Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hof erforderliga utgifter och hmilken tanka redan föranledt den wördfamma hemställan, att Lönerne för Hennes Mai:ts Ofwerste-Marstalk och Oswer-Kammarherre icke mätte, som hittills stedt serskilt betunga Stats-Werket utan att detsamma utbetales pä det sätt, att deste Löner, utgörande tillsammans Zooo R:d. innehöllos af of-vanberörde UnderhällsSumma och till deste Embetsman hädanefter som hittills af Stats-Eonioirel anordnades, sä att Återstoden eller 6z,666 R:d. g- st. till Hennes Maj:k i underdänighel öswerlemnades, med asarag likwäl as ersättningen för ten lönings- eller depuiar-wed, som förenämnde Embetsman jemte Lönen ätnjuta.
Högst - Dm 14 Zebruarii- ?IZ Högstsalig Konung III:s Dffamenks af den iy
Maj 1780 syder i 12 punden sälundar Att ZeniieS Naj-t
Drottningens underhåll blir lika med det ZenneS Rongl N7aj:t tLnkeDrottningen nu innehafwer och altsä att ZenneS Maj t
Drottningen undfär i ett för alt en ärlig Summa af 66 666 R-d- 32 ff. Specie wid Enke-DrottningenS frän-alle.
I anledning häraf får Stats - Iltstottet uplysa att aldrig Högstsalig Hennes M.chks En e-Drottnins gen I^ovis^ Osiverstc-M.rrst.rlk och Ofver Kammarherre warit serskildt as Stars-Werter aflönle.
Stats-Mstotlet, hwilket icke frikänner sig stari de misstag, sorn frän alla menstliga törrältningar äro oskiljaktiga, har dock under stna göromål oalbrtuit följt den grundsakts, akt a ena sidan i möjligaste matto pä stal af rättwisa och billighet staffa Staten besparing, hwaraf den är i behof, och alt a den andra icke tillstyrka indraaningar som rubba lagliga grunder eller störa allmänna säkerheten, L samma mohn, som de bereda enstilda Medborgares ofärd, will derföre utan au förbigå den personliga förtjenst, som wid detta tillfälle talar, endast åberopa sadane grundsattser, för akt wördsammcligen hemställa, dek mätte Hennes Maur Enkc-Drottningens bade Ofwcrste-Marstalk och Öfmer-Kammarherre, till ett lika belopp med deras nu innehafwande Lönings-förmäner pä Allmänna Indragnings-Staten upföras, sä wida Riksens Högloft.
Ständer med fullkomligt ogillande af Ståls-Utskottets mening, skulle anse, att Hennes Majus 7l6
Den 14 Zebruaril Maj:ts Enke-Drottnrngens Pnderhälls-Summa warit Hennes Maj.n rilidelad i annan afsigt, än den, ari dermed underhälla sm Hof och sin upwaktning, i fullkomlig öfverensstämmelse med siir Höga rang och wärdiqt den Thron Hennes Maj:t med sine Personlige dygder prydde Wid dek af en Ledamot af Högloft.
Ridderffa pet och Adeln gjorde hemställan, att Hennes Maj:t Enke-Drottningens Underhalls-Summa mätte nedsartas till Zo,ooo R:d. ärligen, anser Stats-Utffottet sig endast böra anmärka, att en siik hemställan säsim stridande sä wäl emot Hennes Majtts GiftermälsConlract som Högstsalig Konung I1I:S Testamente, icke synes förtjena nägok asscende. 5:0 Angäende ZanS Maft konungens och Zennes Maj:t
Drottningens förra Zurste liga Stat, före deras uphöjeise pä Thronen Harwid har blifwit anmärkt, alt alla de ifrän denna uppå Almänna Indragnings.
Staten upförde personer mätte utan undantag till tjenstgöring pä Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsens Star flyttas.
Stats-Utskottet har uti dest förra Betänkande, i den delen som rörer denna Stat, yttrat den underdåniga önskan, att Kongl. Maj:k i Räder mätte täckas till Dest Egen och Hans Kongl. Höghet Thronföljarens Hof Stat antaga sa mänga af deste PersoM, som möjeligen kunna till tjenstgöring anwändaS.
Att Den 14 Februarii. 7i?
Att förestå', det Kvngl. Majit matte lill tjenstgöring wid
Si t eller Hans Kongl. Höghet
Hsf antaga personer, som till tjenstgöring äro oförmögne, har Utskottet icke ansett sig tillstandigt; Äfwen som Riksens Höglofl.
Stander lärer finna det hwarken lampeligt eller ens rimligt. 6:0 Angående Hennes Longl.
Höghets prinsefians Lor-niä, Stat.
Hos sä wal Höglofl.
Ridderskapet och Adeln som uti det Hederwarda Bonde-Ständet har af någre Ledamöter blifwit yrkadk, alt de 8,062 R:d., hwilka blifwit Hennes Kongl.
Höghet tillagde, såsom ersättning för förlorade inkomster för Skiftet Quedlinburg, sä lange och intill desi Hennes Kongs.
Höghet återbekomma desi af nämnde Stift hafde Inkomster, mätte, i anseende stll Statens närwarande betryckte tillständ, indragas, och hwaruli det Wal, löst.
Borgare-Ständet allmänt instämt.
Dä denna Summa är bestämd att utgå endast och allenast sä länge och intill desi Hennes Kongl.
Höghet kommer i åtnjutande af motsvarande ersättning för desi genom inträffade händelser förlorade inkomster af Stiftet Quedlinburg: ansäg Mffottek sig uti desi förra Betänkande icke böra, innan H.mnes Kongl. Höghet en sadan ersättning erhåller, förestå någon indragning deraf.
Men sedan fräga om en sadan indragning uti Z:ne af de Respective Riks-Ständen blifwit wäckt; tzgr sid Den 14 Zehruam.
Har detta ärende förekommit kill ny öfwerläggning riri S rats-Ut stöttet.
Flere Ledamöter hafma wäl yttrat den tanka, atf fördlifwa wid Utstottets förra yttrande i denna del; Mm som meningarn?
härom ttlnnit delade, och Votering blifwir yrkad-, Sä har en sadan proportion blifwit framstald:
Den som bifaller att Hennes Kongl. Höghet Prinsessan 8o?»iä. ma blifwa i yrubbaot åtnjutande af ifrägawarande 8,062 R:d, till dess hon erhåller någon ersättning för förlorade inkomster af Stiftet Qvedlingburg striswer Ja; Den det ej will lkrifwer Nej.
Winner Nej, sä kommer berörde 8,062 Rch. arc lill Staten genast indragas, Efter härom anstäld votering befunnos wid D)terings-Sedlarnes öpnande 2 Stand hafwa stadvas emot 2, och hwadan Utskottet för detta ärende Riksens Höglofl.
Ständers egen pröfning och decision »vördsammast hemställa, Stockholm den 8 Febru? aril »Zlo. Pä Höglofl.
Ridd. och Adelns Pä Högw. Preste-Slänh.
Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar Llaos klemin§, 1K. VVeiäman, Pä Wällofl. Morgare-Ständ, Pä Hederw, Bo>>de-Ständ, Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar st, Zclamrstt, ^ncjers ldlilskon. kröäelius.
Lädes pä Vordet.
Upk
Den i4 Zebruarii. 719 Uplastes följande: Riksens Högloft.
Ständers Allmänna Beswars, och O^conomie - Utskorts Uklätande, i anledning af ve emot Utskottet den 7 Augusti sistl. ar afgifne Betänkande, angäende Förordningen den 6 April 1799 om Lurendrägeri och Tullförsnillning, gjorde anmarknmgar.
Sedan Uttkottet, pä sätt berörde Betänkande innehåller, yttrat >rg öfwer der till schrötter remitterade Memorial as Herr G-osthandlmen ch Lcstmiat, har drnna sräga blifvit fran Högloft.
Nidderskapet
Av ln den 14 Oeprember. ifrän Walloch BorgareS>ä'idel den 29 Augusti, och isrän Hcderwärda Bonde Ettändet den 12 October sistl. är återremitterad, tillika med de missranden i ämnet af Herr Directeuren L.
Lvaäenstjerna och Herr Grotzhandlaren jVIalm, som till äkerremisierne gifwit anledning.
Wid den öfwerläggning, som, i grund häraf, hos Utskottet ä nyo upstärt, har wäl Utskottet funnit alt uti ifrägawarande Förordning as den 6 April 1799 siere stadganden förekomma, hwarigenom wid tillämpningen olägenheter, lidande och kostnader de godsägande oundwikeligen tillskyndas; och Utskottet har derföre anlett en noggran undersökning derom wara högst nödwändig; men dä Utskottet inser att desi af mängfaldiga göromäl uptagne tid icke medgifwer en sadan granskning, har Utskottet welat förestå en annan utwäg som ofelbart skulle leda till samma ändamäl, nemligen, om icke, i likhet med hwad Herr Ulalm hemstalt, den önskan kunde hos Kongl. Majit
Den 14 Zebrukrii. af Riksens Högloft.
Ständer i underdånighet anmälas, att en Committé bestående as wista msedds skicklige Embetsman, samt Irenne Grosthandlare och en Fabriqueur, under Ordförande as Stats-Secreieraren för Handels och Finance-arenderne, mätte tillförordnas för att efterse och förbättra ej mindre ofwannämnde Kongl. Förordning, jemte deröfver utkomne förklaringar, ändringar och tillagg, an ock Seglations-Ordningen samt Tull-Författningarne angående de emellan serstilde orter inrikes seglande fartyg, uti de delar deraf som med den först omnämnde ager något sammanhang.
Och förmodar Utstotter» ack denna CommitkL läter sig isynnerhet angelägir wara, akt undanrödja alla sadane stadgande», hwarigenom Utländningar hindras att besöka Swensta Hamnar och derstädes idka handelsrörelse.
Hmilket dock till Riksens Högloft.
Ständers egen pröfning »vördsammeligen öfwerlemnas.
Ven 6 Februarii r8io, Pä Högloft.
Ridd. oK Adelns W Högw.
Preste-Ständ, Ledamöters wägnar Lesamöters magnar stok. 6- Oxenstierna. kckaZn.
LtaAiielius.
Vä Wällefl. Borgare-Ständ.
Pä Hedera). Bondc-Skänd» Ledamöters wägnar Ledamöters wägnar st.
Lcliönkrerr'
L. blriLslon.
?. st.
Idletxelo l Lades stä Vordet - Den 14 Zebmaril. 721 Uplästes följande ätta ifrän de andre Ständen eommunicerave Memorial och Dictamina: 1829 den ii November upläst i Borgare-Ständets Plenum och Författaren tillätit, ack detta Me» mariat med de öfrige Med-Ständen communicera, betygar I. 14. petersson.
Om det ofta blir en omöjlighet för Samhällen att belöna förtjensten med annat an bifall och "beundran, om tacksamheten ofta mäste inskränka sig inom den krets hjertat förestrifwer, men orden sivagt uttrycka, huru ljuft är icke dä att weta att den förrjente
Medborgaren anser sig belönt för sine mödor, dä han kanner akt Fosterlandet gifwit alt hwad det för» mär gifwa, dä han wei alt något minne införer hans namn bland de Wapen-Bröders, fom jemte honom gagnat, dä han wet att framliden blandar de fargor med hwilka efterwerldcn stall mäla bedrifterne.
Swenste
Man! annu war rycktel för eder aldrig likgiltigt.
Tacksamheten äberopade sig aldrig fruktlöst eder ätanka eller behofwers barn med rärar om bröd.
Tilläten mig för en korrt stund föra eder omkring uti besia hyddor, de wittna, att åtminstone tarfligheken och fliten fordom har röstäde med hwarandra.
Intet spär röjes här att yppigheten och starden utestängt wälmägan, eller fördriswik den.
Hwarföre haf, 722 Den 14 Zebruarii. hafwa dä deffe päbegynta odlingar stadnat?
Hwyrföre har denna lär stelnat pä den åldrige ägarens kind?
Hwarföre wittnar den stadnade spänrocken och wäf» stolen, att den äldrige huSmodrens förgrätna öga icke mera ager styrka, att som fordom skynda med sitt arbete?
Hwarföre har sorgen tryckk sin stämpel pä den upwäxande Flickans förr blommande an Åke?
Fräga wära nysi skydda dagar.
Kriget har bortryckt den som lofwade stöd ät sine åldrige Föräldrar, försmår ät sin Syster eller sin Brno, S antom wart medlidande ät deste olycklige, wisom dem hoppel i desi leende drägt, och styndom in i denna lägg koja.
Dit har wäl krigets gud ej kunnat sträcka nn magt.
En äldrjg
Enka är dest enda inmänare.
Har hon dä länge ensamt warit det?
Nell hon ägde en Con och han har stukat sine dagar pä walplalsen eller pä ett sjukhus. —> Hwad skall jag bjuda denna olyckliga?
Det finnes ingen jordi k statt som kan trösta hennes dagar; Hörén den lidandes känstor,och förekommen älminstone förtviflan.
Jag har ej mod att inträda i siere af dcste bo» ninggr ^ Förläten ömsinte Medborgare, akt jag wisat eder en kasta fä full af eländet och sorgen eller rättare en skymt derutaf; Men stadan mäste kännas om den stall bolås.
Den blödige Läkaren söker först att känna hwarifrän sjukdomen kommer innan han försöker häfwa den, Behöfwer jag nämna, att det är wäre fallne eller till hälsan förstörde Bröder af Landtwärnet, som framställer sig för mitt öga?
De förre fordra af ost agtning för sine minnen och medlidande öfwer deras an - Den i4 Zebruarli. 723 anhörige, de sednare asta wär tacksamhet och tvär hjelp, begge hafwa rätt, och fordra den icke förgäf? wcs af sine Landsmän. Medborgare! denna förhopp? ning stall ej bedraga mig.
Wi hafwa uplefl den stund dä krigets fackla är flack.
Ware de wälsignade som stänka freden ät jorden!
Men blifwe det wärr bemödande, att sä widt wi förmå laka de sär som minu blöda.
Jag wet alt tiden i delta sall, sä wäl som manga andra, är det basta läkemedel; Men lindrom åtminstone den smärta, hwars orsaker wi ej förmä att hafwa och görom ost sielfwe den rättwisa att efterwerlden mä kunna säga: Sweriges
Ständer moro lika tacksamme som bstlige, lika stränge, som rättwise.
Jag wägar förestå, att Bewillnings - Utstoltek mätte inkomma med sit^ Betänkande, huruwida icke afskrifning pä all Bevillning åtminstone till nästa Riksdag mä kunna förunnas alla de af Landtwarnet som har warit i fällt, han mane komma i hwad stand eller willor som halst, och det med sä mycket mera stal, som de nästan allmänt antingen arv be« swärade af någon ofärd eller har deras kroppshälsa i mer eller mindre mon blifwit förstörd.
Jag wet att härwid möter den wigtiga fräga, huru Staten mä kunna sträcka sig till flere upofsrin» gar än hwad hittills blifwit gjorde; Men harwid fär jag göra den anmärkning att dä ensfö.'ökad Löneförbättring för wiste Höga Embetsman kunnat pro? po - 724 Den 14 Zebruarii. poneras uran Stats-Werkets alt för swära kanbarhet, sa torde denna lilla förminskning i Krono-Urskylderne blifwa annu mindre känbar.
För min del anser jag intet angelägnare, an att wäl löna hwarje Embetsman som skall waka öfwer rättwisan; Men i anseende till Rikets nu warande swära belägenhet, torde man med skäl kunna företaga denna fräga wid en annan tid, dä StatsCastan kan komma i den belägenhet, att icke allenast de aldra högste utan äfwen hwarje annan Embetsman ma kunna hugnas med den lön som hans lefnad kräfwer och som fordras till dest Barns upfostran efter dest ständs warLighet.
De fattige Landtwärns - Soldater behöfwa för det närwarande det snaraste understöd, de hafwa med upoffrande af sine lif betalt den personliga säkerhet hwarföre wi aro skyldige att Contribuera till Staten.
Jag anhäller flnkeligen att detta Memorial matte med de öfrige Respecrive Ständen communiceras. e. 6. länäZreu. i8»o den 9 Januarii upläst i Borgare-Ständets Plenum och Författaren tilläm, att af bena Memorial lemna de öfrige Respeclive Ständen del, betygar tk. keterlon. Wördsamt Memorial!
Enär Kongl. Ma).-k är 1745, medelst Nådigt förklarande af den 13 April samma är, täckts up« mun - Den 14 Zebruarii. 725 rumma Stockholms Stads Husegare till inrättning af eik Brand-Astecurams-Werk, hvilket Kongl. Maj:k lofwade sig wilja med privilegium förse, när genom deras Deputerade blefwe anmäld: den öfwerenskommeife om sättet och wilkoren derwid, som till efterrättelse tjena skulle; Sä har, sedan Deputerade pä Husegaren wägnar en sädan öswerenskommelse, ffrifteligen författad, i underdånighet afgifwik, Kongl. M.sitt, i likstämmighet dermed, under den 18 Mars 1746, utfärdat Dest Nådiga Reglemente och stadfästelse pä Inrättningen till Brand - Astecurance för Stockholms Stad.
Ibland de flere puncter, samma Kongl. Reglemente innehäsler, stadgas i 16 Z. om delta Astecurants-Werks Penninge - Fond och dest frikallelse frän alla Contribulioner; lydande Konungens Ord Deri salunda: wi försäkre i Näder för Gsi och wäre Efterträdare, pä det kraftigaste, att samma Capital med desi ränta hwarken nu eller i tillkommande tider, under hwad namn och före wändning det wara mä,pä nägot sätt, antingen till allmänt eller nägot annat behof, skall röraS, ej eller det samma med någon afgift och Lontribution heläggaS.
Detta sä uttryckliga och speciella förbehäll för' Stockholms Brand-Conroir, såsom det sörsta af sadan inrättning här i Riket, torde lill äfwentyrs icke warit hos Högloft. Vewillnings - Utstotlet sä noga bekant, när uti Utskottets upgifna förslag också detta Brand-Contoir blifvit nämndt till Vewillnings erläggande.
Men dä man besinnar att Contribmions fri- , 72 6
Den 14 Zebruarn. friheten war ett willor, hwarmed Stockholms Husegare, efter en sä solenne Kongs. Försäkran, ingått i stiftningen af Mecurance-Werker, enligt Konungens utfärdade 1746 ärs Reglemente, hwilket ock blifwit under den 19 D-cember 1807 pä denna Societet begäran yiterligare sörnyadt, aldeles med samma ordalag i detta afseende, som nyss anförde äro; Sä kan jag för min del icke annat finna, än att, om emot sä högkideliga försäkringar, och hwarpä sig grundar detta Brand-Asiecurance-Werks i nägra och sextio ärs lid erkände frikallelse frän Bewillningar och Contribuiioner, sädane utstylder likwäl ftulle af nuwarande Riksens Ständer Contoiret äläggas, sä blefwe man underkastad den förebräellen, att ej hafwa iagttagik eller wärdat kicles kublica, som dock är ett det ömaste Samhälls-band Arkets Medborgare emellan.
Jag tror mig alksä böra »vördsammeligen hemställa, om icke Stockholms Brand-Atzecurance-Contoir, som blifwit af Bewillnings-Utfkottel nu projecteradt till Bewillnings erläggande, mätte rättwiseligen derifrän ukeflukas.
Härjemte får jag lika wördsamt wid handen gifwa, der jag är sinnad, att med detta mitt Memorial äfwen wända mig till de öfrige Respective Ständen.
Stockholm den 9 Januarii 1810.
Lirrrl Lrevemsiilst.
Lika lydande med Originalet, betygar I. bi. keterkon. isis Den 14 Februarii. 727 1810 den 11 Januari! hos Bonde - Ständet upläst och Författaren tillätit, att i ConstiturionsUlskottet anmäla de delar deraf, hwilka anses till» höra Utskottets uptagande, samt au anförandet genom egen försorg de Respective Med-Skänden communicera.
Testor kreä.
VVLKIin. Wördsamt Memorial!
Bonde-Ständtt/ som före Constitutions underskrift aflemnade de bttänkeligheter, som wällade uppehåll i desi antagande, har följt sin öfvertygelse, som mer och mer stadgades; Men deste betänkligheter uphörde, dä Kongl.
Maj.tt i Räder kemnade Ständer den försäkran, att medwerka till ändrings »vinnande:
Och som Konungens Rädiga proposition tydeligen gas Ständet det underdäniga hopp, att ej allenast fä yrka de frägor, som emot den 114 §. och med densamma egenskap ägande, kunde göras, utan äfwen att ivid denna Riksdag fä dem afajorde, sä följer deraf, att Ständer, med Högloft.
ConstitukionsUtstotteks Betänkande, som tillstyrker, att de borde till nästa Riksdag upffjutas, ej kan wara tillfreds.
Ingen af ost mine Hederwarda Bröder, kan nägon gäng twifla pä Konungens Nädiga försäkran, att medwerka till wär lindring i alt det tryckande hwarnll privilegier föranleda; Och wi känna alla wär egen och wära Mevbröders wanmagr, och stulle handla oredligt, bade i afseende pä Konungens
Näd, sä wäl som emot wäre Committenter, om wi ej full. 728 Den 14 Zebruarii. följe akt göra de anspräk gällande, hwartill wi äga en sä öppen rättighet, utan i det stallet till nästa Riksdag äkoge ost beswär, som just nu böra komma i öfwerwägande och lindras.
I öfrigt lärer icke kunna sättas i fräga, akt ju nu warande b iander äga wid denna Riksdag, att göra de ändringar i Constitutionen, som kunna pröfrvas nödige, och att upstof frän den ena Riksdagen till den andra, icke har afseende pä andra frägor, än dem, som wid de päfvljande Riksdagar kunna göras; ly samma Ständer, som stapat en Constitution mätte äga rättighet att fullkomna den, innan de ätstiljas.
Jag inser wal att de hufwudsaktigaste ämnen, såsom all jordens lika befattning eller deltagandet i de ordinarie statterne och Rikets förswar nu ej tolde medhinnas, och will äfwen i desta fail älnöjas med de gjorde och kemnade Reservationerne, som nästa Riksdag mä komma under pröfning; Men jag kan ej undgå, att nu yrka andra betydande omständigheter, hamnfrän jag tror med stal och billighet, akt wi böra frikännas, och desta äro:
Frikännelse ifrän Hall och Rese v-stjutsen, hwars tryckande beswär för Åkerbruk och Näringar, Bonde-Ständet sä lange med swärtz» het kändt, och om igenom denna afsägelse nägra smärre och obelydeliga swarigheter stulle möta, öfwer» wägas be af förmäner, som för hela Landet blifwa af yttersta wigt, och hwars befordrande tillkommer hwarje SamhällS Medlem att understödja.
Länge, mine Hederwärda Medbröderl hafwe wi med wär stada och Krono-Skatte- och Skatte-Fälsejordens förlust härdat denna tyngd, i hopp att näzen gäng sä den jemt delad; Men efrer sä mänga frugt - Ben !4 Abruarii.
729 frugllösa försök, böre wi nn anse liden wara den rätta, att undandraga o§ densamma, för alt derefter yppa tillfälle för en annan reglering.
Samma enkla och okwungna frihet anser jag o§ äga wid ätagandct af Krono - skjutsar, Magajinsfohror och Inqwarke'. ingar, som de öfrige Respective Med-Ständen trodl sig aga, och böre wi äfwen undandraga otz i denna del alla emera, svin öfwergä den ankagna allmänna principen och föranleder tilt en jemn fördelning i ett sä be>kasfat
Oeconomistt afseende.
Med den nit och ifwer, som altid warit wäre Stånds sanna kännemärke, hafwe wi alla enhälligt sökt upmana wäre Respecriä-e Med-Ständ, att behjerta Rikets närwarande och kända nöd, i öfwertygelse, akt denna upmaning borde föranleda kill en allmän jemn!ning i bördorne; men wi hafwa med bekymmer erfarit, akt i synnerhet det Högwördige Preste-Ständet förnämligast motwerkat i sädane frågor, som angätt indragningar af witza Tjenster, hwaraf Statens behof, pä det sätt de warit projecrerade, utan det Högwördige Pceste-Srändcts gradation, för det närwarande, men i synnerhet för det tillkommande ägt en päräknad tillgång; Och detta alt under äbervpande af privilegier, och hwaraf jag dräger den följd, att det Högwördiga Ständet ej lärer wilja göra nägor afseende pä det as wart Ständ wid Constitutionen gjorde förbehåll; och ehuru wi pä samma grunder yrkat indragningar af »vederlag och en ny regterad löneförbättring, har alt dylikt pä samma stal blif» Z:te Band- 2:dra Afd. §0» 73c>
Den 14 Zebruarn - blifwit bestridt.
Atta gjorde anspråk om indragningar af Pensioner, Bencficier, Tjenster och Disposttioner af Krono-Domainer, till och med redogörelse för Statens medel, har haft det mast oförmodade motstånd, och hwilket alt pä det högsta smärtat ost, som häraf lydeligen döra inse söljderne för KronoSkatte- och Skaire-Fralse-jorden, som, igenom Rikets olyckeliga förminstning och Näringarnes försatt och en deremot ökad Bemillning, nödwändigr mäste förswagas an mer. och fluretigen ga aldeles under, och hwars räddning warit förnämsta föremålet för den twekan Bonde-Standet wid Constikutions antagande agt, som ock aldrig blifwit i desta ämnen antagen, derest ej Skändet sörwanrat sä önstade som billiga följder af Kongl. Maj.-t gjorda I^ädiga erindran till de öfrige Respeclive Med-Ständen, men hwars möte sa litet swarat emot war wänkan och förmodan.
Af wara Ledamöter i Bewillnings - Utstottel, hafwa wi ägt den underrättelse, att fragan om Bewillning för Hus i Staderne, hwarest destc aro akt anse som Husa ub-egenbomar och af storr wärde, saktes i sraga och wi känne af erfarenheten, hwad fwärigheler möker wid förmögenhekers uppställning. fom karr kan dö jas och otullromligheten af dennas Taxering; och jag inser med bekymmer såsom en följd af alt detta, att samma proponionelle ökade statt, nu som hittills, nödwandig' stall drabba Jordbruk och Näringar, och hwilken i anseende till den projektera, de Summans storlek öswerstiger all förmåga.
Harwid kan jag ej undgå anmärka den ofullkomliga och inffrankta rattwila, fom blifwit den lidande lemnad, dä Compromitzc-Rälter för ben sednare kommer att Med Den !4 Zebruarir- 73 r med egen kostnad tillkallas, och hwaraf Taxeringsman fä ett öppet falt för mindre rättwisa och granlagenhet, och hwarigenom i synnerhet Allmogen lider.
Dä utom alla förut har nämnde omständigheter den högst o,väntade tillkommit, att det Högwördige Preste-Ständet redan äkagit stg Be.villningen, och i imer afseende kan sagas welat medwerka kill de^ understös för Skålens behof, svin tillkommit dest andel, och den proportion efter hwilken det Högwördige
Ständer i alla andra srägor molwerkat, med dest päräknadc röst rättighet, i reprefentakionernes hela sammanhang , ser jag ingen annan urwäg öfrig, än att förestä fördelning af den framdeles blifwande och stadgade Bewillnings-Snmman.
Wi kunna wäl intet, mine Bröder! i förhand saga utgången af detta ätagandek; Men jag tror, alt om Krono-Skatte- och Skatte-Fralse-jorden, svin ar Ofrälse Ständets ägo, med alla de Werk och Werkstäder, som pä dylik jord arv grundade, komma att fä pä sin andel sä stor lott, hwarföre Skändet i den representativa maglen deltager, som will säga En Fjerdedel, kan ej mer af ost fordras; och dä det icke bör kunna nekas, att representations-rättigheten bör wara i lika förhästande med den lott, som utgöres till Statens understöd, lärer det ock wara billigt att det Ständ, som icke till i-4:del will deltaga i Statens utgifter bör i samma mehn afstä andelen i representations rättigheten, hälst det more en ingrepp i de andra Sländens rättigheter, om ett Ständ, sorn cvntribuerar en liken andel, stall i styrelse-magten wil - 7Z2 Den^4 Lebruarii wilja utöswa en lika andel mot det Srand som eonlribucrar mera.
— Emot denna princip kan privilegier icke äberopaS; och om de finnas af err sä olaglig! innehåll, lärer sädane privilegier genast böra uphäsivas.