Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mynt uti rörelsen- således blottställd för samma oredor, agiotage och pennkngevingleri hädanefter- som hittils, fintter jag, för min del, ej ledande kil det räcka malek, som jag är öfwertygad om Ridderskapet och Ädeln med brinnande ifwer sökanämligen ordning uci Penninge-werket, som utgör säkerheten för hwar och ens öfriga bchällning.
Denna ruincs - Plan är detzmom snörrätt stkidanve emöt Kongl. Majus
Nådiga kro^olirion ^ som äskat et enda reelt Mynt; likasom jag tror det wara eMöt Lanco-Författningarna stridande
Kt hafwa 2:ne stags Mynt.
Konungen äskar et enda reelt Mynt och Allmänna röstett ropar äfwen derefter; och dä jag är öfwertygad om, ingen inom detta Riddarhus finnes, som icke är uplifwad af ben hedrande tankan gä en Nådig Konung til mötes uti sina för sit Rikes och Under-- sätares närwarande och framtida rval önskade föremal; lät otz derföre gripa ost an!
Jag upmanar Högloslige Ridderskapet och Adeln at förena sig derom, göra en Upoffring sä beskaffad- at denna önskade och efterlängtade realisation ma ske til det hela pä ett gäng och berwid widtaga en sadan upoffrings . msiboäs och fördela ning, hwarivid ingen Undersates bestånd mä afwenryrgShan ma wara mer eller mindre förmögen.
Et sadank .
UpoffcingS-sakt har jag uti en för nagra dagar sedan utkommen - kommen tryckt
Skrift hast tilfälle kasa och finna ledande lil detta ändamä! med någon liten jämnknfng.
Jag tilstyrker derföre defi antagande; Ridderskapec och Ädel» har såmedelst widtagit de utwägar, hwariqenom en Näd-. g Konung ej kan misikäniia de wardiga tankesätt, finn alind lyst inom Swenffa Riddarhuset; ukoin ar delta grundlägger wart narwarande läge och bereder efterkommandes framtida wäl.
Herr killberg, k^reäric Orrö.
Jag har warit wid manga Riksdagar, men en sadan, som denna, har jag aldrig belefwat; ty här är ingen seliem.
Mänga Landet tryckande ärenden hofwa icke förekommit, utaf twämie orsaker, nämligen först, >t sä fa ?!oni-dagar warit; för del andra, de! olika begreps man gjort sig om §, 6. uti Säkerhets' som säger eller förmäler.' wid Riksdagarna sörehafwes hos Riksens Ständer inga andra ämnen, än dem Konungen propoaerar, är gansta ostridigt.
Detta har Högstsalig Konung Oukok Il!:S wishcc gjort; emedan Riksens Ständer ar i?s6, hwilka lade grund til Rikets olycka eller stada, kallade sig allena Magkägande Ständer, föcetvzo och bestöko, hwad de behagade, och ansägo Konungen, om jag sa får ycrra mig, såsom deras Lxscmor.
Lika ostridigt är äfwen det, at dä Riksens Stander äro sammankallade, aga de frihet at hos sin Nådiga Konung i under» Lanighec andraga alla de dem tryckande bcswärlighetsr, hwilka Konungen allena kan afhjelpa, och med Nådigt wälbchag lärer anse.
Kan nu en Landshöfding uti sit Höfdingedöme hos Kongl.
Mastt i underdauighec an» mäla hwad som uti Länet karfwar förbättring och Kongl.
Majtt behagar hafwa
Nådigt afseende derpå; sä synes oförgripeligen, dec Riksens Ständer äga samma förman; hwarföre jag än ytterligare päyrkar den för Riket sa högst nödwandiga rsZzla Salthandeln (,a wäl 83 L;8 ' söm uti andra Riken) likmätigt §> s4. uti Reaeringsforrnen.
Detta är et ibland de becydeligaste ämnen at riplysta et Nike utur dest irakade ömma belägenhet.
All Trankokning förb/udes sa länge och imil dest en tunna Sill kemmer til stt förra waiiliga pris; ty Allmogen och den fattige lider stor nöd at betala för en tunna Sill ifrän 14 til i6 Riksdaler.
Dä och enär Glaecausill war tilläten kil införsel, betaltes i Landsorterna derföre Z R:dal. r6 st.
Ty haller jag osörgripeljgen sa före, och at förekomma en omanlig och oskälig dyrhet, som icke härrör af Mynrecs mer eller mindre warde, tilan af et egenwilligt ockrande; ?roäuÄ-?!»L»!Lr j wista delar marte andras, sa at Utländske
Män med sina skepp och fartyg mätte sä införa alla tiklama tullbara waror, samt Tullens betalande i guld och silfwer, efter IHIl.
Til Hampa och Liss införfkriswande utgär ur
Riket ärligen en betydande summa com-mrs Penningar, hwilka lil en stor del dcrigenom kunde besparas, om de Städer i Riket, hwilka erhållit clcinzrions jord, bliswa derföre förpliktade at sa Lin ost) Hampa.
Afwcnledes böra alla lösa Judar, säsom högst skadelige för Landet, i det de utföra Myntet, Inprsäiserg Lontiichanä, öfwerskridit sir Landamäre, som war Kungsholm rSkockholm, vswerswamma Landet och hwars afföda är otjenlig til Landers uparbetande och bruk, utan endast sugare, ater utur Riket förpastas; hwilket allt, med det mera, underställes i urrderdänighet Hans Kongl. MasttS Egen Nådiga åtgärd.
Nu wander fag mig til kmrmcsn.
Jag har esler mit förra skrjftellga yttrande warit utaf den tankan, at det wore skadeligr nedsalta Riksgalds-myntet kil ringare wärde-i lynncrhet fördem, hwilka i anseende af <af öfwcrdrifwct högt pris sörfält stna fastigheter, samt gt reslilLrs Lreäir - Sedlarna med Silfwer, hwartil LLNhULns Silfwer, jämte dct, som i Riker kunde upbringas, more otilräckcligt.
Men ssm Hemliga Uljkok - 6?S tet efter flera weckors tid intet kunnat npsinna något lämpeligare medel, an som nedsatta Lreäit-Sedlarna ;6 ^ proLrnk och sedan med Silfwer infria; sa ehuru jag önskat at häldre kanna svedan för en gang något swärare och sedan derifrån bliswa befriad, än at framdeles nödgas förnya den samma och at Riksdaler» blifwit alklippt kil 24st. och icke, som nu med i6-§ proL-nls afdrag, hwarigenom ^§iorsur§n jämte Penningsockraren wunnit sir ändamål, dä deras Riksdaler godtgöres dem med 56 si. och sqfedes 8 si. högre, än en Lanea Riksdaler, men alle andre deremot förlora 8 si-; dock emedan de trenne Rslpeötivs Stånden sä fkyndesamt bifallit Hemliga Utskottets Linsoee-Plan, utan ak derwid yttra sig något deröfwer, hwad werkan de föreslagna LourLnrs
Sedlarna uti en framtid kunna medföra; sä nödgas jag för min del bifalla Hemliga Utskottets Plan, med det tillägg, som Grefwe Luursi s« ganska wäl anmärkt.
Och slutar härmed min Riksdag, vix! sr salvavi animam rnsam.
Herr k-e/onstolps, ^sonss 8amuel.
Det torde redan wara öfverflödigt at kala och yttra mina eg^ na rankar i et ämne, som sa länHS blifwit vsnlilsraär» men jag kan ej undgå at anmäla de hemmawarändeS bekymmer och farhåga för fortsättningen af lwänne skags Mynt.
Skulle de nu prnjsQsrsäs Lanconotsr bliswa antagna och gangbara jamte Lanes > Sedlar, sä fruktar jag, ak oredan och willerwallan med Penninge - werter mera ökas, än färmindskae.
Fara b-lifwer, ac eländer och nöden stiga ti! sin högd.
Ingen räddning torde wara nödig, sä framt icke den anstallk kan nu tihas at för mindsta rabzu ester Sex proLsnr nu genast och pa en gäng ombyta Riksgälds,Sedlar emot Laveo-Sedlac samt at
Landen tilflutes för utbetalning af Specie 2 s z är, eller sa korrt tid, som erfordras at insamla och iwbara de t>'onäsr.
Silfwer och eontkibukioosr, som til en rokal kralilation bliswa Miga.
Avar och er» ÄöS 7^' ffulle med nöje 06) pä der kraftigaste bertil bidraga; Allmänheten tilfredsstalldeS och mange befriades ifrån vundwikelig undergång.
I följe af vesta mina tankar får jag förklara, at jag förenar mig uti hwad Hans Lxcellencs Herr Grefwe kumb yttrat och anhäller i anledning deraf om ^ropostkion.
Herr von Tågeström, Jonss, Upläste följande til krorocollst.
Jag har utaf Höglofliga Hemliga Ulffottets Betänkande om Rikets Tinsncs-werk och Kong!. Maj:ks Egna Nådiga yttranden in haimat all erforderlig kundskap för ar kunna mig derom utlaka.
Utaf de sidstnamnda har jag erfarit de gladaste och fullkomligaste prof af war Stora och Nådiga Konungs vuttröttcliga nic för Rikets wäl och huru liket Han sbarar Egna upoffcingar för at dsrril bidraga, hwaremot jag hyfer den upriktigasts och mest oskrymtade underdänigsta erkansta.
Det hade warit min innerliga önskan at med Hög. lostiga Hemliga UlsPotket kunna instämma, men ehuru jag wördar dest nit, kundskaper och uvlysning, har jag trott iniz wid dest grundsattserS antagande afwika frän de pligter, jag är Fäderneslandets heder och dest bestånd skyldig.
Med mina tänkesätt kan jag icke förena, at Rikets heder kan Mata ek afdrag eller afkorrkning a Rikets gäld, utan at det sker med Borgenärs samtycke och at /rxioteursn > som sa osta bekymrat war Nädiga Konung, och skadat Riket, skall erhålla st önskadt och kart kilfälle at utöswa er wälde, som en stende utan ak bäfwa för Nationens hat, der han infaller, icke skulls tiltro sig åsyfta.
Läl Antingen ar begrepct om heder ombytt eller är det en hederlig mans skyldighet ar betala sm stöld.
Högstsalig Kongl. Maj:t
Konung (inliak den z styrdes af d-sa sidst,mmada cänk-särr, da ha» förmådde Höglostige Ridderstaper och Adeln ar inga granris för Rikostuiden och Höglostige Ridderstapek och Adeln, som insög, at uppå Ksrgnnea följde betalninggstyldighet vfwei-vägade länge, innan den antogs.
Men kärlek kil Konung och Fosterland samt dest räddning frän wada war dek, som stadgade deras losten härom och alade en kär, men tung skyldighet.
Sädan war anledningen til denna skuld och sadan wac dest wäg ri! en fullkommen simAwneimg eller be< kräftelse.
Om nu den icke warder betald utan blott ti! 84 prvLsnr, sa är jn. esker ofwannämnda grundsakks vm en hederlig mans aliggande, bade Konung 6uli,5 den z:djes, G-orwördig i åminnelse, och Nationens heder cnmprnmeili-raä.
Konringens högst beklageliga frånfälle, långt ittän at ini-cksta Nationens skyldighet, har ä» mera förökc de»; ty da Han sjelf icke haan öst werlefwa den lid, dä
Han ciicrodde
Sig kunna upfylla en obligLkion, som lag Honom sa högt om hjercat, sa ar det sannerligen ibland de stdsta örerjcnster (at jag ma nyttja ek allmänt talesätt) som Nationen kan wisa Dest minne, at Dest heliga losten fullbordas af Dest hafva Undersåtare eller Swensta Folker.
Lag eller sjelfwa knuten a det samband, som förenat Swensta Inbyggare uti Samhälle, farmar äsmen, at den som ingär uti borgen, är stylvig godtgöra Borgenärs före bran.
Kan den öfwerskridas as Swensta Ständer och af ek Swenstt Riddarhus!
Jag kan icke föreställa mig det.
Hwad exempel stulle icke gifwas för enstilldta Löftesmän.
Ständer kunna borrkgifwa deras personell, rättigheter, men icke deras, som dem sandt. 66L
Dst afdrag, som ä detta sätt jVedds, ar sör^eslltimonen sa mycket mindre nödigt, som deraf ej blifwer Lpecie.
Om ock desa afdrag träffade alla och cn hwae efter sm förmögenhet, sa komms det uppå et ut t ry dcr more da likasom en annan bevillning til RiksstuldenS betalning; men nu dä de endast raka de godhjertad-, som haft förtroende til Riksens Ständers gun-sntie, och Le fattlgars, sä får fåken et helt annat utseende.
Ogörligen kan lag finna mig deruti, at Riksgälds.
Se» desns marde icke är större än hivad lester ^Aiorsurvns behag dera kan sättas.
Jag fia g ar billigt, om han ar domaren öfwer Folkets rätt och om
Rikets heder til »värdering är lemnad uri dest hand, eller om det icke lör et Rike, som Icke kan förutse sina behosiver, dels hos utländsk dels hos inländff man, är högst angeläget at bibehålla Lrsäusr!, hwilken uran löftens upfyliande icke kan wäntas.
Jag anser Rikegalds-Sedelns warde mara äeuerminLrsär genom Riksens Ständers Zusrsntis/ sch desi fullkomliga säkerhet kan icke komma uri staga.
Sa snart mcr än et Mynt Uti Riket ar gängse, sä .inträffar dek beherrskande öfwer Nationen och dest PenNingeförrad, som jag ofwanföre namndt af ^.xioteurea utöstvas.
Hemliga Urffottet har föreflogit klystir» Us, nämligen kstr.co - Lpeeis och Länao - Ooursnr eller Lringus dlarsr, olika til inlösniirgssättet, at wara uti omlopp.
Jämnsöceise dem emellan sätter de sednare wida efter de förra uti warde, och denna skillnad föder dcx sa kallade ngro, hwars gräng blifwer vclsrerminLrLö.
Hemmawaranpcs allmänna röst är emot mer an et slags
Mynt uti rörelsen, och det torde wara försigtigt at höra den, och dst fordra med stal en sa nyttig sak af dem, som biwista Rik-mötet.
Jag ksn således icke tilstyrka Högloft.
Ridderffaper tzch Adeln at antaga rabatt säsom grund och LLncoLourgnl såsom mchcl tft xealilationsus werkställande.
L6z Men da Högloft.
Hemliga Utskottet förcflagit et ffmniaiiskott til Riksgäldens betalande, bär Utskottet wcrkellgen träffat en utwäg, som med Nationenö tänkesätt lil alla delar instämmer; ty näppeligen sinnes någon wärdig Medborgare, som icke as alla krafter? will bidraga ti!
Rikets upratthallande, anseende och bestånd; och sag är vfwertygab, at Högloflige Ridderffaper och Adeln ä sadan, om icke större, upoffeing redan f än län» gre tid warit beredd.
Det förestagna sammanskottet ensamt syneS anda gstlräckcligt lil r-LLlisation af sa stor stimma^ sem är utt fräga; ty med 4^ million kan man icke uti Zpeois inlösa 1; millioner, särdeles dä en widsträckr croclir är emot Usn^uens Zmnarer stridande.
Och som rgstiit,. tion jämte sammanskott nödwändigt mäste ske pa annan grund än den af Högloft.
Hemliga Utskottet föreflagna, torde Högloft.
Ridderskap^ och Adeln wara betänkt at genom en annan Plan och tilökta Uvnäer i stället för dem, s»m jag trott icke wara antageliga, ut. se medel til skuldens betalande och raalckstionens full» borda».
IH-mcs
Planer äro nästan alla afdon beskaffenhet, st de kunna under flera Synpunkter betraktas, men utaf dem, jag läfjt, haswa sä fä utan skada och omwägar ledt til sjelfwa mäler.
Hwiikcn utaf deni, som närmast inträffar med Hög!c,stige Ridderskapets och Adelns mening, ankommer pä dest eget uptysta tänkesätt; men för min del har jag trott den wara säkrast at widtaga, som bibehåller heder och god tro, utan at innefatta twänne Myntsorter, elier giswa anledning til gZioieiing.
En sadan har jag någorlunda un hosgående tryckta befunnit.
Den torde wäl kunna förbättras och jämn» kas, om Högloft.
Ridderffapet och Adcln sä behagar; hwilket allt jag uti ödmjukhet til höggunstig pröfning underställer. i:o Nationen bewiljar ek
Län til Landen uti Silf. tver, '.nom Nänra i 6 ar; men stdan tued 4 p-^Lenis ärligt inrerelfe och 5 ^roLanrs afbetalning ärligen pä Lgpitalel. 2:0
Detta Län veräknadt efter närlagda DariK, utgör fulla 5,000,000 R:dal. z:» All gemenffap af Kronans Krigsfolk ril lands och Warren, .same Tjenstehjon stm ej hafrva ,ioo R:drS lön, och för utfattiga ansedda Personer, befrias frän detta Län. 4:0 Föregående årets inkomst är grunden til beräkningen af det, scm hwar och en bör ril Länet bidraga. 0:0 Alla kil detta Län Lorn, ibusble personer aro skyldiga rvid wire, al mid drrril förordnade ^sxcringac uti hwarr Härad pa.Lander och i Sraden, före den !» April 1801, under edsförpligtelse upgisiva sin inkomst. 6:0 Denna Lan-asgjst bör af hwar och en som dcrri! skal! bidraga, ofelbart uci Landt - Ränkeriet eller i Stockholms Lemhult, wara äe^onersä inoin den i.
Ju. lii 1801, hwaremoc han erhåller bewis sä beskaffadt, som närlagde Lormulsire ukwisar.
Brister han häruti, utmakes asgrfren genast.
Da förestående bewis i k-,ntjuen företes, erhalles deremot en Lsn^uens ObllZailan pa beloppet af SilfwretS warde i 8>>scle Riksdaler, ord hwaruci är upragek de wilker, som Langlfwarena böra cli godo njuta i anseende ti!
Räntan och Lopiralers återgäldande. 7:0 Riksens Ständers Landus uptager nästkom» mande ar uti Junii manad , emot dest Obligauonsr, et In - 665 In.-ellet t brist deraf, et Utrikes Ean af g Mllkionee Rida!, emot 5 procent ätlig ranta och ^ide! af Letsler ärligen reki afbetalning af detsamma. 8:0 K-inrjusn reLlifer-rr sin >m ägande as Millioner Ridal. under loppet af besa 6 Lien: man be» räknar den allenast här at utgöra g millisncr Rida!., dcii betalas dermed det ikiLpiiLiek som nHnämndt är, skall uplanas In> eller Ulrikee. h!0
Ksnguen äger salunda i loppet af ar t86r ek tiopiksl Silfwer af 8,000,000 Rival., hwaremor ester dien grund MM wid alla stängucr äro antagna, helt sas kert er dubbelt Sedel-Lsplrsl kati sättas i rörelse, allisa t6 Millioner R.dal. Denna princip ar sa myck.t nådigare at nu amaga, som ej aliena nöden fordrar det, Utan ock Riksens
Ständer dcitil äga lika rätt n» som de hade dä ^'.dekar äcrerminslaäss böra wara redbart Silfwer emot SedelMastaN, och hwilket blir sä Mycket palireligare, da allenast r; millioner Ridast Riksgälds-Sedlar skola inlösas, soM Med 6 procorus .ggst, as» drag, gör Ilägöt öfwer 14 millioner Lanco-Sedlar emot Z millioner Rival. t Silfwer. »sio Efter denna Plan erfordras för kaninen af Bewillningen ärligen i Ifrån den t.
Julli 1822 kil samma kld tgdH, til ärligt Inrerestc för länet af Z millioner ^ 5 procent ärligen t50,622 Ridal. vm äret. lmerests L 4 p^.
Lenk för 5 millions länet, gör ärligen 2OO,O02 Rival, Dito til 5 procent afbetalning pä Lapiralek2s6,So2 Ridr., tilhopa 450,060 Rival, som af Bewlllningcn til Langusn afgiswes isian och med den t. )ulii är »828 och sä widare, til (i!iipuglek more betaldt.
Hwarwid iikwäl an» Märkes, at som stttsrsstsn» ärligen mindskas t man af Lsbekalningarna soM ske pä (^gpuUsr > sa bör ock landet i samma mäu slippa ett deremot svarande del af Bewjst, Nirsen. Z4 r;:o Ester denna Plan börjar resHlzrion i loppet af ar rgoi, hwilkcn lid frän denna räknadt, fordras til alla prc^srsliver som förenämnda äro, liksom dem ^usn har ar göra nred ruynruingen oc. oc. 12:0 8sngusn bör genast och til dest Riksgäldssedels rssliislio» sker, icke rttgiftva aimat än 2 , 4 och 8 still:s stycken för sina nu löpande Sedlar § hwarigenom Landet blir sörsevt med tilräckeligt still,emynt innan rackllmion ster, och pakänningen i lllancjuLn sä mycket mindre pa större rttwäplingen af Luscia emot Sedlar, yär reslilaiion werkstalles. iz,o8snguLn erhåller ratt, til en Discont -Anrättning för och priora för ^:del i densamma.
Winsten fom DiLaomsagifwer för Länguans^ tilfallcr henne, intil dest de af Lsnguen i detta l?roj?LL förstutna z inillioner, som til gäldande as Länet pä janima summa af hennes nu ägande förmögenhet är henne betalt.
Ingen Ränta beräknas kallgusn til godo för nystnämnda Z millioner, efter som Lmgusn erhållit det nämnda s millions Länet rän^efritt under de första 6 arén. 14:0 kangusn förbjndes at under loppet af z är göra Län pa Silfwer, sanit anmodas at rnvrifwa sina pä Silfwer redan gjorda urläningar. 15:0 Bruk af Silfwer förbjudes, hwarigenom tilgäng deras gifwes för dem som stola göra Länet af 5 millioner. ^ larls hvarefter det bewilljade Nati«ieka länet af 5 Millioner R:d. utl Silfwer skall uptagas, sko» landes Let samma wara Räntcfritt de första 6 arén, men derefter 4 xroLsncr ärlig ranta samt 5 proLem afbetalning pä La^icLlLc, af Lancjasn til Längifwarena betalas, intil dcfi hela La^irslLr är bttaldt.
Länet erlägges ester hwar och en persvns inkomst för mnewarande ar, och i nedanskrifna kroxoriiori, da man beräknat at i Riket finnes 50 Personer som haft IO2.0O R:-al. inkomst, hwilka bet. 3 50 krsLsnt N:dal. 250,000. loo — — — 3 8ooo — — — 3 40 — — Z2O,SO0. issa — — — it 6000 — — — — 3 ?5 — — z 15,000.
ZO0 — ,— — 3 4000 — — — — 3 25 — — ZO0,O0O.
400 — — — 3 zooo — — — — 3 2Z — — 276,020. looo — — — 3 roco — — — — 3 20 — — 400,00O. looo — — — 3 1500 — —> — — ä -8 — — 270,O00. zooo — — — 3 looo — — — — 3 lä — — 480,000. booo — —. — 3 500 — — — — 3 IZ — — Z90,0O0. lo,o:o — — — ä 400 — — — — 3 8 — — Z20/000.
20,000 — — — 3 zoo -— » — — — 3 5 — — ZO0,OO0.
;o,ooo — — —' 3 220 — — — — 3 4 — — 240,000. 150,000 ' — ' 3 102 — — —>, — 3 2 — — ZO0,000. öo,o,s hela Hemman 3 r5 §O0,O0O.
Luv. 5,061,000.
De sym hafty- öfwer ro,oc>Q, Rwrs inkomst betala för hwarje öfwerstigande lQOOtde R:dal. zo proLsnk, Sedan Säterier, Boställen och de Frälsehemman fom ej agas och besirms as Bönder, redan haswa bifftvje i säkistäende schist intagna; sä aro endast de nämnda 60,020 H mr.-.an j ofwanngmndq beräkning lis is R:da!er6 afgift upmgnq.
Mild kracynr-rjkningen obierver»?!, at de som haf, rya inkomst större än någon af förcstrifna summor, bilf.
Iva stl procent - afgift upkagna esker medeltalet, som tjl exempel: 9OOll och deröswer kil lO.QOy: betala ZO pro, tzLnr, och 70M och derunder kil och med 6yo,tz betala procent.
Skulle någon sörhaga kunna upsta, at detta län wore för betungande för den fattigare delen qf conni, Krists personer, och således af dem icke kunna iizdrifwas, sä börg de mera hemedlgde, eller de som ägq ifrån och öfwer 10,000 N:dr« inkomst lil och metz hem som ej hofwa mera än lovö R:hr. inkomst, fylla heisten med nytt län i Silfwer det följande aret, beräknadt t>l 50 procent af den afgift som bei na Taris här vfwanföre wisar, för hwifker särffilldka Silftver de höra erhälla Z procenrs aifig ränka, och Lspu»Isr pq kika kitz som g millionslanct qterbekaleS, hwartii Be1yillni»gs-afgiften Lrnguen anflaö sq mycket högre men hwflkek witzerligen ej kan blifwa betydande, I följs qf henna Tariff, upgär detta 50 procents ytterligare får, lil öfwer i,zc)O.o.2o Riksdaler» Idorwulsire, »-> (?«§':
LS n- -"t-« pek uti Silfwer af behörig halt- utgörande vyo R:dal, 8 still, y r:ff. Zpsejsr K-nco; kommandes Jnnehafwa^ «n häraf witz uxwisandek och i utbyte qf veM hewis Uti Riksens SränhcrS Vandus, erhälla km^usor k>8IiZskion för ftrcnämnda ooo R:dai, v still, o >:st §p». kies k^ncu, i likhet med hmad om dec Nationella las Nkt af Riksens Ständer ar wid sidstledna Riksdag sasts siäljdk. den ;8or, 1^.
Landshöfdingen Landt, Räinemästare, Tands s Kamererare, Herr ^6eIll<oI6, lsjric knä vix, upläste ek vcktsmen, sä lydande: Wid Höglofliga H:mlLga Utskottets utlåtande får jag göra nägra anmärkningar.
Jag hoppas, at hwad jag har yttrar mig, icke mätte anses under nä« gon annan synpunkt än den af et upriktigt nit för Fäderneslandets wal och en fri och liflig wördnad för Konungens Höga Person och wisa afflgter.
Jag får således anmärka.
;:o At det afdrag, Hemliga Utskottet gör i Riksgälds-ScdlarnaS warde, tyckes wara nog litet.
Man sager, at Riksens Ständer äkagit sig garantien af detta mynt.
Men hafwa de någonsin utlofwat at hetala Riksgäldsmyntet med l Rrdal. karwo?
Nej, wisit icke, Om likwäl Rikets tilgängar >v»ro säda-i na, at här kunde gifwaS medel at inlösa Riksgälds* Sedeln med fullt eller högt wärde, fä skulle jag sä* kert medgisiva, at intet wore billigare.
Men är wäv ställning sadan?
Som Axjö nu lärer wara omkring A8 procent, more det icke en stank, gjord ät Riks-- gälds-Sedels Jnnehafwarnr af i g procent, at ned-.
Mg a^io lil 20?
Om deremot Rstsgälds-SedsUM 670 inwäxladcs med Z« ellsr högst xroLent?
^xio, sä tyckes reLli^tioiiM härigenom lättare wara werkställd.
Min mening är likwäl wistl icke den at pä något sätt mindsta Penningestocksn!
Jag stulle derföre förestå, at Riksgälds-Sedlarna inwäxladeet med rabrtt i silstverwärdet, men utan mindstning i Sedelmastans mängd.
Den förlust, som Riksgälds-Sedels Lapitalillcr stulle göra genom en sädau rabatt, more ej gjord nu för ögonblicket.
Deu nore gjord småningom allt sedan 1789- war i stutet af förledet är stiget til 60 p>roLLirt; om Riksens Ständer ej kommit tilsammans, hade det törhända stigit til ros; huru hade dä desta Laxitalillers belägenhet warit? 2:0.
Den statt, Hemliga Ulstottet anser nödig til rsa1ilati»nen3 »verkställande, torde wara för högt tillagen efter Rikets tilgänzar. 2 millioner 225,000 Riksdaler banco pä äret i twänne är, synes wara en nog dryg summa för et Land, hwars hela Rörclse-Lax>ital Silfwermyntet, banco och Riksgälds Sedelstocken, tilsammans ej torde stiga til längt öfwer 20,000,020 R:d. och der werkeliga wärdet af all slags egendom ej torde stiga til 250 millioner.
Om efter de gistningar och de osäkra calculer, jag hört, denna statt stulle utgöra I xroLent af Rikets werkellga wärde, och wi i allmänhet ej kunne antaga inkomsten af war Egendom, utom Capitalct, til mer än 4 och högst 5 xnoLent, sä stulls wi päj desta bägge ären betala 2S a 25 xroädnt af wär inkomst, utom wära öfriga utstvlder.
Och hwem stulle desta utstylder härdast träffa?
Icke den rika egendomsägaren, icke capckalisten, som 'lätt kan undandölja sin egendom, utan den torftiga Landtbrukaren, som ännu nästan icke hunnit uparbeta sin egendom til annat, än et- medel at staffa sig, sin hustru och sina barn lifnäring, och som, ester betalda Kronouklagor, sällan har nägot öfrigt.
Dä til exempel st helt
Hemman icke kan wärderas til mindre ana 202 R;d., sä stulle Hemmansägae i bvä är betala 22 R dr. om äret.
Dertil skulls fordras antingen at han agde nära 102 lod silfwer eller om han skulle, enligt Hemliga Utskottets medgifvande, fa betala i spanmäl, wore det mindst 4a Z tunnor Räg om äret.
Om jag än flulls medgifva, a< han krmde komma ut Härmed, hwad förmän skulle han" winna genom Riksgäldsmyntcts reLläkarion, som skulle smara mot en fä betydande utgift?