Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fåfängt skulle det bli icke allenast för att man, under sådan upfättning af det konstitutionella systemets hufvudgrunder alljemt allägsnade sig från stadga, utan äfven derföre att våra Unionsbröder Norrmännen — som icke torde kunna dåras om det rätta, liksom vi gjort hittills — lika länge skola förblifva på sin defensiva ståndpunkt, sorn de finna att vi. i afseende på vilkoren för stadga i Regeringssättet drifva på villospår.
Huru benägna de än må vara nu emot förr att för sin egen fördel önska en närmare anslutning lill Svenska folket, skall dock politisk klokhet hålla dem tillbaka från att kasta sig i armarna på något så vanskligt och för ett praktiskt sundt förnuft föga betryggande, som både det från alla håll klandrade förslaget i sig sjelf erbjuder och än mor det på bottnen liggande motiv, hvilket nu ohöljdt och omöjligt att förklara eller återtaga blifvit satt i spetsen för denna Kongl. Propos.. äfvensom för grundlagsändringen.
Innan jag går att bestämdt uttala mitt omdöme derom vill jag blott i förbigående anmärka, att då Gr.
Lagerbjelke, så uti sitt mundtliga föredrag för dagen som i den andel man tillerkänner honom i Coust.Utsk:s utlåt., slrengt hållit sig vid endast de frågor och motiver som blifvit af de Kongl. Propostna framställda och det icke tillhört Gr.
Lagerbjelke såsom ledamot af Const.- Utsk., att analysera och bedomina Gr.
Sparres åsigt, hvilken icke heller så bjert framstått i de officiella handlingarne, så har man icke anledning tro, för det han deröfver iagttagit tystnad att han ju icke möjligen kan instämma i hvad jag här nedan skall söka utreda ; Äfvensom och för all lösgöra mig med ens från mindre detaljer jag ber få anmärka, att Hr Bildt, i sitt förslag om återremiss för att få amenderad den brist äfven 494 Den 18 Februari e. m. han funnit sig föranlåten i nu förevartde Nåd.
Propos., ställt sig på ungefär samma ståndpunkt som Gr. Sparre d. v. s. att anse af aldrahögsta vigt att thronföljaren, genom i förväg stiftad lag i begge Rikena blir Regent vid de eventualiteter som Proposine antyda.
Då det trånga utrymme jag sjelf utstakat för mitt yttr:de förbjuder mig att fullständigt bevisa dess vigtighet och då jag dessutom torde få bättre tillfälle en annan gång utveckla hvad jag anser för stadga i Regeringen — och den enda möjliga — så vill jag endast anmärka såsom obestridliga korrolarier af den sals som är i fråga, alt dess bekännare löga upskatta värdet af utbildande hos nationen på det hela af ett allmänt tänkesätt både om Regentens personliga riktning och orri den politik som bör följas; ty eljest skulle de icke ha förbisett att i den mån detta tänkesätt är uplyst så samlas det lätt ikring det rätta: och representationen blir då ett uttryck deraf, gifvande det enda osvikliga stödet för en Regering sorn med skäl kan få namn af stadgad.
Men — torde man invända — huru kan man bygga på det allmänna tänkesättet, uttryckt af en sådan Representation som vår?
— Må så vara. men utan att ingå i undersökning om hvilken som derlill bör draga största ansvaret, vill jag blott anmärka, att så länge från thronell och dess närmaste omgifning utgår ett bemödande att utbreda och vid alla tillfällen handla i enlighet med den satsen att stadgan ligger uti en persons styrelse, lika länge skall hvarje bemödande att förbättra Representationen bli belastadt med sådane svårigheter som gränsa till omöjligheter.
I synnerhet måste det bii så, när äfven en ny konselj, trädande efter en som ansågs mindre villig att lyssna till folkviljans anspråk på deltagande äfven i politiska frågor, derigenom, att medelst tyst, reservalionslöst samtycke, för sin del låta passera den af gammalt färdiga Kgl.
Propos:en, onekligen ger tillkänna, ali den afsäger sig all förmåga ali, genom såväl enkel i rådslag, som mera utvecklade konstitutionella maximer, medverka till en viss stadga i Regeringen äfven under vexlande ledning of en bland Konungahusets medlemmar.
— Afven desse
Hrr förlita sig alltså mest på en reglementarisk § i en lag.
Ehuru deras minne under diskussionen blifvit upfriskadt med den erinran att straxt efter besvärjandet af 1809 års Reg:sform dess föreskrifter ändock måste vika för hvad som då var ansedd högre nödvändighet, så att Kronprinsen Carl Johan fick öfvertaga styrelsen.
Samma afsteg förnyades då nuvaride Konungen såsom Kronprins förklarades för Regent och ändock vill man lita mer på en § i en RiksAkt än på ett förnuftigt folks sunda omdöme in casu !
När det är så, torde det väcka förvåning att höra uttalas den mening att denna tillit till en personlighet, må den för öfrig! vara hvilken som hälst, Konung eller Prins, är hämtad från den art af monarkiska styrelsesystemet, som bär namn af despotisk.
Det verkligen konstitutionella stödjer sig på en motsatt lära.
Det enkla - Den 18 Februari e. m. 495 ste förstånd kan vägleda sig sjelf vid pröfningen af hvilken lära är den rätta och sanna.
Mer vill jag icke säga nu; men då man i en af våra tidningar, för att understödja Regeringen, tillåtit sig att förvränga den Engelska historien skall jag icke underlåta att belysa frågan vidare kanske också angifva det enda sätt hvarpå både Regering och folk må träda ur de falska spår, som allt mer och mer aflägsna dem både från sann konstitutionell stadga, äfvensom från allas åstundan att möjligen få klargjorda alla svårigheter i afstde på Unionen med Norge.
Sprengtporten, Joh. Wilh.:
Sedan jag begärt ordet har jag till en stor del blifvit förekommen af Ordf:den i Const.Utsk Ehuru jag icke fullkomligt instämmer i hans raisonnement, eller i allo gillar de af honom anförda skäl, så är jag likväl i många delar af samma tanka som han, och äfven jag anser att den lämpligaste formen för ärendets behandling vore en återremiss af Belänk:t; ty enligt min tanka är för det närvarrde R. o. Ad:s beslut öfver denna fråga af en ganska underordnad vigt, jemförd med den subsequenta behandlingen af densamma.
Efter hvad jag trott mig linna af den debatt, som här egt rum, och efter hvad jag tror mig känna ang. me ningarne inom de öfriga Stånden och i Norge, så önskar man allmänt att thronföljaren måtte vara berättigad att med Kongl, magt och myndighet föra Regeringen i den olyckliga händelse att Konungen derifrån vore genom sjukdom hindrad.
Likaledes tror jag att man i allmänhet hyllar den grundsatsen att antalet af ledamöter i Interims-reg:en bör förminskas tili det antal, som är föreslaget i K. M:s Propos.
Ej heller anser jag att någon särdeles opposition skulle upstå mot att, vare sig i RiksAkten eller Reg:sf:n, hvilket kanhända vore det rättaste, några när mare bestämmelser infördes med afseende på föredragningssättet i den föreslagna Regeringen; ty efter hvad jag tror, så är allmänna önskan att detta förslag, sedan det fallit, måtte å nyo upstå som en Kongl.
Propos.. men under en förbättrad form.
För det närvande synes del mig vara af största vigt att R. o. Ad. på något sätt ger tillkänna, hvad R. o. Ad. önskar, på det att denna önskan i förening med de öfriga Ståndens beslut må kunna gifva Regeringen någon ledning vid upstäliandet af det nya förslag, som jag anser att alla önska.
Jag vill derföre framställa hvilken andemening, som kan anses ligga i de olika beslut som här kunna förestå.
Ett bestämdt afslag skall naturligtvis såväl i Norge som af Regeringen upfattas såsom en opposition mot hvarje förändring i det afseendet, och såsom en önskan att få bibehålla de nuvar:de stadgandena oförändrade.
Om man åter afslår Const.Utsk:s Betänk, och bifaller K.
M:ts Propos., så komma 2 Stånd att stanna mot 2, och om då Norges Storthing äfven bifaller det, så toide det blifva svårt för Regeringen att kunna framkomma med förslag till någon ändring i det hänseendet.
Enligt min tanka är anledning för handen 496
Den 18 Februari e. m. att återremittera Betänk:t, och ehuru man sagt alt en sådan återremiss icke skulle leda till något mål, sedan den Kongl. Propos:n blifvit af 2:ne
Stånd afslagen, så vågar jag likväl tro motsatsen; ty Const.Utsk. skulle åtminstone derigenom erhålla någon vägledning med afseende på K. o. Ad:s omdöme öfver det förslag, hvilket alla böra hoppas att Regeringen framlägger, sedan det nuvar:de förslaget fallit.
Här har af en talare blifvit yttradt att man antingen borde afstå eller bifalla Belänktt, och att det icke vore i sin ordning att återremittera detsamma, emedan derigenom ingenting skulle vinnas.
Jag för min del anser att denna fråga helt och hållet beror på, om Hr Gr:n och Landtm, anser en återremiss icke skulle kunna ega rum.
Skulle det vara förhållandet, så afstår jag från min anhållan om återremiss, men om något hinder derför icke förefinnes, så skulle jag tro, att hvar och en eger rätt att yrka, att man vid Betänk:ts behandling iakttager den form, som han anser vara den rätta.
Hvad mig beträffar, så kan jag icke bifalla l:sta punkten af förslaget, ehuru jag väl skulle vara benägen att bifalla den 2:dra punkten, men om någon återremiss icke kommer att ega rum, så finner jag mig nödsakad att helt och hållet afslå den Kongl. Proposrn.
På dessa skäl får jag förena mig i den hemställan, som af Gr.
Lagerbjelke blifvit gjord om återremiss af Betänktt.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han nu, då ingen talare ytterligare hade anmält sig. ansåg sig skyldig att, i afseende på det yrkande, sorn blifvit gjordt om bifall till K.
M:ts ifrågavartde Nåd.
Propos., förklara det han fann propos. å bifall till delta yrkande icke kunna framställas annorlunda, än under förutsättning af IL St:s bifall till K.
M:ts Nådiga Propos., ang. ändring i 39, 40 m. fl. §§ i R:sF:n och 4, 6 m. fl. §§ i Riksdagsordrn, i afseende på sättet för Riksstyrelsens förande i vissa fall.
Det förslag til! ändring i RiksAkten, som innefattades uti nu ifrågavartde Kongl.
Propos., vore nemi. fullkomligt stridande emot de stadganden, som äro intagne i förenämnde grundlags §§.
Detta gälde 1 och 3 §§ af förslaget.
Hvad åter 2 § anginge, så vore förhållandet icke aldeles detsamma, emedan nu gällande RiksAkt redan innehölle ett stadgande i strid med Reg:sf:ns boksafliga innehåll, men dervid förekomme likväl, att då, för deri omförmäldta fall, enligt nuvartde grundlag StatsRådet skall föra Regeringen, berörde 2 § innehöll, att Regeringen skall föras af endast en del af StatsRådet, eller af 4 ledamöter deraf, och derjemte samma § förutsatte så väsentliga förändringar i grundlagen att ifrågavar:de Kongl. Propos. icke kunde antagas på annat sätt än under den förutsättning Hr Gr.- o.
Landtm, nyss haft äran nämna.
Sedan härefter R. o. Ad. förklarat öfverläggningen vara fulländad, fiamstälde Hr Gr. o. Landtm, att, i afseende på Const.- Den 18 Februari e. m. 497 Utsk:s förevar:de mern. blifvit yrkadt dela bifall till detsamma, dels afslag derå, med bifall till K.
M:ts ifrågavar:de Nådiga Propos., och dels att Utsk:s Mern. på grund af gjorde anmärkningar måtte återremitteras.
Efter sedermera framstälde
Proposrr först till bifall å Utsk:s Mern., sedan till afslag derå samt, under den af Hr Gr. o.
Landtm, omnämnda förutsättning, lemnadt bifall till K.
M:ts ifrågavar:de Nåd.
Propos:n, samt derefter till återremitterande af Utslcs Mern. på grund af de deremot gjorda anmärkrr, hvilka propos:r alla besvarades med blandade Ja och Nej; hemstälde Hr Gr. o. Landtm, ånyo om R. o. Ad. behagade afslå Utsk:s Mern. samt, under förutnämnde förutsättning, bifalla K.
M:ts ifrågavande Nåd.
Propos., och ropades härvid starka
Ja jemte många Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg
Härvid hördes flera ledamöter begära votering och anhöllo derjemte Frih.
Raab, Adam Christian, att bifall till Utsk:ts Mern., samt Frih. Sprengtporten och Hr Bildt, Didrik Gillis, att återremiss måtte antagas till conlrapropos. vid voteringen.
Jag förmodar att ingenting annat kan blifva contrapropos. än bifall till ConstUtsk.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att det vore klart att den propos. han ansett vara med öfvervägande
Ja besvarad, komme att uti voteringen om hufvudsaken blifva Ja-propos., men all han sedan, i fråga om contraproposin, dervid olika yrkanden blifvit gjorde, enär på ena sidan Frih.
Raab och Hr Dalman begärt, att bifall till Utsk:s ålem., och på andra sidan Frih.
Sprengtporten och Hr Bildt anhållit, alt återremiss måtte dertill antagas, nu borde inhemta Ståndets mening, hvilket af dessa yrkanden skulle uti contrapropos. ingå, och att det sedermera, i fall Ståndets ledamöter icke förenade sig derom, blefve tillfälle att begära votering om contraproposrn.
Hr Gr. o. Landtm, hemstälde derefter om R. o. Ad. ansåge contrapropos:n vid nu äskade votering böra innehålla återremiss af Utsk:s förevar:de ålem., samt förklarade, efter denna Proposts besvarande ined blandade
Ja och
Nej, det han ansåg Ja hafva varit öfvervägande.
Uplästes till justering och godkändes följande voteringspropos:r; Den som anser contrapropos:n vid äskad votering om afslag i €onst.Utsk:s ålem.
N:o 5, böra innehålla återremiss af samma Mern., röstar
Ja; den det ej vill, röstar Nej; lil H. 32 498 Den 18 Februari e. m. vidner Nej, antager R. q.
Ad. såom contrapropos. till bifall Const.- XJtsli;s Mera.
Vid voteringens slut befunnos röslerne hafva utfallit, som följer:
Gr. von Platen., Baltzar:
Då det, till följd af den votering hvars resultat nyss blifvit tillkännagifvet, endast återstår att obctingadt bifalla eller afslå det ifrågavar:de Betänk:t, så får jag lill prot. anmäla, att jag icke kan deltaga i den blifvande voteringen.
Vidare uplästes och godkändes ett så lydande förslag till voteringspropos. i hufvudsak,en.
Den sorn, under förutsättning af R.
St:s bifall till K. M:ts Nåd.
Propos,, apg. ändring i 39, 40 m. fl. §§ i Reg:sf:n, och 4, 6 ip. fl. §§ i Rikdags-Ord:n, i afseende på sättet för Riksstyrelsens förande i vissa fall, afslåp Const.Utsk:s Mern.
N:o 5, och bifaller K. M:ts Nåd.
Propos., ang. förändring i och tillägg till Riks— Akten af den 6 Augusti 1815, röstar Ja; den det ej vill, Nej; vinner Nej, varder Const.Utsk:s mern.
N:o 5 af R. o.
Sedan voteringen härom försiggått, befunnos rösterne hafva ^fallit, sålunda:
Föredrogs och remitterades till Bevilln.Utsk. K. M:ts d. 14 dennes på bordet lagda Nåd.
St., om förändringar i lagstiftningen ang. tull- och dermed förenade afgifter.
Föredrogs och remitterades till LagUtsk, K.
M:ts d. 14 dennes på hordet lagda Nåd.
St. med förslag lill författning, ang. ansvar för förfalskning och bedrägri.
Föredrogs och remitterades till StalsUtsk. K.
M:ts den 14 dennes på bordet lagda Nåd.
St., om indragning till Kronan af den ränteved, som är anslagen för Wisby s. k.
Kronokalkugn i Gottlands län, och om ersättning derför till kalkugnens egare.
Föredrogs och remitterades till Bevilln.Utsk. K.
St., ang. kurhusafgiften.
Den 21 Februari. 409 Slutligen anmäldes och ladcs på hordet ncdannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n och ’Betänk:n, nemi. från Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o.
N:o 4, i anledn. af väckte motioner om ordnandet af pensionsväsendet; N:o 5, i anledn. af väckt motion om ändring i stadgandet, ang:de Arrendators och hans löftesmäns ansvarighet för skillnad i arrendesumma, då indraget eller annat boställshemman, lill följd af Arrendatorns bristande fullgörande af arrendevilkören, å ny auktion utarrenderas; Nio 6, i anledn. af väckt motion, ang:de penninge-depositioners införande i st. f. nu brukliga cautioner för vissa tjenster samt arrenden; Lag-Utskottet:
N:o II, i anledn. af väckt motion, ang:de förklaring af 16 kap. 1 § Ärfda-Balken; N:o 12, angille bördsrätten samt nabos och frälserätts-egares lösningsrätt; och K:o 13, angille dels testaments-rätten dels gåfva af fast egendom. 11. B. o. Ad. åtskiljdes kl. |12 på natten.
In fidem protocolii, Allert Munck.
Lördagen den 21 Feluuari 185T.
Plenum kl. 10 f. m. Just. 4 prot.-utdr. för d. 14 dennes. llr Silfverstolpe, Fredr.
Hindrad att vara när varide i sista plenum, då K. M:s Propos. om kurhusafgiflen remitterades till Bcvillms-Utsk., anhåller jag nu att i anledn. af samma Propos. få yttra några ord, med anhållan, att desamma jemväl 500 Den 21 Februari mätte remitteras till samma lUsk. för att tagas i öfvervägande vid behandlingen af den Nåd. Propos:n. K.
M. har i densamma föreslagit bibehållande af samma afgift, som hittills utgått, blott med den förändring, alt för Stockholms och Kopparbergs län maximum må förhöjas till 8 sk.
Jag anhåller, att Bevilln:s-Utsk. måtte taga i betraktande, att under sednare åren hafva alla de för kurhusoch lazaretts-inrätlningar erforderliga förnödenheter stigit i pris. och att det således är att förmoda, alt det nu bestämda maximum af 6 sk. är otillräckligt.
Någon fara genom förhöjningen kan icke upstå, enär det heror af hvarje läns deputerade att bestämma beloppet inom det föreskrifna maximum.
Af sådan anledn. önskar jag, att Bevilln:s-Utsk. ville bestämma maximum för kurhusafgiften i allmänhet uti alla län till 8 sk.
Jag förnyar min anhållan, att delta yttrande måtte få remitteras till Bevilln:s-Utsk. R. o.
Ad. biföll remiss af af detta anförande till BevillnrsUtskottel.
Öpnades Hrr Elektorers lista med val af en ledamot i Bevilln:s-Ulsk.
Efter N:o 20.
Frih. Bonde, Carl Jedvard; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 392.
Frih. Peijron, Gustaf. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Talmännen, vid i går hållet sammanträde, öfverlagt om den dag, som borde af RiksSt:n föreslås till afgörande af Const.-Utskrs Mern.
N:o 3, med ytterligare upgift å hvilande förslag till ändringar i Grundlagarne, hvaraf pröfningen hos R. o. Ad. blifvit upskjuten tills RiksStm afgjort Const.-Utskrs Meni.
N:o 5, med utlåt, om K. M:s Nåd.
Propos., ang:de förändring i och tillägg till RiktAkten af d. 6 Aug. l8l5, derom RiksStm under sednaste plenum fattat sina beslut, samt att Talmännen öfverenskommit, att till pröfning af berörde Mern.
N:o 3, föreslå nästkommande Lördag d. 28 dennes; hvadan Hr Gr. o. Landtm, nu finge hemställa att detta ärende måtte få nämnde dag hos R. o. Ad. företagas till afgörande och då upföras främst på jöredragningslistan, hvilket bifölls.
Företog Högh R. o. Ad. val af de Elektorer jemte deras Suppleanter, hvilka, tillika med Elektorer af de öfrige RiksStm, skola ega att välja R.
Sl:s Just.-Ombudsm:s Suppleant; och befunnos vid valförrättningens slut, hafva blifvit utsedde till Elektorer: N:o 120.
Liljencrantz, Gust.
Fredr, med 66 röster.
— 122- » Puke, Folke Magnus med 66 röster.
Den 21 Februari. 501 — 135. » Cederström, Fullm.
Cederström, Carl Ema nuel med 66 röster.
Frih. Wvede till Elimä, Casimir, med 71 röster. — 293. » Falkengren Fullm.
Hamilton, Malcolm, med 74 röster. — 373. » Sköldebrand, Knut Erik, med 74 röster. — 494.
Åkerhjelm, Gust.
Georg Knut. med 74 röster. — 1560. C. » Celsing, Lars Gustaf med 74 röster. — 1600. » Braunerhjelm, Ferdinand med 67 röster. — 1675.
» Adlerbjelke, Fullm.
Hr Bogeman, Carl med 67 röster. — 1939.
» Silfverstolpe, David Ludvig med 74 röster. — 2195. » Edelstam, Fabian med 74 röster.
N:o 1661.
Carlheim Gyllensköld, Henrik Adolf Oskar, med 62 röster. — 2006. » Sandels, Pehr Benjamin, med 62 röster. -— 7. » Sparre af Rossvik, Sigge, med 58 röster. —- 1992. » Lagerstråle, Carl Erik, med 55 röster.
Efter anställd lottning emellan Hr Carlheim Gyllensköld och Hr Sandels till bestämmande af den ordning i hvilken de borde såsom Suppleanter ingå.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 11 och 14 dennes på bordet lagda Betänk.
N:o 33, i anledn. af väckt motion om inskränkning i antalet af edgångar, som ej af domstol åläggas.
Hr von Koch, Nils Sam., anförde skriftligen
Af det föredragna Betänk:t synes att ifrågavar:de ärende f. n. beror på min handläggning.
Då jag dröjt längre än jag har för vana med fullgörandet af mig i nåder lemnade updrag, utbeder jag mig att här få yttra några ord om anledmn dertill.
Jag erhöll det nåd. updraget att afgifva yttrande och förslag i ämnet, utan att jag förut af Depart:sChefen eller annorledes blifvit tillfrågad huruvida jag ansåg mig kunna fullgöra samma updrag, hvilket väl icke egentligen torde kunna anses tillhöra min tjenstebefattning.
Jag trodde mig dock sedermera icke böra undandraga mig att försöka upgöra ett dylikt förslag, ehuru jag misströstar om framgången, enär ämnet är af den mest grannlaga beskaffenhet.
Ändringar i gamla edsformulärer. dervid man vant sig, äro nemi nära nog lika kinkiga som ändringar i ömtåliga delar af religionsböcker.
1 detta afseende torde jag här endast behöfva erinra om de talrika och långa debatter, som egt rum 502 Den 21 Februari. ang:de det af Lagkouiitén och Lagberedningen framlagda förslag till ny vittnesed.
Detta förslag, vid sista Riksdagen tillstyrkt af LagUtsk. och pä ett talentfuilt salt understödt af dess Ordf:de jemte Hr Carleson och Frih. R.
Cederström, föll dock på Riddarhuset med en betydlig majoritet efter motstånd af Frih. Ugglas, Gr.
Lagerbjelke och Hr v. Hartmansdorff.
Arbetet med nya formulärer är emellertid påbörjadt.
Den egentliga anledmn att det ännu icke blifvit bragt till slut, är den, att endast en del af de vidlyftiga handlingar och tiplysningar, som samlades efter det R.
Riksdag gjort en nära likartad underd. framställning, kunnat igenfinnas i arcbiverna, oaktadt flerfaldigå efterforskningar.
Jag nämnde att en dylik framställnig skett år 1823.
Ärendet remitterades då lill Kansli-styrelsen jemte Just.-Kansleren.
Alla embetsverk och auktoriteter anbefalldes, att inkomma med eds formulärer.
Dessa befunnos utgöra omkring 250 stycken deraf dock 150 endast inom Bergsstaten.
Sedan underd. utlåt, blifvit afgifvit d. 30 Dec. 1824, hördes åter åtskilliga myndigheter; Akad.-Kansleren, Erkebiskopen, General-Adjutanterna m. 11.
På Kammar-Expeditrs föredragning utfärdades nya edsformulärer d. 27 Juli 1826 för Konungens Rådgifvare, för civila och militära tjenstemän, för borgare m. 11., samt för alla under Sundhets Colhm lydande personer, med undanlag af barnmorskor.
Handlingarne öfverlemnades samma dag dels till Eckles.-Expedil:n i afseende å ecklesiastika tjenstemän, jemte de i Kyrkolagen förekommande eder; dels till Just.-Revis:s-Exped:n i afseende å eder förekommande i Sjölagen och allmänna lagen.
Nya formulärer blefvo fastställda d. 15 April 1829, till eder för Prester, Kyrkoherdar, Biskopar m. 11., äfvensom för universiteternas rektorer, doktorer och studenter.
Den 19 Sept. 1826 anmäldes ärendet i Högsta Domstolen som beslöt alt detsamma skulle handläggas i sammanhang med då derstädes pågående granskning af de nya lagförslagen.
Hvarest, efter det denna granskning slutades, handlingarne blifvit lemnade, har hittills icke kunnat utrönas. R. o. Ad. torde emellertid, af hvad jag nu nämnt benäget finna, alt största delen af sådana edsformulärer, hvilka icke falla inom civil-lagstiftningens område, blifvit i senare tider granskade och förändrade.
Förevar.-de Betänk, blef uppå härefter framställd propos. af R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Banko-Utsk:s nedannämnde d. 14 dennes på hordet lagda Mern. och Utlåt:n.
N:o 13, i anledn. af erhållen återremiss af 12 § i Utsk:s Berättelse N:o 8; Den fl Februari.
503 N:o 14, i fråga om afskrifning af 3 st. från Lånekont. i Malmö utgifne diskontlån; och N:o 15, om vissa förändrade föreskrifter, ang:de silfver-utmvntningen, Bankens sedlar m. m.
Vid föredragning af Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 18 dennes e. m. på bordet lagda Utlåt.
N:o 4, i anledn. af väckte motioner om ordnandet af pensions-väsendet, blef delta Utlåt., på begäran af flere ledamöter, ånyo bordlagdt.
Föredrogs och bifölls Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:s d. 18 dennes e. m. på bordet lagda Utlåt.
N:o 5, i anledn. af väckt motion om ändring i stadgandet ang:de
Arrendators och hans löftesmäns ansvarighet för skillnad i arrende-summa, då indraget eller annat boställshemman, till följd af arrendatorns bristande fullgörande af arrende-villkoren, i ny auktion utarrenderas.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, nedannämnde d. 18 dennes e. m. på bordet lagda Utlåt, och Betänk., nemi. från Sammansatta Stats-, samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk.:
N:o 6, i anledn. af väckt motion ang:de penninge-depotioners införande i st. f. nu brukliga cautioner för vissa tjenster rich arrenden; Lag-Utskottet:
N:o 11, i anledn. af väckt motion, ang:de förklaring af 1‘6 kap. 1 § Ärfda-Balken; N:o 12, ang:de bördsrätten samt nabos- och frälserätts-egares lösningsrätt; och N:o 13, angule dels testamenlsrätten dels gåfva af fast egendom.
Föredrogs Riddarh.-Utsk:s d. 14 dennes på bordet lagda Utlåt.