Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta är således ingalunda ett företag, som endast intresserar köpingens innevånare, utan på goda skäl kan anses varn af allmän nytta, och jag anhåller, alt det H.
Ståndet, vid fattandet af silt beslut i denna del, täcktes laga dessa i korthet framställda upplysningar i öfvervägande, på grund af hvilka jag föreslår, att den af Utsk. tillstyrkta summa af 10,000 rtdr måtte beviljas, dock icke på det sätt, som Utsk. tillstyrkt, ulan så att 5ooo rtdr måtte anvisas såsom anslag, och de öfriga 5ooo rtdr erhållas såsom läntefritt lån med 3 procts årlig afbetalning.
Skulle likväl äfven denna fördel af R. o. Ad. anses alltför stor, så anhåller jag, att åtminstone lånet malte blifva rantefrilt, och att den årliga nfbetalningen malte inskränkas till 2 procent.
Endast på detta vis torde det blifva möjligt att bringa delta företag till verkställighet; men jag förutser, att 0111 lånet skulle erhållas på så tryckande villkor, som man tyckes åsyfta, så lärer det kunna sättas i bredd med ett fullkomligt afslag.
Jag anhåller att Hr Frih. o. Landtm, täcktes framställa propos. på den begäran, som jag tagit mig friheten alternativt göra.
På begäran af Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr., upplästes de beslut i ämnet, som från de öfriga Stånden ankommit, innehållande: PresteSt:s, alt 39:de punkten blifvit bifallen, och BorgareStjs, att Ståndet för det i denna punkt omtalade ändamål bifallit en summa af 10,000 rtdr, hvaraf 5ooo rtdr utgå såsom statsanslag och 5ooo rtdr beviljas såsom lån, hvars återbetalning ifrån dess lyftning beräknas sålunda, att 5 proc. å det primitiva beloppet årligen erlägges, hvaraf 3 proc. utgöra ränta och återstoden afgår på capilalet.
Jag ber att få yttra några ord lill vederläggning af hvad Frih.
Nauckhoff nu behagat anföra.
Jag har visserligen, inom Utsk., deltagit i beslutet om ett lån af 10,000 r;dr till Ronneby köping; men jag vill gå den värde talarens önskan lill mötes deruti, att vi må förändra beslutet, så att hälften af denna summa kommer att utgå såsom lån, och den andra hälften såsom anslag.
Deremot kan jag alldeles icke med den värda talaren förena mig deruti, alt ifrågavar. samhälle skulle hafva fördelar framför andra att få detla lån ränlefrilt och med 3 proc:s afbetalning.
Den allmänna princip, som af Utsk. blifvit följd, 4?g
D e n 29 Mars f. ra. ocii som ja» tror att 11. o. Ad. förut gillat, nemi. 3 procrs ränta oell ?. proc:s afbetalning, bör också vid detta tillfälle vidhållas, så att proc;n kommer alt sålunda af delta samhälle erläggas, och att intet undantag i detta afseende må komma alt ske.
Jag får derföre hos Hr Frih. och Landtm, anhålla om propus. å BorgareSUs beslut.
Nanckhoff:
Ehuruväl den siste värde talarens yttrande, äfvensom det beslut, hvilket inom ett annat Ständ kan vara fattadt, tyckas böra inverka på min åsigt, så bindel mig likväl icke möjligt att densamma frånträda.
Då jag likväl biträder den siste värde talarens yttrande, alt R. o. Ad. borde bifalla BorgareSlis beslut, sedan propos. derå blifvit gjord, så är delta endast för att icke åstadkomma någon splittring i beslutet.
Jag får således förändra min anhållan i delta afseende, och instämmer i Hr Weslfelts begäran om propos, på hvad BorgareSt. i denna fråga beslutat.
Sedan propos. å Utsk:s förslag först blifvit framställd men icke anlagen, instämde R. o. Ad. i samma beslut som BorgareSt. ronde ågtde punkten fattat.
4o och 4 1 punk terne.
Dessa båda punkter biföllos. b) Utdikningar och aflappningar af sanka trakter och sjöar, för beredande af odling sföretag. 1 : s t a p 1111 k l e n.
PresteSt. har i denna del faltat elt gemensamt beslut ronde de norra lanen, till hvilka de lagt den norra delen af Wermland eller Elfdalens och Finnbygdens härader, samt fattat ett dylikt beslut i ett sammanhang för de södra länen.
Det synes också vara mycket skäl, ali, uti sådana orter i de södra länen, der arhetsföretag af större vigt förefinnas, men kostnaderna skulle öfverstiga dervar. communers förmåga, de må erhålla understöd dervid af allmänna anslag.
I anledn. häraf, får jag vördsamt anhålla, alt frågorna om anslag för dessa län måtte blifva generelt företagna, och att PresteSt:s beslut i dess helhet må uppläsas.
Hr Frih. o. Landtm, hemställde, om det var Hr von Hohenhausens mening, alt hela afdelningen, betecknad med litt. b) och innehållande 7 punkter, lill skulle på en gång lill öfverläggning företagas.
PresteSt. har beslutat så väl 100,000 r:dr såsom ett anslag till de norra orterna, sorn en lika stor summa för de södra länen.
Likaledes hafva de upptagit i sill beslut anslag till några andra orter, så lill Den ag Mars f. m. 477 villa atl dessa, i händelse af öfverskott, skulle klifva ihågkomna.
Jag får hos Nr Frih. o. Landtm, således anhålla, att PiesleStts beslut i denna del måtte uppläsas, på det alt Ståndet må komma i bättre tillfälle alt bedomina frågan.
Nr Frih. o. Landtm, yttrade, att hans hemställan endast vaiit en förfrågan till Hr von Hohenhausen hvilka punkter han ansåg böra föredragas tillsammans, 0111 det var alla punkter, som under litt. b) finnas upptagne, eller om det blott var en del af dem.
Min önskan är, att gemensam föredragning må äga rum af samma punkter, som i PresteSt:s beslut äro upptagne, och jag kan icke närmare bestämma denna önskan. s PresteSks beslut upplästes, af innehåll att Ståndet vid i;sla punkten stannat i följande beslut: a) att en summa af 100,000 r:dr b:co ställes till K.
M:s disposition för Norrbottens, Westerbottens, Westernorrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län; b) att en summa af 20,000 r:dr anvises för norra delarne af Wermlands län, eller öfre och nedre Elfdals, öfre och nedre Fryksdais samt Jösse härader; c) alt en summa af 100,000 r:dr anvises till dtn återstående delen af Wermlands samt öfriga Rikets län, för att användas till vallenaftappningar eller dammbyggnader, för motverkande af frost och till förberedande af sådana större odJingsföretag, som öfverstiga menigheternas förmåga, samt alt till K. M:s nåd. pröfning mätte öfverlemnas, att för hvarje särskildt föremål, i mån af den nylla, som deraf kan påräknas, bestämma om statsbidraget skall utgå såsom anslag eller lån, och i denna sednare händelse, huru med återbetalningen skall förhållas, samt 0111 ränta bör erhållas eller ej; d) alt de för Emmåns och Stångångs samt Hunble och Tolleruds åars upprensning och för uttappning af myror på Gottland beviljade understöd, hvilka likväl, af en eller annan orsak, kunna komma atl icke utgå, må på enahanda villkor af K.
M. disponeras till andra odlingslöretag inom sistnämnda län af Riket.
Derjemte hade PresteSt. förbehållit sig att, såvida medel ännu skulle vara öfriga att disponera, sedan extra-stalsreglertn blifvit difinitivt afgjord, kunna större anslag för beredande af odlingsföretag bevilja. 2, 3 och 4 punkterna hade blifvit af PresteSt. bifallna.
Jag ber blott att få fästa Hr von Hohenhatisens uppmärksamhet derpå, att han misstagit sig, enär, efter hvad jag tror, litt. b, som nu är i fråga, alldeles icke har någonting alt skaffa med de af PiesteSt. omtalade summor, nemi.
100,000 r:dr för de norra länen, och D«n 29 Mars f. m. 100,000 r:dr för de södra.
Della är en alldeles särskild fråga.
Må den sisle värde lalaren ej misslycka, alt det förefaller mig som misstaget skulle ligga på lians sida, och ej på på Hr von Hohenhausens.
Jag skulle likväl tro, ait formen fordrar, att man punktvis behandlar ämnet, och jag hemställer således till Hr Frih. o. Landtm., 0111 icke Hr Landtm, skulle tillåta, att
Utskis betänk, må ligga till grund för föredragningssätlet, d. v. s. alt det må blifva punktvis föredraget, då det alltid blir Hr von Holienhausen, äfvensom andra varda ledamöter öppet, att sluta sig tili det beslut, som Högy.
PresleSt. bar fattat.
Om föredragningssätlet skulle blifva sådant, som Frih.
Boye begärt, så fruktar jag, alt det ändamål, som bär åsyftas, skulle gå alldeles förloradt; ty 0111 man föredrager hvarje punkt särskildt och beslutar derom, så kan det Ilända, alt när man kommer till den sista punkten, har man 1 vissa punkter beslutat lika med PresleSt.
, men i andra punkter deremot beslutat en viss summa, och då man således i afseende på dessa punkter bundit sig genom ett föregående beslut, så blir det omöjligt att förena sig med Pi esteStåndet.
Jag skulle derföre tro, att, med bibehållande af den form, sorn Frih.
Boye önskat, vi ej kunna tätta ett sådant beslut, som [Jr von Hohenhausen åsyftar, utan anser bäst alt discussionen omfattar alla dessa punkter i ett sammanhang, och att man sedermera må öfver dem gemensamt besluta.
Börande föredragningssätlet hemställer jag vördsamt, om icke, sedan discussionen har vidrört det hela af de punkter, som under denna litt. förekomma, det sedan är det riktigaste att afgöra huruvida beslutet må blifva öfverensstämmande med det, som PresleSt. fattat.
Jag tror, att man derigenom skulle lättare komma till målet, än örn föredragningen gjordes punktvis.
De svårigheter, som en värd ledamot, Frih.
Nauckhoff, framställt, kan jag icke fatta.
Jag kan ej inse annat, än alt den fördel, man vill draga af PresteSt:s beslut, kan lika väl vinnas, om man punktvis företager betänk.
, som om man gör det summariskt.
Jag öfverlemna!1 likväl helt och hållet åt Hr Frih, o. Landtm, att vidtaga det föredragningssätt, som Hr Landtm, finner vara lämpligast.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt då i den första punkt eller i det första förslag, hvarom 1111 vore fråga, afhandlades så väl särskilda anslagssummor, som särskildta villkor, dels gemensamma för alla dessa summor, dels olika för hvar och en af dem, trodde Hr Landtm, för sin del, alt det riktigaste och lämpligaste sättet för R. o. Ad. att fatta sina Le - Den 29 Mars f. m. slut i della afseende vore, om
Ståndet behagade tillåta, på sätt sotu hittills skett, att i.vsta punkten föredroges.
Om då R. o. Ad. vid pröfningen af de förslag, sorn förekomma i irsta punkten, funne för godt att fastställa villkoren eller att dem alslå, och R. o.
Ad. sedermera vid pröfningen af de flera anslag, som i följande punkter förekomma, funne skal ali samma villkor, som vid den föregrde blifvit stadgade, äfven för de sednare skola tillämpas, så torde Ståndet finna, alt del då berodde af Ståndet alt hänvisa lill samma beslut, som ronde usta punkten blifvit beslutade, hvarigenom intet hinder kunde möta för de särskilda bankarna alt göra sig gällande, hvaremot, ora R. o.
Ad. öfverlade på en gång om alla punkterna, Hr Landtm, fruktade att det kunde föranleda till missförstånd och till stora svårigheter alt slutligen reda sig från de särskildta meningar, som blifvit framställda, enär de kunde vara af mycket olika beskaffenhet, då inånga punkter på en gång framställas, hvarigenom man ock mindre lätt koinme till de propos:r, som kunde komma alt göras, och besluten, i stället för att förenklas, komme alt betydligen försvåras.
Hr von Hohenhausen!
Med afseende å de betänkligheter, hvilka så väl af Ur Frih. o. Landtm, sorn åtskilliga ledamöter blifvit framställda emot det föredragningssätt, jag tagit mig friheten föreslå, och då jag tror, att det äfven låter sig göra på det andra sättet; så skall jag icke uppehålla discussioneu genom påyrkande af en generel föredragning, utan afstår ifrån mitt förra yrkande.
Hr von Hartmansdorff; Jag ämnade anföra hvad Hr Frih. o. Landtm, redan sagt.
Sedan Hr von Hohenhausen afstått ifrån sitt yrkande af vissa punkters samfällda föredragning, och då jag ej förmärkt att någon annan ledamot varit af hans mening, så torde vi nu få öfvergå till betänkts föredragande punktvis. R. o.
Ad. beslöt att äfven denna afdelning skulle punktvis föredragas.
1 punkten blef nu föredragen.
Jag anhåller, att PresleStts beslut i den 1 punkten måtte ånyo få uppläsas.
I anledn. häraf upplästes ånyo den motsvarande 1 punkten af PresteStts beslut.
Skilnaden mellan StatsUtskts förslag och PresteStcs beslut, såvida jag rikligt uppfattat det sednare, består deruti, att då Utsk. velat lemna 100,0110 r:dr åt norra delen af Riket, antingen såsom anslag eller lan, och 100,000 ndr åt den södra delen blott såsom län, så har PresteSt. ansett samma villkor böra utsättas äfven för den södra delen, samt alt vissa harad af Wermland bor - 4So D e ri 29 Mars f. m. de räknas till den norra delen af Riket, likväl utan att förminska anslagen för denna del, ulan tillägga 20,000 r:dr för berörde härader.
För min del instämmer jag uti PresteStis mening, emedan jag befarar, att på få stallen torde understödsgifvunde såsom lån vara möjligt att begagna, derest delägarne i den jord, som skall okas, icke äro så få, alt låneafhandlingar med dem kunna uppgöras.
Men då valet öfverlämnäs till K.
M:s pröfning, så synes den rätta åtgärden vara vidtagen.
Inom den södra delen af Riket finnas trakter, t. ex. i Småland, hvilka äro lika vilda oell fattiga, som åtskilliga orter i Wonland.
Det vore då ej skäl alt behandla de förra mindre väl än de sednare.
Jag anhåller således, att Hr Landtm, först täcktes gifva oss propos. blott på 1 punkten af PresteSt:s förslag, sedan på den andra, och slutligen på den tredje.
Med den fullkomliga kännedom jag tror mig äga om belägenheten och den ekonomiska ställningen i de orter af Småland, som nu äro i fråga, anser jag det för min skyldighet att understödja den af Hr von Hartmansdorff framställda tanke, att
Liehofvet i de södra provinserna måtte vinna samma afseende, som behofvet i de norra.
Genom de anslag, sorn blifvit begärda för Emmåns och Stångåns upprensning, skulle otvifvelaktig! framträda ej mindre än 12,000 tunnland odlingsbar mark, sora nu ligger fördränkt under vatten.
Jag kan olyckligtvis icke här åberopa något sammanhang med jernbruksintresset, i hvilket fall min mening visserligen skulle få understöd af mera belydelserika talare, än jag; men jag hemställer vördnadsfullt, om icke äfven jordbrukets behof kunde någon gäng tillfälligtvis få göra sig gällande.
Jag anhåller således om propos. till bifall på PresteStis beslut i denna del.
Hr von Hohenhausen: Sedan R. o. Ad. beslutat att punktvis föredraga och afgöra Utsk:s betänk., så lärer den enda punkt, som nu utgör föremålet för discussionen, vara den om ett anslag af 10,000 r:dr för de norra länen, rnot hvilken jag förmodar, att ingen har något alt erinra, dock med förändring af hvad Utsk. föreslagit, att skilnad skall göras för de södra länen.
Sedan beslut blifvit fattadt ang:de de norra länen, torde fråga förekomma om de vissa härader inom Wermlands län, hvilka ej genom Forshaga och Dejefors bruks anläggningar hafva fått någon förmån.
Jag får således anhålla om propos. på Utsk:s första punkt, dock med reservation deraf, att skilnaden skall iakttagas för anslagen till de öfriga delarna af Riket.
Jag finner icke någon hufvudsaklig skilnad emellan StatsUtsk:s förslag i 1 punkten och hvad som sedan i afseende på de södra länen finnes föreslaget, emedan det äfven för de södra delarna af Riket skulle komina - Den 39 Mars f. ~m; 48i ma alt bero på K.
M. att öfverlemna dessa bidrag, som bär äro i fråga, utan någon återbetalningsskyldighet.
Det synes mig på de skäl, som af en värd talare Frih.
Boye blifvit framställda, att det ej är anledn. att göra den inskränkning för vissa orter, som Utskis förslag likväl synes åsyfta.
Då deremot de öfriga orterna, i södra delen af Riket, kunna gifva skäl till återbetalning, så lärer det väl ej kunna komma att försummas, då detta anslag ställes lill K.
M:s disposition, hvarföre jag nu ej tvekar att instämma i PresteStts förslag.
Att deremot antaga 1 punkten af Utskrs förslag, utan att dervid reservera för R. o. Ad. rättigheten att besluta om det tillägg, som PresteSt. gjort, anser jag ej lämpligt, då det synes mig, som öfre delen af Wermland har fullt ut samma skäl att behandlas lika med de norra orterna, som de norra orterna sjelfva.
Jag tror således, att bifall till 1 punkten endast bör lemnäs, med den reservation, att R. o.
Ad. sedermera kommer att beslula om det tillägg, som PresteSt:s beslut i detta ämne innefattar.
Då jag föröfrigt tycker, alt det beslut, hvaruti PresteSt. har stannat, kan ganska väl af R. o. Ad. antagas, så mycket mer, som det är kortare och enklare, än Utsk:s förslag, så får jag vördsamt hemställa, ifall icke någon af Ståndets ledamöter talar deremot, om icke propos. kunde framställas på nämnda Stånds beslut, såsom obetydligt afvikande ifrån lavad StatsUtsk. föreslagit, med undantag deraf, att för norra delen af Wermland tillägges 20,000 r:dr.
Jag hemställer således, om icke R. o. Ad. ville instämma med PresteSt., hvarigenom frågan skulle komma att behandlas lika af två Stånd, hvilket alltid är en fördel vid behandlingen af alla ärenden.
Så vidt jag fattat R. o. Ad:s beslut i afseende på föredragningssättet, lärer det nu endast vara fråga om 1 punkten litt. a), och jag får i anledn. deraf yttra, att jag ej ämnar bestrida den tillökning af anslaget med 20,000 r:dr, som åtskillige ledamöter inom
Huset hafva yrkat för de norra orterna, då till dessa orter läggas vissa härader i Wermland; men jag tager mig friheten hemställa, om icke detta anslag af 120,000 r:dr bör gifvas gemensamt för de norra orterna och ifrågavar. härader i Wermland, och således ej särskildt 20,000 r:dr bestämmas för dessa orter i Wermland, emedan ett sådant anslag förutsätter en pröfning, som ej kunnat äga rum.
Mig är det åtminstone obekant, huruvida der finnas några lägenheter af den vinstgifvande egenskap, den förmånliga beskaffenhet, att något anslag specielt för dessa företag borde utsättas.
Hvad jag i detta fall kan upplysa är, att K. M:s nåd. propos., ang:de inrättande af ett särskildt embetsverk för vattenbyggnader, äfven omfattar sådana odlingsföretag, som här omnämnda ganska betydliga, hvilka nu äro i fråga i andra provinser, så22 H. 61 48a Den ag Mars f. m. sorn i Halland och Westergöthland med flera andra ställen, men jag kan ej påminna mig, att K.
M:s nåd. propos. omnämner några odlingsförelag af denna beskaffenhet inom de ifrågavar. trakterna af Wermland.
Det kan likväl visserligen vara möjligt, och jag anser det äfven sannolikt, att der finnas sådana odlingslägenheter, ehuru dalarna i dessa trakter i allmänhet äro ganska trånga, och det kan vara ganska tvifvelaktigt, huruvida vid de betydligare bruksanläggningar, som finnas på de öfre platåerna, några så beskaffade odlingsförelag kunna ske; men jag tror i alla fall, alt detta ämne icke ännu är så utredt, alt någon särskild summa bör dertill bestämmas, utan anser, att hela summan 120,000 r:dr må i ett för allt utsättas för de norra provinserna, som äro nämnda i StatsUlsk:s förslag, samt de ifrågavar. provinserna i Wermland.
Hr Lefren instämde med Frih. Sprengtporten.
Hr af Wingård, J oha n :
Jag känner ganska väl ifrågavar. härader af Wermland, och kan försäkra att der visserligen kan användas vida mer än dessa 20,000 r:dr på sådana företag, sora här är fråga om.
Forshaga och Dejeforsbolaget tillhöra just denna trakt, och jag tror det vore lämpligast att bevilja 20,000 r:dr särskildt för denna trakt och bestämma 100,000 r:dr särskildt för de norra orterna, i stället för att anslå 120,000 rtdr gemensamt för denna trakt och de norra orterna, ty detta skulle endast föranleda tvister och oredor.
I den ifrågavar. delen af Wermland är det icke blott dalarna, som kunna odlas, utan på höjderna ligga äfven vidsträckta slätter, der bosättningar kunde äga rum.
Jag anhåller således ödmjukast, alt denna trakt af Wermland måtte få de 20,000 r:dr, som blifvit begärda.
De norra orterna må gerna få sina 100,000 r:dr, men jag tror det vara förmånligast att dessa anslag icke sammanblandas.
Jag förenar mig med Frih. Sprengtporten derom, att 120,000 r:dr för detta ändamål må bestämmas gemensamt för de norra länen samt dessa härader af Wermland, men jag anhåller, att emot den siste värde talarens framställning få göra en anmärka, eller lemna en upplysning i anledn. deraf.
Det fagnar mig, att nu för andia gången de upplysningar, som den värde talaren i sista plenum meddelat, kommit å bane.
Jag uppmanar en värd ledamot af detta Stånd, Hr Öfverstelieutenant Cedercrona, hvilken bott i den ifrågavar. orten i 27 år, och således bäst torde vara i tillfälle att gifva R. o.
Ad. de upplysningar, som för detta tillfälle erfordras, att yttra sig härom.
Jag liar ej ifrån de upplysningar, som Hr af Wingård bär afgifvit, kunnat hemta någon anledn. att frånträda de åsigter, som Frih.
Sprengt - Den 19 M i r a f. m. 483 porten har utvecklat, och på dessa grunder tillstyrker jag, att propos. måtte blifva ställd i enlighet med Frih. Sprengtporten? förslag.
Hr Frih. o. Land t an. yttrade, att R. o.
Ad. af det upplästa utlåt, samt PresteSp.s prot.utdr. säkert funnit att PresteS(:s beslut ang:de 1 punkten mom. a) är, då man sammanlägger PresteSt:s beslut om summan med de villköl-, som sedermera gemensamt för mom. a) b) och c) bestämmas, fullkomligt öfverensstämmande med Utsk:s beslut i mom. a), men att PresteSt. tillagt ett mom. b), hvilket bestämmer en summa af 20,000 r:dr för norra delarna af Wermlands län, eller öfre och nedre Elfdals, öfre och nedre Fryksdals samt Jösse härader.
Med anledning af den uppmaning, jag här fått emottaga af en väld ledamot att meddela upplysningar rörtde Elfdalen och den trakt af norra Wermland, som är föremål för discussionen, anser jag mig böra nämna, att i Elfdalen finnes ett hemman benämndt Höljes, som har 96,000 geometr. tunni, skog affattad på charta, och dessutom dubbelt så mycket skog, som ej är affattad på charta.
Detta är anfördt i femårsberättelsen år i8iö af dåvar. landshöfding.
I femårsberättelsen för åren 1826—i83o är upptaget, alt der finnas tillgångar af ett större antal måssar, om mitt minne ej bedrager mig, uppgående till några och femtio stycken.
Då dessa måssar äro af stor nytta om de blifva odlade, så hafva de blifvit undersökta afagronomerne Hrr Steffens och Johnsson, samt förslag öfver kostnaden för deras uppodling gjordt af landshöfdingen.
I den sist åberopande femårsberättelsen upplyses, att Uddeholms bolag varit det enda, som på sednare tider kunnat göra några uppodlingar, emedan orten är fattig, och delta arbete har blifvit verkstäldt särdeles med Fryksdalsboer, hvaraf desse dragit mycken fördel genom den stora arbetsförtjenst, som derigenom blifvit dem beredd.
Jag öfverlemna!- till R. o. Ad. att bestämma, huruvida orten kan vara i behof af anslag; delta är en sak, sorn jag ej vill yttra mig om; men att der finnas stora och vidsträckta lägenheter lill odlingsföretag, är ett förhållande, hvarom jag nu ansett mig böra lemna upplysning.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utskrs förslag i mom a).
Hr Landtm, hemställde, om R. o. Ad., på sätt Frih.
Sprengtporten föreslagit och flere ledamöter jemväl understöd!, ansåg att det af StatsUtsk. i det föredragna mom. a) föreslagna anslag af 100,000 rtdr borde ökas till 120,000 r:dr, och att deri trakt, hvaruti detta anslag finge användas, såsom Utsk. föreslagit, skulle blifva Norrbottens, Wester - Den 29 Mars f. ra. bottens, Westernorrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs samt norra delarna af Wermlands län, eller öfre och nedre Elfdals, öfre och nedre Fryksdals samt Jösse härader.
Hr Landtm, hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade bifalla mom. b) i Utskts förslag.
Hr Landtm, förklarade, det han trott sig finna att nej öfverrösta! ja. Hr Landtm, yttrade, att den mening, som afvikande från Utsk:s blifvit yttrad, bade, om Hr Landtm, rikligt fattat den, varit, att den af Ulsk. föreslagna summa af 100,000 r:dr skulle användas för den återstående delen af Wermlands samt öfriga Rikets södra län, emot samma villkor som under mom. a) blifvit bestämda för de norra; hemställande Hr Landtm, om R. o Ad. behagade bifalla denna mening.
Landtm, yttrade, att 2, 3 och 4 punkterna voro af Ulsk. sammanförda i ett yttrande.
Hr Lagerhjelm: Sedan R. o. Ad. har antagit PresteStåndets beslut i litt. c men deremot afslagit StatsUtskis förslag i litt. b, så återstår likväl ännu en punkt att besluta öfver, nemi. PresteSl:s beslut i litt. d. , hvilket jag vördsamt anhåller att Hr Frih. o. Landtm, täcktes för R. o. Ad. föredraga.
Jag skulle tro, att del ej är lämpligt att företaga denna punkt till afgörande, förrän R. o.
Ad. beslutat, huruvida några anslag skola lemnäs till de i nämnda punkt uppräknade föremål.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att de föremål, som omtalas i mom. d) af PiesleSt:s prot.utdr., voro Eramåns och Stångåns samt Himble och Tolleruds åars upprensning, samt aftappning af myror på Gottland; då R. o. Ad. ännu icke bestämt några anslag för dessa ändamål, torde