Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Au a il ränta bör lättås i werer och sä mycke: wöjrlm i spannuial sunes kunna tagas för asgjcrSr.
D-t är och dur enda tältet för Slam: att wara för, säkcc^d al!
Dess i ikon:sier ej skola försämras, att de skola bibehålla e i nödig jämwstt emot Utgifterne.
Pä dektti sätt kror jag äfwen oti Slättu i der närmaste sörhr häller sig samma förmåner som igenom arrende rml ykcn funna förwäntas.
Mm det blir eu au-wu s.män-e fräga ali afgöra.
Om de således salde Krom'-L«gcuhrter sto a bibehålla samma siihrrrr som hi!« tills om de stola formera ett särskildt stag st^tlchcman eller om de med alla andra skola blilwa as euayanda beska isen het ?
I det förra fallet bör räncan genom aucliclis upbud bestämmas och staltcköpcr esker räntan.
I det sednare fallet bör det wara köpestilungen som bör gä pä auction och stattläggningen ste ester ivanliga grunder.
Dä man antager alt Staren tvid uplarandet af sin jord tili enskilda icke mera nu än förr b.chösde
Le steustbarheter såsom rotering, kronoskjuts :c. hwilka icke hittills deraf urgätt, är det ostridigt det bästa sätt r wid KronojordenS skattläggning och försäljning blir att bestämma en witz ränta i spannmål under bwiikcn den ej sär gä och sedan lala räntan ga pä Auction till den mästbjudande, hwiiken da ken blifwit faststäld emot 6 ärs ränta finge lösa till stakke.
Men om man will att de blifvande hemman stola deltaga i aila andra skattehemmans vaera dä mäste man stadna wid ben proportion af skattläggning som för andra hemman är brukelig och dä blir det endast Statens ägande rätt som genom upbud kan försäljas.
Att beräkna hwil - Den i6 December. 1099 hwllket ftin medsör den högsta fördel fordrar bade ' 1 ud och mera kunskaper i Vesta ämnen än jag äger.
Rätteligen transsumeradt betygar: dl. krollLlius.
Äsjkrlst.
Lire. L. E>bwjukt Memorial!
Sam Srats-UlfkottttS Herrar Ledamöter företagit aranMniqen om wista Kronans Kungsgärdar i Riket, och derrvid är förekommit en som jag inneha fwer wld namn Bråborg tili Östergöthland, får jag äftven upge mine Ml och orsaker, hwilka jag trott föranleda till bibehållande af mitt nu innehafwande konrract med Kongl. KaMmar-Collegiuni.
Den 4 April är 1796 erhöllts war nu warande Allernädigste Konungs Resolution pä Z5 ars besiklntiigsttd, att räkna ifrän midfastan är 1802 emot 2; procents törhöjning uti förra arrendesumman, hw refter Kongl.
Kammar-Coilegium genom arrendecon ract den 6 Jnnii 1796 försäkrade mig om en 0- störd besiktning under berörde rid.
I hopp att fa tillgodo njuta ett arrende, som pa ett fa ordentligt sätt tillkommit, har jag widtagit alla i min förmåga ägande utwägar, för att äler sätta Kungsgården i det skick, att den skulle blifwa fruktbärande ^sör ej mindre Arrendatorn än Kronan i en HQ2 Den i6 December. framlid; Mm icke nog härmed, jag bär äfwen näm«» dc motiver som i syn,lertzel fästat Kongl. Mahrs
Nä« diga uymärksamhet samt till någon del föranledr till det erhällne arrendet, nemligen att hwarl enda hus i Ladugärdon med iulärgad gröda, spannemaisbod med flere Tunnor säd jämre ali kör» och aker-redskap med mera genom mordbrand lades i asta är 1789 som tilstyndade mig fä flor» ock bctydeliga ufgister tvid återuppbyggandet, art lill betz ersättande fordradeS flere ärs inkomster af Kungsgården, och sär den äran gis» wa tillkänna, det jag ä nyo upbygqt hwart enda hus i Man» och Ladugården; hwarförutan dä för detta Konung 6nsizf Xclolpli d. IV. ben 14 December 1796 i näder meddelade stadfästelse ä arrendet, mäste jag erlägga en summa af zvoo R:dr enligt i händer haswande qvitto as den December saluma är.
Jag sä wäl som alla andre känner alt för wäl i hwilken ställning wart olyckliga Fädernesland sig nu befinner, sch akt till Desi räddning fordras hwarjehanda upoffringar och ett gemensamt deltagande; Men icke kan det wara Högloft.
Stats Utskottets wäl kända tankesätt, att wilja till en del frälsa Riket va eu och annan innebyggares undergång, hwilket åtminstone hwad mig angar, blir en nödwändighct, om jag skulle gä i mistning af det arrende jag nu innehafwcr.
Regeringsformen as den 6 Junii inuewarande är, §.77. stadgar, att de personer och menighetcr som efter hittills gällande Författningar, Kungsgärdar med mera iunehafwa och nyttja, stola dera njuta sin lagliga rätt till godo; och att Kongl.
Maj:t med stöd at 1789 ärs Förenings- och Säkerhets.Act, kunnat efter egit nådigt godtfinnande om Kungsgärdarne disponera, lä» rcr wäl icke kunna i sraga ställas. Wa, Den i6
December. noi Were dct laugt ifrån mig, att icke i Veu mohn min förmäla medgifwer offra pä sädcrneslanders akare, del tilhörer hwar redlig swen!?, och i sädam afseende fär jag »vördsammast förestå del anbud, atc i likhet med de KungSgärdar, som efter nn gällande sörfaltnmgar borrkarrcnderas, ärligen erlägga en tunna spannemäl, hälften räg och hälften korn för hwarje geometristkt tunneland öpcn aker tvid KungSgärden, utgörande omkring 150 Tunnor, deremot alla contan» ta Utbetalningar förswinna, ai> detta nya. arrende beräknas isrän midsastan i8n och räknas till samma lid 18Z7 med samma »vilkor, som det nu för öfrigt af mig innehafwer, samt art spannemäle» sär lämnatvid närmaste KronwMagazin.
Stadd wid gränsen af liswet med L st. barn, »vore ganska tungt, alt se sig betagen dct enda man äger till sä mängas bergning, men en sadan föreställning bör hos mig ej äga rum, wid »lankan deraf, att Hözlosi. Stars-Utskottets Herrar Ledamöter icke annat kuuna än handla efter billighet och rättwisa. >k. VV. Lergen8tr»s>le.
Capitaine.
Likalydande med Driginslet betygar: bl. krääelius.
Asstrist.
IIO2 Den i6 December.
L. Om Rämansö Kungsgård.
Efter den swära stukdom som Högstsalig
Ko» nung ouSkaf den Ztdje j
Damgartcn igcromgick är 1780 behagade Kongl. Maj:k st'lsmant genom städig Resolution upläta Rämansö Kungsgård pä tUskids arrende ak undMeknad emot cnchanda wilko'' soln Enke,Fru ktöök densamma dä för riden innehade, och betta arrendc-conkract klef sedermera af f. d. Konungen gilladt efter
Dest anträde till Regeringen.
Wid denna Lägenhets emottagande befannS densamma bade till Dygguad och häfd uti ett owänradt lagerwall sä att den fordrade en känbar kostnad för att sättaS i det stand hwaruti den rm för tiden befinncg, hwilket blef sa mycket swärare akt werk, laita, som Grannar nägra är förut hade funnit urwäg att kil! stg winna strömmingsstfket och annat som tillförene hört lill egendomen.
Sadan ben nu äc har han omkring 18 Tunnelands aker, hwaraf hälften endast kan ärli» gen skördas.
Jordman bestär förnämligast af mager och stenbunden skogsjord, höafkastningen är ombylelig emellan ivo 06) 200 Last.
Skogen lider mycket af grannars äwärkan, som hittills icke kunnat förekom»nas.
Till Gardens skötsel äro emot utsatt lösen mantals dagöwcrken af 24 Bondegärdar, uplätne, förutan hwilka det icke warit möjcligt alt uphjelpa denna Kronans egrndom ifrån dest pä 1780 talek iräkade sörfall, och dmil har innehaswaren af egna medel mast göra sä stora Den 16 December. stora pakostnader, att han nu pä sena ålderdomen Mil» !e biifwa försatt i ett swart lidande var ändring göres nu det pä god rrv emottagnc arrende, conrractei, hwilket esker naturlig ordning mäste af sig stelst snart uphöra. d>l.
Oalbsrx.
Likalydande med Originalet betygar Iftöäsliur» Afskrift.
Litt, G. Wördsammaste
Det har kommit kill min kunskap, akt Riksens nu församlade Högloft.
Ständer ibland andra Rikswar, dande ärendec till öswcrläagning förehaswa huShällningen med Kungsgärdar, Kungs Ladugardar, och andre Kronans Domainer, samt akk IUkstlHögloft.
Ständers upmarksamhel skall bliswir fästad wid de om nägre af fädane Lägenheter sturne contracter, med tillstykan, att de som icke grunda sig pä föregångne arrende-auctioner, och derwid gjorde högsta anbud, mätte förklaras för kraftlösa, sörre Arrendatorer, ruan afbidan as den bestämda arrendetidens eller besiktningsridcns stut, derifrän skilj«S, och deste Lägenheter ställas under utbjudande ät andre arrendatorer genom auction med rädane »vilkor som sist utfärdade Författningar i detta ämne innehålla.
Det, IIO4 Den l6 December.
Delia Förflag har icke kunnat annat , än för mig blifwa bekymmersamt.
Genom en tilfäilighet har jag pä god lro bliswit innehafware af en killäriZzr försäkrad arrende rättighet af Laholm Kungs Ladugärd med siffe och quarn, derföre jag i ärligt arrende utgör en summa stor 157 R:d 22 st. Z rst.
Banco, betalar en dryg bewillning, samt undcrhaller ckl Stuteri, jämte det jag fullgör ärffillige andre onera och ffyldigheter.
Bloitstäld för en ej obclydelig förlust om den wundne arreuderällightten ffulle rubbas, eller de ders med förbundne wilker förändras torde ded höggunsti» gast rillaros mig, alt i ödmjukhet föredraga de ffäl, uppå hwilka jag as Riksens Högloft.
Ständers rätt» wisa och ädelmod hoppas, alt uti min wälfängna be, siltningsräll blifwa orubbad.
Enligt Kongl. Kammar-Collegii Bref af de» gi Ockober 1766 hade wäl, Konql.s Maj:t. uti Nådig ffriswelse till bemäldke Kongl.
Colleginm as den z r Augusti samnia är behagat gifwa tillkänna, huru som en del Kungsgärdar, oagtadt den dermed är 1748 tvid» tagna Försättning, blifwit sälte under perpcmelt ar» rende, somlige ater för cn wist summa i ett för alt, någre ester 1755 ars ständiga och andre ester arliga markegängen, samt att Kongl. Maj:t uppä Riksens Ständers underdäniga tillstyrkan, således ibland annat funnit nödigt förordna, att ehuru innehafware af alle .Kungsgärdar borde bibehällas wid stne contracter sä framt de dem fullgjort, och icke deruti brustit, ffulle likwäl hela jordeboks ränta» thädanefler betalas efter ärliga »arkegängen och de pcrpetuella arrenden uphöra när de warar i i; är, men Riksens Högloft.
Ständer hade deremot uti underdänig ffriswelse till Kongl. Maj:t af den zo Ianuarii 1770 förmält, huruledes Den December. ris§ Riksens Högloft.
Ständer^ i anledning sä wäl af de lin 1769 aro Riksdag ingifne relationer, som ätstlllige hos dem ansörde d.swäs och klagomål, hade Riksens Sta-,der bliavu söranlärue, art närmare granda hwad wid näftiöreaäende Riksdag om KnugSgardar och Krono Lägenheter i gemen är mordet sörordnadt, ochaSk d k derw>d icke kunnat undfalla Riksens Högloft.
S anders rattw:sa, huruledes de pä wista är updrage na arrenden af ingen annan än Ständer, eller genom Ständers åtgärd bliswit sturne, och att deras innehafware således genom högsta Migkens beflut deraf kommit l besittning. 2 anseende hwartist och emedan en hwar i ryunerhek enligt XVI Eap. z ^ Iorda-Bal» k-N! är sknldig hälla den legostämma, han med en annan medborgare ingått, och det icmwäl stulle synas mindre anständigt, att den som stiftat lag ffulle sjelf öswerkräda densamma, hwilket Vestman, medjörde osäkerhet för alla dem hwilka tro stg under lagens hägn lefwa, om km icke were gjord till efterlefnad; ty hade Riksens Ständer funnit sig förplrglade, art as nit för lag som Sländcr wid Riksdagen förnämligast böra warda och af ömh.t för medborgare som i hoop om säkerhet uti högsta Maqtcns beslut, chwad de syfta pa personers ester allnänna iuteresten ingätt cvntracter, Kongl.
Mast i underdånighet tilstyrka, alt lära alla hem som ägt laglige conrracter 06) dem icke brutit nju, ta demmma till godo, imd de wiikor de förr ägt och att den tid de deraf wcrit i mist äng, sä mycket mindre matte pä arrende-co ur et t afstrifwas, som deum der den tiden det icke kill godo njutit, samt att i sall någon genom den wid förukgängne Riksdagen, älag, de högre räntan funnit stg söranläten sitt arrende assia, och den således ledig blesne Kungsgård pä auttion gatt sam; Fjerde Bandet N:s no6 Den i6 December. samt kommit i annor mans hand, men genom wänlig öfwerenskommelse af förre arrendatorn, kan ar. rias , det förra contractet äswen mä bliswa gällande uri sä mänga ar derutöfwcr, som dess workan maril belägen, htviiket i förenämde matto uptagna ändringar och författningar Kongl. Maj.-l uppå Riksens Ständers under, däaiga ansökningar genom Vres till K-unmar-Collcginm af den iZ Martti 1770 kill början af nämnde är täckts anbefalla till behörig werkställighet, pä sätt bemäldks Collegii till trycket befordrade skrismelser till Landshöfdingarna as ben z April 1770 Moddos 9 Tom.
Pag- 348, Z49 och Z;c> närmare utwisa.
Genom den ar 1772 kimade NegemcntS-sörändringen kom dispositionen af Kungsgärdarne i Riket med siere af Riksens Ständers förut bestyrde ärcnder under Kongl. Maj?tS
Höga förordnande och i sölje deraf erhöll Stallmästaren Lines Lwic von Krass den 14 Julli 1796 War nu regerande Allernädigste Konungs under Konung (rustak ^clolpl, minderårighet utfärdade nådiga försäkran , att dä förra arrende-contractet om Laholms Kungs»Ladugärd midfastan är i8or gick till ända von Kruss eller desi rättö innehafware skulle fä samma Kungs Ladugärd med underliggande lägenheter pä femtio ars tid arrendera, med enahanda milkar, hwarunder förutwarande Arrendators» det innehade, hmilkcn försäkran Konung Oustsk Häolpk wid sitt tillträde af Regeringen genom päffrist faststäldt samt uti ffriswelfe till Kongl. Kammar-Collegium af den 2 September 1822 anbefall bcmäke Kongl.
Collegium, arr ä denne KungsLadugärd för Stallmästaren von Lruss utfärda behö* rigt arrende contract, hmilket Kongl. Collegium deu 15 December sistnämnde är ocksä meddeldt, och hwara ja - Den i6 December. 1107 jag eftcr afhandling med Stallmästaren von Liuss den 28 Junii 1802 erhållit Kongl.
Kammar-Collegii transport resolution.
Jag innehar således arrni"e-rätt'lh t'>i af La» helms KungS.Ladugärd till F.,rdaaa, ac i85l enligt Högsta Migkens derom gifue försäkran besäftadt ce»!0M ntfärvadr contract as dc?
R'k>k5 Ccll.giu»', so N efter Jnsiruttion och Forfatluiugar tillhör, art ä sädane eg.ndomar hasma ward och tusende, flit allmän Kungörelse af den 17 December 1799 h r wäl Kongl. M j.t i Nadcr förordna!, hwad wid KnngS,ärd«rS borrtarrenderande berde iakttagas, och art sädant skulle ske genom anställande Amnon.
M ti de häruti gifne föreskrifter inskränkas med tyd. liga ord till de Kuagsgärdar, som dä redan wörö eller derefter knuds dlifwa ledige, ibland hwilkaö antti L-holms Kungsgård icke kan beräknas, salom redan är 1796 nvläten till nytt arrende.
D-remot haswg Riksens Höaloft.
Ständer pä del mäst ostridigt sätt medgr.wit b^strndek af arrende conkracter afstnrade pä de arén 1727 och 1748 fastftälde grunder, culigt hwilka pennings-arrende utan förwandling urgöres.
Dä Riksens HögloftStänder uti Dest den 15 Jnnii 1802 utfärdade Be« Willnings-Föcordntngs 2 Att. och IO §. behagat förordna, att Arrendatorer med sadane conkracter skola uti Bewjllning ärligen erlägga 52 procent af arrende sumi man; i sölje hwaras sag är izoZ jämte ordinarie joedeboks och Hemmantals räntan, sammanräknad till 179 R:d 20 st. 9. r:st. uti bewilluinq ester sörberörde 2:dra och öfrige artiklar af samma Förordning betalt en summa tilhopa af 265 R:d 29 st n r:st i Banco, lito»' flere andre räntor och msknlder samt deribland krigsgärd, dä nu i fräga om Laholms Kungö-Ladugärs här - HQ8 Dell i6
December. härkil kommer att den är belägen uti en Provincc, som i anseende til! jordbruket är almaur känd tzaic wara as swag samt lil! oä) N!ed usel beffaffenhct, akt jag e« mottagit denna Kungsgård uli ett förfallit och kill den grad förstördt tilständ, att hus icke fnmiiks, ukj> hwilka hö och sädeögrödan kunnat utan otc taga skada förwaras, och att jag hwarkcn sjelf såsom Arrendator kunnat wara logerad eller där äga tilgäng pä sä mänga rum som för nödigt tjenstefolks herbergerande warit nödige, och att jag till minnande af ersättning för denna momordenteliga wanhäfd warit sörankälen att utföra en mängärig rättegång med Arrendatoren före Smkl< mästaren von llrunee tid, som först ben 4 Septem, ber innewarande är bliswit stutad genom Kongl. Mofiis Nädiga Dom, i följe hwaraf förre arrendatoren wäl bliswit förpligtad att bestä dcn felande nybyggnaden, men som likwäl ännu pä nägra är icke kan bliswa up» förd om ock tilgang till betalning af denna kostnad hos honom finnes, hmarom manga anledningar till twijwelsmäl förekomma, sä lära Riksens Höglofl.
Ständer Höggunstigt finna, arr de wilkor hwarmed jag innehar Laholms KungS-Ladugärd, synnerligast j afseende pä den wanhäfd och mifibyggnad hwarmed jag dcn emottagit icke käla någon tillökning.
Och emedan för öfrigt Riksens Höglofl.Ständer uti den sednast faststälde Regerings Formen as den 6 Junii innewarande är mi 77 §. högtideligen försäkrat, att ehuru Kungsgårdar med flere Kronans Lägenheter skola förwalcas efter de grunder Riksens Höglofl.
Ständer derom föreffriswa de personer'och menighcker, som ester hittills gällande författningar sadane Kronans tillhörigheter un innehafwa och nyttja, likwäl komma att njuta laglig rätt derä till godo; Ty lära Riksens nu församlade Ständer, icke wara mindre rättwise eller sorgsällige om Den i6 December.
1109 om den allmänna säkerhetens orubbade bibehållande, än Riksens Studer, wid 1769 ärs Riksdag, pä ett Deras wigtlga kall wärdigt säte till efterdöme ädagalågt; men om emot förmodan »agon fräga widare ffnl» le äga rum, huruwida min pä god kro förwärfwade arrende-rättighet kill Laholms Kungs Ladugärd, kan sä hafwa bestånd, om Konunga Försäkran, grfwen i en tid, dä desposirionen af Kronans
Domainer obestridligen tillhörde Regenkeu, och allmänna författningar härom af Honom utfärdades och efterföljdes, kan sakna den kraft och anseende, som dermed warit wanligen päräknad, och om dek contract, som ett NiketS Collegium i följe deras utfärdat, utan att wara förwarkadt, skall nplösas emot ena conrrahenteuö wilja och i saknad af dest medgiswande, sä torde hwad arrende af Laholm angar, derunder ä ena sidan Kronans och ä
Len andra utta enskilda rätt bero, Riksens Högloft.
Ständer lika nplyst som rättwist finna för godt att öswerläw.na plöjningen deraf, huruwida min arrenderättighet mä wara förwerkad eller böra uphöra, till den Domstol, som enligt
Lag och Författningar bör nptaga och afgöra twister af sadan beskaffenhet, pä det jag der widare mä kunna förete och utföra de skäl svin jag till styrka för min förmenta rätt äger, och således fä begagna den rättighet som Arrendatorer af Kungsqärdar i allmänhet genom den lill efterrättelse tjenande Kongl. Kungörelsen af den 17
December 1799 är förund. dovisa (charlotta 8ee!s. Lika lydande nrcd Originalet betygar: !§. kkääslius. k»,- A ioiO Den i6 December.
Härunder hade Herr Grefwe" och Landt Mar» silken ättrkommic och intagit silk rum, samt lämnat Ribderffapet och Adeln den fägnande underrättelse, att Hanö Maj:l denna aston befunnit sig bättre än tilijörnc under sin opasslighet.
UplästcS följande af Consiitukioiisckltskottet jn gifwit Wördsaml Memorial!
Riksens Hoqlofl.
Ständer stafwa kill Constitu» tions Urstektct äkcrremitt rot D ss sötstag n,l'A.swarig» hets lag för Stars Radeks Ledamöter och Föredragande > samt Konungens Rädgijware i eommcmdomal, Utlkortet har kill sölje häraf företagit cn ny ut'welni,ig af denna försättning, hwilk n fördrar i dess hela, och i dess Minsta delar sä mycken grannlagenhet om den stall upsylla siik ändamål, uran att gä denitöswer
Med up» märksamhcten lästad pä grundlagens föreskrifter och Riksens Högiofl.
Ständerö meddelade anmärk ungar, har Utstotter önskar kunna upsylla bägges afsigler, och äfwen i de flästa omständigheter, under bemödandet, att möta Riksens Häglofl.
Sländers liberala tänkesätt, ägt den tillfredsställelse» alt följa sina egna.
De» allmännaste och i samtelige rcspectiwe Riks Srändcn förekomna erinran wid Utskottets för» stag syftar därhän, att de Utsatte härda straffen borde göras mildare, inrättas i ctt lämpeligare förhällande till tidchwarfrvetS stick, och dessa Höga Embetens Den 16 December. mi wärdigstck.
M.n har älerkassat minnet af AthenS första b!->gar, nian har i förbrytelsernas påföljder trott sig liästa,!, öswrralt röja lagstiftningen stämplad med blod och i answarew stränghet funnit något afsträckande, äfwen för den rrnaste wilja och den mäst Utmärkta stick, ligstet. Wetzel ligen kan Ulstotlct ej neka, att en strafflag för personer, ämnade att förtjena och njuta Samhällets aktning och tacksamhet mäste ivid första ögonkastet, stafwa någor owäntabt förfärande, mendet gäller här N noncns höga rättigheter och försäkrandet af Stais Författningens bestånd; Och Lagstiftaren stör nied den förmodan, att bestraffningen aldrig eller sparsamt skall omvändas tillika förena ett nödigt förutseende af brottens möjelighet och ett owäldigt bestämmande af deras föl>der.
Denna Lags utfärdande mar en gang b.simir, dest utarbetande ät Utstottetansörrrodt, och Utskottet wille åtminstone ej adraga sig den förebräl lsc» , arr stafwa as efterlåtenhet, eller af en illa förstådd menstlighek afwikit fran principen för criminal-.lagar, brottets förekommande genom Utsättandet as en efter dest bewisliga upsät och dest stadeliga werkan, lämpad bestraffning.
I flera delar har Utstotret följt allmänna Lagens föreskrifter, i andra ater en tämmcligeu tydelig analogie med de samma.
Men nästan i de flesta fallen, ej ägt någon annan norm än det enstildta omdömct om förseelsernas inflytande pa Samhället, jämte den större eller mindre lätt» het, att undwika dem.
Emedlertid har Utstoltet sä midt kunnat ste sökt att gifwa ät ifrägawarande författning ett mindre strängt innehall, och ätstillige §.
§. föreslagit de förändringar, hwartill gjorde påminnelser föranleda Widare sch i sammanhang härmed , här ma?» för - LII 2 Den r6 December. förment en behörig gradering af förbryrelser ej wara nog fullkomligt iakttagen, och yrkat, ock dä dest, äro sa wldk chiljde till deras bechaffenh r och wäcknnrgar en derefter afpastad chillnad i straffen mätte stadgas.
En fädan gradering af felsteg hwarwid ingen fo uk jchwen L g jämsörelfewiS, tjenar t-il grund, beror i UlchottttS kinka g ancha »nyckel af det fattade begreppet om förbrytelsernas natur af ringare ester swarare, ef blott i hwad deras pä öljder beträffar, utan oek me) afseende pa helgden af den Lag som öfwer>rädcs.
E>fwcrträdelser as astmänna Lagen b i ras s.i>öm in« grepp uri enchilde Medborgares rättiglu eer; Gell a b agens manhelgd mäste dä anses såsom brott emot Staten.
Utchott.l har 'jk oäl äfwen häruttnnan !'ö?t att sammanjemka '.yeningarne, och, i öswerensstäw mette med förcko!!»e anmärkninZar gradera straffen i förhällaahe till förseelserne.
I anledning of den erinran, akt Stats-Räds Ledamot, som ide fall Ansmarigheks - Lagen uni kar sig förbnttir, borde färchilsr annvira oen waldiöcde för den olyckliga belägenhet, hwarmi han honom för» satt, har Ulchottet irort sig böra förestå tillämpning af Rältegänqs» Backens l Cap. l 2 H..
Ilrchott.k har wäl funnit ott den Lag, hwars mildring siere påminnelser synbarligen aystot, torde i manga händelser genom benna rcconvmtionS chyldiahct winna sammi egcnch>p, som man welat den betaga; M » Ulchottct är dcck öswertygadr, att denna hämnande stränghet, endast skall drabba den upsätckiga 'llwiljm, utan att tungt hwila öfwer hwart enda menskligt mittag samt akr äf» wen mitzragen chali efter en närmare kännedom af Con« siirulioaeitö hufwudgrunder, och genom klart Uttryckte Den 16 December. mz och bestämde förbud bliswa, om ej omöjclige, åtminstone läll sy litt.
Man bar yrkat, ott dck i åtskilliga fall proiectersde struff af Fäng>!ft a Fästning malte asske.ffoS.
Utskottet hade ansett denna bestr.ffnina salom egentligen politisk. ej wara o ämplig för högre EmbetSmän, hwilkaö inflyta, de, också efter deras skiljande fre - allmänna ären« derna, kunde, »agon gang bliswa nog mägtigt, till det mulsta för någon tid Del war således ej för att öka d.n brottsliges lidande, men i den afsigt akt stänga wmkni tgskreisen för honom öfwer ett förloradt förtroende som delta straff förestogs, det sinnes än mera med bill,ak alf ende, pä en noa allmänt yttrad önskan pä alla ställen bsrr.t gil, och Ustkorttt hoppas med wisihet, an en krafts,,,7 styrelse och en ädel Nation, aldrig skola brhökwa frukta den, som bliswit förklarad owär» dig, alt wärda Derus angelägenheter.
Pa den q und, att tillstyrkandet af brott, medsörer en högre grad af lmputation, än underlärandet, otc dem afstyrka, har man ans tr en skillnad i straff fö- d,sia forse l,er nödwändig.
Utskottet kan sa mycket mindre foresta en sädui skillnad, som, cniigt RegeringSFormcnS 106 §. tiilfty ka cke af öfwerträdclser, och Uiidrrlatoiide, akt deremot göra föreställning säms i smckomlig parits och Stars-Rådets Ledamöter genom 9 R.
F. ow.lkorligen förbindas, att sina meningar yma, och afstyrka det lagstridiga.