Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När Rikets Ständers Revisorers Berättelse af Ständerne vid Riksdag öfverlemnas till deras Statsutskott, synes detta Utskotts åtgärd dermed inskränka sig till att fästa sig vid de af Revisorerne gjorde anmärkningar, utreda och underställa dem Ständernes pröfning.
Till någon ny revision skulle Utskottet lika så litet hafva tid, som det torde vara lämpligt, att förordna controll på controll; hegge
Autoriteterne äro representanter af samma principaler.
Uti Revisionsberättelsen finnes icke ett ord af anmärkning vid de nämnde posterne; ej heller af 1823 års Statsutskott.
Då synes närvarande Statsutskott ursäktadt, att icke hafva eftersökt anmärkningar; dess pligt är endast att granska StatsRevisorernes berättelser, och räkenskaper ne för den derefter passerade tid.
Hvad beträffar det speciella af Friherre Anckarswärds anmärkningar, så är det visserligen möjligt, att Den 19 Junii f. ra. a45 skäl dertill kunde synas finnas, härrörande från obestämdhet i uppgift och framställning.
Så må till exempel förhållandet vara med i6:de punkten eller de, till liquiderande af Eskilstuna Gevärsfactoris lån af CivilStatens Pensionsfond, afförde medel.
Att de icke förr afskrefvos, härrörde förmodeligen deraf, att beloppet var okändt.
Så äfven med det under i4:de punkten afförde anslag till Monumentets uppförande efter Högtsalig Hans Kongl. Höghet KronPrinsen Cari.
Här fordrades nemligen ännu utgifter för åren i8a3 och 1824, hvarföre de uppfördes på samma afskrifningsfond, emedan anslag dertill saknades på någon af hufvudtitlarne. i:sta punkten handlar om ersättning för arrendehö till Hofstallet, och härrör från ett nytt arrende, hvarigenom minskning i den påräknade qvantiteten uppkommit.
Beträffande 1 egde punkten eller kostnaderne för gränsregleringen, så har Friherre Anckarswärd anmärkt att det synes honom mindre klart, huru desse kostnader blifvit godtgjorde.
Jag får upplysa, att godtgöringen skett till Titteln, och ej till Staten.
Friherrens hemställning, hvarföre de under i5:de punkten för krigsskulders betalande afförde medel icke blifvit behandlade på samma sätt, som ersättningen för en stallbyggnad vid Veterinair-inrättningen härstädes, besvarar jag med åberopande af Ständernes beslut, att den sistnämnde ersättningsposten skulle balanceras.
Jag vill *46
Den 19 Junii f. m. likväl medgifva, att det utgör en brist i räkenskaperne, att balancera så beskaffade medel, och icke i stället rent af utstryka dem, samt sedermera creditera StatsContoiret för de tillgångar, hvilka småningom skulle godtgöra förskottet.
Utskottet ämnar, såsom det omförmält i dess under N:o 63 afgifne Betänkande i slutet af 2:dra punktens i §. till Rikets Ständer inkomma med serskilt förslag i detta afseende.
Ridderska {>et och Adeln äger för öfrigt en obestrideig rätt att säga, om de för krigsskulders betalande af Utskottet afförde 60,000 R:dr skola afskrifvas eller ej.
Jag hemställer dessutom, om det ej tillhört
Revisorn att för den tid räkenskaperne för honom legat öppna, göra erforderlige anmärkningar, och om det icke således ålegat honom att göra ifrågavarande anmärkning, 1 fall fog dertill funnes; i stället för att lägga en sådan underlåtenhet StatsUtskottet till last, enär Utskottet eller någon dess Ledamot icke kan anses förbunden att taga sig tid till göromål, som tillkomma annan authoritet.
Friherre Anckarswärd bar måhända rätt deruti, att kostnaderna för Deras Kongl. Högheters, ArfFurstarnes, Hertigarnes af Skåne och Upland födelse bordt, i stället för hvad nu skett, uppföras på i:a Hufvudtitteln, men då 36 personer, hvaraf StalsUtskottets personal består, varit ense om att icke göra det, torde åtgärden ej böra läggas en enskild Ledamot till last.
Det beror nu på Den 19 Junii f. m, 247 Rikets Ständer, om de, såsom Utskottet i denna fråga gjort, vilja följa sin känsla, eller blott den strängaste pligtutöfning.
Frånvarande, då dessa räkenskaper i Utskottet förehades, fastän jag icke funnit skäl att skilja mig från Utskottets unanima tanka, liar jag trott mig böra taga närmare kunskap om desse kostnaders beskaffenhet för att derom kunna redovisa för Ridderskapet och Adeln.
Kostnaderne vid den presumtiva Thronarfvingens, Hans Kongl. Höghet Hertigens af Skåne, födelse äro fördelade under fem serskilta rubriker, nemi.: 1:0 till rums inredning i Kongl. Slottet 3,182 R:dr 16 sk., 2:0 för högtidligheter jemte Galaoch Frispektakler 19,966 R:dr 12 sk. 6 r:st.; 3:o till meublering af de för Hans Kongl. Höghet utsedde rum, 8,349 R:dr 4 sk., 4:o CabinetsCassans ersättning för Courirkostnader 3,268 R:dr \2 sk. 8 r:st; samt 5:te arfvode för kungörandet af döpelseacten 33 R:dr 16 sk.
Det synes mig obestridligt, att för en presumtiv Thronarfvinge borde serskilta rum inredas.
Kostnaderne för Gala- och Frispektakel hade måhända kunnat skiljas från de öfrige högtid!ighetskostnaderna.
Då Husgerådskammaren ej hade tillgång på lämpliga meubler, skulle de väl ock skaffas; äfvensom när CabinetsCassan fordrade ersättning för Courirkostnaden, den måste utbetalas.
Det beror på Ständerne, om de vilja afskaffa detta uråldriga bruk, att genom serskilta Sändebud underrätta det 348 Den 19 Junii f. m. Kongl.
Husets höga Anför vand ter om det Kongl. Husets till vext.
Jag medger väl, att dessa utgifter varit ganska betydliga och kunde inskränkas, om man frångick gamla vanor och bruk i dylikt hänseende; men det torde dock vara flera, som måste bibehållas, särdeles som man sannolikt alltid vid dylika tillfällen fått vidkännas slika kostnader.
Ridderskapet och Adeln må sjelf dämma öfver följande detaljuppgifter.
Episcopalbiträdet vid äldsta Hertigens födelse kostade i5oo R:dr, och vid Hertigens af Upland 1333 R:dr 16 sk.
Gratifikation till Storkyrkan, efter gammalt bruk, 5oo R:dr.
Högtidligheterne vid Hertigens af Skåne födelse gingo till 10,000 R:dr, och Gala-samt Frispektaklet vid samma tillfälle till 9,966 R:dr 13 sk. G r:st.
TheaterDirecteuren hade först begärt 8000
R:dr till bestridande af kostnaderne vid nämnde Spektakel, men fick sedermera det öfriga beloppet af nämnde summa, efter ingifne räkningar.
Vid den andra Prinsens födelse, påkostades ej något Gala- och Frispektakel.
Orsaken, hvarföre kostnaderne för den senare högtidligheten äro mindre, består, utom förenämnde skäl, deri, att åtskillige för begge gemensamma utgifter voro redan vid första tillfället besörjde, såsom de Furstliga, rummens inredning och meublering.
Vid Hertigens af Upland födelse, inskränktes utgifterne till de aldranödigaste.
De enda, som serskilt kunna anföras, äro kostnaderne för tryck - De n 19 Jun i i f. m. 24g ningen af en viel tillfället hållen predikan, samt några få till ett par hundrade Riksdaler uppgående reparationer på Haga Lustslott, fastän detta Slott har sitt serskilta anslag.
Den anmärkte skillnaden uti Courirkostnaderne vid Deras Kongl. Högheters födelse, och orsaken till att de vid första tillfället endast kostade 3,268 R:dr 42 s^* 8 r:st., men vid det sednare g,368 R:dr 34 sk., ligger deri, att vid det förra utskickades endast 2:ne Courirer men vid det sednare 3:ne; samt att i desse kostnader äfven inbegripas inköpspriset af den present, hvarmed härvarande Österrikiske Ministern begåfvades, såsom utsedd att vid döpelsen föreställa Hans Maj:t Kejsarens af Österrike höga person, hvilken Konungen behagat bjuda till fadder åt den unga Fursten.
Jag får upprepa, att ehuru anledningar till anmärkningar och återbäringar skulle kunna förefinnas, StatsUtskottet dock icke ansett sig befogadt, att i första hand dervid taga någon åtgärd, men om RiksStånden återremittera Memorialet, blifver det Utskottets pligt, att yttra sig öfver hvarje detaljfråga serskildt.
Friherre Änckarswärd:
Jag anser mig ingalunda vara skuld till den scandal, sorn uppkommit, genom meddelandet af redovisning för detaljer af så lumpen beskaffenhet, som dem vi nu fått höra.
Då StatsUtskottet ej funnit för godt att inom sig Den 19 Ju n i i f. m. fästa uppmärksamhet vid de anmärkte posterne, hade vi numera gerna kunnat blifva förskonade från framställningar af så obehaglig och för mig åtminstone till och med förhatlig beskaffenhet; men så sårande det än är för min känsla att fästa mig härvid, kan jag, då desse detaljer nu framträdt i dagen, icke underlåta uttala min förundran öfver, att den Episcopala kostnaden vid äldste Arffurstens döpelse uppgått till i,5oo R:dr, och att denna kostnad skall i skatteväg utprässas äfven af den fattigaste Torpare i Riket, som alltid får ålita endast sina egna tillgångar vid sina barns dop. Jag tror, att Utskottet kunnat och bordt i annan väg framställa dessa utgifter, än att på detta sätt framlägga dem för Svenska Folket, ja för hela Verlden, hvilket, jag upprepar det ännu en gång, ganska mycket sårat min känsla.
I anseende till hvad den värde StatsUlskotls Ledamoten lagt StatsRevisorerne till last, tror jag, ehuru misstag icke äro omöjligare för dem, än hvilken annan som helst, att 1827 års Revisorer icke förbigått något anmärkningsvärdt, och torde de för sin noggranhet i detta afseende fått skörda mera tadel, än bifall.
Det är emedlertid ganska oväntadt, att Revisorerne nu skola beskyllas för en underlåtenhet, begången af StatsUtskottet, och jag kan alldeles icke godkänna den princip, att StatsUtskottets gransknings-skyldighet i afseende på StatsFörvaltningen under de år, hvilka va - Den ig Jun i i f. m. rit föremål för Rikets Ständers Revisorers granskning, inskränker sig derhän, alt blott och hart anmäla och yttra sig öfver de anmärkningar, som Revisorerne framställt.
En sådan grundsats är i strid emot 3o §.
Riksdagsordningen, som ålägger StatsUtskottet att till alla delar granska och utreda, samt för Ständerne uppgifva Stats- och RiksgäldsYerkens tillstånd, förvaltning och behof, hvarigenom det otvifvelaktigt är Utskottets pligt, att anmärka allt hvad som under en slik utredning förefaller anmärkningsvärdt, om eljest 68 §. af Riksdagsordningen skall blifva af något värde, och man icke skall vänja sig, att alltid lita på Ständernes erkända böjelse för öfverseende med hushållningen af Statsmedlen.
Hvad angår den öfverklagade bristen på tid, har sådant icke förmärkts, då fråga varit att framställa Revisorernes anmärkningar till ogillande, och den torde då äfven, om man så velat, varit tillräcklig för att tillse, om Revisorerne underlåtit något af deras anmärkningspligt.
Att taga någon impuls af 36 personers omdöme, så att de af mig ifrågasatte utgiftsposterne icke borde anmärkas, anser jag ieke öfverensstämmande med den frihet i omdöme, hvarom här alltid talas så mycket.
Ehuru jag ej nekar UtskottsLedamoten att följa sin opinion, fordrar jag dock, att den skall vara i öfverensstämmelse med Grundlagen, och icke allenast med Ledamotens inre känsla.
Uti ett Con - 252 Deh 19 Junii f. m. stitutionelt Samhälle måste lagen och icke känslan vara Folkrepresentantens säkraste rättesnöre.
Han får icke dagtinga med grundsatser, eller låta considerationer segra öfver Statsprjnciper, uttryckta i Grundlagen.
Skall StatsUtskottets lära antagas, så liotar den sannerligen samhället med samma undergång, hvarmed landet nu hotas af torkan.
Den Representant, som lånar sig till täckemantel för öfverseende med Styrelsens felsteg, är sämre, än den, som öppet hyllar godtycket, och jag förklarar öppenhjertigt, att, om Representationens beslut endast skola tjena till att öfverskyla och gilla godtycket och orättrådigheten, så vore sådant vida farligare, än att öfverlemna godtycket, helt och hållet, åf sig sjelf.
Det har äfven af den värde StatsUtskolts-Ledamoten blifvit sagdt, att sannolikt alltid sådane kostnader, som de för de båda äldsta ArfFurstarnes födelse nu uppförde, vid slika tillfällen egt rum.
Det är förvånande höra omtalas sannolikheter af StatsUtskottets Ordförande, då Utskottet eger tillträde till alla möjliga StatsContorets handlingar, hvarifrån full visshet kan hemtas.
För min del kan jag icke finna sannolikheten, då jag Öfverlefvat minst fem Kongl. Barns födelse af fordna Dynastien, utan att några nya eller extra ordinarie kostnader derföre utpressats af Folket.
Skulle jag likväl irra mig häri, så är felet egentligen icke mitt, utan StatsUtskottets, sorn afspisat med sannolikheter.
Emed - Den ig Jun ii f. m. 253 lertid ber jag få fästa Riddcrskapets och Adelns uppmärksamhet, på att jag ingalunda klandrar sjelfva de anmärkte utgiftcrne, utan endast att de blifvit öfverförda på ofverskotten.
Hade serskilde anslag derföre begärts, så hade något serdeles motstånd för deras beviljande icke mött.
Jag vet ganska väl, att allt hvad man nu här säger, rörande ifrågavarande Memorial, enär 3:ne
Stånd redan bifallit detsamma, endast tjenar till att bibehålla en fredad känsla, och den värdighet, hvarmed det icke bör vara Ridderskapet och Adeln likgiltigt, att underlåta fästa en närmare uppmärksamhet vid StatsUtskottets här ådagalagde förbiseende af Styrelsens directa öfverträdelse af Ständers beslut; och serdeles torde det vara nödvändigt i en tid, då Ridderskapets och Adelns känsla för sjelfständighet och upplysning snart icke torde hafva att påräkna något stöd af sådane Representanter, som här uppehålla sig endast på den enskild ta förmögenhetens tillgångar; och förundrar det mig sannerligen, att, under de resultater detta Riksmöte förete, ännu i dag inom Huset kunna räknas flere, sorn', utan andra relationer med Riksdagen än pligtkänslans, uthärda att deltaga i öfverläggningar, som så litet synas medverka till någon det allmännas båtnad.
För principens skull måste jag således yrka återremiss, ehuru jag vet, att den till ingenting tjenar.
Herr Lagerhjelm ^ Pehr:
Ehuru ej när - a54 Oen ig Junii {, m. varande i Utskottet vid beredningen af de frågor, hvarom Memorialet handlar, anser jag mig dock upplysningsvis höra nämna några ord.
Man har här uppläst Ständernes vid sista Riksdag till Kongl.
Maj:t aflåne underdåniga skrifvelse, angående öfverskottsmedlen.
Den deri gjorde begäran om öfverskottsmedlens icke användande står illa tillsammans med Ständernes derefter gjorde anmälanden om behofvet af flere utgifter, än hvartill Statsanslagen förslogo.
Det måtte vara klart, att då medel oundgängligen erfordras, och ej finnas annorstädes, än på öfverskottsmedlen, måste de tagas der de finnas.
Denna grundsats har Representationen gillat i afseende på Correctionslnrättningen här i Hufvudstaden, som Ständerne ansett nödvändig, och Kongl.
Majit ombesörjt med öfverskottsmedlen till ett belopp af 104,000 R:dr, och nu ytterligare hegärde 4i»ooo R:dr.
Den åberopade underdåniga skrifvelsen torde således icke vara tillfyllest bindande för StatsUtskottets omdöme i denna punkt.
Man har i öfrigt påstått, att det vore Utskottets pligt så utreda ärenderne, att anmärkningar hlefvo Öfverflödiga, och till en början åheropat i:a punkten, angående ersättning till Hofstallet för mistadt arrendehö, men man har förbisett, att ny reglering med Sundbyholms Kungsäng beslöts vid 1823 års Riksdag och verkställdes år 1824, då hvarje Representant likväl borde känna, att StatsReglerin - Den 19 Ju ni i f. m. a55 gen måste vara uppgjord, innan man Iian bestämma sådane utgifter, som den ifrågavarande, samt att, enär Contractet rörande Sundbyholms Kungsäng upphörde 1822, men den Statsreglering, som derefter vid i8a3 års Riksdag skedde, icke kunde vidtaga förr än 1824, en brist skulle uppkomma.
Beträffande anmärkningen örn arfvodet till en Ledamot i KammarRätten, så är äfven min tanka, att det ej bordt anvisas på Öfverskottsmedlen, utan på 2:dra HufvudTitelns besparingar, men Utskottet ansåg denna summa af icke fyllest 5o R:dr, icke utgöra tillräcklig anmärkningsanledning emot Föredraganden.
Skulle Utskottet verificera alla de utgifter, det nödgas anmäla för Ständerne, erfordrades en gränslös vidlyftighet och nedflyttniug af Volumtals Räkenskaper från StatsContorets
Archiv; men om något förtroende finge påräknas för Utskottets Ledamöter af de, som valt dem, torde det vara rättare dröja med detalj-upplysningen, till dess någon anmärkning blifvit gjord, serdeles då ingen häfd lemnat Utskottet någon föreskrift i detta afseende; och kunde måhända denna tillit begäras, utan att derföre billigtvis blottställas för tillvitelsen att vilja förvandla Utskottets Betänkanden till Tros Artiklar.
Hans Excellence Herr Friherre Lagerbjelke j Gustaf:
Jag finner mig föranlåten nästan bedja om ursägt, för det jag faller 256 Den 19 Junii f. m. in i denna allvarsamma discussion med upplysning i en detaljfråga af mindre betydenhet, men noggranhet är en art af pligt uti alla ämnen, som blifva föremål för offentlig behandling, och hvarå allmän uppmärksamhet fästas.
Det har blifvit sagdt, att * GallaSpektaklet soiia gafs, i anledning af H. K. H. Hertigens af Skåne födelse, först calculerades kosta 8,00*0 Ridr, men att Förste Directeuren öfver Kongl.' Majits
Spektakler sedermera hegärde och erhöll ett tillskott af 1,900
R:dr, med tillägg af något hrutit tal.
Någon irring har häri egt rom; ty förhållandet är icke alldeles så.
Ferdinand Cortez, hvilken gafs som GallaSpektakel vid ofvannämndé glädjefulla tillfälle kostade 12,700 Ridr, och var den kostsammaste, som blifvit uppsatt på vår scen, sedan Operan Gustaf Wasa.
Jag begärde dock icke af Kongl.
Majit mera än 8000 R:dr i och för GallaSpektaklet, påräknande att det återstående af kostnaden successivt skulle ersättas genom det tillopp den förmodades gifva, då den uppfördes åt Allmänheten.
Det öfriga tillskottet, som af Kongl. Majit i Nåder . erlades, utgjorde betalning för de 2ine frispektaklcr, som efter GallaSpektaklet på Kongl. Majlis
Nådiga befallning gåfvos, och hvilka beräknades efter 972 Ridr för aftonen, som gör brutto-inkomsten för fullt hus.
Det är endast desse upplysningar jag har velat hafva äran meddela, i afseende på en förfluten - / Den 19 Junii f. ro. fluten mig anförtrodd befattning, hvilken tillfälligheten nu fört å bane.
Angående öfverskottsmedlens tillgripande, liar jag långt före detta yttrat min öfvertygelse, att inga andra dispositioner borde göras af Statsmedlen, än dem som öfverensstämde med Ständernes beslut; men då bör ock
Regeringen hafva tillgång på ett betydligare belopp till Extra utgiftsmedel än 100,000 R:dr årligen, hvilket jag alltid ansett för ringa, och som livar och en borde inse vara otillräckligt för bestridande af extra Statsutgifter för ett helt år.
Då man ej är nog liberal, att gifva hvad som verkligen erfordras, får man hålla till godo att öfverskottsmedlen användas till fyllnad af bristande tillgångar.
I sjelfva England, der de constitutionella formerne hunnit en vida större och högre utveckling, än hos oss, händer esomoftast att betydliga utgifter göras öfver de årliga anslagen på Styrelsens eget bevåg.
Ministeren underrättar sjelf derom Parlamentet, som vanligen, dock efter pröfning af omständigheterne, lemnar Ministeren decharge.
Det speciella af anmärkningarne bar redan blifvit upptaget af 2:ne af Statsutskottets Ledamöter, så att jag ej behöfver dervid uppehålla mig.
Jag hade önskat, att man ej inlåtit sig i öfverläggning, angående omkostnaderne vid Deras Kongl. 28 H. 17 258 Den 19 Junii e. m.
Högheters ArfFörstarnes födelse, utan att man nöjt sig med den granskning, som föregått i StatsUtskottet, och bifallit afskrifningen af den för ändamålet använda summan.
Så tillgick det vid sista Riksdag i fråga om utgifterne för II. K. H.
Kronprinsens utrikes resa.
Lika med Friherre Anckarswärd hade jag visserligen önskat, att sådane småsaker, som en Ledamot af StatsUtskottet uppräknat, icke blifvit här nämnde, '.-nen jag hade äfven önskat, att de anmärkningar, som måhända föranledt dessa detaljers omförmälande, uteblifvit.
Vid frågan om kostnaden för H. K. H.
Prinsessan Sophia Albertinas begrafning böjdes ingen enda röst deremot.
Är det då endast vid de sorgliga tillfällen, då Konungahuset minskas, och ej äfven vid de glädjefulla, då Konungahuset tillväxer , till säkerhet för Landet, som man bör visa sig benägen, att bestrida omkostnaderna?
Slutligen får jag blott tillägga, att jag önskar, det vi måtte så snart som möjligt afgöra saken, emedan en återremiss tjenar till intet, då trenne Stånd redan fattat deras beslut i ämnet.
Af en värd Ledamot Herr Grefve von Schwerin hafva visserligen förklaringar blifvit afgifne öfver Friherre Anckarswärds och mine anmärkningar vid StatsUtskottets Memorial, men om de erhållne upplysningarne varit så tillfredsställande, som man haft skäl förvänta af Den 19 Jun i i f. m.
Utskottets Ordförande, och om deras framställningssätt mera tillhör etourderiet, ändelicatessen, det öfverlemnar jag åt Opinionen att hedömma.
Yi hafva hört omtalas de särskilta omkostnaderne vid de Kongl. Furstarnes
Döpelse; men icke fått nöjaktigt besked på öfverskottsmedlens behöriga eller obehöriga användande.
Mig förefaller den erliållne förklaringen, som då en viss decorerad ande förklarar gamla skrifter.
Med verkelig förundran har jag hört, huru en annan Ledamot af detta Stånd tillåtit sig, att liksom vilja reprochera de Talare, som gjort anmärkningar öfver detta så högst anmärkningsvärda Memorial.
Jag beklagar, om den tiden skall vara för handen, då den ena Representanten får uppbära förebråelser af den andra, för det redo foixlras, huru Statens medel användas, synnerligast då påtagligen synes, att dermed vårdslösas.
Jag förnyar min begäran om återremiss af förevarande Memorial.
Den Ledamot, som började anmärkningarne emot ifrågavarande Memoria], fästade sig hufvudsakligen dervid, att sådane poster blifvit anmäldte 260 Den ig Junii f. m. till afskrifning, som härledt sig frän år 1821 till 1826, och har trott Revisorernes åtgärd eller försummelse deraf icke hindra StatsUtskottet, att i sin helhet granska alla till dem öfverlemnade Räkenskaper, och deröfver afgifva utlåtande.
Jag får dock ännu en gång göra den värde Talaren uppmärksam derpå, att StatsUtskoltet omöjligen medhinner en sådan Revision, och att den skulle föga tjena till något, då Revisorernes anmärkningar böra vara motiverade; samt att man bör föreställa sig, att hvad Revisorerne ej anmärkt, dertill kunna icke heller StatsUtskottets Ledamöter finna någon anmärkningsanledning.
Förtjente posterne om Arrendehöet och Gränsregleringen anmärkning, hvarföre gjordes den ej af Revisorerne?
Det måtte varit lättare för dem, än det är för StatsTJtskottet att granska räkenskaper ända från år 1821.
Äfvenledes anmärkte den värde Ledamoten, att jag nyttjat ordet sannolikt om tilldragelserne vid framfarna Kongl. Prinsars födelse.
Jag nyttjade detta ord, emedan jag ej ville begagna något affirmatift, då jag ej var fullkomligt säker.
Jag tror ej, att man kan åberopa historien i detta afseende längre tillbaka än till Gustaf den III:s födelse, ty i Carl XI:s tid existerade inga vissa hufvudtitlar, hvartill utgifterne borde hänföras, utan berodde tillgångarnas användande helt och hållet på Regeringens godtycke.
Jag minnes sannerligen icke, huru det tillgick med kost - Den 19 Junii f. m. 361 naderne vid Högstsalig Konung Gustaf III:s födelse 1744.
Jag instämmer med Herr von Hartmansdorff om otillräckligheten af de för extra utgifter anviste 100,000 R:dr årligen.
Om man afdrager 62,073: 39, 4» för Krigsskulders betalande; 5i,485: 4o, 11. för Gränseregleringen; 32,228: 47» 10. för Roteringsjemkningarne; så utgör den föreslagna Afskrifningssumman, utgifterne för de glada tilldragelserne af Deras Kongl. Högheters ArfFurstarnes födelse inberäknade, ai tcammans fördeladt på 8 år 20,000 R:dr för året; en summa, som man icke borde kunna kalla betydlig, om man medger, att utgifter i och för Staten måste äga rum.
Det skulle vara mig okärt, om jag sårat någons känsla derigenom att jag ingått i detaljer i frågan om kostnaderne för högtidligheterne vid deras Kongl.
Ilögbeters döpelser.
Det plägar ej vara min vana.
Jag har omtalt åldriga bruk, men icke nämnt några namn.
Jag trodde mig derföre icke böra bedömmas så strängt, då jag endast citerat plägseder till den rättelse eller tillämpning på närvarande tider, de anses förtjena.
Friherre Anckarswärd bar ytterligare sagt, att man borde endast följa Lagen och sin pligt, men icke lyssna till känslan i sitt bröst.
Detta är sannt, hvad beträffar
Domaren; han har denna hårda skyldighet, men FolkRepresentanten torde, i financiela och andra affairer, ej vara så blindt bunden vid den döda bokstafven.
Så tillgår det i andra Con - Den. ig Junii f. m. stitutionella Länder, der Ministéren öppet tillkännager de afsteg från anslagen, hvartill den varit tvungen; och då Representationen finner petitionen billig, suspenderas Lagen, och Minislerens framställning bifalles, hvilket kallas att leuterera.