Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den enkelhet som derigenom skulle vinnas och jemväl säkerhet, att så vidt som möjligt all arbitrage i prisens höjning eller sänkning vore förekommen, var ändamålet för coll:i förslag.
Då uppbörds-året i Sverige är från lista Maj till sista April påföljande året och således endast åtta månader af det kalender-år, för hvilket räntorne utgöres och fyra månader af det påföljande 40 Den 1 Augusti. under hvilka månader liqviden af räutorne för narrande verkställes; och April månad, alltså är sista månaden i uppbörds-året, men sista afradsdagen är den 25 Februari, synes det mindre väl betänkt, att framflytta markegångssättuingen till månaden efter den, då liqviden bordt ske, och att detta pris nu föreslås blifva för 5 år, verkar intet härvid.
Kan väl någon tro att räntegifvare skola med lugn likgiltighet följa den årliga taxesättningen, då i den mån priserna höjts, de i förväg kunna beräkna de förhöjda afgifter de för de följande 5 åren oförändradt måste utgöra.
Afsigten kan väl aldrig vara att skapa oro och missnöje i landet och den lättnad för häradsskrifvarne, att endast hvart 5:te år uppgöra ny förvandlingsuträkning, får vä! icke blifva motiv för så vådliga försök.
Dessa tjenstemän hafva i öfrigt visat sig föga betungande genom de förändrade förvandlings-uträkningar de årligen måst uppgöra.
Hvad inverkan har det på redogörelse-verkets förenkling om persedel-räntorne hvarje eller livart 5:te år få förhöjas eller nedsättas i pris.
Man synes i sanning här löpa efter en idée för stabilitet i pris, hvilken i det allmänna lifvet icke för 2:ne år i rad kan företinnas.
På Sveriges drätsel verkar förslaget icke en hårsmån icke eller i förenkling af redogörelse-formen eller ett förbättradt uppbördssätt.
Utsk-.s betänk.
Litt. G. (j>og. 15) ang:de jordeboken.
[Ilsk. uppgifver sig hafva egnat synnerlig uppmärksamhet till komiterades förslag i ämnet, oell förklarat sig biträda komiterades förslag och tillstyrka N:o 42, att liggare skulle upprättas i st. f. jordeböcker.
Jordeböckerna hafva i Sverige benämnts liggare ända från äldsta tider, det blifver således ingen förändring genom den nya liggaren, som upprättas skall. Utsk., som åberopat och tillegna! sig de skäl komiterade föreslagit för den s. k. jordeboks-liggarens upprättande under de särskildta litt. till och med N., hafva ådagalagt samt och synnerligen en oförsvarlig obekantskap med denna slags handling, de föreskrifna former som för rättelse derutinnan finnas, och den inskränkning i jemförelse emellan sista jordeboken till de 3:ne föregtde, är så alldeles eget i sitt slag, att den vore förtjent af en särskild afhandling öfver den slags sakkännedom i Sveriges kameralväsende som utmärker komiterade
Hrr ledamöter äfvensom Ulskts majoritet, om icke det hela af deras arbete, innebure så många anledntr till anmärkmr, att den, som af dem vill göra slutsatser, måste komma till samma resultat, som om afhandlingen blifvit upprättad.
Man anser sig derföre böra enkelt upptaga hvarje särskild fråga för sig, då Ståndet kommer i tillfälle bedömma hvad afseende komiterades, af Utsk. tillstyrkta, förslag förtjenar.
Komiterade anse sig kunna ernå lillvägabringandet afen riktig jordebok eller liggare, genom jemförelse af den sista af 1825 med de 3:ne nästförutgående; det vill derutaf synas, som komiterade och jemväl Utsk. skulle föreställa sig att felaktigheten har i jordeboken egentligen uppkommit sedan år 1795.
Men sådant är uti intet afseende förhållandet.
Till oell med 1795 upprätta
- Den 1 Augusti. 41 des i Sverige från en längre tid länsvis hvart 5:te år ny jordebok, och delta år upprättades den sista.
Derefter afgafs årligen jodelioks-extrakter och ny jordebok upprättades sedan hvart 10:de år eller åren 1805, 15 och 25.
Korn i terade hafva visserligen summariskt redogjort för anlednrn, hvarföre den jordeboks granskning upphörde, som var i kamm.coll. börjad och fortgick i afsigt alt fulländas innan upprättandet af nästa jordebok, men hvarifrån della verk frikallades genom nådigt bref d. 26 April 1834, enl. hvad komiterade riktigt uppgifvit.
Hade komiterade skaffat sig någon kännedom om formen för den jordeböckernas granskning, som i kamm.coll. företogs emellan åren 1831 och 1834, så hade komiterade förmodligen blygts att tillstyrka något, i alla afseenden onyttigt, som den föreslagna granskningen emellan 1825 års med de 3 föreg:de jordeböckerna; och hade Utsk., för hvilket dessa förhållanden voro alldeles främmande, frän kamm.coll. infordrat nödiga upplysningar i ämnet, hade det omöjligen kunnat tillstyrka komilerades förslag, och instämma i deras moliver, utan måst upptaga dem till vederläggning.
Det sätt hvarpå Utslos betänk. i afdelningen blifvit beredd, och i Utsk:s plenum genorndrifvet, upplyses af reservationerne och innefattar en icke så liten märkvärdig omständighet vid denna frågas uppkomst, bearbetning och nu slutliga beredning till afgörande.
Hvad nu först angår frågan om sältet för rättelses vinnande af felaktigheten uti 1825 års jordebok, hade det icke bort kunna undfalla någon att det är orimligt förmoda, det alla sådana oriktigheter uppkommit emelian åren 1795 och 1825; komiterade och Utsk. synas hafva förbisett att jordeboken icke ensamt är första räkenskapen till uppbörd af kronans ordinarie räntor, utan ock den handling hvaruppå sig grundar rätlsförhållanderne mellan hemmansinnehafvare, så inom som utom by, att hvad orätt är icke blir rätt derföre att det förbjudes tillvägabringa rättelse, i händelse oriktigheten uppkommit före 1795; att så väl kamm.coll. i vissa fall, som i de Hesta, vederbörlige domstolar åligga döma i rättsfrågor, dervid jordeboken måste anlitas; men då handlingar i rättegången visa att en felaktighet i 1825 års jordebok förefinnes, som i den blifvande jordeboksliggaren, i fall en sådan kunde blifva bifallen, icke fått rättas, efter den tillkommit i början af 1700-talet eller i slutet af 1600-talet, eller något år näst före 1795; skulle väl då i komiterades och Ulsk:s tanka domaren förklara, att uppenbar orätt vore rätt, derföre att en komité för ränteförenklingen hade föreslagit att en ny jordebok skulle upprättas, dervid felaktigheterne i 1825 års jordebok skulle rättas, men granskningen af denna jordeboks innehåll icke fick sträckas längre än till jemförelse med de 3 näslföregide jordeböckerna eller lill och med den af 1795.
För min del förmodar jag att Svensk domare skall veta att då, hvad rätt är, blifvit inför honom vid domstol ådagalagt, han intet later hindra sig af ett Konungens och Ständers beslut i administrativ väg, hvarigenom Svensk enskild mans lagliga rätt honom kunde beröfvas, i fall vitsord skulle lemnäs åt en oriktigt upprättad handling.
För ali tillvägabringa en riklig jordebok eller 42 Den 1 Augusti. liggare, och som väl aldrig för all tid kan förblifva varaktig, emedan sådant är omöjligt, enär årligen förändringar förekomma, så att om man icke behöfver livart 10:de år upprätta ny jordebok, bör sådant likväl, efter min öfvertygelse, ske hvart 20:de; ty denna handling behöfver af häradsskrifvare på landskontoren och i kamm.coll. så ofta anlitas, och så många anolationer deruti införas, att den icke kan vinna långvarig varaktighet utan nya upplagor.
Alt 1825 års jordebok i allmänhet
Ar den mest felaktiga, är kändt, och det synes som om den såsom sakkunnig antagna ko roitéen hade bordt upplysa om orsaken lill delta förhållande.
Enl. hvad jag redan nämdt, var 1795 års jordebok den sista 5 års jordebok, hvarefter frän och med 1796, jordeboks-förändringsextrakter årligen inlemnades, så väl till kamm.coll., som bland verifikationerne till landsboken, men någon granskning af dessa jordeboks-förändrings-exlrakter har icke företagits förr än efter 1831, då en massa af oriktigheter i dem förekoramo, och hvilka utgjort föremål för pröfning af kamm.coll. från och med dem som för år 1826 inlemnades.
Orsaken hvarföre coll. icke sträckt sin granskning ända till dem, som för 1796 och sedan inkommit, var att coll. ansåg dem böra i ett sammanhang med 1825 års jordebok komma under granskning, och denna granskning af jordeboken blef, på sätt komiterade upplyst, af K. M. inhiberad.
Nu bjuder oss Utsk. och komiterade på alt emottaga 1825 års jordebok såsom liggare efter jemförelse med de förändringar som från 1795 lill närvartde dag inträffat.
Af hvad jag yttrat, lärer likväl, som jag hoppas, all fråga om bifall till detta Utsk:s hemställan eller komiterades förslag, böra för närvar:de förfalla och H.
Ståndet vid återremiss af betänk, pröfva skäligt förklara, att Utsk. skall i behörig ordning begära, det kamm.coll., statskontoret och kamm.rätten må erhålla nådig befallning att afgifva underd. utlåt, öfver komiterades förslag och dera StatsUtsk. tillställa, hvarefter Utsk. har att företaga målet ti i 1 förnyad handläggning.
Jag vill likväl till yttermera visso upptaga vissa delar vid hvarje förekommande Litt. i Utsk:s betänk, i denna punkt.
Sålunda förekommer bland annat: Litt.
Att af jordeboks-liggaren skola finnas exemplar i hyr horne; att uti dem alla förändringar böra antecknas.
Huru skola förändringarne komma kyrkorna tillhanda och af hvem uti liggaren antecknas, samt under hvad slags ansvarighet skola anteckningarne ske?
Att en med yttersta noggrannhet och fullständighet verkställd jordransakning skall föregå jordeboks-liggarens upprättande och säkerhet således vinnas om liggarens fullkomliga öfverensstämmelse med rätta förhållandet.
Huru blifva dessa föreskrifter möjliga, då granskningen icke får sträckas längre tillbaka än från och med 1795?
Ar väl det för någon annan än komiterades sakkunnige
Hrr ledamöter troligt, alt en jordransakning med yttersta noggrannhet och fullständighet kan hinna verkställas inom ett är i något län med större Den 1 Augusti. 43 omfång än Gottland, så framt han eljest vet hvad som utgör föremålet för jordransakning; hvilket besynnerligt nog synes hafva varit alldeles främmande jemväl för majorileten af Utsk:s
Hrr ledamöter, hvilka trott sig kunna med koiniterade antaga, alt jordransakningarne skulle kunna medhinnas 1849; jordeboks-liggaren upprättas år 1850 och debiteringen efter den vidtagas år 1851.
De som lefva fä se.
Att granskning af 1825 års jordebok och dess jemföra nde med de 3 :ne föreg:de, varder innan jord ransakning företages, verkställd, så att upptäckte fel blifva före jordransakningen i möjligaste måtto utredde.
Utsk. så väl som komiterade synes allesamman förgätit att det icke är jordeböckerne för åren 1815, 1805 och 1795, som böra jemföras med 1825, för att finna de felaktigheter, som i denna sistnämnde jordebok förefinnas.
Antag, hvad alls icke är fallet, att 1795 års jordebok vore riktig, måste granskningen, för att erfara om 1825 års också är riktig, ske genom jemförelser emellan de årligen upprättade jordeboks-förändrings-exlrakterne och dessas pröfning i laga ordning med anteckningarne i påföljande jordebok; och som från och med 1826 dessa exlrakler till närvar:de lid blifvit pröfvade, jemväl dessa ingå uti granskning huruvida de uti 1825 års jordebok blifvit antecknade.
Bland de rättelser i jordeboks-extrakterne finnas sådane, som träffa sjelfva den förträffliga 1795 års jordebok för oriktiga anteckningar.
Hvarken komitéen eller Utsk. hade bordt vara okunniga om detta förhållande.
Och dock tillstyrkes Konung och Ständer att ulan collegiernes hörande genom egen maktfullkomlighet fastställa den ordning, som för en blifvande jordeboks-liggare skall följas och förklaras riktig, ehuru den dock ovilkorligen måste blifva i många fall oriktig till följd af de meddelade föreskrifterna.
E. Att 1825 års jordebok hålles lämplig tid socknarne tillhanda före jordransakningen.
Huru många timmar mäste den lämpliga tiden inskränkas lill, för att hvarje socken må hafva del af jordeboken?
Vet dessutom Utsk., om alla förändringar, som äro beslutade i 1825 års jordebok, blifvit i orterne i densamma antecknade?
Om sä är, alt de blifvit det oriktigt, sä leder kommunikationen med socknarna till skada i st. f. gagn.
Vid jordransakningen skola hemmansinnehafvarne vara närvande, der uppläses jordeboken med alla anteckningar för hvarje hemman särskildt och hemmansinnehafvaren tillfrågas om han erkänner riktigheten af anleckuingarne.
F. Att Konungens bef:de öfver alla anmärkn:r emot jordeboken, hvilka vid jordransakningen förekomma, skall resolvera och dess beslut iakttagas vid nija liggarens upprättande.
Om några hundrade besvär öfver sådana K:s bef:des beslut anföras, och till äfventyrs måste af K. kammar-coll. gillas, så blifver anteckningen af landsfrs beslut och kammar-colbi upphäfvande resolutioner tjenlige, att göra liggaren så snygg, som en 44 Den 1 Augusti. handling förtjena!, den der upprättas, enl. beslut, som icke vunnit laga kraft.
Litt. G.
Att häradsskrifvaren skall vid samma tid som han ingifver jordeboksliggarn till landskontoret, öfverlemna ett exemplar deraf till hvarje socken.
Huru många år får häradsskrifvaren dröja med att aflemna liggare till landskontoret?
Huru förena besluten om att jordransakningen skall hällas 1849; liggare upprättas 1850 och debiteringen derefter ske 1851, med föreskriften att lill hvarje socken aflemna ett exemplar, oell huru hafva komiterade och Ctsk. förgätit, att utom den jordeboks-liggare, som skall till landskontoret attemnas, en sådan jemväl skall ingå till kammar-coll. och att om endast utdrag för hvarje socken utaf liggarn göres till hvardera, detta skrifveri blifver så våldsamt, att det omöjligen inom ett år af häradsskrifvaren kan verkställas.
Litt. //.
Besvaradt genom frågorna vid Litt. G. Litt. I.
Att liggarn efter kammar-coll:i pröfning^ anses lagligen befästad.
Hvarföre må ej besvär, om skäl dertill förefinnes, få anföras emot kammar-colhi beslut, helst kammar-colhm icka, enl. dess instruktion, får afgifva utslag, utan att med detsamma lemna besvärshänvisning, och icke kan det vara Utsk:s och komiterades mening, att än ytterligare fylla liggarn med kammar-colhi möjligen af K. M. upphäfde beslut.
Litt. K.
Ang:dc föreskriften för liggarns innehåll.
Huru många förbiseenden finnas i detta register?
Ar det välbetänkt, att uppföra recognitions-hemman sammanslagne med skatte-hemman i allmänhet, då desse förstnämnde efter helt andra skatteläggnings-grunder äro till hemman lagde, än skattehemmanen i allmänhet; måste icke deraf onyttiga förvillelser i framtiden beredas.
Till hvilken förvillelse kunna icke titlars generalisering leda?
Att någon skattläggnings-ätgärd icke må vidtagas med prestgårdar; att författningarne, som sådan skattläggning anbefalla, upphäfvas; och att det hemmantal, (bör heta rotemantal), hvartill de vid extra roteringen blifvit upptagne, skola godkännas.
Är afsiglen att tillskapa hemman af helt särskild och annan grund än den, som i författningarne för hemmans läggning är fastställd ?
M. Att på Statens bekostnad anskaffas och bekostas upplinierude och med rubriker försedde blanketter på re gal-papper till jordeboks-liggaren.
Skall ej Staten jemväl bekosta de 1000:de-tal af liggares utskrifning som fordras för att hvarje socken får sitt?
N. Att liggaren för Kopparbergs län får upprättas i den nion storskiftet socknevis hinner fulländas.
Hvarföre skall ej samma ordning följas i öfriga norra länen, der afviltringar som bäst pågå och der någon fullständig liggare
Den 1 Augusti. 45 förrän dessa hunnit fulländas, icke möjligen kan upprättas?
Utsk:s föreslagna beslut N:o 43 torde böra så förändras, att liggarue icke må upprättas förr än besluten om rättelse i den förra vunnit laga kraft, och att, sedan sådan laga kraft i något län åkomniit, liggarens upprättande ändock bör uppskjutas tills den samtidigt i alla länen kan upprättas, eller kan det väl vara kommiterades och Utsk:s afsigt, att uti det ena länet debiteringen skall ske efter förenkling i räntepersedlarne och i ett angränsande efter den gamla jordeboken?
Utslvs förslag
Niis 46 och 47.
N:o 46 innehåller endast ett tillkännagifvande att Stats- och Bevilln.Litslen gemensamt komma att afgifva betänk., ang:de personel bevillningens utgörande.
Deremot innehåller Utsk:s tillstyrkande i N:o 47 till bifall af hvad komiterade föreslagit och K.
M. jemväl gillat, alt bågskatten måtte i Herjeådalen upphöra, och i dess ställe mantalspenningarne erläggas med 6 sk. på hvarje person.
Det är således 2 sk. b:co för hvarje mantalsskrifven person, man och qvinna, som komiterade tillstyrkt och K.
M. jemväl skall hafva gillat, må efterskänkas.
Ur komiterades betänk. har Utsk. inhämtat, att då mantalspenningar inom Herjeådalen utgöres med 4 sk. och bågskatten jemväl med 4 sk., lika af man och qvinna; titeln bågskatt, kunde upphöra och mantalspenningarne ökas till jemt 8 sk., utan att någon rubbning i Statens inkomst uppkomme eller de skatlskyldiges utgifter förökas.
Något skäl för den föreslagna minskningen af 2 sk. i den så kallade bågskatten har af Utsk. icke blifvit anfört, men komitéens förste ledamot
Hr landshtn i Jemtland har förmodligen önskat göra sig förtjent af landskapet genom denna nedsättning af 2 sk. i de personella utskylderne, och Utsk., utan alt något skål för denna nedsättning blifvit anfördt, tillstyrkt bifall.
Detta utgör ytterligare ett litet tuppfjät på den kommunistiska banan, dit man söker leda Svenska folkets representanter och hvarigenom man vill etablera rättigheten hos R.
St., att efterskänka grundskatter inom en provins och förflytta afgifter af grundskatts natur till be vill nings-t itel i en annan; dervid nedsätta den sednare under hvad den förra var, och dymedelst bereda behofvet af att andra menigheter eller personer får fylla bristen i statsbehofvet för hvad till några blifvit efterskänkt och det utan alt nedsättningen i behörig ordning blifvit sökt, än mindre pröfvad och bifallen i laglig ordning, utan endast för att minska en titel bland statsverkets inkomster.
Banan, en gång beträdd, leder påtagligen till den följd
Hr kammarjunkaren Rääf uti sin reservation antydt, så att i den mon grundskatterna kunna öfverflyttas på allmänna bevillningen, Styrelsen ställer sig beroende af Ständernas beslut i bevillnings-frågorne, der de, enl. 57 § Reg.Ftn äro ensamt beslutande, och hvilket kan leda derhän, att, om det civila och militära indelnings-verket blefve upphäft och tillräcklig bevillning icke bifallen för arméens underhåll och civilstaternes aflöning, tvinga Konungen att antingen upplösa arméen och de civila embets-myndigheterna och underkasta sig samhällets 46 Den 1 Augusti. sjelfupplösning, eller ock, att med väldförande af grundlagen begagna arméen för att tillvälla sig enväldet och dymedelst frälsa samhället från upplösning samt bibehålla det bland sjelfständiga folkslag, ehuru icke mer med för folket bibehållen frihet.
Det är icke den föreslagna indragningen å 2 sk. person i Herjeådalen, som direkt kan leda till denna mörka framtid, men det är följderna af den grundsats, som härigenom vill etableras, att egenmäktigt kunna befria statsmedlemmar från större eller mindre del af deras statsbidrag, som tydligen leder till detta mål i framtiden.
Hvad Utsk. i denna väg föreslagit bör derföre ogillas.
9:de punkten, ang:de krono-utskyldernes debitering.
I afseende ä komiterades förslag att hos kronofogden centralisera all slags uppbörd inom distriktet af så väl indelta till verk och inrättningar, till pensionsanstalter anslagna, samt kronans behållna medel, synes visserligen vid första påseendet medföra den fördelen, att inom revisions-verket, kammar-rätten, en emla persons räkning behöfver granskas för hvarje distrikt, men dä en och samma person får uppbörd för diverse verk och korporationer, följer ock att om denne ende person tillgriper något af under händer hafvande medel, sådant lättare kan döljas, då han kan belacka tillgreppet genom uppgifna rester eller uppbörden af andra medel, tillhörande särskilda fonder, eller såsom rest uppgifva erlagda afgifter och med dem fylla leverans af andra titlar, eller om han är slarf, ehuru utan ondt uppsåt, genom sammanblandning af de olika uppbörderne, så förbrylla redogörelsen, så att en längre tid skall erfordras, för att kunna den utreda.
Kronofogdarne, hvilka utom deras befattning, såsom uppbördsman af kronans behållna inkomster och verkställare af exsecutorialer i enskildta skuldfordringsmål, samt af straffdomar, äro landshms närmaste underlydande i och för landspolisen; dem åligger tillsyn öfver vården och skötseln samt underhållet af kronans hemman och lägenheter; alt förrätta ekonomiska besigtningar och syner pä en mängd boställen samt kronohemman; närmaste tillsynen öfver vägarnes underhåll, så sommar- som vintertid m. m.; och de böra icke belastas med flera göromål, än som dem nu åligga.
Hvar finnes i öfrigt konseqvensen uti, att vilja hos dem koncentrera all uppbörd, men derifrån undantaga städernes och bibehålla magistraterne dertill?
Fogde ställer borgen för kronouppbörden af 1500 r:dr b:co, nu skulle han under samma borgens säkerhet öfvertaga all annan uppbörd, som hittills besörjts af särskilda^ uppbördsman med lika stor oell ofta större borgen än hans.
Jag betviflar det och anser icke ens för revisions-verket, kammar-rätten, någon fördel deraf vinnas, enär detta revisions-verk icke kan vara okunnig om beloppet af hvarje särskild uppbördsmans uppbörd och de titlar, under hvilka de skola redovisas.
Ar det för landets nytta, sora man föreslagit, att häradsskrifvarnes befattningar borde upphöra enl.
Litt. C., samt debiteringarne förrättas af häradsbokhållare, anställde å landskontor?
Komiterade synas alldeles hafva förbisett huru angelägna härads - Den 1 Augusti. 47 skrifvarne, såsom inom häradet boende tjensteman, äro för hemmansinnehafvare vid en mängd af förekommande frågor.
Om icke då, omöjligen kunna de blifva för dem ersatte genom de s. k. häradsbokhållarne, anställde [>å landskontoret, emedan för erhållande af den underrättelse som nu hos häradsskrifvaren kan erhållas, nödvändigt resor lill residenset mäste anställas och högre lösen erläggas för de handlingar som kunna fordras.
I öfrigt och då dessa häradsbokhållare anställda på landskontoret, äro direkte underlydande landskamereraren, kunna de till och med blifva vådliga, i det genom dem afsiglligt oriktiga debiteringar kunna tillvägabringas.
Utsk. har visserligen afstyrkt R.
St., att för närvande bifalla hvad komiterade i denna del föreslagit, tills det föreslagna enklare beskattningsväsendet i allmänhet visat sina verkningar, men då det s. k. enklare beskattningsväsendet till äfventyrs kan bevisas blifva något helt annat, så torde ett rent ogillande af förslaget böra följa.
Utsk. har i afseende å Litt.
D. tillkännagifvit, att det gemensamt med Bevilln.Utsk. vill sig deröfver utlåta, men dä pröfnings-komité icke kan utan olägenhet lemna något bestyr med pröfning af ordinarie räntornas debitering, så torde man, utan afvaktan ä delta Be v i lin.- och StatsUtskms gemensamma utlät, kunna afslå K.
M:s propos. i denna del.
Utsk:s tillstyrkande (N:o 53) af 2:«e uppbärdsstammor.
Utsk:s tillstyrkande af komiterades förslag hänvisar till de skäl komiterades betänk, innehåller.
Dessa äro att det onekligen vore lämpligast om skatterna erlades under loppet af det år för hvilket de utgöras och då de fördelar njutas, för hvilka de ligga till grund (pag. 168 och 169 i betänk.).
Ehuru komiterade fortsatt sin argumentation, pag. 170 och 171, hvilka argument Etsk. rättvisligen synes hafva underkänt, bör, hvad redan af Utsk. blifvit gilladt och upptaget, pag. 168 och 169, det med skäl förvåna, att SlatsUtsk. godkändt de ofvan upptagne skäl.
Vet ej Utsk. att Sveriges uppbördsår är från den 1
Maj det ena året till den sista April det påföljande; att alltså skatterna i allan tid utgjorts det år, för hvilket samhällsfördelarne åtnjutits.
Förblandningen af kalenderåret och uppbördsåret är i sanning löjlig, då den träffas hos personer, som blifvit ansedde såsom sakkunnige i Sveriges kamerala förhållanden samt drätseln med thy åtföljande uppbörd och redovisning.
Utsk. synes rätteligen hafva bordt Anna, att komiterade vederläde sig sjelfva, då de föreslagit en uppbördsstämma om hösten för den personela skatten och bevillningen, som utgör den minsta delen, och ordinarie räntorne till påföljande året i Mars eller April; men har Utsk. velat granska komiterades betänk.?