Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nauckhoff; Jag tog mig friheten föreslå afslag å betänk, och uppgaf att hushållssällskapen voro de, som kunde upptaga lietta ärende, af den orsak, att i händelse Konungen skulle erhålla en skrifvelse, sådan som den föreslagna, och i anleda, deraf afläte en nåd. skrifvelse till Dess Bef:h;de, så fser jag icke huru Konungens Bef:h:de skulle bete sig annorlunda, an alt vända sig till länets hushAIIssa 1 Iskap, för ali genom detsamma i godo söka att tillvägabringa en öfverenskommelse i detta fall.
Kunde sådant ske dessförutan, genom landshöfdingen; enskilda bedrifvande, är jag öfvertvgad att ingen lärer undandraga sig en dylik åtgärd.
Af alla de anföranden jag hört, har jag ej funnit något, som kunnat förändra min åsigt derom att den föreslagna skrifvelsen är olämplig. 348 Den 20 Janus r e. m.
Några ledamöter synashafva trott, att jag yrkat afslag å delta betänk.
Det är ett misstag; jag instämde blott med Frih. Cederström, Jaeob.
Då det är fråga om en åtgärd, som sträcker sig till alla län, hvarest hafskuster finnas, så är saken ieke af den enskilda beskaffenhet, att den bör afslås.
Det är fråga om att i olla län, der Kronans allmänningar sträcka sig lill hafsstranden , är (jeni i gast förordna om rättigheten att begagna tång.
Jag skulle alltså önska, att ft. o. Ad. ville förena sig om ålerremiss, i hänseende till allmännings-stränder.
N:o 224 återremitterades.
Besvärs- och Ekon.- Utsktns den 22 sisth Dec. på bordet lagda betänk.
N:o 25, i anledn. af väckt motion ang:de föreskrifters meddelande i afseende på husesyner å klockarebol.
Cederström, Jacob: Ulsk:n hafva inskränkt sig att bestämma i afseende å afträdeshusesyn vid klockarebol, att en sådan skall af kronofogde eller länsman med tvänne ulsocknenämndemän hållas, i enlighet med hvad 27 cap. 1 §:n Byggn.-b:n föreskrifver, och att kostnaden derför skall gäldas på sätt om ekonomiska besigtningar finnes stadgadt; men jag skulle tro det vara nödvändigt, så framt sådana besigtningar i enlighet med 27 cap. 1 §:n Byggn.-b:n skola äga rum , att jemväl säga i den tind. skrifvelsen till Konungen, att, efter 2 §:n i samma cap. och balk, denna syn skall aflemnas till domstolen för att der pröfvas och vinna fastställelse; ty fogdens syn får icke gälla med mindre än att den förut varit inlemnad till domstolen.
Jag måste således begära ålerremiss å betänk., för att deruti få detta tillägg.
Jag skulle tro, att det skäl, som Frih.
Cederström anfört, icke bör föranleda till ålerremiss.
En syn, som hålles af fogde eller länsman, nemi. sådan den i allm. lagen beskrifves, är visserligen gällande ulan att behöfva till domstol inlemnas, så snart begge parterne aro nöjde med densamma.
Derföre stadgar allm. lagen, att om parterne icke nöjas med synen, må den missnöjde söka domaren.
Således är det alldeles öfverflödigt alt göra ett sådant tillägg, som Frih.
Cederström föreslagit, hvarför ja» tillstyrker bifall å betänkandet.
Cederström: 1 §:n i 27 cap. Byggn.-b:n lyder sålunda: ”Hvart tredje år, eller oftare, ther så tarfvas, skall kronofogde eller länsman, med tvänne af nämnden, å tid, som i i4 cap. 2 §:n Jorda-b:n sagdt är, skåda huru bonde, å kronojord, byggt och häfdat häfver, och å skattejord när vanhäfd och missbyggnad therå märkes: och tillsäge tå bon - D c 11 20 Januari c. m. 349 de att bygga oell bättra thet som felar.
Märkes ther stor vanhäfd, syne ilie tå hus till syllar, väggar, tak, golf, skorstenar, eldstäder och ugnar, fönster, lås, spjell oell dörrar, så ock åker, äng, diken, gärdesgärdar och skog: och tekne noga upp hvad hus han bygdt häfver, så ock all then brist, som vid gården finnes: och sälte i penningar ut hvad thet kostar att bättra eller bygga, sorn han för sin tid försummat.” 2 §:n : ”Then husesyn skall sedan å tinget visas oell af rätten pröfvas.
Kan thet,sorn tvistigt är, ther ej slitas, eller begärer någon ny syn: tå skall häradshöfding med half nämnd syn hålla och strax vid synen dömma’’ etc.
Den värde ledamoten, sorn bestred nödvändigheten af det tillägg jag i milt förra yttrande påyrkade, lärer numera finna, alt allm. lagen tydligen föreskrifver att sådan syn skall till domstolen inlemnas.
Jag förnyar min begäran om åter remiss.
Jag har aldrig bes l rid t, icke heller påstått, att ju ej en sådan syn skalI pröfvas, 0111 nemi. tvist om densamma uppstår.
Derföre stål' del också i 2 §:n : ”Kan thet, som tvistigt är, ther ej slitas eller begärer någon ny syn: tå skall häradshöfding med half nämnd syn hålla och strax vid synen dömma.’’ Jag har sjelf varit part vid sådana förrättningar och känner således af erfarenhet, huru det tillgår; men aldrig har jag hört omtalas ens, att en sådan syn, hållen af kronofogde och nämnd, då den af båda parterna blifvit godkänd, kan komma att utgöra före" mål för domstols pröfning, Lag- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Ulskms betänk.
N:o 25 blef af R. o. Ad. bifallet.
På begäran af Hr Aminoff, Joli. Fredr., samt Gr. Taube, Gustaf Joli,, lades ånyo på bordet Const.Utsk:s den 29 sisth Dec. på bordet lagda mem:r:
K:o 6g, i anleda, af ålerrernisser på mern.
N:o 45> N:o 70, i anledn. af 2 Stånds återremiss på mern.
N:o 55 och med förslag till delning af 25 §:n Reg.Fm, samt än drad ordningsnummer af 22, 2.3, 24 §§ma och 25 §:n 1 perioden Reg.Fm.
Då 1111 ånyo föredrogs Const.TJtsk:s den 29 sisth Dec. på boidet lagda mern.
N:o 71, angille förloppet af voteringen inom förstärkta Coust.Ulsk., blef samma mern. lagdt till handlingarna.
Vid förnyad föredragning, lades ånyo på bordet, på begäran af Hr Aminoff, Joli. Fredr., Hr von Troil, Emil, Gr. Taube, Gustaf Joli., m. fl. ledamöter, Coust.Utsk:s den 29 sisth Dec. på bordet lagda mem:r: 35o Den 30 Januari e. m. N:o 7a, med förslag till ändring uti 1 §:n g momentet Tryckfr.lagen ; N:o y'5, med föreslående af ett tillägg i 1 §:n 9 mom.
Tryckfr. lagen; N:o 74, med förslag till ändring i 2 §:n 3 mom.
Tryck fr.- lagen.
Justerades pleni-prol:n för den 16 sistl.
Dec. samt den 18 Dec. f. oell e. II). H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till i i e. m.
Lördagen den 2.3 Januari i84i.
Justerades io prot.utdr. för den 20 dennes e. 111.
Upplästes till justering ytterligare 1 prot.utdr. för den 20 dennes e. m., innefattande R. o. Ad:s beslut i anledn. af Bevilln.Utskis mern.
N:o 34- Hr von Hartmansdorff, Aug.:
Den sista punkten af prot.utdr. är riktigt uppfattad; men som ordalagen delaf mig dicterades för tillfället, så äro de mindre väl uppställda och för litet detaljerade.
Jag hemställer derföre, om R. o. Ad. icke ville tillåta, att utan rubbning af beslutet redactionen linge blifva följande:
Hr von Hartmansdorff uppläste följande förslag till förändrad redaction af beslutet:
Fl. R. o. Ad. beslöt att fästa de resp.
MedStånrlens uppmärksamhet på nödvändigheten att begära K.
M:s nåd. godkännande af de reglementariska föreskrifterna i bevilln.- förordningen, såsom stöd hvarför, bland de (lera stadganden, hvaruti böter utsättas, fora och besvärs-hänvisningar bestämmas, samt hvarjehanda skyldigheter åläggas dels presterskapet, dels andra embets- och tjenstemän, R. o. Ad. åberopade 43 §:n af det nu antagna förslaget till ny bevilln.- stadga, hvarigenom ej blott 46 §:n i den hittills gällande, ulan äfven K. M:s den 3o Sept. 1Ö12 ang-.de mantals- och Den n3 Jan u » r i .f m. 35i skaltskrifningarna utfärdade förordning blifvit i 9 §:n om vissa böters fördelning lill tveskifles mellan skattskrifvaren eller åklagaren och socknens fattige förändrad; hvarom nåd. kungörelse, i händelse förändringen af K.
M. antages, lärer böra utfärdas, på det alt R.
St:s hevilla.stadga ej må stå i strid med K. M:s förordning.
Ibland de frågor, som i nu justerade prot.utdr. blifvit, genom R. o.
Adis beslut, undandragna votering i förstärkt Utsk., förekommer äfven den om conlributions erläggande af dem, som söka bereda sig kännedom om saltpetersjuderinäringen.
Emot detta beslut får jag mig reservera, emedan jag anser att kunskapsbegäret icke bör så afvändas, och alt en vunnen kunskap icke bör bestraffas.
En vanlig dräng hos en possessionat eller bonde har ofta med köstnad lärt sig att producera saltpeter hos de styresmän, sorn äro förordnade att hafva tillsyn öfver denna handtering.
Mången har visserligen kunnat förvärfva sig skicklighet härutinnan gratis, men mången har också derför gjort uppoffringar.
När nu en sådan vunnen färdighet för Kronans saltpetersjudare medför förmånen af frihet för contributions erläggande, men denna förmån deremot är den enskildes dräng betagen, kan jag ej till ett sådant beslut låna min röst.
Jag har talat deremot då frågan förevar, men då jag hört till minoriteten, har jag ingen annan utväg än att afgifva denna reservation.
Uppå derefter framställd propos. biföll R. o. Ad., att sisla punkten i prot.utdr. skulle redigeras på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Sedan denna punkt ånyo blifvit uppläst, med iakttagande af den nu beslutade redactionsförändringen, blef prot.- utdr. af R. o. Ad. godkändt.
Jag anhåller att till prot. få anmäla min reservation emot det R. o. Ad:s beslut, som nu blifvit till justering godkändt, emedan jag ansel' att bevilln.förordn. bort med ett missiv öfverlemnas till Konungen, på sätt som det förut tillgått.
Hrr Electovers lista till val af en ledamot i Banco- och en ledamot i LagUtsk.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde : i Banco Utskottet: N:o a31 1.
Hr von Hohenhausen, Michael Silvius, efter N:o 1985.
Hr Nordenanckar, Fredr. Wilh.; i Lagutskottet: N:o 2183.
Hr Gripensvärd, Jacob Olof, efter N:o 167.
Hr Geete, Sten Porse. 35a Dm a3 Januari f. m.
Upplästes ett prot.utdr. af den i3 dennes från PresteSt.
, af inut håll, att Ståndet, som icke antagit R. o. Ad:s den 29 sist).
Dec. gjorda inbjudning 0111 meddelande till StatsUtsk. af R.
St:s beslut ang:de bancovinstens användande, ville, på grund af hvad R.
St. rörtde bancovinslen beslutat och i enlighet dermed, öfverlemna åt Stats- samt Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskin, att gemensamt inkomma med förslag om dessa medels användande lill allmänt nyttiga ändamål; hvarvid Ståndet ansåg hufvudsaklig! afseende böia fästas vid de flera behof, som i SlatsUlsk:s utlåt.
N:o 354 finnas under litt.
G. upptagna; i hvilket beslut R. o. Ad. inbjudit de öfriga Stånden alt sig med PresteSt. förena.
StatsUtsk. har ansett sig nödsakadt att ingå till Ständerna med ett memorial, deruti StatsUtsk. begär att Ständerne måtte förena sig om ett beslut, hvarigenom något bestämdt Utsk. af Ständerna utDämnes, som kommer att handlägga frågan om bancovinstens användande vid extra-statsregleringens uppgörande.
Detta är så mycket nödvändigare, som olika beslut föranleda StatsUtsk. att betvifla BondeSt:s afsigt, huruvida StatsUtsk. eller BancoUtsk. skall handlägga ärendet.
Dessutom, då R. o. Ad. för sin del beslutat att StatsUtsk. ensamt skall uppgöra extra-statsregleringen i sin helhet, samt BorgareSt. deruti instämt, men PresteSt,, som icke antagit R. o. Ad:s inbjudning, utan qvarblifvit vid sitt beslut att äfven Ekon.Utsk. skulle handlägga detta ärende, nu deremot inbjudit R. o. Ad. att frångå sitt beslut, hvilken inbjudning, om den antoges, skulle vålla ytterligare oreda; så hoppas jag, att R. o. Ad., under afvaktande på det af mig nyssnämnda mern. från StatsUtsk., ville låta ifrågavar. inbjudning hvila intilldess R. o. Ad. i sammanhang med berörde mern. kunde äfven densamma afgöra.
Jag skulle ej vara e~ mot, att R. o. Ad. genast afslog denna inbjudning och vidblef sitt förut fattade beslut; men då omförmälda meni. inkommer till Ståndet i dag, om det ej redan anländt, så torde skäl vara för handen att dessa frågor på en gång behandlas.
Jag har anleda. att förmoda, att det mern.
Horn omnämnt redan hvilar på R. o. Ad:s bord, och att detta mern. icke innefattar annat än en preliminär hemställan, hvaröfver Ståndet äger att besluta ulan bordläggning, eller ett amne som redan legat på R. o. Ad:s bord och hvaröfver Ståndet förut beslutat, med föranledande hvaraf jag tager mig friheten till Hr Fr ih. o. Landtm, samt H. R. o.
Ad. vördsamt hemställa, om icke, till tidens vinnande, då det är detta som StatsUtsk. åsyftat med sin framställning, sa väl StatsUtsk:s ifrå - Den a3 Januari f. m. 353 ifrågavär. mern. som PresteStls inbjudning nu bunde på en gång föredragas oell nfgöras. Hvad sjelfva saken angår, instämmer jag med Gr.
Horn, alt del vore af vigt att
Ständerne skyndsamt fattade sitt beshvlphvarom icke, befarar jag alt uppehåll i ärendets behandling inom Utsk. blifver en följd.
Det liar nu så långt avancerat, ali, om svar på denna hemställan snart meddelas, jag har anledn. förmoda, att inora denna månadens slut utgifts-afdelningens förslag till exlra-statsreglering kan öfverlemnas, för att i Ulsk:s plenum behandlas?
Jag anhåller fördenskull, att begge dessa ärenden måtte afgöras på en gång, hemställande att R. o.
Ad. måtte vidblifva det beslut R. o. Ad. fattat, samt begära att BorgareSt.
, som efterkommit R. o. Ad:s inbjudning, äfven nu måtte med R. o. Ad. instämma.
Om jag ej orätt fattat denna frågas egentliga ställning, så är den så, att BondeSt. förklarat att ämnet skulle behandlas af BancoUtsk., BorgareSt. af Stntsk.
Utsk. ensamt, PresteSt. af Stals- och Ekon.Utsk:n gemensamt, och R. o. Ad. af StatsTJtsk. allena.
Det synes mig då, som det vigliga beslutet berodde på BondeSt. att fatta: ty om BondeSt. instämmer med BorgoreSt. och R. o. Ad., så är ju beslutet gifvet.
Om R. o. Ad. deremot fattar beslut, vare sig alt frånträda sitt förut fattade, eller att qvarblifva dervid, så förändrar det icke frågans ställning.
Mig förefaller alltså det naturligaste vara att först afvakta BondeSt:s beslut, huruvida nämnda Stånd instämmer med BorgareSt. samt R. o.
Det förhåller sig visserligen på det sättsom Hr Lagerhjelm framställt; ty i händelse BondeSt. skulle (hvartill är all möjlig anledn. att förmoda) besluta att StatsUtsk. skulle handlägga detta ärende, alldenstund BondeSt., efter att hafva beslutat att qvarblifva vid sin förut fattade mening, icke destomindre i så måtto frångått densamma, alt nämnda RiksSt. till StatsUtsk. remitterat en motion, som afser disposition af bancovinslen; så funnos verkligen trenne Stånds beslut derpå, att ärendet skulle af StatsUtsk. allena behandlas.
Jag tror likväl icke att något hinder uppstår om samtliga Stånden i denna fråga falla beslut, och så mycket mer angeläget torde det vara, att R. o. Ad. förnyar sitt förra beslut i ämnet, som PresteSt. inbjudit R. o. Ad. alt sig med sistnämnda RiksSt. förena, hvilken gjorda inbjudning åtminstone hindrar PresteSt. att kunna upptaga och afgöra frågan förr, än R. o. Ad. genom afslag besvarat PresteSt:s berörde inbjudning.
På denna grund torde det alltså vara nödvändigt, att R. o. Ad. fattar ett beslut, hvilket jag förmodar mätte blifva ett vidhållande af Ståndets förut fattade mening. 45 354 Den a3 Januari f. m.
Hr Lefrén, Joh. Pehr: Sedan R. o. Ad. inbjudit de öfriga Slånden alt sig om R. o.
Ad:s beslut förena, och ett Stånd samma inbjudning anlagil, torde det icke vara lämpligt, att R. o. Ad. nu åter skulle frångå sitt beslut, för alt göra Pi esteSt. till viljes, hvilket vore nära nog en jullek.
Ad. måtte blifva qvar vid sitt beslut, och alt målet, för att icke draga ut på tiden, måtte behandlas efter 3 mom. ag §:n Riksd.Ordn , som bjuder, att då hos RiksSlrn olika meningar uppstå angående nya Utsk:s tillsättande eller till livi 1 ket Utsk. uppkomna frågor och ämnen böra remitteras, och Stånden ej genom bestämd pluralitet kunna skiljakligheterna afgöra, äge då Const.Utsk. att med R.
St:s ratt och i deras ställe derom besluta.
Jag skulle önska att få höra huru det prot.utdr. var styliseradt, hvarigenom den omförmälda inbjudningen från R. o. Ad. gjordes.
Då conceptet till R. o. Ad:s prot.utdr. af den 29 sistl.
Dec. icke nu för ögonblicket var till hands, upplästes utur PresleSt:s prot.utdr. den del deraf, som innefattar upptagandet af R. o. Adis inbjudning.
Likaledes upplästes StatsUtsk:s mern.
N:o 4'7i ang:de handläggning af frågor rör:de disposition af den till allmänt nyttiga ändamål anvisade andel af bancovinsten.
Hr von Hartmansdorff: R. o. Ad:s inbjudning angick således summan, men icke frågan antingen målet skulle behandlas af StatsUtsk. allena, eller af Stats- och Ekon.- TJtsk:n i förening.
Enär nu Frih.
Sprengtporten upplyst, att frågan inom StatsUtsk. icke är vidare kommen, än att hon befinner sig på en af Utsk:s afdelningar, och att dennas förslag kan i slutet af denna månad läggas på Utsk:s plenibord, så kan jag icke finna, att något för frågans behandling skadligt dröjsmål skall föranledas deraf, att SlatsUtsk:s framställning vid detta tillfälle, såsom vid alla andra, lägges på bordet i dag, särdeles om det tillika sättes främst på listan att föredragas i nästa plenum.
Om då beslut fattas, så är också expeditionen snart uppsatt.
Prot.utdr. kan följaktligen komma StatsUtsk. tillhanda innan frågan kommer under öfverläggning i dess plenum.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt hvad anginge det nu upplästa mern. från StatsUtsk., så borde det, enligt Riksd.Ordms föreskrift, hvila på bordet innan det kunde till afgörande företagas, men hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. behagade tillåta att det finge sättas främst på föredragn. listan till nasta plenum.
Hvad åter angick PresteSt:s prot.utdr., så, då det icke Den a3 Ja nu sr i f. m. 355 blifvit Legardt pä bordet, yttrade Hr Landtm., att han nu ville framställa propos. till afgörande af hvad det innehölle.
Jag har hört åtminstone en ledamot, om ej tvänne, begära alt PresteSlrs inbjudning måtte förekomma i sammanhang med StatsTJtsk:s framställning.
Jag förenar mig med dem, ty frågorna synas hafva sammanhang med hvarandra.
I nnledn. häraf förklarade Hr Landtm., att äfven PresteShs prot.utdr. komme att läggas på bordet till nästa plenum; hemställande Hr Landtm, om R. o.
Ad. behagade tillåla att detta prot.utdr., såsom ägande närmaste sammanhang med StatsUtsk:s mern.
N:o 4'7, finge under en nummer med detsamma sättas främst på listan till nästa plenum.
Upplästes så väl Exped.Utsk:s mern.
N:o 28, med öfverlemnande af förslag till R.
Sl:s und. skrifvelse ang:de kurhus-afgiftens fortfarande, som Utsk:s under N:o 202 afgifna förslag till nämnda und. skrifvelse till K. M. Uppå derefter framställd propos.
Lief förslaget N:o 202 af R. o. Ad. godkändt.
Likaledes upplästes till justering och godkändes Exped.- Ulsk:s förslag lill R.
St:s und. skrifvelse!' till K. M.:
N:o 2o3, i anledn. af K.
M:s nåd. propos. ang:de uppbäfvande af Konungens 2:ne röster i Högsta Domstolen ; N:o 204, med förslag lill förändrade stadganden ronde bysättning; N:o 2o5, i fråga om villkorliga utmätningsresolulioner.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 29 sisth Dec. på bordet lagda ntlåt.
N:o 4°^, > anledn. af Frih. von Kiaemers, R., motion om ett årligt anslag af iooo i':dr b:co till Upsala domkyrkas underhåll.
Frih. von Kraemer, Robert, hade inlemnat följande anförande : SlalsUtsk. har i betänk.
N:o 4°3 icke ansett sig kunna tillstyrka det af mig begärda statsanslag 1000 r:dr b:co årligen till Upsala domkyrkas underhåll, i ersättning för de 124 tunnor spanmäl R.
St. i und. föreslagit alt hädanefter tillkomma Hernösands stiftskyrka, endast på det skäl, att af motionären icke finnes utredt, att, för den händelse de 124 tunnor skulle frångå Upsala domkyrka, dess öfriga tillgångar icke blifva tillräckliga för densammas behöriga vård, underhåll och försköning.
StatsUtsk. har således icke an - 356
Den a3 Januari f. m. sett sig böra fästa minsta uppmärksamhet derpå, att R.
St:s und. anhållan stör äganderättens helgd, grundad på 3:ne seklers häfd, oell att således, utan alla afseenden på domkyrkans ekonomiska ställning, rättvisa oell billighet fordrat, att af statsmedel ersätta hvad sålunda från Upsala domkyrkas lagenliga inkomster frånryckas, helst ifrägavar.
124 tunnor spanmål af Sveriges framfarne Konungar och Ständer blifvit anslagna som ersättning för de betydliga enskilda donationer nämnde domkyrka till Staten afstätt.
Upsala domkyrkas nuvar. tillgångar, hade lätteligen StatsUtsk. härom kunnat vinna fullständig upplysning af, äfven i StntsUtskrs nu nfgifna betänk, åberopade, Allm.
AT:o 106 och dermed åtföljande reservation.
Deri upplyses nemi., att Upsala domkyrkas inkomster af räntor och tionde m. m , beräknade efter 1839 års höga markegångspriser, uppgå till, enligt af K.
Kammarrätten granskade räkenskaper, r:dr b:co 7,946: 8, 2. samt att utgifterna för nämnda år utgöra r:dr b:co 6,548: 19, 4- —
Om således värdet af ifrägavar.
12.4 tunnor afräknas, synes klarligen, att inkomsterna knappt förslå till de vanliga årliga utgifterna, hvartill afven höra åtskilliga tjenstemäns a flödande, men säkerligen icke lemna något öfverskott till verkställande af åtskilliga betydliga, till en del redan påbörjade förbättringar, såsom en ny huggen gråstensmur vid södra sidan af kyrkogården, i stället för den bristfälliga der nu finnes, hvilken redan flera gånger ramlat, en liuggen gråslensfotbekläilning, norra koppartakets omläggning, en större remnas iståndsättande, en kostsam reparation af det bristfälliga orgelverket ro. m.
Det är således ganska påtagligt, att Upsala domkyrka icke kan tåla minskning i dess påräknade inkomster, utan fara att förfalla till en ruin.
Ett sådant förfarande med Sveriges skönaste tempelbyggnad, der Gustaf Wasas stoft hvilar, är, efter min åsigt, icke förenligt med en varm fosterlandskänsla oell vördnad för allt stort och heligt, och gör jag mig derföre förvissad om, att StatsUtsk., efter dessa nu erhållna, och möjligen saknade upplysningar, frångår sitt beslut i denna fråga, hvarföre jag vördsamt anhåller om återremiss af betänkandet.
Af StatsUtskrs betänk. synes, alt ifrågavar. und. framställning blifvit af Konungen afslagen vid förlidne riksdag.
Om icke mitt minne felar, lärer samma förhållande inträffat vid en riksdag förut.
Under sådana förhållanden, och då inga nya omständigheter tillkommit för ett förändradt beslut hos Konungen, är att förmoda, det H.
M. vidblifver sin förut yttrade mening, när Ständernes nya skrifvelse inkommer, derest de icke dervid loga något sådant beslut, hvarigenom ersättning kan gifvas åt Upsala domkyrka för den förlust, bon komme alt lida, i händelse de 124 tunnorna lemnades till Hernösands stifts - Den 23 Januari f. m. 35; kyrka.
Om nu R. o. Ad. har den välviljan för Hernösands domkyrka att önska det hon skall få ifrågavar. inkomst, så synes det vara en nödvändig, dermed sammanhang ägande åtgärd, att R. o. Ad. för sin del beviljar det anslag åt Upsala domkyrka, sorn Frih. von Kramer yrkat.
Behöfligheten delaf har han numera ulredt, hvadan jag hemställer, att R. o. Ad. måtte återremittera betänk., under förmodan, att alla de, som förut talat lill förmån för Hernösands domkyrka, lära finna den åtgärd, som nu tillstyrkes, vara i fullkomlig öfverensstämmelse med deras önskan.
Då Allm.
N:o 106 förevar hos R. o. Ad , hade redan 3:ne
Stånd bifallit detsamma, hvaruti Utsk. hade tillstyrkt, att Ständerne i förnyadUrnd. skrifvelse skulle framställa den önskan, alt Konungen läcktes medgifva rättighet för Hernösands domkyrka att återbekomma den qvantitet af spanmål, nemi. 124 tunnor, som Upsala domkyrka tillgodonjutit. R. o. Ad. ansåg sig, det oaktadt, höra yttra sin opinion, och efter en stunds discussion i ämnet beslöt R. o. Ad. afslag å Utsk:s betänk.
I öfverensstämmelse med delta beslut, och för den händelse att Konungen skulle fästa afseende å de 3:ne Ståndens yttrande meningar, hvarigenom således Upsala domkyrka Lomme att gå i mistning af de 124 tunnorna, synes mig R. o. Ad. böra finna rättvist och billigt att Upsala domkyrka finge den ersättning, som ansetts behöflig genom den förrberöida förlusten.
Jag tror således alt R. o. Ad. bör handla conseqvent, genom att återremiltera detta betänk, lill StatsUtsk., med tillstyrkan att hos Ständerna föreslå att det begärda anslaget, motsvarande 124 tunnor spanmål, mätte af Ständerna bifallas, alldenstund behöfligheten af detta anslag för Upsala domkyrka synes vara för handen, hvarvid det villkor tillika torde böra utsättas, alt nämnda anslag icke kommer i fråga, så framt
Konungen icke finner skäl bifalla att de 124 tunnor spanmål Lomme att frångå Upsala domkyrka.
Då jag för min del sökte tillvägabringa bifall lill betänk.
N:o 106, anseende rättvisa och billighet kräfva att