycken latitude i sin Instruetion, och att kunna betydligen afvika från den uppgifna planen.
Riksdags-ärendernas snart förestående önskansvärda slut vill jag icke uppehålla med begäran om iterremiss; hellre skulle jag ha önskat, att om formerna det tilläto, proposition kunde göras, att Utskottets inlemnade plan jemte de anmärkningar som dervid kunde göras, skulle remitteras till den blifvande Committeen, om hvars sättande jag tror anhållan böra göras på sätt Utskottet föreslagit.
Hvad jag uttryckligen bestrider, är deremot, att detta Utskottets förslag, antaget eller ej, skulle öfverlemnas åt ConstitutionsUIskottet, för att derefter lämpa redactionen af vissa §§. i Grundlagen.
Jag tror det ej vara constitutionelt, alt antaga något förslag, sorn med för eller fordrar ändring i Grundlagen, och sedan uppdraga ConstitutionsUtskottet alt endast föreslå en derefter lämpad redaction.
Om Betänkandet genast fått remitteras till ConstilulionsUtskoltel, så hade, kan hända, ingen discussion nu varit
Den är nu Lör jad, och jag utber mig då, att få framställa mina hufvudsakliga anmärkningar emot förslaget, öfverlemnande ödmjukast till Ståndets högre upplysning att deni bedöma.
Då jag med en värma, hvarifrån jag aldrig förmår att göra mig fri, hvarje gång jag tror frågan direct eller indirect gälla mitt Fäderneslands frihet, yttrat mig i detta ämne, \ och om jag, med för mycken värma ogillat förslaget, så anser jag mig så mycket mera skyldig att förklara, det jag visserligen derföre icke sätter i tvifvel Utkottets lika verkliga välmening.
Betänkandet skall föreslå att en större controll än den, som nu åtföljer våra Collegiers förvaltning, och jag ser i detta yttrande blott ett sammanhang med det yttrande Betänkandet också framställer, nemligen att våra Collegier nu för tiden skola vara utan all controll.
Med den tanken, att så vore, skulle alltid en figurativ controll vara bättre, än alldeles ingen; men basis för denna tanka är alldeles ovigtig.
Bevare oss Gud att tro, det vår nuvarande Constitution någonsin skulle förty das derhän, att den tillät Collegierna existera utan ansvarighet.
Till bevis på motsatsen torde jag böra anmäla, att jag har sedan revolutionen i högsta Domstolen föredragit en af JustitiasCancelleren anställd action emot en Ledamot i ett Collegium, och en Ledamots ansvarighet måste väl också vara alla Collegiers.
Det låter förträffligt, då Betänkandet påminner huruledes de fordna RiksEmbetenas innehafvare uppstodo med deras Collegier, emellan Kyndelsmässodagen och Midfastan, och aflade inför Konungen redogörelse för deras förvaltning; men då man litet foijer den der controllen i sina detailler, så undgår man ej att finna, att samma controll var, i sjelfva verket, ingen.
Betänkandet i denna omständighet vore verkställbart; antagom att StatsMinistern uppträdde åtföljd af sitt Collegium inför Konungen till redogörelse, så böra vi också besinna, hvad denna redogörelse kunne innebära.
Denne berättelse, innehållande uppgift af målens nummer, af, med ett ord, målens balancering, ifrån ett år till ett annat, och upplysande blott StatsSecreterarens och StatsMinisterns flit, men icke hvarken deras rättvisa eller deras moderation i magtutöfning, skulle då troligen af Konungen öfverlennäs
Den 27 Maji. 331 till någon af de andra StatsMinistrarnes genomseende och yttrande; och när nian eftersinnar, att desse Herrar StatsMinistrar således hlott skulle utbyta omdömen öfver hvarandras befattning; eller att, om StatsRådets öfriga Ledamöter också hördes, dessa kanhända icke så alldeles stodo i oberoende af StatsMinistrarnes förtroende och vänskap, så inser man lätt att denne ansvarighet vore snart sagt ingen.
Redogörelsen skulle aldrig kunna upplysa någon ting i den hufvudsakliga frågan huru, detta dyrbara huru målen, huru Statens och Medborgares välfärd blifvit afgjorde; och det så mycket mindre, som i denna fråga voro alltid StalsMinistern och hans Collegium jäfvoga att sjelfve sig yttra. 1809 års Constitution har föresett faran af att StatsRådets Ledamöter skulle kunna, såsom Presidenter i Collegierna, eller såsom Ledamöter i Allmänna Beredningen, absorbera hela magten af Beredning och Collegier; och har derföre uttryckligen förbjudit, att ingen Ledamot af StatsRådet får tillika innehafva annat civilt embete; och nu föreslår likväl Utskottet alldeles motsatsen.
Der måste nu de mål, som äro ämnade att föredragas, först granskas; der måste alla nödiga handlingar uppläsas; der måste ej allenast Föredraganden, utan äfven flere andre, af Föredraganden oberoende Embetsman lemna deras omdöme i hvarje mål; der mäste ett protocoll formeras, som står i oberoende af Föredraganden, derigenom att det justeras inför Beredningen, underskrifves af dess äldsta Ledamot, och genomdrages med dess sigill.
Men när nu åter, på sätt Betänkandet föreslår, Beredningen skulle afskaffas; när allt, till och med Protocollet skulle sättas ensamt i beroende af Ministern och hans underlydande StatsSecreterare, och när man vidare besinnar, att StatsRådels Protocoller icke få tryckas, så att StatsMinistrarnes höga och mägtiga förvaltning icke ens voro underkastade publicitetens controll; så frågar jag, hvari bestod, eller hurudan vore val StatsMinistrarnes och StatsSecreterarens controll?
Eller fanns väl sedermera någon annan ens tänkbar, än den, som livart femte år låg hos Ständernes Eleclorer, som ägde att välja vårt ConstitutionsUtskott.
Man har åberopat exemplet af England och Norra America; men jag ber, att vi ej må kasta oss i förvillelse: intetdera af dessa Länder äga StatsMinistrar.
England och Norra America äro mångfaldigt rikare än Sverige; men åtnöjas ändock med att hafva StatsSecreterare, och Den 27 Maji. 335 det vore väl roligt att vela, hvad KrigsMinistern i England heter, eller hvad FinanceMinistern i Norra America?
Vi äga också StatsSecreterare, men vi skola nu icke nöjas dermed.
För oss är beliofvet starkare att hafva höga och mägtiga och dyra Herrar.
Man torde invända, att titeln ingenting gör till saken; och att Englands samt Norra Americas StatsSecreterare kunna vara Ministrar, utan att kallas så; men jag frågar då:
Äga vi, eller kunna vi få en lika controll på de blifvande Ministrame, sorn man har i England och Norra America?
Der samlas Lagstiftande Magten en gång hvarje år, och utöfvar sjelf en sträng gransknings-rätt; då vi åter kunna hafva fem år emellan hvar Riksdag, och hafva i dessa dagar hört, att vår granskningsrätt icke ens tillhör oss sjelfva, utan personer, som våra Electorcr äga att utnämna — Betänkandet lofvar oss, att under den föreslagne Ministerialstyrelsen skall embetsmanna-skickligheten blifva större; men jag tror just motsatsen, emedan jag icke inser, hvarken alt det fordras någon särdeles skicklighet att författa i pennan hvad Ministern befaller; eller hvartill skickligheten ens skulle så särdeles båta Embetsmannen, då hans öde alltid ändå afgjordes efter den mer eller mindre faveur, hvari han stod hos Ministern, hvilket åter kunde bero af helt andra omständigheter än skickligheten.
— Vi vete, att då Gustaf III återkom från Frankrike, medförde han alldeles samma nyhetsbegär, som nu åter så starkt uppblossat.
Han förändrade vår klädedrägt, och för t - 354 Den 27 Maji. ändrade till en del, på ett olyckligt sätt, våra seder och vårt lefnadssätt, men han respecterade länge våra nationella StyrelseFormcr; och när han slutligen bröt deni, när han afskalfade Rådkammaren, som var talrik nog för att, inom sig sjelf, äga sin egen controll under Konungen, hvilken åter ägde, då som nu, ensamt afgörande rätten, men som dervid icke ägde någon olycklig anledning att mera höra den ena, eller mera tro på den ena af sina Rådsherrar, än den andra; när Gustaf lil upplöste
Rådet, hvars constitutionella dygd just låg deri, att det yttrade sig öfver alla mål, utnu att någonsin tillika befatta sig med deras beredning, hvilket bestyr förrättades af StatsSecreterare, som åter controllerades af Rådet, när Konung Gustaf III bröt denna naturliga kedja, och gjorde andra länken deri lill den första; när han upplöste
Rådet, så afgjorde han också, i samma stund, sitt och sina afkomlingars öde.
Det ligger i Svenskens natur att tåla allt af sin Konung; men ingenting annat än rättvisa af sina likar; och han glömmer aldrig, alt i frågor om rätt, äro Ministérens
Ledamöter att anse för ingenting annat än hans likar.
Det är också derföre i Sverige dubbelt angeläget, att icke öka den ministeriella magten, om man icke också kan öka eontrollen på den; men nu har Utskottet, långt Den 27 Maji. 355 ifrån alt föreslå oss någon förökning i Controll, begärt afskaffande af den egentligaste Controll vi hittils ägt; tj Utskottet föreslår uttryckligen att Allmänna Beredningen bör afskaffas.
Detta synes mig likväl så felagtigt, att jag, som anser friheten bestå i säkerheten, att hvar Svensk Man alltid efter Lagarne behandlas, skall anse Svenska Friheten förbi den stund, som detta förslag gått igenom.
Friherre Cederström_, Jacob: Egentliga ändamålet med Utskottets Betänkande har varit att åstadkomma en minskning i Embetsmännens antal, och Utskottet har i sådant afseende föreslagit, att en Commite kunde nedsättas för att utarbeta förslag i hvilka grenar af Styrelsen indragning borde äga rum.
Jag instämmer fullkomligt i Utskottets yttrande, att detta förslag är af den beskaffenhet, att det bor emellan Riksdagarne utarbetas, ty det är icke möjligt för Riksens Ständer, så väl i afseende på bristande kännedom om nu varande Styrelses sammansättning och dermed gemenskap ägande ämnen, som i brist på tillräcklig tid, att med ett sådant arbete sig sysselsätta.
Sådane förslag böra en - 356
Ben 27 Maji. skilt anmälas inför ConstitutionsUtskotlet för att der skärskådas.
Jag tror ock lika med Grefve Spens, att en återremiss till Serskilta Utskottet ej skulle leda lill något resultat, ty Utskottet är troligen ej i tillfälle, att på den korta tid af Riksdagen, som nu synes återstå, utarbeta och till RiksStånden inkomma med ett annorlunda beskaffadt förslag, än som redan är aflemnadt.
Jag anser derföre den enda utvägen vara, att, jemte öfverlemnande till Kongl. Maj:t af Utskottets project, Riksens Sländer bos Kongl. Maj:t i underdånighet anhöllo, att Kongl. Majit täcktes förordna en Committé, hvilken med de lijelpemedel ifrågavarande förslag jemte de handlingar, Utskottet för sammanfattandet deraf begagnat, kunna aflemna, sättes i tillfälle att utarbeta ett fullständigt förslag i • ämnet, hvilket vid nästkommande Riksdag borde till Riksens Ständers granskning framläggas, och hvarvid Kongl. Majit tillika, om så godt synes, kunde aflåta Nådig proposition om ändringar i de delar af Grundlagarne, hvilka i anledning af sådane förslag komrae att äga rum.
Jag vill blott hafva den äran förklara, att jag förenar mig uti Herr Grefve Spens Deri in Maji. 537 Spens’s och Herr Munck af Rosenschölds yttrande, att serskildta Utskottets ifrågavarande Betänkande bor öfverlemnas till K:gl. Maj:t, för att sedermera lända den Committé' till upplysning och ledning, som får sig uppdragit, att utarbeta förslag till en förbättrad CollegialStyrelse, och förenklad arbetsmethode inom Collegierne, med flere Verk: att remittera det, antingen helt och hållit, eller till en del, till ConstitulionsUtskotlet, på sätt Friherre Boije hemställt, är stridande mot de former, som vid frågor om ändring i Grundlagarne, äro föreskrifna.
Hvad det historiska af Friherre Boijes anförande beträffar, torde det tillåtas mig anmärka, att den Act, sorn Friherren omnämnt, och säkerligen af misstag kallat 1734 års RegeringsForm, icke är af 1734» utan i634> och anses såsom Sveriges första Regeringsform.
Genom denna RiksAct, hvilken var ett mästerstycke för sin tid, och till vissa delar ännu torde kunna tjena till efterföljd, sattes enhet och ordning uti den inre Styrelsen: under densamma vidtogos en mängd stora och nyttiga anstalter och författningar till upphjelpande och förbättring i Statshushållningen : under det denna Rege ringsform var gällande, inträffade den lysande och ärorika period då Sverige föreskref Lagar i Europa; en period, som, med vissa Ridd. 0. Ad.
Afd. 43, 44* 333 Den 27 Maji. undantag under Konung Carl XI:s FörmyndareRegering, vi gerna kunna önska oss alt få återse.
Det bat, som Friherre Boije säger, att Adeln ådrog sig, och hvars orsaker
Frilierren vill härleda ifrån den uti nämnde Regeringsform stadgade organisation af Styrelsen , tror jag ej egentligen ifrån en sådan källa leder sitt ursprung.
Den afund som de OfrälseStånden merendels visade mot Adeln, och under samt efter Drottning Christinas tid egentligen började högt yttra sig, ledde sitt upphof från den verkligen för stora magt, och det anseende Adeln ifrån Sekler tillhaka sig tillvällat och förvärfvat, och i anseende till de stora förläningar, som den ädelmodige Guslaf Adolph, men ännu mera hans Dotter, den rycklbara Christina, man kan säga det, slösade på Adeln, dock oftast för att belöna de utmärktaste förtjenster.
Re - Den 27 Maji. 339 geringsform, utan om den af 1634» hvilken Betänkandet åberopar.
Jag bar gifvit den namn af en så kallad Regeringsform, derföre alt den aldrig uppgafs, eller till innehållet utgjorde annat, än en Testamentarisk Instruction för Drottning Christinas Förmyndare; och jag har kallat denna handling ett fÖregifvit Testamente derföre, att dess autenticitet är gjord ganska problematisk af en Historiograf, som icke saknade anseende.
Jag hänvisar den värde Ledamoten till den upplysning i ämnet, till den kännedom om vissa scrupler, framställde af numera aflidne Biskop Nordin, som finnes uti en af Svenska LitteraturTidningens blad för Julii månad 18 J 4- Om alla Styrelseformer häst bedömas efter det allmänna tillstånd, hvartill de föra, så voro i634 års Styrelseformer de aldraolyckligaste.
Detärsannt, alt i Historien paraderar den tidepuncten såsom lysande af krigsära; och det ärsannt, att eröfriligar och de tillfällen att rigta sig på Utländska fiender, som ägde rum, gaf vissa familjer rikedom; men att det der bevisar ej någon säkerhet att rättvisan eller Lagarne voro väl administrerade: och Historien, med allt hvad som talar till våra minnen ifrån den tiden, vittnar om motsattsen.
Hvar och en känner, alt det var det missbruk af Magten, den egennytta, den Nepotisme, som utöfvades af de håda långa FörmyndareRegeringarne, att det var detta missbruk af magten, en magt hvilken det går så lätt an att missbruka, när man en gång fått den, ätt det var allt delta, som, mera än annat, kastade hatet på 340 Den 27 Maji.
Adeln, och sedermera derigenom vållade 1686’ års olyckliga envälde.
Jag liar yttrat mig fritt i ämnet, och tror icke, att jag gifvit anledning till missnöje emot Utskottet derföre, att jag tror det hafva misstagit sig i mening.
Jag har den äran att serskilt känna vårt Stånds Ledamöter i Utskottet, och just af min personliga högaktning för dem slutar jag, alt de icke kunna misstycka mitt framställningssätt.
Den siste talande värde Ledamoten har visat, att man kan raisonera rätt, men hygga sittraisonement på origtiga proemisser — på en falsk förutsättning.
— Hade det varit Utskottets tanka att i634 års Styrelseform i allt skulle införas, så vore Friherre
Boijes farhåga fullkomligen grundad — men sådan var aldrig Utskottets afsigt.
Tvertom hör efter Utskottets förslag, Controllen öfver Ministrarnes åtgärder sträcka sig lika till dem, som hittills till StatsMinistrarne, ja ännu vidare utsträckas. Jag tror ej, att vår frihet beror på långsamhet i former och en jemn, men executiva magten förlamande, controll af kunnige likar.
— Det är nog för ändamålet, att personen har full ansvarighet: att controllen ligger i Lagarne, och alt lian stimuleras till drift och verksamhet genom vissheten, att ensam uppbära hedren eller tadlet för sitt arbete.
— Friherre Boije har åberopat en anställd action Den 27 Maji. 341 mot en CollegiiLedamot, för att visa, att äfven sådane ej äro utan ansvarighet.
Jag tror, att just för det vårt land är fattigare än dessa, har det varit nödigt länka på indragning af öfverflödiga Embeten, och för dem är Utskottets förslag en oundgänglig grund.
— Samme värde Ledamot har påstått, att Norra America ej äger Ministrar, utan blott StatsSecreterare — och jag medgifver det, — men namnet är likgiltigt — det är endast magten och ansvaret som här kommer i fråga. —.
— I öfrigt har Sverige redan 2:ne StatsMinistrar, och jag tror ej att Fiherre Boijes skäl gäller mindre mot desse, än de nya Utskottet föreslagit.
— Sluteligen ber jag att få tillägga, det jag med Friherre Cederström instämmer deruti, att, i anseende till lidens korthet, hela målet må öfverlemnas till Kongl. Majit, med anhållan att Kongl. Majit täcktes med första nedsätta en Committé till utarbetandet af förslag i ämnet, uti hvilken Committé Riksens Ständer likväl borde utnämna vissa af sina medlemmar; och blefve det föröfrigt Konungens rättighet, alt föreslå de ändringar 342 Den 27 Maji. i Grundlagen, sora i följd af ett slikt förslag kunde blifva af nöden.
Jag hör derföre erinra, att om vi ej blott tvista om ord, så är dock visst, att vi ännu Gudi lof, äga ingen enda Embetsmannamyndighet, ingen enda Minister af den magt, af den olycksaliga verkningsförmåga, som Betänkandet föreslår.
Det kan vara alldeles likgiltigt hvad vi kalla Chefen för UtrikesÄrenderne, StatsMinister eller CancelliPresident; och om denna Embetsman är egenteligen icke fråga, då vi tala om Inrikes Styrelseformerne.
Vår JustitiasMinister har, på långt när, icke den magt Betänkandet föreslår, och kan ej hafva den, så vida, om Collegiernas Ledamöter kunna förafskedas, och Ärenderna lika väl vårdas af en enda person, nemligen den föreslagne Ministern, sådant likväl icke gerna går an med högsta Domstolen och HofRätterne.
Men utan att aga sådan magt, kan JustitiasMinistersEmbetet, visserligen aldrig skadligt i den mans hand, som nu innehar detsamma, dock i en annans hand, blifva ganska ofördelaktigt för samhällets angelägnaste fordran.
Det var ganska obetänksamt då man skapade en Embetsman, som blef på en gång redofordrande och sjelf redovisande; och detta inträffar likväl med JusliliaeMinistern, Den 27 Maji, 345 så länge han tillika är sjelf Domare, sjelf Ordförande i högsta Domstolen.