Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man har sagt, att det kunde vara likgiltigt, luiru lörsta punkten afgöres; men jag hemställer, huruvida det går an att nu fatta ett beslut öfver första punkten och sedermera ett annat öfver den andra, sorn tilläfventyrs annullera!1 det föregående.
För min del anser jag derföre nödvändigt, att man först afgör, om man vill bestämma sig för ett visst minimum för reella fonden.
Om det vore en hemlighet för Ståndet, alt sammanhang äger rum emellan i:sta och aldra punkterna, skulle det måhända vara något skäl att uppskjuta den irsta punktens afgörande; men då hvar och en vet, hvad aldra punkten innehåller, kan jag ej tro, att någon förvillelse skall åstadkommas genom beslutet öfver irsta punkten, huru det än må utfalla; och enär det så förhåller sig, kan jag ej annat än tillstyrka R. o. Ad. att nu bifalla irsta punkten af CJtskrs betänk., såsom innefattande det enklaste sättet att beräkna Bankens skuld.
Då det är onekligt, att, på sätt Frih, Ehrenborgh framställt och den siste talaren, såsom jag tror, äfven medgifvit, de tvenne första punkterna stå i samman - Den a3 Juli e. m.
Ci hang med hvarandra, anhåller jag, att första punkten ej må afgöras, förrän den andra äfven blifvit discuterad.
Jag har ett särskildt interesse häruti, emedan jag tilläfventyrs, efter att hafva hört discussionen öfver andra punkten, finner mig icke behöfva begära propos. på någon förändring af första punkten; men om min nu framställda begäran icke bifalles, nödgas jag icke allenast yrka propos. på förändrad redaction af första punkten, utan äfven votering, i fall förändringen derförutan icke medgifves.
Hr yon Hartmansdorff:
Ståndet har så ofta hört hotas med votering, att jag hoppas, det ingen låter sig deraf förskräckas.
Jag skall åtminstone icke låta skrämma mig deraf, utan anhåller hos Hr Gr, o, Landtm, om propos. till bifall å usta punkten eller votering deröfver, på det debet och credit af dylika framställningar må blifva lika.
Jag trodde sannerligen icke, att då jag så Joyalt framställde en begäran om blott några ögonblicks uppskof med afgörandet af usta punkten, mitt förfarande skulle få namn af hot.
Må Hr v. Hartmansdorff säga oss, hvad nytta det skulle medföra, att den propos., han begärt, framställes 2 minuter förr; jag förmår åtminstone icke inse detta och tror ej, att jag med min begäran trädde någons rätt för nara, då jag endast åsyftade att förvissa mig om R, o, Adis benägenhet att nedsätta den af Ulsk. i aldra punkten föreslagna proportionen, för att låta mitt yrkande i Usta punkten förfalla.
Mig synes visserligen likgiltigt i hvad ordning de ifrågavar.
2:ne punkterna afgöras.
Det tyckes dock, som man, innan man kommer till 2ldra punkten om bestämmande af proportionen emellan sedelstocken och metalliska valutan, bör veta, hvad sorn skall ligga till grund för beräkningen af sedelstocken, och att således Usta punkten bör först afgöras.
Det faller sig klart, att allt, hvad man inräknat i sedelstocken, sedermera kommer att inverka på bestämmandet af proportionen, och det tillhör naturligtvis samma pluralitet, som bestämt sedelstockens beräkning, att i consequens härmed tillse, om nedsättning i proportionen bör äga rum, När således uppmärksamheten nu så noggrannt blifvit fästad derpå, att sedelstockens ökande eller minskande inverkar på den proportion till metalliska valutan, som vid 2ldra punkten bör bestämmas, synes roan med all säkerhet kunna antaga Usta punkten.
Till de upplysningar, Hr v.
Hohenhausen så fullständigt lemnat, vill jag blott tillägga erinran om den ytterligare fördel, som af 1 :sta punktens afgörande nu genast vinnes, nemi. tidsbesparing, då man derigenom undviker ett uppskofs beslut. 6a Den s3 Juli o. m.
Boje:
Jag ber dan siste talaren ej illa upptaga% om jag tror, att hans ifrån för usta punktens afgörande nu genast kommer att medföra den största tidsutdrägten; ty jag törs väl icke nu nämna ordet votering, -seien, jag kommer i sådant fall Sannerligen att begära den, H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då R. o.
Ad. beslutat, att BiitfcoCJtskts tili föredragna utlåt, skulle punktvis företagas, ansåg H, Ex. sin första propos, böra blifva på usta punkten.
Frih, Boye; Efter Hr Gr. o, Landtmls nu afgifna förklaring skall jag ej vidare motsätta mig, att propos. till afgörande af Usta punkten nu framställes; men jag anhåller dervid om den förändring i Utskis förslag, att från sedelstocken afräknas alla sedlar, som utgifvas för lån på exportabla effecter.
Ib' Cederschjöld:
Jag tagel’ inig friheten erinra den siste värde talaren, att samma utsigt, som lian här tror sig hafva att få nedsättning i sedelstockens beräkning, samma utsigt har han att i aldra punkten få förhöjning i proportionen emellan sedelstocken och silfverfonden, hvarigenom alldeles samma ändamål vinnes; och jag hemställer således, om det icke bör vara honom likgiltigt, ehvad han vinner sitt ändamål i rista eller 2ldra punkten.
Om förhållandet vöre såsom Hr Cederschjöld sagt, skulle ingen vara mera benägen, än jag, att gå hans önskan till mötes; men om jag nu afstår, och nedsättning i proportionen sedermera i 2ldra punkten afslås, har jag låtit narra mig, och derföre måste jag vidhålla mitt yrkande i denna punkt.
Boye nu sednast yttrat, får jag åter erinra, att intet hopp förefinnes, alt någon skall låta narra sig, då hvar och en har betänk, i sina händer.
JQcn enda rimliga möjlighet för Frih.
Boye att nu kunna vinna mera, än han kan vinna i aldra punkten, vore således den, att 11. o.
Adis personal kunde förändras från den ena voteringen till den, andra.
Jag delar, hvad afsigten och ändamålet beträffar, tänkesätt med Frih. Boye; men jag instämmer ej i del resultat, hvartill han kommit, och hemställer derföre, om han ej skulle vilja afstå från en votering, som han ovilkorligen kommer att förlora, enär det är af mindre vigt, om första punkten bifalles eller icke, sedan frågan numera ej är om rörelse-capitalets bibehållande vid ett ovisst belopp, utan det får stiga eller falla elter näringarnas behof och Bankens förmåga att underhålla utvexlingen.
Deremot skulle Frih.
Boye, om han nu medgifver bifall till denna punkt, med mera lmpp om framgång kunna i andra punkten yrka nedsättning i den af Utsk. föreslagna proportionen Den a3 Juli c. m. 63 emellan sedelstock och valuta, och i detta yrkande kommer sifvén jag att blifva envis.
Jag täger mig altså friheten vänskapligen hemställa, om icke Frih.
Boye nu skulle vilja afstå från en votering, som måhända utfaller lika illa som den på förmiddagen.
Den enda farhåga, Frih.
Boye hyser för bifall till denna punkt, är, alt Baneofullmägtige, om sedelstocken beräknas för högt, skola få sig ålagdt att hålla för stor cassa; men Hr Cederschjöld har redan visat, att Frih. med samma personal, hvarmed han tror sig kunna vinna pluralitet för sitt nu gjorda yrkande, kan vinna ändamålet, då 2:dra punkten förekommer.
Jag vet således icke, hvartill en fortsatt strid om denna esta punkt skall tjena; men då jag ej kan afstå från att yrka bifall till Utsk:s betänk., såsom det riktigaste, anhåller jag, att den begärda voteringen ju förr ju hellre må företagas.
Då man begärt, ätt jag skulle afstå från mitt yrkande, har man åberopat vänskapen.
Jag kan emedlertid ej finna, att jag blifvit särdeles vänskapligen behandlad; ty då jag begärde votering, sade man, att det var ett hot, och då jag blott begärde något uppehåll i afgörandet, vägrades det.
Detta synes ej utmärka någon särdeles vänskap; men härmed må vara huru som helst, så följer jag endast min öfvertygelse, och är ej så svag, att jag nu skulle frångå mitt yrkande; ty jag vet också hvad consequens vill säga.
Jag förnyar altså min begäran om den propus., alt vid beräkningen af sedelstocken afdrag må äga runi för de sedlar, sorn utgifvas till lån på éxportabla effeeter.
Jag förutser, alt jag kanske icke skall få fyra röster med mig; men för jnincipens skull måste jag vidhålla mitt yrkande.
Jag tager mig friheten äfven vända mig till Frih. Boye; jag skall likväl akta mig att åberopa vänskapen.
Men då Frih. sagt sig befara, att vid a:dra punkten ingen nedsättning i proportionen skulle ifrågakomma-, torde jag få erinra, att det lätteligen kan i 2:dra punkten blifva Ståndets beslut att icke fastställa någon proportion emellan sedelstock och metallisk valuta, och hvad har väl Frih:n då förlorat.
Om R. o. Ad. i stället fixerar ett visst minimum för den reella fonden, hemställer jag, hvad våda ett bifall till i:sta punkten medför för Frih:s åsigt.
Jag finner i §. endast innehålla en calcul af Utsk., meddelad ad notitiam.
Den står der endast för att göra slut på de gamla disputerna i Banken och kunde gerna Utgå; men då den blifvit dilsatt, bör den, efter min tanka, qvarstå.
H. Éx. Hr Gr. o. Landtm, framställde propos. till bifall å den nu föredragna i:sta punkten af BancoUtsk:s förslag.
Ropades ganska starka ja samt ett eller annat nej. 64 Den a3 Juli *. m. Frih.
Jag begär votering och anhåller att få förklara inig.
Jag har i denna sak gått för långt för att numera retrogradera, helst jag har flera anmärkningar att göra emot TJtskts betänk.; ty om jag nu hade den svagheten att afstå, skulle Herrarna begära detsamma af mig i hvarje annan fråga.
Långt ifrån att, lika med Frih. Boye, anse såsom en svaghet, skulle jag för min del betrakta som en grannlagenhet mot Ståndet att i närvar, förhållanden afstå från den begärda voteringen.
Hr Lefren instämde med Frih.
Olika med de tvenne ledamöter, som sednast yttrat sig i begreppet om grannlagenhetens fordran, får jag förklara, att jag icke låter någon myndighet af hvad beskaffenhet som helst inverka på mig.
Hos Hr Gr. o.
Landtm, vågar jag vördsamt anhålla om upplysning, huruvida plenum kommer att fortsättas efter voteringens slut. H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han ännu ej kunde lemna den begärda upplysningen.
Då den nästföljande frågan, som kommer under öfverläggning, är för vigtig för att icke samtliga ledamöterna af Ståndet böra hafva kännedom, huruvida den skall förekomma i afton efter voteringens slut, vågar jag, som icke hört hvad svar Hr Gr. o. Landtm, gaf på min nyss gjorda förfrågan, ånyo vördsammast begära upplysning, om plenum kommer efter voteringen att fortsättas.
Landtm, yttrade, att han innan början af uppropet till voteringen skulle lemna den af Hr Rosenblad begärda underrättelse.
Den, som bifaller första punkten i BancoUtskrs utlåt.
N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 afgifna betänk, med förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning, voterar . ■ ia; den det ej vill, voterar nej; vinner nej, anses R. o. Ad. besluta den förändring i ofvannämnda första punkt, att de för metalliska effecter utgifixa sedlar må från sedelstocken afdragas.
Landtm, yttrade, att efter fulländad votering plenum kornnie att slutas, i fall R. o. Ad. då sådant medgåfve. -pr D e n 23 J u 1 i e. m. 65 Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, sora följer:
Ja — 84.
Under voteringens lopp hade H. E x. H r G r. o. Landt ra. bortgått samt lemnat klubban åt den äldste närvar, ledamoten af R. o. Ad., Gr. Lewenhaupt, Gust. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 10 på aftonen.
Torsdagen den t?4 Tuli i834.
Afgick under anförande af Gr. Posse, Arv., den af R. o.
Ad. förliden gårdag beslutade deputation till de öfriga RiksSt., hvilken borde meddela dem R. o. Ad.’s i anledn. af BancoUtsk:s utlåt.
N:o 17 fattade beslut.
Frånvar. i går eftermiddag, då voterrsprot. justerades, hade jag icke tillfälle att då emot R. o.
Ad:s beslut anmäla min reservation, och anhåller jag nu få densamma till prot. nedlägga.
Med all aktning för pluraliteten är det min tröst, att en upplyst efterverld, som emottager beslutets följder, skall döma emellan pluraliteten och mig.
Upplästes till justering pleniprot. för d. 4 dennes.
I anledn. af den i början af nämnde prot. förekommande reservation af Frih. Rantzou anmälde sig Hr af Ekenstam, Isr., och uppläste följande:
Då jag d. 4 dennes anmärkte en uppgift i Hr Frih.
Kantzous reservation, nemi : ”att bland de många föremålen för en allmän klagan i landet synnerligen utmärkte sig "Regeringens bemödande att influencera valen "till jurymän i tryckfrihetsmål," förmodade jag, att denna period af reservationen hade vid uppläsningen undfallit de motsidans talare, som efter honom yttrade sig, och jag har sedermera förnummit, att denna min förmodan var verklig.
Meningarna syntes derefter vid tillfället såvida öfverensstämmande, att man lill justeringsdagen uppsköt ett besvarande, som sedvanan påkallar för att afvisa tillvitelser, dem man ej vill vidkännas.
Min ställning i samhället sät10 H. 9 Den J ” 1' (■ m *«r mig ufrm annan beröring nied frågan än den, sorn bärjeder sig fr n en sann tillgifvenhet för elen bestående ordningen, för sans och för rättvisa.
Dessa motiver iiro emedlertid mera an tillräckliga för att ålägga mig det förklarande, att jag anser det vara Frill Kar.tzuus obestridliga skyldighet att, efter en sådan tillvitelse, närmare bestämma, huruledes Regeringen skall bemödat sig att på valen till ju ryman åstadkomma den inflytelse, som så synnerligen förorsakat en allman klagan i landet, samt nar sådant skall hafva skett.
Jag bör förmoda, att Hr Feilits liddersmanna-egenskaper icke tillåtit honom att uti sin reservation inflicka en obevislig beskyllning af denna art.
För mig synes ej finnas mer
Un ett olofligt sätt att inverka på jurymänsvalen, nemi. att corrompera domrarne, som välja det opartiska elementet i juryn.
Att deremot individuel tala, demonstrera, öfvertala och imponera genom skal och framställningar af sakens olika sidor såväl i tryck som muntligen, det har just blifvit förutsatt, och till motvigt har juryn erhållit det visa stadgande, sorn tillåter parterna ömsesidigt att utgallra de skarpaste fractior. erna af'ett förrnodadt motparti, icke allenast från hvarandras gode män, utan jemväl från domstolens utnämning, och sorn slutligen endast tillerkänner pluralitet åt | af juryn.
Också försummas vid sådana tillfällen hvarken tal eller skrift, som kan inverka, synnerligen frän den s. k. liberala sidan; »lerpå aga vi öfvertygande bevis Om jag skulle ogilla Regeringens åtgärd i detta afseende, likasom i de flesta andia, der den kommit i beröring med oppositionens åsigter, vore det derföre, att.
Regeringen allmafdigen försmår att nyttja samma vapen sorn oppositionen, nemligen den periodiska plessen till utredande af dagens förefallande tvisteämnen och af allmänna, frågor.
Mig synes, att det ej är nog för en regeringdedamot att under medveten och verksam rättskänsla framgå till handlingens resuitater, och derunder, eller derefter, lemna allmänna öfvertvgelsen till pris åt förvrangninear och phantasmagorier, som förstå att bemägtiga sig passionerna och sorn i första rummet gifva luft åt deri klander s ika. hvari Sverige alltid utmärkt sig på ett G re kisk t satt. j ig hvllar icke deras mening, som tro, att det är möjligt eller förenligt med våra institutiqner att, under hopp om •ra mg'ing och bestånd, numera kunna tvinga tryckfriheten in un sin tillbörliga gräns genom något annat medel, än just, genom det correctiv, den sjelf innebar.
Jag ar ej blind för journalismens ofta visade ofog; men hvarföre ej gifva t. ex. den officiella tidningen en rednction, som intci cs-erar nationen genom en läsvärd styl, genom uppenbar sakkännedom i ereonomiska, statistiska och politiska samhällsärender; sorn directe från Regeringens organer oförstäldt liemtar sina i »-heter och sina upplysningar öfver allmänna åtgärder, och hvilken rrdaetion sålunda kan ga de spejare i förväg, som, ( L) c » i 4 juli i. p*. med prenumeranter tiJl mål och populariteten till Miedel, annars aldrig skola upphöra alt med nyheternas behag sammanväfva det artificiella retmedel, sein lör tillfället bast stimulerar.
(Jin opinionerna lange på delta sednare ensidiga sätt få bearbetas, utan motvigt■och nödiga upplysningar från andra sidan, skall tvifvelsutan bilda sig i landet eu anda, tenderande till öfverensstämmelse med 17110 års regeringsform, undergräfvande småningom det elter nationens behof afvägda regeringssätt, som vi nu äro lyckliga att aga.
Den ensidighet och öfverdrift, som utmarker oppositionens framställningar, förvånar mig ingalunda; den är vilkoret för dess existens.
Det är i min tanka stridande emot ali verldskännedom, det är romaneskt att vänta eller fordra en sansande beståndsdel inom ett element, aamadt att genom offensiven vacka uppmärksamhet.
Deremot är jag öfvertygad, att samhällsbyggnaden har det gemensamt med verldsbyggnaden, att det är motsatta krafter, som skola bereda sammanhåll och harmoni under gemensam inverkan på directionen af det helas gång.
Jag har begagnat detta tillfälle för att, om möjligt i den lilla man jag kan höras, söka att framkalla en jemnvigt i journalismen, som andra länder äga och som, efter mitt för» menande, till stor skada för den sanna bildningen af allmänna omdömen hos oss saknas.
1 afseende på Frih.
Kantzous här afgifna yttrande om inflytelsen på jurymänsvalen, vill jag endast tillägga, att ehuru jag är viss på, att tillvitelsen skall, i första rummet, återfalla på den, som framställt det ogrundade såsom ett factum, kan jag dock ej undertrycka den förmodan, att sådana insinuationer skola hos mången framkalla tvifvelsmål om sjelfva juryinrättningens ändamålsenlighet.
Följderna af sådana tvifvelsmål behöfver jag ej utveckla; de hafva under sistförflutna riksdag varit föremål för vidlyftiga betraktelser, med hvilkas upprepande jag ej anser mig nu böra uppehålla Ståndet.
Frih. Rantzou, Joh. Alb.t Hr af Ekenstam har behagat relevera den reservation, jag afgaf till det prot., sorn nyss blifvit justeradt.
Det var mig oväntadt, och jag anser det äfven oformligt att i anledn. af en enskild reservation åter uppväcka ett mindre behagligt ämne.
Jag beklagar, att mina reflexioner icke behagat, men hade minst trott detta utfall lämpligt i dag vid föredragningen af sä mycket vigtigare föremål, som komma att upptaga liden.
För egen del har jag icke npphäft mig sjelf till domare hvarken det ifrågaställda eller något annat fall.
Jag har endast f iställt de förnämsta klagopunkter, som jag hört mot Reg -engen göras,, och della var, enligt 5o §.
Rilsd.- Oltin., mini annan bevisning, afveti om den kunde enligt grundlag*;i. här 6S Den 24 Juli f. m. komma i fråga, åligger likväl icke mig, än att jag allmänt hort dessa klagomål; ty detta är det enda, jag påstått.
Har allmänna rösten orätt, så har jag det äfven i de mål, der icke blott facta, vitan opinioner måste bestämma omdömet.
Hvad specielt angår influeneeringen på jurymannavalen, så frågar jag, om det icke kan kallas att intluencera på dessa val, om vissa kämnersrättspresides t. ex. erhölle anvisning att välja så och så beskaffade jurymän och följde denna, oin jurymän, valda af domstolen, öppet yttrade sig hafva erhållit befallning att emottaga befattningen m. m. d., hvilket man af tillförlitliga personel' hört omtalas hafva någorstädes handt, och för hvars sanningsenlighet nomenclaturen inom vissa jurysammansättningar synes mig hafva varit en fullt tillräcklig borgen.
Jag finnér emedlertid discussionen oformlig och vill således ej förlänga densamma.
Jag förblifver vid min mening, och så länge jag finnes inom detta rum, kan intet afhålla mig från att öppet uttala de åsigter, jag i detta eller i hvilket annat fall som helst anser lämpligt.
De, som se ljusare^ lyckönskar jag och hoppas, att deras åsigter icke må blifva af erfarenheten fördunklade.
Rantzou anfört har jag ej kunnat finna något, som närmare angifven tillvaron af den inflytelse, som nu är i fråga, mer än en omständighet, nemi. hans yttrande, att han hört jurymän säga, att de fått föreskrifter att följa en eller annan opinion.
Dervid tror jag mig endast böra nämna, att det mäste oundgängligen förutsättas, då 2:ne parter välja sina compromissarier, att de då, hvardera parten, med dem först blifva ense om den åsigt, ur hvilken målet skall betraktas.
Man bör ursägta actor, som i detta fall icke söker sina compromissarier af motsatt tanka med sig sjelf.
Det är endast domstolen, som utser det opartiska elementet i jurvn, och så länge det icke är bevisdt, att domstolen väljer enligt Regeringens föreskrift, måste uppgiften derom anses falsk, och ingen deråt lemna annat afseende, än den i sjelfva verket förtjenar.
Sedan den i samma pro t, förekommande discussion, rör:de StatsUtskrs utlåt.
N:o i45, blifvit justerad, upplästes ett af Hr Gunther, Garl Gust., inlernnadt anförande, så lydande :
Då StatsU(sk:s utlåt.
N:o i/fi, ang:de Eueskjöldska målet, förevar, yrkade jag, alt genom R.
St:s Just.ombudsman måtte undersökas, huru en sådan tilldragelse har kunnat äga rum inom ett förvaltande verk.
Min afsigt dermed var förnämligast att få de brister utrönta, hvilka torde finnas uti nu gällande författningar och reglementen för de förvaltande verken, och att i följd deraf få sådana åtgärder vidtagna, hvarigenom både det allmännas och den enskildes rätt hädanefter skulle bättre vårdas af dessa verk. H. R. o. Ad.
Den 24 Juli f. m. e9 afslog propos. om återremiss af StatsUtskrs nämnda utlåt, och biföll den i samma utlåt, föreslagna underd. anhållan hos K. M.
Deraf förmodar jag, att med denna underd. anhållan åsyftas att vinna samma ändamål, nemi. ett bättre vårdande både af det allmännas och den enskildes ratt utaf de förvaltande verken.
På det att detta ändamål desto säkrare mätte ernås, får jag i anledning af R. o. Adis nyssnämnda beslut, med stöd af 56 §.
Riksd.Ordn., göra följande vördsamma motion:
St. bos K. M. i underd. begära en förändring uti den reglementariska föreskrift, som nu ålägger alla låntagare uti de publika cassorna att, vid inbetalningar af räntor och capitaler, insätta medlen uti R.
St:s
Bank för det verks räkning, der lånet är bekommet, hvilket åliggande ofta förorsakar de från liufvudstaden aflägse boende låntagare både en dryg kostnad och tillika blottställer dem för inträffande förluster, enär Banken är ett verk, som hvarken emottager eller besvarar någon brefvexling, hvadan således hvarje insättning uti Banken erfordrar, att den verkställes personligen af låntagaren eller dess ombud.
En förändring häruti torde ej möta någon svårighet, då denna föreskrift ej har tillskyndat de publika cassorna någon större säkerhet, enär erfarenheten visat, att, oaktadt dess tillvaro, äro likväl publika cassorna blottställda för inträffande underslef.
Jag vågar derföre vördsamt föreslå, att nyssnämnda föreskrift så vida ändras, att det må tillåtas alla utom Stockholms stad och län boende låntagare i de publika cassorna att per posto med öppen recommendation remittera sina inbetalningar, under adress till det embetsverk, hos hvilket lånet är bekommet, och alt detta verk då besörjer medlens insättande i Banken saint återsänder till den, sorn remitterat penningarna, ett vederbörligt qvitto å fullgjord betalning.
De förvaltande verken äga merendels postportofrihet, och i alla fall förorsakas dem härmed ingen obillig kostnad eller besvär; de skulle derigenom nödgas att med mera noggrannhet tillse, att bancoattester verkligen finnas uti deras cassör öfver dem tillhöriga medel.
Härigenom kan ej förorsakas någon oordning, enär de förvaltande verken uti sina postböcker erhålla en förökad controll å de per posto inkomna penningar.
För dem, som bo inom Stockholm eller Stockholms län, är det ingen betydlig omväg att insätta penningarna uti Banken såsom hitintills, och således behöfves ingen ändring deruti rörande dem.
Men jag vågar tro, att genom den af mig här yrkade ändring uti de reglementariska föreskrifterna för de förvaltande verken skulle beredas såväl en större säkerhet och besparing af en kostsam omväg för en stor del låntagare uti publika cassör, som ock en noggrannare tillsyn inom dessa verk, och om dessa allmänna fördelar åstadkommas i följd af Eneskjöldska målet, skulle jag anse den af Ständerna åt Friherrinnan Eueskjöld efterskänkta 7° Den ?4 Juli f. m. stimma vara väl använd.
Jag anhåller vördsamt, att min motion får till vederbörligt Utsk. remitteras.
Justeringen af prot. för d. 4 dennes fortsattes till slut och prot. godkändes; hvarjemte prot. för d 7 dennes f. m. justerades.
Fortsattes den förliden gårdag började föredragningen af BancoUtskrs utlåt.
N:o 16 till svar å de inom samtliga RiksSt. framställda, till Utsk. remitterade anmärkningar vid dess under N:o 6 algifna betänk, med förslag till hufvudgrunder för Bankens rörelse och förvaltning.