Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På samma sätt förhåIler det sig med förev:de fråga* 2 Stånd hafva nemi. beviljat anslag till en jernväg från Götheborg öfver Örebro till Stockholm, och de 2:ne andra Stånden hafva äfven anslagit medel till en jernväg emellan dessa städer, men med vilkor att den skall ledas öfver Katrineholm.
Således kan man väl icke påstå, att dessa tvenne beslut afse samma vägar.
Och om man än antager att de skola förenas vid Götha kanal, på sätt Gr.
Sparre föreslagit, så återstår likväl, att de af Gr:n föreslagne 7,000,000 Ildr skola användas icke blott för att framdraga vägen till Götha kanal utan äfven derifrån till Örebro.
De af BorgareSt. beviljade 7,610,000 Rdr 8ro deremot afsedde för en jernväg, som från Götheborg går genom Westergöthland till Götha kanal samt derifrån öfver Katrineholm till Stockholm så långt medlen räcka.
Det är äfven möjligt, att med de af R. o. Ad. samt PresteSt. anslagna 7,000,000 Rdr vägen kan dragas från Götha kanal till Örebro, likasom de af BorgareSt. anslagna medel kunna åstadkomma banans framdragande från Götha kanal till Katrineholm.
Huru man än betraktar saken, så lärer icke kunna bestridas, att i de tvenne ifrågavide besluten anslagen lemnats till olika vägar.
Man har sagt, att det föreslagna tillägget kan grundlagsenlig! göras, och att erfarenheten visat att äfven sådana blifvit gjorda.
Jag anser dem absolut olagliga, och Hr Gr. o. Landtm, har redan fullkomligt klart ådagalagt detsamma.
Det är väl äfven gifvet, att om dessa tillägg skola hafva någon betydelse, och meningen är väl att de skola något betyda, så måste de göra en förändring i redan fattade beslut, och då är jemväl klart, att, antingen man begagnar sig af ett tillägg eller en. förklaring, man åstadkommer förändring- icke blott i det beslut, som R. o. Ad. genom instämmande i PresteSt:s beslut i dag fattat, ulan äfven i det uti hufvudfrågan efter anställd votering fattade.
Icke lärer någon vilja på allvar påstå, att ett Stånd skall frångå sitt en gång fattade beslut med mindre än att anledn. dertill finnes genom inbjudning, vare sig från Utsk. eller något Stånd, men alldeles icke genom en ledamots framställning.
Godkännandet af en motsatt åsigt har till följd uphäfvande af alla beslut, hvarföre, så vidt jag vet, sådana förklaringar eller tillägg aldrig ägt rum, och Hr Gr. o. Landtm, har än ytterligare visat olämpligheten deraf.
Jag vidhåller mitt påstående, att enl Grundlagen BondeSt:s beslut måste komma under omröstning i Förstärkt StatsUtsk.
Det må vara en sanning, att det varit önskvärdt om voter:spropos:ne blifvit upställde som Hr Gr. o. Landtm, antydt, men då så icke skett, anser jag bättre att man bifaller Utsk:s förslag, emedan eljest förvecklingar upkomma.
Det är nemi. bekant, att detta Betänk, redan förevarit inom ett Stånd, och det är troligt att de öfriga Stånden, om icke i dag, åtminstone nästlcde Måndag fatta sina beslut i ämnet, hvilka beslut blifva olika med R. o. Ad:ns, i händelse de öfriga Stånden godkänna Betänk.
Förvecklingar och ganska stor tidsutdrägt äro den gifna följden af ett underkännande utaf Utsk:s Betänk.
Men det vore likväl icke skäl för Ståndet att afslå en återremiss, om genom en sådan något i sak kunde vinnas, eller om något Stånds 36
Den 1 Augusti f. m. mening genom voter:spropos:ne, sådane de nu äro upstälIde, skulle förqväfvas.
Så är likväl nu icke händelsen, ty genom bifall till dessa propos:r blifva alla Ståndens mening i förstärkta StatsUtsk. pröfvade och majoriteten får då göra sin mening gällande.
Såsom skäl hvarföre R. o. Ad. skulle kunna göra en förkla ring öfver eller tillägg uti sitt beslut, har man sagt, att det blifvit missförstådt.
Jag glömde nyss att uptaga detta och anhåller nu att få hemställa, huruvida man med skäl kan säga, att R. o.
Ad:ns beslut är missförstådt.
Detta beslut, sådant det blifvit fattadt, är ordagrannt intaget i voter:spropos:n och har icke annorlunda blifvit tolkadt, så att detta skäl förfaller.
Jag anhåller att Hr Gr. o.
Landtm, täcktes framställa särskild propos. på hvarje punkt i förslaget.
Landtm, anförde:
Då ingen talare vidare anmält sig, anhåller jag att innan jag går vidare få nämna, att jag anser Hr Cederschiölds förslag till tillägg vid R. o. Ad:ns beslut lika litet som det af Gr.
Sparre framställda förslaget kunna blifva föremål för propos., och för den händelse att frågan skulle hänskjutas till Const.Utsk:s pröfning, anhåller jag alt till stöd för min åsigt få åberopa de skäl som af Hr Cederschiöld blifvit framställda emot Gr.
Hr Cederschiöld hafva ganska fullständigt utvecklat det grundlagsvidriga af det beslut Gr.
Sparre föreslagit, och då det är klart att, derigenom att det ena förslaget kallas förklaring och det andra tillägg, sakens natur ej kan ändras, vill jag blott visa att de innehålla detsamma.
Sparre har föreslagit: »att Ståndet måtte återremittera de framställda voter:spropos:ne under N:is 2 och 4, med tillkännagifvande att dess beslut rörande G:te punkten af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 62, innefattade bifall till den af Ulsk. i denna punkt gjorda hemställan, att för fullföljande af vestra stambanan genom Westergöthland till och förbi Götha kanal, måtte till utgående under innev:de samt nästk:de 3:ne år, eller under tiden till 1860 års slut anvisas 7,610,000 Rdr Rmt, samt derutöfver beviljandet af 5,390,000 Rdr
Rmt för samma stambanas fortsättande till Orebro.» Hr Cederschiöld har föreslagit: »att R. o. Ad. måtte besluta det tillägg lill dess förra beslut i denna punkt, att af de redan beviljade 13,000,000
Rdr, må 7,610,000 Rdr, på sätt BorgareSt. beslutat, användas för den ifrågav:de banans anläggning genom Westergöthland till och förbi Götha kanal.»
Dessa ord: »på sätt BorgareSt. beslutat», innefatta precist samma mening som Gr.
Sparre i sitt förslag framställt i den form att 7,610,000 Rdr anvisades.
Det är visserligen sannt, att
Ståndet är berättigadt att vid prot:s-justeringen göra tillägg till ett af detsamma förut fattadt beslut, men denna Ståndets rättighet är ovilkorligt beroende deraf, att icke genom detta tillägg någon ändring i beslutet upkommer, och då på de skäl Hr Cederschiöld framställt, Gr.
Sparres förslag icke är lagligt, måste jag anse att Hr Cederschiölds förslag icke blifvit lagligt derföre att det kallas tillägg, i st. f. att det förra kallades förkla* Den 1 Au gus ti f. m. 37 ring.
Jag tror derföre, att R. o. Ad. kan lika litet fatta det ena beslutet sorn det andra.
Pä det af Gr.
Lagerbjelke till veder läggning af mina åsigler anförda exempel får jag lenina det svar, att om 2 Stånd anslå 10,000 Rdr till grunden och 90,000 Rdr till husets upförande, men de 2 andra Stånden bevilja 100,000 Rdr (ill husets upförande i sin helhet, måste det vara de tvenne sednare Ståndens rätt att till sitt beslut göra ett tillägg, hvaruti de medgifva att af det utaf dem beviljade anslag må användas en mindre del, t. ex. 10,000, till grundens läggande.
Jag åtminstone kan icke förstå, att ett sådant tillägg kan lagligen förvägras.
Här är förhållandet detsamma. K. o
Åd. har anvisat 13,000,000 Rdr till jernvägen emellan Götheborg och Örebro, och jag föreslår nu det tillägg, att Ståndet medgifver att af dessa 13,000,000 Rdr må 7,010,000 Rdr användas till fortsättning af vägen genom Westergöthland till Götha kanal.
Att ett sådant tillägg innefattar någon förändring af It. o. Ad:ns beslut, öfvergår min fattningsförmåga.
Jag yrkar fortfarande propos. på mitt förslag, emedan Grundlagen tillåter dylika tillägg, hvarigenom förändring i fattade beslut icke göres, och jag kan icke heller fatta annat än alt en sådan rättighet för Ståndet, ehuru den bestrides af till och med Ordf:den i Const.Utsk., likväl leder till förenkling i riksdagsgöromålen och förkortande af Riksdagen.
Jag anhåller således om propos. på mitt förslag.
Den siste talaren har föreställt sig, att i det exempel jag framställt alla 4 Stånden skulle vara ense om ändamålet med byggnads-företaget.
Jag har likväl uttryckligen sagt, att de afsågo olika ändamål.
Jag förutsatte nemi, att 2 Stånd besluta, att byggnaden skall användas till ett bibliothekshus, och de 2:ne andra, att den skall blifva ett stenmuseum.
Vid sådant förhållande kan man väl icke säga, att alla 4 Stånden äro ense om samma sak.
För att erinra om detta har jag likväl icke begärt ordet, utan för att besvara sednare delen af Hr Cederscbiölds anförande.
Han har nemi. sagt, att genom antagande af hans förslag skulle en stor förenkling i riksdags-ärendena upkomma.
Jag är likväl af en fullkomligt motsatt åsigt.
Voter:spropos:n N:o 3 har ansetts böra förfalla, emedan Adelns och PresteSt:s beslut i sjelfva verket äro identiska.
Om nu R. o. Ad. i detta sitt beslut gör ett tillägg, så är det ju gifvet att PresteSt:s beslut, hvari detta tillägg icke finnes, icke är identiskt med R. o. Ad:ns, utan då måste i förstärkta StatsUtsk. röstas emellan R. o. Ad:ns samt PresleSt:s beslut.
Jag anser att dessa tillägg äro olagliga, och jag tror mig nu hafva visat att de äfven äro otjenliga.
Jag förnyar min anhållan om bifall till Utsk:s förslag.
Gr.Sparre: Jag beder att få följa den siste talarens tankegång.
Han har sagt, att R. o.
Ad. åt sitt beslut gifvit en tydning, hvari - 38 Den 1 Angnst! f. m. genom det blifvit identiskt med PresteSt:s.
Jag frågar, om K. o. Ad. vore berättigade att gifva en sådan tydning, att anslagssumman skall varit bestämd i Riksmynt.
Om så är, måtte väl
Ståndet en half timma sednare äfven vara berättigadt att gifva sitt beslut den tydning, att det innefattar anslag till en jernväg genom Westergöthland till Götha kanal och vidare till Örebro.
Ar jag kl. 12 berättigad att gifva mitt beslut en tydning, måste jag kl. 2 äfven hafva samma rätt, eller också har jag i förra fallet begått en olaglighet.
Hr Cederschiöld har sagt, att genom förklaringar öfver beslut skulle de sednare kunna ändras eller uphäfvas.
Är det väl tänkbart, att Ståndet kan hafva så ringa aktning för sina beslut att det afgifver förklaringar deröfver som uphäfva redan fattade beslut.
Ett sådant uphäfvande förekommer likväl icke sfi sällan, ty det har händt, att, till följd af inbjudningar från andra Stånd, en sednare majoritet uphäft ett beslut som en föregtde fattat.
Exempel härpå kunna framdragas från alla Stånden.
Derom är likväl nu icke fråga, ty jag tror, att mitt förslag icke kan anses innefatta en förändring utan endast en tydning af R. o. Adtns beslut, hvilken Gr.
Lagerbjelke för en half timme sedan ansett tillåten.
Min framställning har tillkommit under förutsättning, att R. o. Ad. skulle af alla Stånden vara det första som fattade sitt beslut i denna fråga, ty jag visste att detta Betänk, var inom de öfrige
Stånden bordlagdt endast en gång.
Nu har jag emellertid erfarit att BorgareSt. redan bifallit detsamma, och jag är öfvertygad att BondeSt. kommer att göra på samma sätt.
Ändamålet med min framställning, som enda.st var att ytterligare undvika en voterrspropos., bar således förfallit, och då denna fråga redan är tillräckligt trasslig och ledsam vill jag icke göra den ännu värre.
Emellertid och då, i händelse jag fullföljer mitt samt Frih.
Tersmeden sitt förslag, vi möjligen skulle nödgas att begära Ståndets uttalande af dess åsigler om Hr Gr. o. Landtmrs afgifna förklarande, något som jag endast i yttersta nöd vill ifrågasätta och i detta fall alldeles icke, så och då Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, att ban af Grundlagen ansåge sig förhindrad, eller af Grundlagens ord tvungen att vägra propos. på mitt förslag, och då detta Betänk, blifvit bifallet af 2 Stånd, samt vi genom bifall till detsamma kunna undvika alltför stora olägenheter, är jag benägen att återtaga mitt förslag.
Hr Cederschiöld: Gr.
Sparres sednaste yttrande har up kallat mig.
Gr:n sade nemi., att inom alla Stånden funnits exempel derpå, att en sednare majoritet till följd af inbjudningar från andra Stånd uphäft förut fattadt beslut.
Då möjligen jag icke är närv:de då en dylik inbjudning ankommer till detta Stånd och det blir fråga om densammas antagande, måste jag fästa upmärksamheten derpå, att det är fullkomligt olagligt att antaga inbjudning från andra Stånd, hvars syfte är att uphäfva eller ändra fattade beslut. 53 §:n Riksd:sOrdn:n säger, att ingen må genom ny öfverläggning uprifva ett fattadt beslut, men väl bar man rätt att göra tillägg.
Inbjudningar få således icke innefatta uprifvande
Den 1 Augusti f. m. 39 af ett beslut, utan endast tillägg, och just detta åsyftar min framställning.
Skulle alltså en inbjudning göras R. o. Ad. att frångå ett redan fattadt beslut, så får jag på förhand i prot. nedlägga min protest emot antagandet deraf.
Då jag för öfrigt anser, att, sedan Hr Gr. o. Landtm, gifvit sina åsigter i ämnet tillkänna, jag icke kan påräkna någon pluralitet för min framställning, afslår jag derifrån och nedlägger i prot. min protest emot det förfarande som i dag ägt rum, och som, efter min åsigt, är fullkomligt grundlagsvidrigt.
Striden emellan Gr.
Sparre och den siste talaren förefaller mig lika skiljaktig som R. o.
Ad:ns samt PresteSt:s beslut voro före den beslutade förändringen i R. o. Ad:ns beslut.
Emellertid hafva vi nu hört Hr Gr. o.
Landtm, för klara, att han af Grundlagen anser sig förhindrad att framställa propos. på Gr. Sparres och Hr Cederschiölds förslag samt hvad som förekommer i min reservation.
Jag kan väl icke i allo dela Hr Gr. o.
Landtmis framställning derom, men vid betraktande af frågans närv:de ställning, och då med en återremiss intet annat kan vinnas än upskof med frågans afgörande, vill icke heller jag yrka annan förändring i Betänk, än den som blir en följd af R. o.
Ad:ns nyss fattade beslut.
Då jag ganska utförligt yttrat mig om nöd vändigheten att återremittera detta Retänk., men ledamöter som före mig framställt ett sådant yrkande, numera återkallat detsamma, så skulle det illa sammanslå med den opartiskhet för resten som jag i mitt förra yttrande framställt, om jag skulle envist förblifva vid min anhållan om återremiss.
Jag afstår derifrån hufvudsakligen derföre, att jag numera erhållit den uplysning att en återremiss tjenar till intet, enär BorgareSt., som man förmodat skulle modifiera sitt beslut, bifallit Betänk.
Då jag således afstår från min begäran, måste jog likväl anmärka det bedröfliga i sådana manövrer, genom hvilka en discussion som denna kunnat upstå, derunder man hört en Ordf:de i ett Utsk. den ena stunden förklara, att det är olagligt att göra ett tillägg till redan fattadt beslut, och den andra endast anmäla att de icke leda till något mål, och på grund af den opraktiska nyttan af ett sådant beslut frångå detsamma och komma till ett fullkomligt motsatt resultat till hvad han förut yttrat.
I fråga om rättigheten att göra tillägg till ett beslut och afgifva förklaringar öfver detsamma, anser jag Gr.
Sparre och Hr Cederschiöld hafva rätt i theoretiskt hänseende, men de hafva deremot haft ganska orätt såsom statsmän och praktiska män att vid detta tillfälle förlänga discussionen med sådana yrkanden.
Sedan jag uttalat detta, må jag äfven bekänna, att det är mig lika smärtande som jag tror det vara för Hr Gr. o. Landtm., att äfven i denna discussion finna ett exempel derpå, att det till stor del numera beror på Hr Gr. o.
Landtm:s eget yttrande hvad Ståndet kommer att besluta eller icke.
Jag säger, att jag på förband är 10 Den 1 Augusti f. na. öfvertygad alt detta smärtar Hr Gr. o.
Landtm., och jag uprepar det ännu en gång, att det djupt smärtar mig att en sådan praxis här kan begagnas, hvarigenom vi kunna komma derhän, att en mindre oväldig Ordf:de än Hr Gr. o. Landtm, bestämmer hvad Ståndet skall besluta, eller m. a. o. gifver fingervisningar till Ståndets beslut.
Öfverläggningen förklarades härmed vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att sedan Gr.
Sparre återtagit sitt förslag och äfven llr Cederschiöld afstått, från sitt särskilta yrkande om ett tillägg, och således i afseende derpå Slåndets tanke ej behöfde inhemlas, så återstod i förev:de fråga endast Hr Cederscbiölds yrkande om återremiss samt öfrige talares anhållan om bifall till Utsk:s förslag, dock med iakttagande af R. o. Ad:ns beslut att förklara sig till alla delar instämma i PresteStrs beslut rörande den frågan som förekommer i voter:spropos:ne N:is 2, 3 och 4.
Min anhållan om återremiss förutsatte bifall till min framställning om tillägg till Ståndets beslut.
Då denna fråga numera förfallit afstår jag från mitt yrkande om återremiss.
Propos. till bifall å den af StatsUtsk. föreslagna voter:spropos:n N:o 1 blef härefter framställd och besvarad med Ja.
Beträffande sedermera voter:spropos:n N:o 2 framställde Hr Gr. o. Landtm., att då nej-propos:n deri innehöll: »Vinner
Nej, kommer genom särskild votering att afgöras antingen R. o. Ad:ns eller PresteStis beslut, hvilka besluts lydelse nästföljande propos. utvisar, skall vid den slutliga omröstningen ang:de ifrågav:de anslag blifva kontrapropos.», R. o. Ad. torde finna, att efter det beslut R. o. Ad. numera fattat, förändring deri vore nödig och nej-propos:n borde erhålla följande lydelse: »Vinner Nej, antages till kontrapropos. vid förenämnde omröstning R. o. Ad:ns samt PresteStis beslut så lydande: till fortsättande lill Orebro af den, i öfverensstämmelse med R.
St:rs vid sednaste Riksdag fattade beslut, påbörjade stambana, som. utgående från Götheborg, skulle i riktning genom Westergöthland och Nerike, fullbordad, förena nämnde stad med hufvudstaden, anvisas Tretton millioner Rdr Riksmynt, med öfverlemnande till K.
M. att bestämma de' punkter, öfver hvilka banan bör dragas»; hvarefter voter:spropos:n N:o 2 med denna förändring af R. o. Ad. godkändes.
Hr Gr. o. Landtm, framställde vidare, att R. o. Ad. torde finna att voter:spropos:n N:o 3, i följd af det beslut R. o. Ad. fattat i afseende på ordalydelsen af dess förra beslut, hade förfallit; hvartill svarades Ja.
Uppå sedermera framställd propos. blef voter:spropos;n N:o 4 af R. o. Ad. godkänd.
Deni Augusti f. m. 41 Gr.
Till följd af den förändring som R. o. Ad. ■vidtagit i sitt beslut, har voter:spropos:n N:o 2 fått en förändrad lydelse. R. o. Ad. torde finna att de öfriga Stånden alltså böra underrättas härom, och inbjudning göras dem att antaga den lydelse i voter:spropos:n N:o 2, som densamma genom R. o. Ad:ns nämnde beslut erhållit.
Om propos. härpå anhåller jag vördsammast.
I anledn. häraf hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. bifölle, att de öfriga Ril<sSt:n, jemte det de underrättades om R. o. Ad:ns beslut att instämma med PresteSt. och den förändrade lydelse R. o. Ad. i följd deraf gifvit åt voter:spropos:n N:o 2, sliulle genom prot:sutdr. inbjudas alt i R. o. Ad:ns i afseende på denna voter:spropos. fattade beslut instämma.
Härefter förekom och bifölls Utslcs sammanjemkningsförslag, angtde redaktionen af beslutet rörande den till Lund färdiga södra stambanans fortsättning.
Vidare föredrogs Utsk:s förslag till voter:spropos:r N:is 5, 6 och 7.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad., för den händelse att det nyss pröfvade sammanjemkningsförslagel ej af minst 2 Stånd antages, och med förbehåll om den rättelse som föranleddes af R. o. Ad:ns derom fattade beslut, behagade godkänna ifrågavtde voter:spropos:r N:is 5, 6 och 7.
De härefter förekommande voter:spropos:ne N:is 8 och 9, blefvo af R. o. Ad. godkände.
Då nu förekom Utsk:s yttrande ang:de 10:de punkten af Utlåt.
N:o 62, anförde Hr Hjärne: Sedan, såsom R. o.
Ad. nu hört, R.
St:r fattat beslut, nemi. R. o. Ad. samt BondeSt., hvilka afslagit allt anslag till banan emellan Örebro och Hallsberg, hvaremot BorgareSt. beviljat för samma bana 660,000 Rdr, och PresteSt. förklarat, att det funnit 10:de punkten i Utslcs Betänk.
N:o 62 icke föranleda annat beslut än det som kunde anses innefattas i Ståndets beslut rörande 6:te punkten, ang:de anslagen till arbetena å vestra stambanan i den riktning Utsk. föreslagit, så bar Utsk. ansett sig böra tyda detta PresteSt:» beslut, som hade PresteSt. afslagit allt anslag.
Jag anser likväl Utsk. alldeles icke vara berältigadt, att, der icke något beslut är bestämdt uttryckt i det Utsk. tillhandakomna prot:s-utdr , tolka detta beslut såsom Utsk. finner för godt.
På grund af StatsUtsk:s tolkning eller att PresteSt. afslagit allt anslag, blir följden, att anslag saknas lillen bana som säkerligen de fleste af R. o. Ad:ns ledamöter erkänna såsom en af de aldravigtigaste för både orten och en ganska stor del af landet.
För att ännu en gång söka bereda framgång åt denna bana, vill jag 42 Dan 1 Augusti f. m. fästa upmärksamheten derpå, att man kan annorlunda än Utsk. tolka PresteSt:s beslut.
Då PresteSt. sagt, att i denna fråga icke fordras annat utlåt., än att Ståndet redan beviljat 13,000,000 Rdr för arbetena å vestra banan, och i denna ingår banan emellan Örebro och Hallsberg, måste deraf följa, att man med ganska mycket skäl kan antaga, att Ståndets mening varit, att af detta anslag skulle få användas hvad som erfordras för arbetena å banan emellan Örebro och Hallsberg.
Många af R. o. Ad:ns ledamöter hafva sig bekant hvad de öfriga Stånden i ämnet tillgjort.
Under discussion i PresteSt. om banan emellan Götheborg och Örebro, uttrycktes nästan enhälligt den åsigt, att banan borde enl. mitt förslag gå öfver Hjulö och Hallsberg till Örebro, ehuru Ståndet sedermera instämde i R. o.
Ad:ns beslut, och min öfvertygelse är, att om PresteSt. icke beviljat dessa 13,000,000
Rdr, skulle det hafva anslagit medel för åstadkommande af ifrågav:de bana.
Säkert är, att, om PresteSt:s mening varit någon annan än ett afslag, Ståndet gifvet- sådant tillkänna när frågan der förekommer, och då beslutar en återremiss.
Skulle det befinnas stridande emot formen, att frågan, intilldess PresteStts beslut blir kändt, göres hvilande, anhåller jag om återremiss på grund af de skäl jag anfört.
Här kan icke vara fråga om att bedöma den ena eller andra banans företräde framför den andra, utan endast huruvida Utsk. riktigt upställt voter:spropos:ne.
Hvad PresteSt:s beslut beträffar, så är klart att meningen dermed icke är någon annan än att Ståndet icke beviljat något särskilt anslag till banan emellan Örebro och Hallsberg.
Således finnes redan 3 Stånds beslut om den frågan.
Deremot har PresteSt. ansett, att denna bana kan innefattas i dess beslut om vestra stambanan.
Anser K.
M. att denna sednare bör dragas öfver Hallsberg till Örebro, så har ju Hr Hjärne vunnit sitt syfte.
Hild t förklarade sig instämma med Frih.
Då till och med Hr Bildt, som under förra discussionen tycktes dela de åsigter jag här uttalat, nu äfven förenat sig med Frih.
Tersmeden, har jag föga hopp om framgång för mitt förslag.
Tersmeden besvarar jag dermed, att den af Fribin dragna konseqvens af PresteStis beslut bordt hafva föranledt
Utsk. att icke förklara detsamma innefatta afslag.
Hade Utsk. tänkt på saken något närmare, så skulle det hafva insett detta.
Utsk:s förev:de yttrande blef, efter först till ålerremiss deraf framställd propos , som besvarades med Nej, lagdt till handlingarne.
Vidare förekom cch bifölls Utskis yttrande, att i frågan om anvisande af medel för den föreslagna bangården på Norrmalm i hufvudstaden, den af BorgareSt. beslutade återremiss ej kan föranleda någon ytterligare åtgärd.
Derpå förekom och godkändes den af Utsk. föreslagna votensproposm N:o 10.
Don 1 Augusti e. m. 43 Slutligen föreliotnmo Utsk:s yttranden ang:de 24:de punkten af Utlåt.
N:o 62; hvarvid R. o. Ad. biföll hvad nu pag. 17 blifvit tillstyrkt och hemstäldt, samt lade till handlingarne yttrandet rörande de till nämnde punkt hörande 8 särskilda momenter.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt
Talmännen vid deras sammanträde för 2:ne dagar sedan öfverenskomma, att, sedan RiksStm godkänt voter:spropos:r för Förstärkta StatsUtsk., val af detta Utsk. skulle hos RiksStm, med undantag af BondeSt., som redan beslutat att anställa sådant val nästa Onsdag, föreslås att företagas nästa Lördag den 8 dennes; hvarjemte Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade då företaga detta val, samt dervid, enär det varit vanligt att för delta Utsk. antaga ett större antal supleanter, utse 15 supleanter, så att hvarje val-lista komme att innehålla 36 namn; hvilket bifölls. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m.
Lördagen den 1 Augusti 1857.
Plenum kl. 6 e. m. Just. ett prot:s-utdr. för förmidd:s plenum samt pleni-prot. för d. 25 sisth Juni.
Landtm, anmodade Hrr Elektorer, att, enär, vid d. 17 sisth Juli anstäldt val, Hr Hjärne, Harald, Hr Steuch, Matthias, Frih.
Falkenberg, Carl Melcher, Gr. von Rosen, Thomas Fredrik och Flr Edelstam, Gust.