Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I behöflige uppgifter för förslagets utarbetande till en förbättrad representation författade for* 393 Den 17 April c. m. mulairer för Tabellverket blifvit fastställde och den i början af detta år för sista qvinqvennium afgifne, till trycket befordrade TabellCommissionens berättelse, hvars ofullständighet jag ännu icke hört öfverklagas, derefter uppgjord; och att beslut blifvit fattadt om inrättandet af ett Statistiskt archiv inom LandtbrukaAcademien, hvilket kommer att af en serskildt person förestås och der alla uppgifter i de lill Statistiken hörande ämnen skola samlas och efter faststäld plan ordnas och sammanföras samt en RiksStatistik på grund deraf utarbetas och vidare, efter de deri sedermera skeende förändringar fortsättas-
Jag frågar nu å min sida, om icke genom desse föreskrifter, då de med nit och noggrannhet efterkommas och uppfyllas, alla Statistiska uppgifter om landet, till ledning och upplysning både för förslager till representation och i andra ämnen, skola erhållas och jag frågar i anledning deraf, om Ministéren icke satt sig i tillfälle att uppfylla Riksens Ständers och Styrelsens behof i detta fall, eller hvad mera härvid må kunna till— gjordts.
Att i öfrigt den öfverklagade bristen å Statistiska uppgifter, såsom Herr Friherre Ankarsvärd anfört, för Riksens
Ständer varit ett oöfvervinnerligt hinder att sjelfve ens kunna företaga något i afseende på förslaget till en förändrad representation, lärer äfven fionas fullkomligt 6tridande mot sanna förhållandet, då ConstitutionsUtskottet vid sista Riksdag ansett sig med de Statistiska uppgifter, Utskottet dittills erhållit, varit i tillfälle att uppgöra det förslag till förändringar i Representationen, Den 17 April e. m, » 391 sorti då blifvit till nuvarande Ständers granskning franistäldt. v Herr Friherre Anckarsvärd, sorn det vill tyckas, obekant med de göromål, som efter nu varande administrationssätt
Ministéren åligga, synes anse det ovilkorligen tillhöra Ministéren, att icke blott uppgifva, utan äfven i detaille utarbeta alla förslag till ändringar och förbättringar i Samhällets angelägenheter, efter som behofvet af de öfver flere sådane angelägenheter tillsatte Comittéer anses bevisa de tillvarande Styrelsemakternes oförmåga eller otillräcklighet dertill.
Det lärer vara få, som icke betrakta detta anförande såsom ett bevis på böjelse, att äfven genom origtiga slutsatser bereda sig tillfälle till klander å Ministérens förhållande.
Är det väl med den för Regeringsärenderne nu stadgade behandling möjligt för Ministéren, att i serskildte grenar af förvaltningen, deri hvar och en af Ministéren ej kan äga tillräcklig kännedom, uttänka allt, utarbeta allt både i plan och detaille, och är det icke en oundviklig nödvändighet, likasom af en obestridlig nytta för saken, att här såsom i andra Constitutionella Stater, åt serskildte duglige personer lämnadylikeuppdrag, i hvars utförande likväl merendels någon afMinistérens Ledamöter deltagit.
Men Herr Friherre Anckarsvärd frågar vidare, hvad resultat har väl Ministéren dragit af de fleste af desse Comittéers arbeten?
Herr Friherren menar för— modeligen intet resultat, men hvarmed bevisar han det?
Månne med den påföljande frä— 392 Ben 17 April e. m. gan, ”Har Minifteren ens v'fat fä mycket fan/man han^r i åtgä'd, att den uti åst nu till Rikfens Ständer framUmnade Förfag till
Styre feverkens argali j atio n jr ani tägt ett af St yr eif en prnfvadt och gilladt Förfag eller vore det, efter hvad Herr Friketren före flät! dt fig blott ett Comitt ef öfter, hvara nu af Rik fan Ständer bör arbetas , utan anledning huru eller till hv id del fjelfva grundprincip erne kun. na af Styrelfen vara godkände eller ej.
Det är vid klandret af sättet, på hvilket detta ämne blifvit för Riksens Ständer framstäldt, som jag härvid egentligen ämnar uppehålla mig
U“ tan att närmare känna innehållet af nämnde så kallade Comittéfoster, utan att veta i hvad män det innefattar frågor, beroende endast af Konungens eller af Konungs och Ständers gemensamma afgörande dom mer Herr Friherren, a*t sättet för dess, öfverlemnande åt Rikets Ständer, visar ytterligt osammanhang i Ministé»eng åtgärder, att ett af Styrelsen prölvadt och gilladt Förslag bordt j stället framställas och icke ett, hvarpå Riksens Ständer böra arbeta.
Jag torde deremot lå erinra, att sättet, på hvilket derta Förslag blifvit Riksens, Ständer meddeldt, såsom äfven af den Kongl.
Skrifvelsen är att inhämta, öfverensstämmer med hvad Riksens Ständer uti deras aflåtne skrifvelse i detta ämne vid sista Riksdag i underdånighet begärt, att då samma Förslag, jag menar det, som af Comittéens pluralitet blifvit uppgjoidt och hvarom egenteligeo kan vara fråga, med undantag af några få ändringar 1 Constitutionen och allmänna Lagen, på sätt jemväl i den Kongl, Skrifvelsen omförmäles, är A Den 17 April e. m. a? den beskaffenhet att dess antagande och. verkställande beror hufvudsakligen ensamt af Kongl. Maj:t sjell och attsåledes Riksens Ständers yttrande kommer att innefatta icke Riksens Ständers beslut, utan deras tankar i ämnet, dem Kongl. Maj:t till ledning för Dess yttrande i en fråga af den vigt velat inhemta, skulle det, enär Kongl. Majt ansett sig böra förbehålla sig sin rätt att deröfver besluta* både varit utan ändamål och äfven en slags oformlighet, om Kongl.
Maj t först fattadt och meddeldt Riksens Ständer sitt beslut, och sedermera begärt Riksens Ständers tänkar i ämn t, eller sorn är detsamma, att den auetoritet, sorn i det hufvudsakligaste ägde beslutande rätt, skulle först begagna denna rätt och sedan inhämta deras tarikar, som blott ägde meddela dem i form af yttranden och hemställaaden.
* I det skick denna fråga således är och blifvit framställd skiljer den sig derföre från egentliga Grundlags- och Lagstiftningsfrågor och har derföre icke eller kunnat såsom sådane behandlas.
Skulle deremot, vid ett sådant förhållande, på sätt Herr Friherren förment, ett af Styrelsen pröfvadt och gillade Förslag till Riksens Ständer framstäldts, så vet jag för min del ej, hvad följd Riksens Ständers yttranden deröfver skola medfört, då man bör förmoda, att Styrelsen noga öfverväga innan densamma fattat dess beslut; likasom jag icke eller kan inse annat, än att Riksens Ständers så kallade arbete derpå i allt fall blifvit enahanda.
Huruvida, vid öfvervägande af hvad jag nu haft äran anföra, Herr Friherrens så strängt yttrade klander af Mini - 5q4 Den 17 April e.
,m stérens åtgärd i detta ämne må finnas grundadt, dess deraf så uppenbart visade osammanhang må finnas ådagalagdt, det underkastas hvarje upplyst granskares pröfning och bedömande.
Minisléren klandras ock för den mängd tomma titlar, som sedan år 1309 blifvit utdelade.
Jag ämnar icke bestrida, jag tvärtom fullkomligen erkänner de skadliga följderne af caractérer, i allmänhet och framför allt af slösandet med deras utdelning; jag ämnar icke eller bestrida, att de första åren efter den omnämnde perioden flere titlar utdelats än som vederbordtj men jag bestrider, att man med skäl kan säga/ att under vår nu varande Konungs Regeringstid, och serdeles de senare åren, Civila tittlar i mängd och utan urrkill— ning blifvit utdelade och såsom bevis derpå till någon del torde jag få anföra, att under de arne år, jag förestått inre ärendernes departement, derifrån dylike caracters bref utfärdas, endast 20 st. sådane hvarje år blifvit meddeldte, deraf flere varit gifne, för att, efter hvad alltid vanligt varit, åt unga förtjente tjenstemän bereda tour och" befordringsrätt till framtida ordinarie beställningar.
Jag fråga r, om så länge dylika caracterer icke äro aldeles afskaffade, detta kan kallas öfverdrifva, och vara föremål för ett rättvist klander.
Och härmed har jag nu besvarat de delar af Herr Friherre Anckarsvärds ifrågavarande anförande, sorn innefatta bestämd* facta, hö - Den 17 Jfpril e. m. 395 rande till den befattning, mig varit anförtrodd, hvad som i öfrigt må röra mig af Herr Friharrens framkastade generella yttranden om Ministérens förhållande, om dess svaghet och osammanhang, deröfver ämnar jag nu lika som förra gången icke yttra mig; jag lemnar till detta upplysta Stånd, till mina öfriga medborgare att bedomina min Embetsmanna förvaltning, under den tid jag tillhört denna Ministére, öfvertygad att af dem njuta den rättvisa, som renhet i afsigter ännu aldrig saknat.
Bilagor till PleniProto collet för den 22 April, förmiddagen.
N:o 1» Friherre Toll, GnjlaJ Philip:
Då Herr Friherre Wrangel genom dess förslag till Reglementariske föreskrifter, för att uppmuntra vår Industrie och inre rörelse så full-t komligt enligt min tanka framställt de bevekelsegruoder härföre, som böra försäkra att det Högloflige Utskottet genom dassas närmare 395 Den 17 April f, nu öfvervägande ofelbart skall igenfiona dess in* sigtsfulla syftemål att vinna tiden , upps g grunderna och sedermera kunna fortgå i mån af det godås främjande effect till det stora helas fullkomnande, Fäderneslandets förkofran vore all vidare anmärkning af mig visserligen öfverflödig.
Äran för hvarje Svensk ligger uii bibehållandet för hvarje medlem af Fosterlandet af helgden utaf dess rättigheter då det allmännas väl fordrar nya prerogatifvers upphäfvande och förlusten derigenom uppkom^ mer, är det en skuld sorn i sin mån af Fäderneslandet bör gäldas; innan den vöre det skulle man al>tid göra orättvisa att skynda härmed.
Det må då i detta billiga afseende framskrida med tiden och vi arbeta blott för principen.
Denna har för mig med särdeles tilli fredsställel-e uti Herr Friherre VVrangels anförande visat sig sålunda.
Behofvet af Fäderneslandets afhjelpande från ett svårt aftynande tillstånd vöre icke al-» lenast penningebristens och penningeväsendets reglerande på en fot, sorn kan försäkra den Svenska handelsspeculanten en lättare relation, och dymedelst finna flera utvägar till öppnande af en Svensk lefvande handel.
Fri - herren inser att denna handel icke ksn hvad Sve4nska produetionen vidkommer blifva det, med mindre äfven och i samma framskridning som produetionernes förlag det medgifver* äfven deras afsättlighet bör genom täflan och Industrie i deras fullkomnande vinnas.
Denna sort realisation af Economuka lagstiftning
Den 17 April /. m, 397 gen så väl som Economiska Lagarnas förbättring med hvad mera sorn i min tank» otvifvelaktigt bör föregå den, som uti penningeväsendet torde göra sig sjelft genom dess effect, synes mig af Herr
Friberren vara med värman af sin obestridligt rena fosterlands känsla omfattad, och jag anser för en är» att härmed få till alla delar förena mig.
Jag finner att det vore ensamt dessa Industriers upphjelpande och denna tilltagande näringsfrihet uti allt som skall framte dé resuhfter* hvilka nu för min fattningsförmåga icke finnas inom oss.
Vi se med upp närksamhet pä Sveriges Fabriker, ingen kan annat än und sann tacksamhet beundra den fullkomlighet* hvartill de blifvit bragte och med förundran åter på flere ställen förnimma huru litet de löna sine Förlagsman, hvilke, om ej det allmännas Understöd rriellankom desto fötr gingo förlorade.
Sven ke
Ktädesfabrikerne anlagde för att i finare klädestill verk— Singar uppmuntras genott! prerogati ver till concurence m d de Franske Tyske och Engelske kläden, hafva vållat, det flera införskrifningaraf d Spanska finare Fårfacemä ägt rumj dess3 ehuru ömtåhge och alltid af climat och beten aftagande Fårslagen, hafva kostat betydliga förlagssummor; dess återuppsättande flera gångor, än mera, och man underhåller dem ännu med sorgfällighet utan att denna
Ull är afsättlig till sitt rätta värde.
Under allt detta tillverkar
England nästan ensamt gröfre kläden af den sort
Ull som kun * de utan olägenhet i Sveriges magrare trakter Den 22 April f, m. upprätthållas och hvarigenom dess handel nästan uteslutande ensamt förser större delen af Europas Arméer.
Man skulle af dylika resultater snart beräkna vinsten af hvad ett landsom
Sverige bör med fördel tillverka, och finna hvilka fabrikationer böra uppmuntras.
Genom Industriens lif och uppkomst skulle jag vilja förutse den möjlighet" att magra trakter, som endast hade tillgång å beten skulle uteslutande lemna åkerbruk för att uppföda tjenlig Fårafvel och förse sig med Väfstolar, för att i concurence med de engelske gröfre och Commisskläden genom premier uppmuntras till export.
Jag vill ej ytterligare inlåta mig i obestämda yttranden rörande allmänna eller enskillta Fabrikationer af utländska rudematerier, dess skadlighet så väl i anseende till lurendrägeris befordran, som verkeliga förtryck och tidsspillan för Svenske productioners användbarhet och nytta.
Detta allt skola vi genom en vunnen erfarenhet och billig Näringsfrihet rigtigast bedömma, och Friherre Wrangel syftar äfven hit.
Jag skulle lyckönska vårt Fädernesland om Rikets nu församlade
Ständer må lyckas att allvarligen böja den allmänna vilja och benägenhet sorn utmärka deras nit för detta Fäderneslands räddning och med den uppmärksamhet, som ämnet förtjenar lemna Höglofl.
Utskottet kraftige understöd och upplysningar samt behjerta Friherre Wrangels lör* tjenstfulla framställning.
Den 22 April f. m. 399 N:o 2. -i Grefve Gyllenborg, Johan Henning; Då Konungen, i nådig afsigt att förekomma misstag om rätta meningen, i anseende till Commandomål, sista Riksdagen genom nådig proposition , föreslog den nya redaction af 7 §.
Regeringsformen, sorn nu af Constitu-i tionsUtskottet är framstäld till pröfning, yrkade jag, i Ridderskapets och Adelns Pleno, att så vida den redactionen skulle antagas borde den förtydligas, genom tillägg af det uttryck
Vid slutet af den negativa definitionen på commandomål, nemligen utan blott hafva till föremål trappes rörelser och discipline, i hvilken mening någre af Ridderskapet och Adelns Ledamöter då äfven med mig instämde, men sedan Ridderskapet och Adeln slutligen icke yrkade detta tillägg, och frågan nu endast är, antingen om bibehållande af Grundlagens uttryck i ^ § eller den föreslagne nya redactionen, tvekar jag icke, att för min del, bibehålla nuvarande lydelsen i Regeringsformen, såsom varande icke i min öfvertygelse, otydlig, om man vill förstå och tillämpa densamma, hvaremot den nya redactionen i anseende till dess negativa beskaffenhet, ofelbart skall öppna de nya tvetydigheter, som svårligen kunna förekommas, hälst i negativa definitioner, man aldrig kan vara trygg att hafva uppräknadt allt, sorn ic-i ke är tillåtit, då likväl hvarje uraktlåtit moment, lemnar tillfälle till utsträckning af den magt man vill begränfsa, och hvilket icke tori 40D Den 22 stpril J. m. de blifva obegagnad.
Jemförelben emellan de tvenne föreslagna redactioner till Grundlagsstadgande, ådagalägger, att den lydelse Grundlagen nu innehåller, äger fullständig tydlighet till betryggande mot ingrepp i naa tionens rättigheter om nemligen den får blifva efter ordalydelsen tillämpad; den innehåller i 7 Regeringsformen ”att med commandomålför. fiås fäderne, forn Konungen i egen/kap af hög fa Be Jälhafvare öfver Kngsmagten till lands och /jofs omedelbarligen beförjeroch enär deri föreskrifves, att Konungens magt i Commandomål, icke utöfvas såsom Konung, utan såsom Arméens högsta Befälhafvare, eller Generalissimus, ligger deri en tydlig definition, att denna magt icke af Grundlagen är utsträckt utöfver gränsorne af trouppers öfning, rörelser och discipline, som på en hög militaireperson kunna ankomma, men i hvilken befattning icke kan ingå åtgärder och beslut^ som röra rätfsfrågorj och samma höga person i egenskap af Konung, äger att i StatsRådet vidtaga •, hvaremot jag torde kunna styrka att genom det negativa förslaget som är framstäldt, kunna rättsfrågor inneslutas, som jemnlikt grundförfattningarne tillhöra ett helt annat behandlingssätt.
Detta förslag innehåller i i Momentet, ”att dermed förstås fådane enkla militairifka mål, forn icke efter Grundlagen höra till föredragning i StatsRådet och StahSecreterarens Expeditionj men härvid uppstår, otvungit den fråga, hvad trygghet den meddelar, då, på Regeringen sjelf ankommer, att förklara hvad som icke hörer till Deri 22 April /, mi till föredragning i StatsRådet och StatsSecrecreterarens Expedition, och då exempel meddela den 6äkraste benämning, torde det tiilatas mig, i samma ändamål, framställa ett förbi Ilande, hvari behandlingssättet ännu åtminstone kan i behörig väg omtvistas, men i följd äf den negativa definitionen skal! otvifvelaktigt under commandomäl kunna skyddas.
I flera år, har emöt förra tiders bruk, Indelte Regementerne blifvit använde till arbeten vid Csnaler, brobyggnader, gräfningar ni. m., ehuru fleg restädes KneckteContracten synts hafva bordt derföre betrygga; men då efter berättelse någon föreskrift derom, icke lärer ifrån Konungen i StatsRådet emanerat, lydelse i i Morn., det vara i iörband medgifvit att desse förordnanden böra hänföras till Cornfriandomål, sorn jag likväl för min del ännu bestrider, såsom rörande allmänrie öch enskildtes, i författningar förvarade rättigheter, hvarom i Militaireväg, den högsta MilitatreBefälhafvaren i följd af väre Constitiitionelle Lagar icke lärer äga att besluta, men om hvilket förhållande, til! beredande af rättelse, ConstitutiönsUtskottet likväl lärer sakna erforderlig kännedom.
Detta förhållande, sorn bevisningens angelägenhet tvungit mig att framställa, Och hvartill jag i sådant ändamål ansett mig vara berättigad, blifver nu mera åf större vigt~ öch påkallar eh allmännare uppmärksamhet, då i följd af meddelandet i Allmänna journaled N;o 87 af Herr Friherre Björnstjernas Utlåtaö-, Bil» till Ridd, o. Ady Pr. III Band. 26 i 402 Den 22 April f. m. de till Ridderskapets och Adelns Protocoll siåth Martii månad, Hemmansbrukare i landsort*me erhålla den äfven så Oväntade* som Obehagliga upplysning, af General Adjutanten eller Föredraganden i Commandomål, att hela indelta Arméen är beräknad såsom årliga dagsverkare vid flere omnämnde ,Cänaier, Strömrensningar, Mossodlirtgar, Rödjningar j Hamn, Brp och Cassernbyggnader, meri att tourvis, med emellan 4 eller 5000 mao årligen, desse arbeten förrätta, då likväl med hänsigt till Kneckt teContractens innehåll, Hemmansbrukare icke torde med liknöjdhet anse ett stadgande, som beredde inskränkning i deras i Författningar förvarade förmodade rättigheter.
Af hvad uu anfört 5r, torde Riddérskäpet och Adeln finna huru vådeligt det kunde blifva att antaga det obestämda förslaget till ändring i Grundlagens nu varande stadgande, särdeles som den sednare delen af detsamma icke innehåller föreskrifter iorti skulle hindra hänförande till Corti mandomäl af så beskaffade mål jag framstäldt, och söm dessutom redan erhållit deras stämpel, derigenom, att de icke lära förekomma i StatsRådet* utan såsom Commandomål nu redan behandlas.
Oni jag icke aBsåg förenämnde exempel, tillfyllestgörande för bevisningen , skulle jag kanske kunda framställa flere deri, efter min öfvertygelse, tillämpningen af Commändomål äger menlig inflytelse på författningar och enskildt rätt, sorn nu är'utom kretsen för vårt omdöme, men som föranlåter mig till det Grundlagsförslag hos ConstitutionsUtskotatt Protocoller, öfver Commandomål, åtved Den 22 April f, m. 40a irå, af ConstitutionsUtskottet granskas, i likhet med SutsRådeis Protocoller, hvartill, så vida de kanna innefatta annat, än hvad sorn har afseende på truppers öfning, rörelse och discipline, så mycket större anledning kan, a£ Grundlagen hämtas, som det synes vars högst olämpligt, att enahanda decharge, som meddelas StatsRådets Ledamöter för rådslag som Constitutionsötskoitet känner, äfven nu meddelas föredraganden i Commandomål, ehuru Constitutionsötskottet icke är, jemnlikt Grundlagens föreskrift, berättigad!, att känna Protocollerne öfver Commandomål, utan blott, i de särskil-, te fall, då, af tillfällige händelser, Constitutionsljtskottet får anledning, att dervid fästa någon uppmärksamhet.
Att Regering-Formens lydelse i 7 RegeringsFormen bibehålles, får jag, af anförde skäl, vördsamligen tillstyrka* N:o 3.
Herr Cederfchjåld, Pehr Gu fia f i !
Vi äro förmodligen alla ense derom, att
Grundlagsförändringar böra göras sparsamt och med varsamhet, samt aldrig utan för att åstadkomma en af ett verkligt behof påkallad väsendtlig förbättring.
Innan jag derföre nu afger mitt Votum, rörande den föreslagne förändrin-i gen af 7 §. i RegeringsFormen, anhåller jag att först få skärskåda det nya RedactionsFörslaget, och tillse, örn det utgör någon väsendtlig förbättring^ genom ökad bestämdhet i be - 404- Den 22 April f. ml skrifningen på Cortimandömål, och genom lems ilandet af nya garantier emot möjliga missbruk; samt sedan kasta en blick på den gamla §4 för att utröna, om den verkligen är så bristfällig, sorn man velat påstå, och följaktligen ibebofvet af dess förändring så trängande, som mången torde föreställa sig.
Uti den nya Reaactionen skulle det, sedan några meilanmeningar blifvit borttagna komma att heta: ”Konungen läte uti StatsRådet sig föredragas och afgöre der alla Regeringsärenden, utom Coinmandomål, hvarmed förstås sådane enkla militairiska mål, sora icke höra till föredragning i StatsRådet”_.
Här är sålunda en cirkel beskrifven, uti hvilken man fores rundt omkring, utan att vinna den aldraringaste upplysning.
Hvilka ärenden skola nemligen icke föredragas i StatsRådet ?
Jo, Commandomål.
Hvilka ärenden äro då ComJ mandomål?
Jo, sådan®, söm icke höra tillförei dragning i StatsRådet.
Denna circel är ett fel, som ensamt borde göra Förslaget oantagligt.
Uti den närmare bestämningen af Commandomål, heter» det vidare: — ”Och hvarmed förstås fådana enkla militairiska mål, som icke leda till stiftande af nya, icke till ändring, förklaring eller rubbning af gällande Lagar och allmänna economiska författningar, eller uti dispositionen af allmänna medel.” Alla dessa bestämningar äro negativa, hvilket synes mig vara ett ytterligare, ganska väsendtligt fel.
Ty genom dessa snegationer, eller derigenom, affe Sen 22 April f. mt $wan blott sagdt, hvad Commandomål icke aro; skulle allt kunna förklaras för Commandomål, hvad sora icke vöre särskildt undantaget.
Med samma skäl derföre, sora man undantagit rubbning a1- allmänna lagen, hade man äfven kuni nät undantaga rubbning al Grundlagarne, nya skatters påläggande och dylikt.
Och med samma skäl, som m2n undantagit rubbning af allmänna economiska författningar. bade man äfven kunnat undantaga Embets- och Tjenstemäns till- och afsättande, benådningar och dylikt.
Det är väl sant, af£ man af detta negativa bestämningssätt ej bör kunna befara så orimliga misstydningar, som skulle i Commandoväg Grundlagar kunna rubbas, eller nya skatter påbjudas, eiler Embetsoch Tjenstemäns till- och afsättas, eller nådansökningar afgöras; emedan dylika misstyd»ingar äro genom andra Grundlagsstadganden förebyggde.
Men deremot skulle alla möjliga mål, som på något sätt kunde kallas militairiska, och om sättet för hvilkas behandling intet särskildt stadgande i Grundlagen funnes, kunna dragas till Commandovägen; och man sålunda omöjligen kunna på förhand beräkna alla de möjliga missbruk, hvartill ett dylikt negatift bestämningssätt med tiden skulle kunna föranleda, Sedan jag nu visat olämpligheten och vådan af detta negativa bestämningssätt, vill jag något närmare skärskåda sjelfva negationerna a 0(?h undersöka?
hvad värde de äga i och fö® 4c6
Den 32 April f. m. sig sjelfve/och huruvida de in.nefifta några nya inskränkningar eller garantier
Att allmänna la$ gar icke
Runns iCommandoväg stiftas, är åtminstone ingenting oyn. 1 87 §.
RegeringsFormen stadgas nemligen att de icke kunna stiftas, förändras eller upphäfvas, utan af Konung och Slånder gemensamt; och i 88 § bestämmes sär6kildt3 huru förhålles med lagförklaringar.
Lika litet tarfvas något nytt stadgande} att allmänna economiska författningar icke må i Commmandoväg stiftas eller upphäfvas; helst det i 8 §• uttryckligen bestämmes, att ”Stats
Rådets samtliga Ledamöter skola öfvervara frågor
Och förslag om nya allmänna författningars vidtagande, samt om upphäfvande och förändring af de nu gällande."
Hvad som e
Menas dermed .förändring i det sätt, hvarpå Kongl. Maj:t, inom de särskildta hufvudtitlarne, disponerat de af Riksens Ständer anslagne summorna; så anser jag det öfverflödigt och olämpligt att nu stadga , det Konungen i Commandoväg ej må rubba en disposition, sorn Konungen i StatsRådet faststäldt; helst jag föreställer mig, att Kongl. Maj:t icke kan upphäfva något be6lut i annan väg än den, hvari det blifvit fattad/.