Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är mig af hjertat okärt finna min vfwertygelse ej enlig med den tanka en wärd Ledamot Herr Grefwe körner, för hwars tankesätt och kunskaper jag bär en lika agtning, i dag yttrat; men dä jag, i bifallandet af hwad Constitutions-Utskottet förcstär, finner endast nya upoffringar af ägande rättigheter, dä ehuru sjelf saknande erforderlig uplysning, jag skulle tro mig misikänna mit Ständs förmäner härutinnan och den nytta de deriLenom 138 Ven 14 Julik. sprida i Utskotten, dä jag för mängden af de yngre af wära medbroder af Ridderstapet och Adeln saknar et tilfälle at winna de kundstaper i ärender, Rikers styrelse och penningewcrk, som otwifwelagtigt statt winnås genom deras deltagande i särstildte Utstötts arbeten, kan jag ej annat an förena mig nied det serskildta betänkande, som af Herr Bistop
Nordin med dest wanliga styrka och redighet blifwit yrkadt, samt afflä Constitutions-Mstottets betänkande i detta fall, säsvm i min tanka utan någon wäsendtlig nytta, men wäl medförande betydliga olägenheter för en framtid och wärt Ständ.
Herr Idot b lieb, lHarl kreclric, conformera!) e sig med Friherre ickLnnLrbeim och Grefwe De la (Zardi 6.
Herr (Zriyen^valclt, jacob Dric, conformerade sig med Grefwe körner.
Herr von 8cbultTenbeim, Davi cl, Dä wid et föregäende tilfälle jag yttrat mig öfwer denna fräga, är min tanka förut känd, och efter de stäl Grefwe klörup sa grundeligen anfört, behöfwer jag icke nu wara widlöftig, ritan får blott tillägga, at för den händelsens stull, at rösterne kunde blifwa lika, kunde äfwcn förstaget godkännas af en Ledamot mer för Ridderffapet och Adeln, eller ock, hwilket jag häldre skulle tilstyrka, kunde Ordförande fä twanne röster, hwilken utwag inom Collegier, Aca - Den 14 Julli, 159 Academier och andre samfund är allmänneligen rvidtagen.
Herr vorr 8 tock engtröm, 8a!omon, Jag får korteligen den äran förklara, at jag hufwud sa keline il förenar mig med Herr 8ttversco!po och Grefwe Kiörncr, sä mycket häldre som deras yttrade tanka hufwudsakeligen instämmer med Constitutions-Mffottets Betänkande.
Endast fär jag anmärka at jag tror Det den Ledamot, som för Ridderffapct och Adeln är förestagen at tilläggas utvfwer det
Med de andre Ständens lika antal, icke skulle beböfwas, emedan, i händelse af paria nota Mstottcts Ledamöter emellan, den utwäg kunde widtagas, at Mskottets betänkande öfwer den omröstade frägan kunde npgifwa bägge de olika nieningarne; i anledning hwaraf jag blott tilstyrkcr proposition pä Constitutions-Utstottets Betänkande.
Grefwe körner, Larl 8tellan, yttrade sig tycka atHerr 8ilver8tolpe gjort denna framställning rigtig, rörande tilläggningen af en Ledamot, dä han derwid- fästat det wilkor, at en Ledamot blefwe Ordförande, hwilken tillika ägde at bestämma paria vota: förklarandes sig Herr Grefwen således til alla delar instämma uti Herr 8ttvermo!
xe8 yttrade mening.
Herr 8 kol äckra nä, ^näcrs kreäric.
Utbad sig fä göra ert anmärkning wid hwad Herr Grefwe bie l» Oaräis behagat yttra: det ryore 160 Dcir 14 Julik. wore den at Ridderffapets och Adelns dubbla antal af Ledamöter icke syntes innebära någon företrädesrätt.
Wid öfwerrälningen af hwad hwarje Ledamot t omröstning gälde, betydde twänne Ledamöter af Riddcrffapct och Adeln blott sä mycket som en af de andra Stånden, hwilkcc tilräckeligen wisade, at antalets nedsättande icke inncburc någon upoffring. Grefwe Oe la 6^1616, grtLob, anmärkte at hwad termen företrädesrätt anginge, hade han sig ej deraf betjent, utan allenast af orden rättigheter och upoffring.
Herr 8b5lll-;br.Tncl yttrade sig at om ock berörde term af företrädesrätt icke blifwit nyttjad, stöde det i alla fall fast, at den äsyftade nedsättningen af antalet icke medförde någon upoffring.
Friherre UiljencrLNt?
, sobZn 'Willielm, Dä orsaken hwarföre Ridderskap^ och Adeln til Utskotten lemnar et dubbelt antal Ledamöter emot hwardera af de öfrige Ständen , endast bestär deruti, at örn icke sä skedde, större delen af Ridderffapet och Adeln emellan Plena skulle wara sysilolöse, och icke winna kännedom om Rikets allmänna ärender, kan jag ej inse något skäl, at ändra denna method, sä länge Adeln är lika talrik, emedan 1:0
Dest medlemmar r Utskotten samfält ej utgöra mer «n et Ständs röst, om än ds wo - Den 14 Inlik.
,61 wörö aldrig sä mänga, och de öfrige Ständens deputerade säledeö, utan at blifwa genom mäng. den öfwerröstade, njuta biträde och uplpsningar wid rädplägningarne af ct större antal personer, hwaribland flere wid affairer wande Ämbetsmän säkert finnas, än man i de öfrige Ständen kan päräkna; 2:o
Det wäl bäst instämmer med Ordning och Constitutionens esprit, at samma voteringssatt utöfwas i Utskotten, som Ständen emellan. ' ^ zw Följden af nu brukelige voterings-sättet, at et ringare antal personers tanka gör majoritet emot ct större antals, icke innefattar nägon obillighet, dä det mindre antalet af osrälse Ständen representerar et wida större qvantum principaler; och werkelig orättwisa först ffulle upstä, om Adeln, öfwer proportionen emellan principaler talrika antal Ledamöter, som (endast af förr anförde orsaker) sitta i Utskotten, der singe öfwerrösta de andra SLänden. 4:o Emedan paria vota kunna förefalla, om än alla Utskott af udda antal Ledamöter utgjordes.
En enda persons tillsjuknande werkar denna olägenhet, som lätt hjelpes dermed at Ordföranden, endast i sädan händelse fär votum decistvum. 6:0 Emedan Adeln icke kan eller bör fä rätt at til Utskotten sända en Ledamot, hwars ditkomst förändrar och afgör beflutet, fastän AAndra Bandet 21. de 162 De» 14 deln kar rätt at ditsända långt flere, sa länge de samfält ej coneurrera til mer än z af Utffottets rösträttighet.
Sluteligen har jag förmodat at dä Ridderffapet och Adeln formeligcn afgjordt, at ingen eftergift af dest fä äterstäende rättigheter widare kunde komma i fräga, ct sädant beslut äfwen til detta ämne wore lämpeligt.
Herr klllllmLn, Otto l^reilric, förmälte sig hafwa funnit Herr 8ilver8iolpL8 yttrande sä grundeligen uttänkt, at han til alla delar instämde i detsamma.
Grefwe iVIörner, ^.iäoll (ZörLN, an» wärkle wid hwad Friherre yttrat, det de andra Ständens mindre antal af röstande representerar et större antal af nationen, at detta ej i allmänhet kunde sägas, emedan det wisterligen ej gälde om PrästeStändet.
Friherre ^illfencrLnt? swarade at hans anmärkning ej angätt nägot Ständ särskildt, utan alla de tre ofrälse Ständen gemensamt.
Härefter gjorde Herr Grcfwen och Landtmarflalken den proposition: Om Höglofl. Ridderffapet och Adeln behagade bifalla, at Ridderffapet och Adeln, enligt Constitutions-Utffottets tilstyrkande, skulle hädanefter til Utflotten lemna et lika antal med hwartdcra af de öfrige Ständen.
' Ro - Den 14 Julik.
Ropades siere gänget flarka Ja och Nej hwarjämte Herr Nrucx-, Friherre chiii jenc:r-, TntL och ätstillige flere hördes prka votering.
Herr Lc-äersteät, sokni, sä snart proposition är gjord, med Ja och Nej beswarad, och votering yrkad, bör omröstning genast företagas, hwarföre jag af Herr Grefwen och Landtmarstalken anhäller om voteringsproposition.
Friherre chiljencrLNtx, fob^n Wich kelm, anmärkte wid de uti Constitutions Utffottets Betänkande nyttjade uttryck, at denna frägas afgörande more Ridderstapets och Adelns ensak, at densamma sä mycket mindre det kunde wara, som voterings-sättct icke blott anginge Ridderffapet och Adeln utan alla Ständen gemensamt.
Undertecknad Lilverstolye, 6a bi-iel, Utbad sig, i afseende pä hwad Friherre chilljenciantL nu yttrat, fä anmärka, at voterings-sättet wisierligen anginge alla Ständen gemensamt, men wore en fräga, som ännu hör. de til utarbetning i Riksdagsordningen, och säledes icke nu här kunde uptagas; men at hwad Ridderstapets och Adelns dubbla eller lika antal beträffade, berodde den frägan wisserligen pä Ridderstapet och Adeln ensam, och den wore Ridderstapet och Adeln fullkomligen berättigad at nu afgöra.
Män - 164 Den 14 I»!".
Uppå nägras begäran at proposition matte göras pä Herr Liivsi-^olxes förstag om tilvkning af en Ledamot mer af Adeln än af de andra Ständen, gjorde Herr Grefwe» och Landtmarffalken i enlighet dermed proposition, hwilken med Nej befwarades.
Herr Grefwe» och Landtmarffalken uplä. fke härefter til justering följande voterings-proposition:
Den som bifaller CoNstitutions-Utffottets Betänkande af den 4 Julii ffrifwer Ja.
Den det ej will ffrifwer Nej. Winner Nej, blifwer det som förr manligt warit, at Ridderffapet och Adeln til Utskotten gifwer dubbelt antal Ledamöter emot de öfrige Siänden.
Hwilken proposition til alla delar gillades.
Grefwe Oe IL Lrräle gjorde den anmärkning, at i fall Ja wunne, och säledes et lika antal Ledamöter för Ridderffapet och Adeln som för de andra Ständen blefwe faststäldt, Detta beslut icke mätte hafwa retroactiv werka» pä de redan walde Utskott, och utbad sig der - Den 14 Juiri.
I65 deröfwer Herr Grefwen och Landtmarssalkens proposition.
Hwilket stedde, och propositionen blef med Ja beswarad.
Derefter klockan ^ til 12 förtogs genast voteringen, enligt det under denna Riksdag tagna beslut, per capita och icke clasiewis.
Under voteringen ankom och infördes pä manligt sätt en Deputation frän det Högwördige Präste-Ständet, anförd af Herr Ordens-Bistopen Doctor Narras, som tilkännagaf at Ständer i öfwerwagande tagit, och til alla delar bifallit StatsUtffottets ingifne Betänkande rörande Stats-Minisirarnes, Stats-Rädens och Iustitiä-Rädens löner: Hwarefter
Deputation äter utbeledsagades, och med voteringen fortfors.
Efter fulländad räkning af rösterne befunnos de hafwa utfallit sälunda:
Ja - - - 154.
Nej - - - 148.
Herr Grefwen och Landtmarffalken kungjorde detta omröstningens utslag, och at i anledning deraf Constitutions Utskottets Betänkande more bifallit; hwarom Utdrag af Protocollet ffulle til Constitutions-MffoLtet expedieras.
Rid, 166 Den 14 Ridderskapet och Adeln ätftrljdes klockan 5 til 4.
Lördagen den 15 Ju lii. kUenum klockan 8 förmiddagen.
Uplästes det, öfwer den förledne gårdag hällne votering rörande antalet af Ledamöter i Utffott, nprättade instrument.
Utdrag afj Protocollet hällit i Högloft.
Ridderffapets och Adelns plenum den 14 Julli 1809. S. D.
Biföll Ridderskapet och Adeln Constilutions-Utfkottets i Betänkande af den 4 i Lenna manad afgifna tilstyrkande at Ridderffapet och Adeln hädanefter mä til Utffotten lemna et antal Ledamöter lika med det som af hwartdera af de öfrige Ständen lemnäs: kun. nandes likwal detta besiut ej hafwa retroactiv »verkan pä de wid denna Riksdag redan walde Utskott: hwarom Utdrag af Protoeollet skulle til Constitutions-Utskottet eppedieras.
Herr UälllniLn, Otto tom ti den i gär icke lemnade mig tilfälle at upläsa det De» i?
IJulLf. 167 det projeot rörande allniänna redowisninngen , hwartil jag dä anmälte mig, torde Herr Grefven och Landtmarstalken i Lag dertil leucna tillätelse.
Herr G re swen och Landtmarstalken ^ tilkännagaf, det han hade sig bekant, det Hans Maj:t Konungen ärnade i dag genom HofCantzleren meddela Ridderstapet och Adeln en proposition, och förmodade at Herr ffulle behaga dröja til desi Hof-Cantzleren ankommit och berörde nädiga proposition upläst.
Friherre bjerta, /dxel, anmälte sig at sa tala näst efter Herr LLblman.
Friherre von bloll8tein, Lailltr I^ngvi^, yttrade sig förmoda, at dcn rigtiga ordningen i sakernas företagande more dcn at de äldre ägde företrädet, och at de sednare inkomna, ej förr än sednare föredroges; funnes ärender af äldre datum än detta, sä bestridde han ej at de borde föregä.
Herr' Grefwe» och Landtmarstalken erindrade, at alldeles nya mål, som blott fordrade upläsning och remiH kunde föregä.
Herr tilman, yttrade sig frugta, at det nya ämne, som genom Konungens nädiga proposition stulle komma at Ridderstapet och Ädcln meddelas, kunde sä dela upmärkfamheten, at tid ej blefwe öfrig til uptagands af hans pä bordet hwilande fräga.
Herr 168 Den ig HerrGrefwen och Landtmarstalken twifiade, at detta nya mål i dag komme hos Ridderstapet och Adeln uneer werklig öfwerläggning.
Utdrag af Protocollet, hällit uti Bor- ' gare-Ständets Plenum tvid Riksdagen i Stockholm den 8 Iulii 1809.
S. D. Wid öfwerwägandet af det uti Hederwärda Bonde-Ständets Protocolls-ULdrag för den L5 nästledne Jurui Borgare-Ständet communicerade projeet til önstad jämnkning och rättelse i desi Med-Ständers privilegier, samt efter upläsandet af hwad >de öfrige twänne Riks-Ständen, hwart för sig, uti meddelade Protocolls-Utdrag angäende wisie af desie ämnen pttrat, stadnade Borgare-Ständet uti följande Slut: 1:0
I följd af den grundsats, at hwarje undersåte i män af sin werkeliga förmögenhet och med et billigt afseende ä egenstapcn af desi medborgerliga rättigheter til en med olika wilker förwärfwad ägendom, bör underlätta de bördor, som äro krigets oundwikeliga följder, anser Borgare-Ständet icke nägon jordägare, af hwad natur hans område wara ma, skäligen böra fritagas frän den skyldigheten, at, sä länge krig warar, deltaga uti Kronostjutsningar.
Bor - Den 1Z Julik. 169 Borgare-Ständet bifaller Medes, at äfwen för Städernes jord bör deltagas i sädan stjutsnings utgörande i krigstid, dock med det »vilkor, at sä rväl Säteri - som Präste- och all annan derifrän fritagen jord dermed i lika proportion beswäras, samt at i alla fall Stadsjorden i mon af desi hemmantal icke fär högre sammanlagt stjutsningsbeswär af reserve- hälloch Kronoffjuis, än Krono-Skattehemman.
Ridderstapets och Adelns samt Högwördige Präste-Ständets yttrade tankar, at för all ägande jord af hwad natur den wara mä, bör deltagas i inqvartering uti krigstider lika med Krono-Skatte, instämmer Borgare» Ständet för stn del.
Rotering eller manstaps upfättande i krigstider, anser Borgare-Ständet icke kunna af derföre hittils befriade hemman ätagas, emedan den utgör icke et wid sjelfwe krigsstället upkommit onus, och rubbar de wilker, hwarun, der sädane ägendomar blifwit förwärfwade; warande Städernes jord i denne del utom all fräga, säsom förut betungad med BätsmanSrotering och den i ofredstid utgörande fördubblingen.
L:o Af samma skäl, som angäende rotering i föregäende punct är nämndt, borde man wäl bestrida at deltagande i fredstid uti wäghällning, allmän byggnadsskyldighet och stjutsningsbeswär för den jord, som derifrän genom Äiwrs Bandet k7?s 2Z.
Pri - 170 Den 1Z Juiri.
Privilegier är frikänd; men Borgare-Ständet, som, efter hwad nogsamt bekandt är, i hög grad widkännes alla desia onera för desi ägande Stadsjord, önskar likwäl at Högloft.
Ridderftapet och Adeln samt Högwördige PrästeStändet wille med Borgare-Ständet sig derom förena, at äfwen för all annan hittils fritagen jord härutinnan gä i nägon mätto Bonde-Ständet til mötes; warandes dock denna Bvrgare-Ständets yttrade benägenhet utan all päföljd, sä wida icke de öfrige respective Ständen dermed jämwäl instämma. z:o At Bonde-Ständet mä wid framtida Riksdagar hafwa öppen talan i frägan om all jords lika beskattning, finner Borgare-Ständet icke fordra desi medgifwande, emedan rättigheten at wäcka en fiädan fräga är i sjelfwa Regeringsformen stadgad och Grundlagens föreskrift i denna del uttryckelig. 4:o Angäende Prest-Tiondens eftergifwande ä alla nybyggen och upodlingar, anser Borgare-Ständet sig icke kunna annat än med Hederwärda Bonde-Ständet helt och hällit instämma i desi yttrade önskan.
Borgare-Ständet finner sig wara förekommit i den förhoppning, at Högwördige Preste, Ständer, af egen rättsinnig öfwertygelse, skulle benäget antaga det hederwärda Bonde-Ständets proposition om en ny reglering af Presterskapets löningswilkor, och at behörige con, ventioner Den 15 Julik.
I71 ventioner i de orter, der sädant ej redan stedt, warda emellan Pastorer och Församlingarne uppträde, hwarom Borgare-Ständet i atta delar Mar de anstalter, som Högwördige Presie-Ständet til werkställigbet häraf pätänkt; men Borgare-Standet förestär härwid för stn del den utfästelse ä Högwördige Präste-Ständtts sida, at, sä widt det pä wälbemälto
Ständs ätgärd och bemödande kan ankomma, Letzeco nventioncr mä stpndesamt och ätmi-dstone innan nästa lagtima Riksdag wara fullkomligen upgjorde.
— Slutligen och 6:0 Finner Borgare-Ständet desi ägands Privilegier icke kunna werka hinder förLandtmannen, at antaga de för desi egne förnödenheter behöflige handtwerkare, hwilke i hittils utkomne författningar äro tpdeligen nämnde; ej etter at, pä sätt författningaroe stadga, inom Riket föra och afsätta sin egen afwel och bandaflöjder, enär i bägge desie fatt det derwid förut fästade wilkor och föreskrifter behörigen iakttagas.
Vorgare-Ständet, som i undcrdänighet önstar, at wid atta tilfätten kunna ädagalägga sin oinskränkta undcrgifwenhet för en nädig Konungs wälgörande afstgter, dem Hans Kongl. Maj-.t uti förewarande ämne genom strifwelse af d. i5:de sistlidne Junii, Ständets Taleman i näder tilkännagifwit, statt wara högeligen tilfridställt, om desia tänkesätt lika klart som Stän - 172 De»» IS Julik.
Stänkets oskrymtade böjelse för eftergifwenket och wälwilja emot det Hederwärda Bönder Ståndet, ma kunna ffönjas af hwad BorgareStänder t
Allmogens tryckande omständigheter för sin del mcdgifwit och tilstyrkt; och om hwilket allt ej m-nore det Hederwärda BondeStänket, än de öfrige rcspeetive Med-Standerne, genom Utdrag af detta Protoeoll ssulle wördsamt och manligen underrättas.
In sillem, k. ke torson.
Utdrag af Protokollet hällit uti Borgare Ståndets Plenum wik Riksdagen i Stockholm den s Iulii 1809.
S. D. Uplästes Riksens Högloft.
Ständers Vanco-Utskotts ProtocollS-Utdrag för den So nästlidne Junit, rörande erforderlig säkerhet för de af Banken til Rikets förswarSwerks underhällande lemnade förskotter; och fann Borgare-Stänket, at detta skulle remitteras til Riksens Högloft.
Ständers StatS-Utskott, med wänlig erindran, at sä skyndesamt, som omständigheterne möjeligen kunna tilläta, desi ätgärd tvid förenämnde ärende meddela.
In tillgm, ^1. ketorbon.
Före - Dm iZ Julli. ryz Föredrogs ä nyo Herr ^ilsvrbjel "8,^an, den 62 Junti uplästa och pa bordet lagda Memorial om besparingar för Staten genom indragning af sysilor, och remitterades til Allmänna Beswärs- och Oeconomie-Utstottet.
Uplästes följande Memorial af Grefwe körner, L^rl 8teI1.TN, I anledning af Herr Lllfverlffslms Memorial, som föresiär flere indragningar af TMstemän lil förmän för Statswerket, utbeder jag mig fa yttra mina tankar blott i anseende til hwad som rörer Iägeri-Staten.
Herr SilkvLiNjslm bar innerligen derutinnan gansta rätt, at denne Ämbetsmanna - Corps stulle kunna indragas, men troligen icke förr, än Riket fär en annan Skogsordning, ty sä länge en lag är uu sin lifaktighet, mäste personer finnas, hwilka werkställa de föreskrifter den stadgar ät samhället.
Första frägan torde säledes wara, om wär närwarande stogsordning är lämpelig och upfyller sit ändamäl.
Skall jag härwid rävsräga min enstilta öfwertygelse, blifwer swaret icke förmänligt för denna lag, utan twärtom jag anser wära Skogs- och Jagt-författningar icke allenast bidragande til stogarnes och Iagtens ärliga förmindstande, utan äfwen för allmänheten af en tryckande beskaffenhet.
Framfarne Regenter bafwa genom stränge, wivlöftige och wal strefne
Författningar gansta ofta lätit utfärda förnyade Skogs-ordnin ar, alltid 174 Den 15 I"lik. alltid under de mest wälgfrande afstgter för stogarnes conservation; men erfarenheten har wisat, at just detta stranga band haft motsätta följder, och tp wäro äro skogarne, detza Rikets herrligheter, nästan allmänt förstörde.
Felet bestär efter min mening just derutinnan, at Regeringen stillt stogarne fran ägande rätten, och satt dem under andras wärd.
Det ligger i naturen af saken, at man wärdar bäst sit eget.
Jag will meogifwa, at bland mängden finnas wange dälige hushättare, men manne te ficste kanna fullkomligen lika sä noga huru de böra handtera stna skogar, som det öfriga af stn ägendom, och manne misthushällningcn derigenom afhjclpes, at nägrc fä Skogwaktare och Länsmän blifwit updragne tilsynen.
Jag befarar twärtom.
Nu kariner Allmogen föga intereste för sin ffog; hon anser den knappast som stn egen, hon päffpndar förstörelsen i frugtan för ännu strängare Författningar, och om de summor wörö besparade, som utgä för hwarje gäng en oduglig
Ek, en gammal Bok stall fällas, eller et swedjeland företagas, skulle Skattemannen äga betydlige tilgängar för stna wanliga Krono-otstylder.
De uselt lönte Skogswaktarne mäste nu för lifwets bergning önsta brott — och nedtysta brott — det är illa, men de böra förlätas.
Man kan ju ej hos desta begära större dygder, än bland andra mennistor, när sjelfum lagen tyckes göra dem berättigade til en födkrok sä beswärande för det allmänna.
Ut - Den 13 Iulir.
Utaf hwad jag uu haft äran nämna, lärer Riddersraxet och Mdeln benägit sinna, hurusom, efter min mening, Kronoskatte-Hemmans äboer borde njuta en ungefärligen lika dispositions. rätt öfwer sina skogar, som Säteri - och Frälse-ägare.
Jag gör dock likwäl härnad det nödwändiga undantag i afseende pä Bergslagerne och andra Werk, hwilka, enligt särffilte Författningar samt Privilegier, äro til Kohl och Wed berättigade mot wista priser af kringliggande Allmoge.
Man skulle wal tycka, at äfwen detta twäng är sivärt ä wista trakter; men dä icke allenast Rikets wäl, utan sä mänga enskiltes beror pä Bruksrörelsens och andre Näringars beständ och trefnad, bör ingen rubbning ske uti allt hwad som rörer samma rättigheter och interesten.
Äfwensä bör forhälla sig ä all bcfintelig skog ä Kronoskattehemman, der Ek eller Furuträn finnas, tjenliga och anwändbara til Flottornas behof.
Denna skog anser jag bör wara helgad ät sit ändamål, jdock med rättighet för ägaren, at alltid njuta full betalning för waranö wärde.
At jag wid detta tilfälle tillika undantar Kongl. Majtts och Kronans enskilta lägenheter, samt alla Boställen, blifwer en naturlig följd; destas innehafware äga et helt olika intereste med werkeliga ägare af jord; hwarföre jag i lika mon anser nödvändigt noga föreskrifter til skogarnes dervarande ä sadane Hemman, som jag tror billigt och nyttigt - 1?
Den 15 Iulin tigt f5r alla andra, med 'undantag af hwad ofwanföre omnämntt är, at aga en fri dispositions ratt sa wal öfwer deras skogar, som allt annat af jord, de sig lagligen förwärfwat.
I följd häraf finner jag för min enffilta del af wigt, at under !war nuwaraude lyckliga Styrelse, en ny Skogs - Ordning utkom, som wore lämpad efter orternas locale beskaffenhet, pä billighet, och skild frän den mest möjeliga förtpdning.
De Embetsman, som med någon upmärksamhet lagt hand wid besia ärcnder, som känna alla be nödiga utgifter samt beswär, hwilka drabba Hemmansbrukare pä sä manga olika satt i anseende til nu gällande Skogs-och Iagt-FLrordningar, önsta säkerligen allmänt detsamma, och jag undrar storligen derpä, at det Hederwärda Bonde-Standct wid n rwerande Riksmöte icke sjelfwe wäkt denna fraga.
Den hemmawarande Allmogen skulle troligen längt mera finna sig belåten med rättelser uti denna och flere antra Författningar, hwilka utan särdeles ändamål öro beswärade, än om deras Med-Ständers Privilegier blefwo rubbade, hwarutaf de pä intet satt kunna draga nägon winst. Wära Skogs - och Jagt - Förordningar utgöra tilsammans en widlöftig bok; jag tror at
Den iZ Julik.
177 at de med förmän skulle kunna rrdussras til innehället af nägra fä sider, om allt det öfwerfiödiaa förswann, och dä meoqifwer jagatIägcri-betjeningen kunde indragas.
Deras löner äro knappa, sä at winsten för Kongl. Majit och Kronan more mindre än för allmänheten.
Men under hwad händelse som bäldst, lärer billigheten fordra mot denna cla§ af medborgare, hwilka i allmänhet äro ganska fattige, at spsilorns ej mdragas genast utan succesiiv", allt som desin Ämbetsmän förswinna genom dödsfall eller befordringar Lil andre Stater.
Llsr!
LtellLrr börser.
Nemitkerades ti! allmänna Beswärs- och Oeconomie-ULffottet.
Företogs til afgörande Stats-UtskottetZ Betänkande rörande lönerna för Stats-Ministrarne, samt Stats- och Justitie-Räden, jämte det ätföljande votum af Friherre lälken crLlltL, folian 'NilbLlm.
Herr 8cbult2snlie!m, Dsvist, EburtV ogerna jag motsäger en Ledamots mening, hwilken äger all min högaktning, nödgas jag dock anföra nägra ord til försmak af Högloft.
Statsutskottets tagna Beslut om Stats - och Justitie-Rädens löner.
Statswerket och Hushäll«ing med publique medel är mig högeligen om Andri?
Band. 3S. hjkk» 178 Den 15 Julik. hjertat; men för mycken knapphet wid de nu i fraga warande löner anser jag likwäl för ffadlig.
En jämnförelse med andra Ämbetsmän af hög rang synes icke heller billig; desse hafwa en nära förbindelse med Constitutionen och Riksstyrelsen, som andre föga eller alls intet hafwa.