Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hvad som särskildt dertill synes hafva föranledt Utskit, är, att Utskit af de i motionen åberopade och till Utskit sedermera aflemuade handlingar inhemtat, att köpingens innevånare, som blifvit hörde i ämnet, yttrat, att de önskade erhålla dessa medel, helst såsom anslag, men äfven som lån på billiga vilkor.
Härmed förstodo de naturligtvis samma vilkor, som tillförene varit beviljade, eller räntefrihet för vissa år, vanligen 3 år, och derpå följande amortering.
Då nu åter lånet beviljas på vida hårdare vilkor, Den 27 Juni e. m. vilkor, så motser jag möjligheten deraf, att detta lilla samhälle icke heller nu kan af ifrågav:de understöd sig begagna.
Till stöd för min anhållan får jag, i likhet med Gr.
Sparre, åberopa det förhållande, att Utsk:t i 2:ne fall frångått den antagne grundsatsen, att heldre lemna lån än anslag till likartade arbeten.
Jag vill således nu endast begära, att R. o. Ad., med afslag å Utsk:ts hemställan, ville bevilja samma belopp, som Utsk:t föreslagit, på de vilkor, att hälften erhålles såsom anslag och hälften såsom lån.
Jag vet visserligen att det är ganska vanskligt att tala om så små summor.
Det är mycket lättare, att tala för större summor; men hvad som är litet eller stort är endast relativt till ändamålet och till de samhällen, som skola använda penningarne.
För Ronneby köping är verkligen 5,000 rdr en ganska betydlig summa.
Detta förhållande ber jag R. o. Ad. behjerta, samt att det Höglofl.
Ståndet icke måtte afslå en så billig begäran som denna.
• Hr Bildt:
Det kan visserligen, på sätt den siste talaren anfört, vara en sanning att den summa, hvarom här är fråga, är obetydlig; men den är icke så obetydlig, då man tager i betraktande konseqvensen af dess beviljande.
Jag har redan förut haft äran nämna, att både StatsUtsk:t omfattat och R.
St. synts godkänna den grundsats, att man företrädesvis bör upmuntra den större sjöfarten.
Rottneåns upprensning och Ronneby köpings redd tillhöra otvifvelaktigt den mindre sjöfarten och detta i en ganska liten skala.
Det är således ett ganska stort afseende, som relativt blifvit fästadt vid detta arbete, då StatsUtsk:t, på grund af en enskild motionärs begäran, tillstyrkt ifrågavide lån, stort 10,000 rdr.
Detta lån är icke tilltaget på en höft, och man har icke, som det heter, -afskurit en bit för att stilla hungern till nästa riksdag.
Utsk:t har nemi. beviljat hela den begärda summan, ehuru i form af lån.
Detta har skett på grund af en handling af den 28 Okt. 1859, deruti köpingens innevånare förklarat, att om de icke fingo ett billigt lån, så skulle de vara hugade att sjelfve utföra detta arbete.
Vid sådant förhållande hemställer jag, huruvida staten bör, i vidsträcktare mån eller med högre belopp än köpingens innevånare förklarat sig för detta arbetes utförande åstunda, företaget understödja.
Man kan visserligen tycka, att vilkoren för detta lån icke äro så ofantligt billiga — derför utgöres nemi. 4 procents ränta; — men det måste väl medgifvas, att om företaget är nyttigt och nödvändigt, så bör väl staten icke skänka köpingens innevånare något eller gifva dem likasom ett slags premium för detta arbete.
Dylika arbeten böra af staten understödjas; dock icke i större mån, än att staten gör möjligt för innevånarne, att sjelfve utföra arbetet.
Om arbetet verkligen är af behofvet påkalladt, så skall det sedermera sjelft betala sig.
Då i öfrigt detta arbete icke kan vara för någon annan kommun eller samhället i sin helhet nyttigt, utan endast och allenast gäller kommunen Ronneby köH. VII. 22 838 1)eii 27 Junie. m. ping, sA synes mig att
Utskit ganska välvilligt gått motionärens önskan till mötes, då Utskit, bland så många motioner, fäst särskildt afseende vid denna.
Skälet, hvarföre Utskit gjort detta undantag, härleder sig derifrån, att E.
St. för icke mindre än 20 år sedan till ifrågavide arbete beviljat den i Utlåtit omförmälde summa af 10,000 rdr, ehuru densamma, i anseende till de dervid fastade vilkor, då blef obegagnad.
Nu hafva köpingens innevånare ånyo uttryckt en bestämd önskan att erhålla detta lån; och i följd deraf har StatsUtskit ansett sig icke böra förvägra detsamma.
Man aDsåg nemi att denna fråga redan tillförene blifvit af E.
St. behjertad.
I annan händelse skulle åtminstone icke jag med min röst hafva förordat detta arbete; ty jag får öppet tillstå, det jag anser många af de företag, hvilka vid detta riksmöte blifvit understälde B.
Stirs pröfning, vara af större vigt än detta, ehuru desamma måst stå tillbaka just för detta understöd till Eottneåns upprensning.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, samt H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till Utsk-.ts hemställan och dels afslag derå, samt att, för upprensning af Eottneån och Eonneby köpings redd, måtte beviljas en summa af 10,000 rdr, hälften såsom anslag och hälften som lån, framstälde H. Exc. propos. å bifall till Utskits hemställan och, då dertill svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. 25:te, 26:te och 27ide punkterna.
Utskits hemställanden biföllos. 28:de punkten.
Gr. Sparre, Erik.-
Eedan vid sista riksdagen yttrade StatsUtskit, i fråga om denna segel-led, att Utskit erkände det stora behofvet och den allmänna vigten af förbättring i kommunikationsanstalterna inora den ifrågavide, i anside till betydliga bergshöjder och mångfaldiga vattendrag, för landtransporter mindre tillgängliga del af riket, samt att Utskit ansåge en efter dervide lokala förhållanden lämpad kommunikationsled, hvarigenom de skogrika och vidsträckta trakter af Dalsland och Vermland, som omgåfve Stora Lee och dermed sammanhängande sjöar, komme att förbindas med Wenern och derifrån utgående segelbara vattendrag, utgöra ett ibland de många företag, hvilkas utförande, med afside å tillgodogörandet och afsättningen af landets produkter, borde genom bidrag från det allmännas sida befrämjas.
Efter ett sådant erkännande från StatsUtskits sida och sedan icke mindre K.
Befhide i länet än äfven direktin öfver seglationen på Wenern gjort framställning om det nu ifrågavide kanalarbetet; sedan styrelsen öfver väg- och vattenbyggnader såväl vid sista som innevide riksdag på det varmaste förordat denna kanalanläggning; sedan det blifvit uplyst att under 1) en 27 Juni e. m. närviJe förhållanden och med afs:de på de olyckliga år, som nu en lång tiderymd plågat eller minskat folkmängden på Dal, något bidrag derifrån ieke är att förvänta, —hade jag icke trott att StatsUtsk:t skulle afslå eller vägra allt afs:de på denna motion.
Denna segel-led är, Mine Hrr! ett af de vigtigaste företag, som vid denna riksdag blifvit ifrågasatte; det är fråga om att genom ett anslag af 1,120,000 rdr bana sig väg in i landet 12 mil till en sjö, 4 mil lång i utsträckning och som tillika är gräns-sjö mot Norige, der en kanalanläggning, motsvarande den här, nära Fredrikshall är påbörjad.
Således är här meningen att från Wenern få en direkt kanal eller segel-led till Fredrikshall och således en sammanbindning med Norige.
Utsk:t har icke i denna fråga, likasom i den näst föregide, kunnat säga att utredning icke är gjord; jag har redan nämnt att väg- och vattenbyggnads-styrelsen på det amplaste förordat denna kommunikation; Utsk:t har icke kunnat säga att K.
Befhide icke tillstyrkt densamma, — K.
Beflnde hafva på det varmaste gifvit den sitt förord; R.
St:rs StatsUtsk. vid sisth riksdag har tillika erkännt att den är af största behof påkallad, men Utsk:t säger: att då företaget måste ombesörjas af ett enskildt bolag och det saknades uplysning om i hvad mån detta bolag kan bidraga, så har man icke kunnat ett sådant anslag tillstyrka.
Afven härom meddelar K.
Beflnde uplysning i de handlingar, som varit Utskrt tillgänglige.
K. Beflnde yttrar: att redan vid sisth riksdag försök blifvit gjorda att bilda ett bolag, men det har icke lyckats, derföre att folket i den ifrågav:de trakten består af allmoge, hvilken är svår att förmå till bidrag för sådana företag.
Det har således så mycket mindre kunnat ske, som i följd af missväxtår tillgångarne äro så medt.agne, att sammanbringandet af penningar icke är möjligt; af sådan orsak har K.
Bef'h:de hemställt derom att en början skulle ske med den del,* sora ligger närmast Wenern och som sålunda kunde betraktas såsom ingående i den allmänna segel-leden; att det icke vore lämpligt att för trafiken der taga afgifter, emedan de trafikerande hittills varit befriade från sådana; — och föreslår derföre att ett anslag måtte beviljas utan återbetalnings-skyldighet af 185,000 rdr, för att tränga ett stycke längre in i landet från hamnen vid Hattefura, men att sedermera af det erforderliga beloppet, 6 9,000 rdr, till en sluss för att komma, ändå längre in, skulle endast
x/3 anslås och de öfrige 2/3:ne utgå såsom lån.
Detta har, enl. de uplysnitigar man fått inom orten, ansetts möjligt åstadkomma; och likväl fordras ännu 1 mill.!
Vi måste besinna, Mine Hrr! att under det vi strö milhr för anläggande af jernvägar i öfrige delar af landet, är här fråga om en landsort, som aldrig kan komma att åtnjuta fördel af desse jernvägar, ty ingen har tänkt på att draga en jernväg från de stora banorne till Dalsland; att detta är den enda kommunikation, som der rimligen kan ifrågasättas, som på samma gång utgör ett samband mellan den södra sädesrika delen af landet och den norra bergsbruksidkande, och sorn öpnar en förbindelse mellan hela den inre delen af landet öfver Wenern med Norige.
Jag tror icke att flere talande skäl kunna framställas,- än jag nämnt, för bidrag till 340 Den 27 Juni e. m. ett så stort, synnerligen med afs:de på denna landsorts närvale bedröfliga tillstånd nästan nödvändigt företag, och jag hoppas att om E. o. Ad. nu beviljar en återremiss af denna punkt, skall StatsUtskit, vid sammanräknandet af sina tillgångar, måhända finna utväg att fylla detta behof.
Den kommunikationsväg, som den siste talaren så varmt förordat och som drager sig från Hattefura hamn vid Wenern till sjön Stora Lee vid Norska gränsen, är otvifvelaktigt för denna ort ganska vigtig och betydande.
Den sträcker sig, såsom han nämnde, nära 12 mil in i landet och genom flere sjöar, sorn upräknas i StatsUtsk:ts Betänk., hvilka sjöar genom sin sträckning i nordlig och sydlig riktning komma på det viset att förbinda en stor del af kringliggande län med sjön Wettern.
Kommunikationens vigt och betydenhet har äfven vid denna riksdag blifvit erkänd.
Den är, på sätt den siste talaren uplyst, varmt förordad af K. Befh:de ex officio, och äfven här af Gr.
Sparre såsom enskild representant och verkande i denna ort; den är äfven understödd utaf Väg- och VattenbyggnadsStyreisen; men det har hittills visat sig att det varit omöjligt att bilda ett bolag för detta ändamål.
Att bilda ett sådant är dock nödvändigt, ty att statsverket skulle helt och hållet bekosta denna kommunikationsdel, kan icke rimligen begäras.
Här är nemi. icke, efter min upfattning, fråga om en del af den stora segel-leden, ty jag tror icke att den stora segelfarten kommer att taga denna väg, utan det är endast de, som hafva sin handelsrörelse direkte på denna ort, som trafikera den; och derföre måste den endast betraktas såsom en enskild kommunikations-led af stor betydenhet och äfven derföre af allmän nytta.
Eedan förut hafva bolag framställt sina önskningar rörande dylika kommunikationer till statsmakterna, och då hafva dessa, med någon visshet om att förslaget verkligen kunde blifva utfördt, också gifvit de bidrag, som man ansett att -staten kunde ge utan upoffring af andra nödvändigare och nyttigare ändamål.
Vid denna riksdag saknar man, likasom vid den förra, all ledning för hvad orten vill göra, antingen derföre att det endast är allmoge, som bor der, eller derföre att man är van att låta staten ensamt betala och icke sjelf verka för hvad man sjelf egentligen skördar.
Detta kan Gnn bättre bedöma än jag; nog af, det finnes icke något bolag bildadt, ehuru möjligheten deraf är antydd, om nemi., såsom Gr.
Sparre här omnämnt, statens mellankomst för den del, som anses tillhöra den allmänna segel-leden, kunde erhållas.
Emellertid har Väg-och VattenbyggnadsStyreisen för sin del icke kunnat förorda den af K.
Befh:do och Gr.
Sparre här äfven framställda önskan att ett statsanslag skulle beviljas för utförande af kommunikations-leden mellan Hattefura och Rågvarpen, utan ansett det belopp, som vore ifråga, vara allt för högt tilltaget.
Dessutom är det enligt min upfattning bestämdt oriktigt att man beviljar ett statsanslag, genom hvilket man utför en del af en kommunikation, utan att på samma gång förbinda de enskilda att utföra kommunikations-leden i sin helhet.
Det är gifvet, att om det vore fråga om att utföra kommunikations - I) en 27 J u lii e. m. ieden frun Hattefura hamn till Hofverud vid Rågvarpen — en sträcka af 12 mil, — så är det ett stort företag; men om staten understödjer en mindre del af detsamma, så har det förlorat den betydelse för staten, som det skulle haft, om det i sin helhet blifvit verkställdt.
Det är nemi. klart att de bruksegare, som bo mellan Hattefura och Rågvarpen, lära icke, sedan de en gång hafva sin kommunikation färdig, då vilja bekosta något för att komma till Rågvarpen.
Jag kan i detta. afs:de åberopa ett exempel från förra riksdagen, då det var fråga om en kommunikations-led från Karlshamn ända upp till Asa-sjön i Småland — dels jernväg, dels vattenkommunikation.
De personer, som bodde vid den ändan af sjön, som jernvägen först berörde, ville väl vara med om jernvägen, men icke om kanalanläggningen från Asa-sjön; men just derföre att R.
St:r vid sisth riksdag förbundo frågan om kanalanläggningen med den om jernvägen, tvingades de att intressera sig äfven för kanaliseringen från Asa-sjön ända ner till Karlshamn, hvilket de annars icke gjort, och vi veta hvilka lifliga strider, som egde rum i detta afs:de såväl här som i de öfrige Stånden mellan desse 2:ne skiljda partier.
Att icke detta arbete blef utaf, berodde på den förändrade riktning, som
Jernvägskomitéen gaf åt den vid sista riksdagen beslutade sträckningen för södra banan.
Säkert är att samma moraliska krafter komma att verka äfven med afs:de på denna kommunikations-led, men jag tror att man kan vidtaga varsammare mått och steg deremot än som skedde i fråga om den af mig nyss exempelvis anförda.
Dessutom har, såsom Gr.
Sparre sagt, R.
St:r vid denna riksdag med alltför mycken frikostighet understödt statens jernvägsbyggnader, då de åtagit sig en jernvägssträckning, som, åtminstone enligt mitt omdöme, kunnat göras många milhr billigare än R.
St:r beslutat; men då nu så skett, tror jag det är så mycket mer nödvändigt att vara sparsam, när det gäller de öfrige anslagen.
Att dessa 1,200,000 rdr aldrig kunna blifva en obetydlig summa, som man gerna kan bortgifva, det ber jag R. o. Ad. ihågkomma, enär verkligen de medel, som vi hafva att dispouera, äro så trångt begränsade och till och med redan öfverskridne, att jag sannerligen icke vet huru man skall få hop budgeten, om man här bifaller hvad den ene eller andre motionären begär för företag, som jag gerna medger äro nyttiga, men likväl icke böra företrädesvis påkalla understöd från R.
St:rs sida.
På anförde skäl anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag.
Hr von Schéele, Frans Adolf:
Utan att kunna veder lägga den föreg:de falaren, anser jag mig dock böra instämma med Gr.
Sparre och ber att få tillägga några uplvsningar.
Bland de härader i Wermland, som skulle komma att draga en ganska stor nytta af denna segel-led, i händelse den kommer till stånd, är äfven Nordmarks härad, hvilket befinner sig i ett så olyckligt läge att det icke har någon utväg åt Wenern genom sina vattendrag, utan endast landvågen österut för att råka Byelfven.
Detta härad har visst icke någon god jord, men ganska odlingsbar; der har varit stora skogar, vissell, hardt anlitade, men som kunna återvinnas i ■Ai 3 Den 27 Juni e. m, godt skick.
Nu hafva de likväl ingen möjlighet att blifva af med sina effekter, utan att köra dem på vagn.
I Nordmarks harad finnas likväl åtskilliga vattendrag, som verkligen äro af stort värde för orten, emedan de äro långa och segelbara, men det fordras kanaler och slussar för att förbinda dem med hvarandra oell Wenern.
Jag förenar mig med Gr. Sparre.
Jag anhåller att till svar å Hr Bildts ytlande få göra några tillägg till mitt förra anförande.
Försöket att bilda ett bolag har strandat dels mot den föga utsigt, man hade om understöd, och dels mot svårigheten att bilda ett bolag för ett företag, som upgick till 1,200,000 rdr utan bidrag af allmänna medel.
Detta har föranled t att man ansett lämpligt fördela företaget i 2:ne, och man måste erkänna att en sådan fördelning är synnerligen lämplig.
Den ifrågasatta summan upgår til! 260,000 rdr för anbringande af en segel-led från Hattefura till Upperud, och denna del kan betraktas såsom ett helt för sig.
Svårigheten att bilda ett bolag har dessutom ökats genom några fallissement af ett par stora jernvägsbolag i den trakten.
Dessa fallissement äro så kände, att jag icke behöfver omnämna dem.
Den stagnation i rörelsen, som deraf bief en följd,- har omöjliggjort alla försök till någon större aktieteckning, emedan det är just nämnde bolag, som äro de mest intresserade.
Nu när desse fallissement äro utredde och bolagen öfvergått till andra händer, är det all anledn., att, i händelse ett anbud gjordes och man hade hopp om statsmedel, ett bolag på de vilkor, jag omnämnt i min motion, skulle kunna bilda sig.
Slutligen vill jag nämna i af's:de på Hr Bildts yttrande, att om man sönderdelar ett kommunikationsföretag i flere smärre delar, skulle de, som ligga vid ena ändan, icke vara intresserade af företagets fortsättning, samt att detta argument icke passar in här vid lag, emedan alla de, som bo invid denna tilltänkta kommunikations-led, äro lika intresserade af att genom kanalanläggningens fortsättande komma till Norige som till Wenern; ty om de personer, som ligga närmare Wenern, skulle föra sina effekter först och främst ner till Wenern, sedan öfver Wenern till Götha-elf och så ner till Götheborg och Nordsjön, så hafva de en betydligt längre väg än om de förde dem den andra vägen.
Jag ber att få uplysa att kanal-arbetet på Norska sidan vid Fredrikshall redan är påbörjadt, så att man endast väntar på beslut från Svenska sidan för att verkställa en sammanbindning.
Man bör väl antaga såsomen regel, från hvilken man icke utan särskilda vigtiga omständigheter bör afvika, att anslag, vare sig under låneform eller utan återbetalningsskyldighet, till beredande af förbättrade kommunikationer inom landel, böra från Begeringen föreslås tili E. St:r.
Jag anser åtminstone för min del denna väg vara den hufvudsakligen riktiga, och först sedan K.
M:t noga öfvervägt alla de omständigheter, som ligga till grund för en framställning om anslag af allmänna medel till kommunikationers öpnande och förbättrande, böra B.
St:r taga en Den 27 Ju ni e. m. 343 sådan fråga i öfvervägande.
Här har, så vidt jag kunnat inhemta af StatsUtsk:ts Betänk., en sådan väg icke blifvit följd, utan framställning om anslag är gjord af enskild motionär, och StatsUtskit, som erkänt behofvet af ifrågav:de kommunikations-led, har likväl icke velat understödja densamma, emedan någon framställning i ämnet icke blifvit gjord af K. M:t.
Vid sådant förh:de kan jag icke annat än förena mig med Hr Bildt och anhåller att StatsUtsk:ts tillstyrkan i förev;de puukt måtte af K. St:r bifallas.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, uptagit de derunder gjorda yrkanden om dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts ifrågavtde hemställan, framställde H.
Exc. propos. å bifall till densamma och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. Gr. Sparre begärde votering.
Uplästes och godkändes följande voter.-propos.: »Den som bifaller StatsUtsk:ts hemställan uti 28:de punkten af Utlåtit Nio 120, röstar Ja ; den det ej vill, röstar Nej> Vinner nej, varder nämnde hemställan återremitterad.»
Ja — 21.
Nej — 5.
29:de—37:de punkterna.
Utskits hemställanden biföllos.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskits den 16 och 22 dennes bordlagde Mern.
Nio 121, med förslag till allmänna vilkor och stadganden i afside på de under denna riksdag beviljade statsbidrag till väganläggningar och vägförbättringar samt hamnbyggnader och vatten-aftappningar m. fl. arbetsföretag.
Föredrogos ånyo och biföllos Sammansatta Stals- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:ts den 16 och 22 dennes bordlagde Betänkin :
Nio 1-4, i anledn. af väckt motion om rättighet för Westra härad inom Jönköpings län att, för underhållandet af Sunds bro, upbära roteringsfrihets-afgiften för hemmanet Hallsnäs inom Ramqvilla socken; och Nio 15, i anledn. af väckt motion om rusthållares befriande från underhållande af trossvagnar och från aflönande af trosskuskar. 344 Den 27 Jun i e. m.
Föredrogs ånyo och bifölls LagUtskits den 16 och 22 dennes på bordet lagde Betänk.
Nio 29, i anledn. af väckt motion om en lagförklaring af innehåll, att föreskrifne uppbud af fast egendom å landet ovilkorligen skola meddelas å ting, som å rad följa hvarandra.
Föredrogs och lades till handlingarne LagUtskits den 1G och 22 dennes bordlagde Mern.
N:o 30, i anledn. af återremiss af Betänka N:o 21, öfver ej mindre K. Mits Nåd.
Propos. med förslag till Förordningar angide dels ändringar i gällande bestämmelserom ansvar för den, som träder till eller utsprider villfarande lära, dels ock främmande trosbekännare och deras religionsöfning, än ock enskilda motioner i samma ämnen.
Föredrogs ånyo Konst.Utskits den 20 och 22 dennes på bordet lagde Mern.
N:o 38, med förslag till ändring i K.
Ois föreskrifter om PresteStits representationsrätt.
Då jag står antecknad så som reservant emot det nu föredragna Betänkit, men icke upgifvit min från majoritetens skiljaktiga mening, anser jag mig nu skyldig att framställa den.
Jag tror att ett bland de första mål, man bör afse, då man föreslår en grundlagsförändring, är att densamma har någon utsigt att blifva antagen; men så är, efter mitt förmenande, icke förhidet med den nu ifrågavide.
Utskit bar nemi. föreslagit att jemte kyrkoherdar, som nu ensamt äro berättigade att sunda representanter från stiften, skola alla ordinarie prester ega samma rätt.
Jag vill först anmärka att detta uttryck »ordinarie prester» är temligen obestämdt, ty man kan med skäl ifrågasätta om icke dermed menas alla som äro prestvigde och inom stiften anställde, således äfven pastorsadjunkter.
Emellertid tror jag att Utskit med dessa ordalag menat att kyrkoherdar, komministrar, regementspastorer, sockenadjunkter m. fl., som innehafva ordinarie beställning, skulle i valet deltaga; men det faller sig temligen klart att PresteStit icke kan antaga en sådan förändring, derigenom kyrkoherdarne, som nu äro ensamt röstegande och hafva rätt att skicka representanter från stiften, skulle kunna helt och hållet öfverröstas af de nya valmännen.
I flera stift är nemi. komministrarnes antal större än pastorernas.
Jag tror dessutom icke att det är lämpligt att låta komministrarne, som i allmänhet icke innehafva den bildning som kyrkoherdarne och derjemte till största delen torde få anses såsom tjenstsökande d. v. s. såsom sökande till pastorater, bilda en majoritet.
Inom Utskit yttrade jag den mening, att man borde föreslå sådane förändringar i nuvide valsätt för riksdagsmän inom PresteStit, att ordinarie lärare vid elementar-läroverken skulle med kyrkoherdarne bilda en valklass och gemensamt med dem välja, hvarigenom ett ganska nyttigt element skulle inympas på Ståndet och äfven någon utsigt förefinnas att PresteStit skulle antaga ett sådant förslag, emedan kyrkoherdarues antal är större inom hvarje stift än elementar-lärarnes.
Jag hemställer derföre till R. o. Ad., Den 27 Juni e. m 345 huruvida icke Ståndet skulle vilja förkasta ifrågavide förslag, men deremot förklara såsom sin gemensamma tanke, att en sådan förändring i 13 <§:n R.
O. borde vidtagas, att de ordinarie lärare vid rikets elementarläroverk, som ega presterlig befordringsrätt, må gemensamt med kyrkoberdarne i stiften välja riksdagsmän; och att komministrarnes valrätt må blifva oförändrad såsom den hittills varit.
Hvad läkare beträffar, så torde, om man undantar Stockholms stad, deras antal inom stiften vara så ringa, att af dem icke lämpligen kan bildas en egen valklass; och vid gemensamma val komme de att blifva utan inflytande på valens utgång.
Jag anser det derföre icke vara skäl att för deras skull nu ifrågasätta någon grundlagsförändring.