Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid den öfverläggning, som förevar förra gången denna fråga föredrogs, ansågos dessa conti oller icke leda till ett önskat ändamål, men medföra många svårigheter och icke vara verkställbara.
St. icke falla ett annat beslut, innefattande förslag till andra controller, som anses lämpligare, så finnes naturligtvis ingen annan utväg, än att anmäla ett sådant förhållande hos K. M., nemi. att dä Ständerna icke kunnat instämma i Kammarrättens förslag, hemställes, alt saken måtte få bero vid hvad hittills varit gällande.
Alt nu bifalla denna punkt skulle jag tro vore åtminstone att börja i oriktig ända, ly då har R. o. Ad. med detsamma yttrat, att något skall beslutas.
Kan man deremot icke komma öfverens om något nytt, bör man åtminstone behålla den utvägen qvar att låta del gamla blifva beslåndade.
Skulle man börja med att bifalla Utsk:s hemställan i denna punkt, så är man tvungen sedermera att hälla ut med att skapa förändringar, om äfven alla de hittills gjorda särskilda förslagen, såväl af Kammarrätten och Utsk. som de af reservanterna ytterligare förbättrade upplagorna, skulle förkastas.
Jag hemställer derföre, att denna punkt måtte få hvila till dess sig visar, om R. o. Ad. förenar sig om något förslag.
Uppå härefter af H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. uppskjöts pröfuingen af denna punkt, intilldess R. o. Ad. beslutat om de framställde förslagen lill förändrade controllföreskrifter.
24:de punkten, ang:de väckt fråga derom, att hvarje handling, för att äga gällande kraft, borde skrifvas på eller från början förses med behörigt stämpladt papper.
När man jemför hvad denna punkt innehåller, med de särskilda upplysningar Ufsk. varit i tillfälle inhemta, ronde reqvisitioner af chartor i Slatscont., så torde man inse, att några controllers vidtagande, utöfver dem, som nu finnas, äro af behofvel påkallade.
Om den nu rådande sinnesstämningen skulle fortfara, tror jag visserligen, alt inga controller skulle behöfvas, emedan en allmän uppmärksamhet för närvarande är fästad vid detta ämne, och de, mot hvilka controllerna skola ut - Den 15 Mars. 383 öfvas, säkerligen nu äro mera än förut på sin vakt.
Slalscont. har från Banken reqvirerat papper lill charlor för detta års behof, och lade till grund för denna reqvisition en uträkning af hvad som förut årligen i medeltal åtgått, och till delta medeltal förmodar jag pä gotia skäl, att Stalscont. tillagt en rund summa, till ersättning för hvad som blifvit försnilladt under de sednare åren, då uppmärksamheten härå icke varit så strängt fästad.
Till följd af dessa uträkningar reqvirerade Statscont. två millioner charlor, i öfvertygelse att detta skulle uppfylla behofvet.
Innan 6 veckor förflutit af det nya året, fann Statscont. sig likväl behöfva reqvirera ytterligare 700,000 charlor.
Märka de personer, som hittills utöfvat försnillning, att ingenting i controll väg göres, så torde reqvisitionerna hädanefter icke komma att blifva så stora.
Detta torde således vara ett bevis på alt controllör verkligen be, höfvas, och alt det icke är ändamålsenligt eller förenligt med den omsorg, som representationen bör hafva om Statens medel, att på en gäng låta alla controllör upphöra, i synnerhet som Styrelsen säkerligen vidtager sädane antingen Ständerna yttra sig deröfver eller icke.
I afseende å den uträkning, som i denna punkt finnes, att det skulle medföra en årlig uppoffring för Staten af liera tusende charlor, om alla chartor skulle ombytas hvarje år, så vill jag nämna, att den grundar sig derpå, att när Utsk. funnit, att Statscont. redan på årets första 6 veckor kunnat missräkna sig på 700,000 chartor, sä vore, om chartorna endast skulle gälla för det år, under hvilket de blifvit stämplade, förlusten för Staten troligen icke för högt beräknad med 8 ä 10,000 r:dr. II. o. Ad. biföll hvad Utsk. uti denna punkt yttrat.
25:te punkten, äng de ett framstäldt förslag, att till Statens uppbördsman skulle erläggas stämplade pappersafgiften för köpe-, bytes-, gafva- och fastebref.
Mörner, det af BorgareSt. i afseende på lt, 12, 13, 14 och 15 §§ af ch.sigill.förordningen fattade beslut, innehållande : ”Ståndet beslöt bibehållande af nämnde §§ uti nuvar. ch.cigill.förordning, endast med följande tillägg vid 11 §: ”Till vinnande af controll deröfver, att stämplade pappersafgiftcn må af köpe-, gåfvo- och bytesbref lill föreskrifvet belopp utgå, skall det åligga häradshöfdingar, att inom 14 dagar efter hvarje tings slut, samt rådhusrätten årligen, i början af Januari månad lill Konungens Bef:h:dc insända uppgift å de fastighetsköp och byten, hvarå första uppbudet blifvit meddeladt, och bör afgift, motsvarande påbjudna ch.sigill.beloppet, efter första uppbudets erhållande, inbetalas, emot qvitto ä brefvet, till kronofogden eller magistraten i orten, hvilken det åligger att desamma redovisa, i sammanhang med afgifterne till Wadstena krigsmanshus.” Föröfrigt lades utlåt.
N:o 29, i afseende på omförmälde § till hanlingarne”.
Häraf synes, att BorgareSt. har vidtagit en åtgärd för att bereda mera reda och ordning i de frågor, der kan - 3S4 Den 15 Mars. ske en sådan åtgärd är mest af behofvet påkallad.
Om R. o. Ad. förenar sig i detta BorgareSt:s beslut, så är kanske allt åstadkommet, som för närvarande kan göras, utan att man kommer in i alltför stora vidlyftigheter, utan alt man behöfver tillsätta nya tjenster och sådant mera samt tillskapa nya sportler för revisorer i vissa verk jemte öfningar i konsten att klippa vertikalt med flera småsaker, som jag tror för domaren på landet icke skulle vara mycket uppbyggliga.
I motsats till den siste talaren, tror jag, att just det beslut, som BorgareSt. vidtagit, skulle, i händelse det komme att blifva Ständernas, icke leda till ordning och reda i chartauppbörden, utan tvertom till oreda och oordning.
Den värde talaren tyckes icke för sig hafva gjort rätt åskådligt hvad med ch.sigill, förstås och huru med dess uppbörd tillgår, då han velat uti den sednare inblanda kronofogdarne.
Den värde talaren torde dock veta, att ch.sigill.uppbörden är en statsintrad för sig, skild från den allmänna uppbörden i Riket, liksom postmedlen och tulluppbörden.
Det egnar sig då icke att taga Statens allmänna uppbördsman till en sådan befattning, ehuru visserligen en sådan utväg skulle befria oss från de kostnader, som de ytterligare controllör Utsk. föreslagit skulle medföra; men måhända skulle Staten på annan väg komma att vidkännas vida större kostnader medelst de balancer, som, efter hvad erfarenheten visar, ofta inträffa hos dessa embetsman.
Icke eller kan jag, såsom Hr Grefven, finna någonting så löjligt deruti, att chartorna skulle klippas vertikalt eller att sportler skulle beredas för vissa tjenstemän m. m.
För min del tror jag att utgången skall visa, att dessa åtgärder hafva med sig sin goda nytta.
Jag tillstyrker derföre, att R. o. Ad. icke måtte förena sig i BorgareStis beslut, och får jag föröfrigt anmärka, att detta beslut är alldeles lika med Frih.
Oxenstjerna vid första betänk, fogade reservation, hvarföre jag anser det icke här böra komma under öfverläggning.
Jag trodde mig verkligen icke hafva begagnat ordet uppbörd i milt föreg:de yttrande, för hvilket ord jag redan förut var varnad, utan jag begagnade det äfven af Hr Printzenskjöld upptagna ordet statsintrad, så att om någon förvexling deni emellan blifvit gjord, drabbar den icke mig.
Det är visserligen anmärkt, att den punkten icke är föredragen, som rörer dessa controller, men om man vill yttra sig emot sä väl det ena sorn det andra i delta förslag, så tror jag man måste hafva rätt alt på en gång fästa sig vid det hela, emedan framställningen eljest icke kan blifva fullständig.
Hvar och en som har Utsk;s betänk., är i tillfälle alt se huru der omtalas såväl klippning vertikalt som annat mera.
Man kan visserligen göra sig förhoppningar, att genom dessa controller skola tillskyndas
Staten stora fördelar, men att dessa förhoppningar skola gä i fullbordan, dertill torde icke finnas någon grundad anledn., ehuru Utsk. förklarat sig vara derom fullt förvissadt, såsom det står pag. 20 att läsa.
Att här uppgifva - t)en 15 M a r s> 385 va orsaken derlin, är kanske icke nog delicat, men om lltsk, är så förvissadt om att försnillning sker, hvarföre har icke Utsk. då låtit väcka åtal emot de försumlige och felaktige?
Men om också underslef funnits, så torde likväl ingen kunna neka, att de allt mera aftaga, och att den offentlighet, som nu vid detta ämne är fästad äfvensom den förbättrade fabricationen af chartor, hvarigenom deras förfalskning förekommes, äro del säkraste medlet mot Statens förluster, och vida säkrare, än alla dessa klippare m. m. som skulle inrättas.
Man har fästat en synnerlig vigt vid del ökade antal chartor, som vid början af delta är blifvit reqvirerade.
Dervid torde det tillåtas mig att endast i förbigående fästa uppmärksamheten derpå, att del måste vara svårt att göra några beräkningar, då en gammal sort af chartor skola utbytas emot en ny.
Också hade Statscont. så missräknat sig, att dä den nya förordningen skulle träda i verket, och de gamla chartonia icke mera skulle fä tillhandahållas allmänheten, sä funnos ännu icke några nya chartor att tillgå.
Alt Utsk:s förslag icke skulle leda till det önskade ändamålet tror jag vara temligen klart för hvar och en, som har närmare kännedom derom.
Att BorgareSt :s förslag är vida enklare och lättare att verkställa, anser jag å andra sidan icke kunna bestridas, hvarföre jag fortsätter mitt yrkande, alt det måtte bifallas.
Utsk. har icke kunnat undvika att yttra sig om domarecorpsen i detta afseende, helst återremissen från Ståndet innefattar, att Utsk:s förslag skulle innehålla någon misstänksamhet emot domarecorpsen; och dessa anmärknrr har Utsk. nödgats besvara.
Utsk. besvarar dem, såsom mig synes, på ett ganska riktigt sätt, då Utsk. pag. 16 säger: ”Ulan att hysa någon misstanka emot domarecorpsen i allmänhet om bristande nit alt bevaka Statens rätt till ifrägavar. afgifter, har Utsk. likväl, både af erfarenheten, att vid handlingars chartering missbruk ägt rum, och af K.
M:s högstberörde nåd. skrifvelse, funnit sig uppmanadt, att för R.
St. framställa sina åsigter” etc.
Handlingar från Kammarrätten, som voro bilagde denna K. skrifvelse, innefatta, visserligen i milda ordalag, men ganska bestämdt, att dylika missbruk ägt rum och att conlroller vore af behofvet påkallade.
Utsk. har således icke kunnat besvara den K. skrifvelsen, ulan att yttra sig öfver hvad skrifvelsen innehåller.
Mörner förordade, och af BorgareSt. antagna förslag grundar sig på detsamma som Frih.
Oxenstjernas reservation, hvilken åter noptager den tanka, en af Kammarrättens ledamöter framställt.
Ar således det ena af dessa förslag riktigt, så är äfven det andra riktigt, och dä skulle BorgareSt:s vara så mycket rättare, som det åtminstone innefattar någon controll; men kan man bevisa, att sjelfva grunden för dessa förslag är oriktig, så kan icke eller BorgareSl:s anses tjenligt.
Det är för att försöka en sådan bevisning, som jag nu uppträd t.
Jag vill då icke fästa mig vid det besynnerliga deruti, att i 8 H. 49 386
Den 13 Slars. en författning om afgifter för stämpladt papper, innefattas afgifler, som icke erläggas för sådant, utan snarare utgöra en slags recognitionsafgift, såsom det fordom kallades.
Detta är likväl endast en formfräga; men de egentliga olägenheterna af förslaget äro ganska många.
Först och främst splittrar det controllerna öfver eli.sigill.försäljningen helt och hållet, emedan afgifterna för köpe-, bytes-, gäfvo- och fastebref samt bouppteckningar skulle redovisas af Kronans uppbördsman, .men för alla andra handlingar, å hvilka verkliga chartor skulle finnas, borde utses vanliga försäljningsman, som skulle redovisa inför Statscont., då deremot uppbördsmännens redovisning ingår i landsboken.
Man skulle således behöfva anställa särskilda personer, för att göra sammandrag ur landsböckerna och summera dem med Statsconhs influtne medel, för att få vela huru stor denna del af bevillningen varit.
Vidare föreslår väl BorgareSt. en controll emot fogden, men ingen emot domhafvande)!.
Fogden skulle nemi. controlleras på det sätt, att domhafvanden uppgifver beloppet af de chartor, som beliöfvas; men sådant innefattar alldeles ingen controll på domhafvanden sjelf; ty örn underslef i sådant afseende hittills ägt rum, skulle de likaväl kunna äga rum hädanefter, då domhafvanden icke behöfver uppföra på förteckningen mera än han behagar.
För att denna controll skulle blifva verklig, vore det nödigt att hofrätterna ingäfvo en särskild förteckning till Kammarrätten, som controllerade den med landsboken.
Nu vinner man dermed ingenting annat, än alt man blandar fogden i en sak, sorn han icke har något med att göra.
Man säger, att fogden skulle redovisa dessa medel på samma sätt, som afgifterna till Wadstena Krigsmanshus nu redovisas; men jag torde fä fästa uppmärksamheten deruppå, att Wadstena Krigsmanshus-afgifter äro af en vida enklare beskaffenhet, emedan de endast utgå af köpe- och gåfvobref, men icke af inteckningar, bouppteckningar, skuldebref, m. m.
Således vore för dessa handlingar denna controll detsamma som intet.
Nu är det erkändt af Kammarrättens advocatfiscal och liera personer, som hafi dermed att göra, alt balancer hos kronofogdarne ganska ofta uppstått just för dessa krigsmanshusmedel; och så skulle det äfven komma att gä med chartse-recognitionsmedlen.
För att fä chartaeuppbörden att gå rikligt, har man hittills icke funnit något annat medel, än att icke åt försäljningsmännen lemna chartor till större belopp, än hvarför de ställa borgen.
Fogdarne deremot ställa icke någon borgen, som svarar emot beloppet af hvad de skulle uppbära.
Man säger, att fogdarne hafva en så betydlig uppbörd förut, att det föga skulle betyda, om den blef något större.
Men härvid måste man likväl taga i betraktande, att den uppbörd, som fogden nu har, ingår en gång om året, och ofördröjligen redovisas; men att om han derjemte skulle få ännu en annan på obestämda tider, så skulle honom beredas tillfälle att dermed betäcka sina balancer på den ordinarie uppbörden.
Dessutom skulle parterna få resa beständigt emellan domaren och kronofogden, för att erhålla bevis öfver att charde-recognitionen vore erlagd, såvida man icke ville ställa så till, att parterne endast de - Den 15 Mars. 387 bilerades för afgiften till dess de behöfde handlingarne, då det deremot kunde hända, att fogden slutligen fick ingenting.
Allt detta innefattar så många olägenheter, att jag för min del icke kan biträda del ifrågavar. förslaget, ulan tillstyrker bifall till Ulsk:s betänk.
Hr Printzenskjöld; Det synes vara mera fruktan för ökadt besvär och ökadt göromål för den domstol, af hvilken Gr.
Mörner är ledamot, än verkliga skäl, som utgjort anledn. lill Hr Grefvens anförande.
Hvad Hr Grefven anmärkt derom, att chartornas förbättrade tillverkning innefattar ett kraftigt binder för chai ta;- försnillniugen, äger sin riktighet för såvidt det rörer den skada Kronan kan lida genom chartors förfalskning: men Grefven lärer väl icke kunna neka, att det är lika lätt alt icke köpa och icke bilägga en oefteraplig charla, som att icke göra det med en, som af livar man kan eftergöras.
Om det nu t. ex. skulle bänd t, alt man efter en domare funnit hela bundtar med köpebref, som icke blifvit charterade, månne sådant icke lika väl kan bända, om chartorna blifva aldrig så väl gjorda?
Det är således en absolut nödvändighet att vidtaga en förändring, hvarigenom man vinner en säkerhet, att chartor verkligen anskaffas för de penningar, som i sådant ändamål till domaren lemnäs.
Att icke publiciteten i detta fall förmår åstadkomma någon verksammare controll, lärer man nogsamt kunna inse.
— Den ökade contanta penningetillgång, som kronofogden genom ch. sigill, uppbördens öfverflytt ning på honom erhölle, skulle jemväl ofelbart öka osäkerheten för Kronan, emedan, på sätt Gr.
Cronhjelm erinrat, kronofogden icke ställer någon betydligare borgen för de medel han har om händer, då deremot, såsom förhållandet nu är, någon förlust för Kronan på ch.sigill.inlraden, genom försäljningsmännen, aldrig kan uppkomma.
Det är således af vigt, all R. o. Ad. icke biträder BorgareSt;s beslut.
Jag skall icke länge upptaga R. o. Ad:s tid, men jag mäste med några ord besvara Gr.
Cronhjelms anförande.
Grefven har anmärkt, att kronofogdarne icke borde inblandas i chartee-uppbörden, emedan Kronan redan får vidkännas förluster för deras balancer.
Då kronofogdarne äro af Slaten antagne till uppbördsman, skulle jag tro, att den uppbörd, som anförtros dem, icke kan anses vara lemnad i oriktiga bänder, vare sig att den är större eller mindre.
Icke eller kan jag finna, att det skulle blifva svårt eller vidlyftigt alt skilja denna uppbörd från den andra.
Cronhjelm har vidare anmärkt, alt genom Borgai eSl:s förslag skulle ingen controll erhållas på domaren.
Jag tror, alt hittills har icke någon controll behöfts.
Deruti alt förteckningarne öfver de afgifter, som erläggas till Wadstena Krigsmanshus, uppläsas från predikstolarne, ligger en sådan grad af offentlighet, att något uteslutande icke bör kunna äga rum.
Man kan icke eller hafva någon anledn. alt tro, att en person, som sjelf icke kan hafva den minsta fördel af att från förteckningen utesluta något, skulle ändå göra det, om icke möjligen af förbiseende. 388 Den 15 Mars.
Derigenom att man skiljer domaren från denna uppbörd, bar man i och med detsamma förekommit nödvändigheten att controllera honom.
Jag tror detta vara tillräckligt för att vederlägga de inkast, som blifvit emot min hemställan gjorda.
Mig synes, alt vi här öfverflödigt orda om en sak, som i sig sjelf är mycket klar.
Det är nemi. klart, såsom Gr.
Cronhjelm anmärkt, att om icke slämpladt papper verkligen bilägges handlingen, så blir argiften derför icke en eli.sigill.- bevillning, ulan en annan afgift.
Jag afstvrker helt och hållet alt öfverlemna denna extraordinarie uppbörd åt kronofogdarne, som har nog att göra med den ordinarie, och tillstyrker bifall till betänk.
Många ledamöter ropade på proposition.
Jag skall vara ganska kort, och tror mig endast på domarecorpsens vägnar, den jag tillhör, böra förklara, att den icke pä något vis kan finna sig missbelåten med Bevil!n.Utsk:s utlåt.
Att conlroller på befattningar sökas, kan aldrig blifva sårande för dem, som innehafva dessa befattningar.
Domarne hafva tillförene sjelfve varit ett slags controllanler öfver charteringen, i så målto, att dem ålegal att icke mottaga några handlingar, som ej varit behörigen charlerade.
De hafva äfven haft räll att åtaga sig försäljningen, men aldrig varit dertill förpligtade.
Vanligtvis har det icke eller varit domaren sjelf, som besörjt densamma omedelbart, utan han har uppdragit den åt någon annan person af sin omgifning.
Skulle nu domaren, på sätt Frih.
Oxenstjerna föreslagit, helt och hållet befrias frän charteringen vid domstolen, så skulle hau i stället få det större besväret med afgifvande af förteckningar lill kronofogden.
Den hufvudsakligaste invändningen, som jag för öfrigt tror vara att göra emot detta förslag, är att denna statsintrad derigenom skulle helt och hållet förändra natur, och i st. att vara en ch.- slgill.afgift, förvandlas lill en bevillning.
Jag tillstyrker derföre bifall ä Ulsk:s förslag.
Ofverläggniugen ansågs härmed fulländad, hvarefter propos. till bifall å ifrågavar. punkt af Utsk;s utlät, framställdes och besvarades med ja. 26:te punkten, angule införande af den contraII, att, vid vissa handlingars char t er in g, bilag gnin "schartan afklippes i a ne delar, hvaraf den ena bilägges handlingen och den andra tjenar lill verificution öfver charteringens riktighet; 27;de punkten, ang:de bestämmande af de handlingar, hvilka böra underkastas särskild controll; 28;de punkten, angide controUen a charteringen af intecknade skuld ford ringsbevis samt fastebref; 29:de punkten, ang.-de a:ne af Utskottet alternativt framställde förslag till verkställande af nödig ansedd särskild controll; 30:de punkten, ang;de controll-jöreskrifter i afseende på de bouppteckningar, sorn in lern nas till Just.coll. och Förmyndarekammaren, samt de fastebref hvilka meddelas af Rådhusrätten i Stock - Den 15 Mars. 359 hulm; och 3 lista punkten, ang:de en ytterligare contrull a charteringen af testamenten och böterne för öfver trädelser af ch.- sigillförf att ningen.
Hi folio •.
Härefter företogs och bifölls elen nyss uppskjntne ofvan nämnde 23:dje punkten.
Emot de controller, som nu blifvit beslutade, får jag till prot. anmäla min reservation.
Jag anser, att den enda controll, som kunnat leda till ändamålet, hade varit att skrifva alla handlingar på stämpladt papper, i st. f. biläggningschartor.
Detta har blifvit underkäudt, och jag frisäger mig för följderna.
Ofverlygad om det onödiga af att närmare utveckla det ofullständiga i de föreslagna controllerna, har jag icke yttrat mig öfver den sednare delen af Utsk:s behandling utaf denna fråga, men får emot beslutet anmäla min reservation.
32:dra punkten, ang:de förändring af t och f mom. af '7 §■
Ilr Printzenskjöld begärde upplysning om de beslut, som i afseende på denna punkt blifvit af de öfriga RiksSt.-n fattade.
Jag tyckte mig för en stund sedan höra, att Ridd.sccret. lillkännagaf, att något prot.utdr. icke från de öfriga Stånden inkommit, men som jag erhållit en promemoria från alla Stånden, kan jag upplysa att denna punkt, såvidt sådant af promemorian kan synas, är af dem alla bifallen. lindert.
Se erel. upplyste, att såsom förut blifvit uppgifvit, endast BondeSt:s prot.utdr. i ämnet saknades, och att såväl Preste- som BorgareSt., enligt de derifrån ankomne prot.- uldr., hade bifallit ifrågavar. punkt.
Då delta mern. förra gången förevar, talade jag för den mening, Utsk. här har yttrat, och jag hemställer derföre nu vördsamt, att R. o. Ad. mätte bifalla Utsk:s förslag i detta hänseende.
Förra gången detta mål förevar, talade jag emot den mening Utsk. här framställt, och på samma grund anhåller jag nu, att R. o. Ad. ville vidblifva sitt förra beslut.
Sedan tre RiksSt. afgjort frågan, så att Ulsk:s förslag blifvit bifallet, så kan det vara likgiltigt huru R. o. Ad. nu beslutar.
Jag skulle i detta fall finna lämpligast, att R. o. Ad. yttryckte en opinion, som vore öfverensstämmande med den af tre Stånd uttalade, och då jag för min del anser det vara af yttersta vigt, att den skyldighet för domare åter fästställes, som förut ålegat dem, nemi. att hålla allmänheten chartor tillhanda vid lingen, så ser jag ingen betänklighet vid att bifalla Utsk:s förslag. 390 Den 15 Mars, Gr.
Lika litet som jas skulle tilltro mig tillstyrka R. o. Ad. att frånträda ett redan fattadt beslut, utan fullständiga motiver för detta frånträdande, lika litet skulle jag anse mig förhindrad att fatta ett bättre beslut, endast derföre att ett föregående beslut vore fattadt, då nemi. den omständigheten förekommer, att Ståndet fått ämnet bättre ulredt.
Nu föreställer jag mig, att genom den historik af ämnet, som Utsk. framställt, frågan är så utredd, att II. o. Ad. genom sitt frånträdande icke gör annat än hvar och en bör göra, då lian blir bättre upplyst.
Utsk. upplyser nemi. huruledes det alltifrån 1818 och till sistlidne riksdag varit en skyldighet för domaren att vara charUe-försäljningsman, endast med den olikhet, att han under en viss tid varit frikallad från skyldigheten att ställa borgen.
Några klagomål deröfver har, så vidt Utsk. kunnat inhemta, icke försports.
Väl har man velat påstå, alt det skulle vara obilligt, att pä samma gång ålägga domaren att försälja chartor och alt ställa borgen för uppbörden.
Dessa båda förbindelser har han likväl haft förr, och orsaken, hvarför de vid förra riksdagen borttogos, var, enligt hvad Utsk. inhemtat af protocollerna, icke den förmenta obilligheten, utan dermed afsågs endast ett medel, att erhålla en controll å charteringen.
Då Ståndet emedlertid nu godkänt andra controller, finnér jag allt skäl att bifalla Utskis förslag.
Jag har visserligen ingenting emot att R.o.
Ad. en corps, likasom åtskilliga af dess medlemmar, blir med hvar dag klokare, och jag skulle derföre icke sätta mig emot det föreslagna frånträdande, om jag trodde att det medförde någon förbättring.
Jag tror likväl, alt de skäl, som vid förra riksdagen gjorde sig gällande för domares befrielse från denna skyldighet, som för dem torde medföra mera besvär än förmån, ännu hafva sin gällande kraft.
Grannlagenhet emot Hr Gr. o. Landtm, hindrar mig att ingå i någon längre discussion.