Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och befiinoösi sedan en Voterings-sedel blifvit aflagd och förseglad, samt de öfrige Sed larne öppnade, iröfcterhe häfva salunda iitfallit:
Ja __ 37» Nej — 20.
Och var således Förste Expeditiöns-Secretérsren Johan Gabriel Richert utsedd till Riksens Ständers justiäe-Ömbudsmaris Suppleant.
Axel Lägérbjelké; Wilhelm Faxe.
Å- Aspelin.
Måns Mattisson.
Ridd. 0. Ad.
Pr oi.
Vll. Band.
9 Den 5 Ju gust i /. m. Herr Grefven och Landt-Mar/kalken hemställde om icke, sedan tillförordnade Landshöfdingen Casper Ehrenborg blifvit vald, att intill nästa Riksdag vara Riksens Ständers JusitiseOmbudsman, samt Förste Expeditions-Secreteraren J. G. Richert, blifvit utsedd att vara JustitiaeOmbudsmannens Suppleant, Ridderskapet och Adeln skulle finna lämpeligt anmoda ExpeditionsUtskottet, att icke allenast derom uppsätta en underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, utan ock för nyssbemälte personer författa förslag till behörige Constitutorial å nämnde befattningar.
Hvarefter Herr Grejven och Landt-Mar[kalken anmodade Herrar Electorer, att innan nästa Plenum utse en Ledamot i Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet efter Herr Ehrenborg, Casper, hvilken, såsom Riksens Ständers Justitiae-Ombudsman, nu mera icke kunde, enligt 41 §, Riksdags ordningen, med sin befattning uti nämnde Utskott fortfara.
Förodrogos å nyo och biföllos följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 29 sistledne Julii eftermiddagen på bordet lag* de, Utlåtanden; L' i>en 5 Augusti /. m, 1,3% Från Siats-Utskottet:
Af den 16 sistledne Julii: N:o 337.
I anledning af vackt motion om Spannmåls anslag till lönefyllnad för Stockholms Skole-Lärare.
Af den 18 sistledne Julii: N:o 339.
Angående jemkning i Rustningsskyldigbeten.
N:o 341.
I anledning af åtskillige mo* tioner om indragning af lönerne vid Biskops - och DomprostEmbeten.
Af den 21 sistledne Julii: N:o 344 I anledning af väckte motioner om Ädelfors GuldVerk.
Från Bevillningsutskottet:
Af den 16 sistledne Julii: N:o 23.
Angående sökt eftergift i Bevillningen för brandskadade innevånare i Städerne Borås och Norrköping.
N:o 24, I anledning af väckt motion, om en enda Taxeringsförrättning emellan hvarje Riksdag.
I3l j)rn g Augusti J, m. Från Banco-Utskottet'.
A* den 18 sistledne Julii: N:o 35.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betankanden, angående skedd inhibition af den mot Rådmannen i Carlstad Kjellander anställde lagsökning , för en till Kongl. Maj:ts Befallningshafvande från Banken afsänd odlingslåneandel, som ej kommit den förstnämnde tillhanda.
I fråga om förlängning uti tidell för återlösen af i Banken pantsatt Guld och Silfver* Af den 24 sistledne Julii!
I anledning af Banco-Fiscal!*1 Gmbétets gjorde framställning i att Banken måtte i allmänhet blifva befriad från skyldig-* heten att i concursser och års pröclamata, bevaka sina emöt lös pant ägande fordringar* Från Lag-Utskottet:
Af den § sistledne Jalii:
N:o 126. i anledning af väckte frå-' gör, dels om Öfverseende Och förbättring af Kyrko-Lagen och Kongl.
Förordningen den i 1 Februarii r687» angående Rättegången i DomCapitlenj dels om bestämmande af ViSs tid för Den 5 Augusti f, m. *33 den offentlig» Gudstjensteus början öfver hel» Riket, alla tider på året Af den 17 sistledne Julii: N:o 131.
I inledning af gjorde anmärk-, ningar vid Utskottets förut meddeldte Betän-i kinde, angående rättighet för en hvar att, utan behof af allmän åklagare 3 Utföra tilan emot Domare för Embetsfel, Af den 23 sistledne JuUit N;o 13a.
I anledning af gjorde anmärka ningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande i fråga om utmätte fastigheters försäljande endast \ uppslag, Föredrogs å nyo och ladea till handlingarne Stats-Utskottets. den 18. sistledne Juli! ynder M:o 040 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, memorial, angående Riks-Ståndens olika beslut, i frågan om understöd för hamnbyggnaden i Jönköpinga
Vid förnyad föredragning af StatsUtlkot-^ tets den 21 sistledne Julii, under N.o 342, &f«» gilne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver gjorde an - Den 5 Augusti f. tu. märkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande) i anledning af Kongl. Majus Nådiga skrifvelse, angående tillåten Revision af TullVerkets med flere Räkenskaper, jemte åtskilige dermed gemenskap ägande motioner; fann Ridderskapet och Adeln att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallet, Utskottets ifrågavai tande Utlåtande borde läggas till handlingarne.
Företogs till pröfning Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och Öeconomie-Utskottess den 24 6istledne Julii under N:o 25 afgifne samt den 29 derpåföljde eftermiddagen, på bordet lagde Betänkande, i anledning af väckt fråga om nedsättning i Tullen å utgående Tjära och Beck.
Herr Tham, Wollrath: Bestämmandet af Tullen på Beck och Tjära, är en af de saker •om förekomma i den nya Tull-Tariffen.
Bevillnings.
Utskottets förnyade
Utlåtande rörande detta ämne lärer i dag inkomma till Ständerne.
Jag hemställer således att detta Betänkande måtte hvila, intilldess TullBetänkandet inkommer.
De hafva med hvarannan så oskiljr agtigt sammanhang, att de böra på samma gång öfvervågas och afgöras.
Grefve Lagerbjelke, Axel} förenade sig msd Herr Tham.
Den 5"
Augusti J, m. 135 Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Bevillnings- och OeconomieUtskotteng förevarande Betänkande finge tills vidare ytterligare hvila på bordet.
Vid förnyad föredragning af Banco Utskottets den 18 sist!.
Juli i, under N:ris 33 och 34 åfgifne, samt den 29 derpåföljde e. m., på bordet lagde, Utlåtanden, öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkanden: 1:0 Angående Bankens lånebilräde till Ska-, ra Stads Consistorium. 2:0 Rörande en och annan fråga i afseende på Bankens odlingslån; Fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkanden redan blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallne, Utskottets ifrågavarande Utlåtanden borde läggas till handlingarne.
Stats- Bevillnings*amt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Ut»kottens den 16 sisth Julii under N:o 329 afgifne, samt den 29 derpåföljde eftermiddagen 136 Ben 5 Augusti f. ml på bordet lagdp, Uilåtande^ i anledning vackt båga om Kronoutskyldernes liqviderani de i Spannemål.
Herr Mont gömme rie, Gu/laf, anförde skri?- taligen:
(Se Bilagan lSf:o x.) Herr Thomy Wollrath•.
Det vöre mycket lyckligt för Staten och det allmänna, pm pro,* jecter voro lika lätta att verkställa som att uppgöra.
Den siste värde talaren har klandrat Utskotten, för det att <le ej med uppmärksamhet undersökt ämnet , orh ej derom ingått uti detaillcr.
Men jag frågar, på hvad grund», ty huru, är det honom bekant, att Utskptten ej, med uppmärksamhet behandlat äm,net?
Torde hända, aif de ganska no,ga granskat det, och, att de just deraf funnit, att det eJ är verk*x ställbart.
Det säges att det skulle tjena till jordbrukarens uppbjelpande, om han finge betala Kronoutskyiderne med SpannemåU detta är väl möjligt, men, huru skulle Staten dermed, vara belåten.
Huru mänga Magasinet, huru, många Embetsman, huru, mångå afs.krifningat skulle icke då behöfva*.
Hvilken berikning, skulle kunna göras för Statens inkpmater,- för Statens försvar* Dertill fattas afla beräkningar, och hade det varit önskelig^ om rpotionairen sjelf hade velat uppgöra sådane och meddela Utskotten j ty Utskotten hafva ej kunnat uppgöra dem Det vöre väl, pm Staten behöfde något bidrag af Medborgaren, nen 5 Augusti f, m. *37 ftten hans bestånd beror af Statens; om borgaren ej lemnar contributioner till Staten , ejler desse så inrättas, att de ej kunna användas, rallar Staten och då kommer äfven Medborgaren i förlägenhet.
Förslaget är ej möjligt att nu bringa till verkställighet; ehuru det tilläfventyrs, förr gick ann.
Kanske kunde det äfven nu verkställas, om Sverige vöre en isolerad
Stat utan öfverhet och utan beröring med andra Stater, och som blott hade Municipal-£mbetsmän, hvilka styrde utan fön$ men i närvarande förhållapdett |r d.Sf omöjligt*
Af dessa skäl tror jag,, att, t}t*kO,tteQ visligen afslagit motionen), och, att om äterremiss skidfe beslutas, resultatet lärer blifva detsamma, hvarföre jng anhållej att Betänkandet mått? bifallas.
Herr Munck aj Roseujkjottk% Eberhardt Alfven. jag delar med dep, siste talaren den tanfu, att förslaget raöt?r stora svårigheter, men jag aOSef det vara af dep vigt, och kunna, hafva den välgörande följd, att d<?8«a svårigheter genpm inskränkning i förslaget böra kunna häfyas-
Det må tillåtas mig, att framställa en sida af motionen, och på hvilken rpotionairen sjelf ej synes hafva gifyit |kt, nemi. sambandet emellan dess förslag och ®n allmän Magazins-Inrättning.
När man, vid sistlrdne Riksdag beviljade 4 millioner R:dr för att korpa upp.
Säd inom Landet, så tyckes det vara äfven så rimligt, att ett lika stort qvantum Spannprnål erlägges genom Skatternes leverering in natura,, och man skulle derigenom sä - 138 &sn 5 Augusti f m. kert undgå det misstag Magazins-Directionen begått, att uppköpa säd, när det varit klen årsväxt, och att icke uppköpa, då det varit ömnig.
Om jordbrukaren fioge erlägga sine skatter in natura, så skulle af sig sjelf följa, att Magazinerna ej fylldes, utan af den ömniga gröda, ty han erlade skatterne i Spannemål helst när han hade öfverflöd derpå, och utan att det berodde på någon viss persons eller auctoritets omdöme, skulle Kronans Magaziner fyllas, då öfverflöd i Landet vore på Spannemål.
Svårigheten att skaffa penningar för Statens cootante utgifter, när öfverflöd vore på Spannemål, och således en del af bevillningen i den utginge, skulle lätt öfvervinna®, om man dertill ansloge ungefärligen »amma creditif, sorn hittills blifvit anvist til'
Spannemåls upp» köp på ett oförmonligt sätt.
Det är naturligt, att, äfven om ett sådant förslag antages, priset, mot hvilket Spannemåien mottoges i skatterne, ej finge vara betydligt högre, än det gångbar*.
På dessa skäl tror jag, att Utskotten gerna kunde sträcka deras uppmärksamhet å ifrågavarande förslag längre, än betänkandet gifver anledning förmoda att Utskotten gjort, och jag tror, alt frågan ej bör afgöras förr än i sammanhang med den om Magazins-Inrättningen.
Jag förenar mig således uti anhållan om återremiRs af Betänkandet.
Herr von Hartmansdorff, Augn fl: Jag in stämmer alldeles med Herr Tham i den mening, att hvarje motionaire, som gör ett förslag , äfven bör uppgifva möjligheten att det verkställs- Hvad det närvarande beträffar, så Den g Augusti /, m. ar det förgäfves att gå tillbaka i tiden, för att bevisa möjligheten och nyttan af skatfernes betalning genom naturalpraestationer; ty äfven då det skedde, måste Staten hålla särskildta Vahruhus och löna en serskilt Embetsman, eller så kallad Kronans Köpman, för att försälja hennes räntepersedlar.
Det är, för hvar och en, lätt att inse, hvad Herr Tham nämnt, att emottagningen af alla de persedlar af höns, ägg, fisk, smör med flere persedlar, som uti jordeböckerxia upptagas, skulle vara ganska besvärlig och kostsam, att förvaringen skulle vara det ännu mera, och stora förluster göras, dels genom varornes förskämning, dels genom medels försnillande vid deras försäljning, o. 9. v.
Man skulle då få betala mera i varor, än som eljest erfordrades i penningar, för att få hvad Staten behöfde.
Menniskoslägtet i det hela, och hvarje sambälls-innebyggare serskilt, hafva vunnit en stor lättnad 1 varu- och värdes omsättning, genom liqvidationsmedlet penningen.
Skulle man nu förkasta dess bruk, och varor åter få lefvereras , så blefve man å nyo utsatt för redan öfvervunna svårigheter, och man gjorde ett skadligt återgångsförsök, som ej kunde lyckas.
Sveriges Drätsel-och UppbördsVerk är redan nog besväradt af varors förvandling i penningar.
Detta kunde upphöra och afhjelpas, om vi fingo ett stadgadt mynt; men antoges Herr Montgommeries förslag, så skulle vi ännu mera än hittills blifva aflägsna» de ifrån ett ordentligt Drätselverk.
Man har föreslagit, att denna varu-intägt skulle sättas i sammanhang med Magazins:Inrättniogen.
Men 140 Ben 5 Augusta f. m. jag tycker, att erfarenheten redan borde hafva afskräckt oss ifrån alla anstalter som likna denna.
Det är nogsamt bekant, att MagazinsDirectionen hittills uppburit
Kronans tionde ; man jag förmodar, att äfven detta kommer att upphöra.
Således får jag i alla afseenden afstyrka Herr Montgommeries motion och tillstyrka bifall å Utskottens Betänkande Friherre Cederdram, Jacobf Det har blifvit yttradt> att denna fråga skulle hafva sammanhang med MagazinsInrättningeR och att det borde verk» till denna frågas, hylande.
Jag får derföre fästa uppmärksamheten deruppå, att visserligen, i händelse Maga&insfnrättningen kommer att fortfara, och Riksens Ständer gifva deri så utvidgade functiouer^ att den skall sträcka sina handelsspeculstioaer på Yictualievarpr i Räntepersedlar, kunde den väl dermed få sammanhang, men icke atmars-
Deni ua fråga måtte i alla fall vara lätt afgjord, ty svårligen kan jag föreställa rnig» att man vill, att Staten skall blifva Köpman af alla produkter, och att medborgarne skola aflemna s,katterne in netura, väl vetande, att det åligger medborgarpe att fylla behetfven, och att, am persedlarne dertill ej äro, tillräckligt, nya naturapersedlar måste lemnäs.
Så länge man ickt kan frångå medborgarens skyldighet att fylla behofyen, så är det bäst att begagna de utvä« gar som kosta minst.
Det blir alltid bäst, att han får föryttra sitt vara, får öfverenskomma om dess förvandling i penningar, och att det ej lemnäs ät Staten dä den aldrig kan deraf.
Den 5 Augusti f. m.
Ml hafva samma fördel, som vid enskilté tränsactioner.
Af sådan anledning tillstyrker jag bifall på Utskottens Betänkande, säsöm väl grundadt; och finner ej skål af hvid har blifvit yttfadt, att ändra mitt öfvertygelse Herr Minck af Rofenfkjåid:
För min del har jag ej godkänt annat sätt att in natura erlägga Skatterne, än i Spannemål, och det just derföre att man fidner nödvändigt, att Kronan i alla fall skall Uppköpa Spannetiiål.
Då Jäg ansett detta böra ske blött de ar, då öfverflöd finnes* och att man inskränker sig till Spannemål * har jag trött skätternes frivilliga Utgörande in natura till ett visst belopp, långt rigtigare, än att Kronan köper upp spannemål; då det är brist på Säd.
Jag medgifver, att förslaget fordtar mycken undersökning öCh myckett utarbetning, om svårighetörne
Vid dess Verkställande Skola kUnnä häfvås, tilen jag anéer det i allt fall rimligare, än dell hittills varande
Magaäinslnrättftitigen > sådan söiii dell blifvit styrd.
Herr ‘rham:
Jag hvarken har gillät ellef ikall gilla Magazinslnrättningen* och lika litet kan jag gilla, att införa en tiy iVlägszinslnrätt.
Ding söm ännu Vidsträcktare skulle orsaka ännu Värre oredor.
Den skulle blifva i större fckala , skulle medföra ert bestämd osäkerhet.
Det Skulle bero af Räntegifvarne, att betala i Spannemål eller penningar.
1 goda år skulle Magazinerne öfverhopa» af ett stort qvantum Spannemål; deraf skulle förluster uppkomma; i4* Bens Augusti f, m. och de skulle drabba Räntegifvarne sjelfve.
Man skulle lemna Staten ett credltif, säger man; men huru vidsträckt skulle det utgifvas, och med hvad säkerhet för det allmänna myntvärdet.
Det är ej möjligt att deruti finna annat, än osäkerhet.
Jag anhåller således att Betänkandet måtte bilallas.
Herr Munck af Rofenjkjöld:
Den siste värde talaren har alldeles rätt om erläggandet af skatterne i spannemål skulle få den utsträckning, han omtalat, men jag hade trott, att just det borde vara föremål för Utskottens arbete, att föreslå behörige gränsor derföre , så att ej Magazinen öfverfyllas, och att ej creditifvet behöfver bestämmas för stort.
Således äro vi båda af samma tanka, att öfverdriften ej är lämpelig.
Jag kan icke tadla Utskotten, för det de icke velat tillstyrka bifall åt motionen, men ej heller undrar jag på attén sådan motion blifvit väckt.
För producenten är dervisserligen ingen förmon att med producter liqvidera sina skatter , der handel och penningar finnas , men sådan kan penningenöden blifva, om man fortfar att undanhålla honom det allmänna circulationsmedlet, att han finner sig nödsakad att begära att få liqvidera sin skatt till Staten med den vaxa som finnes i hans hand.
Den nu gjorde motionen torde komma att itereras och med det alfvare, att man nödgas bli rättvis.
Man säger ä tua sidan; att penningen är en vars, som går
Den 5 Augusti /. m. och gäller lika som andra varor, hvid den kan gälla.
Men när
Staten genom sina åtgärder gör det näri omöjligt för producenter tf andra brukliga varor , att för dem tillbyta sig varan penningar, huru orättvist att »äga åt den skattskyldig©: jag ©mottager icke den vara som du producerar, utan den och den varan , som måste hämtas från andra verldsdelar.
Utskotten hafva icke kunnat handla annorlunda än de gjort, men jag önskar, att man hvarken här eller i Europa i allmänhet, måtte låta tycket för Silfret så taga öfverhanden , att man blir orättvis i sina fordringar till de skattdragande arbetarne.
Våra Stater skulle då komma att likna Konungariket
Ava, der undersåttrne arbeta den ena hälftan af året åt regenten och der denne, för att kunna få sitt behof af guld och silfver, allena idkar utrikes handel, Jag undrar icke på att man genom motioner, att i inhemska varor få liqvidera skatterna till Staten , tillkännagifver huru trög penninge-circulationen hos oss är, och jag önskar att man ville fästa afseende derpå.
Föga hugnande år den erfarenhet, som innevarande Riksdag lemnat, i det man velat försvåra assigneringsrättigheten.
Att lägga hinder i vägen för penningens circulation är ju detsamma, som att höja priset på penningen och sänka priset på andrs varor.
Det vöre visserligen illa om Staten, genom skatternas uppbärande in natura , reducerades att bli Hökare, men det är ej heller nyttigt, 144 Den 5 Augusti f. ni. att Staten befattar sig med att vara krämafé och penningehaodlare.
Herr Grejven och Landi Mai" skälken hemställde, om Ridderskapet och Ädeln ansåg Statia— Bevillnings- och OeconömieUtskottena förevarande Utlåtande böra, i anledning af de der~ vid gjorde anmärkningar t till Utskotten åter-; remitterasj Ropadée ja Och Nej.
I anledning hvaraf Herr Grefven och LandtJ/Uarskälken gjorde proposition till bifall af Utskottens Utlåtande; kopädéä Starka ja, jemte hågra Nej. foredrogå ä nyo StaisUtskottels den 2i aistledne Julii under N:o 345?afgifr,e, samt dea 39 derpå följde eftermiddagen på bordet lagrie, Utlåtande, öfver väckt motion j angående de för beklädnaden vid Nerikes Regemente ahfclagrie hemmänsräntor. tderr Anckar [vår Augufa uppläste följande:
(Se Bilagan N:ö 2.) friherre Anckårfuärcl, Cari Henric• jemte det jag förenar mig uti den Siste Värde talarens - Ben 5 Augusti /, rit, *45 rees yrkande af återrehiiss, anhåller jag att få tillägga några upplysningar, eller att få yttra min tanka öfver behandlingen af detta mål.
Utskottet säger, att
Rotehållarne försummat att ingå med den underdåniga anhållan till Kongl. Majtt, hvarom det åberopade brefvet talar, jag kan ej veta huruvida detta bref är promulgeradt till Rotehållarne, jag vill euponera det och att det kommit till deras kunskap, men om ock så är, så hafva Rotehållarne dock fullgjort sitt åliggande, genom deras protest inför Konungens Befallningshafvande, hvaruti de blott åtagit eig, att till nästa Riksdag fullgöra hvad feekladnadsFörordningen ålägger.
Man bör ej Undra, otti Rotehållarne således tro sig hafva fullgjort allt, särdeles då protesten varit ställd Itill Kongl. Maj:t, och utan tvifvel blifvit till Kongl. Maj-.t uppsänd.
Den besynnerliga händelsen uppstår i afseende å Nerike , att Carl XI der sökte att få en stark rotering till num» mertal.
Han visste väl att orten ej var i tillfälle att ge mycket manskap, och derföre, för att facilitera roteringen, anslog han vissa räntor, såsom ett slags augment vid roteringen.
Då Carl XI dog, voro räntorne annu ej utfallne, utan indrogos til!
GeneralFörrådsCassan 5 och hafva sedermera ej återkommit.
Det är ett allmänt känd sanning, att Soldatens lönevilkor i Nerike äro mycket ringa , i synnerhet då iman jemför dem med Wermalands Soldatens, ty i Wermeland äro Soldaternes löner dubbelt så geda, men att förbättra Soldatens vilkor ge - Ridd, o, Ad, Prof. VII.
Band, io 146 Den 5 Augusti, f, m. norn tunga pä roten, ser jag ej hvari nytta det skall medföra för orten.
Det har burit sig 70 å 80 år på det förra sättet, och då är det 6vårt, att få en ökad tunga.
Hvad förvändlingsprincipen angår, synes det att Kronan begagnar aila förklaringsmedel till sin förmon, äfven de mest contradictaira.
Detta förhållande har motionairen tydeligen ådagalagt, genom förhållandet vid Westmanlands Regemente.
Der måste man nöja sig med några Koppardaler, i stället för rotetunnan in natura, emedan detta sednare vöre dyrare.
Nu, då förhållandet är omvändt, raisonnerar Kronan annorlunda.
Jag finner deruti obillighet och orättvisa.
Mycket väl
Vet jag, att någon åtgärd bor vidtagas till förbättring i Soldatens vilkor, ty eftet 1812, då största tungan låg på Soldaten , Vat förhållandet så rysligt, att många Soldatkor utpantades för beklädnaden.
Men att nu hvälfva detta på orten, anser jag lika olämpligt , och tror att Utskottet bör fästa sin uppmärksamhet på beredandet af någon lättnad.
Det blifver omöjligt att stadga någon generel princip*, då roteförhällandena och KnekteContracterne äro så olika, Och då de äro grundadepå de Considerationer, som vid indelningen ägt rum.
Det är besynnerligt, att då, räntorne uti contracten, äro Rotehållarne tillerkände, orten icke för detta gjort sina anspråk gällande.
Jag bekänner, att jag saknar underrättelse om, vid Riksdagame på 1700 talet, någon åtgärd, i detta afseende, ägt rum, och vet ej huru förhållandet så länge kunnat vara opåtaldt.
Då nu det är fråga om, att hvad som blir en lätt - Den 5 Augusti f. m. 147 råd för den en* provincen, skall bli en tunga för en annan, så tyckes det, att någon jemkning bör äga rum, hvarföre jag anhåller att Utskottet måtte sökt, att tillvägabringa den och behjerta förhållandet i Nerikej samt att Soldaten äfven förhjelpes till bättre vilkor, om det låter sig göra.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMarfhalken gjord proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt, att StatsUtskottets
Uu låtande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisa.
StatsUtskottets deri io sistledoe Julii, under N:o 346 afgifne, samt den 29 derpå följde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af Kongl. Maj;tg
Nådiga proposition om pension för Enkefru Grefvinnan Adlercreutz.
Herr Sparre ^Gujlaf Mauritz, uppläste följande:
(Se Bilsgan N:0 3.)
Friherre Wirfén$ Gujlaf Fredric, anförde skrifteligen : (Se Bilagan No 4-) Herr von Hartmansdorff.
Attgujl:
Det torde må händs anses orätt af den sorn föga äger, Den 5 Augusti f. nu att föreslå utgifter af Statsverket, mert jag skulle anse mig illa begagna min rättighet och pligt att tala på detta rum, om jag med stillatigande afhörde StatsUtskcttets afstyrkande af pensions beviljande för Grefvinnan Adlercreutz, då Kongl. Majit yttrat att hon är i behof deraf. jag tror att det är under Riksens Ständer* Värdighet att ingå uti undersökning, huru hort kommit att blifva det $ nog af att hön är det, och att hon ej af Staten åtnjuter någon pension * ty ingen Svensk lärer annat kunna, än erkänna vår gemensamma skyldighet att sörja för enkan efter en sådan man, som framlidne Grefve Adlercreutz.
Göra vi det ej, så böra vi icke förundra oss, om i framtiden män, som våga allt enskildt för det allmännas väl och räddning, varda sällsyntare.
Jag anhåller om återremiss, på det att den af Kongl. Maj:t föreslagne pensionen måtte beviljas.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg Statsutskottet* Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet åter» remitterades.
Ropades Föredrogs å nyo ej mindre Statsutskottets den 37 sistledne Junii, under N:o 277 afgifne, samt den 5 derpå följde Julii eftermiddagen på Den 5 Augusti j, m, i4q •i bordel lagde, Utlåtande, angående Höganäs Stenkolsverks understöd af Staten, än ock Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotfets den 30 sistledne Julii, under K:o 153 meddeldte, samt den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående fortfarande understöd af Staten för Höganäs Stenkolsverk, Hans Excellence Herr Grefve
De ta Gardie t Jacoby anförde skrifteligen:
Herr af Uhr, Carl David’.