Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot hafva discontfonderna alltid varit omtalade, sa långt de räckt.
Om nu intill nästa riksdag 1 million indrages från discontrörelsen och öfyerflyttas på cassacreditiven, samt deraf, såsom det är högst troligt, icke begagnas til! större del, än kanhända 20 proc., så är det ju gifvet, alt 80 proc, af den öfverflyttade millionen icke komma i omlopp.
Jag anser det angeläget, att vi icke binda hän - D c 11 3o Juli f. m. 335 derna på oss för kommande beslut och afstyrker altså förslaget.
Palmstjernas förslag vara öfverensstämmande med min åsigt deruti, att äfven jag vill, att lånerörelsen icke må förminskas.
Jag skall derföre icke hafva något emot, alt tillägget införes, sedan betänk, år afgjordt; men att i en rubrik fatta ett beslut, sorn i visst fall bestämmer detailstadgandena, kon jag icke anse formenligt.
Dessutom finner man, då man granskar förslaget, att det verkligen står i strid med hvad Utsk. tillstyrkt.
Förslaget innehåller nernl., alt Bankens närvar, lånerörelse icke förminskas; men om man anslår till creditiv, hvilka möjligen icke komma att utgå, hvad eljest ovilkorligen i discontväg utgått, har man verkligen förminskat lånerörelsen.
Då vi slutat pröfningen af betänk., skall jag gerna instämma och sjelf yrka det ifrågaställa stadgandet, så vidt det icke strider emot fattade beslut.
Likväl tror jag, att det vore rättare att deraf formera en särskild punkt framför den i8:de, än att uttrycka det i form af rubrik.
Man håller på att rycka oss in i en dis— cussion, som icke hör lill ämnet, och detta är ej ovanligt.
Men jag hemställer till min värde värde vän, Frih.
Palmstjerna, om han icke skulle vilja uppskjuta frågan om det föreslagna tillägget, tilldess samtliga punkterna i betänk, blifvit afgjor— da, hvarefter intet hinder möler emot dess införande på detta ställe.
Till lugnande af de farhågor, Gr.
Cronhjelm vttrat, får jag endast erinra, att i betänk, står, att om icke creditiven begagnas, skola medlen utgå i discontlåneväg.
Jag får blott erinra om slutmeningen i 2o:de punkten.
Der står: ”att i händelse de omförmälda medlen från hancodiscontens låneförlag ej skulle kunna till cassaereditiv åt hypotheksföreningar användas, samma medel skola i discontväg, hädanefter som hittills, utlånas.”
Frih. palmstjerna:
Såvida det medgifves mig att framdeles få den mening, jag nu föreslagit, under öfverläggning, till införande på nu ifrågasatta ställe, så, och under förlitande derpå, afstår jag för det närvarande.
I anledn. af den lemnade hänvisningen får ja? endast upplysa, att stadgande't var mig nogsamt kändt, men att jag likväl anser det vara klart, att den tid, som fordras för att stadga omdömet, om medlen böra för creditiven reserveras, äro penningarna otillgängliga för utlåning i discontväg.
Ex- Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om icke II. o. Ad. tillät, att i8:de punkten nu finge föredragas.
Jag anhåller om propos. derå, att mitt förslag framdeles må komma under öfverläggning. 336 Den 3o Juli f. m.
En ledamots rätt att få sin motion under .öfverläggning är obestridlig; men att på förhand vilja bestämma, när och hvarest det blifvande beslutet skall införas, är icke rätt.
Om man sedan vid pröfningen funne, att ämnet icke passade der, hade man genom ett föregående beslut bundit sig att ändock göra det oriktiga.
I sådan händelse kan jag icke afstå från mitt förslag; ty det är icke ovigtigt, att allmänheten, såsom anledning till stadgandena om lånerörelsen, får kort och tydlig underrättelse, att meningen icke är att minska denna rörelse.
Jag har förut upptagit till besvarande såväl den anmärkning, att man genom denna menings insättande skulle binda händerna på sig för framdeles beslut, som ock att lånerörelsen skulle minskas genom vissa medels öfverflyttande till cassacreditiven; och jag anser öfverflödigt att upprepa, hvad jag i nämnde afseende yttrat.
Kan jag icke få min rätt öppen att här uttrycka den ifrågaställda meningen, så måste jag nu fortfara med mitt yrkande om propos. derå.
Gr. Cronhjelm: Innan Frih.
Palmstjerna i sitt sista yttrande ånyo upptog sitt tillägg att utgöra föremål för öfverläggning nu, hade han derifrån afstått under förbehåll om propos. derå, att hans rätt i det yrkade afseendet icke måtte blifva lidande genom uppskofvet.
Denna propos. bör både kunna meddelas och bifallas.
Skulle K. o. Ad., då merberörde mening framdeles kommer under öfverläggning, icke vilja antaga den, kan man ju afslå densamma.
Att den kommer under pröfning, mäste alltid vara oskadligt, och jag hemställer till Frih.
Palmstjerna, om han icke skulle vilja nöja sig med en reservations-propos:n. Frih.
Jag är förekommen af Gr. Cronhjelm.
Jag har icke hört någon bestrida förslagets företagande efter slutad pröfning af betänk., ej heller har Hr Gr. o. Landtm, yttrat sig ämna vägra sådant; och jag tror då, att Frih.
Palmstjerna har tillräcklig säkerhet, att hans förslag blifver behörigen pröfvadt.
Då det icke lärer vara någon annan förmenadt att begära Frih. Palmstjernas förslag på bordet, till dess alla punkter i betänk, blifvit genomgångna, torde sådant icke heller kunna vägras honom sjelf.
Om mitt förslag icke vinner bifall och Hr Gr. o. Landtm, icke meddelar någon propos. till framdeles behandling deraf, har förslaget förfallit, och jag ser icke, huru det åter skall komma under pröfning.
Jag kan icke finna, huru något tillägg t. ex. till första punkten numera skulle kunna tillvägabringas.
Hvad som med tystnad förbigås, kan ej anses bifallet.
Men om R. o. Ad. vill Den 3o Juli f. m. 33; vill lemna mig sälten öppen, medgifver jag gerna, att den för närvar, må hvila.
Jag kan icke finna, att, om, sedan betänk, blifvit pröfvadt, någon ledamot yrkar ett tillägg till hvilken punkt som helst, sådant skulle kunna förvägras, såvida tillägget ej strider emot något förut fattadt beslut.
Palmstjerna skulle vara tillfredsställd, om Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ansåge Hr Frihts rätt i detta afseende öppen.
Bien en propos. om It. o. Ad:s beslut i detta afseende anser jag oformlig, enär rättigheten är enligt grundlagen obestridlig.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det lian ansett Frih.
Palmstjernas rätt ostridig att framdeles anmäla det tillägg, han begärt.
Detta hade varit orsaken, hvarföre II.
Ex. ej framställt någon propos. till R. o. Ad. om förbehållande af någon rättighet i detta afseende för Frih. Palmstjerna.
Lämpligast ansåge H. Ex. förslaget kunna framställas, sedan R. o. Ad. slutat pröfningen af nu förevar. utlåt:de. I.
Lånebankens vanliga, rörelsegrenar. i8:de punkten.
Jag hemställer, att hvarje mom. af den nu föredragna punkten ma särskildt till afgörande företagas.
Jag instämmer med Gr. Cronhjelm såvida, att
Ståndet må äga rätt att besluta antingen öfver hvar och en punkt särskildt eller öfver alla gemensamt, men att föredragningen må ske momentvis.
Hvad mig beträffar, är händelsen sådan, att jag vill bifalla de flesta mom:n , men afslå några.
Skulle deremot allt på en gång både discuteras och afgöras, får jag endast reservera mig i afseende å de morn., jag icke kan godkänna.
Hr Lefre'n: Jag voterar ock för A. B. C. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om det ej vore bäst att först uppläsa hela punkten, men att vidtaga besluten momentvis.
Jag bestrider, att punkten må till afgörande företagas momenlvis.
Jag har en gång varit i den svåra dilemma att hafva sett mig betagen rättigheten att få flera särskilda afdelningar sammanslagna derföre, alt man åberopat beslut, att hvar och en borde för sig afgöras.
Jag önskar alt icke återkomma tillen dylik obehaglighet, och yrkar aitså, under förutsättning af möjligheten, att ett sammanslående jemväl kan komma i fråga, att hvarje mom. endast må särskildt föredragas. ! o II. 43 33S Den 3o Juli f. m. 18 punkten: att följande
Bankens utlåningar måtte med oförändrad räntefot till nästa riksdag fortsättas, nemi.: «i)Greditiven till Manufactur-disconten, Jerncont. och Fahlu Bergslag.
Underteckn. R i d d.S ecre t.; Samtliga öfriga RiksStånden hafva bifallit förevar. t8:de punkt.
Då i8:de punkten, enligt den upplysning vi erhållit, redan är af trenne Stånd bifallen, hyser jag numera icke någon förhoppning att bereda framgång åt mina meningar i de frågor, den afhandiar.
Jag måste således åtnöja mig rned att i prot. nedlägga min reservation emot det nu föredragna mom.
Jag hade nemi. trott, att creditiven till Manufactur-disconten, Jerncont. och Fahlu Bergslag bort öfverflyttas till Riksg.cont., hvilket vore principenligare, enär staten då directe koinine att öfvertaga denna rörelse; och tror jag i öfrigt, att (åtminstone Jerncont. har den credit, att det kan sjelf få låna och således sköta sig, utan statens mellankomst.
Jag skulle vördsamt hemställa till de Hrr, som äro mer eller mindre obelåtna med Utsk:s förslag, huruvida de icke likväl skulle vilja bifalla punkten, enär ett sådant beslut redan af 3:ne
Stånd blifvit fattadt.
Sedan beslut är fattadt, att föredragningen må ske momenlvis, får jag förklara, att jag vid detta mom. icke har nugot att påminna, utan anhåller om bifall dertill, på sätt 3 Stånd redan beslutat.
Förenande mig uti Hr Dalmans reservation, får jag dock förklara, att jag icke anser trenne
Stånds föregående beslut hindra R. o. Ad. att afgifva sitt yttrande i ämnet.
Detta vore ett inverkande på vår yttranderätt, hvartill grundlagarna icke föranleda.
Vi äro skyldiga nationen att afgifva våra upplysningar, i den män vi besitta dem, och mäste underställa dem nationens omdöme.
Jag hoppas sålunda, att R. o. Ad. icke skall återhålla uttrycket af dess åsigter derföre, att frågan möjligen genom 3 Stånds beslut kan vara afgjord.
Jag kan icke godkänna detta föredragna mom.
A. Jag anser creditivet för Manufacturdisconten hafva bort öfverflyttas på Riksg.cont.
Creditivet till Jerncont. borde, i min tania, upphöra och Riksg.cont. betala skillnaden emellan den ränta af 3 proc., sorn nu äger rum och den af 5, som komme att erläggas.
Detta creditiv är samtidigt med Bankens olyckliga period, och om den rika Corporation, för hvilken det är stiftadt, icke kan undvara detsamma, vill jag visserligen icke bestämdt motsätta niar
Den 3o Juli f. ra. 33g dess fortfarande, men yrkar, att det directe tua utgå från Riksg.cont.
Samma förhållande äger ruin med creditivet för-Fahlu bergslag.
Skulle emedlertid R. o. Ad. vilja ingå på min propus., får detta mitt yttrande gälla såsom reservation.
Jag skulle likväl hafva trott, att fattande af ett beslut i min åsigt kunde utan någon tidsödande discussion äga rum, och jag yrkar altså propos., att de under mom.
A. föreslagna creditiv må på Riksg.cont. öfverflyttas.
Ankom en deputation från V. BorgareSt., anförd af vice Talmannen, Commercerådet och Ridd.
Wijk, hvilken uppläste och aflemnnde a:ne prot.utdr. af den a3 dennes och påföljande dagar innehållande BorgareSCs beslut, rörtde BancoUtskts utlåtrn N:ris 16 och 17; varande dagen för Bankens öppnande till utvexling af silfver utaf BorgareSt. utsatt till d. 1 nästinstund.
Jag instämmer nied Gr.
Cronhjelm i grundsatsen, men tror icke, att den kan tillämpas, förrän Riksg.cont. hunnit stadga sin credit, hvilken för närvar. icke står på någon rätt säker grund.
Hela Riksg.- cont:s närvar, skuld är löpande, och del är alisa icke lämpligt att på detta verk assignera några creditiv.
Utsk. har så tydligen utredt, hvarföre det för närvar, icke kunnat tillstyrka något öfverflyttande af lånerörelsen på Riksg.cont., att jag, då dessutom de öfriga Ståndens sammanstämmande beslut är kändt, endast yrkar bifall å mom.
A. Mom.
A. utaf 18 punkten blef af R. o. Ad. bifallet. b) Creditivet för Stockholms stads Brandförsäkring s-contor, bestämdt till belopp af högst 33,333$ r:dr.
Bifölls. c) Creditiv för sparbanker till det stadgade beloppet af högst 5o,ooo r:d r för Stockholms, 20,000 r:dr för Götheborgs och 10,000 r:dr för en hvar af de öfriga, som dertill sig anmäla.
Bifölls. IL Ex.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt plenum komme att fortsättas i dag på eftermiddagen kl. 6. cl) Lån mot pant af guld och silfver, koppar, jern och öfriga effecter, som finnas uppräknade i 4 art. 4 afd. §§ 10—iå af nuvarande banco-regie men te.
Bifölls. e) De S. k. odlingslånen, under den förändrade benämningen af skiftes- och odlingslån.
Den 3o Juli f. m. f)
Fas t i ghetslå ne n, med den enda förändring, att, i stället för det af sednaste
Ständer såsom maximum antagna belopp 4,770,939 r:dr 5 sk. yr:st., summan må i rundt tal antagas till 4*780,000 r:dr.
Ehuru, sedan tre Stånd fattat öfverensstämmande beslut öfver denna punkt, det numera icke lönar mödan att discutera densamma, måste jag likväl, i consequens af de principer jag förut i denna fråga yttrat, rösta emot i fråga var. mom. f. Jag anser ingen rörelse vara sämre för en bank än den, som grundar sig på hypotheker af jord.
Denna rörelse har tillkommit i en tid, då några andra utvägar för jordbrukets understödjande icke funnos.
Vi stå nu på en punkt, då vi hoppas för denna näringsgren kunna bereda andra ressourcer; och jag anser altså fastighetsbelåningen böra upphöra från den dag, utvexlingen täger sin början, sålunda att inga nya lån vidare utgifvas och att inbetalningarna för de gamla må komma hypotheksföreningarna tillgodo.
Uti dessa får Banken en collectiv säkerhet, som för henne är vida tjenligare.
Jag ber att uti prot. få nedlägga denna min reservation.
Äfven jag instämmer med Frih.
Ehrenborgh; och då vi under flera riksdagar i detta ämne varit af annan öfvertygelse än Utsk., är det tid, att It. o. Ad. i denna fråga uttrycker en tanka, oberoende af de öfriga Ståndens.
Jag finner denna lånerörelse minst af alla ändamålsenlig för Banken.
Jag vill gerna understödja jordbruket på andra vägar, såsom t. ex., att inbetalningarna för fastighetslånen må utgå i creditivväg; men helst skulle jag önska, att medlen användes såsom förlag åt sådana associationer, hvilka kunna bilda sig till belåning af spannmål.
Det finnes ingenting mera uppmuntrande för en näringsgren, än att dess produeter få belånas.
Skulle R. o. Ad. behaga fatta beslut i den mening, jag understödt, anhåller jag jemväl, att de öfriga Stånden må inbjudas att deri med R. o. Ad. sig förena.
Jag delar jemväl samma tanka som Frih.
Jag tror, att det är så gifvet, att Banken, som icke äger några betydliga egna capitaler, icke bör utsträcka sin rörelse till fastighetslån, ställda på amortering och icke när som helst åtkomliga, att jag icke tvekar att tillstyrka afslag å det föreslagna mom.
Jag anhåller att få förena mig tned Frih.
Ehrenborgh med det tillägg, att jag anser alla Bankens fordringar i fastigheter hafva bort öfverflyttas på Riksg.cont.
Äfven jag är af den tanka, aftinga nya fastighetslån böra vidare utgifvas, samt att hvad sorn i albetalningar inflyter, bör i annan väg utgå.
Jag tillstyrker
Den 3» Juli f. m. 3<Je altsa afslag å detta mom. och antagande af det förslag, jag nu uppgifvit.
Jag ber blott att få instämma i Frih. Ehrenborghs yttrande.
Grundsatsen är så tydlig och klar, att jag icke behöfver vidare utveckla densamma.
Jag tror jemväl, att Utsk. insett den och endast tillstyrkt stadgandets bibehållande för att icke åstadkomma någon rubbning i närvar, förhållande.
Jag yrkar afslag å morn., samt att afbetalningarna å fastighetslån, uppgående till 200,000 r:dr, årligen må anslås till cassacreditiv för hypotheksföreningar.
Hr Skogman, Carl Da v.:
Äfven jag anhåller att få instämma i de yttranden, flera talare nu afgifvit.
Jag delar i detta ämne öfvertygelse med föregående talare och tror det vara olämpligt för Banken att drifva en lånerörelse på jord.
Jag yrkar altså afslag å mom. samt hoppas, att R. o. Ad. icke låta afskräcka sig derifrån genom de öfriga Ståndens beslut.
Ehuru utan allt hopp att kunna verka emot de talare, som principenligt behandlat frågan, och fastän jag ingalunda bestlider grundsatsen, ber jag likväl att få uttala min öfvertygelse, som är den, att fastighetsutlaningen icke bör upphöra, förrän hypotheksföreningar hunnit bilda sig.
I annat fall skulle alla jordägare lida, som genom föregående motsatta beslut blifvit inlockade till lån.
Förrän något surrogat för dessa blifvit upprättadt, kan jag icke tillstyrka den närvar, fastighets-lånerörelsens afskaffande.
Mycket återstår ännu, innan hypotheksföreningar kunna komma till stånd, och deribland först och främst de tysta förmånsrätternas afskalfande.
Skulle likväl R. o. Ad. nu vilja besluta ett ovilkorligt afslag å detta morn., skall jag reservera mig deremot, såsom ett skadligt beslut.
Då jag sist yttrade mig, gaf jag min åsigt tillkänna endast i egenskap af reservation; jag hyste då intet hopp, att så mångå skulle dela min mening.
Då jag likväl halt tillfredsställelsen öfvertyga mig, att de flesta synas tänka lika med mig i denna Iraga, anhaller jag nu, att R. o. Ad. må fatta beslut i öfverensstämmelse dermed.
Jag har under discussionen öfver detta betänk, aldrig upphört att göra Utsk. rättvisa för den medelväg, det velat gå.
Jag är öfvertygad, att Utsk. i många delar varit af samma tanka sorn jag, fastän Utsk. icke ansett tiden ännu vara inne att tillämpa densamma; men jag har ansett det icke vara behöfligt för saken, att vi nu uttrycka en princip deri.
Hr Tham har ansett vådligt att nu afslå det ifrågavar. mom.
Jag får då äran påminna, alt det icke är fråga om att borttaga de lån, som linnas, utan blott stadga, det dessa slags lån icke vidare .få utsträckas.
Min me - 342 Den 3o Juli f. ra. ning är icke alt förändra de contract, som blifvit uppgjorda emellan Banken och låntagarne; de måste qvarstå, ehuru jag tror, att dessa affärer kunde öfverflyttas på Riksg.- cont.
Jag har visserligen varit bland dera, som ifrat för hypotheksföreningars bildande, och har äfven sjelf i den provins, der jag är bosatt, sökt göra allt, hvad jag förmått, för att tillvägabringa en sådan förening derstädes, hvilket äfven lyckats; roen jag bekänner, att jag hittills hyst föga hopp att få se denna ide' fullföljd till något verkligt resultat.
Då likväl, enligt hvad mig är bekant, LagUtsk. i går afgjorde frågan om de tysta förmånsrätterna med instämmande i K. M:s nåd. propos., hyser jag nu den förhoppning, att dessa skadliga förmånsrätter vid denna riksdag skola finna sin graf och gifva rum för bildandet af en realcredit äfven i vårt land.
Skulle mitt hopp gäckas, fruktar jag, att vi alla bafve att emotse en svår tid för vårt penninge- och credit-väsende.
Jag tillstyrker afslag å mom. f. samt att ' R. o. Ad. må besluta, att nya lån på fastigheter hädanefter ej komma att beviljas, utan att afbetalningarna å det gamla skola utgå i creditivväg.
Ehrenborgh och ber att blott få tillägga ett ord i dea propos., han föreslagit, det nemi., att inbetalningarna skola utgå till crediliv för hypotheksföreningar.
Jag får påminna den talare, som sagt, ait vi icke tänkt på något att sätta i stallet, derom, att Hr Lefre'ns i betänk.
N:o 6 befintliga förslag synes vara ganska godt.
Banken komme då i communication med enskilda associationer, hvilka vore bättre i tillfälle att pröfva de säkerhets-handlingår, som presterades m. m.
Jag tror, att Hr Tham genom detta förslag kunde vara tryggad.
Jag instämmer med de två sista talarne och förklarar, att jag frångår mitt förslag för det nu framställda, såsom enklare och lättare verkställbar!; varande jag salunda villig att rätta mig efter det nu framställda förslaget, som gynnar hypotheksföreningarna, utan att äfventyra Banken.
Jag finner ingen betänklighet vid att instämma i yrkandet om afslag å ifrågavar. morn., dock icke derföre, att jag nu, såsom då jag endast theoretiskt föreställt mig frågan, är så fiendtligt sinnad emot fastighetslånen; men jag förenar mig om afslag derföre, att förevar, mom. jemte ingressen till punkten, hvaruti det befinnes, förutsätter, att lånen fortsatt skulle utgå enlot precis ränta, och denna ersätter knappt Bankeus utgifter i och för dessa fonder.
Om Frih. Ehrenborghs propos. skulle blifva R. o. Ad:s beslut, är det nödvändigt, att re - Dea 3o Juli f. m. 343 dactionen uppställes så, att beslutet kan verkställas utan orättvisa och till allmänhetens belåtenhet.
Förslaget innehåller nemi., att fastighetslån icke vidare skola utgifvas.
Flera hafva likväl skalfat sig erforderliga handlingar, gjort kostnader för och beräkning af sådana lån, under förutsättning, att ingen ändring i föreskrifterna derom skulle vidtagas.
Jag tror derföre, att det är nödvändigt att ställa stadgandet så, att lånerättigheten upphör för alla dem, som icke inom en viss tid anmält sig.
Äfven får jag anmärka mot. förslaget, att inbetalningarna skulle anslås uteslutande till bypotheksföreningar.
Det är nemi. nödvändigt, att man bestämmer sig äfven för den omständighet, att hypolheksföreningar icke skulle uppkomma.
Ehrenborgh deruti, att man bör uttala principen derom, att fastighetslånerörelseji bör öfverflyttas till fiiksgäldscont.; men jag kan icke instämma i den föreslagna contrapropos., såframt denna icke bestämmer, att de inflytande afbetalningarna skola endast användas till understöd åt bypotheksföreningar och sålunda komma jordbruket till godo.
Emedan jag ej kan bifalla, att den hittills varande, ehuru otillräckliga, fastigbetslånefonden undanryckes den näringsgren, för hvilken den varit och är påräknad, hvartill jag så mycket mindre kan samtycka, enär denna fond är den enda, som för den vigtiga näringsgrenen, jordbruket, egeftriigfn är anslagen, finner jag mig nödsakad att begagna mina constitutionella rättigheter i det yttersta, för alt söka emotstå hvarje försök att använda denna fond annorlunda, än till fastighetsbelåning eller till understöd för bypotheksföreningar, i den man de uppstå.
Den princip, man nu vill uttala, lärer vara, att den ifrågavar. lånerörelsen skall bibehållas åt samma håll som hittills, ehuru den skall pä olika sätt utgå.
Jag tror således, att stadgandet borde blifva det, sedan alla sig ordentligen documenterande lånesökande, som hittills anmält sig, blifvit tillfredsställda, skulle de inflytande afbetalningarna användas först i den väg, Utsk. i 2i:sla punkten föieslagit, samt derefter, och i händelse de icke på sådant sätt kunde utgå, i den ordning Bancostyrelsen funné lämpligast, med iakttagande likväl af den angifna principe n. Frih.
Jag har till prot. framlemnat ett förslag till propos., med iakttagande af den anmärkning, Gr.
Cronhjelm framställt; men jag skulle icke tro, att man positivt borde utsätta hypotheksföreningar, emedan man då ginge afgörandet af 2i:sta punkten i förväg.
Jag tror, att det är lämpligast att säga creditiv i allmänhet, hvarefter man sedan kan bestämma företrädesordningen.
Palm - 344 Den 3o Juli f. m. stjernas anmärkning gillar jag fullkomligt.
Jag tror, att det vore billigast att utsätta en viss termin, inom hvilken lånesökande borde hafva sina handlingar i ordning.
Emot Hr Gunthers erinran opponerar jag mig.
Om ock några hypotheksföreningar icke uppstå, är nuvar. fastighetsbelåningssätt det mest otjenliga för en bank, som kan finnas.
Jag tror, att man, utan att behöfva hålla sig ensamt till theorien, likväl måste erkänna detta.
Då jag hört åtskilliga bestrida, att ordet hypotheksföreningar bör stå i stadgandet, andra, alt förändringen i fastighetslånerörelsen må ske, förrän dylika föreningar uppstå, samt derjemte, att trenne Stånd bifallit fastighetslånens oförändrade utgående, har jag uppgjort en redaction, som jag tror lättast skall vinna bifall såväl här som i de öfriga Stånden.
Mom. skulle då lyda: ”Fastighetslån &c.” med tillägg vid slutet: "likväl så, att om hypotheksföreningar uppstå, denna lånerörelse till dem öfverflyttas och de till Banken af fastighetslånen inflytande capitalafbetalningar åter utgå såsom creditiv för hypotheksföreningar.
Cronhjelms redactionsförslag syftar dit vi alla vilja, samt att man derigenom på jemnkningsväg i BancoUtsk. lättare kommer till resultat.
Jag till^j^Ler alisa detsamma.
PalnwD^rna:
Cronhjelms förslag antages, förfaller min anmärkning.
Jag ser intet hinder emot att här tillägga, hvad Hr Lagerhjelm föreslagit i afseende å belåning af spannmål.
Vi kunna ju framdeles afgöra, hvartill medlen företrädesvis skola utgå; men hvarför utesluta möjligheten att begagna jemväl nyssnämnde sätt derigenom, att man endast intager hypotheksföreningar?
Då vårt beslut icke lärer medföra någon påföljd, torde det icke heller löna mödanatt tvista om redactionen; men jag bör likväl anmärka emot Gr.
Cronhjelms förslag, att om det antoges, och inga hypotheksföreningar uppstode, blefve medlen inneliggande i Banken.