Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. h^r föreslagit en tillökning af 100 r:dr, och med billighet kan man ej säga, att dessa löneinkomster äro för högt beräknade för en person, sorn i och för sin tjenst måste hålla sig ridhäst, utan ersättning ofta mäste göra resor i tjensten, och liar under sin vård, uppbördsmannaaosvar och redovisning beväringsmanskapets persedlar till ett ganska stort värde.
Andre capitainerna äga i lön 4^7 ftdr; medelaccordet utgör för denna grad 2000 r:dr, hvaraf interesset, sorn måste afdragas från lönen, gör 120 r:dr.
Om afgifterna till pensions-, enke- och pupillcassorna, centonal och bevillning samt afgiften vid regjtet sammanräknas till blott 4o r:dr, återstår endast en behållning af 277 r:dr. K.
M. har föreslagit en tillökning af 100 r:dr.
Graden innehafves af personer, hvilka i 16 till 20 år tjent staten.
De äro skyldiga att föra expeditionen inom compagniet, förrätta syner, besigtningar och verkställa andra förrättningar, i hvilka alla ändamål de ofta måste företaga resor.
Deras öde är således ej afundsvärd!, och ingen lärer kunna neka, alt icke den tillökning, K.
M. för deni begärt, är af behofvet påkallad.
Men ännu skarpare synes mig förhållandet vara i fänriksgraden, Fänriken har i lön 175 r:dr.
Derifrån bör afdragas interesset å medelaccordet 4°° r:dr, hvilket tillsammans med afgifterna till pensionscassan, enke- och pupillcassan, centonal, bevillning och till reg:tet utgör en summa af minst 45 r:dr; således återstår för fänriken i verklig löneinkomst i3o r:dr. K. M. har derföre hos R.
St. begärt för hvarje person inom denna grad en tillökning af 25 till 5o r:dr, hvarigenom fänriken likväl ej skulle komma till det måttliga lönebeloppet af 200 r:dr, hvilken summa StatsUtsk. likväl ansett behöflig för vaktmästare inom Cancelliet.
För den knappa lönen i3o r:dr måste fänriken kläda och föda sig, bevista möten, förrätta torpsyner och andra besigtningar, hvarvid han årligen vanligtvis måste resa sammanlagdt 5o mil och kanske derutöfver.
Man fordrar, att fänriken är en bildad menniska, och för hans tjenst äro vissa kunskaper, ej särdeles inskränkta, af nödvändighet.
Ej en skilling kan han förtjena utöfver sin knappa lön; ty lyckligtvis är ej sportelsystemet kändt bland militären.
Ilan ar statens embetsman, och honom tillhör att träda fienden närmast under ögonen, då det gäller fäderneslandets och medborgarens sak.
Det är således ej möjligt, att förhållandet, då det blifver rätt upplyst, kan undgå att ådraga sig Utsk:s och R, St:s uppmärksamhet.
Af anförda skäl anhåller jag vördsamt om återremiss af betänk., på det Utsk. måtte komma i tillfälle att tillstyrka, hvad K.
M. för indelta arme'ens lönereglering begärt, samt att detta anförande måtte få åtfölja återremissen. 2GS Dfn 27 Maj.
Hr af Dalström tilläde derefter muntligen:
Dernäst tager jag mig friheten framställa något, som fästat min uppmärksamhet vid det påföljande af förevarande betänk,, nemi. för det första hvad som angår anslag för arme'ens vapenöfningar, synnerligast i afseende på stora läger.
Det synes mig, som StatsUfsk. vid detta tillfälle icke fästat uppmärksamhet på hvad dessa läger egentligen äro, eller att de utgöra tillämpningsskolor i stort för hvad i smått blifvit inlärdt, och att regrtsmölen endast förete krigskonstens a b c.
Man måste vid reg:tsmöten inöfva detaillerna, men endast vid stora läger kan tillämpningen i stort äga rum.
Det är likväl icke ensamt på de stora lägren, som truppen drager väsendtlig nytta af desamma.
Redan uppbrottet och marchen gifva soldaten mycken öfning och äro af stor nytta för hans brukbarhet i fält, emedan de bibringa honom färdighet att der tillämpa de föreskrifter, som blifvit honom meddelade.
Redan uppbrottet från hemorten är ju att betrakta såsom uppbrott från vidsträckta cantoneringsqvarter för att samla truppen på en punkt, derifrån den i massa kan föras mot fienden.
Marchen till ifrågavar. öfningsläger måste ske med noggrannhet och under ständig bevakning, hvilket vid sådana tillfällen är anbefaldt.
Samlingen till de stora lägren, der flera olika vapen sammanträffa, ar äfven af särdeles vigt för hvarje slags vapen.
Vid sådana tillfällen måste man förutsätta, att en allmän krigsplan äger rum.
Den sammankomna armeen måste på förhand veta, hvar fienderna finnas och hvad ändamål, sorn åsyftas.
En ständig bevakning mäste jemväl bestridas af de till lägret commenderade regrterna.
Sjelfva öfningarna, som skola ske med de olika vapnen, miste hafva för afsigt icke allenast positiousläran eller att visa truppens olika uppställning allt efter de olika ändamålen, utan fältmanövrarna måste jemväl visa tillämpningen af denna positionslära.
Manövern måste visa, huru trupper af olika vapen böra agera tillsammans, af huru stor vigt det är att kunna röra hvarje vapen väl och med begagnande af terrainen samt vapnens samverkan.
Utom dessa omständigheter måste det erkännas, att någon förtröstan icke kan sättas på en arme', som saknar skickliga befälhafvare; och jag anser, att de stora lägren hafva en så väsendtlig del i möjligheten att dana befälhafvare, att de omöjligen utan sådana läger kunna danas.
Vi måste erkänna, att landets försvar beror på en väl bildad arme', och en arme' kan icke blifva väl bildad utan öfningar, som svara mot svårigheten att inlära kriget.
Det bör vara nationens bemödande, att en sådan krigsbildning må vinnas, och således borman icke spara på de dertill nödiga utgifter, helst de, använda under freden, kunna förekomma kriget och dermed följande större uppoffringar.
Jag önskar således, att mina anmärkningar vid denna punkt jemväl må få åtfölja den återremiss af betänk,, hvarom jag förut anhållit.
Protocoll, hållna li os Fl ö g 1 o f I i g e Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1840.
Sjelte Häftet.
Lördagen den a Maj i84o.
T •Justerades 3 prot.utdr. för d. 29 sistl.
Justerades pleni-prot. för d. a5 sistl.
Ånyo föredrogs StatsUtskrs d. 29 sistl.
April e. m. på bordet lagda utlåt.
Nro 79, i anledn. af erhållna återremisser å StatsUtskrs betänk.
Nro 32, angrde den lönereglering, som erfordras i följd af Statsrådets förändrade organisation.
I anledn. af derom utaf Hr von Hartmansdorff, Aug., väckt fråga, beslöt R. o. Ad. att punktvis afgöra detta utlåt.; men då i:sta punkten blifvit uppläst, begärdes utlåt, ånyo på bordel af Frih. Cederström, Anders, samt Hr Manne rskants, Carl Axel, Likaledes föredrogs ånyo och begärdes på bordet af samma ledamöter StatsUtskrs d. 29 sistl.
Nro 80, i anledn. af väckta förslag om bestämmande af pensionsrätt för Statsrådets ledamöter , i samman* hang med den lönereglering, som af Utsk. föreslagits, i följd af Statsrådets förändrade organisation.
På grund af särskildt uppdrag från Exped.Utsk., får jag äran till Hr Frih. o. Landtm, öfverlemna justerad und. skrifvelse till K. M., angrde ytterligare af R.
St. beslutade förändringar i grundlagen.
Frölich öfverlemnade derjemte den af honom omtalade|und. skrifvelsen.
Hrr Electorers lista till val afen ledamot i LagUtsk. efter Nro 1884 Hr Hummelhjelm, fullm.
Åkerhjelm, Knut, samt 2:ne ledamöter i Ridd.Utsk., efter Nro 114 Gr.
Thott, Tage Kjell, och N:o2i5 Hr Ramsay, fullm.
Hr Nordensvan, Otto; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde i LagU tskottet:
Nro i5o2 B.
Hr von Utlifall, fullm.
Frih. Cederström, Anders; 4 Den 2 Maj f. m.
Riddar liusUtskottet: N:o 128 Gr. Barnekow, Kjell. N:o 1995 Hr af Bierke'n, Pehr Göran.
Föredrogs ånyo A,Ilm.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den a5 sisth April på bordet lagda betänk.
N:o 11, i anledn. af väckt motion, att afstånden emellan gästgifvaregårdarna i Riket måtte regleras.
Jag befarar, att ingen af Ståndets ledamöter har beredt sig på att i dag öfverlägga om de betänktn, som blifvit upptagna på föredragn.- listan framför StatsUtskrs utlåtm ang:de statsregleringen.
Jag anhåller derföre, att förenämnda betänkm måtte ytterligare få hvila på bordet.
Hr Bildt, K n ut, samt Frih. Toll, Gustaf Philip, förenade sig med Hr von Hartmansdorff.
Likaledes blef Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskts den a5 sisth April på bordet lagda utlåt.
N;o 12, i anledn. af väckt motion om förbud för utländska djurförare, taskspelare m. fl. att kringresa i Riket, ånyo lagdt på bordet af Hr von Hartmansdorff, Aug., samt Hr Ridderborg, Fredr.
Geor g. På begäran af Hrr von Hartmansdorff, Aujg., och Gripenstedt, Joli. Aug., samt Frih. Toll, Gust.
Philip, blefvo äfven ånyo på bordet lagda Allm.
Besvärsoch Ekon.TJlskts den 25 sisth April på bordet lagda utlåttn: N:o 13, i anledn. af väckt motion örn minskning i soldatmålet; N:o 14, i anledn. af väckt motion , alt pastorer måga deltaga i aflöning till klockare, i mån af deras delaktighet i kloekareval; N:o 15, om upphörande af den handels-societeterna i sjö- och stapelstäderna, genom y:de mom. i K. kungörelsen den 10 Sept. 1828, ålagda förbindelse att ingifva bevis öfver verkställd salt-import, samt rättelse af berörde författning i öfrigt; N:o 16, i anledn. af väckt motion om befrielse för rotehållare från skyldigheten att för reg:ts-officerare förevisa rekryter, innan de antagas; N:o 17, i anledn. af väckt motion, om vidtagande af åtgärder för riksdagens förkortande.
Hr Munck af Rosenschölds , Nils Rudolph , den 2Ö sisth April på bordet lagda motion, angtde beviljande af anslag till pensioner åt enkor efter de soldater, som tjenstgjort vid den s. k. vestra armeen år 1809.
Den a Maj f. ra. 3 Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, uppläste följande:
Då orsaken, hvarföre H. StatsUtsk. cj tillstyrkt något anslag till pension åt Fru Grefvinnan Adlersparre, icke varit den, att Utsk. dragit hennes aflidne maus, Generalen m. m.
Adlersparres förtjenster om fäderneslandet i tvifvelsmål, utan dels emedan bemälde General m. rn. redan under sin lefnad af Slaten uppburit ansenliga emolumenter, dels emedan Utsk. ansåg, att hans eflerlemnåde enka icke för närvar. vore i behof af Statens understöd; så anhåller jag, alt min motion om pensionsanslag ut enkorna efter soldater af den s. k. vestra armeen, hvilken corps varit General Adlersparre behjelplig att göra sig förtjent af det allmänna och bidragit till den 1809 nödigblifna reg:ts-föiändring — en förtjenst, som, hvad General Adlersparre vidkom, Utsk. icke velat neka — måtte, oansedt afslag å det åt General Adlersparres enka begärdta pensionsanslag, blifva till fl. StatsUtsk. remitterad; och vill jag fästa H. Utsk:s uppmärksamhet derpå, att när lörljensterna af 180g erkännas, i hvilka man ej får frånkänna soldaten ali del, om också hans anförares skulle vara den största, så finnes vid frågan om pension till de af mig föreslagna soldat-enkor icke den orsak till afslag, som Utsk., vid frågan om pensionsanslag till Generalen m m.
Adlerspares enka, tagit i betraktande, eller att deras män redan under sin lefnad uppburit emotumenler af Slaten, och att ofvannämnda soldat-enkor icke kunna synas vara i behof af understöd.
Jag anhåller derföre, att StatsUtsk. ville tillstyrka R.
St alt bevilja anslag till pensioner åt de behöfvande enkorna efter soldater af vestra ammen, svarande mot dea del, deras man såsom soldater, i förhållande lill Gr.
Adlersparre såsom deras chef. haft uti förtjenslen att bidraga till den, år 180g, för Rikets räddning från Ögonblickligt förderf nödigblifna reg:ls-förändring.
Men örn Rikets tillgångar icke skulle medgifva att belöna alla lika , dock ett anslag mätte beviljas till pensioner åt enkorna efter soldater af Dal-reg:te£ och Carlstads jägare, hvilka reg:ter isynnerhet varit de, genom hvilka General Adlersparre kunnat göra sig förtjent af det allmänna, då de voro de första, hvilka följde hans exempel och uppsade sin Konung tro och lydnad.
Hr Frill. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade remittera Hr Munck af Pm enschölds motion jemte dess nu upplästa anförande tili StulsUtskottet.
Jag anser det vara en gifven följd af grundlagens föreskrift, att motionen måste remitteras till det Utsk., till hvilket densamma hörer, utan att sådant beror af.Ståndets beslut. 6 Den 2 Maj f. ni.
3 Uppå derefter förnyad framställning, blef den af Hr Frill. o.
Landtm, sednast gjorda propos. af R. o. Ad. bifallen.
Föredrogs ånyo LagUtskts den 29 sistl.
N:o 36, i anledn. af anmärkntr vid Utsk:s betänk.
N:o 2, angtde verkställd granskning af R.
St:s Just.- ombudsmans afgifna embetsberättelse.
Hr von Hartmansdorff, A11 g.t
Min hemställan angick alla dessa betanktn.
Om det ej går an, att på en gång begära dem samtl. på bordet, nödgas jag förnya min anhållan för hvartdera särskildt.
Hr Fr i h. o. Land t m. yttrade, att då ingen förenat sig med Hr von Hartmansdorff, och Hr Landtm, dessutom fick fästa uppmärksamheten på nödvändigheten att innan Onsdagen afgöra detta mål, det nu Lomme alt till afgörande företagas.
Hr Munck af Rosenschöld, Nils Rudolph, förenade sig nu i Hr von Hartmansdorffs begäran, att LagUtskls utlåt.
N:o 36 måtte få hvila, i anledn. hvaraf Hr Landtm, förklarade det hvilande till nästa föredragning.
Jag instämmer visserligen deruti, att detta betänk, jemväl måtte för andra gången bordläggas.
Men då, enl. hvad jag tror mig veta, ett plenum i nästa vecka kommer att äga rum före valet af Just.ombudsmannen, och detta betänk, sålunda kan, i öfverensstämmelse med den önskan, som framställdes, då valdagen bestämdes , afgöras innan valet för sig går; hemställer jag, om icke R. o. Ad., lill iakttagande af den ordning emellan betänkts afgörande och valets förrättning, hvilken ansetts böra äga rum , ville besluta, att detta betänk, uppföres främst på föredragntslistan för nästa plenum.
Uppå derefter framställd propos., beslöt R. o. Ad., att LagUtskts utlåt.
N:o 36 bör stå främst på föredragn:s-listan i nästa plenum.
Upplästes och lades på bordet StatsUtskts utlåt.
N:o 92, angrde några med statsregleringen gemenskap ägande allmänna frågor.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 28 sisth Mars och den 29 sistl.
N:o 3r, ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens itsta hufvudtitel.
Hr Kuylenstjerna, Otto Wilh., uppläste följande:
Det är utan tvifvel icke Utsk:s mening , att anslaget för K. hofstallets utfodring skall nedsättas, utan detta anslag fortgå, på satt', som hittills, att in natin a till hofstallet Deu a
Maj f. m. 7 öfveilemnäs; men om det likväl, emot all förmodan, vore Utskrs mening, att hofstallet, i stället för t./\56 t:r i8f kapp. hafre, 58,o35 lisp:d hö och 3i,8oo lisp:d halm in natura, som anslaget nu utgör, skulle lyfta det föreslagna anslaget af 3o,ooo r:dr i contant, efter afdrag af markegångsvärdct å det arrende- och ränte-Hö, som hittills blifvit och efter Utskrs förslag fortfarande skall från arrendatorer och räntegifvare directe till hofstallet in natura levereras, samt hofstallet med återstoden vara skyldigt att sjelft bestrida upphandlingen af fyllnaden i ofvannämnda fourage-anslag; sä uppstode derigenom i verkligheten en betydlig nedsättning af samma anslag.
Detta förhållande bevisas tydligen deraf, att, enligt rikshufvudboken, har anskaffandet af fouraget för hofstallets behof de sednare åren, såsom t. ex. för år i835, utgjort 33,879 r:^r 20 s*5,5 för år 18136, 34,881 r:dr 37 sk. g rst.; och för år 1837, 34,58t rrdr i5 sk. 10 rst.; samt för åren i838 och i83g säkerligen lika mycket 0111 ej mera, hvilka summor likväl troligen kommit att uppgå till vida högre belopp, så framt icke upphandlingspriset af hafre dessa åren endast utgjordt 4 r:dr brco per lunna, men kändt är, att priset derå i sjelfva verket varit betydligt högre, och torde kunna uppskattas i medelpris till 5 r:dr b:co per 1:a, under hvilket sistnämnda pris hafren icke heller lärer kunna erhållas, sedan det af K.
Stats-cont. med leverantören af fouraget till K. hofstallet upprättade och ännu gällande contract med nästk. år tilländalöper.
Som det egentliga räntehö, hvilket årligen till hofstallet anordnas, utgör ett ringa och icke alla år lika belopp, vill jag här endast fästa uppmärksamheten vid arrende-höet, enär det i många år utgjort ett qvantum af 2o,36i lisprd, för hvilket markegångs-medelpriset under de sistförflutna fern åren i rundt tal utgjort 6 900 r:dr.
Om nu 6,900 r:dr dragas ifrån 00,000, återstå 23,100 r:dr, hvarmed fyllnaden i fourage-beloppet, utgörande 2,'J56 t:r >8-2 kapp. hafre, 37.674 lisprd hö och 3.i,8po lisp:d halm skulle upphandlas.
2,456 t:r i8-f kapp. hafre ä 5 r:dr gör omkring r:dr 12,282: 37.674 lisptd hö efter upphandlingspriset i 10 år å 16 sk. . 12,558: 3i,8oo lisprd halm, också efter upphandlingspriset i 10 år ä 8 sk 5,loo: 3o,i4o: hvartill tillgång finnes i det projecterade anslaget 23,mo: och således en brist uppkommer af b:co r:dr 7,o4o: — — Denna summa 7,o4o r:dr blefve således den. hvarmed det hittills varande anslaget för K. hofstallets fouragering effectivt nedsattes, om Utskrs förslag, i denna sednare mening uppfattadt, antages. 8 D (■ n a M a j f. m, Men enär jag, enligt livad början af mitt anförande utvisar, ansett det ingalunda vara Ulsk:s mening, att i ringaste män föreslå någon nedsättning af ifrågavar. anslag ; så yrkar ja.g återremiss af utlåt., för alt deruti, hvad hofstallet* fourngcrings-anslag betruifur, vinna sådan rättelse, att i Utskrs blifvande förslag den mening måtte tvdligt uttryckas, att ingen nedsättning bör äga runi, utan anslaget, hädanefter sorn hittills, oafkortadl in natura utgå.
Det var egentligen i afseende på formen för dessa ärendens föredragning, som jag ville yttra mig; men sedan man kommit in på sjelfva saken, så anhåller jag alt fä nämna några ord derom.
Ilr Knylenstjerna har uppgifvit beloppet af den brist, som skulle uppkomma, i händelse Ständerne godkände de ordalag, hvaruti Utskrs tillstyrkande är alfaltadt.
Jag tror, lika med Hr Kuylenstjerna, att det icke varit Utskrs mening att göra någon inskränkning i gamla anslaget.
Men just derföre anser jag bäst vara, att samma ordalag, som StatsUtsk. använde vid sisth riksdag, begagnas äfven nu.
Då yttrade det sig sålunda:
"Ut-k. får för öfrigt tillstyrka, att, i likhet med ”hvad vid 182^ års riksdag beslutades och sedermera ägt ”runi, anslaget för K. hofstallets utfodring mätte anses så”sotn förslags-anslag, och den uppkommande behållningen reserveras för kommande års behof, samt den brist, som än”dock möjligen kan uppstå, af Riksg:s-conforet fyllas.”
På det sättet kommer blott den brist, som möjligen uppstår, att drabba statsverket.
Jag anhåller, på grund häraf, om återremiss af utlåtandet.
Jag får förena 111ig med de 2:ne ledamöter, nemi.
Hr Kuylenstjerna och Hr von Hartmansdorff, hvilka yrkat återremiss af Stats-Utsk:s förevar, utlåt., ang:de regleringen af utgifterna under riksstatens i:sta hufvudlitel.
Jag har.redan en gång förut under denna riksdag haft tillfälle att för R. o Ad. framställa grunderna för min önskan, att det anslag af statsverket, sorn hittills utgått till K. hofstallets utfodring, måtte oafkortadl beviljas, d. v. s. att K. hofstallet måtte äfven hädanefter komma i åtnjutande af det antal rationel-, sorn R.
St. vid 1809 års riksdag öfverlcmnade lill K. M., sedan R.
St. först föreslagit den förändring uti K.
M:s framställning, som af K.
M. då antogs, och att således ingen rubbning i fourageringssättet, hvilket sedan sagda tid foitgåtl, måtte äga ruin.
Det är så mycket nödvändigare, alf delta förhållande ej rubbas, som, ifall ett anslag skulle lemnäs, sorn vere beroende af markegång, skulle årligen ovisshet uppstå om antalet af hästar, sorn kunde bibehållas Jag anhåller derföre, att Stats-Utsk. i detta hänseende ville tillstyrka RiksSttn att fatta samma beslut, som vid 1820 års riksdag.
1 af - D e ii a Maj f. m. 9 I afseende på de K. slotten harUtsk. trott sig böra tillstyrka, alt, för vinnande af redighet och enhet i förvaltningen samt lättnad vid räkenskapernas granskning, äfvensom för besparing i utgifter, samtliga slotten, jemte de till deras underhåll beviljade anslag, hädanefter måtte ställas under inseende och förvaltning af en enda redan befintlig em betsmyndighet.
I anledn. häraf får jag meddela den upplysning, att allt sedan 1819, då ett K. bref derom utfärdades och som jag här i afskrift får bifoga, tillika med ett annat af år 1831, förhållandet varit sådant med anslagen till de K. slotten, att hvarje år inkomma från desamma förslag till användande af det anslag, som blifvit hvartdera slottet beviljad t.
Dessa förslag granskas då af Riksmarskalks-embelet; hvarvid Riksmarskalken äger göra de förändringar uti förslagen, som han finner nödvändiga och af omständigheterna påkallade.
Sedan en sådan granskning af Riksmarskalken för sig gått, ingår han till K.
M. med de från hvarje slott inkomna specificerade förslagen, hvarefter desamma föredragas i Statsrådet, der K.
M. fattar sitt nåd. beslut, ang:de sanction af den projecterade fördelningen af de anslagna medlen.
Sedan förslagen blifvit sanctionerade, meddelas de Riksmarskalks-embetet, som lemnar del deraf åt de K. slottens myndigheter.
Skulle derefter under årets lopp, af en eller annan orsak, någon förändring erfordras uti hvad sålunda blifvit faststäldt, tillhör det Riksmarskalks-embetet att derom åter ingå till K. M. med und. hemställan.
Dåde för året stadfastade arbeten derefter blifvit verkstäldta, inkommer till
Riksmarskalks-embetet från hvartdera slottet redogörelse för förvaltningen, hvilken redogörelse insändes till Rammar-rattens granskning.
Jag skulle tro,'att uti detta behandlingssätt ligger tillräckliga controller, och att således det ändamål, som StatsUlsk. i förevar, hänseende haft för afsigt att befordra, redan 1819 är vunnet, då dessutom inga åtgärder rörtde de K. slotten vidtagas, utan att anmälan derom sker hos Riksmarskalks-embetet.
Hvad åter angar de besparingar Stats-Utsk. ansett kunna äga rum i anslagen för de K. slotten, i hänseende till personalen; så får jag upplysa, att högst få af ståtliållarne på slotten hafva löner, och alt de, som äro dermed försedde , erhålla lönen, icke af stats-anslag, utan af Konungens liandcassa, samt att man sökt bereda besparingar genom indragning af personalen, der sådana kunnat ske.
I afseende på Drottningsholms K. slott, det enda, vid hvilket personalens förminskning är möjlig, bar K. M. befallt, att, i mån af afgången, de indragningar, som låta sig göra, skola äga rum; i följd hvaraf sisth år 2:ne tjenster der indrogos vid innehafvarnes död, hvarefter tjenstebefatlningarna sammanslogos med andra. 6 II. 1 10 Den 2 Maj (. ur. Jag skulle således tro, såsom jag nyss haft äran nämna, att de åsigter StatsUtsk. framställt, redan för längre tid sedan hafva, genom de af K.
M. anbefallda åtgärderna, gått i fullbordan.
På grund häraf, och af hvad i öfrigt vid förevar, utlåt, blifvit i afseende på hofstallets fouragering yttradt, anhåller jag om återremiss deraf.
Transsumt af K
M:s nåd. bref till Riks— marskalks-embetet af d. 2 Febr. 1819.
Cael Johan &e. &c. Wår synnerliga ynnest &c. — I sammanhang härmed håfve WI i nåder velat befalla, att de på Wäre lustslott förordnade Ståthållare, likasom Ståthållaren på Stockholms slott, böra vid slutet af hvarje år till eder öfverlemna underdånigt förslag till användandet för det påföljande året af de till hvarje lustslott anslagna årliga underhal Is-summor för att Wår nåd. pröfning underställas, samt inom den 1 April inncvar. år till eder afgifva behörigen verificerad redogörelse, huru dessa anslags-summor blifvit under loppet af sistförflutna år använda: åliggande dem att en sådan redogörelse inom den 1 April hvarje år för det förflutna till eder ofelbart afgifva, hvilket Wårt nåd. beslut J äger dem skyndsamt meddela. CARL JOHAN.
Casp. //'k Ehrenborgh.
Rätteligen transsumeradt betygar E. C. Psilander.
Transsumt af K. M:s nåd. bref till H. Ev.
Hr Riksmarskalken af d. 28 Febr. 1831.
Carl Johan &c. &c. Wår synnerliga ynnest <&c. — Wl bafve funnit godt i nåder förordna: 1:0 att de förslag för de K. lustslotten till användande af stats-anslagen och öfriga inkomster, hvilka till eder, i slutet af hvarje år för det derpå följande, ifrån Stuthållarne inkomma, böra, jemte hvad J dervid luinnen hafva att erinra, af eder hos Oss i lind. anmälas, innan desamma varda vederb.
S l a t s-s e er e t. till und. föredragning tillsända.
Carl af Georgii.
Utur höga originalet rätteligen transsumeradt intygar E. C. P s i I a 11 d c r.
Hr Waernstedt, Job. Otto:
Genom SlatsUtsk:s förslag till reglering af K. hofstallets utfodring och deruti gjorda beräkning af arrende-höet och hö-räntorna efter markegångspris, uppkomm-r visserligen en minskning afJ4 k 5,ooo r:dr; men då häremot förekommer,. att årliga försälj -