Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I det skick våra näringar, vårt tullväsende &c. befinnas, lärer det lätt inses, i4 H. 17 Den G O c t o b c r e. m. att dessa föremål fordra sitt särskilda departement; och likaså financerna, hvilket ämne man vet gifven nog bryderi såväl för Regeringen sorn Representationen.
Derföre, om man verkligen vill emotse nyttiga reformer i de förut af mig uppgifna afseenden, tror jag, att ett särskildt departement i sådant ändamål bör inrättas, och hvilket mig synes lämpligen böra få namn af Inrikes Civildepartementet.
Hr Hjerta, Lars Joh., yttrade sig vara förekommen af Hrr Lefren och Dalman.
Ad. förut beslutat att nu icke yttra någonting ang:de ämnena för hvarje departement eller ärendernas fördelning dem emellan, utan blott bestämma deparlementernas antal, samt några ledamöter härvid yrkat antagandet af tre departementschefer i stället för de två, som XJtsk. föreslagit för kameralen och financeärender, anhåller jag, att Hr Gr. o.
Landtm., på det vi en gång må komma ifrån denna temligen öfverflödiga discussion, först måtte göra propos. på antalet, eller huruvida dessa departementer skola blifva två eller tre, hvarefter vi sedermera kunna komma till namnet; ty om icke antalet först bestämmes, kunna vi här i oändlighet tvista om hundrade särskilda benämningar.
För min del anser jag dessa departementer böra blifva tvenne och hoppas, att R. o. Ad. deruti instämmer.
Jag anhåller att få göra några ytterligare anmärkningar för att visa obehöfligheten af det tredje eller s. k.
Inrikes Departementet.
En talare har sagt, att dit skulle höra uppsigten öfver allmänna byggnader; men så vidt jag vet, finnas ej några allm. byggnader, som icke tillhöra någon viss styrelsegren.
Om de t. ex. tillhöra Just.departementet, såsom tingshus och fängelser, måste det åligga chefen för detta departement att hafva uppsigt öfver deras vidmagthållande o. s. v., allt elter som byggnaderna tillkommit för ändamål, lydande under det ena eller andra departementet.
Inrikes
Ministern skulle således icke kunna få befattning med de allm. byggnaderna öfverhufvud, utan att gå i väger, för än den ena och än den andra af öfriga departementschefer.
Hvad åter uppsigten öfver -allm. vägarna betraffar, kan man väl säga, att de begagnas af alla departementers underlydande; men då de förnämligast begagnas för den allmänna rörelsen i landet, synes det lämpligast, att den departementschef, som får näringarnas vård om händer, äfven vårdar sig om vägarna.
Hvad vidare postverket angår, är det likaledes en inrättning för allin, rörelsens beqvämlighet, bör således stå under samma vård.
Den värde ledamoten, som talat för ett Inrikes Departement, vet bäst, att huvar, forvagnsinrättning ej bär sig, men att den ändock anses böra bibehållas till lättnad för allm. rörelsen.
Jag ser således icke, huru forvagnsin - Pen Q Octo ber c, pj. i3i rättningen skall kunna skilja? frän näringarnas departement utan en hämmande sönderstyckning af urenderna.
Beträffande derefter landtmätericont., har fråga ofta uppstått, om denna inrättning rätteligen hörer till näringarna eller drätseln; men nödvändigt hör den til! endera af dessa och ej till en 3:dje afdelning.
Efter min tanka hör den för sin oumbärliga gemenskap med skattläggningsverket närmast höra under drätseln.
Hvad slutligen tullverket vidkommer, vore det besynnerligt, om tullen skulle skiljas frän drätseln, enär den utgör en så betydlig del af statens inkomster, och deras erhållande utgör tullens förnämsta syftemål.
På grund häraf kan jag ej linna annat, än att det här föreslagna tredje departementet eller s. k.
Departementet endast skulle tjena till att sönderstycka de tvenne öfriga förut befintliga departementerna, hvilka innefatta allt, hvad som tillhör båda näringarna och drätseln.
Jag afstyrker således all anmärkning emot Utsk:s betänk, i denna del, och instämmer med Frih.
Cederström i begäran, att Hr Gr. o. Landtm, först täcktes göra propos. på antalet af de nu ifrågavar. departementerna.
Den värde ledamoten, som sist yttrat sig, synes mig egentligen hafva hemtat bevisningen för sin sats derifrån, att de särskilda departementerna nödvändigt måste understödja hvarandra.
Men på detta sätt skulle man slutligen kunna leda sig derhän, att»t. ex. chefen för Krigsdepartementet äfven skulle öfvertaga financerna; ty onekiigt är, att intet departement står alldeles oberoende af de öfriga.
Sålunda ser jag emedlertid icke saken.
Om en inrättning, af hvad slag som helst, medför någon lättnad för näringarna, vet jag icke, hvarför chefen för näringarnas departement endast på sådan grund skulle öfvertaga vården af dessa inrättningar och t. ex. blifva vägbyggare eller hafva tillsyn öfver postverket.
På samma sätt kati jag ej inse, hvarföre tullen endast derföre, att den ger inkomst, skulle skötas af Financeministern, ehuru det är gifvet, att inkomsten skulle lemnäs dit.
För min del finner jag det alldeles omöjligt att så ordna de ifrågavar. departementerna, att de ej skulle hafva något med hvarandra att skaffa, och det vore måhända ej heller nyttigt att bilda sådana stater i staten.
På grund häraf har jag icke kunnat öfvertygas af den siste talarens skäl, och kan ej med honom instämma, särdeles då jag finnér så mycket att göra vid dessa departernenter, att jag ej vill lägga på tvenne personers ansvarighet en sådan mängd göromål, hvaraf tre personer skulle hafva full sysselsättning.
Hr Lefre'n: Jag instämmer så vida med Gr.
Horn, alt jag önskar en reform i den nuvar. departementsfördeinin- „ gen, och att vi måtte få verkliga administratörer; men då lian tror, att skyndsamheten skulle befordras genom en sä - i32 Dett 6 October e. m. dan sÖncferdelhing af ärenderna, sorn lian föreslagit, är jag icke af samma tanka med honom.
Skulle namnet på den särskilda minister, Gr.
Horn föreslagit, lämpas efter befattningen, borde den heta
Diverse-depärtementet; och att hafva ett sådant departement tror jag ej leda till ordningens befordrande.
Landtm, hemställde, om R. o, Ad, behagade såsom sin gemensamma tanka förklara, att de i 3:dje och 4;de mom;n upptagna tvenne departementer borde fördelas i tre, på sätt Gr.
Horn föreslagit, Ropades starka nej, blandade med ja; i anledn. hvaraf II.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han tyckt sig finna, att den framställda propostn blifvit af R, o. Ad. afslagen.
Jag anhåller om propos, derå, att R. o. Ad. må såsom sin gemensamma tanka antaga följande redaction af 3:dje och 4;de momin : ett departement för Nä ringar ne och A11 m ä n n a Ordningen; ett för Drätseln.
Emot Ht* v.
Hartmansdorffs förslag måste jag anmärka, att det icke står i öfverensstämmelse med R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut, enär lian sagt, att vården om allm. ordningen skulle tillhöra departementet för näringarna; ty enligt det redan fattade beslutet skall det tillhöra Konungen ensamt att fördela ärenderna emellan departementscheferna, och vi hafva endast att bestämma antalet af departementerna under en generel benämning för hvarje.
Sedan R. o. Ad. redan beslutat att ej ingå i några bestämmelser om de ärender, som skola tillhöra hvarje departement, tror äfven jag, alt vi nu endast hafva att tillse, huruvida de ifrågavar. departementerna skola blifva två eller tre; och den enda fråga, sorn bör afgöras, lärer således vara, örn Ståndet godkänner eller afslår det framställda förslaget att bestämma de ifrågavar. departementeruas antal till trenne, Hr Lefre'n: Sedan Hr Gr. o, Landtm, förklarat, att frågan om de tre departementerna blifvit afslagen, är det ganska riktigt, att man, på sätt H1' v- Hartmansdorff begärt, nu kommer till frågan om namnet.
Men till ledning härvid anhåller jag, att R. o. Ad:s på f, m, fattade beslut måtte uppläsas.
Ridd.Secret. uppläste det af R, o. Ad, på f. m. fattade beslut, att uti grundlagen må bestämmas endast de allm. föremålen för de särskilda departementerna; men att det må öfverlemnas till K.
M. att genom särskilda, utfärdande kungörelser bestämma den närmare fördelningen af göromalen departementerna emellan.
Den 6 October t. m.
Det är således de allm. föremålen för de begge nu ifråga var. departementerna, sorn böra bestämmas; och mig synes, att Hr v.
Hartmansdorff ganska riktigt bestämt dem, nemi. för näringarna och drätseln.
Då det var jag, sorn föreslog den propos., hvilken R. o. Ad. på f. m antog, torde min uppfattning af detta förslag kunna tjena till någon ledning vid den nu förevar. frågans bedömande.
Jag får derföre förklara, att jag väl åsyftade, att allm. bestämmelser gåfves örn föremålen för hvarje departement, men ingen definition på hvad som skulle förstås med hvardera namnet.
Jag är således ense med Hr v.
Hartmansdorff, hvars förslag jag gillar och hvilket jag anser ingalunda stå i strid med beslutet på f. m, Hr Hjärne, Harald:
Då den propos., som Hr Gr. o. Landtm, sednast framställde, sades vara föreslagen af Gr.
Horn, hemställer jag till Gr.
Horn sjelf, om lian genom svaren på den framställda prpposm anser sitt förslag vara af Ståndet besvaradt med nej.
Så vida R. o. Ad. redan anses hafva afslagit frågan 0111 de tre departementerna, så att nu endast återstår benämningen af de öfriga tvenne, får jag förklara, att jag anser det ena böra benämnas Inrikes Departementet och det andra Finance-departementet, Man bör icke här uttrycka sig med några långa benämningar; ty om man vill uttrycka flera föremål för hvardera departementet, skulle man måhända slutligen komma derhän att nödgas upptaga alla, hvilket åter är i strid med R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut.
Jag vet således icke, hvarföre man ej kan åtnöjas med att uttrycka namnen på dessa departement ter med ett enda ord, och då skulle jag tro, att Inrikes
Departementet vore lämpligast för det ena och Finance-departementet för det andra, helst detta sistnämnda tillräckligen uttrycker, hvad dermed menas, eller att departementet skall pmfatta
Rikets både drätsel-? och kameral-väsepde Hr von Troil:
I den sednare omständigheten instäm-, mer jag med den siste talaren, och tror således, att 4:de mom. bör heta: en för Finance-departementet; ty detta ord är redan allmänt bekant, och jag vet ej, hvartill det skulle tjena att i stället uppgräfva det gamla och föråldrade ordet drätsel.
Men deremot kan jag ej heller inse, hvarföre man utan behof skall begagna ett så obestämdt uttryck, som Inrikes Departement, och jag föreslår derföre, att 3:dje mom. må lyda sålunda: en för Näringsoch Handels-departementet.
Min begäran var den, att departementet näst efter Utrikes Departementet skulle heta Inrikes Civildepartementet, och hvad jag för öfrigt yttrade, innefattade blott en argumentation för denna min sats.
Att Hr Gr, o. 134 Dan 6 O c tab e r e. m.
Landtm, sedermera vid propos:n intog mera, än jag sålunda begärt, förmodar jag hafva varit anledningen, hvarföre 11. o. Ad. så allmänt hesvarade proposm med nej; men då det nu är afgjordt, att endast tvenne departementer skola finnas i stället för de tre, som varit i fråga, bekänner jag, att jag för min del ej vet, till hvilketdera liela den inre styrelsen i landet skall höra.
Detta må nu afgöras af dem, som bestämt antalet till blott tvenne.
Onekligt är emedlertid, att det är hufvudföremålet för departementet, som bör bestämma dess namn, och detta var anledningen, hvarföre jag tillstyrkte, att benämna det ena för Inrikes Departement.
Om roan vill hafva en benämning, som säger ingenting, är det rätt att kalla departementet Inrikes eller till yttermera visso Inrikes Civildepartementet, ty dermed är ingenting bestämdt uttryckt; men om man vill hafva ett namn, hvaraf man liar något att rätta sig efter, bör man benämna det första nu ifrågavar. departementet, antingen såsom jag föreslagit, d. v. s.
Departementet för Näringarna eller, såsom Hr v. Troil tillstyrkt, Departementet för Näringarna och Handeln.
För min del anser jag dock detta tillägg öfverflödigt, emedan handeln är en näring.
Läser man 6 § Reg.F., som bestämmer den nuvar. indelningen af Statsexpeditionerna, finner man, att der icke talas om finaneer, men väl om Rikets drätselverk; och detta var anledningen, hvarföre jag föreslog, att det andra departementet skulle benämnas för Drätselns.
Jag vill dock icke motsätta mig det namn, Hr v. Troil föreslagit, enär det ändock uttrycker saken.
Slutligen bör jag upplysa, att då jag här hört åtskilliga ledamöter önska, att uppsigten öfver allm. ordningen måtte förenas roed departementet för näringarna, liar detta gifvit mig anledning att uttrycka ett slikt syftemål i sjelfva benämningen.
Men frågan derom må bero på särskild öfverläggning.
Till en början begär jag således blott den propos., alt näringarna må få ett departement för sig.
I de benämningar, som Hr v. Hartmansdorff anser så riktiga, kan jag för ingen del instämma; ty hvart skulle då t. ex. Tullverket hänföras.
För min del tror jag, att tullen bör höra till samma departement som handeln, ty de hafva så många beröringspunkter med hvarandra, att de ovilkorligen' måste höra tillsammans.
På grund häraf kan jag ej instämma i antagandet af benämningar, som skulle motverka en ändamålsenlig organisation af ärendernas behandling.
I anledn. af den siste värde talarens anmärkning anhåller jag att få fästa uppmärksamheten derpå, att då IL o. Ad. beslutat att till Regeringen öfverlemna den närmare fördelningen af ärenderna emellan departementer - Den 6 October e. m. i35 na, kommer det att bero af Regeringen, till hvilket departement såväl tillien som postverket skall böra; och icke heller kan jag finna, att någon inskränkning i denna åt Regeringen medgifna rättighet sker derigenom, att det nu ifrågavar. departementet benämnes Handels- och Närings-departemeutet.
Horns erinran, att han vore i villrådighet, hvem som numera skulle erhålla chefskapet olver länsstyrelserna, beror detta icke heller på namnet, utan på Konungen, 3s)*n äger att bestämma det vid utfärdandet af instruetion för hvarje departementschef.
Anser Konungen länsstyrelserna vara vigtigast i afseende på näringarna, lära de komma att lyda under detta departement, och om åter deras befattning med uppbörden och beskattningsväsendet anses vigtigast, lära de hänföras under Financedepartementet.
Jag får ånyo, i anledn. af den siste talarens yttrande erinra, att
Regeringen alldeles icke får fria händer alt fördela ärenderna huru som helst, i händelse man nu bestämmer, att det nu ifrågavar. departementet skall heta Departementet för Handeln och Näringarna; ty då måste Tullverket hänföras dit.
Om man vill undvika de motsägelser, som Frih.
Palmstjerna anmärkt såsom en följd af de benämningar, jag tagit mig frihet föreslå, synes ingen annan utväg, än alt förena begge de ifrågavar. departemenlerna till ett; ty likasom tullväsendet på en gång inverkar på näringarna och uppbörden, inverkar beskattningssättet på alla näringsgrenar.
Det är således lätt att finna, att begge dessa departementer alltid måste stå i en beröring med hvarandra, som icke kan undvikas.
Just af de skäl, som Hr v. Troil nu sednast framställt, då han ansett begge dessa departementer stå i nära beröring med hvarandra, har jag trott, att det eng borde benämnas Inrikes
Departementet och det andra Finance-departementet, på det Konungen sedermera må kunna fördela ärenderna dem emellan, utan att i någon män vara bunden.
M. häri icke såge saken ur samma inskränkta synpunkt, som jag måhända ser den, vore intet hinder för K.
M. att bestämma fördelningen på sätt Hr v.
Hartmansdorff önskat; men deremot läge ej heller i sjelfva namnet något hinder för en annan fördelning, i händelse den funnes lämpligare, och då det icke lärer vara R. o. Ad:s mening att lägga ett sådant hinder, förblifver jag ännu vid den tankan, att de af Hrr v. Hartmansdorff och v. Troil föreslagna benämningarna icke böra antagas.
Då det ej kan bestridas, att tullverket är ett uppbördsverk, är det också gifvet, att detta verk bör directe lyda under departementet för drätseln; och i36 D e n 6 October •. m. samma förhållande ur med postverket.
Men då fråga nu icke är om någon fördelning af ärenderna emellan departemehterna, utan blott att gifva dem en allmän benämning, faller det af sig sjelf, att vi icke behöfva strida om hvilkendera fördelningen kan vara lämpligast, utan endast sysselsätta oss med benämningen, och jag anhåller således hos Hr Gr. o. Landtm, om den propos., alt benämningen å ifrågaVär. tvenne departementer må blifva ett för näringarna och ett för uppbörden eller drätseln.
Ad. förklarade såsom sina gemensamma tankar, rörrde 3:dje och 4Me mom:n i 6 § Reg.F., följande ordalydelse: "ett för Handeln och Näringarna” samt ”ett för Kameral- och Drätsel-verken.” 5:t.e morn. i 6 $ Reg.formen.
Jag anhåller vördsamt hös Hr Gr. o.Landtm, om den framställning, att R. o. Ad., i stället för Utskts förslag, må såsom sin gemensamma tanka antaga följande redaction af 5:te morn.: en för Ecclesiastik- och Undervisnings-d epa r temen te t samt för Tryckfriheten.
Hr Dalman instämde med Hr Stuart.
Ehrenborgh: Då R. o. Ad. synes vara ense derom, att man ej bör göra nominationerna så speciella, som Utsk. föreslagit, synes det inconsequent att här ingå i en specie! denomination.
Jag hemställer, om det ej skulle strida mot den förut antagna grundsatsen att i afseende på detta departement ingå uti bestämmelser, som R. o. Ad. i afseende på de öfriga öfverlemnat åt Konungen.
Mig synes, alt frågan endast bör blifva att för detta departement få ett generelt namn, och om det icke anses tillräckligt att helt enkelt kalla det Ecclesiastik-departementet, skulle jag tro, att man åtminstone ej bör gå längre, än att kalla det Ecclesiastik- och Undervisnings-departementet.
Jag instämmer i hufvudsaken med deu siste talaren, men tror likväl, att redactionen bör blifva följande: en för Kyrko- och Undervisnings-departementet.
Hvad tryckfriheten angår, har R. o. Ad. ännu icke beslutat HofCancellex-ens borttagande, och ehuru jag hoppas, att detta embete blir borttaget, anser jag det icke vara rätta stället att nu ingå i discussion derom; hvadan det icke heller här kan bestämmas, till hvilket departement uppsigten öfver tryckfriheten skall höra.
Om den motionär, som tillvägabragte förmiddagens beslut, nu vore tillstädes, skulle jag vilja fästa hans uppmärksamhet på olägenheterna af detta beslut; ty här blifver det alldeles nödvändigt att ingå i speciella bestämmelser, så framt icke helsö- och fattigvården skola blifvai helt - t
Den 6 Octo ber e. m. helt och hållet uteslutna.
Motionären synes också sjelf hafva frångått sin princip, då han instämt i hvad Hr Stuart här velat hafva inryckt, ang:de tryckfriheten.
Jag anser detta departement böra helt enkelt heta Ecclesiastikdepartementet, icke Kvrkodepartementet, på det ingen förblandning må äga rum med det departement, som har befattning med kyrkohemmanet i Riket, helst vi förut haft icke särdeles prisvärda exempel på en slik sammanblandning; men deremot tror jag, att man hvarken bör tala om undervisningsväsendet eller tryckfriheten, hvilket sednare jag isynnerhet anser olämpligt.
Hr Stuart: R. o. Ad. har på f. m. beslutat, att endast de allm. föremålen för hvarje departement här skulle bestämmas, och i full conserjuens dermed har jag föreslagit, att det nu ifrågavarande departementet måtte blifva för kyrko- och undervisningsväsendet.
Vill man borttaga, hvad jag derjemte tillagt om tryckfriheten och låta det blifva föremål för särskild öfverläggning, huruvida HofCancellers-embetet skall bibehållas eller icke, har jag ingenting deremot; ty min mening har icke varit att här, mera än i andra fall, ingå i speciella bestämmelser.
Men just derföre måste jag motsätta mig förslaget att här intaga helsö- och fattigvården, isynnerhet som det, efter min tanka, är alldeles likgiltigt, om Konungen öfverlemna!' uppsigten deröfver åt chefen för detta eller något annat departement.
Hr von Hartmansdorff: R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut har redan så ofta blifvit åberopadt, att jag icke beliöfver upprepa det; men då det sålunda är gifvet, att vi mi åt hvarje departepient skola gifva ett namn, hvilket i allmänhet uttrycker de föremål, hvart och ett skall omfatta, bör i eulighet med de föregående besluten på samma sätt förfaras här.
Men för att bestämma de allm. föremålen för detta departement, tror jag det blifva nödvändigt att sträcka sig så långt, som Utsk. föreslagit, emedan förhållandet hos oss är helt olika med andra länder.
1 Frankrike t.
ex. är kyrko- och uppfostringsväsendet deladt emellan skiljda ministerer, men icke hos oss; och deras förening bör således uttryckas.
På samma sätt tror jag äfven, att vetenskaperna här böra omnämnas, emedan vården om dem eljest skulle kunna skiljas ifrån Ecclesiastikdepartementet, hvilket jag för min del skulle anse vara orätt.
Hvad de fria konsterna angår, höra de för närvar, under Kammarexpeditionen; men detta är, efter mitt omdöme, oriktigt, och jag tror således, att de uttryckligen böra hänföras hit.
Hvad slutligen helsooch fattigvården beträffar, kan man väl säga, att de höra till polisen eller den s. k.
Ministdren; men för min del anser jag dem hafva det sammanhang med de öfriga föremålen för detta departement, att de jemväl böra höra hit.
.4 H. r8 Den 6 October c. m.
Jag tillstyrker således bibehållandet af den benämning för detta departement, sorn Constit.Utsk. föreslagit.
Jag kan ej instämma med den siste värde talaren, att bär behöfves en vidlyftigare benämning än annars.
Jag instämmer tvärtom med Hr v. Troil och Hr Stuart, att det endast må heta: en för Kyrko- och U ndervisnings-departementet; ty det är gifvet, att de öfriga af Hr v.
Hartmansdorff uppräknade ärenden- i allt fall komma hit, då de befinnas hvarken tillhöra näringarna eller drätseln.
Hade man beslutat en särskild Inrikes Minister, så tror jag, att dessa ärender bort höra dit; men nu anser jag det så gifvet, att de komma att höra under detta departement, att jag ej finner det behöfva särskildt uttryckas. H. Ex;. Hr.
Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade som sin gemensamma tanka, rör:de 5:te morn., förklara följande ordalydelse: "en för Kyrko- och Undervisnings-depar temeritet.” Bifölls. 6 mom. i 6 § Reg.F. Hr Dalman:
Med anledning af R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut hemställer jag, om icke redactionen af detta 6 mom. bör blifva följande: en för Armeens Departement.
Jag hemställer vördsamt, att redactionen må blifva följande: en för försvaret till lands, hvilken tillika vare Konungens rådgifvare i commandomål för Armeen.
Jag skall gerna medgifra antagandet af Hr v. Hartmansdorffs förslag, såsom bättre än mitt; dock önskade jag, att frågan om commandomälens förening med Krigsministeren måtte uppskjutas, till dess vi komma till öfverläggning om i5 § Reg.F., hvilken jag tror fordrar någon omarbetning.
Jag hemställer således, om ej denna fråga höruppskjutas, tilldess sättet för föredragningen af commandomål förekommer.
Jag tror för min del det vara lämpligast, att R. o. Ad. nu beslutar om hufvudsaken, eller huruvida föredragningen af commandomål skall förenas med Krigsministe'ren, ty redactionen af i5 § blir då endast en följd af det här fattade Intfvudsakliga beslutet.
Min öfvertygelse är, att angelägenheten fordrar de begge ifrågavar. befattningarnas förening, och jag tror mig ej här behöfva utveckla skälen för denna min öfvertygelse.
Jag tillstyrker derföre Hr v.
Hartmansdorffs förslag.
Det ämne, som nu är i fråga, har så ofta varit föremål för debatt, att det förmodligen för alla är val bekant.
För min del har jag följt frågan med Den 6 October e. m. mycket deltagande, och ehuru den icke hörer till mitt yrke, har den öfvertygelsen hos mig stadgat sig, att Utsk» förslag är det rätta.
Om IL o. Ad. delar denna mening, synes det lämpligaste vara att icke göra någon anmärkning vid det ifrågavar. morn.; men dä R. o. Ad. redan tagit för princip att utesluta de definitioner, Utsk. uppställt, tillstyrker jag 'för min del antagande af Hr v. Hartmansdorffs förslag.
Jag instämmer fullkomligt i Frih.
Ehrenborghs åsigt, att cheferna för Krigsdepartcmenterna tillika böra vara Konungens rådgifvare i commandomål; men då man beslutat, att förbigå alla sådana speciella bestämmelser, som Utsk. i sitt förslag intagit, skulle jag tro, att redactionen af 6 och rj rnomtn helt enkelt borde blifva: en för Armeens Departement; en för Flottans Departement.
Jag ämnar endast yttra mig om sjelfva redactionen, och får fästa uppmärksamheten derpå, att i alla de föregående mom:n har ordet departement influtit, och att samma förhållande således här bör äga rum.