Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Detta hade också varit den behandling af målet, hvilken jag velat yrka; men då flere ledamöter, äfven af BancoUtskottet, begärt återremiss, på det att Utskottet måtte få tillfälle afgifva ett mera bestämdt yttrande, så instämmer äfven jag deruti.
Grefve von Schwerin' Jag anhåller att med några få ord få öka Protocollet.
Här är ej fråga om en ny lag, hvarigenom Bankens publicitet skulle beredas; bär är blott fråga om att undanrödja ett tillfälligt hinder för den anbefalte gamla publiciteten.
Det vrar alldeles i sin ordning, att Utskottet, i anledning af Herr Hjertås motion, åberopade 1672 års beslut, och den Ed som, i anledning deraf, aflägges.
Det är ock
Den 4 April J. m. 9l blott af egard för personer sorn aflagt en ed, »oin jag yrkat återremiss af Betänkandet, och ställt min fråga så: om flere hinder finnas än de af Utskottet anmälte?
Harda Utskottetsvarat att det ej ser flere hinder, så är det Riksens Ständers rätt att undanrödja det som finnes; jag föreställer mig, att den som då går att yttra sig, gör sig den frågan, hvad det vill säga att vara garant af Banken och att hafva satt sin ära i pant, Jag ogillar icke det hittills iakttagna förfarande, och jag ser inga ytterligare Ilinder, men jag afstyrker remiss till de sammansatte Stats- och BancoUtskotten.
Blott det sednare har att meddela oss, huruvida det känner några ytterligare hinder än det, som ålägges dem af deras samvete.
Frågan synes nu endast mera angå valet af Utskott, till hvilket ämnet och anmärkningarne skola remitteras.
Dervid bör jag ännu en gång erinra, att om vi remittera frågan till StatsUtskottet, så hafva vi också bundit händerne på oss, då vi sedermera vilja afgöra frågan för sig sjelf, utah sammanhang med finance-planen.
Må man eftersinna huruvida åtskiljda dessa ämnen äro.
Bankens ställning känner BancoUtskottet häst, och derom ger detta Utskott bästa svaret; men hvad kan StatsUtskottet svara oss?
Jo, icke annat än publicitetens nytta eller skada för financeplanen; men derom må Utskottets tankar vara hurudana som helst, så lära vi i alla fall förblifva vid vår mening, att, för att, just i frågan om finance-planen, veta hvad vi böra och 92 Den 4 April /, m'. kunna göra, måste vi förut känna Bankens ställning; emedan vi annars handla i mörker och okunnighet.
Den begärde remissen till StatsUtskottet är således , i min tanka, hvarken laglig i formen, eller i ändamålet tjenlig till annat, än en längre tids utdrägt, hvilken åter vi böra omsorgsfullt söka undvika.
Jag skulle ej vidare Upptaga Ridderskapets och Adelns tid, om jag ej ansåge att några yttranden af Friherre Wirsén, angående de grunder, hvaruppå Utskottets Betänkande är stödt, borde vederläggas.
Han har förklarat att Riksens Ständers förut fattade beslut hindrat Utskottet handla annorlunda; men det är ej fråga om deras helgd, när fråga
Ur om att förändra hvad som nu gäller, J vår samhälls-ordning finnes ingen lag, från och med grundlagarne till och med regie mentariska stadganden, som ej uti laglig ordning kan förändras, och det tillhör oss, att, efter det •verkliga förhållandet för det närvarande och ic* * ke efter fordna beslut, bedömma om sådane förändringar
Mro nyttige och nödvändige.
Af sådan anledning hade det efter min öfvertygelse varit EancoUtskottets skyldighet att bestämdt Uppgifva, om det med Bankens fordel var förenligt, att dess tillstånd franfiägges för allmänheten, och att icke sorn nu skett, uppskjuta denna fråga till en kommande tid.
Man har ytterligare hemställt, om icke genom en återremiss frår gan i förväg vöre afgjord; men jag får då bestämdt förklara att sådant är rakt stridande emot formerne, ty alla allmänna frågor skola af Utskot - toen 4 April f. m9 93 ten forst utredas.
Denna Utredning är ej skedd; BancoUtskottet bord^ hafva gjordt den, meli innan den blifvit verkställd , får frågan ej afgöräs, och RiksStanden kunna med skäl fordra, att blifva underrättade om allt som för oell emot frågan kan afgöras, innan de fatta deras beslut.
Jag har trott mig böra olnnämna detta, på det ej Friherre Wirséns yttrande om formen, må kunna anses lägga hinder i vägen för frågans ändamålsenligare behandlande af BancoUtskottet, om, som jag förmodar, Betänkandet blifver återremitterädt.
Herr Grefven och HandtMarjkaikeli yttra-' dfe, det han trodde sig förut böra hemställa, huruvida Ridderskapet och Adeln ansåg de vid BancoUtskottets Betänkande gjorda anmärkningar, hindra detsammäs antagande, samt pa sådan grund behagade Betänkandet jemte anmärkningarna till Utskottet återremittera.
Herr Grefven och HandtMarskalken förklarade derefter, det han, med anledning af den nyss förefallne diseussiönen, ansåg sig böra hemställa, ohi Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpligt att, uti det ProtocollsUtdrag, sorn bomme att innefatta Ridderskapets och Adélns nyss beslutade återremiss, tillika särskildt anmoda BancoUtskottet, att med det skyndsammaste öfver ämnet afgifva ett bestämdt utlåtande, derIwti Utskottets mening sch öfvertygelse i frågan* 94 Den 4 April/, nu ehvad den kunde föranleda till bifall eller aaslag af Bankens offentlighet, borde fullständigt uppgifvas.
Grefve Spens, Carl Gustaf: I afseende på Herr Grelvens och LandtMarskalkens sista proposition, får jag hemställa, om det icke vore mera enligt med ordalydelsen uti Grundlagen, att någon viss kort tid förelädes, inom hvilken Utskottet borde med svar inkomma.
Herr Grefven och La n dt- Marsk a Ilen förklarade , att, då Ridderskapet och Adeln redan fattat sitt beslut, ansåg Herr Grefven och LandtMarskalken det böra dervid förblifva, helst Ridderskapet och Adeln agde , att, i händelse det nu tagne beslutet icke skulle medföra åsyftad verkan, framdeles, på sätt Herr Grefve Spens föreslagit, förelägga Utskottet en viss bestämd tid.
Sluteligen och då det af Grefve von Schwerin ifrågaställde ProtocollsUtdrag„ hvarigenom de andre MedStånden skulle anmodas att icke fatta beslut i frågan om Bankens offentlighet förr, an Utskottet besvarat de hos Ridderskapet och Adeln vid Utskottets Betäckande gjorda anmärkningar, kunde, efter Herr LandtMarskalkens omdöme, hos de andra Stånden möjligen anses såsom beredande ett intrång i bemälte Stånds uti Grundlagen förvarade rätt, att, efter eget godtfinnande , enär lämpligt syntes, företaga frågan till afgörande; hemställde Herr Grefven och Landt Marskalken om icke, till vinnande Den 4 April /. m, 95 af det med ofvanberörde ProtocollsUtdrag åsyftade ändamål, Ridderskapet och Adeln behagade inbjuda de öfrige RiksStånden, att uti det af Ridderskapet och Adelig i frågan nyss fattade beslut med Ridderskapet och Adelli sig förena.
Jag får endast tillägga den önskan, att det ProtocollsUtdrag, som kommer alt innefatta Ridderskapets och Adelns beslut, må nu genast af RiddarhusSecreteraren uppsättas och derefter afgå.
Det år möjligt att de andra Stånden ännu icke afgjort frågan, och då torde kanske vårt beslut i mer eller mindre mon verka på deras.
Som Ridderskapet och Adeln hördes häruti instämma, uppsattes genast och justerades följande : Utdrag af Protocollet hållet hos Högloflige Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm förmiddagen den 4 April 1820.
' S. D. Föredrogs å nyo BancoUtskottets d. Si sistledne
Mars afgifne och den 25 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande N:o 5, i anledning af väckt motion om publicitet af Bankens angelägenheter; och fann Ridderskapet och Adeln för godt, att berörde Betänkande, i anledning af de utaf åtskilige Le - ben 4 April f, ni, damöter dervid gjorde anmärkningar till BancoUtskottet återremittera, med'anmodan till Utskottet, att med det skyndsammaste öfver ämnet afgifva ett bestämdt utlåtande, deruti Utskottets mening och öfvertygelse i frågan, elivad den må föranleda till bifall eller afslag af Bankens offentlighet, bör fullständigt uppgifvas; och skulle de öfrige Respective RiksStånden inbjudas, att uti detta beslut med Ridderskapét och Adeln sig förena.
Ut supra* Föredrogs å nyo StatsUtskottets den 12 sistledne Mars afgifne och den 39 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af den berättelse Riksens Ständers Revisorer år 1822 afgifvit Öfver StatsVerkets förvaltning 'och räkenskaper åren- 181g och 1820.
Friherre TVirsén, Giiftaf Fredric, anförd* äkrifteligen:
Herr Hjerta, Gustaf: Då Friherre Wir séns yttrande innefattar begäran om återremiss af StatsUtskottets Betänkande, samt jag äfven derom anhåller, på det StatsUtskottet må komma i tillfälle, att förklara sig öfver dess anmärkningar, synes det kanhända öfverflödigt, att jag nu upptager tiden med deras besvarande.
Men jag anser piig böra korteligen anföra
Den 4 /Ipril f, m. några hufvudsakliga invändningar, på det Stats; Utskottets åtgärder i de klandrade fallen, icke må anses förhastade eller obetånkte.
Hvad först angår Stofferingspenningarne, synes af 2:dra punkten i Riksens Siånders skrift velse angående föråndradt beklånadssått för Indeldta Arméen, att, i stället för de af dem (nemligen Rotehållare) hittills gjorde bidrag, böra de årligen gifva en holf, och Kronan en half af en half munderings värde.
Således lärer StatsUtskottet häri hafva handlat enligt förra Ständers beslut.
Hvad åter angår bokföringen i StntsConto; ret, med Hamburger Banco, förvandladt i Svenska Bancosedlar, har StatsUtskottet ansett sig böra tillstyrka denna åtgärd, på det controll må blifva möjlig eller lättad.
Hvar och en lärer finna huru svårt det är, att taga reda på verkliga förhållandet, när Hamburger Banco upptages i samma columner efter pari cours, inblandadt med Svenskt Banco.
I anseende till besparingarnes användande på titlarne, vågar jag underställa Ridderskapet och Adeln, huruvida StatsUtskottet haft orätt, att föreslå hvad det gjort, enär det visserligen måste vara hvarje sig sjelf beskattande folks rått alt säga, så och så mycket kunna vi gifva till vårt försvar, till vår inre administration, våra näringars uppmuntran m. m, Då detta Ridd. o, Ad.
Fröt, 5 Baad. 7. g8 Ben 4 April f m, folk i följd deraf anslår hvad det kan och bör, allt efter det behof Regeringen har, enligt den Stadgade organismen af samhållet, ligger det förmodligen i sakens natur, att dessa anslag ej böra öfverskridas eller förskingras.
> Friherre Wirsén har anmärkt, att bestämmandet hvartill Creditivet uttages, vore opolitiskt m. m.
Rustar man, veta nog utländska makter derom ändå: 5oo,ooo R:dr behöfdes snarare att nedtysta en rustning, än att tillvägabringa en som behöfde hållas tyst.
StatsUtskottet har dessutom grundat sitt Betänkande derpå, att 65 §. innehåller tvenne fall, då mindre creditivet lyftas.
Det år i synnerhet dessa rubrikers åtskiljande, sorn afses; oaktadt äfven specifika uppgiften, att man uttager till så stor del för Flottan, så stor del för Arméen m. m. icke synes vara skadlig, men väl beredande ordning och möjlighet af controll, som eljest blifver omöjlig, Sluteligen kan jag ej heller finna, att StatsUtskottet handlat orätt, då det, i anseende till g;de Hufvudtitelns begagnande tillstyrkt gåfvor och inga lån.
Då ett sig sjelf beskattande folk anslår en summa till sine näringars uppmuntran, att af Regeringen disponeras, år det ej värdigt detta folk, ett deraf göra lån, ofta svårligen redovisade.
D« gagna föga och medföra genom medlens använd nide i lånevåg, hinder för deras kraftigare verkan, som gåfvor.
Långt ifrån att finna att hvad StatsUtskottet föreslagit, inskrånker Konungens dispositionsrätt af g:de Hufvud
- Den 4 April f. m, # i teln. synes den mig snarare ökad, på ett båda Konung och Folk värdigare sått.
Jag kan således ej instämma i Friherre Wirséns åsigter, i detta fall, utan anser deremot StatsUtskottet hafva handtat princip-enligt och riktigt.
Friherre Thirsen’.
Det år ej min mening att hår upptaga tiden med utvåxling af opinioner, ty jag bår aktning för andras, om också jag icke delar dem.
Af uppmärksamhet för Ridderskapets och Adelns tid, förbigick jag den delen af mitt anförande, som angår de speciella förhållanden, hvilka hafva afseende på Tulluppbörden i Hamburger Banco; men jag appellerar till mitt anförande i detta afseende, och jag tror att der skall finnas utredt, att en särskilt räkning föres öfver de växlar, som inflyta och de som utgå, och att hvar och en sorn vill granska förhållandet, lätteligen der skall finna de upplysningar han behöfver.
Det år blott denna anmärkning jag velat göra och får bedja om förlåtelse för det jag af attention för Ridderskapets och Adelns tid gick förbi detaillerne.
Friherre Cederström, Jacob: Jemte det jag får förklara, att jag anser Friherre Wirséns anmärkningar så grundligt utredde, att föga dervid lärer vara att invända, anhåller jag blott att, i anledning af Herr Hjertås yttrande rörande användandet af anslaget på g:de Hufvudtiteln, få tillägga några ord.
Jag skulle förmoda att det från ett klokt
Statshushållningssystem år leo Den 4 April f ml oskiljaktigt, att ej bortskänka medel, som kunna återgå och frambringa nya resultater.
Det måste nödvändigt vara förmonligare örn man genom lån kan åstadkomma samma oeconomiska fördelar, som genom gåfvor; att då begagna den förstnämnda mefhoden, hvarigenom Staten åter bekommer capitalct till förnyadt användande.
Jag tror således ej att man genom ett beslut; bör inskränka rättigheten att, efter olika om_ ståndigheter, med lån eller gåfvor uppmuntra nåringarne.
Sådant vore ej till samhällets förmon, ty många nyttiga företag skulle då, i brist af understöd och förlag, komma att åsidosättas. Herr Hjerta:
I anledning af Friherre Cederströms yttrande, får jag nämna, att det just år g;de Hufvudtitelns obetydlighet, som ännu mera styrkt mig i tankan, att den ej år ämnad till lån:
Den upptager blott 100,000 R:dr, en summa allt för obetydlig, att i lånväg hjelpa näringarne, men tillräcklig att, såsom gåfvor uppmuntra flit och uppfinningar.
Herr Grefven och Landt Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras. Ropades Ja.
Den 4 April f. m, 131 Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan 2 eftermiddagen.
Plenum klockan half till 6 eftermiddagen:
Föredrogos å nyo och gillades StatsUtskottets den 21 sistledne
Mars afgifne samt den 25 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden: N:o 65, om Tulltägts upphörande af den ved, sorn inlöres till Halmstad.
N:o 66, om Ångfartygs byggande på allmån bekostnad, till iortskafiande af BatsmansCommenderingur.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskottets den 21 sistlidne Mars under N:o 64 afgifne och den 25 i samma
Månad eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, om tryckning af Ben 4 dprii e., rit.
Landshöfdingarnes Femårsberåftelser; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Utlåtande endast borde låggas tili Handlingarna.
Då nu å nyo föredrogs BancoUtskottets d. 20 sistledne Mars under N:o 2 afgifne samt den 2Ö i samma månad eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, i anledning af Riksens Ständers Revisorers, den i5 December 181O och d. 16
December 1822, till Riksens Ständer allåtne och till Utskottet remitterade Berättelser, angående Banco Verket, blef samma Betänkande till alla delar af Ridderskapet och Adeln bifallet.
Föredrogs å nyo och bifölls RiddarhusUtskottets den 8 sistlidne
Mars afgifne samt den 21 i samma
Månad på bordet lagde Memorial, angående utdelning bland Rrdderskapets och Adelns vid denna Riksdag närvarande Ledamöter af Ståndets Protocoll vid 1789, 1810 och 1812 årens Riksdagar.
Herr Cederschjöld, Pehr Gujtaf, anföide skriftligen:
(Se Bilagan N;o 1.) Lade* på Bordet.
Ben 4 April e. m. iul Föredrogos å nyo och remitterades till: Stats-Utskottet: 1) Friherre Björnstjernas, Magnus, den 25 sistledne Mars förmiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af Herr Lsgerhjelms, Pehr, motion, angående reglering af Krigsmagten till lands och vatten. 2) Friherre Skjöldebrands, Pehr Eric, den 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, i anledning af Riksens Slånders Revisorers Berättelse, rörande Allmänna MagazinsDirectionens förvaltning.
Stats- Jamt Allmänna Befvårs- och Oeconomie- Utjkotten:
Herr von HartmansdorfFs, August, den 2$ sistledne
Mars eftermiddagen pä bordet lagde Memorial, angående upplösning af KrigsAademien m. m.
Bevillnings-Vtskottet:
Friherre Boijes, Ludvig, den 25 sistlidna Mars eftermiddagen på bordet lagde Memorial, angående upphåfvande af den så kallade Minimi-Tabellen.
Allmänna Besvärs- och OeconomiUtskottet:
Herr af Silléns, Georg
Axel, den a5 sist - Den i April e, m. ledne
Mars förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående förändring af flyttningstiden för Tjenstefolk. Å nyo föredrogs Herr Bruncronas, Gustaf Adolph, den 25 sistledne
Mars eflermiddagen på bordet lagde Memorial, angående Finska handeln.
Herr Tham, Wollrath, uppläste följande5 (Se Bilagan N;o 2.)
Herr Grefven och Landt Marfialken föreslog , att så vål Herr Bruncronas ofvannämnda Memorial, som Herr Thams, i anledning deraf, nu afgifne yttrande, måtte tili Allmänna Besvärs- och OeeonoruieUtskottet remitteras; hvilket bifölls.
Företogs till pröfning StatsUtskottets den 424 sistlidne Mars afgiine och den 5 dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, om anslag af Stais-medlen till lianinbyggnad vid Jönköping.
Uti det nu uppläste Betänkande skulle jag förmoda, att afslaget hufvudsakligen blifvit föranle dt af den trånga synkrets, utur hvilken ämnet af motionairen blifvit behandladt.
Då det rarit mig anbefallt att göra undersökning an - Ven 4 April c. m. 100 gående Jönköpings Hamn, anhåller jag att något få upplysa ämnet.
Det är ej fråga om att Jönköpings
Hamn står uti något särskilt förhållande till Götha Canal; den är af äfven så liten vigt för Canalen, som denna egentligen är nödvändig för sjelfva Jönköping.
Men då man betraktar att Wettern sträcker sig 12 Svenska mil Norr och Söder i hjertat af Sverige, och i denna sträckning sammanbinder fyra Provincer, Småland, Nerike, Vestergöthland och Östergöthland, skall man lätt finna af bvad vigt denna Hamnbyggnad i sig sjelf är för Sveriges inre rörelse, och denna vigt ökas ännu mera genom Canalen, förenad med den i sträckningen af Öster och Vester.
I sin Norra ända har Wettern goda Hamnar, och på sin Östra och Vestra sida har den Hamnar i Motala och Piödsund med flera; men dess
Södra ända utgör en sträcka af 8 mil, der man ej en gång kan med säkerhet ankra.
Der ytterst ligger Jönköping i Smålands medelpunkt.
Vi känna alla det idoga folk, som bebo denna Province, den rörelse som finnes i Jönköping, och hvaraf denna Stad är utmärkt.
Belägenhe. ten är af så mycket större vigt, som det största malm-förråd i Södra Sverige finnes i grannskapet, nemligen Taberg, hvars malm val är fattig, men god, och hvilken beqvämligen kan på Wettern föras till andra orter.
Detta Taberg vore ej af den nytta, som det kan och bör vara , utan en jemn tillförsel af Nerikes rika kalktill gäng.
Härigenom har redan från äldre tider ett samband af bytesmedel desse Provincer e-; Den 4 April e, m. mellan ägt rum.
Så långt tillbaka, som sedan Gustaf den I:stes tid, finnes ännu minnesmärken, att Jönköpings Hamn ansågs vigtig för den inre rörelsen; och vi hafva äfven sådane minnesmärken från Carl IX.-s, Gustaf II Adolphs och Carl XI:s regeringar, sorn bevisa hvad afseende då vid detta ämne fastades.
Dertill kommer, atti grannskapet af Jönköping finnes ett GevärsFactori, hvilket, om det för närvarande ej är betydligt, emedan det ännu ej kan anses vara utveckladt, likväl är ett af de bäst belägne, sedan grundsatsen af ett central-försvar blifvit antagen.
Också har sedan längre tid tillbaka ett Tyghus vid Jönköping varit inrättadt, till förvarande af Kronan förråder, i följd hvaraf Kronan står i förbindelse, att till en viss del underhålla bro öfver det vattendrag, som sammanbinder Wettern med Munksjön, eller, som den ock kallas, Lillsjön, hvars belägenhet är verke, ligen på ett förvånande sätt gynnande till en Hamn, endast inloppet blir upprensadt, i stället att nu nästan årliga olyckor der utanför inträffa, förmedelst stormar och isgång.
Då nu alla dessa förmåner för den inre rörelsen i Landet kunna vinnas, så hemställer jag om det är rätt ati göra afseende på en jemförelsevis emot ändamålet så obetydlig summa, som den, hvarom fråga nu är.
Stad har dessutom sjelfmant erbjudit sig att deltaga i kostnaden; och om således någon del deraf bestrides utaf det allmänna, skall det öfriga besörjas af enskilda förmögenheten, och det enskilda interesset uppfordras att se företagets verkställighet till godo.
Jag tror att härvid $å inånga gynnande och vig - Den 4 April e m. 107 tiga omständigheter sammanstöta, att knappt näsmon Hamnbyggnad kan jemföras med denna, lag återkommer till hvad jag förut yttrat, att det nemligen är en stor skillnad, om orten berns af en idog och flitig folkstam, eller om motsatsen inträffar; och jag får i detta afseende ilott upprepa, att Jönköping ligger i medelpunkten af Småland.
Jag finner väl, likasom StatsUtskottet, att all möjlig sparsamhet i Statsutgifter bör iakttagas, och yrkar derföre ej att något anslag till detta ändamål nu bör ske; men hemställer om icke Betänkandet bör återremitteras till Utskottet, för att tillse, om ej någon tillgång framdeles kan yppas, och örn ingen annan utväg skulle blifva, så tror jag, att någon del af g:de HufvudTiteln lika väl och bättre kan användas till detta behof, än till (lera andra.
Jag vill dock härmed ej säga, att medlen böra bestämdt anvisas att utgå af gtde HufvudTiteln, utan anser det vara bäst att öfverlemna åt Styrelsen att tillse, huruvida de öfriga behofven medgifva, att det erforderliga beloppet der tages.
På sådane grunder hemställer jag, om ej, med hänvisning, att ärendet borde uppskjutas, för att vid slutet af Riksdagen och sedan Stats-reglereringen blifvit uppgjord, kunna bestämma om någon för ändamålet användbar tillgång: å g:de Hufvud-Titeln kunde blifva öfrig, Betänkandet må till StatsUtskottet återremitteras.
Då jag i flera ir haft det uppdrag, att bevaka de oeconomiska äremder, som angå Lerbäcks Bergslag, skulle jag anse mig försumma e» pligt, såsom denna Den 4 April e. m. orts Fullmäktig, om jag ej vid detta tillfälle förenade mig med hvad Herr Grefve von Platen nu anfört.
Jag utbeder mig att blott få tillägga några ytterligare anmärkningar och skall ej länge uppehålla Ridderskapet och Adeln.
Herr Grefve von Platen har ganska riktigt omnämnt den byteshandel, som ägt rum emellan Tabergs och Lerbäcks Bergslager, af hvilka den förra har öfverflöd på Malm, men brist på Limsten, och den sednare har ymnig tillgång på Limsten, men deremot är i saknad af Malm, Hetta utbyte, sorn, verkstäldt på det sätt, att Lerbäcks båtar från Wetterns Norra ända förb; Jönköping genom den der varande Canalen föra Limsten för Tabers-orten till Lillsjö lastplatsar oell derifrån återhämta Tabergs Mahn, har gått temligen bra, ända tills för några åi sedan, då en del af de murar nedrasat, son dels utgöra grundvalen, på hvilken Kronans förrådshus äro uppförde, och dels lemningar eftei Jönköpings fordna Fästningsverk, hvarigenon Canalen emellan Wettern och Lillsjön blifvil så igentäppt och förderfvad, att nu mera hnappl någon båtlast der kan komma fram.
Om dettJ ej hjelpes, så skall snart denna byteshandel uppl höra, och Kronan , som har en ej obetydlig in-l komst af Lerbäcks och Tabergs Masugnar i Ti-å onde-tackjern, samt genom både liammarskati och bevillning af de Bruk, som uppsmida Tack! jernet, skulle komma att lida derigenom, al Tabergs Malm måste stanna en half mil frå* Jönköping, och båda Bergslagerna gå miste orl
Den 4 April e. m. 109 de behof, som genom detta Malm- och Limstensbyte skall fyllas.
Jag har derföre å Lerbäcks Bergslags vägnar först hos Konungens Befallningshafvande i Jönköpings
Län väckt fråga om upprensning a£ Wetterns inlopp i Lillsjön; men då, i anledning häraf, ingen åtgärd blef vidtagen, på den grund, att Kronan ansågs böra med Staden uti arbetet deltaga, vände jag mig med en underdånig inlaga till Kongl. Majit, och anhöll, att Kongl. Majit måtte täckas låta undersöka huru denna upprensning borde ske, hvad andel i kostnaden Kongl. Majit och Kronan borde jemte< Jönköpings
Stad tillkomma, med underdånig begäran, att Bergslagerne öfver förslaget måtte höras.
Stad, hvars rörelse betydligt bör tilltaga och lättas genom fullbordandet af Götha Canal-arbete i Westergöthland, bör verksamt till arbetets fullbordande bidraga, och att Lerbäcks Bergslag äfven gör detsamma, det kan jag förklara, ehuru detta ej kan ske så direct, ian. seende till dess aflägsenhet, utan genom erläggande af ökade Hamn- och Bro-penningar.