Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De som hafwa Frälse Egendomar, betala efter ingiswen och rigtig befunnen Rusttjenst.Längd och Jordebok i det Län, der samma Egendom är belägen, älta stilljngar sör hwarje Rustcjenstmark och hwiiken afgi-t, såsom innefattande egenskap eller likhet af Grundstatt, kommer till hälften eller syra stillingar för hwarje Rusttjcnstmark af Hemmanet alt utgå, ehwad derföre rustas eller icke, men den öfriga hälften upphör och försvinner om och enar Kongs Majrt i Nader stulle finna nödigt anbefalla Rustningens up. kan Dm s Januarli. 259 fattande; börandes de Frälsehemman som antingen ic« ke hafwa »agre Rnstrjenstpcrscdlar urr ränta, eller icke stä ull Rusttjenstlängderne utförde, wid Berville ningens beräknande anses lika med andra af enahanda storlek och godhet närmast belägne Frälsehemman, men i Skäne betalas för hwarjs hest Hemman utsockne lwa Ndr 40 tz.; i Blekinge kwä
R:dr gr h. jamt i Halland och Bohus Län 2 Rtdr 28 ^ ester helt mantal beräknade, och i proportion derefter för mindre Hemmansdelar.
För Rä och Rörs samt Insockne Hemman be. talas hälften dcre-sot med förbehåll ej mindre för des« se än för Utsockne Hemman om lika afdrag som för Frälsehemman osman sagt ar, i händelse af rustning, och utgöres för de hemman hwilka blifwit förmedlade, förestående afgift ester Hemmanets förmedling.
Post-och sots.Bönder, som förderas innehafwande hemman njuta frihet för Rotering och Krono,stjutöningar, betala serskildt derföre efter Hemmanets storlek, nemligen i Iudr i6st.förctt he!t mantal, och i förhållande derefter för ds mindre, men da friheten jcke mer an endast för Kronoskjuts»ingar ager rum, minstas afgisten till hälften.
De Hemman för öfrigt, hwilka öro fullkomligen fris frän Rotering emot Hemman as lika natur i samma ort, och ej arv enligt Förfaktningorne med dermot fwarande andre mstylder beswärade, eller af den natur, att de Rotering icke kunna äläggas, böra för Rotestiheten betala ätta Riksdaler, undantagandes i Skane, Halland, Blekingen och Bohus Län, jemte de hemman som list Prestbord äro anflagne, samt alla andra Boställen; afivensom ds Hemman, hwilka alttingen för dylik Rotenngs frihet förur betala eller hafwa Lmok 26c> Den s Januaris. emot Noteringen till någon del smarande tunga, i mohn deraf fran förenämde afgift marda befriade.
Da någon af dem som öga akt sjelfwe elier genom Drängar Gårdfarihandel idka, tar Past till Norrige, skall han i Vcwillning betala feni Riksdaler, nien da jadant erhalleS kill någon annan utrikes ort, go N:dr, och bör wederbörligt bewis företes samt aflsmnaö till Landshöjdingen, innan Paster meddelas akt förestående afgift bliswit erlagd.
För gaswa esler testamenten af lös eller fost rgcndom, capikaler eiler fordringar, som borrtqifmaS kill andra an Maka, Arfwingar i rött upp elier nedstigande linea eller säoane Barmherkigheke,Stiftelser, som uti i Art. 4 §. uppräknade arv; samt stiger i marde till ett hundrade R:dr och deröfw-r, beialas tionde penningen nar Testamentets belopp emotkages, och bewilet för denna ofgstks erläggande elier att der, söre hos Upvbördemannen säkerhet stöld blrfwik, upp, wissö innan med Testamcntö elikr Gafwobrefwet Lagsares; afwensom af alla Sterbhus, dar ej Maka, Arfwingar i rätt upp och nedstigande linea eller Syskon finnas, erläggas af behallna förmögenheten, ware sig i lös eller fast egendom, capikaler elier fordringar, tre prcccnls Bevillning för den del, som öfwerstiger TcstamenkStagarens lagliga arfs andel.
Likaledes bör för Fidei.Commisfer, som hädanefter stiftas, ware sig tili närmare eller fjermare Slägtinge eller Oskyld, erlägges kio procent of det warde, som Taxeringsmännen i orten dera ursäkta, innan FidesCommist brefwct wid
Domstolen i Protokollet in, föras ma. Hwarje Villard, der betalning kageS för nyttjandet, taxeras med BeMning i Slockholm och Göthe - Den 5 Januari!- 261 thoborg samt Skäderne af första Clasierne, till femtio R dr och annorstädes til! trettiotre och en tredjedels Riksdaler, men Billarder wid Hälsobrunnar äro dock härifrån befriade.
I stället för hittills as Sockerbruken wid stamp, lingen erlaggd Bewillning of twa runstycken för hwar, js skålpund ToppSocker, skall hädanefter wid stora SjöTullen uppbäras såsom serskild BewillningSafglft, ett runstycke för hwarje skålpund inkommande ratt MascowadeSockcr, men atta runstncke för TerreS och Tetes samt olla andra sa kallade Puder eller hwitå Socker. Wid export till Utrikes ort af Alun, erlägges pä Sjötullskammaren i Bewillning för hwarje tunna 12 , i stället för den Bewillning a 16 st för tuni nan, som förre Förordningen alagt Bruksägaren.
Z Art.
Gm Taxerm§en ock ändrings sökemder deri sa wäl som om klppbärdcii och Redo, görelsen. i §.
Gm nnttlfnmZ till Taxering, TapermZs, mäns wäizande och deras göromäl. i:mo Till Mantalsskrifningen aligger Husbön, derna af alla Ständ j Skader och pa Landet akt a kungjord dag och ställe, innan förrättningens början in dupplo aflemna kydeliga och fullständiga samt undcrskrisna förteckningar pä sig och allt sitt solk; äfwen som pä alla sina der i orken ägande fastigheter, nä.
Den 5 Janoaril. ring, rörelse, werk och inrättningar, hwarföre enligt Bewillnings-Förordningens i Art. 2 §. eller SkyddsTariffen, Skatt erläggas bär, med utsättande af namn och alder pä hwarje Mmttalsbar person, såsom ock uppgifwa aga hos honom warande Hyresman, wid 2 R drs bot för den som sadant sörkummar, hwaremot^ Allmogen och StaderneS mindre skriskunnige Jnncwanare aga att sadant wid Mantalsskrifningen mundreligen anmäla.
Hyresmannen skola för sig, sikt iolk och egendom iagttaga lika skyldighet här förut stadgad bliswrr.
Alla dosta förteckningar åligger dek MantalsCommistarim r hnfmudstrift bifoga Mantalslängderne kill kontroll bade uppå . anmälan och anteckning.
Om någon hwars beställning eller näringsfång icke cgenkeligen kräfwer dest wistande i Staden, skulle wid Mantalsskrifningen sörcgifwa sitt rätta hemwist wara k landet elier lwärtom, sä skall den wara förpligta!), ott ,adant sikt söxegiswande bewisa, samt derhos styrka, der han för sig och underhaswande folk pa ettdera stället är Mantalöskrifwcn och där Bewiiining eriägger.
Men destutom skall en hwar som äger flere Hemmansdelar eller serskild förmögenhet, ä swen som hwarje förwaltare as outredt Sterbhus eller annat
Bo, wara skyldig arc a landet cili Berednings och t
Staden tili Taperings-Committeen uppgifwa dest inne. hafwande Embete och Sysla, med åtföljande
Lön och förmoner, fa wal soin Hemman, Bruk, Handelsrörelse elier annan Näring och Handtering, jeyice slutelig summarisk uppgift a hela sin behalina inkomst bet föregående aret, hwiiken bliswer grunden för hans Taxering efter Tariffen N:o i, da deremot dest afgift esker Tariffen N:o 2, kominer att rälta fig efter upp - Den s Januari». 26; gisten wid Mantalsskrifningen.
Den som flyktar fran en ort tili en annan, bör första äret owägeriigen fö, rete Committeens i den ort, der han sednast warit, intyg, huru hans behagne inkomst det föregående äret anses.
För de Hemman och Lagenheter, Bruk, Fa, brique och sa widare, han ä andra orter innehafwer, och hwilka till Hemmantal, Ciafi och beskaffenhet, bör noga uppräknas, utsättas serskildt hivad af hwar, je sadan i annar TaxeringSdistrict belägne Egendom honom i behållen inkomst tillflutit, likwäl utan afdrag af ränta pa skuld, den han i stället uti den Sumariske uppgiften af hela sin behållning beräknar.
Den som ager flere tillhörkgheter af en och sam. ma natur, såsom Sillsalterier 0. s. w., ma utsätta inkomsten af ven sammanflagne, ändock de i olika Distrecker finnas.
Uppgiften skall äfwen utmarka dem af en sadan Persons Barn, Pupiller, Tjenstefolk eller andre som kill. höra dest hus eller omwardnad och han wek hafwa nä, gon serskild behållen inkomst af minst 16 och kwätrer djedels R:r Banco om aret, hwllken han som Far, Förmyndare eller Husbonde bör anmäla, samt för Bewillningen af Barns och Pupills inkomst lil, lika answara.
Den som underläter asgiswa sadan förteckning, efter dertill föregången tidig kungörelse, hwilken skall wara arföljd af noga underrättelse om alla dest a-ig, gande skyldigheter, pligte 2 R:dr, och den som skulle befinnas något undandölja af hwad han till Taxering bordt anmäla, ware förfallen första gängen lill dubbel 264 Den 5 Ja,marri.
BewignkngS erläggande jör hwadhan salunda sökt undandraga Kronan, andra gängen rredubbei, tredje gängen fyrdubbel 0. s. w., hwaras Kronan undlar hwad henne r bewilining bordt tilkomma, och Zlklagarcn det öfriga.
Brister aklagaren i bewis, bote hälften deremot. 2-0 Innom hwarje Socken pa Landet waljeö eller ukjeö ärligen dertill, efter Landshöfdingen!, anmodan, af Pastor Lagligen utlyst Socknestämma, en Committé af Sex besutne personer, nemligen kwä Adelsmän, en Ståndsperson och tre Bönder. sammanträda, jemte Pastor i Församlingen, som atrid ar siätistrifwen sjunde Ledamot, emottaga hwar och ens uppgift till Taxeringen, granda den under jamnförclse med Mantalölängderne, samt öfrige upplysningar de kunna för sig anse nödige och bereda grunderne för hwar och enS debitering, äfwensom förslagöwis uppg,'siva Summan hwar och en efter bergs kännedom och öfwerkygelse i enlighet med Bewjiinir-gSFörordningen, bör till Staken utgöra.
Prokccoliet häröswer föres af den, som^Socknen härtill antag,er.
Detta förslag med sine bilagor, och deribland dea följde Mantalslängden insändes till Taxerings Commikkeen, som kommer art utgöras af nio personer, nemligen 2:ne Adelsmän, 2tne Prester, arne Ståndspersoner och g.ne Bönder, alla walde utaf och innom Socknarnes Berednings-Ledamöccr.
Fran hwarje Sockne Berednings-Committee, Lnställe sig alla Ledamörerne försedde med de för dem utfärdas de förordnanden eller Socknestammo,Protocoll till wal as Taxerings-Commitkeen pä dertill uksactands dag och ställe af Landshöfdingen, som iaqttager, akt detta sammanträde hålles ä samma dag och ställe som för Den 5 Ianuarli. 265 för Taxeringens början ursäkt är och alldrig utom Taxerings Districket.
Woieringen werkställes med lyckta sedlar pä det satt, alt hwar och cn nämner det be, stämda antalet af hwarje utaf de ofwanuppräknade Closter, lil! medlemmar i ToxeringS-Commitleen.
Om siere Socknar innom ett Pastorat eller till och med lwanne smärre Pastorater wilja förena sig om en BeredningS-Commitkee, ware dek dem fritt, dock ma den alldrig bestå af siere än Sju Personer; likasom om Sockneboerne ej skulle wilja utse sä manga till sin Dcrednings-Commitke, de blott äro förbundne, att sä wida Adelsman, Ständs-Personer och Bönder där finnas, åtminstone kalla en af hwardera Gasten.
Ehuru således i en Socken, dar ej af alla nämde z Closter Personer gifwas, det icke kan alaggaS Sockneboerne att wäija utom sig fran andra Socknar, utan de ester behag äga sylla antalet af den Clatz pä hwilken de hofwa tillgång; sa ma det dock ej heger wara dem förment, akt da de wilja haswa större Be, rednjngs.Committee än fyra Ledamöter, antaga de öf, rige af sadane främmande Personer , ' hwilka kunna äga deras förtroende.
Men den Socken, hwarest utom Pastor, tre besurne Personer icke äro art tillgå, skall wara skyldig förena sig med den nästgränsande, hälst innom sam, ma Pastorat lill gemensamt wal af Berednings,Ledamöter , hwilket da förrättas i ben Socken som största Hemmantalet äger, och endast i detta fall ma de wäljande utse en obesuten person ifrån sörstnämde Socken till Ledamot i Berednings-Committeen.
Om Ridd. och Ad. Pror. 5 D., Sock» 34' 266 Den 5 Januari!.
Socknarne ef sjelfwilligt sig förena, hwilkadcra till, sammans böra Verednings-Commtttee utgöra, anmale Pastor det hoö Landshöfdingen, som dä tillhörer ack härom förordna.
Der Berednings - Committee för en eller siere Socknar tillsammans bestar af färre an Sju Perso, ner, äger den kill Taxeringömänö inseende för Taxeringö- Committee» icke ester siere röster än i mohn af sitt antal.
Hr Pastors Syslan ledig, eller Pastor för alder, sjuklighet eller annat giltigt hinder ej kan sig in. sinna som Ledamot i Sockne BeredningSrEommilceen, bör vice Pastor der sadan finnes, ester Comminister ester ock Pastors ester Comministers tistsörordnavs Adjunct, dest ställe företräda. Hwar Berednings - Committee wälje sin Ocdfö. rande; likasom Taxerings - Committeen i det fast att Landshöfdingen ej ivid denna infinner sig sjelf eller förordnat någon annan dertill.
— Landshöfdingen eller den han a sine wägnar utnämner, äge dock ingen röst, sä framt han ej tillika af Sockna Commiktcerne blifwit wald kill en af de nio som utgöra TaxeringSCommitteen.
Ledamöter utan wai kunna öswerenskomma om Ledamöters utnämnande till Berednings Committeen, bör ordentligt wal af dem anställas, och i walen af dem ä Sockneftämma till Berednings,Ledamöter beräknas blott de närwarandes röster och det efter förmedladt Hemmantal.
Jordägaren är alltid röstägande «ä framt han ej genom serjkild öfwerenskommelse denna rättighet kill Den 5 Jarmar». 267 aboen öfwsrlemnak.
Titt Taxerings-Commrtteens wäl, zande, röstas per capita, 06) wid atta wal dä de fleste rösterne utfalla rika för emanne eger flere, afgö, res pä stallet genom Lottning, hwiikendera af desta skall wara L-damok.
Landshöfdingen indele större Härader i kwänne eller flere Districrer, akt högst 6 etter 7 Socknar komma uii ett Taxerings Distrikt.
Där Häradet består af en enda Socken, blfwer Berednings-Committeen öftverflödig, utan wäija Församlingen genast Tarerings Committeen till det antal Ledamöter, som för de östige Taxenngs-Commirkeec stadgadt ar, men efter ilka grunder, som för mai af Berednings, Committeen är utsatt.
Det samma galler om Häradet bestar af ett Pastorat, ehuru af 2 etter g smärre Socknar, enär de förena sig ä Socknestämma, att straxt wäija Ledamöter tili Taxerings,Commttleen.
Sa kallade Annexe, esser Capell.
Församlingar anses ilka med Socknar, och arv berättigade wäija sin egen Berednings.
Dä en Socken ligger i flere Härader, utgör den lika fullt blott en Berednings Committee, men för Taxerings.
Den 28 Maj f. m. 301 ger mycken makt uppå, att noggrant tillse, huruvida den kraft, som blifvit meddelad ät Riksnämndens afslag, är af en för riket gagnelig beskaffenhet.
Jag föreställer mig, att det tvertom kunde vara af ganska stor nödvändighet, att sedan uti en så beskaffad anslagsfråga, Riksnämnden meddelat sitt afslag, frågan underslälles RiksStms pröfning.
Vi veta nu att om i dylika frågor, 2 Stånd stadna emot 2, så förfaller icke saken, utan den skall ovilkorligen afgöras genom en af samtliga RiksSt:n utsedd Nämnd, hvilken kallas förstärkta StatsUlsk.
Vi veta ocksä, att detta Ulsk. icke är beslutmessigt med mindre än, att det i grundlagen bestämda antal ledamöter är tillstädes.
Således har lagstiftaren der velat in lägga en jemnvigt alla 4 Sl:n emellan, som, i händelse detta förslag varder antaget, helt och hållet kommer att försvinna, så alt, med ett mindre antal närvar:de ledamöter af ett eller två Stånd, de öfriga Stånden, som kunna vara afvogt sinnade i fråga om anslag, dem K. M. äskar, kunna utgöra plnralilelen.
Jag anhåller således att Utsk. måtte noga öfverväga dessa förhållanden och alt §:n må vinna en sådan rättelse till sin upställning, att den jemnvigt, som f. n. linnes, i så vigtiga frågor, som de om anslag, hvilka K.
M. äskar, måtte varda bibehållen.
Jag inser väl, att derest 37 § i Utsk:s förslag fullkomligt iakttoges och icke vore i någon strid med den 42 §, rör:de Nämndens rätt, att nedlägga frågor utan remiss, så skulle man möjligen kunna bibehålla det förslag, som här är afgifvit i vissa fall, men då man känner af erfarenheten, att en enkel pluralitet kan vara betänklig i vissa frågor, så ledes man till den lankan, att en sådan spänning skulle kunna upkomma nu så myckel lättare, som hela denna ändring i grundlagen skulle komma att antagas af representanter, hvilkas tänkesätt man alldeles icke kan känna.
Troligen skulle äfven Riksnämnden, om detta stadgande iaktlages, genom enkel pluralitet draga under sin pröfning allt hvad dragas kunde och då nu Riksnämnden i 42 § kan finna ett stöd för sin öfvertygelse i detta fall, så borde, för säkerhets skull, stadgandet i 37 § åberopas uti den 66:te §:ns första morn., på det att Riksnämnden icke måtte genom enkel pluralitet afgöra frågor, hvilka egentligen hade bordt tillkomma Ståndens afgörande.
Det torde icke vara så lätt att framdeles rätta sådana misstag, utan det synes vara vida bättre att förekomma dem och göra dem omöjliga samt få grundlagen bestämd och tydlig.
Jag hemställer derföre alt i grundlagens 66:te §, 1 mom. må på lämpligt ställe af Cont.Utsk. införas ett åberopande af 37 §:n.
Hr von Hartmansdorff: I 2 mom. af denna §, har Utsk. sökt förbättra en definition, der förtydligande behöfves.
Det är nemi. den som står i 57 § af nu gällande Riksd.Ordn.:
”Ar åter frågan af sådan beskaffenhet, att den ej kan förfalla”.
Hvilka äro de frågor, som ej kunna förfalla?
Utsk. har här sökt förklara det sålunda, alt dylika frågor skulle vara sådana, hvilka till följd af förut fattade beslut icke kunna förfalla.
Jag befarar att delta är ofullständigt.
Mig skulle synas bättre, om det hette: frågor, 302 Den 28
Maj f. m. hvilka icke kunna förfalla, emedan någon gällande författning eller förut fattadt beslut eljest blefve utan verkställighet.
Jag tror denna förändring vara nödig, emedan författningar finnas, som del åligger RiksStm verkställa.
Dithörande vals eller andra åtgärders vidtagande kunna de följaktligen icke underlåta, om än 2 Stånd i fråga ora lid eller sätt stadna emot 2.
Ofverläggningen om 66 § ansågs härmed fulländad. §§ 67, 68 och 69.
Dessa §§ iemnades utan anmärkning. § 70.
Hr Brakel: I fall Gr.
Björnstjernas förslag till gemensam tanke i 12 § förklaras såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, torde R. o. Ad. finna, alt den första delen utaf den 70 § i Ulsk:s förslag, hvilken motsvarar 79 § i nuvande Riksd.Ordn., förändras så, att den blir lika lydande med den nuvande 79:de § Riksd.- Ordn.
Och jag får derföre föreslå att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke antaga att ”Ingen lagligen kallad” etc.
Den 70 § kommer att slå i mycket nära sammanhang med det sista, som R. o. Ad. kommer alt besluta, ifall förslaget vid nästkommande riksdag antages.
Det skulle nemi. kunna hända, alt detta beslut innefattade att inom landet befintliga ledamöter af R. o. Ad. skulle i Stockholm sammanträda, för att utvälja sina riksdagsmän och det på delta rum.
Del kan hända att ståndsordningen kommer att innehålla, attalia Adelsmän, som sådant önska, äro berättigade att en eller annan gång, äfven under riksdagen icke såsom riksdagsmän, utan alt såsom Adelsmän korame att fungera på ett eller annat sätt, samt i hvad mån R. o. Ad. öfverlemnar sin riksdagsmannarätt till sina valda deputerade.
Så länge detta icke är afgjordt, anser jag det vara för Ståndet i högsta grad vådligt alt antaga denna §.
Jag fäster derpå Ståndets upmärksamhet och vill för min del förbehålla mig att reservationsvis hafva fästat upmärksamheten härpå.
Ofverläggningen om 70 § ansågs härmed fulländad.
Härefter förekommo de af Utsi;, föreslagna ändringar i R.F. Ingressen och §§ 8, 9, 10, 13, 39 och 52.
Dessa delar af Utsk:s förslag Iemnades utan anmärkning.
I fråga om nu gällande R.F:s 56 §, som enl.
Utsk:s förslag skulle utgå, yttrade Frih.
Det står att 56 § i nu gällande R.F. utgår.
Det är också gifvet, att den skall komma till att utgå efter de föreskrifter, som för öfrigt här äro föreslagna; men jag har icke kunnat uptäcka någon föreskrift motsvarande 56 § R.F., åläggande Utsk. att söka sammanjemka olika meningar till åstadkommande af grundlagsförändrings-förslags antagande.
Jag anhåller om uplysning härom.
Den 28 Maj f. m. 303 Gr. Lagerbjelke; Med anledn. af Frih.
Raabs nu gjorda förfrågan, får jag lemna den uplysning, ali eli af förslagets förnämsta företräden emot det nuvarande just är, att några olika beslut, som behöfva sammanjemkas, aldrig kunna ifrågakomma, ly då Stånden endast få säga ja eller nej till hvad Riksnämnden beslutat, kan någon sammanjemkning icke komma i fråga, utan genom Ståndens beslut är frågan afgjord.
Ofverläggningen om denna § ansågs härmed fulländad. §§ 54, 55, 58 och 62.
Dessa §§ lemnades ulan anmärkning. § 74.
Hr von Hartmansdorrff:
Enl. del af mig i dag förut gjorda förbehåll, får jag anmärka, det Const.Utsk. synes mig här hafva föreslagit en origtig förändring, nemi. den, att från den s. k.
Granskningsnämuden skilja frågorna om grundlagsförändringar.
Jag befarar att LagUtsk., som förmodligen skulle komma att i st. f. Const.Utsk., behandla dylika saker, icke är tjenligare dertill, icke ens så tjenligt som delta.
Om något Utsk. skall med sakkännedom kunna bedöma frågor om ändringar i Rikets författning, sä är det väl det, som genomläser Statsrådsprot:n och följaktligen ser huru hon verkar i styrelsens serskilda grenar, då Regeringen måste söka förlika enskild eller allmän fördel med föreskrifna formaliteters iakttagande.
De flesta grundlagsförändringar åsyfta dock att bestämma huruvida Konungen eller R.
St. skola hafva den eller den rättigheten och i hvilka hänseenden deras ömsesidiga anspråk må jemkas efter hvarandra.
Afven här bör Utsk. vara den, som kan afgifva det rigtigaste omdömet öfver hvad rädligt år.
Likasom Konungen skall, innan han fattar
Sitt beslut om allmänna lagars stiftande, höra Högsta Domstolen, som dagligen tillämpar dem och ser huru de verka gagneligt eller menligt så bör äfven Const.Utsk. i min tanka rådfrågas vid alla de tillfällen, då grundlagsändringar sättas i fråga.
Den ledning för sitt omdöme, Const.Utsk. af Stalsrådsprohns läsning eger, skulle LagUtsk. sakna.
Lagerbjelke; Då 30 § Riksd.Ordn. förevar, försökte jag visa, hvarföre Granskningsnämnden, eller den som granskar Statsrådsprot:n, bör vara Nämnd och icke Utsk.
Hvad åter beträffar den afdelning, som granskar grundlagsfrågor, så är förhållandet dermed bell olika.
Då nemi. grundlagsförslag skola sluteligen afgöras, är det rätt att hvarje Stånd får serskildt besluta och hafva sitt serskildta veto, ty eljest skulle majoriteten ganska lätt kunna påtvinga minoriteten en grundlag, som vore för densamma förtryckande; men deremot är det lika rått, att då grundlagsförslag upgöras vid första riksdagen, detta sker genom allmän öfverläggning.
På denna grund har Utsk. föreslagit att när grundlagsförslag väckas, så behandlas de ä första riksdagen såsom andra allmänna frågor; hvarefter å andra riksdagen de hvilande förslagen behandlas endast af Stånden till bifall eller förkastande. 304 Den 28 Maj f. ra.
Öfverläggningen om 74 § ansågs härmed fulländad. § 75.
Denna § lemnades ulan anmärkning. § 76.
Jag tager mig blott friheten alt i korthet anmärka såsom jag tror ett språkfel i redaktionen.
Här står: ”ej må grundlag stiftas efter deras ordalydelse skola” etc.
Della lärer icke vara rigtigt.
Den siste värde talaren gjorde visserligen ,en anmärkn. emot §:n, men utan att framställa sin önskan att RTm.
-Au. ville i anledn. deraf låta en gemensam tanke till Const.- Utsk. afgå.
Då jag likväl finner den ändring, som deraf skulle följa vara behöflig, så anhåller jag alt R. o. Ad. måtte, såsom sin gemensamma lanke, antaga hvad Hr Bråkenhjelm yttrat.
Jag hade föreställt mig, att då Ordf. i Const.Utsk. är närvar:de och då anmärkmn blott gäller en obetydlig redaklms-förändring, så kunde denna rättelse göras, utan att R. o. Ad. derföre behöfde afgöra sin gemensamma tanke derom; men skulle det behöfvas, så nödgas jag anhålla hos Hr Frih. o. Landtm, om propos. derpå huruvida Ståndet anser min anmärkn. såsom sin gemensamma tanke.
Öfverläggningen om 76 § ansågs härmed fulländad.
Alla de öfriga §§:ne i R.F. äfvensom de sedermera i Utsk:s förslag uptagne förändringarne i SuccessionsOrdn. och Tryckfrihetsförordn. lemnades utan anmärkning.
Sedan sålunda Utsk:s förslag blifvit genomgånget, hemställde H. Ex. Hr Frih. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade fastställa den ordning i hvilka de serskildta förslagen till gemensamma tankar, som under öfverläggningen blifvit framstäldte, borde till öfverläggning och pröfning förekomma.
Denna propos. hesvarades med ja, hvarefter H. Ex. yttrade, att han nu torde få omnämna förslagen i den ordning de under diskussionen blifvit framstäldte.
Raab hade yrkat såsom gemensam tanke: ”Antagande af det förslag, som innefattas i Hr Brinks reservation, med skillnad: l:o alt riksdag ej hålles oftare, än hvart 3:dje år; 2:o att landet ej för val af de 70 ledamöter, som i 2:dra kammaren skola tillsättas af elektorer, delas i 70 valdistrikter, utan att dessa val ske länsvis”.
Hr Weidenhjelm hade. ..