Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Oxenstjerna att föreslå omkastning af §§:ne, är för mig och säkerligen för flertalet af R. o. Ärlis ledamöter alldeles obekant, och jag anhåller således att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos. att vid föredragningen §§:s ordningsföljd måtte bibehållas oförändrad.
Den vigtigaste frågan i det nu föreliggande förslaget torde väl vara den om sättet, hvarpå R. o. Ad. hädanefter bör utöfva sin representationsrätt.
Detta finnes stadgadt i 7 §; och då denna § utgör den grund, pä hvilken liera andra delar af förslaget hvila, är det väl med en systematisk ordning mest öfverensstämmande att lörst föredraga denna § och sedan §§ C, 8, 10 och 26, hvilka med den förstnämnda stå i närmare sammanhang.
De återstående §§ i förslaget äro af dessa §§ mer eller mindre beroende, så att, med vidtagande al en sådan ordning för föredragningen, förslaget blir lättast och med största reda genomgånget.
Jag får således anhålla, att R. o. Ad. ville godkänna det af Gr.
Oxenstjerna föreslagna föredragningssätt.
Gr. Posse, Arvid: Såvida It. o.
Ad bifaller den senare delen af Gr.
Oxenstjernas framställning, eller att, för den händelse en förnyad behandling af förslaget till följd af återremiss af vissa dess delar skulle ifrågakomma, Riddarh.-Utsk:t skulle vara oförhindradt att i de redan antagna §§:ne vidtaga af nödig konseqvens hetingade ändringar, torde det ej vara nödvändigt att omkasta ordningsföljden vid föredragningen, på sätt Hr Grefven föreslagit.
Ett ytterligare skäl att ej biträda delta förslag hemtar jag derifrån, att jag finner det mindre lämpligt att till afgörande företaga den vigtigaste § i förslaget eller den 7:de, innan huset ännu är fullt samladt.
På grund häraf yrkar jag att Gr.
Oxenstjernas förslag i denna del måtte afslås. men anser att den sednare delen af hans framställning bör bifallas.
Jag är till hufvudsaklig del förekommen af den siste talaren och finner inga skäl vara för handen att frångå det föredragningssätt, som vid andra Betänkm förekommer, eller att följa §§:s ordningsföljd.
Det förefaller mig högst besynnerligt att börja föredragningen med 7 §, hvilken genom de ord, hvarmed den begynner, »vid nämnda sammankomster», hänvisar till föregående §§.
Det mest logiska torde väl vara att först föredraga den 1 §, hvilken bestämmer hvad som förstås med R. o. Ad.
Jag instämmer således i Frih. Klinckowströms yrkande.
Frih. Cederström, Rudolf: Ehuru Riddarh.-Utskits ordförande, Hr Gr.
Oxenstjerna, till grund för sin framställning framhållit den tanke, att man bör i första rummet företaga till afgörande den §, som är den vigtigaste, kan jag dock ej annat än i likhet med Frih.
Klinckowström anse det skola lända
Ben 7 April f. m. 69 lill bättre redighet och lättare uppfattning för R. o. Ad:s ledamöter, om här följes den ordning, hvari §§:ne förekomma i def. för alla tillgängliga tryckta förslaget.
I öfrigt förefaller det mig till en viss grad löjligt, att börja vår öfverläggning med en §, hvars första ord lyda: »vid nämnde sammankomster.»
Detta är ett sätt att kasta sig »in medias res», som icke underlättar, icke förmedlar; som tvertom förer oss genast in i det mest omtvistade ämnet för heta strider.
Det synes mera förmånligt, att. såsom ock yrkadt blifvit, få »borja med början», fortgå och sluta i den ordning stadgandernas naturliga uppställning gifvet ▼id handen och som Riddarh.-Utsk:t sjelft visligen följt; och får jag derför förena mig i de ledamöters önskan, som begärt iakttagande af §§:nes nummerföljd, utan ali omflyttning.
Jag kan icke annat än vidhålla mitt yrkande, att den 7 § måtte först föredragas, ty det är naturligt, att man först bör bestämma sjelfva grunden och derefter öfvergå till detaljbestämmelserna.
Då jag framställde mitt förslag, motiverade jag detsamma i korta ordalag och, om Frih.
Klinckowström behagat deråt lemna sin uppmärksamhet, hade han icke behöft sväfva i okunnighet om skälen derför, hvilka dessutom Hr Ramsay, efter det jag hade ordet, närmare utvecklat.
Posse har såsom skäl mot mitt förslag i afseende å föredragningsordningen anfört, att det icke voro lämpligt at1 till afgörande företaga den vigtigaste frågan, medan ännu Huset vore glest besatt, men jag tror mig kunna vara så mycket profet angående denna fråga, att jag kan förutsäga, att diskussionen öfver densamma visst icke hinner afslutas, innan Huset är samladt, och att möjligen hela förmiddagens plenum kommer att dermed upptagas.
Oxenstjerna deri, att 7 §, som är den vigtigaste i hela det föreliggande förslaget, bör föredragas först, ty, om den ordning följes, hvari §§:ne förekomma i förslaget, skulle deraf olägenheter uppstå.
Så skulle det t. ex. kunna inträffa, att, om Ståndet bifaller 5 §, som bestämmer hvad som förstås med stamfader, hufvudman och ättemän, skulle någon förändring af den 7 § icke blifva möjlig.
Oxenstjerna nyss nämnde, får jag upplysa, att jag med mycken uppmärksamhet följde hans första anförande och att jag just på grund deraf tog mig friheten göra den hemställan, jag gjort.
Oxenstjernas och den siste värde talarens tvifvel, huruvida det skulle gå an att afgöra den t:sta §:n före den 7:de §:n, får jag gora dessa
Hrr uppmärksamma på sista raden af lista §:n, der det står: »i enlighet ined hvad här nedan föreskrilves. » R. o. Ad. eger således att vid föredragningen af den 7:de §:n bestämma, på hvad sätt representationen skall utöfvas, ro Den 7 April (. m. och mig synes, att Utsk:t har med lofvärd försigtighet och godt förstånd redigeradt den l:sta §:n, så att konfusion icke kan uppstå.
Jag yrkar fortfarande, att förslaget måtte punktvis föredragas i den ordning, det blifvit af Utsk:t uppstäldt.
Jag har ogerna velat deltaga i tvisten om föredragningssättet, ty erfarenheten har ofta visat, att tvisten derom upptagit nästan hela den tid, som varit för öfverläggningen i sak behöflig, men jag har verkligen blifvit uppkallad af Gr.
Oxenstjernas sista anförande.
Hr Gr:n uttryckte fullt rigtigt, att vid diskussion i sak man bör först bestämma grunden och derefter detaljerna, men jag kan deraf icke sluta, att man bör börja med afgöraridet af 7:de §:n i föreliggande förslag, hvilken är endast byggd på en förut lagd grund.
Första grunden ligger i bestämmelsen om, hvad som förstås med R. o. Ad., och den andra deri, att R. o. Ad. skall sammanträda för handläggning af vissa vigtiga angelägenheter; och på dessa båda grunder bygges sedermera en beskrifning, huru dervid skall tillgå.
Ätt först öfverlägga om en §, som börjar med orden: »vid nämnda sammankomster», utan att förut halva talat om några sådane, kan jag f. m. d. icke anse rigtigt, och jag hemställer till Gr.
Oxenstjerna sjelf, om Riddarh.-Utsk:t verkligen ansett den 7:de §:n utgöra en så väsendtlig grund för de öfriga bestämmelserna, att lltsk:t börjat behandlingen af sitt förslag till Riddarh. -Ordn. med den 7:de §:n.
Jag tviflar derpå och förmodar, att Utsk:t började med den lista §:n och derefter utarbetade den 7:de såsom tillämpning af hvad Utsk:t förut beslutat.
Just på grund af hvad Gr.
Oxenstjerna anfört, att man bör börja med grunden och sedermera följdrigtigt bygga på denna, tror jag således, att vi böra försl öfverlägga och besluta angående den lista §.n. Frih.
Leuhusen, Frans Oskar: .lag har endast begärt ordet för att möjligtvis förekomma ett missförstånd, som skulle kunna uppstå på grund al hvad Hr Anrep yttrat.
Han förmenade nemligen, att, om R. o. Ad. antagit den 5:te §:r>, skulle derigenom någon ändring af den 7:de §:n icke blifva möjlig.
Den 5:te §:n alser endast, huru den adeliga värdigheten skall ärfvas och är alldeles icke beroende af den 7:de §:n, som bestämmer, huru R. o. Ad. skall vid sammankomsterna representeras.
Genom det i löljd af den nya R.
O. före slagna tillägg till 37 §:n R. F., är Adels-institutionen erkänd, och någon diskussion derom kan således icke nu ifrågakomma.
Fj heller behöfver nu afgöras hvarken, huru vidsträckt omfattningen af denna institution skall vara. enär detta icke inverkar på representationssättet, hvarom fråga är i 7 §:n, eller om sammankomster af R. o. Ad. skola ega rum, ty sådana äro jemväl i grundlagen förutsatta; utan frågan är deremot här om det Den 7 April f. m. 71 sätt, hvarpå R o.
Ad. vid dessa sammankomster skall representeras.
Denna punkt anser jag så väsendtlig, att jag anser den böra af göras, innan R. o. Ad. öfvergår till behandlingen af de öfriga §§:na i förev:de förslag.
Vid de enskilda sammanträden mellan medlemmar af R. o. Ad., som förut egt rum i och för öfverläggning ang:de detta ärende, har det visat sig, att den af Gr.
Oxenstjerna föreslagna föredragningsordning äfven är den lämpligaste; och måste jag derföre fortfarande påyrka att densamma måtte af R. o. Ad, antagas.
Afven jag har varit närvarande vid de af Hr Ramsay omordade enskilda sammankomster.
Det intryck, de gjort på mig, har inedfört den åsigt, att de derstädes församlade begått ett missgrepp, då de beslutade, att förslaget borde föredragas på sätt Gr.
Oxenstjerna nu yrkat.
Just häruti har, efter min uppfattning, legat en verksam orsak dertill, att dessa sammankomster icke ledt till det resultat, som varit önskligt, eller någon enighet i meningar.
På grund af nämnda min personliga erfarenhet af dessa sammankomster föranlåtes jag alltså anhålla, att R. o. Ad. ville antaga den ordning för föredragningen, som i sjelfva förslagets uppställning förekommer iakttagen och, enligt hvad Gr.
Hamilton på ett så öfvertygande sätt visat, är den rätta, den i frågornas inre beskaffenhet mest grundade, den derföre ock mest ändamålsenliga.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, förmälte Hr Gr. o. Landtm., att under densamma hade af Gr.
Oxenstjerna framställts två särskilda förslag, det ena rörande sättet för föredragningen af sjelfva Betänk:! jemte dervid fogade förslag till ny Riddarh.-Ordning, och det andra åsyftande att bereda Utsk:t nödig frihet vid den förnyade handläggning af ärendet, som möjligen kunde komma att Utsk:t åligga; och då dessa båda förslag voro af hvarandra alldeles oberoende, komme desamma att blifva föremål för särskilda propos:r. 1 afseende å föredragningen hade Gr.
Oxenstjerna föreslagit, dels att med pröfningen af Utsk:ts hemställanden å sid. 6 i Betänlct skulle anstå, intilldess förslaget till Riddarh.-Ordning blifvit genomgånget, hvilken framställning andra ledamöter biträdt eller lemnat obestridd, dels ock att §§:ne i förslaget skulle företagas till behandling i följande ordning, nemi. § 7 med iakttagande deraf att dess sista mom. särskildt pröfvades; § 6; § 8; § 10; § 26, samt derefter de öfriga §§:ne i den ordning de i förslaget förekommo.
Frih. Klinckowström, som bestridt att en sådan omkastning af§§:nes behandling skulle ega rum, hade åter yrkat, att förslagets särskilda §§ borde företagas till pröfning efter den nummerordning, de i förslaget innehade.
Härefter och sedan Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att frågan om föredragningen af Utsk:ts hemställanden å sid. 6 lämpligast 72 Den 7 April f. m. torde böra särskildt afgöras, hemställde Hr Gr. o. Landtm , huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att dessa hemställanden skulle punktvis företagas till afgörande, sedan förslaget till Riddarh.- Ordning blifvit genomgånget.
Sedermera framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. derå, alt vid föredragningen af §§:na i förslaget Utsk:ts uppställning skulle följas, hvarvid svarades många ja jemte några nej; och förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig hafva funnit ja öfvervägande.
Vidare förmälte
Hr Gr. o Landtm., att Gr.
Oxenstjerna hade föreslagit, att R. o. Ad. skulle lemna Hiddarh.-Utsk:t öppen rätt att, vid den förnyade behandling af förslaget, sorn till följd af möjligen inträffande återremittering af åtskilliga §§ kunde komma att Utsk:t åligga, vidtaga sådana ändringar i de af R. o. Ad. godkända §§:ne, sorn ansåges behöflige, till följd af den omarbetning förslaget kunde komma att undergå.
Min afsigt är icke att motsätta mig den senare delen af Gr.
Oxenstjernas förslag, i hvilket läll jag skulle hafva yttrat mig, innan diskussionen förklarats slutad.
Jag vill blott hemställa, orri det är skäl att besluta deröfver, innan R. o.
Ad. lättat några sådana beslut, som kunna gifva anledning att åt Utsk:t öfverlemna den äskade friheten, och om man icke således bör uppskjuta afgörandet häraf, tills samtliga §§:ne i förslaget äro genomgångna.
Då ett sådant beslut, som det Gr.
Oxenstjerna föreslagit, är öfverensstämmande med hvad i dylika frågor förut varit vanligt, anhåller jag om bifall till detsamma.
Landtm, framställde härefter propos på bifall till Gr.
Oxenstjernas ifrågav:de förslag och, då dervid svarades många ja jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
1 enlighet med hvad sålunda beslutats, förekom nu:
Förslaget till Riddarh.-Ordning. § 1.
Genom det föredragningssätt, R. o. Ad, nyss beslutal, är jag förhindrad att gifva skäl för de anmärkningar, jag mot denna § skulle vilja framställa.
Mina erinringar skulle egentligen afse §:ns senare morn., derigenom bestämmes att »hvarje ätt eger efter den vid 1809 års riksdag
Den 7 April f. m. 73 stadgade nummerföljd säte och stämma på Riddarhuset, i enlighet med hvad här nedan föreskrifves», alldenstund enligt det förslag, jag snart skall taga mig friheten framlägga lör R. o.
Ad . någon sådan ordning efter ätter icke sk lille komma att behöfvas.
Hå emellertid, i följd af R. o. Adms beslut att godkänna senare delen af Gr.
Oxenstjernas förslag, ett bifall till denna § icke lär lägga hinder i vägen för pröfning af mitt förslag, vill jag ej vid denna § framställa något särskildt yrkande.
Hr Liljenstolpe, Axel Fredrik: l)å, efter min för mening, så ringa förändring af nuv:de Riddarh.-Ordning som möjligt bör göras, torde det icke anses förmätet af mig att våga yrka afslag å hela denna § och bibehållandet af den nu gällande Riddarh.-Ordningens 1 §, som lyder: »Då Riddarhuset ege hvarje introducerad ätt, efter den vid 1809 års riksdag stadgade nummerföljd, säte och stämma, på sålt denna Riddar Ii.-Ordning föreskrifver. » Redan den 20 Januari detta år tog jag mig friheten att här uppläsa det af mig til) Konst.-Utsk:t inlemnade Mern., i hvilket jag föreslagit den förändring i 37 § R.-F., att adlig, friherrlig eller greflig värdighet, som hädanefter utdelas, må tillfalla alla stamfaderns manliga descendenter; häraf löljer att jag så mycket hellre önskar bibehållandet af nuv:de Riddarh.-Ordningens § 1.
.lag tror mig visserligen hafva bekant att detta förslag, tyvärr! ej vunnit bifall; men jag anser det origtigt att, genom den nu föreslagna redaktionen, afskära all tanke på denna, enligt min åsigt, uti R. o. Ad:s eget välförstådda intresse särdeles lämpliga förändring, .lag upprepar således mitt yrkande att denna § måtte afslås och nuv:de Riddarh -Ordnings 1 § i stället bibehållas.
Jag har endast velat fästa R. o. Ad:ns uppmärksamhet derpå, att, då enligt denna § hvarje ätt skall ega säte och stämma »efter hvad här nedan föreskrifves», och då här nedan föreskrifves att hvarje ätt endast får representeras af en person, R. o. Ad., efter ett bifall till denna §, är förhindrad att förändra den 7 § derhän, att flera personer skulle få intaga säte för en ätt.
Sedan den distinktion, som hittills åtföljt R. o Ad:ns politiska rättigheter, numera upphört, torde det vara behöfligt att i en stadga för berörda, uti rikets grundlagar erkända institution en bestämmelse af begreppet och omfattningen af densamma äfven meddelas.
En sådan bestämning har Riddarh.-Utsk:t sökt affatta i den nu föredragna §.
Så länge 37 § R.-F. eger den lydelse, den nu har, mås'e naturligtvis den i en särskild stadga gilna bestämning af begreppet R. o. Ad. vara öfverensstämmande med nämnde §.
Skulle en sådan förändring, Hr Liljenstolpe föreslagit, ifrågakomma, lär det vara tid nog, att ändra denna definition.
För närv.de är n I)eu 7 April f. m. det så mycket mindre erforderligt, sorn, enligt hvad bekant år, Hr Liljenstolpes motion blifvit af Konst.-Utsk:t a (styrkt.
För öfrigt har mot den här meddelade definitionen ingen anmärkning blifvit framställd.
Under diskussionen om föredrag ningen instämde jag med Gr.
Oxenstjerna och gjorde den invändning att, om §§:na föredrogos i den ordning, de förekomma i förslaget, skulle man genom att bifalla de 6 första §§:ne vara bunden vid den 7 §:n.
Då försäkrade mig Frihme Klinckowström och Leuhusen, att dervid icke vore någon fara, emedan korrektivet lage i sista raden af § 1, der det heter »i enlighet med hvad här nedan föreskri Ives,» men nu har jag af Frih.
Klinckowströms sista anföranden hört, att han sjelf fått betänkligheter med afseende å detta uttryck, och reserverat sig deremot.
Om detta uttryck förändrades till »i enlighet med hvad K. o.
Ad. under diskussionen kommer att föreskrifva,» skulle jag äfven bifalla den 1 §:n, men kan det icke i dess af Utsk:t föreslagna ordalydelse.
.lag skulle snarare tro, att deri siste värde talaren bör vara mig tack skyldig för att jag så ärligt och uppriktigt upplyst honom derom, att just nu är tillfälle att ingå i diskussion och söka öfvertyga Ståndet.
Om jag med tystnad förbigått det, hade jag gjort mig förr förtjent af den lörebråelse, den värde talaren behagat rigta mot mig.
Då här är fråga om god kännande af en lagtext, som skall gälla för kommande tider, torde R. o. Ad. upplyst finna, att det icke går an att begagna en ordställning af det innehåll, Hr Anrep behagat framställa, eller att i sista raden af § 1 insätta: »i enlighet med hvad R. o. Ad. under diskussionen kommer att föreskrifva.»
Om de af Utsk:t föreslagna ordalag skulle sålunda förändras, skulle den Usta §:n få en ordalydelse, sådan ännu aldrig någon lagparagraf haft.
Hvad beträffar sjelfva innehållet af den I §, så delar jag den åsigten, att man bör vidtaga så få förändringar som möjligt i den nu gällande Riddarhus-Ordningen, men som den nuvarande redaktionen af 1 § törhända är för knapphändig och mindre lämplig under våra numera iråkade förändrade förhållanden, tror jag, att Utsk:t med lyckligt ordval träfiät en definition, som är så fullständig som behöfves, och hvilken jag derföre vågar med min ringa röst förorda.
Om Frih. Klinckowström hade rätt i sin åsigt, skulle jag instämma med de Hrr, som påstått att det beslutade föredragningssättet icke är fullt rigtigt, men jag skulle tro att den värde Frih:n irrar sig högst betydligt.
Annu är icke något af R. o. Ad. föreskrifvet och det kan icke vara fråga om att på Deu 7 April f. ni. 75 förhand godkänna Utsk:ts förslag, innan det ännu är föredraget, utan heror det på R. o. Ad. att bestämma innehållet af de följande §§, hvaruppå dessa ord »i enlighet med hvad här nedau föreskri Ives» hafva afseende.
Ehuru i Utskits förslag till 1 §:n står, att hvarje ätt skall ega elter den vid 1809 års riksdag stadgade nummerföljd säte och stämma på Riddarhuset, är dermed icke sagdt, att icke hvarje ätt kati, om R. o. Ad. så beslutar, komma att representeras af flere, t. o. m. 100 personer.
I trots af Frih, Klinckowströms åsigt, kommer jag att rösta för bifall till den nu föredragna §:n.
Frans Oscar:
Mörners åsigt och kan icke finna, att sista mom. al den nu föredragna §:n »i enlighet med hvad här nedan föreskrifves» kan binda R. o. Ad:s beslut i afseende å representationssättet, ty antingen nu representationssättet blir det af Utsk:t föreslagna eller val eller rättighet fiir hvarje adelsman att uppträda, så är det väl i allt lall ätten som representeras; och uttrycket »i enlighet med hvad här nedan föreskrifves» lämpar sig således till hvilketdera sättet sorn helst.
Med anleding af hvad Hr Anrep sednast yttrade, får jag upplysa, alt jag alldeles icke fritog honom från ett missförstånd angående den 1 §:n, utan att hvad jag yttrade endast hade afseende på 5 §:n.
Jag har begärt or det endast för att fästa 11. o. Ad:s uppmärksamhet pä ett litet redaktionsfel i 1 §:n. hvilket, i händelse §:n skulle blifva antagen, borde rättas.
Der står nemligen »Sveriges R. o.
Ad. utgöres af de Greflig», Friherrliga och Adliga ätter, som på Riddarhuset äro introducerade» etc., men, enligt min tanke, borde detta sista uttryck förändras sålunda: »som äro eller framdeles blifva introducerade.»
Så snart en adlig ätt blifvit eller Olifver introducerad, är den ju det också.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till den förevarande §:n, dels ock afslag derå, samt bibehållande af l:sta §:ri i nu gällande Riddarhus-Ordning, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till §:n och, då dervid svarades talrika ja, jemte några nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. § 2- t:sta mom. 76 Den 7 April f. in. (jr.
Mörner: l)ä man jeiriför det nu föreöragna mom. af § 2 med samma § i nu gällande Riddarh.-Ordn., kan man i afseende å sjelfva innehållet icke upptäcka någon annan skilnad än, att i det nya förslaget äro införda orden »hafva förlorat rättigheten att vidare söka introduktion, och följaktligen äfven.»
Hvad som vinnes med detta tillägg eller om det utgör en förbättring af den nuvarande ordalydelsen, kan jag icke inse; jag kan icke finna, alt dessa ord hafva någon annan betydelse, än att de göra inom:t 8 å 9 ord längre, och anser derföre lämpligt att de utgå.
Hr Ramsay: Genom K. Förordn. den 8 Maj 1775 Stadgades, att de personer, sorn derefter blefvo upphöjda i adlig!, friherrlig!, eller gredigt stånd, skulle inom ett år söka introduktion, vid äfventyr att hafva förlorat rättigheten dertill, äfvensom att ingen finge förr, än introduktion söktes, begagna titel och sköldemärke eller tillgodonjuta andra med upphöjelse!! förenade förmåner och rättigheter.
Denna förordning tyckes emellertid snart hafva fallit i glömska, ty år 1800 ingick Riddarhusdirektionen till K.
M:t med en tind. framställning, att nämnde förordning måtte upplifvas, hvarjemte direktionen föreslog, att en prescriptionstid af 2 år måtto bestämmas för sökande af introduktion. K. M:t, i Nådigt Bref af den lt Febr. 1800, förklarade, att som förordningen aldrig blifvit upphäfd, beböfde den icke upplifvas, men att, på sätt direktionen hemställt, tiden för sökande af introduktion bestämdes till 2 år.
Dessa författningar tillkommo emellertid under den lid, då lagstiftningen tillhörde K. M:t ensam.
Den § i R. F., som handlar om Konungens rätt att upphöja i adligt stånd, etc. eller § 37, innehåller icke något vilkor eller inskränkning för rättigheten att tillgodonjuta de med npphöjelsen förenade förmåner; och det torde derlöre med skäl kunna ifrågasättas, huruvida några sådana vilkor lagligen kunna genom särskilda författningar föreskrift as. 1 den lörsta Riddarhusordningen i vårt nya statsskick eller den af år 1810 förekommer icke någon § motsvarande den nu föredragna; icke heller i Riddarhusordningen af den 16 Juli 1818 och den 18 Dec. 1823, utan först i den Riddarhusordning, som utfärdades efter 1828 års riksdag, då ett tillägg jemväl gjordes till 37 §m R. F., deraf man kan draga den slutsatsen, att då adlig värdighet meddelas, introduktion alltid skall sökas, tillkom det stadgande, som finnes i 2 §:n af vår nu gällande Riddarhusordning.
För att undvika den tvetydighet, hvartill § 2 i nu gällande Riddarhusordning kan gifva anledning, har Utsk:t ansett sig böra gifva en något förändrad lydelse åt l:a mom:t af nämnde §.
Den nuvarande stadgar nemligen, att den i adligt stånd upp höjde skall inom 2 år hafva fullgjort erforderliga praestanda, vid äfventyr att enligt K.
Förordn. den 8 Maj 1775, jemförd med K.
Br. den 11 Febr. 1800, förlora med npphöjelsen åtföljande förmåner oell rättigheter.
Såsom ordställningen nu är, kan det ifråga sättas, huruvida icke skyldigheten att söka introduktion samt på - följden lör underlåtenhet deraf är beroende al beståendet utaf dessa författningar, så att, ifall desamma upphäfdes, introduktion icke längre utgjorde något vilkor för tillgodonjutande af de med upphöjelsen förenade lörmåner.
Om förhållandet vore sådant, skulle snart kunna inträffa att bredvid den gamla introducerade adeln komme att uppstå en icke introducerad, som icke hade något annat samband med det nuvarande adelståndet än titeln.
Huruvida det vore önskvärd! att erhålla en sådan adel, lemnar jag derhän, och tror andra länders exempel tala tillräckligt deremot.
Det är väl lämpligast att vid adelsinstitutionen fästas de titlar och förmåner, som väl egentligen böra vara med dem förenade, och att, der någon sådan institution icke finnes, titlar och andra dertill hörande förhållanden icke heller höra erkännas.