Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill derföre endast nämna, i afseende på hvad Herr Cederschjöld yttrat om Socker , att om man granskar den gamla tulltaxan, finner mao, att tullen på råsocker är minskad, Der står på mascovade 3 runstycken Hamb , B:cO för 2 skålpund, nu är tullen föreslagen till 10 procent; på terr-s samt hvitt pudersocker stod 10 runstycken Hamb.
B:co på 4 skålpund, det är något mera än 20 procent; nu är tullen satt till 20 procent.
Detta visar att vi således snarare lindrat än ökat tullen; men det är väl möjligt att toppsocker torde böra förhöjas, och det kan lätt ske.
Förhållandet torde eljest vara sådant, att man får ett helt olika begrepp, när mao följer saken hela tiden från den första artikeln till den sista , än då man blott genomläser resultatet på några timmar.
Emedlertid är det visserligen möjligt, att taxin behöfver ändras, och att ett nytt Utskott kunde göra det, men jag förmodar, att om ett sådant Utskott skulle ändra principer, komme äfven dess åtgärder att klandras, och då fordrades ännu ett Utskott för att rätta dem.
Då Bevill - £>*•« ig -f lignit i J. m.
Bevillning* Utskottets Betänkande förita gini gen iörevar, frsmstålde jag mina tankar, och förklarade min tillfredställelse deröfver, att
Utskottet öfvergifvit det förut använde lurendrä-^ jeri- systemet, förar.ledt af införsel- förbuden; men nu får jag med smärta förklara, att jag funnit Utskottet hafva öfvergått från detta till ett fuillörsnilloings-systeme, derigenom att Utskottet förhöjt tullen på en mängd artiklar, pålagt den högre än den vanligen kan erläggas.
Visserligen är det rimligt, att önska förekommande af utländska varors införsel genom hög tull, men man måste ock alltid iakttaga, »tt de medel som föreslås, verkeligen må kunna användas och uppfylla ändamålet.
En för hög tull erlägges sällan och ingen annan tull gagnar, än den sorn erlägges.
En hög tull demoraliserar Nationen genom att föranleda till lagbrott, och allmänhetens likgiltighet i afseen* de på sådane; och d^n minskar tuilinkomsterne.
Derföre hade det varit önskligt, att
Utskottet icke sorn norme antagit den gamla taxan, ty redan uti din finnes stort skäl till klander.
Man vet nemligen, att i gamla taxan gjordes för litet afseende på importen mot exporten, och pä varornes vidd, hvarigenom den ena slags varan lättare controlleras än den andra.
Derföre dä våra exportvaror intaga en större rymd, äro de verkeligen med mera tull belagda , än utländske varor, som intaga en liten rymd.
Man kan lätt cootrollera träd varor, tjära, bäck, stångjern &c men då man skall införa tyll eller fina kryddor, med ett ord sagdt varor, sorn intaga en liten volume, så finnér Ridd. o. Ad Prof. VII.
Band. 36 ann 13 fagus■!/ f. ni. man, att om tullen sättes tili 50 procent, så blifva sällan mera än 15 procent eriagde, och kanske ännu mindre man desto mera till tull— betjeningen.
Jag tror således det vara bättre, att Ständerne nedsätta tullen > än att t ul 1 be tjellin gen skall göra det.
1 sednare fallet har det en skadlig verkan på moraliteten.
Man vänjer sig att vara likgiltig för lagbrott, och man ursäktar dem; men om tullen blifver sådan, att den kan erläggas, blifver allmänna opinionen helt annan, jag vill ej ingå uti detailler, men det må tillåtas mig, i afseende på den högre tullen för Hästar, än för andra kreatur, erinra, att i Skåne är det fördelaktigare att föra ia hästar, och föra ut Oxar, än att lägga på hästar för CavalleriRegemsnterne, och i dess ställe minska annan afvel, sora der är förmonligare.
Visserligengvore det väl, om vi sjelfve kunde skaffa oss så mycket hästar, sorn vi behöfva, men då sådant forceras öfver den naturliga gränsen, minskas afvel af andra kreatur* 1 afseende på volumen af varorne, såsom rät-, tesnöre, så förstå Elngelsmännen eig bättre derpå än vi.
De hafva t. ex. lågt flera hundrade procent på införseln af 6ågblockar.
Hufvudorsaken är den, att tullen på sådane varor lättare controllerag.
Att bibehålla en så hög tull på läder, som hittills, anser jäg vara en känbar beskattning på massan at nationen, ty om vi antaga, att t. ex. i Stockholm 60,000 personer finnas, sorn nyttja stöfior och skor, och som hvardera öfverhufvud få betala $ R:dr R:gs meja årligen för skotyg, än om läder tullfritt finga införas, så följer deraf, att Stock - T)en 13 4i'nutti f. ni, holin ensamt till Läderfabrikerne skattar 300,000 R:dr R:gs om året.
Jag skulle derföre anse Rikets väl, emedan det är byggdt på massans Fördel , fordra, att tullen på utländskt läder nedsattas.
Sluteligen då jag inser svårigheten för Riksens Ständer, att noggrant genomgå tariffen, förenar jag mig med dem, som föreslagit, att ett Särskildt
Utskott måtte sättas till närmare undersökning och jemkning af mening garne; men örn icke sådant antsges, då föreslår jag att Riksens Ständer måtte hos Kongl, Majtt anhålla, det Kongl. Majit efter omständigheterna och vederbörandes hörande måtté nedsätta tullen i allmänhet i denna tariff.
Häraf följer, att Konungen ej skulle äga rätt ätt höja den i andra fall, än efter sistledne plenidags beslut.
Sluteligen förenar jag mig äfven med Grefve Frölich i dess anmärkningar om hyttan deraf, att vederbörande Utskott låtef inför sig kalla sådåne personer, som kunna lemna säkra upplysniögar, och jag känner med Säkerhet ait det sättet begagnas i England vid flere tillfällen.
Såsom exempel får jag anföra, att 1819 då Underhuset i Eogland formerade én hemlig Comité, för att undersöka öm det geck an, att indraga tre millioner af sedelstocken, var COmitén ej nöjd med de upplysniugar den kunde erhålla af sine egne ledamöter, utan kallade inför sig de betydeligaste Banquieref, Och gjorde afseende på deras yttranden.
Friherre CederJlröni:
Det är endast i an-.
. lédnirig af ert åniiiarknidg Ilert Thänl fram - fotn i-8 Augusti /. m. stållf, rörande den grundsatts jag skulle hafva yttrat, om rättighet till fri utförsel af alla slagg producter, sorn jag anhåller få anföra ett par ord.
Något sådant har ej varit min afsigt att yttra, och har jag icke eller yttrat, ty så länge man ej kan tå ett totalt upphäfvande af alla de Författningar, som hindra ut- och införsel uti andra länder, och en fri handel, så lärer sådant icke kunna stå tillsammans med Sunda förhållanden.
Men jag tror, att vid uppgörande af en tulltaxa , man icke på höft bör lägga höga afgifter pä den ena, och låga på den andra varan, utan de böra vara i öfverenstämmelse mnd det qvantum, som erfordras för landets behof, ehvad dessa varor inom landet produceras, ehuru af till erforderligt qvantum eller godhet, eller de aldeles icke inotn landet produceras.
Det är på sidane grunder taxan bör uppgöras, hvartill fordras en mängd af kunskapir uti detaillerne, som ej af Riksens Ständer enskildt kunna ägas, utan böra begäras af personer, som med handel haft befattning, och kunna lemna upplysningar derom.
Friherre Tolly Gu/Inf:
Det är i anledning af hvad som blifvit yttradt, om vedbehofvet i Skåne, som jag ber att några ögonblick få uppehålla Ridderskapet och Adeln.
Derefter uppläste Friherre Toll följande:
(Se Bilagan N:o 2.) Hvarefter Friherre Toll munteligen til - Den i| Augusti f. m, t®5 lade:
Jag anhåller för öfrigt få instämma uti deras mening, som önskat, att denna sak måtte öfverlemnas till ett Särskildt Utskott.
Herr Cederfchjnld:
En värd talare har trott mig hafva klandrat , att tackjern blifvit uppförde till 30 procents utförseltull, hvarvid han påmint, att det är en vara, som bör inom landet förädlas.
Det är just det jag påstod, och derföre klandrade jag ej tackjernets utsatte utlörseltull, utan endast att det är belagdt med 100 procent i införseltull; ty jag trodde införseln böra uppmuntras, i mon som varan var skicklig, att här kunna förädlas.
I öfrigt har samma talare upptagit min anmärkning rörande Socker, och sökt visa , att den föreslagne tullen är lägre än den nu varande.
M^n jag får påtninna, stt denna beräkning är en följd af samma förvillelse jag förut omnämnt, att man nemligen rättar sig efter gamla tullvärdet j taxan.
Der står rätt ficker till 2 sk och toppficker till 12 sk., då detta likväl är vida mindre än verkliga värdet.
Sålunda blifver förhållandet helt annorlunda , då man beräknar varan efter det värde den verkeligen h3r.
Men då jag nu kommit att tala om varuvärdet, får jag blott i protocollet förvara min tanka om en fråga, som förevar i förra plenum, nemligen om fättet att utröna värdet, hvilken sak till Kongl. Majit öfverlemnades.
Jag har trott mig finna, att det simplaste sättet vöre, att importeuren finge erlägga tullen in na - 566 P<”ii 18 -iiigut&i /. m. Jura, nemligen till vissa procent af var-umång-f ders» och alt Statens andel såldes på auctionr Hvad beträffar , att ett Särskildt Utskott skulle nedsättas, för att granska anmärkningarne, så ö.fverensstämraer ej detta med min ö£r vertygelse.
Jag skulle tro, att det icke vöre Riksens Ständer tillständig!, att tillsätta ett Särskilt Utskott, för att granska hvad ett annat
Utskott gjort och att det skulle fordras så mycken tid för nya ledamöter att studera »ig in i ämnet, att ändamålet skulle genom tidsutdrägten förfelas.
Det bästa sättet vore tilläfventyrs att alla de ledamöter stf Stånden, sorn hafhäfva anmärkningar att görs, kunde få företräde för Bevillningsutskottet, samt att äfven andra personer, som kunde hafva upplysningar att lemna, såsom handlande , fabrikörer rn. fl. blefvo tillkallade inför Utskottet.
Men saken må blifva behandlad huru som helst, så anhåller jag, att få »öra några små tillägg.
Jag finnér tullen på Ull ganska olämpelig.
Den finare är belagd med 15 procent införsel, och 5 procent utförseltul!den gröfre med 2 procent införsel och 15 procent utförsel tull.
Det lärer likväl vara en allmänt känd sak, att det här i landet är bättre tillgång pä fin än på grof ull, och att den sednares produktion således bättre behöfver uppmuntras.
Det är ej. med 2 pro.- cents ioförselstull, som det kan. ske.
Förhållandet borde vara tvärtom H. err l^éfrén, Johnn Pehr', jag utbeder mig apt korteligen få anföra de svårigheter sorn visa sig; Ben ig Augusti f. /ii. 5 e? för mig vid afgörande af förevarande fråga.
Rid— derskapet och Ådein har redan i ett föregående plenum beslutat, aäS upptaga saken i hela dess vidd.
Genom detta beslut har ett stort hinder uppkommit för tillsättande af ett Särskildt Utskott, om cck det vöre förenligt med Grundlagen.
Tillsättande af ett sådant förutsätter, att målet skulle hvila intill dess det ifrån detta Utskott åter inkommit, och Riaderskapet och Adeln skulle derigenom öfveraas dakasta dst beslut, som togs förledne Thorsdag. 71 §.
Regeringsformen lemnar utväg, huru bevillningsfrågor skola behandlas, då ej Riksens Ständer enstämmigt antaga Utskottets förslag, men på det denna utväg må kunna vidtagas, måste hvart Stånd förut fatta sitt beslut.
När nu här uppstå flera svårigheter af hvad som blifvit anmärkt om förslagets mindre öfverenstämmelse med principen m. m. så återstår ej annat än att uppgifva ett förslag, som sammanjemkar svårigheterna.
Ridderskapet och Adeln torde draga sig till minnes, att Ridderskapst och Adeln i sista pleno på eftermiddagen beslöt vid 2 punkten ett tillägg: att Kongl. Maj;t skulle äga rätt, att jemka tariffen, då reciprocitetsför hålla uden gjorde sådant nödigt, men jag tror att det ock borde utsträckas till det tillfälle, då Koagl, Majit ansåg det nödigt i följd af andra förhållanden.
Om Ridderskapet och Adeln då fann nyttigt, att åt Kongl. Majit öfverlemna ofvanaämnde uppdrag så ser jag ej någon fara eller oriktighet uti, att nu göra ett tillägg, bestående deruti, att Kongl. Majit skulle äga rättighet, ait jemka JMn r5 Augusti /, m. taxan efter de förhållanden sorn kann* vara förhanden, men i öiverensstärnmelse med de af Rikfens Ständer framsiälde principer.
På detta sätt tror jag, att Ridderskapet och Adela med mindre lara kunde med modificationer antaga hvad förslaget blifvit, emedan då ett corlectif funnes, som fredade för att. som en ledamot anmärkt, Riksens Ständer kommo att vidtaga beslut, som kunde väcka åtlöje- Jag hemställer således, att discussionen måtte fortgå, och de vigtigaste af Bevillningsutskottet erkända skriffel corrigeras.
Man skulle derigenom undvika ett Serskilt Utskott, hvars tillsättande ej är så aldeles med Grundlagens föreskrift öfverensstämmande, dä 7 1 §•
Reger ingsFormen är den. som bör tjena till ledning vid sluteliga afgörandet af Bevillningsfrågor.
Jag får först, t anledning af de värden Herr Cederschjöld upprepat , nämna, att värdet uti 1816 års tulltaxa ar beräknadt uti Hamburger Banco- Man har föreslagit ett Särskildt Utskott.
Den sOm kanner, att det under denna Riksdag fordrats en och en half månad till organisation af ett Särskilt Utskott, lär ej yrka detta, *å vida man vill att saken skall under Riksdagen blifva afgjord.
Det synes mig ej eller alldeles enligt med Grundlagen- Om Stånden finna, att, i afseende på denna sak, någon särskilt åtgärd bör vidtagas , vore det då bättre, att med 2 eller 3 Ledamöter förstärka BeviUningsUtskottet, då anmärkningarfie dér kunna genomgås och pröfvas.
Mea f>en IS Augusti /. rn. 569 mig synes att , om äo i förlaget skull* linnas misstag dem man ej blir varse lörr än de fastsiällde grunderna skola tillämpas , så är Verkställande MägteO i tillfälle att rätta dem.
Det finnes nemligen ingen artikel, som ej kan komma under reciprocitets-förhållandet, och sorn ej i anledning deraf kan jernkas.
När det sker med afseende på detta förhållande , och ej under hänsigt att bereda monopol lör handlande , så kunna missbruk icke äga rum.
I alla fall tror jag det vara bäst , att man täger närmare kännedom af tullväsendet och genomgår taxan.
De åtgärder som kunna finnas nödige, må helldre efteråt med bokkännedom vidtagas, än nu på förhand.
Jag tror det således vara lämpligast, att Herr Grefven och LandtMarskalken ville till Rldderskspet qch Adeln hemställa, att Tariffen måtte nu genast få uppläsas , så att vi åtminstone måtte komma till abc uti detta arbete.
Erinringarne torde icke blifva så många , utan stadna vid vissa artiklar.
Skulle då uppstå svårigheter ett undanrödja , så kan ju det beslnt fattas, att ställa dem under Kongl.
Maj fs egen pröfning.
Jag anhåller derföre det Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhämta Ridderskapets och Adelns tanka, om Ståndet tillåter uppläsning af Tariffen.
Herr von Hartmansdorff, Augnft: Flere Ledamöter hafva bestridt riktigheten af den upgjorde tulltariffen, och till bevis anfört en mängd af exempel.
Andra hafva, i förlitande på dessa uppgifter, ansett tangen fordra S7o Etn I $ iuguati f, m. ry granskning, samt föreslagit att ett särskilt Utskott i sådant ändamål mätte förordnas.
Detta hafva andra åter ansett olämpligt i anseende till tidsatdrägten.
Nu har man gjort en tredje framställning, att nemligen speciel t genomgå alla artiklarna i Tulitaxan.
En af dessa utvägar måste man välja , sedan man förkastat Herr von Hohenhausen* i sista plena Jöreslagne tillägg.
Jag instämmer väl deruti, att till Kongl. Maj:t rnä öfverleraaas, att efter motsvarighets förhållanden kunna jemnka tull», afgiffcerne5 inen det tillägg Grefve von Schwenin föreslagit, att vissa delar af Tulltaxan skulle underställas Kongl, Majlis pröfning, tror jsg ej vore tillfredsställande ; man stöde dä på samina osäkra punkt som, förut.
I händelse Ridderskapets och Adeins beslut å förra, Pleno är så fullständigt fattadt, att det nu såsom re di ge ra dt kan uppläsas, anhåller jag, att det måtto ske.
Man torde deraf finna , huruvida det är nödigt, att genomgå hvarje särskilt artikel , hvilket jag anser olämpligt * emedan få ibland oss lära vara nog bevandrads ? tuliärender , för att kunna bestämma hvad tull, rom på förekommande varor bör läggas, elier icke.
D.et är, i afseende på Grefve von Schwerins anmärkning , att för tiilsättan.det af ett Särskilt Utskott skulle åtgå 6 veckor, som jag anhåller iå fästa uppmärksamheten deruppå . att en sådan tid är a 1 Idele* öfverflödig.
Om Ridderskapet och Adeln i dag fattar sitt beslut och comnsutticerar dei pen i$ Jugitsti jped de öfrige Standar) , så kan man öfverenskomma , att Electorerne genast i morgon sammanträda tili val af Ledamöterne , oell listor— ne uppbrytas i öfvermorgon , då Utskottet dagen derpå kan vara tillsammans.
Detta låter verkställa sig om man vill.
, om det är förenligt med formen , så finnes ingen föreskrift , som hindrar det ; och man har dessutom IS-P9 gjort det j afseends på ConstitutionsUtskottets förslag till Riksdagsordning.
Hvarföre jag anser det nödigt , är att BevillningsUtskottet är tillräckligt sysselsatt pied BeviliningsFörordningen, att det består a,f 48 Ledamöter, och f öl jakte ligen har svårt att sysselsätta sig med detailarbeten.
Om åter Herr Cederscb.jölds förslag skulle antagas , att alla sorn hada något att anmärka, äfven handlande och krämare, skylla få tillträde till Utskottet , så blef denna sammansättning i sanning den mest brokiga.
Det försiaget afstyrfier jag således alldeles.
Herr von Hohenhausen : jag får upp lysa, att jag i förledne plenum icke framstält mitt yrkande såsom skulle tariffen underställas Kongl. Majsts pröfning.
Det tillägg jag föreslog innehöll följande ord :
Att vid alls de fall, då Kongl. Maj:t efter vedcrbörandes hörande, finner det allmännas väl kräfva en jemnkoing uti Tullnmgälderne , den "då rnJL vidtagas och allmänneligen kungöras. jag fann mig föranlåten att föreslå detta til— lägg* emedan Utskottet uti sitt sednare Betan - De/v 18 Augusti f. m. kande hade uteslutit, hvad som fanos i det förra, att nemligen Kongl. Majd skulle äga rätt att jämnka tuilumgälderne, om utrikes proemier och sammansättningar gjorde sådant nödigt.
Utskottet hade i sednare Bsiänkandet blott talat om reciprocitets systemet, eller öfverenskomma ömsesidiga rättigheter med främmande magter, och meningens uppställning visade , att det endast var deruppå man hade afseende.
Men skulle man nu kunna gifva reciprociteten den tydning , att den kunde afse allt utom monopolier, såsom Grefve von Schwerin trott , så är jag tillfredsställd med den förändring förslaget nu vunnit och anser det då kunna vara likgiltigt, om vi antaga den nuvarande tariffen eller icke , ty i sådant fall tror jag den icke kunna medföra pågra svåra följder, ehuru jag alltid önskar , att hvad Riksens Ständer besluta , ej må bära prägel af mindre omtanka eiler hastverk.
På sådan grund instämmer jag uti förslaget om ett särskilt Utskott , och tror att om någonsin en ny pröfning kan vara af nöden så är det nu.
Jag anhåller således om proposition på tillsättande af ett Särskilt Utskott.
Det'a hindrar ej att discussionen om Tariffen kas fortfara.
D« anmärkningar som nu göras , kunna till detta Utskott öfverlämnäs.
Grefve Spent : Herr von Hohenhausen har till en del förekommit mig i hvad jag ämnade yttra i afseende på det tillägg han i sista Plenum föreslog och som af mig understöddes genom begäran om votering.
Li - ryen 18 Augusti /. »t. 57^ ka med Herr von Hohenhausen ansåg jag så viii uti berörde tillägg, som uti Herr Grefvenå’ Och LandtMarskalkens förslag till proposition , på grund hvaraf jag afsiod, ligga en större latitude för den administrerande Styrelsen.
Denna latitude blef sedan mindre genom den redaction som af Ridderskapet och Adeln godkändes
Jag har hört denna tolkas genom förklarande af ordet reciprocité, så att den kunde innefatta hvad man behagar.
Kan den tolkningen vara riktig, så att alla handelsconjuncturer deruti innefattas så är jag nöjd med beslutet, och då tror jsg lika med Herr von Hohenhausen , att sjelfva framställningen till Kongl. Maj:ts pröfning redan är gjord men som jag icke så kan förstå redactionen, anhåller jag att nu å nyo få reservera mig emot det beslut som togs i Thorsdags.
Den 27 Maji. 453 billighet och omtanka af Collegierne fattade beslut Här-fter försatte Chefen sina besvär hos Kongl-,Maj:t, och blefvo de tillika med Collegiernas förklaringar Kongl.
Beredningen af ExpeditionsSecreteraren Bergströ n föredrag?, ne, hvilken med Kongl Beredningen instämde i det beslut, att detta i laglig ordning af berörde Collegier uppgjorde arrende och qtgifne contract, icke kunde utan båda contras hentefnes begifvande rubbas eller brytas.
Derefter föredrog bemälte ExpeditionsSecreterare i StatsRådet Beredningens Betänkande, då han genom stillatigande, enligt 94 §.
Regeringsformen, tillstyrkte det beslut, att contractet skulle brytas, samt detta beslut med största skyndsamhet expedieras och verkställas, utan att deremot göra någon reservation.
Häraf följer, att bemälte Föredragande i Beredningen yrkade contractets bibehållande, och i StatsRådet contractets brytande.
Den första underrättelse Arrendator Lundberg härom erhöll var beslutet, att alldeles icke få tillträda Bostället.
Då han nu var under flyttning från gitt eget utarrenderade
Hemman och således i stor förlägenhet om bostad för sig och sin lösa egendom, emedan han nu mera icke fick tillträda den fastighet, hvaruppå han emottagit contract, utan befann sig husvill, så ingick han med underdånig ansökning, att få det contract upphäfvet, hvarigeno n han aflemnat sitt hemman till annor man, och att honom nådigst måtte beviljas en ersättning för sitt åberopade lidande.
Denna nådeansökning föredrogs äfven af förbemälte ExpeditionsSecreterare, sorn 454 Den 27 Maji. tillstyrkte beslutet angående ersättningens vägrande.
Efter denna sanningsfulla målning af den anmärkte
Föredragandes behandlande af detta mål lärer ingen böra förundra sig- att Consti. tutionsö skottet d rvid fästat uppmärksamhet, och i stöd af 107 § Regeringsformen till Riksens Ständer pröfning detta mål öfverlemnat.
E*ter mitt begrepp örn sådane saker, skulle jag djupt iörebrå mig, om jtg i detta af Utskottets pluralitet fattade beslut icke instämt.
Beträffande ätgärderne med Malmö Discont, och de bev kande skäl, som föranlätit ConstitutionsUtskottet, att i stället för anmärkning emot StatsRådets
Ledamöter i afseende på deras rådslag häruti, framställa en teckning af h la detta mål, och derigenom utmärka dess sanna och veikiiga fö hållande, så har en värd Ledamot.
Herr friherre Wirsén, i afseende å en vidare utveckling häraf, redan förekommit mig.
Då jag således egentligen blott skulle iepefera hvad han yttrat, torde det vara tillfyllest om jag endast förklarar, att jag uti de af StatsRåden afgdne tillstyrkanden till Malmö Disconts undsättning och utredning, endast funnit en verklig afsigt att uppehålla detta Verk, och förekomma de enskilta och allmäriJ na oredor och bekymmer i financielt hänseen4 de, som blifvit föijden af detta Penningeverks öfverlemnande åt sitt eget öde.
Med denna grundsats uppehölls likväl Malmö Discontsrö-j reise ifrån den 18 November 1815 till den 1 October 18x7.
Det tillstånd som då föranledd Den 27 Maji, 455 de Regeringens öfverlemnande af denna Dis-< cont åt sig sjelf, hade kunnat inträffa den 18 November 1815; att den likväl inträffat nu, är en olycka, sorn man velat förekomma, och då uppsåtet tydligen varit detta förekommande, fastän det ej lyckats har jag trot, att föreskriften i ansvarighets-lagen med tillämpning på StatsRådets Ledamöter, ”att desse Embetsman kan ej heller till last läggas om, emot deras på aniörde skäl grundade råd, utgången, utan deras förvånande, bSifver olycklig, och det åsyftade goda ändamålet icko vinnes,’’ äfven kunde tjena till ledning lör omdömet vid pröfningen af detta förhållande, som nu af en opinions-domsfol skall afgötas.
Emedlertid är jag fullt öfvertygad, att om den af ConstitutionsUtskottel föreslagne underdåni. ga önskans framställande i anledning häraf af Riksens Ständer gillas, skola alla sådana olyckor för framtiden vara förekomne.
Slutligen får jag förklara, att äfven jag icke yrkar någon annan behandling af amnärkningarne emot StatsSecreteraren Quiding och Expeditions-!
Secreteraren Bergström, än att de, af det skäl, att Rikets väl ej kräfver någon underdånig begäran, om desse Embetsmäns skiljande från deras Embeten, må till handlingarne läggas.
Ett anmälande till RiksStånden, enligt 107 påkallar ej ovilkorligen en strängare pålö;jd.
Uti denna offentliga undersökning ligger, som mig synes, ett bevis på ConstiiutiomUtskottets upp<j märksamhet och beifrande af sådane ämnen, hvilka påkalla alfvarsam handläggning, och ett correctif, som utan tvifvel lärer verka på ni - 456
Den 27 Maji, tiske ock uppmärksamme
Föredragandes efter® tanka för framtiden
De enskilta motiver, som föranledt mig i dessa ämnen, och som äfven leda mitt omdöme i deltagandet af denna pröfning, yrka inga enskiltas förföljelser eller olyckor.