Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vi känna alla, att Institutet utvidgar sina byggnader, att de derstädes studerande ynglingar, hvilkas antal ständigt ökas, hafva en högst liten lokal att bebo, för hvilken fördels beredande, i den mån utrymmet tillåtit, man emellertid mäste hålla Prof. Retzius synnerlig räkning.
Denna fördel är så eftersökt, alt ett tillräckligt antal ruin på långt när icke finnas för dem, som dertill sig anmäla.
Under sådane förhållanden synes det mig lämpligt, alt tomten bibehålies för alt i framtiden begagnas t. ex. till upförande af något contubernium för derstädes studerande ynglingar, eller för andra möjligen mera vigliga, lill Institutets gagn tipkominande ändamål; .ty jag har endast exempelvis tagit mig friheten upgifva ett af de sätt, hvarpå platsen synes kunna fördelaktigt användas i Institutets ägo.
Men skulle en blifvande fullständig och noggrann utredning visa, alt tomten bör aflåtas, samt K. M. i Nåd.
Propos. derom gör framställning, då må tiden vara inne att tillse huru saken bör lämpligen och definitivt regleras på det föreslagna sältet.
Om man således för det närvaride inskränker sig till begäran om skeende utredning, har man derföre icke afskurit frågans vidare utveckling, utan fastmera ställt henne pä den punkt, derifrån hon sannolikt skall hinna lill den för det allmänna mest båtande lös 8* - 116
Den 23 Augusti. ning, i samma mån som den grundar sig på en fullständigare kännedom af alla hithörande omständigheter.
Jag vill icke förstöra det vackra luftslott, som Frih.
Cederström söker alt ål de vid institutet studerande medicinae studiosi upbygga på den nu ifrågavar:de tomten, hvarå endast f. n. en smedja finnes upförd, ulan jag vill endast uplysa om anledn:n dertill, hvarföre ifrågavar:de ärende icke blifvit föremål för en från K. M. framställd Propos.
Sedan vederbör:de myndigheter förhalat på tiden, som man säger, fann Sundhets-KoII.-ii President för godt, alt sjelf väcka motion uti ämnet.
Professorerna vid Karolinska institutet ansågo vid sådant förhållande lämpligast, att icke besvära K.
M. med anhållan om någon propos:ns aflätande, förrän den af Hr Ekströmer väckte motion blifvit afgjord.
Delta har inom Utsk. blifvit ttplysl, oell torde icke heller vara för R. o. Ad. obekant.
St. skulle bifalla det af Frih.
Cederström framställda förslag, så blefve frågan undanskjuten för ytterligare 3:ne år.
Att Sundhets-Kolkm skulle hysa sådana byggnadsföretag, som Frih.
Cederström förespeglat, är sä mycket mera otroligt, som bemålle Kolhii President här förklarat, att det vore högst nödvändigt, att Lazarettet för alltid och icke för en tid af 50 år erhölle den ifrågavar:de tomten, för att der kunna upföra en på det ändamålsenligaste sätt ordnad tvättinrättning, och ehuru jag i öfrigt gerna vill sätta tro lill de af Frih.
Cederström upgifna förslagens riktighet, synes mig dock det vara mera skäl, alt uti ifrågavande hänseende fästa afseende på dem, som af Sundhels-Kolhii President blifvit uttalade.
Propos. till bifall å förevande Utlåt, blef härefter framställd och besvarad med starka
Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han funnit
Föredrogs ånyo och bifölls StalsUtsk:s d. 18 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt.
JV2 234, i auledn. af väckt fråga om understöd för Riksg:s-Kont:s Enke- och Pupill-kassa.
Föredrogs ånyo StatsUtsk:s d. 18 och 22 dennes på bordet lagde Mern.
JVs 236, ang:de utdelningen af de till Riksg:s-Kont. aflemnade tryckta Riksdags-handlingar.
Då detta ärende, som i går efter någon diskussion bordlädes, nu ånyo förekommer, får jag äran tillkännagifva, alt jag, genom samtal med Sekretm i Riksg:s-Kont. och Chefen för Kongl. Bihliotheket, gjort mig underrättad om de förhållanden och omständigheter, som under ;gårdagens öfverläggning utgjorde föremål för anmärkmr.
Beträffande först den af Hr von Hartmansdorff i går framställda anmärk., att hvarje Konsist, borde af Riksdagstrycket erhålla ett Den 23 A u gu s ti. m exemplar, får nämnas, enl. hvad mig är sagdt, ali alla s. k. stiftsstäder hafva bibliotheker, och att, derest något undanlag härutinnan ägde rum, så står det likväl för Konsistorierna öppet, att förskaffa sig handlingar från Kongl.
Bibliotheker, der eli tillräckligt antal exemplar alltid måste vara för Konsistorierna tillgängligt, i följd hvaraf ett bibiiothek kan af hvarje Konsistorium, som deraf varit i saknad, när som helst bildas.
Således erfordras här intet uttryckligt tillägg.
Den andra anmärkmn afsåg, att eli exemplar af de under 2:dra och 3:dje punkterna uptagne handlingar, borde lill hvartdera af de Kongl. Kolhna öfverlemnas.
Härpå har jag redan lemnat den uplysning, som äfven öfverensstämmer med fullmäktiges förslag, alt punkten M 2 omfattar både prot. och bihang och M 3 endast bihang.
Vidare har man anmärkt, alt enl. punkten 3 somlige verk erhålla af handlingarne 3:ne, andra 2:ne, och några blott ett exemplar.
Orsaken härtill är, att då R.
St. vid serskilda lider härom fattat beslut, har man ansett lämpligt, alt enär R.
St. tillförene tilldelat något embetsverk ett antal exemplar, så borde dervid förblifva, heldre än natt göra en nedsättning i det antal en gång funnits erforderligt.
Åtskilliga verk äro dessutom fördelade i flera under-afde!n:r eller kontor, och torde derföre hafva funnits behöfva ett större antal exemplar.
Jag öfvergår nu till 3 morn., som rörer inhindningen m. m. af de exemplar, som skola till främmande länder öfversändas.
StalsUtsk. har hemställt, att dessa exemplar matte inbindas i enkla, men suygga pappband med cloth-ryggar.
Hr von Troil yrkade deremot under gårdagens öfverläggning, alt ifrågavartde exemplar mätte på ett prydligare sätt inbindas, dels för att derigenom gifva ett bättre begrepp om Svenska bokbinderiet, dels på det ali Sveriges gengåfvor icke mätte komma att stå efter dem, som vi från fremmande länder erhålla.
1 detta hänseende anhåller jag få uplysa, angtde en i lllskts Mern. innefattad otydlighet, eller, om man så vill kalla den, en oriktighet.
Utsk. har nemi. antagit, att de främmande länders representativa förhandlingar, som Kongl.
Ribliolhekel erhåller, äro dyrbart inbundne; men så är icke förhållandet.
Engelska Ofverhuset har till Svenska Kongl.
Bibliotlieket skickat sina förhandlingar, icke inbundne, utan blott försedde med omslag af skrifpapper.
Andra länder deremot hafva sandt oss ifrågavartde handlingar häftade i brocheradt pappersomslag.
Således synes mig, all reciprociteten fordrar, att vi må undvika allt slags anspråk på prydlighet, och att vi således lämpligen kunna låta inbinda de till andra länder ämnade Riksdagshandlingar endast uti enkla, men snygga pappband, med cloth-ryggar, på sätt Etsk. föreslagit.
Örn dessutom banden ä dessa handlingar gjordes prydligare, än som IJtsk. föreslagit, skulle kostnaden kanske komma att ökas lill 3 å 400 R:dr b:ko.
Då sådant icke synes vara oundgängligen nödvändigt, torde Utskrs hemställan alltså i äfven della afseende böra utur sparsamhetens synpunkt bifallas.
Återstår således frågan, huru många exemplar som böra afsändas.
I detta hänseende får jag nämna, alt Kongl.
Bibliothekarien uplyst, huruledes väl Ofverhuset i England, men icke nämnde lis
Den 23 Augusti. lands Underhus lillskickat oss sina handlingar; hvarvid Bibliothekarien likväl ansåg, alt vi borde till England öfversända 2:ne exemplar af våra handlingar, i förhoppning att derigenom erhålla de hos oss nu icke befiniliga handlingar, jemväl från Underhuset; vidare, alt 1 exemplar borde öfversändas till Preussen och till Nord-Amerikanska Fristaterna, hvilka länder till Sverige sandt sina förhandlingar.
Hr von Hartmansdorff har yrkat, att några flera ex. borde anslås till utsändning, på det man derigenom måtte bereda sig tillfälle att erhålla desto flere länders förhandlingar.
Den värde ledamoten torde upgifva huru stort antal, han anser vara hehöfligt; och om det icke stiger alltför högt, så alt det kan upstå någon svårighet, eller vi derigenom riskera, all få våra samlingar inkompletta, förmodar jag R. o.
Ad. benäget medgifver, alt, i st. f. de af Utsk. föreslagna 4 exemplar, flera varda ullemnade, för att till fremmande länder öfversändas.
Hr von Hartmansdorff, A □ g.:
Efter gårdagens öfverläggning i ämnet, har jag samtalat med en Biskop och af honom fält veta, att Gymnasii-bibliolhek finnas i alla stifts-släder utom Upsala och Lund, der Dom-Kapitlen hafva i Uhiversitets-bibliotheken nödig tillgång på ifrågavarule handlingar.
Jag låter följaktligen den i detta hänseende af mig framställda anmärkningen falla.
Hvad åter angår frågan om jnbindnjngen in. m. af de exemplar, som skola till fremmande länder öfverlemnas, så är jag af samma tanka, som Frih.
Cederström, dock' synes del mig nödigt, att öka det föreslagna antalet, emedan såsom en StalsUlskts ledamot för mig upgifvit, fråga varit om berörde handlingars öfverlemnande,, icke blott åt Europeiska samhällen, utan äfven åt Förenade Staterna i Nord-Amerika.
Under sådane förhållanden hemställer jag, om icke R. o. Ad. skulle finna för godt höja den å sidan 25 förekommande siffran 4 till 10.
Då hade man nödiga exemplar alt tillgå, utan att behöfva serskildt förvara dem i Biksg:s-Konl., hvarest, i händelse man anser sig icke böra qvarhålla dem, förråden möjligen kuuna vara-skingrade, pär man behöfver exemplaren.
Efter de uplysningar, som Frih.
Cederström erhållit af Kong).
Bibliothekarien Arfvidsson, i afseende pä inbindningeo af de handlingar, som från främmande länder blifvit Kongl.
Bibliotheket förärade, afstår jag från den af mig under förb gårdag rörtde denna fråga gjorda framställning.
Enär det är mycket svårt alt bestämma huru många exemplar, som i förevande afseende böra anses vara lillräcklige, synes det mig vara bättre alt, i st. f. alt pä höft antaga en siffra, bifalla Utsk:s förslag, som grundar sig på de framställningar, som blifvit gjorda af Föreståndaren för Kongl. Bibliotheket samt Fullm. i Riksg:s-Kont., hvilka närmare och i första band pröfval förevar:de ärende.
Och då Utsk. hemställer alt ”3 å 4, eller sä många exemplar, som lillgångaroe medgåfve” böra till Kongl. Bibliotheket öfverlemnas, synes mig alt ingen tvekan borde
Den 23 Augusti. 119 npstå i afseende på bifallandet af Utsk:s förslag.
Då de öfriga under diskussionen, hvilken jag icke i sin helhet öfvervarit, framställda anmärknme blifvit till samtlige talares nöje af Frih.
Cederström vederlagda, så hoppas jag, att R. o. Ad. bifaller StatsUtsk:s Utlåt., sådant det nu är af Utsk. tillstyrkt.
Jag vill icke tvista om en så ringa sak, som denna.
Men jag bör anföra skäl för mina påståenden.
Jag har i dag hört sägas, att man ämnar gifva ett exemplar åt hvartdera af Ofver- och Underhusen i England, ett åt Preussen och ett åt Nord-Amerikanska Fristaterna.
Dermed äro de 4 exemplaren använda.
Hvad skall man sedan gifva åt Norge och Danmark, hvilka troligen äro de, som helst önska sig dylika handlingar.
Dernäst åt de grundlagsbundna samhällena i Tyskland, hvilka äro så många.
Jag tror det vara en alltför långt drifven njugghet, att icke vilja medgifva en förhöjning af exemplarens antal.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o.
Landtm., att under gårdagens öfverläggning åtskilliga förändringar uti förevande Mern. blifvit ifrågaslällda med yrkande om återremiss, hvilket yrkande Hr von Hartmansdorff och Hr von Troil, som framställt detsamma, nu hade frångått, samt att numera icke någon annan förändring i Utsk:s Mern. vore yrkad, än Hr von Harlmansdorffs förslag, att de i sista punkten omnämnde ”4 kompletta exemplar” måtte ändras lill ”10 kompletta exemplar.” Hr von Hartmansdorff:
Om Hr Gr. o. Landtm, anser, att en sådan fråga icke kan afgöras utan återremiss lill SlatsUtsk., anhåller jag naturligtvis derom.
Då härefter Hr Gr. o. Landtm, yttrade att, om nu såsom under gårdagens plenum fråga varit om sådane punkter, sorn inverkade på Riksg:s-Kont:s inkomster och utgifter, ändring icke utan återremiss kunnat tillvägabringas, men alt den nu ifrågaställde förändringen icke syntes vara af sådan beskaffenhet, anmälde sig och yttrade Hr von Hartmansdorff:
Då det i Mem:t sid. 25 heter, alt ”Fullmäktige hemställt, alt desamma måtte, pä Riksg:s-Kont:s bekostnad, få inbindas i enkla, men snygga pappband, med cloth-ryggar, helst den härmed förenade kostnad, utgörande omkring 20 sk. för hvarje qvart- och 12 sk. för hvarje oktav-hand, eller omkring 120 R:dr för hvart och eli exemplar, säkerligen komme att Svenska Staten till fullo ersättas” etc., så synes det att frågan är om en utgift för Riksg:s-Kont.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att i sådant fall ändringen icke kunde ega rum ulan återremiss, samt hemställde derjemte om R. o. Ad. bifölle de nu ulan anmärkn. lemnade 2:ne första punkterne af förevande Meni.
Ropades Ja. 150 Den 53 Augus ti.
Propos. till bifall å 3:dje punkten blef härefter framställd och besvarad med starka
Ja jemte några Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade del han funnit
Föredrogs ånyo och bifölls SlalsUlsk:s d. 18 och 22 dennes på bordet lagda Mern.
JU 237, angrde kostnaderne för tryckningen af pro':ne vid innevar:de Riksdag, jemte dertill hörande bihang.
Föredrogos ånyo och biföllos Stats- samt Allm.
Besv. o. Ekon.- Utsbrns d. 19 och 22 dennes på bordet lagde Utlål:n: JU 3, ang:de väckt fråga om ändring i vissa delar af föreskriflerne, rör:de Fyr- och Båk-afgifters erläggande; JYs 4, i anledn. af väckt fråga om reglering af postiljonernes lönevilkor: samt JYs 5, i anledn. af K. M:s Nåd.
St., ang:de en, vid verkställd rotering af köpingen Trelleborgs jord, i denna köpings ordinarie
Båtsmanshåll upkomrnen överskjutande mindre rote-andel.
Föredrogos ånyo och biföllos Allm.
Ekon.Utsk:s d. 19 och 22 dennes på bordet lagde Belänk:n:
JYs 115, i anledn. af väckte motioner,. dels beträffande Elementar-läroverken samt de s. k. paedagogierne eller mindre stadsskolorne, och dels om tillägg till föreskriflerue i afseende på student-examen ; och JYs 116, i anledn. af väckte förslag om utvidgande af en del Elementar-läroverk.
Föredrogos, men bordlädes ånyo StatsUtsk:s d. 22 dennes på bordet lagde Utlåtin:
JYs 242, i anledn. af väckt motion om ersättnings beviljande åt Advokal-Fiskalen i K. Kammar-R:n, Prot:s-Sekrel:n C. Printzensköld för det aklorals-arfvode, hvaraf han gått i mistning genom den, Presidenten J. P. af Billberghs slerbhus-delegare medgifna befrielse från Presidenten i lifstiden ådömd ersätlnings-skyldighet för en del af afl.
Tullförvaltaren M. F. Finérs iråkade balans; och JU 243, i anledn. af erhållne återremisser å Betänk.
JYs 26, ång:de K.
Propos. om frami, förre Depart:ts-Chefen i K. General-Tullstyrelsen, Kansli-Rådet J. D. Valeri! enkas och barns befriande från bemälde Kansli-Råd ådömdt ersättnings-ansvar i målet, ronde den efter afl.
Tullförvaltaren M. F\ Finér yppade balans.
Den 23 A ugujti. 121 Föredrogos oell biföllos Slats- sami Allm.
Ekon.Utskios d. 22 dennes på bordet lagde Mern. och Utlåt.:
M 1, ang:de arfvode för en af de förenade Ulsk:n antagen serskild Sekreterare; och JV2 2, i anledn. af väckt fråga om inrättande af ett Statistiskt Embetsverk samt anslag dertill.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Ulskrn inkomne Utlåhn, Meni. och Betänk., nemi. från Stats- samt Allm.
JVs 6, i anledn. af väckte frågor, att Staten måtte öfvertaga postskjuts-besväret, och att legan för samma skjuts måtte ökas; 7, i anledn. af väckt fråga, alt Båtsmans-roteringen mätte öfvertagas af Staten, och bålsmans-styrkan nedsättas till hälften; M 8, i anledn. af väckte frågor, att Kronan måtte helt och hållet öfvertaga båtmans-beklädnaden m. m.; JV2 9, i anledn. af väckte frågor, att i Rikets Norra Län måtte anställas nödig Jägeri-betjening; JVs 10, i anledn. af väckt fråga, att den från K.
SerafimerOrdens-Gillet årligen lill hvarje
Län i Riket utgående upfostringshjelp för fattiga barn måtte, för så vidt densamma utgöres af Statsmedel, disponeras till Serafimer-Ordens-Gillets andra behof; Banko-Utskottet:
M 50, i anledn. af ett utaf förre Handl. M. P.
Maurin gjordt ackords-anbud; M 51, i anledn. af förre Grossh. J. A. Julius’s ansökning om eftergift af öfver-ränta å 2:ne diskont-lån; M 52, i anledn. af väckt fråga om utsträckning af den årliga Banko-diskoot-revisionen_till R.
St:rs Bank i dess helhet; A? 53, med berättelse, ang:de förrättad revision af Bankodiskont-verkets räkenskaper och förvaltning för år 1853; M 54, med hemställan om en gratifikation till Vaktmästarne vid Banko-diskont-verket; Lag- samt Allm. Besv.- o. Ek on.-U tsk otte n :
Jtä 21, i anled. af väckt motion örn ändring och tillägg i Kongl. Stadgan, angule Folk-undervisningen i Riket d. 18 Juni 1852; samt 122 Den 26 Augus ti.
JY2 22, i anledn. af återremiss af U(sk:ns Betänk.
M 18, öfver väckt motion om förnyelse af stadgandet i 52:dra §:n af K. Kesolut:n på Allmogens besvär d. 29 Juni 1752, ang:de rättighet för allmogen att till Rikets städer få till försäljning afföra den afvel och de varor, dess hemman af sig kasta. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 12 på dagen.
Lördagen den 26 Augusti 1854.
Justerades 5 prot.-ntdr. för d. 23 dennes.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped:sUlsk. inkomne Förslag till R.
JYs 104, ang:de jord-utbyte i och för utvidgning af 2:dra LifGrenadier-Regrtets lägerplats Malmen ; JM 105, ang:de förlängning af arbetstiden för jernvägsanläggningen mellan Köping och Hult; JY% 106, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. om ändring i 85:te §;n Reg.-Form. m. m.; M 107, rör:de åtgärders vidtagande för lillvägabringande af ändamålsenlig kommunikation mellan Sveriges fasta land och Gottland; M 108, rör:de fortfarande understöd för reparationen af Linköpings domkyrka; M 109, rör:de anslag för hospitalernas förbättrande, samt ang:de inrättande af ett hospital för hufvudstaden; M 110, ang:de förklaring af K. Förorda, d. 10 Juni 1841, i fråga om straffet för olofligt innehafvande af dyrk; M lil, ang:de ändring i K. Förorda, d. 20 Nov. 1845, om jords eller lägenhets afstående för allmänt behof; Den 26 Augusti. 123 M 112, i auledn. af den genom R.
S(:rs Revisorer åren 1851 oell 1853 verkställda granskning af de under Kommers-Koll:m ställda fonders förvaltning; M 113, angule ändring om K.
Stadgan om jagt- och djurfång; samt JVs 114, ang:de förminskning i antalet af Folkskole-lärareseminarier.
Föredrogs ånyo StatsUlsk:s d. 22 och 23 dennes på bordet lagda Utlåt.
M 242, i anledn. af väckt motion om ersättnings beviljande åt Advokat-Fiskalen i K. Kammar-R:n, Prol:s-Sekret.
C. Printzensköld för det aklorals-arfvode, hvaraf han gått i mistning genom den Presidenten J. P. af Billberghs sterbhus-delegare medgifna befrielse från Presidenten i lifstiden ådömd ersättnings-skyldighet för en del af all.
Tullförvaltaren M. F. Finérs iråkade balans.
Som detta Utlåt, icke blifvit upläsl, anhåller jag att få i kojdhet framställa sakförhållandet, innan jag yttrar mig öfver det slut, hvartill StatsUlsk. kommit, eller alt ifrågavande ersättningsanspråk icke utgör föremål för R.
Sl:rs pröfning, utan bör af domaremakten afgöras.
De medel, hvarför KammarRms Advokat-Fiskal ansett aktoratsarfvode sig tillkomma, fingo ej indrifvas, derföre alt Konungen vid 3:ne serskildta tillfällen, d. 13 Mars 1844, d. 17 Juni 1845 och d. 28 Sept. 1848, förbjudit verkställigheten af det utslag, hvarigenom betalningsskyldighet för Tullförvaltaren Finérs balans blifvit Presidenten af Billbergh ådömd.
Vid hans, i April månad 1850 timade, död, utgjorde hans qvarlåtenskap, enl. boupteckning, en summa af 17,489 R:dr 32 sk. 9 rst.
A denna pgendom, äfvensom å Presidentens halfva lön och, efter afskedstagande!, halfva pension, var, på Hr Printzenskölds yrkande, qvarstad lagd, så att hela den summa, hvilken kunnat indrifvas, upgick något öfver 41,000 R:dr, hvarå 12 proc. skulle Hr Printzensköld såsom åtals-arfvode tillfalla.
I förbigående torde jag få anmärka, att summan i sjelfva verket utgjorde mera, emedan boupteckningsvärdet alltid är betydligt lägre än det verkliga.
Men då Hr Printzensköld förhindrades att realisera qvarlåtenskapen, mäste han naturligtvis hålla sig lill boupteckningsvärdet.
Hvarken qvarlåtenskapen, eller den innehållna lönen, fick emedlertid utlagas, utan alltsammans efterskänktes af Konungen, sedan R.
Riksdag dertill samtyckt, utan att dervid något förbehåll gjorts i afseende på Adv.-Fiskalens rätt till åtals-arfvode.
Under åberopande af 23 § i Kammar-R:ns Instruktion, ingick Hr Printzensköld lill Konungen mea underd. ansökning att få ersättning för sitt förlorade arfvode.
Deröfver hördes KammarR:n, tillstyrkte bifall å ansökningen, och anförde åtskilliga exempel, huruledes dylik godlgörelse, vid eftergift af Kronans rätt i balansmål, blifvit åklagare beviljad.
Men Slats-Kont., som derjemte hördes, afstyrkte den sökta ersättningens beviljande, dels 124 Den 26 Augusti. emedan sistnämnde Verk ansåg Konungen böra vara oförhindrad att göra nåd, ulan afseende å den aktorats-proc., som borde åklagare för ålals utförande tillfalla, dels ock emedan anordnande af ett dylikt arfvode å elt, Stålverket ej lillgodokommel, belopp ansåges strida ej mindre mot den åberopade 23:dje §:ns ordalydelse, än allmän praxis; ehuru Slats-Kont., på grund af billighelsskäl, hemställde, huruvida Konungen ej skulle finna för godt, att öfverlemna handlingarne i målet till R.
St., i afseende på tilldelande åt Hr Printzensköld af den vedergällning, för balansmålets utförande, hvilken de möjligen kunde finna honom böra åtnjuta utöfver hvad tian redan upburit. 1 Nådigt Bref af d. 22 April 1853 gaf Konungen KammarR:n tillkänna, att
Han icke funnit skäl alt Hr Printzenskölds ansökning bifalla.
Denne vände sig då lill R.
St., och hans i ämnet väckta motion remitterades till StatsUlsk.
I nu föredragna Utlåt., som utgör svar å motionen, åberopar Utsk. de båda Kollegiernas stridiga meningar, och Konungens bref med tillägg, för egen del, alt som Hr Printzensköld åberopat endast sin lagliga rätt, så bör han äfven vid laga domstol söka göra densamma gällande, hvarföre Utsk. hemställer, alt frågan i sitt närvaride skick icke må till någon R.
Efter denna framställning af sakens gång, torde Hr Printzenskölds rättsanspråk böra lagas i betraktande.
Hvarpå stödjer han dem?
På 23:dje §:n i KammarRms Instruktion, så lydande: ”Och vill K.
M. förunna denne tjensteman 12 proc. af alla de medel, som efter hans handläggning i balancemål uti Kronans eller andre allmänna kassor inflyta.”
Man har fästat sig vid ordet inflyta och säger, att hvari ligger skillnaden mellan all hafva dessa medel färdiga all lyftas, om vederborde så behaga, och alt hafva dem i Kronans kassakista nedlagda?
Alt medlen ej influtit är icke Hr Printzenskölds, utan Regeringens och R.
Stms fel, hvilka förhindrat medlens indrifvande.
Lagen säger, alt en hvar äger sin sak böta, och ej annans lott förverka.
Hafva Konung och Ständer ej velat mottaga medlen, ulan efterskänka dem, så böra de godtgöra Adv.-Fiskaleu, ty Konung och Ständer egde ej af dessa medel mer än 88 proc., emedan de återstående 12 tillhörde Adv.-Fiskalen.
Stats-Kont. har påstått, att
Konungen ej rimligtvis borde af en underordnad proc.-fråga förhindras, att utöfva sin höga benådningsrätt.
Men jag får fästa upmärksamhelen derå, att, i förevar:de fall, fråga icke är om något straff eller böter, och följaktligen icke heller om någon nåd, ulan frågan gäller elt skadestånd, en ersättning åt Slaten för medel, som blifvit förskingrade.
Hade det varit fråga om böter, kunde Konungen genast, utan R.
Stms begifvande, hafva dem efterskänkt.
Men eftersom det belopp, hvars gäldande blifvit Hr af Billbergh ådömdt, utgjorde skadestånd och icke böter, måste Konungen begära R.
St:rs samtycke till den ifrågasatta eftergiften.
Stats-Konhs nyssnämnde skäl böra således förfalla.
Vid bedömandet af Hr Printzenskölds anspråk, har man velat göra skillnad mellan Hr af Billberghs tillgång enl. boupteckningen och af hans lön eller pension.
De sednare utgöra tillgång lika väl, Den 26 Augusti.
125 sora lians öfriga tillhörigheter.
Då de kunnat med qvarstad beläggas och innehållas för Kronans godtgörande, så äger naturligtvis
Hr Printzensköld lika mycken rätt till 12 proc. af det innehållna löneoch pensionsbeloppet, sora till 12 proc. af det sora hade influtit, derest qvarlåtenskapen försålts.
Den ifrågavaride pensionen var af samma beskaffenhet, som lön, ty han utgick från Statsverket, men icke från någon pensionskassa, såsom Arméens eller Civil-Statens, till hvilkas bildande och uprätthållande embelsmännen sjelfva bidraga, hvarföre ock, såsom vi veta, undantag för pensionsmedel från dessa kassor eger rum i förevaride hänseende.