Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag har ej tilltrott mig kunna gifva mina skäl mera vigt, än de skäl Utskottet anfört; men sedan de ej verkat på Högloflige Ridderskapets och Adelns beslut, är jag visserligen för öfrigt för min person, såsom Ledamot af Utskottet, gan-ka nöjd att förhållandet kommer i dagen, emedan jag finner, att en uppgift på sedelstocken lärer blifva det enda sättet, att slita den, i anledning af sammansatta Stats- och BancoUtskottens Betänkan* de, angående finance planen, inom detta Stånd så lifligt debatterande frågan, om rätta beloppet af värt rörelsecapual, ehuru man kanske kunnat äga någon anledning att förmoda, det den uppgift derom, som af dessa Utskott, hvilka tillsammans bestå af 72 personer, de der gemensamt af aila krafter riktat sine bemödanden till befrämjande af Statens och Bankens bästa, lemnats, bort vinna någon trovärdighet
December 1817 icke i något afseende kan vara tillräcklig, enär man ej känner, huru summan af Rörelse-capitalet för 620
Den 29 Maji, I det året förhåller sig till de föregående, och sålunda ej får veta om sedelslocken blifvit ökad eller minskad 5 så förenar jag mig med Herr Mannerstam i den hemställan, att, derest någon publicitet skall aga rum, uppgiften må sträcka sig från och med 1800 till och med år 18x7* Grefve De ta Gardie instämde uti Friherre Wirséns reservation.
Jag instämmpr i så måtto uti hvad Friherre Wirsén och Herr Mannerstam anfört, att jag anaer sedelstockens storlek böra uppgifvas ifrån den tid , då Finance-Betänkandet börjar sina beräkningar af rörelse-capitalet, och således ej från 1800, ui tan från den sista December 1814 till den sista December 1817.
Jag tror detta vara allt hvad som behöfves till ledning för Riksens Ständers omdöme i detta afseende, Friherre Wirséns I anledning af Friherre Cederströms yttrande, får jag anmärka, att Friherre Wrangel har sträckt sina comparatio;ner af sedelstockens förminskning från år 18105 och jag har derföre ansett det vara så godt att göra begynnelsen med uppgiften från år xSoo.
Hans Exeelletice Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln, under förblifvande vid dess nyss fattade beslut, ville anmoda BancoUtskottet att Den 29 Maji. 621 uppgifva Bancosedelstockens belopp från den 1' Jan. 1800 till den 31 Dec. 1817, samt att de öfrige RiksStånden måtte inbjudas att uti detJ ta beslut med Ridderskapet och Adeln sig förena.
Grefve Spens förnyade sin proposition till bifall af dess motion om tryckning af Herr SilFverstolpes Historia om Banken, samt om communication deraf med de öfrige RiksStånden j men Hant Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade att berörde motion barde enligt 49 §.
i Riksdagsordningen ligga på bordet till nästa Plenum.
Föredrogos å nyo och gillades följande från nedannämnde Utskott afgifne, samt den 25 och 27 dennes på bordet lagde* Betänkanden: Fran StatsUtskottet: t)
Af den t6 dernier, j afseende af Herr Presidenten D. von Scultzenheims Memorial rörande försäljning af Kungsgårdar, Recognitionsskogar och Officers-bostäden, ra. m. 2) Af den ao dennes, i anledning af Kongl. Dm 29 Maji.
Maj:ts nådiga skrifvelse, rörande ett förbättrad hushållning med Ekeskogarne. 3) Angående kostnadssuinmans anslående till en minnesvärd öfver Högstsalig Hans KgL Höghet KronPrinsen Carl August. 4) I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, angående tillökt Vaktbetjening vid Götheborgs Läns Fängelse. 5) Öfver Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss angående ersättning till Häradsskrifvarne i Jemtland för dem anslagne, men ännu icke tillträdde Boställen. 6) Angående Kongl.
Majrts Nådiga Remiss, rörande reglering af lönings-sättet föd LandsSecreteraren och LandsKammereraren i Jemtlands Län. 7) Af den 26 denne*, angående kostnadett till tryckning af TabellCommissionens afgifne Utlåtande och Tabeller.
Från Allmänna Besvärs och EcOttotnie-Utshottem
Af den 22 dennef, i anledning af väckte motioner om motsvarande skyldigheters uppfyllande af de Åboer, hvilka med bristande Tackjernsblåsning vilja bibehålla de åt Bergsman* Hemman från ålder beviljade förmåner, samt om inrättande af en Bergslag i Norrbottens Län.
Den 29 Maji. 623 Från Stats- samt Allmänna Besvärs- och Economie- Utskotten Af den 15 dennes, i anledning af Herr Munck af Rosensköld.*, Eberhard, Memorial, angående en tillräckligen vidsträckt Nederlags, frihet lör Stockholm, såsom correctif emot den Finska Handeln.
Af den zz dennes, i fråga om förbättrad reglering rörande de från Banken utgående låne-biträden till understöd för nyttiga odlingar.
Af den 9 dennes, i anledning af de hot Ridderskapet och Adeln samt Borgareståndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 18 sistlidne Mars meddeldte Betänkande öfver väckt motion om granskning af Police-författ.
Bingarne, rörande sysslolöse personers försändande till Arbets- och Cotrectionshus, samt angående vederbörar.des skyldighet, att till Justitieombudsmannen insända de beslut som angå personer, dömde till Krigstjenst eller Cor-, rections-arbete.
Af den 20 dennes, angående uteslutande af Yisse Tabeller vid Bihangets tryckning. 6 24 Den 29 Maji.
Företogs till pröfning StatsUtskotfefs dea 20 dennes afgifne, samt den 25 derpå följde på bordet lagde, Betänkande angående Krono» skogarne.
Örn egenskapen af Samhällets ägande rätt till jord, har jag gjort mig det begrepp, att den tillhör icke ensamt en generation, utan alla, att af alla begagnas, så fördelaktigt sorn möjligt; men af ingen säljas.
Jag bestrider ej den rätt, som 77 §. i RegeringsFormen ger Ständer och Konung; men då Ständerne sjelfve gifvit sig RegeringsFormen, sä vore det ej omöjligt, att styrkans rätt kunde motsägas af moralitetens.
Säkert är, att om våra förfäder också tänkt, som man nu tänker, så hade vi nu icke haft, hvarken IndelningsVerk att begagna, eller Krono-arrenden att uppbära, eller Skogar atFsälja.
Försäljningens ändamål, köpeskiilingarnes upptagande utur allmänna rörelsen, synes skadelig i en tid af penningebrist: då rörelsen icke har de penningar den behöfver, och ännu mindre något att umbära; och antager man, att pengarne borde återlemnas i rörelsen, så hvad har man då gjort annat, än förvandlat Statens Egendom ifrån ett alltid redbart i jord, till ett alltid vanskligt i penningar.
Att använda penningar till Flottan är att, för en tids behof, tillgripa hvad som borde vara att påräkna för alla tider.
Dessutom kunna vi Den 29 Maji, 625 vi ej dölja för oss, att, i följd af våra Finance-: beslut, har jorden fallit, och måste falla ännu mera; och då fruktar jag, att vi särskilt å-, draga oss förebråelser af våra efterkomman-; de, ej allenast för det vi såldt, utan särskilt för det vi till försäljningen valt just den tid, som var den minst tjenliga.
Man säger deremot, att, då skogarne ej kunna vårdas, gif-' ves ej annat sätt att dem begagna; och erfarenheten talar så mycket för den tankan, att jag torde böra gifva vika derför; men jag har dock trott mig böra framställa de betänkligheter, som hafva förefallit mig tala emot försäljning; och jag kan ej neka, att jag, för mia del, hade högeligen önskat, att vi fått lemna åt våra söner allt hvad vi emottagit af våra fäden Friherre Cederström, Jacob:
Meningen är alldeles icke, att genom försäljning af Krono-skogarne draga en ögonblicklig vinst , utan deremot att föröka Statens årliga räntor, och Statens utgifter minskas derigenom äfven väl, i den nion Jägeri-betjeningen indrages.
Hos mig har således icke uppstått någon betänklighet, att gilla Utskottets Betänkande, utom i afseende å det särskilta undantag, som för skogarne i Norra delen af Riket blifvit föreslagit; men då frågan derom blifvit öfver-; Ridd, 0. Ad, Prot. VI.
B, II, Afd. 79, So. 626 Den 29 Maji. lemnad till Kongl.
Majit, samt jag icke tvifla*4, att ju den noggrannaste undersökning lärer komma att föregå det beslut Kongl. Maj:t kan finna för godt att meddela, anser jag mig icke böra tveka, att anhålla om proposition till bii fall å Utskottets Betänkande.
Hane Excellence Herr Grefven och Landtb Marskalken gjorde proposition till bifall af Stats* Utskottets Betänkande, hvilken proposition med Ja besvarades.
Föredrogs å nyo och gillades Bevillningsutskottets under N o 20 afgifne, samt den 25 dennes på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af de hos Ridderskapet och Adeln samt PresteStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets den 1 dennes meddtldte Betänkande, angående Postinrättningen, och de deraf till Statsverket inflytande inkomster.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och EkonomieUtskottets den 15 dennes aflåtne, samt den 27 i samma månad på bordet lagde, tvenne Memorial i anledning af de hos BondeStåndet gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1) I anledning af yrksd befrielse för flere KronoHemman i Norra Halland från skyldig - Den 29 Maji. 62? heten att aflemna bränntorf till Warbergs fäst-; ning; och 2) angående en närmare reglering af post föringen i Riket, och särskilt öfverkligade Olägenheter vid Norrska Postföringen; fann Riddersk pet cth AJeln att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af RiddeläKap..!: och Adeln bi fallne, Utskottets ifrågavarande tvenne Memorial endast borde läggas till Handlingarne.
Då nu å nyo föredrogos Allmänna Besvärs och EkanomieUcskottets den 15 dennes aflätne, samt den 27 derpå följde på bordet lagde tvenne Memorial, i anledning af de hos Ridderskapst och Adeln gjorde anmärks ningar vid Utskottets förut meddeldte Betan-' kanden: 1) I anledning af väckt fråga om allman-" na landsvägarnes rätande ; 2) Rörande yrkad jemkning i transportskyldigheten af Tionde och Afrads spannmålen; fann Ridderskapet och Adeln för godt, att, enar sistnämnde tvenne Betänkanden redan blifvit af de öfrige trenne Respective Riks-* Stäoden bifallne, äfven för sin del dervid nu mera låta bero.
Företogs till pröfning Statsutskottets den 20 dennes afgifne, och den 25 derpå följde på bordet lagde Betänkande angående Recognitions-skogarne.
Friherre Boijei Ludvig:
Sedan Herr Reuterskjöld hade påmint om den frikostighet i8cg års
Ständer haft, och huru litet båtande för Staten deras beslut var, som gaf åt BruksPatronerne tillfälle, att , för obetydlige Summor, köpa Recognitions-skogarne, samt erinrat om den magt Ständerne nu äga, att, sedan proescriptionstiden för sådane köp redan förlidit år var ti 11- åndaliip^n, nu mera bättre använda de Recognitions-skogar, sorn åte t stä j så har handt, att StatsU*skoitet, i stället för att dela den allmänna tillfredsställelsen däröfver, att de fleste Recognittons skogar ännu tillhöra Staten, att bätire begagna, nu förslagit alt den BruksPatronerne år 1809 gifne praescriptionstid till sådane köp, som man r,u klandrar, må ännu vidare förlängas; hvaraf följden troligen skulle blifva, att efter den nya tiden, Staten verkligen vore qvitt sina Recognitions-skogar
Detta lärer val icke vinna bi fall ^ men då jag allt; så i anledn ngaf Friherre Cederströms vid Betänkandet bilagde särskilta mening, begär återremiss, utbeder jag mig få förklara, det jag visserligen icke vill sätta i minsta äfventyr de v BruksPatroners rätt, hvilka inom praescriptionstiden fullgjordt prestanda för köp, och således Dm 29 Maji. 039 äga en gifven rätt, så mycket mera helig, sorn National ordhålligheten alltid bör vara vår angelägnaste egendom att vårda* Herr Heijkensköld, Carl Gurtaf, uppläste följande:
Stats-Utskotiet tillstyrkt med de så kallade Recognitionsskogarne utmärker en så fullkomlig kännedom om deras beskaffenhet och de vilkor, hvarunder de samma blifvit åt enskilte Bruks, Hytte och Grufve-ägare upplåtne, att allt vidare anförande i detta hänseende skulle, såsom le-j dande till samma resultat, endast vara, att onödigt upptaga Höglofl.
Ridderskapet och Adelns tid; mig enskilt åligger deremot, att för.: klara Höglofl StatsUtskottet min erkänsla för dess rättvisa och omtanka, då det medelst bifogande vid dess Betänkande af de serskilte Kongl, förordnanden, och KammarCol legii Skatteköps^ bref, hvarigenom Hellefors Verkets Recognitions-omfång blifvit förvandladt till Skatte, gifvit anledning till rättelse i de begrepp derom, som utaf Herr Reuterskölds framställning af detta Skatteköp kunnat uppkomma; men då nämnde handlingar endast uppvisa resultaten af undersökningarne om detta ämne, jemte huf. vudgrunderne för besluten , och för allmänna omdömets upplysning några ytterligare uppgifter ännu torde erfordras, vågar jag ödmju; kast utbedja mig Eders Excellences och Höglofl.
Ridderskapet och Adelns tillåtelse, att än närmare få utveckla origtigheten deraf, att 6åJ som misshushållning med Statens tillhörigheter framställa en af Kongl, Maj:t efter Kammar™ 630 Den 29 Maji, och Bergs-Collegiernes hörande, såsom förmonlig för Staten tillåten , cf'er Ständernes egne föreskrifter verkställd , och af så många särskilta Embets- och Tjenstemän granskad Skatteköps-afbsndiing om en egendom . hvars anslagna område dessutom i flera alseeuden skiljde sig från de vanliga Recognitions - skog«ines beskaffenhet.
Redan ifrån Konung
Carl Xbdes tid date. ra sig en del af de Nådiga Privilegier, som för HelleforsVerket blifvit utfärdade.
Det var i sio början endast Silfververk , och drefs för Kronans räkning ända till år 1686} men då detta skedde med lörlust för Kronan , uppläts genom Nådigt Donationsbref, hela det så kallade Hellefors-districtet med alla derå varande oskattlagde lägenheter, jemte 16 till gård och Bonde uppräknade Hemman, till ett Bolag, under fullkomlig BergsFrälserätt, att dermed laga och disponera som participanterne funno för 6ig och Verket nyttigast, till evärdelig ägo, så länge de efter BergsCollegii föreskrift på rätt Bergsmaonavis uppehöllo arbetet i Silfvergrufvorna, och under vilkor, att åboerne, *å väl på de skattlagde som oskattlagde lägenheterne, skulle före afflyttning , efter laga värdi och mänsmtnna ordom för deras röjsel och besittningsrätt af Bolaget godtgöras och refunderas Oaktadt de förmoner Bolaget erhållit, kunde det likväl ej bestå under Konung Carl XII;s krigsårj och återföll Verket till Kronan, som sedan å nyo dref det några år för egen läkning} men då detta icke bar sig, utfärdades Dm 29 Maji.
631 i början af 1730-talet på Riksens Ständers un-i derdåniga tillstyrkan, allmän kungörelse öfver hela Riket, att den eller de, sorn ville åtaga sig, att från ödesmål upptaga Grufvome, och sätta byggnaderne i ordning, skulle, under de rättigheter och förbindelser, som 1686 års
Donationsbref utstakade, få emottaga och tillträda Verket.
Ett nytt Bolag af 10 å 12 Personer anmälte sig då, ock erhöll 1733 Kongl.
BergsCollegii Privilegier, samt insattes i full ägo och disposition af allt hvad till Verket hörde; men företaget öfversteg
Bolagets krafter, så att detsamma på 1740-talet afsade sig Verket, och lemnade det till Kronan att användas, som bäst kunde synas.
Ständer öfvertalade dä Bolaget, att likväl fortfara, och föreslogo vid 1747 års Riksdag, att till ersättning för de 2 å 300,000 Daler Kopparmynt Verkets iordnings* sättande kostat, samt till styrka att det samma vidare bedrifva, Bolaget skulle, med bibehållande af de öfrige tillagde förmoner, få inrätta Jernverk inom districtet.
Detta Ständernes anbud antogs af Bolaget, och Previlegier blefvo af Bergscollegium utfärdade, i anledning af Konungens derom afiåtne skrifvelse Vid 1766 års Riksdag gjorde Ständerne betydelige dels ändringar, dels inskränkningar uti de förmoner, som blifvit Verket tillagde.
Bolaget anhöll vid Riksdagen år 17690m rättelse häruti, då Ständerne infordrade Bolagets yttrande, om det ej kunde åtnöjas med mindre 632 Den 29 Maji. än att återfå allt hvad år 1766 blifvit detsamma fråntagit; hvarpå Bolaget svarade: att det ville afstå omkring rt Hemman af dem 11>86 års
Donationsbref tilläde Verket: att Bolaget ville åtaga sig Recögnitions-afgift för Skogens nyttjande till Jernverken , och att det samma ville erlägga Skattelösen flir de återstående Hemmanen; hvaremot Bolaget förbehöll sig, att ostördt få behålla Hellefors district med alla derå befinteliga lägenheter, skog och mark under fullkomlig Bergsfrälserätt.
I anledning häraf anhöllo
Ständerne hos Konungen, att, då Interressenterne nu till Kronans fördel afsagt sig ganska betydande rättigheter, hvilka utan Interessenternes frivilliga begifvande ej bordt eller lagligen kunnat dem fråntagas , Kongl.
Maj:t täcktes utfärda dess kraftiga försäkran, att de hädanefter orubbade skulle blifva bibehållne vid det så kallade Hellefors districtet, med alla derå varande Hemman, Torp och läi genheter, på sätt Konung Carl XI:s Donationsbref, och 1733 års af Bergscollegium utfärda-* de Previlegier innehölio och förmådde.
Konungen sanctionerade, genom Resolution den 15 Mars 1770? denna emellan Rikets Ständer och Interessenterne slutade förening, hvarefter de Verket behållne 5 och ett halft Hemman straxt löstes till Skatte; men det uti Donationsbrefvet utsatte vilkor af ersättning till Åboerne för röjsel och besittningsrätten stod fast såsom en skyldighet, förr än Åbo kunde drifvas.
Vid förefallande dödsfall fick Verket anbud, att lösa arfvingarne från röjseln, och blef på detta sätt efter hand innehafvare af de flesta röjsel^
Den 2 9 Maji - 6?3 rätter, så väl bland skattlagde som oskattlagde lägenheter, hvilke genom denna omständighet sattes uti Interessenternes hand till lika ofta högre värde, än de i vanlig handel kunnat gälla.
När således Kongl. Maj:t och Kronan under högtidligaste försäkran uppdragit skogen åt Verket, att den samma till föreskrifne behof nyttja, och Verket inköpt lägenheterna, hade väl Interessenterne så bestämd ägande rätt, att den icke kunde ens sättas i fråga, och som de derjemte hade löfte, att orubbade begagna den, på sätt
Donationsbrefvet innehöll, kunde skattläggning icke eiler, utan deras eget begifvande, dem åläggas, och enär de ville underkasta sig den, var det välderas rätt, att icke deruti ingå, utan pä vissa å deras sida uppgiine vilkor.
Redan före 1809 års Riksdag gjorde Interessenterne Konungen underdånigt anbud, atts då fyndigheten allt mera aftog i Silfvergrufvorne, och således ingen inkomst af Silfververket lör Kronan var att påräkna, afstå räntorne af de 5 och ett halft gamla Hemmanen, hvilka räntor varit Verket till understöd an-, slagne, att undergå skattläggning, och att ändock fortfara med ett anbefallt undersökningsarbete till utrönande, huruvida någon lönande Silfvermalmgång kunde i fältet finnas, emot förbehåll, att, utom inägorne, hvarje Hemman skulle få 2,400 tunneland ograderad jord till utrymme i skog, alla Hemmanets behof inberäknade.
Häröfver infordrades i Nåder Kammar- och BergsCollegternes underdåniga LJt3 634 Dm 29 Maji. låtande, hvilka tillstyrkte bifall till förslaget, såsom ganska fördelaktigt för Kongl. Maj:t och Kronan Riksdagen inföll och saken förblef oafgjord, under afbidan af Riksens Stan. ders Beslut om Eecognitions-skogarne ; och när det var aflemnadt, samt Kongl Maj:t funnit, att det utrymme för ett helt Hemman, som Interessenterne föreslagit, understeg detTunnelandtal, Riksens Ständer såsom högst antagit, följde Kongl. M»j‘.ts Nådiga Utslag den 11 Julii i8*r med antagande af det gjorda underdåniga anbudet så mycket heldre, som en betydl g förmon derigenom tillföll Kronan, och den Interessenterne tillagde besittnings- och dispositions-rätt icke utan genom frivillig öfverenskommelse kunde rubbas eller förändras; dock fästades härvid det vilkor, att i likhet med hvad för de gamla Hemmanen vore stadgadt, de uppkommande nya skulle med Verket förblifva oskiljaktigt förenado.- Riksens
Ständer hade uti deras underdåniga Betänkande anfÖTt, att 3000 tunneland skulle vara det högsts, som kunde ett Hemman i utrymme hes‘ås.
Hemmanen under HelleforsVerket hafva med ut- och inägor ett omfång af omkring 2,700 tunneland, och jag är öfvertygad, att en hvar, som om markens beskaffenhet är riktigt underrättad, skall finna mera anledning till förundran derot, ver, att Interessenterne ej begärt större utmål, än ea derom okunnig, att utrymmet af dessa Hemman är sidant, som det nu är stadgadt, hvilket dessutom föga öfverstiger det Din 29 Maji. 635 vanliga i denna Bergslagsort, der äfven flere Hemman finnas, som äga tiil och med dubbelt så stor vidd.
Enligt Författningarne och Kongl. Maj:ts Nådiga Resolution uppå Interessenternes Skatteköps-ansökning, hade skattläggningen bordt verkställas efter Ortens method; men som Kongl Maj:t sedermera fann, att älven den deruti utsatte högsta afgift var för ringa, be. falltes att Savolaxske methoda skulle nyttjas.
Två tredjedels öre Stlfvermynt, som den samma utsätter i ränta lör ett tunneland jord, låter visserligen ej mycket, men behandlade efter skattläggnings-method uppkommer ett annat förhållande.
Specie, som förvandlade till persedlar efter kronovärdi åstadkomma en jordeboks-ränta af omkring 8 skeppund tackjern, hvilka åter sålde på Kronans Tiondejerns Auction stiga till 50 å 60 R;dr B co, som är mer än dubbelt hvad något annat Hemman i Orten erlägger, och i samma förhållande mera, än som kunnat Hemmanen under Hellefors-Verket ålägga6, om ortens method fått nyttjas.
Då nu härtill kommer Mantalsräntan, som utgöres i penningar samt krono-tionden, uträknad efter en antagen icke mild ny ordning, förmodar jag vara fullkornligt upplyst, att desse Hemmans beskattning, hvaraf ej ett enda för halfva året lemnar brödföda åt sine Åboer, icke blifvit beräknad till Kronans skada, utan att dess höga rätt blifvit 636 Den 29 Maji. så noga iakttagen, som med Lagar och För** fattningar låtit sig förena.
Skattläggningen verkställdes af Ordinarie Landtmätaren i Länet, enligt den föreskrift KammarCoilegium, i stöd af Författnicgarne, nu som vanligt lemnade, nemligen, att kala berg och odugelige måssar skulle såsom ofruktbare ifrån den bördige jorden afskilja®.
Lamltmätarens åtgärd pröfvades först i ProvinceContoiren, och sedan uti Kongl. LandtmäteriContoiret i Hufvudstaden.
Kronofogdar, Härads-skrifvare och Nämnd reste derpå i alla directioner, att taga kännedom af marken och dess beskaffenhet.
Skattläggningen derefter uppgjord granskades först uti LandsContoiren, och sedan uti Kongl. KammarCollegio, innan Skatteköpsbrefven i October och November månader 1816 utfärdades.
Skatteköps lösen är erlagd efter SkatteköpsFörordningarnes föreskrift, samt 3 Mom. af Kongl. Majds Nådiga Kungörelse den 4 Febr. 1811; och mera än hvad Konung Och Ständer föreskrifvit, kunde väl icke Interesse^ terne åläggas.
Klandras således skattläggningen för detta Verk, eå rör klandret äfven de tusendetals skatteköp, som efter samma grund förut blifvit afgjorde, eller ock hade detta ej förtjent mera uppmärksamhet än de förra.
Lag-j liga äro de båda, så länge Lagen existerar så4 dan men för HelleforsVerket har dessutom uti Skatteköps-brefven blifvit uttryckligen föreskmvitj att ägarne, i afseende på ännu 0- Den 29 Maji.
637 inlöste röjselrätter, voro skyldige fullgöra hvad 1686 års Donationsfsref stadgade.
Domme då hvarje upplyst och opartisk man, om Interessenterne böra misstänkas, att hafva velat undandraga Staten något, hvad den samina lagligen bordt tillkomma, eller om un-; derslef eller ens misstag skäligen kunna anses vara begångne vid en förrättning, behandlad och granskad af så många, så olika, men alla med Embets-ed förbundne Embetsman.
Om i öfrigt någon jemförelse kunde äga rum emellan ett Hemman nära vid Stockholm, och ett annat 30 mil derifrån, i en mager och steril Bergslagsort, är jag säker, att det af Herr Reutersköld omnämnde, i Färentuna Härad belägne, Hemman, icke blifvit såldt till det uppgifna priset, om köparen utom köpesumman skulle, för att deraf komma i besittning, hafva löst innehafvaren utur röjsel- och besittnings-rätten efter laga värdi j och beträffande det uppgifna exemplet, huru Skogsparker blifvit köpte, för att derå verkställa kolning, må mig tillåtas erinra, att ett gammalt i ordningssatt
Bruk kan med uträkning betala 10 och ännu flere Riksdaler för ett tunneland ståndskog, om dess egna skogar äro utödde, eller ägaren vill spara dem, efter han för lindrigt pris kan åtkomma angränsande.
Calculen om förmånen af en sådan handel är både enkel och lätt uppgjord, samt slutad , när den handlade skogen är afbrukad.
638 Ben 29 Maji.
En ödemark ar punkten, hvarifrån saken böf bedömas, och uti sådane äro de egentlige RecognitionsBruken anlagde.
Allt felas, allt skall skapas; bostäder ät arbetare, vägar för nödvändig communicatioa, dammar, verkstäder, med ett ord allt, som erfordras, skall med nedlagda capitaler åstadkommas, söm under flere år stå fruktlöse, förr än någon vinst kan påräknas.