Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Kevenuen - - 416^. 550. caxitainer med Lom^LZmo wid indelte Regementet ----- Z§2. - - Warfwade Regementer - - izzr.
Lomxagnie-^eveniisn 416^. 550.
Regements-Qwartermastaren wid indelte och warfwade ----- zoo. Ltal)8 - Lapicainer wid indelte - - - i;o. - - vito wid warfwade ----- 100. visutenLntsr och Fandrickar med indelte Ok licer8-Löner - « - - -150. - s vito wid warfwade - - - - 120.
Ltadg.
Fandrickar och ^cliutanter wid indelte Regementer - - - - - - 122. - - vito wid warfwade och Wargeringen 7;.
Under - Officerare wid indelte Regementer med indelte Löner - - - - - 75^ - - vito wid warfwade Regementer - 50.
An - ?Z8
Den Z Mars.
Oklicerare, som tjent wid Cavallerie - Regememerne, böra erhälla 50 xroLent8 tilökning för l^ourLZs-Penningarne, i fall de blifwa xlaceracis pa L-ivallerie - Regementen til tjenstgöring, men i händelse de placera pa Inkanterie, erhålla de lika med hwad för Inksnterie-OfiicerarL är fastställt.
Mitt stäk til denna af mig föreflagne förändring/ har warit det, at jag ansett billigast, af höja för de högre graderne.
I de lägre, tjenar man endast pa hoppet.
Man kan hafwa manga tillvägar til annan förtjenst, men innan man hunnit til de högre graderne, är man merendels redan gammal, har man ej tilfälle at söka andra medel til bergning, och finner sig mangen i den belägenheten, at hafwa kamille at försörja.
Mit Förslag är dessutom grundad! pa Stater, och hwad ungefärligen desse Olkcerare förut innehaft.
Dessutom kan jag försäkra, at när cslculen upgöres, star den Ut pä mindre Summa än Stats-Utskottets.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde kropoliticm om bewiljande af den Summa til underhall för f. d. Finsta Armeen som Starse Ulstottet föreslagit.
Bifölls. ytterligare propouersäe Herr Grefwen och Landtmarskalken, at fördelande af denna Summa matte i underdänighet öfwerlemnaS at Hans Kongl. Maj:t.
Ja, men nägra fä
Der - Den z Mars. izZ Derefter bifölls uppå derom af Herr GrefBen och Landtmarskalken gjord proposition, ar riden, inom hwilken de (Mcemre hwilka til Lxpoctsnce-Löner sig anmäla, böra Utsattastil den >:sta Julii, men at i händelse någon af dem skulle mötas af werkeliga hinder, agde Kongl. Maj:tat dem pröfwa och efter omstandigheterne besluta.
Herr käblman anhöll om någon närmare förklaring öfwer rätta förståndet af den proposition, som nytz före den sista gjordes, hwarigenom Summans fördelning är Hans Kongl. Maj:t ffulle updragas.
Herr Grefwen och Landtmarfkalken uplyste, ar denna proposition blifwit gjord rii följe af Herr /llllorcreutres och fteres yttrade mening.
För öfrigt trodde Herr Landtmarskalken, at när Konungen endast wore den som komme i full kännedom, sa af antalet af personer, som af deras omständigheter, hwilka hit öfwerkomme, ffulle derigenom rättwifa och billighet bast befordras:
DetzNtom wore denna proposition redan bifallen.
Herr k ä biman föreslog, at et sadant tillagg til densamma borde göras, at om pä et eller annar sätt besparingar af den bewiljade Summan ffulle äga rum, desse besparingar ma komma Statswerket til godo.
Herr Grefwen och Landtmarskalken anfag verra wara en naturlig följd, deraf at Kongl. Maj:t ej ägde anwända de anflagne Summorne. under andra titlar, om de blifwit bewiljade Hans - 146 Den z Mars.
Hans Lxcellsnce Herr Grefwe kuutk erinrade, det han tyckte Herr Generalen ^älercrsML föreslagit en fördelning, den han ansett hafwa företräde för dem, som Stats-Utffottet upgifwir.
Hans Lxcellence, dä han betraktade at Herr General HcllercreutL bäst borde kanna saken, ansäg rigtigaft at detta förslag stadfästades.
Atffillige hördes inwända, at
Herr ^6Isrcreut23 motion innehållit de alternativ, at derest Summans fördelning ej til Hans Maj:t hänffötes, Det förslag han företedt matte antagas.
HansLxcellence HerrGrefwe Uuutb förklarade, det han för sin del önffade, at rörande fördelningen någon ting wihr blefwe bestämdt.
Herr käblman
Det är ej min tanka, at bestrida Generalen ^älercreutr8 Förslag, som är grundad! pä kännedom, bäve af saken och personer, men jag får underställa, om icke den grunden, som Stats-Utffottet upgifwir, gar närmare billigheten.
En 8ubaltern, som njutit i inkomst 8z R:d. i6h., har hwar hälst han wistas onlräckeligt för sm bergning, men när han tillika nödgas öfwergifwa sin hemort, der han kunnat äga understöd af Slägringar och wänner och flytta til en Ort som i sig sjelf ar dyrare, och hwars lefnadssätt han ej känner, kan en sä ringa inkomst ännu mindre förslä.
Herr .^rllsrcrsutr: erkände at detta Herr ?Zblman8 anförande wore bade rätt och ädelt, men han ansäg det inskränkt inom omsorgen, blott för De lägre graderne. Regements-Otlicsrarns wore i sam - Den z Mars.
141 samma ömmande belägenhet, hwartil ännu kom, at de til arén wörö aldre och ofta hade Familier al försörja.
Friherre liljencrants anförde, arda fördelningen ät Hans Kongl. Mast blifwit öfwerlemnad, hade han trodt Ridderskapets och Adelns me» ning wara, at Stats-Utskottets delnings-förslag skulle wara er minimum af de inkomster, hwarom hitkommande Officerare kunde wara försäkrade.
Sa hade han, och som han trodde, de fleste af Ridderskapet och Adeln fattat saken.
Grefwe borner, ^äolpb Loran.
När Ridderskapet och Adeln redan bifallit, at öfverlemna denna omsorg at Hans Kongl.
Maj:t, lärer wi ej kunna inga i pröfningen af sättet huru denna fördelning af Hans Kongl. Mast skulle werkställas.
Det skulle wara för ost aldeles nog om Hans Mast räcktes uprätta deröfwer en Stat och densamma Riksens Stander meddela.
Hans lxcellence Her r Gr efwe st-uutk och Grefwe l)e la 6ar6ie: at sadantworedem ej emot, allenast något witzt minimum blefwe bestämt för LxxcÄance-Lönerne.
Ilerr käblman förklarade sin önskanatStatsUtffotteks Förflag mätte antagas, säsom et sädant minimum.
Det tilhörde Riksens Ständer at bestämma LxpeÄancc.
Löner ej mindre an andra Lönings-Stater.
Wil man updraga ät Hans Mast at i fall genom besparingar af den bewiljade Summan tilsängar skulle erhällaö, deraf ester str Nä - !42 Den z Mars. diga godtfinnande öka Lönerne, wille han deri gm na instämma.
Grefwe körner, ^öolp K 6öran.
Ridderstapet och Adeln har nyst bifallit, at ät Konungen updraga fördelningen.
Deraf och §f Ridderstapets och Adelns föregående beslut, ar en följd at summan endast til fi d. Finsta Armeens understöd kan anwändas.
Detta updragande af fördelningen stedde i afsigt, at göra den billigare.
Och jag hemställer huruwida detta ändamål kan winnås, om (Ltats-Utskottets försiag, Hwarigenom hela den ansiagna Summan anwändes, såsom et minimum skulle fastställas.
Friherre l.il^en6rsut2.
Jo, om et mindre antal af Okiicerme än det paraknade hitkommer.
Detta tillägg innebär et mevgifwande af ost, at Kongl. Maj:t gerna mä öka de lidandes wilkor.
Men wi wilje at de fran denna stund ma med wisthet kunna räkna pa något och säfom et minimum fa anse hwad Utskottet anslagit.
Herr kälrlmam Om Högloft.
Ridderstapet och Adeln skulle behaga stadfästa wista ar, under hwilka besparingar pa Anstags-Summan kunde fa anwändas til Löne-förbättringar, säfom til exempel 5 ar, eller til nästa Riksdag, matte det wara Hans Maj:t obetagit, at jemka wilkoren för de hir öfwerkommande Otticemre.
För min del kan jag ej anse de föreftagne Lubaltern-Lönerne för högt tiltagne,och i5oR:d. äro wisserligen ejförmycket sören som deraf stall leswa och tillika göra tjenst, hwilket sednare ej är en obetydlig förökning i utgifter Herr - Den z Mars. -4Z Herr ^älercreutr.
Jag har ansett pri».
Lipen wara, al hwar och en skulle hallas stadeslös för hwad han förlorat.
Detta kan ej förenas mev at somliga får dubbelt emot förr, andre endast hälften.
Wi önsta allenast lika rätt för hwar och en, och dermed are wi nöjde.
Mine Herrar! jag talar ej för mig, jag arnar aldrig begära någon 8xpe6snc6-Lön, men som exempel af en lidande person, will jag anföra Grefwe Lronswät.
Han har gjort Kriget pä et utmärkt sätt.
Han ar blessera!).
Han sitter har med Kamille och erhåller blott knappa tilgängar.
Grefwe Lövenhielm, Larl.
Jag instämmer sä Mycket mer Med Herr ^älercrcutr:, som Ridderstapet och Adeln redan beflmat, at det pä Hans Maj:t skulle ankomma at göra fördelningen.
Jag wil allenast fästa Högloft.
Ridderstapets och Adelns upmärksamhet pä en omständighet, som Stats-Ulstottet synes hafwa glömt.
Med stensten ärföljer manligen in^varrerinA, hwilken enär den ej in natura kan ätnjutas, utfaller i penningar, hwarom jag hörr, ar den under Kongl. Krigskollegium lydande Boställs-Lassa», stal besörja.
Herr Krigs-Räder Loricks torde jag fä anmoda, at närmare uplysa förhållandet dermed.
Herr Loricks, Ig il 8.
Det ar med förfartningarne aldeles enligt, attOKcerare wid helaSweriges Armce böra njuta fri Inkvartering.
De hafwa ock altid erhållit den, dels i Kronans hus, enär sadant warit at lilga, dels genom de Städers försorg, hwarest de warit förlagde, och dels i penningar; i hwilket sednare fall den utgätt för de 144 Den 3 Mars. wärfwade af Stats-Werkst, och för de Jndeltst svin ej hafwa LarEers-hus pa sine Boställen, hav den blifwir och blir tildelad af den under KonglKrigs-Lollegium lydande Boställs-Lgllsn.
Da närwarande öfwerläggning med sä mycket skäl har til föremal, at efter möjligheten tilfredsställa vkLcerarns wid Kinsta Armeen för det lidande, som träffat dem, bör wäl ingen af de förmaner, som åtfölja -den tjenst, hwarpä de innehafwa Fullmagter, dem stantagas.
Och jag bekänner derföre upriktigt, at min önskan ar upfyld, da staga äfwen upstatt om deras rätt til Inkvartering i penningar, ty sedan de tappert facktat för Fäderneslandets förswar, äro de nu i saknad af rum pä sine Boställen, eller i sine Larnirons-orter, och derföre, ehuru obetydeligen inkvartering i LontLlN än mä wara efter Förfatrningarnes föreskrift, anser jag dock för min del desse OIkLerare berättigade arden erhålla; men i hwad man Boställs-Låssan mä utsträcka sik deltagande uti utbetalningen deraf, ankommer pä wederbörligt förordnande.
Hitintil har desi aliggande i detta fall ej warit annar än jag redan nämnt, och den sista Inkvarterings-afgifren för Indelta Regementerna, da Swerige och Finland wvro tilsammans, utgjorde något öfwer 40OO R:d., men hädanefter torde den stiga til 2,400 blott för de Swensta Regementerne.
Friherre I-iljencrantr:.
Såsom tillägg til hwad jag förur haft äran anföra, får jag nämna, at ehuru det wid första påseendet synes obilligt, at öka LxpeÄsnce.
Lönerne för de lägre, och minsta dem för de högre graderne, finnes dock bertil er skäl, hwilket ej lärer kunna motsägas.
Lö mrr, Den z Mars.
145 mrne för de lägre graderne, wörö otilräcklige lil lifwets oumqängligaste behof.
Hwad deri saknas, har man ansett deras innehafware kunna erhålla i sine anhöriges hus, men Hena ar omöjligt, närde komma at wistas pä en för dem aldeles främmande ort.
De högre Embetsmäns löner wörö deremot sädane, at de ar Tienstemannen kemnade tilfälle til der mindre inskränkte lefnadssätt, som de efter upvffring til Statens tjenst _ af sin bästa Alder med skäl ägde ratt ar njuta.
Da minst ning af desse högre Löner anses nödwandig, äro Le likwäl sädane, at man möjligtwis dermed lils widare kan lefwa.
Dessutom, om en Subaltern får en högre inkomst, behöfwer man likwäl ej befara, at icke han, om möjligt är, söker sig widare befordran.
För de högre graderne deremot, om De för högt beralas, blifwer Lönen stuteligen förwandlad til en kenslon; er missbruk, som, dä dess möjlighet förut af erfarenheten är besannad, warit en bewekande anledning för Stats-Utskottet, at foresta en sadan fördelning af LxxeA-mce - Löner.
Herr dtor6en8tc>Ipe, Ancker 8.
Da för fä ?leni - dagar sedan fräga här förewar om de inLragne eorp8er af Kongl. Lif«6ai-äst, yttrade jag ock något öm Finsta OlUcsrarns; jag kan således icke misstänkas, at ej med hwar och en af de wärDa Ledamöter, som redan yttrar sig, lika ömt behjerta deras belägenhet, samt fär ock förena mig med hwad Herr Baron l.iljLuci-!>nt^ ytrrat, allenast med något litet tillägg.
Dä wi icke mägra ar halla Vesta ONc^rLi-e fullt ut skadeslösa för deras förluster, anser jag ifrägawarande anstagne Summor för dem lika som en nödhjelp.
Och, miSjette Bandet.
N:o ne 146 Den z Mars. ne Herrar, bör man dä ej synnerhet göra afseem de pä allas högst nödige behofwer, utan mycket afseende pä Grader: som wanligtwis man genom exempel kan öfwertyga andra, täcktes Ridderstaper och Adeln mig fä framställa:
Om en Amiral wid en Sjö-Lxpeclirion stulle sä olyckligt stöta pä grund, sä ar skeppet helt och hallit förlorades, men han lyckligtvis fick berga sig pä en planka eller et liret wräk af Skeppet, tillika med en Matros, hwilken genom en bararä kunnat medtaga sil Matskrin.
När desse fluteligen hamnar til en obebodd klippa, hwarest ingen undsättning kan bekommas af mat, anser dä icke denne Amiral sig bade lycklig och hulpen, om han kan fä Utur Matrosens skrin mätta sin hunger?
Latom oh da Mine Herrar icke förgäta at til lifwets bergning, en ringare Otimer med kamille, bör undfå en til behofwen erforderlig penning, sä wäl som den i högre Graden warande OMceraien; och salunda tyckes mig, ar hwad StåtsUtskottet föreflagit för Subalterns-Graderne, wisserligen icke tal någon minffning.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken erinrade, at detta förut wörö afgjordt, och at nu fräga endast nystan huruwida Stats-Utskottets förstag til fördelning borde såsom et förestrifwir minimum anses.
Herr ?Zblman.
Da det är Nation som utgör Bewillningen, dä der är den som til detta ändamål contribueiar, da det är igenom Nationens erkänsta den Finsta Armeen kommer at erhålla det förestagna Understöder, wore det tungt at bekomma detsamma säsom en Nåd.
Hwar och en bör wara säker at erhålla något wihr, som Nationen - De» z Mars.
147 lien honom ämnat, och det ar i stöd deraf jag anhaller om ytterligare proposition, at Stats-Utffottets Försiag, såsom et minimum mätte fastställas.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde derefter den proposition, at ehuruwäl det wore til Kongl. Mai:t i underdånighet öfwerlemnadt, at ^verkställa sördelningen af den til Finsta Armeens understöd anflagne Summan, dock i underdånighet hos Kongl. Maj.t ffulle anhällas, det matte Ucstottcts upgifne försiag såsom et ininimum pä Lxpcckance-Lönerne blifwa faststaldt, samt at i fall genom besparing et öfwerffott ffulle upkomma, det at Hans Maj:t mätre öfwerlemnas, at pä 5 är, eller ti! nästa Riksdag, anwända detsamma til kixpeLance-Lönernes förbättring.
Herr ^6 lorerentz anhöll VM proposition, at alla wärfwade Regementer mätte erhälla lika rätt til Lxpeckance-löner och ^ccorcls ersättningar, hwilket uppä derom gjord proposition, äfwen bifölls.
Da jag af ätffillige Ledamöter hörr önffas, at de witkor Stats-Utffotlet föresiagit för dem, som ffulle blifwa berättigade at erhälla ^ccorcls-ersättning, at nemligen: de borde til Swerige öfwerkomma och i z är tjena för Lxpe<I-mLs-lön, matte uphäfwas; fär jag härom göra Högloft.
Nidverffapet och Adeln proposition.
Gref - ^48 Den Z Mars. Grefwe ve la Qarclie.
För Någon stund sedan, hade jag den aran foresta, at de som i iv ar njutit LxpcÄLnce-löner och ej under tiden wunr, it befordran eller blifwit xiLcersäs, stulle äga rätt at begära afsked och winna accoiäs ersättning, och anhaller derföre nu om proposition i detta ändamål, pa tillägg endast af orden: eller ej weiat under tiden ^ccoräct emottaga.
Herr Grefwen och Landtmarskalken gjorde proposition pä detta förflag, hwilken Bifölls.
Herr Grefwen och Landtmarskalken fragade derefter, om Högloft.
Ridderstapet och ADeln nu ansäge Stats-Utstottets
Betänkande bifallit, med de förändringar som genom särskildta beslut blifwit faststalde.
Ropades Ja. Herr Grefwen och Landtmarskalken erinrade, at Grefwe vövenlftelm märkt en fräga om tildelande af Inqvartering -at de okllceraro af f. d.
Finsta ArmLen, som ril åtnjutande af Lx.
xeLknnco - löner til Swerige öfwerkomma, hwarom Herr voricbs uplyst, at tilgang kunde finnas i Boställs-VöLSLN.
Herr Grefwen och Landtmarskalken wille derföre göra proposition, at denna sak hos Hans Maj:t Konungen skulle anmälas, pä det nödig uplysning matte ifrän Krigs-LoljeZiunL. infordras, . Den z Mars. 149 Oras, om den tilgang som kunde finnas til en sadan Jngvarrerings rildelande.
Grefwe Lövenheim, Larl, ansag det ej wara nog ar öfwer denna fräza endast infordra Krigs-Loliegii utlärande, uran trodde han ar Riksens Stander borde derom bestma.
Friherre Lehrström, kuäolpk, frägade om Jnqvarterings-medlen skulle tagas af dr bewiljade 64,000 R:d.
Hans Lxcellence Herr Grefwe kuutkr trodde sig af Herr Loricks yttrande finna fullt ffäl ar tro, ar tilgang funnes i Boställs-dassan, hwarsöre det säkert wore lampeligast at Riksens Ständer i underdånighet anmodade Hans Maj:t, at, efter anställd undersökning om en sadan tilgang funnes, afgifwa Nådig befallning om JnqvarreringmS utbetalande.
Herr Loricks.
Jag kan för min del ej har upgifwa hwad tilgäng i Boställs-Lassa» finnes; men enligt de frän Kongl.
Krigs-LoHe^um til Stats-Utssottet lemnade upgifter om denna Lassa, stall, om jag ratt minnes, wara at inhämta , ar sedan densamma för äret bestridt de af Kongl. Mast redan Nädigst bestämde utgifter, mätte der blifwa er Lswerstott af omkring 900a R:d. at pärakna, som man ämnar anwända til Boställs - Byggnaders utwidgande.
Herr becklin, ^okan /l6olpK.
För min del fär jag »plysa ar jag under den tid jag war i ^ tjenst, i;o Den z Mars. tjenst, til min ersättning, af denna Lags» erhöll ärligen 6 R:d.
Friherre Legerström, l^ugolxb, förestog, ar denna stäga såsom ny matte remitteras.
Herr Grefwe;, och Landtmarskalken.
Altför gerna, men jag wet ej hwart.
Ridderssapet och Adeln torde tillära at densamma Hans Kongl. Majtt i underdånighet underställes; och pä det Liner twifmelsmal mera mä kunna aga rum, får jag fraga, om Högloft, Nidderffapet och Adeln afwen bifaller hwad som i Utffotcets Betänkande stadgas, rörande rättighet för Enkor och Sterbhus?
Föredrogs ä nyo Riddarhus-Utskottets den rh December är 1809 pa bordet lagde förftag til en Riddarhus - Ordning, och beflöt Högloft.
Ridderffapet och Adeln, at densamma paragraphs-wi§ til afgörande skulle företagas. i. 2. H. Herr R.»;blieb, Larl k^rocli ic^ tilkannagaf, at de fleste anmärkningar han nu arnade föredraga, ej wörö helt och hallit hans egna.
Han hade gjort dem gemensamt med en Ledamot som medarbetar i Grundlagarnes sammanfattande.
Han wille nu anmärka, dels at orden fran äldsta Sonen - Den z Mars. 151 nen bärstammar, borde förändras til: fran äldste Sonen pa Manslinren bärstammar; afwm-- svin i följe deraf borde fattas: och betz Barn pä manssida» eller desi Manliga efterkommande.
Likaledes borde bestämt utsattas et stadgande för de i sednare tider til Greflig eller.
Friherrlig wärdighet, med det wilkor uphöjde Atter, at den nya wardiqheten ej tilfaller alla Hufwudmannens manliga efterkommande.
Herr Ikam, kebr, instämde i Herr KochUeb8 sist gjorde anmärkning.
Herr Kotblieb hemstälde, at da Riddarhus-Ordningen förra gängen til pröfning förewar, hade man ej gjort afseende pa hans anmärkning, men at han hoppades at den nu mätte befinnaS billig, och antagas, Herr Grefwe» och Landtmarfkalken gjorde proportion pä Herr Kochliebs förslag til förändring af 2 §., hwilken Bifölls.
Herr Ikam, ?ebr, och Herr (^ock, Lorkitr.
I^uävig, anhöllo, at i ställer för Uttrycket, sednare tider, artalet mätte utsättas hwarifran denna ändring i Alternäs rättighet skutte beräknas, Herr Kotblieb trodde at det wore tilräckligt om detta ursattes före den nu gällande Regeringsformens antagande.
Herr izr Den z Mars.
Herr.kossnkans, 8cksrin§, anmärkte .at ej aila Ätter som sedan ar 1792 blifwic uphöjs de wunnit denna uphöjelse rinder samma wilkor.
Han trodde derföre, ar om man i denna föreskrift införde, efter Brefweus innehall, wore all twetydighet förebygd.
Efter hwad^han nu kunde påminna sig, wore Grefweliga Arken 8parrs uphöjd under olika wilkor an flere andre.
Herr Grefwe» och Landtmarskalken tilläde, ar derest han ej mitztoge sig wore afwen alla General ^mlnoks barn uphöjde til Baroner.
Herr korkiied erindrade, att da alla föreffriftcr rörande desse olikheter wörö grundade pä särskildta Författningar, kunde all twetydighet wara förekommen, om man endast införde orden: färe den nu gällande Regeringsformens antagande.
Herr Grefwe» och Landrmarskalken gjorde proposition pafvelina förändring, hwilken Bifölls. 3. §- Herr ko t lilie b föreslog, at i stallet för orden som af Ätten närmast är mätte fattas foin af Ätten honom pä Mans-sidan närmast är.
Friherre kos enkans medgaf i fia sjelf rigtigheten af denna anmärkning, men trodde at wid en föreskrift af denna beskaffenhet, ej annat an Mans-linien kunde menas.
Herr Den z Mars. rfz Herr Grefwe» och Landtmarskalken gjorde proposition pä den af Herr ll-orllllsb förer siagne förändring, hwilken Bifölls. 4. §- Herr KotllUeK.
Denna §. lyder som följer: "Hafwer Hufwudman ej upnatt 2iMs älder, men "sinnes annan fullmyndig man af Attén, dä äger "han at utöfwa" rc. Wigren är ut§n twifwel, att Len Hufwudman i ätten närmaste Ättemannen intrader i hufwudmannens rätt.
För at sadant tyLeligen uttrycka, torde roäMionen kunna blifwa: ^ar hufwudman ej upnätt 21 ars alder, äge da fullmyndig man af Ätten, hwilken, pä sätt 2 H. utstakar, närmast är at utöfwa rc.
Widare heter det: eller Hufwudmannens Moder, som är lagligen förordnad, til hans förmyndare rc.
Dä enligt 20 Cap. 2 §.
Arfva-Balken, Moder efter Fadrens död har rätt at förestå barnen och deras gods med nasta Fädernes frändes räd, til dest hon i annat gifte gar, kan ej lagligt Förordnande äga rum.
Derföre torde denna re-tWon kunna förestås: eller Hufwudmans Moder fom enligt
Lag förestår hans gods:
Straxt efter förordna, borde sällås xuock, och meningen börja:
Lag samma ware i händelse -hufwudman Herr Uram, kellr, erindrade, atet
Fruntimmer i sadant fall kunde äga rättighet at ge Fullmakt, hwilket han anlag origtigt, dä hon sjelf ej ägde någon röst pä Riddarhuset.
Herr llotlllieb inwande, at da Moder j sä mänga andra fall kunde utöfwa sin Sons rat , ' tig - -54 Den z Mars. tigherer, rycktes hon äfwen i detta böra kunna befullmäktiga en man, som wld Riksdagen för hans talan.
Friherre 8t^ern3te6t, LLrl6u8t3.k, höll före, at en Moder wäl i andra fall kunde fä bewaka sina Barns fördelar, men-fann ej lämpligt, ac hon under någor wilkor kunde fa deltaga i Lagstiftningen.
Långt bättre wore, at den närmaste i slägren wid dessa infallen betvakade den omyndiges rätt.
I detta Friherre 8tMnste6t8 yttrande, för» enade sig Grefwe k.övenb^eim, Larl.
Herr kork lie b förklarade sig ej hafwanägor emot er sädant stadgande, allenast det blefwe bestämdt.
Friherre Uo8enk3ne erinrade, at Utskottet allenast satt der wilkor, at Förmyndaren skulle wara lagligen förordnad, hwarwid Herr UotKUeb anmärkte, at i afseende pä Modren, denna tormslne ej iakttages, emedan hon aldrig för ar wara Förmyndare behöfde någon särskildt förordnande.
Herr Grefwe» och Landrmarskalken gjorde proportion pä denna H. med den af Herr kotblieb föreflagne förändring, hwilken Bifölls. 5 och 6 §§. biföllos.
Gref» Den z Mars. 15; Grefwe V. k-antinZskausen, Albreckt, yttrade sig sakna en föreskrift, huru förhallas bor» de, i fall under påstående Riksdag Hufwudmannen hunne til den alder, at han sjelf fin ratt kun» de nlöswa.
Friherre knäbeck, /i.lexanäcr, uplyste, at i en af de följande §§. et stadgande härom skulle förekomma. 7. §.
Herr kotblleb.
En Bankman, Klefor eller Utskottets Ledamot, ar der i kraft af der sate han innehar.
Får han et annar sate, tyckes den plats, han såsom innehafware af det förra sate agr, ej mera honom tilhöra.
Om en Adelsman under påstående Riksdag blifwer Hufwudman för Grefwelig att, rubbas derigenom, den föreskrifne xropoitionen mellan Utskottets Ledamöter af Grefwar och Friherrar och af den öfrige Adeln.
Friherre ^Ullbeck, ^lsxanäer, understödde denna anmärkning.
Friherre kosenkans ansag den för sin del öswerflödig.
Hwarefter denna §., uppä derom gjord proposition, oförändrad gillades. 8. §- Herr klorclenstolpe, ^näers, hemställde, om ej' i denna §. äfwen borde införas de som sta under Förmyndare, ehuru til myndige ar komna?
Friherre knäbeck, erinrade, at derom Mdan förut wore stadgadt, hwarefter §. bifölls. s. §. s§6 Den z Mars. 9. §.
- Herr dloräen8tolpe hade wid denna§.intet annat, at erinra, an allenast den förfrågan, sm wid infallande Loncour8er Riddarhus - OireÄio nen derom erhöll någon annan underrättelse än gemom Avisorne.
Han trodde, ar der wore nog befwarligt, ar der upsöka alla i detta afseende nödiga uplysningar.
Herr kotklieb erhindrade, at en sadan undersökning ej anginge Riddarhus-vireLtionen, uran alage Riddarhus-Halen z hwarefter denna §. oförändrad gillades. -o. §.