Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det vore högst besynnerligt, om, sedan den Komité, Svenska och Norrska män, som varit tillsatt, redan tillstyrkt ett transito-systems införande, man skulle sätta sig emot det af motionären framställda förslag.
Då jag icke hörde hvad den siste värde talaren yttrade om Jemtlands sedlighet och dess begär alt befatta sig med tullförsnillningar, kan jag icke svara derpå, men jag får nämna att jag icke kan förstå, huru genom en lag sådant skall kunna förhindras.
Så väl genom anskaffande af Statsmedel, som genom egna upoffringar har det lyckats Jemtland, hvilken provins jag tillhör, att förskaffa sig lättade kommunikationer med Norrige.
En väg, som går genom Herjeådalen, har en fattig allmoge sjelf byggt med obetydligt Statsbidrag.
Det är dock gifvet alt provinsens vidsträckta omfång, dess uphöjda läge af 1,000 fot öfver hafvet, dess aflägsenhet af 20 mil från kusten, skall betydligt förhindra dess fortkomst.
Under sådana förhållanden, och då man genom antagandet af Utsk:s förslag, som redan af 2:ne Stånd blifvit bifallet, endast sluter sig till det transito-system, som öfver hela Europa är antaget, synes mig att R. o.
Ad. skulle origtigt förfara, om Ståndet icke nu beviljade Jemtland en förmån, som det, enl. min tanka, dock framdeles kommer att erhålla.
Jag anhåller vördsamt om bifall till Utskrs Betänk.
Hr Arnell, Gust.
Detta ärende förekom inom Utsk. redan under förliden vinter, men blef då upskjutet, derföre att man ansåg sig först höra göra sig förvissad, om denna fråga kunde vinna bifall i Norrige, der saken alltid rönt motstånd af det skäl, att varorna nu förtullas i Norrige och sedan insmugglas till Sverige, hvilket, i fall transito-handel medgåfves, komme att upliöra.
Norrska Stäts-Ministeriet begärde då att ärendet skulle förblifva »afgjordt, till dess detsamma blifvit företaget af 124 Den 5 Juli e. ni.
Norrska Regeringen, hvarifrån skrifvelse skulle lill Norrska StorThingel afgå.
Jag anhåller om bifall lill Betänk.
Då de 2:ne talare, som först yttrade sig uti denna fråga, befarade att, om ärendet bifölls, lullförsnillniugarne ånyo skulle upkomma, yrkade de alt Betänk, matte afslås.
Det hade likväl, enl. min tanka, ålegat dessa talare att bevisa, huruledes ett bifall till Betänk, skulle på något sätt kunna föranleda tullförsnillningar, ty att lösligen antaga att Jemtland önskade den föreslagna transito-rätten endast för att dess lättare kunna lurendreja, tyckes mig vara nog långt gånget.
I allmänhet anser man i Europa, att då ett land icke sträcker sig till hafvet, får dock dess handel gå transito öfver det hafvet närmast liggande landet, hvilket då icke betraktas såsom något serskildt land, utan anser man att varorna blifvit direkte från hafvet till det bakom liggande landet införde.
Detta mäste naturligtvis vara en stor fördel för det bakom liggande landet.
För min del kan jag icke förstå huru en tullförsnillning skall snarare komma att ega rum, derföre att varorna förås transito öfver Norrige.
Norrmännen taga då icke befattning med dem, utan de förtullas först vid Svenska gränsen.
Vill någon tullförsnilla dessa varor går det lika bra eller lika illa, ty de passera samma stationer och samma väg, antingen de gå med transitorätt eller icke.
Skilnaden är endast den, att Jemtländningarne slippa betala först tull till Norrige och sedan till Sverige, samt att Sverige får upbära den högre tullafgiften.
Då jag icke kan finna annat än att saken är nyttig för Jemtländningarne och R.
St:r derföre böra hos K.
M. förorda densamma, anhåller jag vördsamt om propos. på bifall till Betänk.
Behbinder, Fredr. Wilh.:
Jag anhåller att i allo få förena mig med Gr.
Sedan alla möjliga uplysningar blifvit inhemtade, kunde Utsk. icke finna annat än att saken skulle lända vederbör:de till nytta, och icke lill skada.
Jag kan icke- heller finna, att de talare, som yttrat sig emot Betänk.. hafva åskådliggjort, att någon skada skulle upstå, ty de hafva endast omnämnt, men dock icke bevisat, att ett bifall till Betänk, skulle upmuntra tullförsnillningar.
Uppå härefter framställd propos. blef förevande Betänk, af B. o. Ad. bifallet.
Juni och d. 1 dennes på bordet lagda Mern.
JVt 104, i anledn. af RiksStms olika beslut, i fråga om utvidgning af de Mosaiske trosbekännarnes rättigheter.
Jag anhåller alt Biddarh.- Sekret.-n måtte få uplysa, huruvida det är bekant, om PresteSt. har antagit Utsk:s inbjudning.
Sedan i anledn. häraf lindert.
Riddarh.-Sekret: n tillkännagifvil, att underrättelse om PresteShs i fråga om förevande Den 5 Juli e. m. 125 Mern. fattade beslut, ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, beslöt R. o.
Ad. att godkänna den af Utsk. föreslagna votenspropos. samt i öfrigt lägga detta Mern. till handlingaine.
Föredrogs och bifölls Allm.
Juni och d. 1 dennes på bordel lagda Betänk.
JYs 105, i anledn. af väckt motion om ändring i 12:te punkten af Instruklrn för Postmästare d. 16 Febr. 1707.
Föredrogs,' men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Const.Ulsk:s nedannämnde, d. 1 dennes på bordet lagda Mern.:
JYs 11, med förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Reg.F:n och Riksd.Ordmn, i afseende på behandlingen af en del Regeringsärenden; JYs 12, med förslag till ändring i 28:te §:n Reg.F:n; JYs 13, med förslag till ändring af 52:dra §:n Reg.F:n och 24:de §:n Riksd.Ordmn, ang:de tillförordnandet af BondeSt:s Sekret.; JK 14, med förslag lill ändring af 11 :te och 15:te §§:ne Riksd.Ordmn, ang:de förvaltande af Riksdagsmannaval för BondeSt.; JK 15, med förslag lill ändring i 39:de §:n Riksd.Ordn:n, ang:de val af Ordf:de i Utsk. och andra R.
Stms delegationer; JK 16, med förslag till ändring i 69:de §:n Reg.F:n, ang:de behandlingen af StatsUtsk s Betänk, i vissa frågor; JK 17, med förslag till ändring i 14:de §:n Riksd.Ordmn, ang:de representations-rättigheten för Stockholm; JK 18, med förslag till tillägg vid 46:te §:n Riksd.Ordn.n, ang:de sammanträde af RiksSt:n för gemensamma öfverläggningar, äfvensom i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§ i Riksd.Ordmn och Reg.F:n; JK 19, i anledn. af ett Stånds återremiss af Mern.
JK 8, innehållande förslag till tillägg i 59:de §:n Reg.F:n och 27:de §:n lista mom.
Riksd.Ordmn, ang:de K. M:s Propos. om Statsverkets tillstånd och behof; samt JYs 20, i anledn. af ett Stånds återremiss af Mern.
JK 9, innehållande förslag till ändring af 68:te §;n Riksd.Ordmn, röride revisionerna af Statverkets, Rankens och Riksg:sKont:s tillstånd m. ni. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen.
In fidem protocolli, Albert Munck. 126 Den 8 Juli f. m.
Lördagen den 8 Juli 1854.
Justerades 4 prot.-utdr. för d. 5 dennes samt pleni-prot. för d. 26 sistl.
April e. m.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.Utsk. inkomne förslag till R.
St:rs underd.
Skrifvelser till K. M.:
JU 67, i anledn. af år 1851 verkställd revision af StatsVerkets ro. fl. fonders förvaltning; JU 68, ang:de ändring af gällande stadganden i fråga om skyldighet att bygga och underhålla vägar och broar; •7U 60, ang:de restitution af löne-bevilln. vid Westmanlands och Jönköpings llegiten samt Wermlands Fält-Jägare lleg:te; JU 70, ang:de pensions-rätt å Allmänna Indragnings-Slaten för Guvernören å ön S:t Barthelemy, Öfversten J. H. Haasum; JU 71, i fråga om Calmar läns fördelning uti 2:ne län; JU 72, ang:de förhöjning af de Länsmännen tillkommande pensioner å Allmänna Indragnings-Staten; samt JVs 73, ang:de anslag till upbyggande af ett Kapell inom Öfver Torneå Socken.
Uplästes ett af Hr Rehnberg, Carl, inlemnadt sålydande Mern.:
Af tjensteförrättningar förhindrad, att längre qvarblifva i staden får jag härmed ödmjukast afsäga mig att vara ledamot i Bevilln:sUtsk., anhållande likväl, att vid Riksdagsmanna-rätten varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade till denna anhållan sitt bifall.
Uplästes följande af Hr af Geijerstam, Joli. Henrik, inlemnade Mern.:
Af enskildta angelägenheter nödsakad att, för någon tid afresa från hufvudstaden, anhåller jag vördsamt, att, med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt, få afsäga mig den plats jag hittills haft såsom ledamot af BankoUtsk. R. o.
Ad. lemnade äfven härtill sitt bifall.
Uplästes jemväl följande af Hr Gripensvärd, Jakob Olof, inlemnade Mern.: lien 8 Juli f. m. 127 Sorn jag för min helsås vårdande är i behof af att, för någon längre tid, afresa från hnfvudstaden, nödgas jag härmed anhålla, att blifva entledigad från de mig anförtrodde befattningar att vara ledamot i LagUlsk. och Suppleant i StatsUtsk. samt Bänkman, under anhållan tillika, att vid min Riksdagsmannarätt fortfarande få varda bibehållen.
Afven denna anhållan bifölls; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att vid deras nästa sammanträde utse en ledamot i Bevilln:sUtsk. efter Hr Rehnberg, en ledamot i RankoUtsk. efter Hr Gripensvärd, samt en Suppleant i StatsUtsk. efter den sistnämnde.
Hr Hedenstjerna, Carl Johan:
Nödsakad att lemna hufvudstaden för min helsås skötande, får jag anhålla, det
Ståndet täcktes tillåta mig, att, med bibehållande af min Riksdagsmanna-rätt, få afsäga mig förtroendet att vara Elektor. R. o. Ad. lemuade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Bänkmän, att utse en Elektor i st. f. Hr Hedenstjerna.
Med tillkännagifvande, att Talmännen, vid i går hållet sammanträde för att öfverenskomma om föredragningen af åtskilliga inkomne ärenden, varit af den tanke, att till RiksStin borde hemställas, att Const.Utsk:s Mern.
JU 11 till och med 20, hvilka hos 11. o. Ad. blifvit 2:ue gånger bordlagde, mätte samtidigt i alla RiksSt:n få företagas nästkommande Onsdag, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om II. o. Ad. bifölle att icke förr än nämnde dag företaga berörde Mern. samt att de då upfördes främst å föredragn;s-listan.
Besv. o. Ekon.Utsk:ns d. 29 sisth Juni och 1 dennes pä bordet lagda Utlåt.
JVZ 4, i anledn. af dels K. M:s Nåd.
Propos. om antagande af decimalsystemet för mått och vigt, samt dels trenne' serskildta hos Vällofl. BorgareSt. och Hederv. BondeSt., ang:de mått och vigt, väckte motioner.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna nödigt att detta Utlåt, punktvis blefve föremål för öfverläggning och beslut.
Härvid ropades
Ja, hvarjemte Hr von Hartmansdorff, Aug.: anmälde sig och yttrade
Jag kan naturligtvis icke hafva något emot att ifrågavande Betänk, föredrages punktvis: men jag förbehåller mig att få vid en eller annan puukt yttra mig öfver frågan i sin helhet.
Härefter uplästes först och bifölls Utskms yttrande äng:de en af Hr Wallenberg väckt motion. 128 Den 8 Juli f. m.
Sedermera uplästes Utsk:s förslag till bestämmande afenheterne för längd-, yt- och rymdmåtten samt för vigten.
Jag förmodar att det vid denna punkt är Hr von Hartmansdorffs mening att tala öfver frågan i allmänhet, och hvad som då kommer att yttras blir naturligtvis föremål för en vidlyftig discussion.
Vid sådant förhållande hemställer jag, om icke, för vinnande af mera reda, det vore lämpligast att Utsk:s i första mom. af denna punkt gjorda fyra tillstyrkandeu behandlades livart för sig i sammanhang med dc pag. 23 förekommande under litt. a, b, c och d intagne stadganden.
Utsk:s tillstyrkan ang:de längdmåttens enhet, skulle således behandlas på samma gång som frågan om dess indelning, hvilken förekommer under litt. b föreslagne indelningar, och frågan om rymdmåttets enhet behandlas i förening med litt. c, hvarefter slutligen öfverläggningen om enheten för vigten skulle omfatta de under litt. d gjorda tillstyrkanden.
Då härefter
Ilr Gr. o.
Landtm, framställde, att Frih.
Palmsjerna föreslagit en sålunda förändrad föredragnings-ordning, att nu först af det redan uplästa förslaget skulle företagas endast den del, som innehåller att såsom enhet för längdtmåttet må fastställas den nu gällande foten, i sammanhang dermed mom. litt. a af Utskrs pag. 23 förekommande förslag till indelningen af mått och vigt, innehållande: ”1 ref fördelas i 10 stänger, 1 stång i 10 fot, 1 fot i 10 tum, 1 tum i 10 linier” samt att sedermera de öfriga delarne af förslaget ronde enheternes fastställande, skulle förekomma i sammanhang med motsvarande mom:r af förslaget till indelningen af mått och vigt, anmälde sig och yttrade Ilr von Hartmansdorff:
Mot Frih.
Palmstjernas yrkande; har jag intet att invända, men förbehåller mig likväl, att få begära det Betänk:s återförvisning i sin helhet, måtte främst afgöras.
Jag kan icke förmoda, att Hr Gr. o. Landtm, skulle vilja bifalla en sådan begäran, sedan R. ö. Ad. beslutat att Betänk, skall punktvis föredragas.
Ty sedan hvarje punkt serskildt blifvit afgjord, lärer det väl icke kunna låta sig göra att återremittera Betänk, i sin helhet.
Jag motsätter mig, åtminstone för min del, ett sådant föredragningssätt.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att Hr von Hartmansdorff torde finna att enl. 54:de §:n Riksdags-Ordn. derest målet under öfverläggningen skulle skiljas uti flere delar, hvaröfver serskilda propos:r begäras, sådane propos:r ej kunde förvägras, och att således frågan om ålerremiss af Utsk:s förslag i dess helhet måste i alla fall blifva beroende af serskildta beslut, så snart något yrkande derom gjordes.
Sparre hade hört mitt yrkande, hade han troligen icke yttrat sig så, som lian gjort.
Min mening var blott, att frågan om allmän återremiss bordt förekomma, innan man företagit sig de serskilda punkternas afgörande.
Den 8 Juli f. m. görande.
Men om Hr Gr. o. Landtm, icke medgifver en sådan framställning, måste jag underkasta mig det.
Det är ju Hr von Hartmansdorff obelagel att yrka äterremiss vid hvarje serskild punkt, och om Hr von Hartmansdorff lyckas i detta yrkande i afseende på alla punkterna, så blir ju Betänk, i sin helhet återremitteradt.
Uppå härefter framställd propos. biföll R. o. Ad. det af Frih.
Palmstjerna föreslagna föredragningssätt; till följe hvaraf nu först skulle förekomma Utsk:ns förlag till bestämmande af enheten för längdmåttet, samt indelningen af samma mått.
Jag anhåller om tillåtelse att yttra mig öfver Betänk, i sin helhet.
I aniedn. häraf förklarade Hr Gr. o. Landtm, att, ehuru nn endast den del af Utskms förslag, som rörde längdmåttet, vore föredragen, det folie af sig sjelft, att det ej kunde förvägras någon ledamot, att, om han ansåge det för sitt yrkande nödigt, uti sin framställning äfven vidröra någon del af hvad förslaget i öfrigt innehölle.
Om Utskm hade inskränkt sitt Betänk, och sina förslag derhän, att bringa öfverensstämmelse mellan mått, mål och vigt, så, att olägenheterna af dervid förekommande skiljagtigheter afhulpits, då hade Utskm, efter min tanke, gjort ett förtjenstfull! arbete.
Deras förslag hade då utan olägenhet kunnat antagas.
Om Utskm derjemte till enheter föreslagit sådana storheter i afseende på mått, mål och vigt, hvilka varit för allmänheten bekanta: så hade svårigheterna blifvit mindre betydliga, och ändringen hade kunnat, utan stort missnöje, i all stillhet antagas.
Men då Utskm föreslagit sådana enheters införande, hvilka icke motsvara dem som nu brukas: så hafva Utskm gjort öfvergången alltför svår för allmänheten, sora på en gång måste lära sig allt detta.
När dertill kommer tiotalssystemels införande och deraf följande ändringar i räknesättet äfvensom skattejemkningen med deraf nödiga ändringar i jordeböckerna: så synas nyheterna blifva så många och svåra att samtidigt genomdrifva, det de icke kunna annat än förbrylla en stor del af allmänheten, som nödgas ställa sig dithörande föreskrifter lill efterrättelse.
Den stora mängden skall otvifvelagtigt ej känna sig hemmastadd i sitt eget land, utan vara såsom en främling, vid tjenstefolks aflöning, vid tiondes och andra utskylders erläggande, vid kontrakters fullgörande m. m., eller med ett ord vid liqvider och köp, som ständigt i det dagliga lifvet förekomma, och hvilka man icke kan undandraga sig.
Den största svårigheten torde dock upkomma derigenom att T:n och kappen försvinna.
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte låta sig föreläsas Statsrådet Frih.
Palmstjernas yttrande i denna fråga till Statsråds-prot. d. 17 sisth Mars. 9 H. 9 130 Den S Juli f. m.
Sedan denna upläsning försiggått, begärde Hr von Hartmansdorff att jemväl det af Statsrådet Gr.
Mörner vid samma tillfälle afgifna anförande måtte upläsas, hvilket skedde, hvarefter Hr von Hartmansdorff, yttrade:
I likhet med de båda Statsråds-ledamöter, hvilkas yttranden nu blifvit uplästa, hafva jemväl H. Ex. Frih.
Stierneld samt Statsråden Gr.
Gyldenstolpe och VVallenstéen reserverat sig mot berörde beslut; hvadan således fem af nio närvar:de Rådgifvare varit af skiljaktig mening mot den, som förslaget innehåller.
Statsrådet Reuterdahls och Justilite-Ministerns instämmande med föredraganden har dessutom varit ganska knapt och med betänkligheter förenadt.
Huru skall man också tro det vara möjligt att förmå Svenska allmogen att mäta mjölk, ärter o. s. v. efter kubiktum?
Om jag af en mjölkgumma begär att få köpa fyra kubiktum mjölk, eller af en mångelska 6 kubik-linier ärter, så skrattar hon åt mig, eller ock tror hon, antingen del jag ville göra narr af henne, eller att jag sjelf är en narr.
Likväl innehåller förslaget sådant.
Skall ej ett dylikt medföra icke blott ovilja, utan harm och hat hos den stora allmänheten, som tror sig deri finna blott en plåga, utan att något gagn dermed är förenadt.
Den, som måste uträkna huru mycket en T:a eller kappe utgör i kubik-tum etc. skulle ej vara i stånd dertill utan så långa omgångar, att han måhända glömt hvad som skulle sökas, innan han hunnit lili slut med beräkningen.
Likväl kan denna person vara såsom Svensk medborgare skyldig erlägga sina skatter, samt fullgöra gamla kontrakt efter T:a och kappe.
Om man på frågan, hvartill ett sådant olidligt bråk och besvär tjenar, svarar, att det är för det vetenskapliga systemets skull, hvad skall allmänheten tänka derom?
förmodligen att man gäckas med henne, eller vill bedraga henne, och sannolikt det sednare; ty att för ro skull göra folk så mycket omak och förtret, lärer ingen tro att man velat besvära sig med.
Men det är icke nog med omak och hufvudbry.
Det är klart, att, om detta förslag går i verkställighet, måste man omgöra alla sina räkenskaper, sina mått, mål och vigter, sina kontrakter, m. m.
Hvilken tidsspillan, hvilken kostnad, skall icke detta medföra?
Blir man rikare derigenom?
Nej, man blir fattigare; ty man förlorar sin tid, sitt arbete och sitt goda lynne.
I Vetenskap-Akademiens förslag finnes en punkt af följande innehåll: ”Sålunda skola ock uti kontrakter, hvilka från och med 1865, enskilde emellan, om varu-levereringar eller andra bestämmanden, dervid fråga om varor eller effekter förekommer, dessa anföras, antingen både uti gamla och nya måttet och vigten eller ock allenast i det nya.
Men i öfrigt stånde hvar och en enskild fritt att inom sitt område och i sin enskilda rörelse, såvidt köp, annan afhandling eller liqvid med annor man icke förekommer, efter egen beqvämlighet nyttja hvilket mått eller vigt och föra sin räkenskap som honom godt synes”.
Detta förslag är, såvidt jag kunnat märka, icke uptaget hvarken i Konungens Proposition, Den 8 Juli f. m. 131 eller i det förslag, Utsk:n afgifvit.
Kan det likväl umbäras?
Jag belviflar det.
Om man nu, oaktadt hindren mot denna förändring, likväl skulle påbjuda henne, hvad blefve väl följden?
Tro. ligen den, att man finge en ny författning på papperet, men den gamla ordningen qvarstående i verkligheten.
Så är förhållandet i Frankrike, oaktadt den fullständiga omstörtning af samhälle och lagar, hvilka der egt rum, i sammanhang hvarmed äfven ändringarne i förevar:de hänseende vidtogos.
I sjelfva Frankrike fortlefver dock, såsom sagt är, ännu efter ett halft århundrades förlopp det gamla beräkningssättet.
Dä fråga här förevar om en ny myntenhets införande jemte tiotalsräkningen, omnämnde jag huru man i Frankrike än i dag räknar sous i st. f. centimes och sträcker det än längre, så att man t. ex. i st. f. 2 francs säger 40 sous.
Beräkningen i mätt, mål och vigt fortgår äfvenledes på gamla sättet.
Vid öfverläggningen på detta rum d. 22 sisth Febr. yttrade Hr von Krajmer, som eljest är en anhängare af tiotalsräkningen, och som sålunda upträdde icke af ovilja mot henne, utan för att visa, huru ogörligt det är, att ur folkets vanor utrota ett beräknings-sätt, vid hvilket det från bardomen blifvit upammadt, då, säger jag, yttrade nämnde.talare, att ”ännu efter 54 år har det icke lyckats att få de vetenskapliga enheterna begagnade af folket; metern står på papperet; men i handel och vandel mätes efter de gamla måtten”.
Vidare omtalade Hr von Kraemer, huruledes man i Marseille räknade på ett sätt, i Montpellier på ett annat och i Bordeaux på ett tredje.
Detta har blifvit yttradt af en Svensk.
Jag vill nu nämna hvad en fransysk författare i detta hänseende säger: ”Cinquante années d’apprenlissage n’ont pas suffi pour faire adopter le systéme decimal.
Vainement la loi l’a-t-elle rendu obligatoire, et a-t-elle proscrit les anciens poids et mesures, le public n’en continue pas moins <ä suivre les vieilles coutumes, malgré les complications, qui résultent de la nécessité de convertir sans cesse les métres et kilogrammes en pieds, en aunes, et en livrés” etc.
Men det är icke blott i Frankrike, utan äfven i andra länder, som detta förhållande eger rum.
Då jag år 1851 gjorde en utrikes resa, besökte jag några slägtingar på Riigen och bodde på ett gods, hos hvars egare en Biskop i Roeskilde under medeltiden satt sin tionde i pant.
Han betalte aldrig sin skuld, utan biskopstionde utgår ännu till egendomshafvaren.
Huru mätes han?
Jo, så väl under de Pommerska furstarnes, som Sveriges och Preussens regeringar, har den gamla biskopsskäppan förblifvit lika orubbad.
Kan man föreställa sig, att det här skulle komma att gå annorlunda?
För mer än 100 år tillbaka påbjöds, att alla mål skulle vara lika beskaffade; och ändock hafva vissa Småländska orter bibehållit sitt gamla mål, nemi. 42 kappar på T:n.
I Dalarne räknar man ännu i marker, ören och styfver, oaktadt räkningen i sk. och rst. sedan lång tid tillbaka varit införd.
Huru vill man då, med hopp om framgång, införa ett nytt beräkningssätt jemväl för mynt i för 9 * 132 Den 8 Juli f. m. ening med allt det öfriga?
Hvilken villervalla skulle icke deraf upstå?
I sjelfva hufvudstaden, som man anser vara vår uplysnings medelpunkt, fortfar Brandförsäkrings-kont. ännu att göra sina beräkningar i daler kopparmynt; hvarföre?
Jo, utan tvifvel, derföre, att det är besvärligt, omföra sina räkenskaper från det gamla till det nya myntslaget.
Tiolalsräkningens införande anses, enär bon blifvit upgjord och utarbetad af Vetenskaps-Akademien, såsom vore bon ett bevis på uplysning och bildning bos dem, hvilka antaga benne.
Jag befarar fördenskuid, att många ledamöter bland R.
St:r skola, om icke af andra orsaker, åtminstone af denna, blifva frestade alt antaga förslaget.
Likväl hoppas jag att R. o. Ad:s medlemmar icke skola vara bland dem som fastna på denna krok.
Om man öfver förevande fråga ville på sockenstämmor höra församlingarne i riket, eller således den stora mängden, de T9B, om hvilkas bästa man i andra fall är så mån, men hvilkas besvär och skada i detta fall blifva störst: så skulle man utan tvifvel få ett helt annat svar, än det, hvartill Utsk:n kommit.
Under den tid, jag var Stats-Sekret. för Ecclesiastik-ärenden, föll Vetenskaps-Akademien på den tanken att vilja reformermera almanachan, och ett förslag afgafs, enl. hvilket åtskilliga helgons och martyrers namn skulle utstrykas, samt i deras ställe andra mera nymodiga införas.
Den gamle Konungen var icke böjd för sådana ändringar, som icke till något gagnade.
Han befallte derföre att församlingarne skulle höras öfver förslaget.
De svarade då i allmänhet, ”att almanachan är god nog ät oss, sådan hon är, hvadan vi anhålla att slippa alla ändringar deruti, emedan de, långt ifrån att gagna, endast skola medföra hvarjehanda förvillelser”.
Vid delta tillfälle kom ett förhållande i dagen, som, på ett märkligt sätt, visar, huru folket vidhänger gamla vanor.
Församlingarne i Halland yttrade nemi. den önskan, alt i vår alamanacha måtte införas vissa saker, som stå i den Danska.
Dervid yppades äfven att somliga Halländningar ännu begagna denna almanacha.
När således, i dylika mindre vigtiga omständigheter, folket håller sig tili det gamla, huru vill man då tro, att i så magtpäliggande förhållanden, som mått, mål och vigt, en ändring af denna genomgripande beskaffenhet, skall kunna utan stort motstånd införas.
Om det likväl skulle lyckas Utsk:n att inbringa tiotalsräkningen, månne det äfven skulle lyckas dem, att ur handel få bort beräkningen af en tolft bräder, ett dussin knappar m. m. dylikt?