Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Falla lika många röster på två eller flere landtmätare, så att pluraliteten ej är bestämd, eger Konungens befallningshafvande gifva förordnande åt hvilkendera Konungens befallningshafvande för godt finner.» Af Petter Mårtensson från Jönköpings län: att, då laga skifte blifvit äskadt, hela skifteslaget måtte höras angående valet af förrättningsman, och, i händelse olika tankar i detta afseende uppstå, den antagas, om hvilken de fleste eller de mest besutne inom skifteslaget sig förena, förutsatt nemligen, att denne i öfrigt är dertill behörigen auetoriserad och vill uppdraget sig åtaga.
Till stöd för dessa förslag har hufvudsakligen blifvit anfördt: att skiftessökandens rättighet att utse skiftesman ofta ställde den förre i ett tvetydigt förhållande till den sednare, serdeles om sökanden ansågs mindre samvetsgrann och skiftesmannen mindre skicklig, i hvilket fall man kunde föreställa sig att denne sednare, ulan afseende å skifteslagets bästa, blifvit anlitad derföre, att han medgifvit nedsättning uti dess på sökanden belöpande andel i arfvodel; att blotta möjligheten af ett sådant förhållande väckte misstanka och ovilja, serdeles hos de personer, som saknade förmåga att bedöma huruvida rätt dem vederfores, eller icke; att i öfrigt en obillighet förefunnes deruti, att ej samtelige de delegare, hvilkas jord skall i skiftet ingå, få i valet af förrättningsman deltaga; samt sluteligen att, derest en sådan rättighet tillerkändes samtelige delegarne i skifteslaget, sådant skulle verka derhän, att en större omsorg och drift hos landtmätaren blefve att påräkna, äfvensom att de för jordbruket högst menliga klagomålen öfver skiftesförrättningarne kommo att förminskas. Lag• och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 45. 5 Innan Utskotten yttra sig öfver den ändring uti nu gällande föreskrift, hvarom här är fråga, hafva Utskotten skolat vördsamt upplysa, att, vid nästlid ne riksdag, förslag af enahanda syftning, med de nu ifrågavarande, framställdes, samt att Lag- och Ekonomi-Utskotten, i anledning häraf, uti afgifvet betänkande tillstyrkte, att omförmälda § i Skiftes-stadgan måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Ansökning om förordnande för landtmätare till förrättande af laga skifte skall inlemnas till Kongl. Maj:ts befallningshafvande; och bilägges dervid en förteckning pä hemmanen i skifteslaget, deras natur och egare samt de sednares vistelseort.
Hafva samtelige uti förteckningen upptagne delegare i skifteslaget underskrifvit ansökningen, utförde Kongl. Maj:ts befallningshafvande genast det begärdta förordnandet.
I annat fall varde ansökningen utställd till förklaring med de delegare, hvilka icke uti densamma deltagit, dervid dem förelägges, att, inom viss kort tid, med yttrande inkomma, vid äfventyr, att, derest sådant försummas, förordnande ändock varder meddeladt.
Möta desse delegare med svar, och förenar sig mer än halfva antalet af delegarne uti valet af samme förrättningsman, värde då förordnande utfärdadt för den landtmätare, de flesta delegarne sålunda begära, der hinder deremot icke möler.
Kommer ej svar inom den bestämda tiden, meddele Kongl. Maj:ts befallningshafvande förordnande för den landtmätare, som i ansökningen föreslagen är, eller, om hinder deremot förefinnes, för den, Kongl. Maj:ts befallningshafvande dertill finner lämpligast.
I fråga om annan landtmäteriförrättning skall ansökningen om förordnande för landtmätare äfven ingifvas till Kongl. Maj:ts befallningshafvande; och må jordegare icke vägras att erhålla den landtmätare, de begära, så vidt sådant lämpligen ske kan.
Ej må förordnande annan landtmätare meddelas, än den, som, enligt hvad serskildt föreskrifvet är, eger landtmäterigöromål på eget ansvar förrätta.»
Ehuruväl nämnde förslag, efter hvad Utskotten inhemtat, icke tillvann sig Rikets Ständers bifall, hafva Utskotten dock ansett sig böra åt de nu gjorda frarnställningarne egna ali den uppmärksamhet, frågans vigt förtjenar.
Hvad af motionärerne, för ändrings vinnande uti det ifrågavarande stadgandet, blifvit anfördt, innefattar, efter Utskottens omdöme, så giltiga skäl, att Utskotten icke kunna annat än deruti instämma.
De betänkligheter, hvilka vid ölverläggningen uti denna fråga vid sistlidne riksdag yttrades, eller att den föreslagna ändringen skulle komma att medföra en alltför lång tidsutdrägt med skiftes-förrättningens företagande, tro
Utskotten äfvenväl böra vika, om i sammanhang härmed ett stadgande intages, som berättigar Kongl. Maj:ts befallningshafvande att, i händelse tvist, vare sig om beräkning af pluraliteten af delegarne inom skifteslaget, eller ock af annan orsak, uppstår, meddela förordnande åt den af de föreslagne landtmätarne, Kongl. Maj:ts 6 Lag- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 45. befallningshafvande finnér lämpligast.
— Utskotten, som genom ett sådant tillägg till det föreslagna stadgandet sökt att ofvananmärkta olägenhet afhjelpa, få i följd häraf hemställa, att Rikets Ständer må uti underdånig skrifvelse anhålla, det Kongl. Maj:t täcktes genom utfärdad författning i nåder föreskrifva, att 1 § af 2 Cap. uti Kongl. Stadgan om Skiftesverket i Riket, sådan densamma lyder uti Kongl, kungörelsen den 9 Juni 1832, måtte erhålla följande förändrade lydelse: »Ansökning om förordnande för landtmätare till förrättande af laga skifte skall inlemnas till Kongl. Maj:ts befallningshafvande; och bilägges dervid en förteckning på hemmanen i skifteslaget, deras natur och egare samt de sednares vistelseort.
Hafva samtelige uti förteckningen upptagne delegare i skifteslaget underskrifvit ansökningen, utfärde Kongl. Maj:ts befallningshafvande genast det begärdta förordnandet för den föreslagne landtmätaren, så vida han, enligt hvad serskildt är föreskrifvet, eger landtmäteri-göromål pä eget ansvar förrätta och annat laga hinder ej möter.
Finnes åter ansökningen ej vara af alla undertecknad, bör Kongl. Maj:ts befallningshafvande, med föreläggande af viss kort tid och vid äfventyr af förklarings-rättighetens förlust, infordra vederbörandes yttrande i afseende på den förrättningsman, de önska, samt, efter förklaringstidens slut, utfärda förordnande för den behörige landtmätare, som erhållit de fleste rösterna, beräknade efter hemmantal eller annan deremot svarande grund, som för röstberäkning i orten är gällande.
Falla lika många röster på två eller flera landtmätare, eller uppstår tvist antingen i afseende pä rösternas beräknande eller annorledes, så att genom öfvervägande pluralitet någon landtmätare icke kan anses vara till förrättningsman utsedd, eger Kongl. Maj:ts befallningshafvande gifva förordnande ät hvilkendera af de föreslagna landtmätarne, Kongl.
Maj:ts befallningshafvande för godt finner.» »/ fråga om annan landtmäteriförrättning skall ansökning om förordnande för landtmätare äfven ingifvas till Kongl. Maj:ts befallningshafvande; och må jordegare icke vägras att erhålla den landtmätare, de begära, så vidt sådant lämpligen ske kan.
Ej må förordnande annan landtmätare meddelas, än den, sorn, enligt hvad serskildt föreskrifvet är, eger landtmäterigöromäl på eget ansvar förrätta.))
Hvad deremot serskildt vidkommer det af herr grefve Mörner i sammanhang härmed väckte förslag om föreskrift för Kongl Maj:ts befallningshafvande, att, till Lag- och Ekonomi-Ulskollels Belänkande, JS:o 43. 7 företagande af nytt skifte, så vidt görligt är, icke förordna landtmätare, som har oafslutadt skifte att omarbeta, så föreställer Utskottet sig, att ett dylikt stadgande icke är erforderligt, helst det torde böra förutsättas, att vederbörande skiftessökande företrädesvis lära begära förordnande för den landtmätare, som af andra göromål icke är förhindrad att förrättningen, så fort ske kan, företaga; och få Utskotten, enär det icke heller torde kunna antagas, att Kongl Maj:ts Befallningshafvande eger kännedom om ett dylikt förhållande, uppå dessa sammanlagda skäl hemställa, att motionärens förslag i denna del må förfalla. 6 §.
Af Hans Hansson från Götheborgs och Bohus Län: att arfvodet för god man må sålunda förhöjas, att, jemte det hittills stadgade af 1 riksdaler banko, fri kost så väl vid laga skifte som öfriga landtmäteri-förrättningar honom tillägges.
En dylik förhöjning vore efter motionärens tanke destomera billig, som gode mannens biträde mest anlitades under den tid af året då dylika uppdrag för landtbrukaren medförde den största uppoffring.
Ehuru den tillökning i dagtraktamente åt god man för biträde vid landtmäteri-förrättningar, hvilken af motionären sålunda blifvit yrkad, med afseende å den möda och de uppoffringar, som dervid tagas i anspråk, icke synes Utskotten obillig, hafva Utskotten ändock, enär en förhöjning i de redan dryga kostnader, delegare för skiften och landtmäteri-förrättningar få vidkännas, derigenom skulle uppkomma, hvilken äfven i sin mån torde försvåra framgången af det för landet nyttiga skiftesverket, hyst betänklighet att förslaget förorda; och hemställer således, att denna motion icke må föranleda till någon åtgärd. 25 Cap. 4 §.
Af Nils Andersson från Christianstads Län: att god man må kunna till skiftesförrättning begagnas, antingen han är boende inom eller utom häradet eller tingslaget, såvida icke afståndet utom häradet öfverstiger 2 mil från förrätt— tingsstället; samt att, om förrättningsman skulle finna för godt kalla god man från längre afstånd, sådant må vara tillåtet, dock att i allt fall resekostnadsersättning för mera än 2 mil icke får beräknas och delegare affordras.
Utskotten, som för deras del anse ett afvikande från den princip, som ligger till grund för nu gällande föreskrift, att gode männen skola vara inom häradet eller tingslaget boende, icke vara välbetänkt, helst nämnde grundsats, hvilken sammanhänger med den urgamla domstols-förfaltningen, sammanvext med folkets vanor och tänkesätt, hafva såväl af denna anledning, som ock med hänsigt dertill, att 15 Lag- och Ekonomi-Utskottets Betänkande, N:o 45. de bestämmelser, hvilka härutinnan af motionären blifvit föreslagne, mindre torde af behofvet påkallas, enär uti förevarande § uttryckligen stadgas, att, till biträde vid landtmäteri-förrättning, de gode män helst böra kallas, hvilka äro närmast förrättningsstället boende, ansett sig förhindrade att motionen understödja; hvarföre ock Utskotten hemställa, att densamma må förfalla. 10 §.
Af Herman öbom frun Norrbottens
Län: att från många landsorter, i synnerhet der, hvarest stora skifteslag finnas, klagan ofta försports deröfver, att påbörjadt laga skifte räckt långa tider, till och med öfver 20 är, innan det blifvit fullbordadt, hvilken tidsutdrägt efter motionärens förmenande hade sin grund deruti, att en eller annan delegare, som ansett sig antingen få sämre skifte, än han förut innehall, eller blifva ålagd utflyttning eller ock af annan orsak, emot skiftesförrättaren anställde rättegång dels med påstående om ogillande af arfvodesräkningar, dels för det landtmätaren ej begagnat gode män vid refning af egor och liniers uppgående, dels ock af andra anledningar, såsom att landtmätaren under förrättningen gått öfver egor utan att hafva varit dertill nödsakad; hvilket allt syftat derhän, att göra skiftesmannen jäfvig att förrättningen vidare fortsätta och afsluta.
I ändamål att förekomme dylika, till stor skada och förlust för jordbrukaren ledande missbruk, har motionären föreslagit, att någon ändring uti nu gällande stadgande om jäf emot landtmätare måtte vidtagas.
Utskotten, som anse de af motionären anmärkta serskilda förhållanden, äf ven derest något giltigt jäf emot förrättningsmannen derå kunde grundas, icke utgöra tillräcklig anledning till ändring uti de allmänna bestämmelser, förevarande § innehåller, få, jemte erinran härom, hemställa, att ifrågavarande framställning icke må vinna bifall. 6 Cap. \ §. kl Olof Johansson från Stockholms Län: att delningsgrunden lämpligast borde vid första sammanträdet på förrättningsstället eller före mätningens anställande bestämmas, i stället att, enligt föreskriften i förevarande §, frågan derom icke förekommer förr än efter det geometrisk aflättning af skifteslagets egor föregått och fullständig konsept-charta blifvit upprättad.
I händelse beslut fattades att icke Häfden utan hemmantal, öresland, Stångfall, Alu eller annan för orten van lig delningsgrund skulle för egoskiftningen gälla, vore det enligt motionärens tanke alldeles öfverflödigt att å chartan upptaga hvarje delegares häfde-tegar, hvilken åtgärd, Lag- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 45. 9 åtgärd, utan att medföra den ringaste nytta, endast gåfve anledning tillförspillande af en mängd dagsverken; hvartill komme dels ett högre landtmäteri-arfvode genom egofigurernas teckning, dels ock lösen för häfdebeskrifningen, hvilken sednare kostnad vid större skiftesförrättningar uppginge till ett icke obetydligt belopp.
Genom häfdens uteslutande vid alla de tillfällen, der densamma icke, på grund af föregånget storskifte, skall utgöra delningsgrunden, skulle dessutom förekommas de tvister, som vid delningsgrundens bestämmande efter nu gällande föredragningssätt oftast uppstodo, enär, då häfdebeskrifningen i denna ordning blifvit upprättad, och delegarne derom erhållit kännedom, den eller de, som efter uppskattningsvärde fått mera på sin lott, än som efter öre- eller hemmantal komme att dem tillfalla, yrka, att häfden skall såsom delningsgrund antagas, hvarigenom förrättningen i dess första stadium blefve mål för rättegång och dermed förenade kostnader.
Ett stadgande i ofvananmärkte hänseende vore, efter motionärens förmenande, behöfligt, hvadan lian homställt, att detsamma måtte meddelas och på lämpligt ställe i skiftes-stadgan införas.
Då, såsom ett nödvändigt vilkor för ali delning, lärer få antagas, att det, som skall skiftas, är till omfånget och beskaffenheten fullt bestämdt, samt, ifråga om laga skifte, detta vilkor icke kan anses uppfylldt, med mindre skifteslagets egor ordentligen uppmätas, å karta läggas och till deras beskaffenhet beskrifvas, torde anledningen till den ordning, hvaruti frågan om delningsgrundens bestäm mande vid laga skifte förekommer, lätteligen kunna inses.
Att härutinnan stadga en annan ordning, vore mindre välbetänkt och skulle dessutom föranleda en rubbning af hela den gång, som för skiftesförrättningen och de derunder förekommande frågors behandling är utstakad.
— Hvad af motionären i öfrigt blifvit yttradt om obehöfligheten af ego-beskrifning vid laga skifte för andra fall, än der häfden såsom delningsgrund antages, kunna Utskotten för deras del icke heller biträda.
Utskotten anse fast heldre, att, vid hvarje skiftes-förrättning, en dylik beskrifning icke utan olägenhet kan undvaras.
Denna beskrifning, hvaruti de tegar och egostycken, hvarje delegare förut innehaft, både till vidd och efter uppskattning upptagas, är nemligen af högsta vigt vid den blifvande delningen, äfvensom vid de liqvider angående odlingskostnad och ersättning för sämre häfdad jord, som derigenom kan uppkomma.
Utskotten, som således hvarken i ena eller andra hänseendet kunna biträda motionärens åsigter, hemställa fördenskull, att de ifrågavarande förslagen icke må vinna bifall.
Bih litt It.
Pral. 1847 och 1848. 7 Sami. 2 Aid. 11 Bält. 10 Lag- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 45. 8 fiap. 1 §.
Af Per Ersson från Wester-norrlands län: att, med ändring af hvad denna § i nedan uppgifne fall innehåller, stadgas må: att, om egor förut äro delade genom storskifte, som efter förra författningar vunnit laga kraft, hvarje delegare må ega rätt att njuta sin andel efter den delningsgrund, som vid storskiftesdelningen följdes, eller efter hemmantalet, hvarvid dock bör iakttagas, att, derest sådant utan olägenhet kan verkställas, en hvar i möjligaste måtto erhåller hvad, som efter uppskattningsvärde svarar emot de egor, han förut enligt storskiftesdelningen innehaft; samt att, derest någon ojemnhet i sistnämnde afseende uppstår och densamma genom skiftes-läggningen icke kan förekommas, sådant bör, på sätt i 13 Kap. 6 § finnes föreskrifvet, genom odlings-ersättning godtgöras.
Genom ett sådant stadgande skulle, enligt motionärens åsigt, det missförhållande afhjelpas, som, der uppskattningsvärdet lägges till grund för skiftesdelningen, inträffar emellan delegare, som vid föregånget storskifte fått sin fyllnad af den uppodlade jorden, och dem, som dervid erhållit af den jord, som, till följd antingen af större eller mindre naturhinder eller ock af andra tillfälliga orsaker, den tiden icke varit uppodlad.
De egolotter, hvilka dervid tillfallit de förre, hade till omfånget varit vida mindre än de, som tillskiftats de sednare, oaktadt den ouppodlade jorden varit af beskaffenhet att, efter skedd odling, kunna bringas till lika bördighet med den, som vid storskiftesdelningen till högt värde uppskattats; hvaremot den delegare, hvilken vid nämnde delning erhållit sin fyllnad af då redan uppodlad jord, icke varit i stånd att, äfven med bästa vilja och förmåga, bringa sin ego-andel till den fullkomlighet, att densamma i uppskattningsvärde kunde uppväga den andres ego-område.
Följden häraf blefve äfven den, att, vid inträffande laga skiftesdelning, betydligt olika förmoner såmedelst kommo den ena hemmansegaren till godo, jemförelsevis med dem, som af den andre fingo åtnjutas.
Förslag af likartad beskaffenhet med det ifrågavarande hafva vid föregående riksdagar varit väckte och blifvit af Rikets Ständer ogillatfe, på tillstyrkande af Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi-utskotten, som, till stöd härför, bland annat yttrat: att det vore ovedersägligt, att skifte icke kan anses såsom ett sätt att förvärfva, utan blott såsom ett sätt att sammandraga egor, till följd hvaraf och då den ego-lott, en delegare genom laga kraftvunnet skifte fått sig tillagd, är hans lagliga egendom, hvilken icke, utan kränkning af egande-rätlen, kan honom fråntagas, han väl må kunna tvingas att ingå i nytt skifte och utbyta sin jord emot annan, om skäl dertill förekommer, men aldrig genom någon minskning Lag- och Ekonomi-Ulskollens lielänkande, N:o 43.’ 11 deri underkastas ett ingrepp i sin eganderätt.
Dessa åsigter delas äfven af de nu förenade Utskotten, som derpå grunda deras tillstyrkan, att den föreslagne förändringen icke måtte bifallas. 13 Kap. 7 Af Johan Pehrsson från Kronobergs län: att den före skiftet be sparade skog, som af den blifvande jordegaren icke kan den förre med skog ersättas, må, emot af landtmätare och gode män utsatt måttlig jordlega, få qvarstå under en tid af 20 till 50 år, samt att, i händelse den nya jordegaren, för nödigt betes skull, icke kan undvara hela det jordstycke, som en större skogspark intager, förre egaren åtminstone må yid ett visst antal tunnland, t. ex. 12 areala tunnland på helt hemman och i mon derefter på mindre hemmansdelar, ovilkorligen varda bibehållen.
Då någon ändring i sättet för gäldande af ifrågavarande ersättning icke torde med fördel kunna göras, utan det närvarande stadgandet derom kommer att bibehållas, måste den för afbrukningen bestämmande tiden, med afseende å hvars och ens rätt att icke inom sitt område lida något intrång af andra, inskränkas till så kort tid, som med ömsesidiga fördelar och anspråk kan förenas; i följd hvaraf och då den i författningen, såsom den längsta, utstakade liderymden af 10 år synes vara i detta hänseende fullt tillräcklig, Utskotten hemställa, att å förevarande motion afseende ej måtte fästas. 14 Kap» 4 §.
Af Olof Johansson: att, då denna § föreskrifver, det skiftesmannen, sedan han på marken utstakat och rörlagt skiftet, är pligtig meddela alla de under förrättningen förda protokoll, afslutade föreningar samt ego-graderiugs-Iängd och häfde-beskrifning, denna föreskrift väl afser att bereda egarne uti skifteslaget tillfälle att, efter erhållen del af dessa handlingar, innan fataiie-tiden för klagan öfver skiftet tilländagår, kontrollera skiftes-förrättningen och sålunda komma till öfvertygelse, huruvida skäl till klagan deröfver förefinnes, eller icke; men att, då kartan, jemte delningsbeskrifningen öfver det nya skiftet, icke på samma gång, utan först då detsamma blifvit faststäldt, erhålles, samt kartan icke eller kan landtmätaren affordras, delegare sålunda är förhindrad att med erforderlig säkerhet bedöma både graderingen och skiftenas lämplighet, äfvensom att granska, huruvida lotterna i enlighet med kartan blifvit å marken rätt utstakade.
Ett tillägg uti föreva - 12 Lag- och Ekonomi-Utskottens Betänkande N:o 45. rande § vore derföre behöfligt, af innehåll, att renoverad karta jemte delningsbeskrifning öfver afslutadt laga skifte skall af landtmätaren, emot lösen, aflemnas till skifteslagets delegare vid samma tid, öfriga uti denna §. omnämnde handlingar böra dem tillhandahållas, kartan dock så beskaffad, att delningslinierna derå endast med blyerts uppdragas; under åliggande för landtmätaren, vid påföljd såsom för tjenstefel, att, efter det skiftet blifvit fastställdt och kartan af jordegarne till honom återlemnad, inom en månad derefter, medelst uppdragande med touche eller bläck af de dä fastställda delningslinierna, kartan komplettera.
Af Anders Ersson från Stockholms län, att denna § må erhålla följande förändrade lydelse: »När skiftesmannen på marken utstakat och rörlagt skiftet samt anvist delegarne deras ego-lotter, vare han skyldig att, mot lösen, som, i fall den ej genast erlägges, genom kronobetjeniugen, på skiftesmannens reqvisition, uttagas bör, meddela alla under skiftet förda protokoll, afslutade föreningar, ego-graderingslängd och häfde-beskrifning, äfvensom kopia af den för skiftets verkställande upprättade karta, såvida delegarne sådant begära.
Förenämnde handlingar skola mot bevis, som skiftesmannen koncept-handlingarne bifogar, lemnäs till förvar hos den delegare inom skifteslaget, öfrige delegarne dertill utse, hos hvilken en hvar, som det åstundar, har öppet att handlingarne granska och afskrifter deraf taga.
Försummar skiftesmannen att lemna protokoll och handlingar, efter hvad nu stadgadt är, och varder sådant icke fullgjordt inom 5 månader ifrån den dag, han förklarat skiftet vara slutadt, ansvare, på sätt serskildt är föreskrifvet, gifve handlingarne ut, och håfve delegare rätt att beräkna fatalie-tiden från den dag, handlingarne dem lemnäs.
Å sådan kopia af kartan, som af delegare begäres. innan skiftet faststäldt blifvit, skola delningslinierna endast med blyertsstreck utmärkas, men sedan skiftet vunnit fastställelse, vare skiftesmannen skyldig att på delegarnes begäran ofördröjligen försätta kartan i fullständigt skick;» och af P. Olsson från Upsala län, som yrkat, att omförmälda § måtte erhålla ett tillägg af enahanda innehåll med det, sistnämnde motionär antydt.
Ehuru det medgifves, att nämnde förslag om kartans aflemnande på samma gång öfriga i denna § omnämnde handlingar delegarne tillställas, för desse sednare skulle medföra lättnad vid bedömandet af skiftets beskaffenhet; likväl och då härvid tillika torde böra afses, att landtmätaren, under den tid han måste sysselsätta sig med arbeten ute på marken, icke kan hafva ledighet för karte-arbete, hvilket ock derföre blifvit i instruktionen såsom vintergöromål för landtmätaren bestämdt, hafva Utskotten, som anse ett dylikt åläggande för landtmätaren icke vara med billighet förenligt, af sådan anledning funnit sig föranlåtna hemställa, att de i detta hänseende gjorda framställningar må förfalla.
Lag- och Ekonomi-Utskottens Betänkande, N:o 43. 13 17. Kap. 2 §.
Af Anders Ersson: att nämnde § till följd af det förslag, motionären här ofvan framställt, måtte erhålla följande lydelse: »Skiftesman vare ovilkorligt skyldig att, sist inom ett år från det skifte fastställdt blifvit, åt delegarne öfverlemna renoverad karta jemte delningsbeskrifning, såvida ej dessa handlingar förut blifvit, enligt delegarnes begäran, allemnade.»
Af hvad Utskotten yttrat i anledning af motionärens förslag till ändring af 14 Kap. 4 §. blifver en följd, att det vid denna §. yrkade tillägg kommer att förfalla. 18 Kap. Af Ingemund Odin från Gottlands län: att, der samtelige delegare med skiftesförrättning åtnöjas, någon egodelnings-rätts besigtning med dermed förenade kostnader ej må kunna skifteslaget påtvingas, utan borde egodelnings-rätten, efter ingifven karta och handlingar, vid domstolen skiftet pröfva och fastställa.