Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Riksdag 900,000 R.dr af dåvarande BäncöUtskott Rande, hvilket Utskott antåj;hvarken Banquens "eller Discöntefis Privata' Ureditorers rätt igenom den förnärmad eller hafva till säkerheten något att befara.
Dessutom upplyser Friherre Wirsén, att denna tillgång skall för närvaräfide gorå, efter Bok, 900,000 R:dr, men Högloflige Utskotten anser den likväl för intet, utan t stället beräkna Banquens förlust på Götha C*; nalDiscont till en Summa af 526,608 R.*dr, då efter saken3, på ofVannämnde sätt styrkte förhållande, Banquens vinst' på Götha CartalDiscont, sedan den till slut hunnit blifva liqviderad , på sätt Utskotten föreslagit, och Banquen blifver autoriserad att emottaga alla Fordringarne, troligen blifver öfver 300,öoö R:dr.
Att nära lika förhållande ager rum i Höglofl.
Utskottens Calcul öfver Malmö Discont, Jorde Höglofl.
Utskotten alldeles uteslutit såsom tillgång de osäkra Fordringarne Jag lemnar derhän sannfärdigheten af det rykte, som skulle 90,0^0 R.dr af dessa Fördringar nii nyligen blifvit återbetälde, men om det bésanrrås, så hevisar det likväl .att det icke bordt lemnäs, utan' allt afseende.
'Höglofl.
Utskotten upptaga bristen i denna Discont till ; - ' ; '235,33* U Den 17 Martil, Mi 1?
233,222 R:dr 4® sk. 2 r:st.~
Denna brist måt2 te åtminstone icke utmärka Banquens förlust på denna Discont, ty ibland Banquens ersättningar härföre, synes kunna komma i betrag* tande Banquens vinst under den förflutnaOctroytiden med omkring 80,000 R.dr , ehuru dessa icke kunna påräknns såsom ert tillgång för Cre* ditorerne.
Då detta SilfverCapital evalveras till dess råtta värde i papper efter Cours, åtgörande omkring 220,000, synes tydligen att den påräknade betydliga bristdn till största delen försvinner*
Af hvad jag sålunda hafvit aran anföra* tror jag mig hafva bevist att oman båda Digconterne skulle forceras till Concours, sa blif icke Fordrings-ägarnes förlust efter &U anleda ning så betydlig, som en del af dem får vidkännas genom det af Höglofl.
Dessutom föreslå Högloflige Utskotten, att de mindre Fordringsägafne ellee Jitdd. 0, Ad, Fröt, IV. B, It Afd. 3,4. 18 Den 17 Martn J. m, Assignationernes Innehafvare, skola genast erhålla fullt ut deras Fordrjngsbelopp, då deremot de »torre eller 3 Procents Innehafvarne liqvideras på <; år, med £:dels afbetalning om åreti härigenom kpmma dessa sednare att, ut* om den upplupne af kortade Räntan, sorn fpr flere torde uppgå ända till 6 å 9 Procent, erhålla 15 Procents förminskning , hvilket Utskotten på sätt och Vis sjelfva erkänt, då de förvägra de för .dessa Fordringar blifvande Obligationer att användas till Liqvider af Lån i pisconterne, efter fulla beloppet, utan tillåta dem endast antagas med beräknande af Rabatt efter deras .återstående förfallotid t, ..
Hvar och en lärår utaq tvifvel finna det mindre rättvisa i detta Liqvidations-sätt, hvilket j efter min tanka, icke kan försvaras af annat än högsta nödvändigheten, odi om denna högsta .nödvändighet för qämrafgej £#g$tl och påkallar en sådan åtgärd, derom kan jag icke komma j men intill dess jag med kårare skäl,.än dis hittills /anförde, derom blif öfver, tygad , torde mig benäget ursägtas, att jag denmm- t hsb hera •1'jo nsiU o: i - :' iSfcÖIfll lci<BL jQ(i j^n ffl») .'jioi o - Ett Värd Ledan;Ot af detta Stånd, Herr Grefve Spens, har redan för detta föreslagit, att ett Lån af omkring i,coo,o«o R;dr måtte beviljas Götha-CanalDjscont till utredande af sina affairer:
För min del skulle jag önska, att i händelse denna Summa vore tillräcklig, så, att Discontens affairer dermed kunde utredas, detta förslag vunne bifall - Jag tror att deri-i Dien 17 Martu , f . nit. 19 geHotfi Skulle älla åtnjuta.'
Hh tillbörliga rätt Öch Staten icke förlora, dl nödiga säkerheter vidtägås, så sit de f:i«ts:sib*nde af-betafningarne ordentligen limingo, och 'Can^DisCÖfefep dertill förbjudas att hädanefter innötta ga privatéspenhingäi- för 3 Procent; j > sätt hittills skett, öcH om det skulle tillätes, åtminstone icke pä - kdrtäré uppsägningstid , <*'’«' ni ingr'3 Månader.
Härigenom'skulle G'otb'5 0*naF'hlifVä Hillfäife,' ' att med de äf Riksens1 SfifåiRr ^8r fyi5^'beViijäde tillskott fortsätta s na Ätbeten 9 öiH Rikr sens Ständer vid innevarande
Riksdag undgå ail vidare åtgärd med anskaffande* af 1 ya till* gångar till déttal storå o£h kostsam itta1 A rfrötes fortsättande.
Men då Riksens Ständér af dé frkthlafne sednare tiders erfarenhet tillrätkligeri lärk Vafa ÖfVért ygadé om skadhg heten äf ett Vid- - strickiare
Discont-sjrstéme , lärer detta Förslag troligen' icke beviljas, hvadan jag får utbedja mig \ ät t till H Ögl ö fl j- Ri dftknpets öch Adeina mögna bedröfvande såsom Alternativ få VÖrd*' ' safttmaSt framställa följande Licjvidatidn?-jbroject" för Götha ';,£åcis alicfeh!4f«:fåSÖ‘frgfcdftttfr: ; ga,! '‘-tis, a c t t ,y;.iS jbiöl 1:0
Ifrån och med deri x Augusti ellef förr, om dét sig göra later, inlöser Riksgälds-* Contöiret alla Götha Canal* Och Malmö biåcowens på Ijartquen HäUdebokförde A.Ssignatioriér rried %ll vahrtaM RikägSldäSkdiär éJFter RéaliäätibriStjrriHd. igenom ett sldant beslut köns* ma1 'ailä d^så^Sedlär åtélP igéh^ätt gehast gä såsbm Myrit i allrhärma Rörelsen, hvadan deri härför1 belöpande Summa äf ?37»Ö§8
Rdr trö* ligen ick# pä ett gång köirimot att jealisMas* 20 Dm 17 Martil, f. m. utan lara Riksens Ständer, i denna händelse, få vidtaga ett beslut , att inhom en viss tid, af till exempel 2 år, alla dessa Assignationer skola varda inJöäte, och elter hvilken tids förlopp del i c ^ r^fiefnStTa^asV^ä!dei •'ift, slutelig liqvide med dem må vinnas. [_~i Mp 'Ö# *9?f|Re dessi Disconters Skulder, nemligen 3 ProcentsSed - lar, och på Afskrifnings-räkningen , likaledes af RiksgäldsContoiret liqvideras med deras upplupne Räntor till dtn 1 October 181?, på det (Batt, att f liqvideras med Contant innevaran’ de år, f med RiksgäidsContortets ObBgationer, forfallne den 1 Augusti 1819, med 3 procents
Ränta för ett år, och sista tredjedelen med Obligationer förfallna den i Augusti i8*o,med 3 Procents årlig
Ränta för 2 åV.
Orsaken, hvarföre jag föreslår RiksgåldsConfo;ret till dessa liqvider, är den öfvertygelse , att Banquens Credit, åtminstone i Opinionen, lider mindre härigenom, än om liq viden irfimediatement af Banquen skulle verkställas! r <>ul“ 3-0 Banquen eller BancoDisconten öfverläder båda dessa FilialDisconters fordringar, hvilka, hvad de private Gäldenärernes Skulder beträffar, med tästadt billigt afseende pä den, i synflerhet i Land orterne, rådande penningebrist, sorn gör ett skonsamt behandlande oundvikeligf, icke böra indrifvas på kortare tid än 6 år, och skulle jag önska att denna tiden kun. de förlängas till 8 år.
Banf (tjuea i tillfälle; att efter hand med de ingåen* Deli 17 Martil, f. in. de fordringarne fortsätta de nya utgifne RiksgäldsSedlarnes Realisation till BancoSedlar* då RiksgäldsSedlarnes Credit uppehälles , utan atf Banquens blifver förminskad.
Riksens Stan*) der lära, i lall detta föreslagne Liqvidationssätt vinner bilall, vidtaga något Förordnande, att Banquen igenom dess Discont åter utgifver Sedlar i någorlunda proportion af FilialDiscötlternes Fordringars in betalningpå det att Röi relseCapitalet icke allt för mycket skulle förminskas, till Handelns och Näringarnes för* fång.
Dock skulle jag, för min del, önska, att en sålunda medgifven Ökad Discont-råft för BancoDisconten egenteligen ‘anyändef“fi|i jordbrukares hjelp, och att Räntan derföté klefve nedsatt på dessa nya UtlåningsSummot ffell atala da o i «, V C sa 4:0
Skulle de för Disconternes Skulder "af RiksgäldsContoiret utgifne 3 Procents Obligationer på l och 2 år få begagnas uti Götha Canalsoch Malmö Disconters LåneLiqvider med BancoDisconten i dock, på det att icke missbruk härmed må äga rum, tillstyrker jag, att den obetydliga Rabatt i dessa Obligationers värde -emot contant, calculerad efter den återstående förfallotiden, bör i sådana Lårie-liqvider beräknas.^ H5n - ., r, 5:0 Om Riksens
Ständer skulle behaga anta^ ga detta af mig vördsamt framställda Project, trör jag, för min del, att det blifver öfverflödigt, Utt, på sätt Höglofl- Utskotten föreslagit, antaga en ny Lag in Casu för detta Liqvidationsi Den 17 Martil, f. m. sätt, emedan hvarje Fordringsägare ofelbart skall finna, att han härigenom erhållit allt hvad han efter
Lag skäligen kan förvänta. r* vid vad flutejigen Götheborgs Discont,angåf, 5a då, genom den af Högloflige Utskotten uppgjorde Calcul, är vitsordadt, att denna Discont, långt ifrätr att vtrra på obestånd, tvärtom hat ett ganska betydligt öfverskott af icke mindre än 34?^ 12 R:dr, anser jag för min del, lika ified Herr CprnmerceKådöt Krull, vara bättre, att emot fullgod säkerhet, Bqnquen lemnar denna
Discont ett biträde af 200,000 Rtdr, och tillåicc denna Discont att sjelf Utreda siqa af. fai rer; dock torda härvid varn nödigt,, att förlängfi<denna iDiscontGtJtr&ys tid med tre år * på det att ^ordringåmei raå kunna hinna att ^ -tua*» Gäldenäterr.es alltför stora betungande, och med vilkor, att inga nya fJft under denna förlängda Oetroy-tiden 1% ‘Skfe » samt att det blifvér'
BaricbFhllttiägtigei uppdragit,, att i häröfver hålla fen'xontrollerandé uppsigt^ Skulle Herr Grefven och LandtMarskalkejnr och Högloflig?
Ridderskapet och Adeln finna dessa af mig gjord* Anmärkningar oeh:-irainställningar förtjena något afseende , forde' Högloflige Stats- och BancoUtskOttens Betänkande blifv^ äterremitterädt, och detta mitt vördsamma Anförande fa åtfölja detsamma. ' ^ 'nn^tcah .v , u>v»a uit&urawo tVt>b ötotwiteado tor,möl Grefve Gyllenborg, Johnn Henning, hade inlpmnat ett så lydande Memorial^.
t > V \ 1 ■>'it» Då, vid FtfialDisconternes inträffade obe” Den 1 f Mårtii 9 f* «. stånd,jag nästa», allman t-hörde yttras den tanka , att FOJdringsagarnéi Htscontenje-borde, för blifvande förluster; skadeslösa hållas af Sta* ten, som borde
Disconternes utredning ombesörja; men jag deremot ansetta Statens medel äfven så litet borå an väodas^ilL godtgörande af enskifta föriusrer , sorn jag trott Riksens Ständer vara berättigade-att upphäfva Fordringsägares?
j FilialDiscontemc j Lagen förvarade rättighet, attsjellve göra sina Fordringsanspråk gallander fann jag mig . med ett så felaktigt omdöme icke skicklig till förberedande åtgärder afvtt ärende, der min öfvertygelse var rakt stridande emot den gällande vik jans, och de hufvudgrunder, hvarpå Högloflige Stats* och BancoUtskottens
Betänkande*i öfvetenesiämmelse dermed,...h vilar; och ehuru mitt yttrande, * följd af detta tänkesätt, mera innefattar en Reservation emot hvad år föreslagit och hufvudsakligen torde blifva gilladt, än fötsleg till hufvudsaklig rubbning i en Plan, som, i förlitande på Utskottens upplysta pröfning, älven jag torde börjrnnse vara den eni da användbara och antagliga, anhåller jag likväl, atfr vid Betänkandet, sorn otvifvelaktigt återremitteras, några *'«.uringar fä framställa-, i den ordning Betänkandet dertill föranleder.
"Att, sedan ActieÅgare i Malmo oell Götha CanalDisconter lemnat obestämda och byilkorliga svar uppå, den, dem i afseende pä
Discont-rörelsen gjorda fråga, haf var Utskotten icke funnit någon betänklighet att, utan ActieAgares vidare hö• rande p tiU öfverläggning företaga frågan om 84, Den 1?
Martti, f^tn. filialDisconternes utredande genom Statens försorgmen dervid uppstår en tvekan , som torde böra undanrödjas, huruvida någon större rättighet Staten tillkommer, att om Disconter.
- 3 ;n ver mg förordna, derigenom att Actieoldyir hörfU, 41 de »eke blifvit kallad:; elltk kanske icke kunnat kallas, att , vid talans £ö,lust, afgifva ett bestämdt svar, äfven.; sorn, om ock ActicÄgarne lemnat bifall till föveslagqp åtgärder , huruvida derifrån kunnat hämtas någon JajjlägaiTittl#baWt;'för FordringsÄg^rne i», Disconteme några Liqvidations-vilkqr föreskrifva.
Jag tror, för. min del, att icke en gång ActieÄgares bifall bordt kunna inskränka Fordringsägares lagliga rätt att brin, ga
Disoonterne å>Qoncourf!r- öllståBd , och att dervid tillgodonjuta den rätt , Lagen dem tillägger , och i denna enda lagliga väg, utan Statens mellankomst , synes mig att detta, Ärende, så mycket hellre, bordt behandlas, soth Riksens Ständer, ehuru sjelfve Lagstiftare, ä* ro till Lagars åtlydnad lika förbundna, som den enskijta Medborgaren * och det vöre ett för Personlig och Egendoms - säkerhet vådligt praejudicat -om densamma Lagstiftande Magt-, sorn är vårdare af Lagen§ efterlefnad * sjelf tillåter sig , att, med afvikelse derifrån* göra
Men jemte det jag anser Focdringsägar s rätt kräfva, det Staten icke, på föreslaget sätt, med Disconternes Li q vider sig berättar , an^er jag äfven Medborgares rätt i »llmänhef, t enahanda yrkande instämmaj och då Utskotten förklara , det någon uppoffring af allmänna tillgångar b liff er för Discont er^ Den 17' Martti, f. ml nes utredning oundviklig, frågas icke utan anledning, hvad rätt Rikets Ständer äga att använda alla Medel till Enskiltas fördel, samt oui dét är med billighet öfverensstämmande och bör hänföräs till allmänna förbindelser, att till exempel de Hörra ProvinceTria i Riket, sorn i ©iseonter icke deltagit j eller af.^ådaaa Inrättningar njutit itågon nytta, böra med Bevillning hjelpa de oredor , 'hvartill felaktiga Administratiorier af Riscoh terne föfanledt» hvaremot jag för min del önskat, att användandet af Nationens bidrag en gång blef återfördt till dess rät tb förenta t-jd Statsbehof ven och Myntvärdets;tu^pttäTOl&ittiepAsiioA fniid lis J i åa cpil^s! «9iBji*Ägnnbro'f. s/e*- Sedan jag således af anförda skäl förklarat mig icke l Utskötffcfis Betänkande instämma, torde det tillåtas mig att älven få yttra, Hvad’jag ahäfjfoj närinare upplysning af R:tänkän"det tbrdé Kiulda förVärttäs.
Utskotten yttra> det Se$é5te«>Wunderkastndt någon sakestdl&råknihgzft‘-IdiPii mycket Bomglen för sina pvhcäpbGåi/ia Cufnd och Malmö Disconter r&hki^big!temtetri(*(frtirmgdr slitteUgen khå fogn nia dtteihfifoi}'i>bV} nfrretf^’ d6ft¥ä ‘obestämda förklaräad#f,ht&«teå $glräbågfct närmare kunna utredas, helter Nationens eller Banquens uppoffring till större öller n. ndre belopp icke kamvara Nationen likgiltig’ , och ert utveckling deraf torde Skäligen' af Pögloflige BaneoUtskottet kunna begäräs,’söm med upplysning om de Fordringar r Dfecönterne, hvartill Banquen. i alla fall till betalning ägt företrädesrätt, i samtnanhäng dermed* framst alles dei é* SÖ T)m 17 Marfil, f. m. lika förhållande till förlust för Ranquen, sorn inträffat vid ett annat 'behandlingssätt til!
Disconterpes utredning i jemförelse till döt För* slag, som i Utskottens Betänkande innetatfae, hvarjemte, och i grund af den förmodan, att Kögloflige BancöUigkottet fotat siria Calculer på bestämda beräkningar, jag önskar sit 1$ Utskottets upplysta pröfning underställa , om icke en gräns borde bestämmas för Banquens möjliga förluster, hvilka i annan Väg, om så fordras, af Statens Medel kunde godtgöra», och hvartill jag förahlåtes af den farhåga, att des* sa förlaster sluteligen bldva för Battquen större än man nu sig föreställer, om jemlikt Utskottens Betänkande, icke nya Lane utvägar öppnas för nu säkfa och ordentliga Låntagare , sorn omsider ännu blifva osäkra , då Lån-till flera Millioners belopp innom få 4r skola ihdrifvås, utan alif Låne-biträde dertill , och då-, genörn UtmätningsAuctiöner, elen omtänksamme hus* hällaren jemte vinglaren kommer på obestånd.
Jag förmodar väl Utskotten, med afseende å allmänna yälfärdens fordringar, och de Bad* tjuen botande större förluster , genom en hastigare indragning i Discont-röreisOft, i dess Väntade Fin*nc$Betänkande deremot boredt erforderliga Correctiver, och föreslår derföre vörd^amligen, att prörning>n af förevarande Betänkande, då det ifrån Utskotten återkommer, måtte hvila , för aft i sammanhang nied Financeflanep afgqras, Utskotten hafva, i förening med den albi närmare meningen, ansett
Disconternas för» Den jf Martil, f,'Vi.
?7 gittande i Conrours-tillståpd hafva mediört så torstörande Verkningar, att .försök^ till vederläggande deraf varit en vaBajägtig åtgärd 5 men vid jemnförelsen, af följdcrne ai hya:!
Utsko1 en föftjlagir Ofth de, sorn- kurmat beredas i föreuing.med Concours-tillståndét^torde kunna bevisas,-att-,.Gäldenär,erne, kunnat bhfya meia hrlnma med det sednare och hittills ej mindre tin.-ka Uagen, både i an>c-en dfc till fordringsägares rätt twl fulla.-- beloppet a v Capital och Räntefordringar fått blifva oförkränkt, än- Banquen för oförmodade uppoffringar blifvit befriad.
Disconternes försättande i ConcQurs-tilIstånd., i anseende till Borgen%rernes mängd och spridda viflelse-prt< r, kan väl icke klifva mera gäfland» jtjjl afyikelse ifrån Lagens föreskrift i dessa, än an* dra större Concourserj men det anmärkta förhållandet* $0111 skulle npps-tå i anssepde. till Disconternes Gäldenärers derigenom uppkom» mando förlägenhet, visar sig vara,*^ra betänk ligt !
Ampärkmngsvärdt förekommer dock , att då; U^kotf»*! fötklaraf.-sig hysa; ömhet för "depås belägynlj^t, hnfya liltväi Utskottqn icke gif» vit dem anvisning till Läns erhållande , -icke en gång till någon del att , liqvidera de. flera Millioner, corp innom få år skola betalas, och hvartill utvägar saknas »^då Fil iakDisepn tern» upphört., Qch BancoDiscön.tepii!
UtlåningsSun» tija ickg i blifvit ökad j och dietta förhållande kunde gifva ny anledning tijj den tanka mati kanske förut hyser, att det är mera i afseende på Greiditorerne än Debitorerne man så omsorgsfullt fordrar Statens uppoffringar j enär 23 Den 17 Martii , f. 111. olyckor får Debitorerne snarare beredas än fö^ rekommas genom de anstalter, som äro föreslagna 1 Utskottens förevarande Betänkande.
Jag bär deremot trott , att man i ConcoursT tillståndet kunnat, i samrm.nhang dermed, föreala åtgärder, sorn , i förening med Lagens kraf, blifvit mera gagnande både för Fordringsägare och.
Gäldflnärer , i synnerhet om man måste antaga , att en uppoffring af allmänna Mede} mast» i sådapt Jiiföamåf ske, och ej detta ändamål hada viden proclama, Actieägare, Fordringsägare och Statems Ombud, kunnat ingå i öfverläggning^ om Statens biträde, i ordentlig väg erbjudas,, de Fordringsägare, sorn hellre i öfv<jren&komm~lser ästundade ingå , än afvagta Concoursens utgång emot öfverlå-' telse af deras t ordrings-anspråk , och 0m , i motsatt förhållande 111 hvad nu är föreslagit , man användt Statens (
Iler Banquens iförsKotter, icke directe till löfmon för Fordringsägare, utan till underjättande af vsäkrare ■ Gäfdenärers inbetalningar till
Disconterne gisl$* na osäkra , sorn man i. glja lemna åt deras oblida öde , tror jag , att genom denna utväg, och d^pap. således varit i »illiälle att erbjuda Fordringsägare: fordelakti-J gare betalningsyilkor , pinot förbindelse af en lindrigare Ivehandling, i-afseende på Gälden^* rerne, att det sä kallade farliga
Cor cours-tillsfåndet blifvit mindre farligt för dessa Discönternes Debitorer, och- haft mindre menlig inflytelse på Pennings-Tq^ds^j^lJipänbet» än verkställigheten af hvad Utskotten föreslagit.
Det förekommer mig, som användandet
Den 17 Martti, f. m. 29 af samma Summor i denna ordning icke skul-’ le möta större svårigheter i verkställigheten , och likväl bereda samma ändamål under en Lag, enlig DisConfernes behandling, och hvarigenom man äfven förekommit det orättvisa omdöme, hvarmed man sannolikt skall af Fordringsägare mötas , att nemligen , oaktadt ali detn tillagd förmöftjl de torde yttra, att man underkastat dem tvångslagar till deras förlust, samt att Discohterries Concours-tillstånd skulle hafva dem en större fördel beredt , i hvilken omständighet likväl ali vederläggning, grundad på behörig beräkning, vöre omöjlig.
Vid nit varande förhållanden, då tidpuncten icke är förhanden för Fri oi dentlig Myntreglering , med hvilken, den vidt omfattande Statshushål im-Agsplän bör stå i sammanhang, som för framtiden åtminstone är’ att önska; och då Sedelmyntets successiva förbättring icke bör beredas i annan väg än den naturliga, genom ökad Pfoduction och öfvervigt i Handel, anser jjag RBFelseCa pita let i åét närmaste böra blifva oföräridradt till nästa Riksdag, och da underrmed^ifvandé ätt
Drscontrörelsen i det hela bör småningom itiskrankas , jäg likväl anser ganska vådligl , att i sådant afseende nu genast vidtaga så brådstörtande anstalter, sorn Utskotten föreskrifva, föreslår jag, att såsora Correctiv emot den synbara inskränkning i RörelseCapitalet, Betiinkandel framställer, Banco-'
Drscontrörelsen utvidgas till nästa Riksdag till beredande af Låneflyttning för säkre Låntaga-i re ifrån nu varande FilialDisconter af de tillgångar; sorn BaacoUtskottet ansett sig kunna
Den 17 Martu, f. »«. för Fordringsägares förnöjande medgifva , och i öfverensstämmelse med dé tillgångar BancöUtsköttet i öfrigt finner kunna till tempöraira biträden användas j hvilka blott för tillfället och vid brytningen af
Discönteinas allmän«a upplösning nu påkallas, af allmänna Penhinge-förlägenbeteti af t användas i den väg,' hvarifrån de Sedermera, under en ordentligare sakernas ordning, till angelägtiare föremål böta återföras»- j r-j dt ' ■ V / Slufeligen och hvad angår
Discötitefries på fear.quen till inlösen ställda Assignationer »• hvilka jäg anstfr vara i ett annat förhållande, än af Disconterria utgifna Treprocents Öbligätiottef, och i anseende till hvilka, jag ömskat förgaHmänna Crediten $ att Inlösen aldrig blifvit afbruten , hel 1st deras Credit med mindre betydligt understöd ofelbart blifvit uftderHå.llen , Och hvarigenom det blifvit forekömmn 4 soto nu inträlfät, att de mindre bemedlade med Rabatt dem sig afhätfdt } så ehuru, de nu’ icke äro i samma händer, sorn vid pjscQpjernes inträffade obestånd, anser jag dem likväl böra al praten elie^ Banquen genast inlösas till deras (aila belopp, i afseende derpåatf de arO åtri llda på Banqtien till inlösen, Ycke leranät Innehafvarne någon Ränta , samt i synnerhet derföre att de innehalvas af-detij^ingace; -it|linätilietea , pcb detta omdöme om AssignQ.tiG» . nerue, är enahanda, antingen ^Utskotten* Betan- c kande godkännes, .eller oni DiscqnteSna blif- : ~ vit försatta i Concours tillstånd*,, £jå i fallet jag skulle ansett Staten eller Banquen , Den 17 Martu, f nil g|£ Söffl Assignationefne inlöst, berättigad till Ii. ka andel i tillgångärne efter AssignatiofterneS belopp , inen hvaremot ^Baoquens företrädesrätt till betalning för sina j lJisconterne ägande Fordringar, icke bordt medgifvas.
Jag anhåller vördsammeligen, att detta Anförande må Betänkandet till Utskotten få åt likstol 9«0ä»i»gtiV filt *amnbio. éc.r - Hett af Dar elli.
Isaac, uppläste följande i ’
I anledning af Riksens Ständers Stats - och BancoUt.sk Verkt ns Utfedning, grundad på Köngl. Majus Nådiga ^Proposition, om allmänna Pentlinge-röreisen Och Mynt värdets upprätthållande m. m. får Jag liåfmedVlsf dt-n äran , tili ytterligare utveckling äf mak tprrjji samma ämne afgift» vördsamma' litprnöriäl, pdmjukast föreslå V rt; nica MOT imild Jan " eac« ... e, 6:TiÉpfR?f!‘sÄf&/‘lauders Banque bibehåller sin Disdont och såsom hädanefter den enda i Riket, Öft83zi»s9 Wäbwgår' efter behbfv^f.
Stoa livin lita B gRf ■Jaens f hncii-Jdo stu östr Banquen lemnar årligen
Sina bestämda förs Ko tf er till' 'SpannmålsDirectiorten Och till.
Göfba eåttäi.-
Asf ^wornt un oa.g.: > iomenttY'.. i trrre?, t stniiB ..ian jrr.»v)«■ 1 Banquen inköper -årligen ett visst qvahturn'!
Silfver q toVarméd småningom ökas dess SilfverFontf till framtida Realisation, och med de öfriga BanqUens inkomster ökas synneiTrgast UppodlingsUånen. 5 0 32 Den 17 Martil, j. mi Banquens Sedelstock minskas således icke känbart tor Näringarne ; men igenom en årligen, ehuru litet ökad SilfverFond, skulle Banquens Credit och Sedelvärde beständigt tilltaga Ingen BancoSedel utgifves tills vidare på mindre än 50 R:dr. 2:0 Riksens Ständers Riksgäl dsContoir öfvertager FilialDisconternas alla Tillgångar och Skulder. Banquens Creditiv till RiksgäldsContoirefc upphör, men RiksgäldsContoiret får till Hypotheque för sin Sedelstock Kronans Domainer, Hemman, Allmänningar och RecognitionsSkogar, samt inväxlar tran utsatt dag under 5 år allt DiscontPapper, till fullt belopp af Capital och Ränta.
Härigenom skulle äfven RiksgäldsContoirets Sedlar, i sitt nuvarande förhållande till Banco, säkert bibehålla sitt värde, då de mottogos i KronoUtskylderr.e, då Landels närvarande RörelseCapital icke Ökas, och då RiksgäldsContoiret allena utgifver nödvändiga SmåSedlar 5 men hvar och en upplyst finnér Den 17 Martii, f. m. 33 för Handeln, Fabriquerne och Jordbruket, fördelarna; af ett tillräckligt