Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men manne ej följden är fädan afall flggs bewillmng, ochhwil ken - Dsn 13 April. 413 ken wis innehafware skulle ej gerna frånhända sig en andel af sin förmögenhet, för att frälsa Återstoden, skulle ej friwilligt afstä något, för att undkomma mädan att förlora allt'k Wi haswa ju förbundit ost, att hälla godS och blod osparda för Fäoerncslandet, gch nar lntraffar ben, händelse, da detta löfte skall fullgöras, om icke när fienden stör öfwer wära hufwuden?
Ett öde, som wi sä nyligen rönt, och för hwilket ingen Ration kan göra sig säker i framtiden.
I härda olycksfall bör man ef förfäras af härda räddningsmedel.
Waren dock försäkrade, att ett kraftfullt beslut i denna stund stall aflägsna mädan.
Det är under fredens ätnjutandc, som freden stall tryggas; och aflädas farorna, innan mätt emot deni tagas, sa blifwa Le dubbelt hotande.
Jag tillägger med tillfrebsfiallese, att jag sjelf äger en mättlig egendom, hwaraf en betydlig del bestar i oroterad ford.
Mätte jag aldrig finnas owärdig att äfwsn för den, deltaga Md mina Bröder i Fäderneslandets för» sivar!
Mina Herrar!
Jag harr allmänna ordalag yttrat mina tankar i ett ämne af yttersta wigt.
Jag har fredat mitt samwete; jag har aflagt min trosbekännelse; jag har röjr för Eder de grundsatser jag med öfwertygelfe hyser, med öfwcrtygelsL. följt, dä Min röst warit fordrad, och frän hwilka jag ej utan förebräelse stulls tro mig kunna wika.
Sättet till werkställigheten är, sä midt jag förstår, lyckligen föreslagit i Oeconomi?- och Bcswärs-Utffottets Betänkande, hwarä jag tillstyrker bifall.'
Dä frägan blott är om anstalter till ett nödwärn, hwilket jag önskar icke pä länge »lä behöfwas, synes mig ej tiden nu böra förloras genom mera omständliga föreffrister; helst Utskottets Förslag ger anledning till en närmare reglering, och siuteligen öfwerläler granstningen deraf ät tillkommande Ständer.
Mätte aldrig
Sckenfla män misskänna wärdet af den rprkan 414 Den iZ April. lyckan, att wara ett oberoe:de, ett af wänner och owänner aktadt Folk!
Mätte det myckna Nation n gwrt för att rädda sin sjelfständighet, aldrig göras fruktlöst genom mindre nit att stödja och widmakthälla, an att grundlägga och uppföra sin samhällsbyggnad.
Mätte framför allt samdrägt, och inbördes begifwanden Medborgare emellan, lätta det gemensamma stora werket; och wära efterkommande siola med den Högstes bistånd, wälsigna wära bemödanden, och taga wära tänkesätt till mönster, likasom wi wära Fäders.
Mänga yttrade härtill sitt bifall.
Herr Roserrdlack, Diok.
Deconomie - Utskottets wika och ärofulla betänkande, med hwilket jag mig till alla delar förenar, framställer enda sättet till bibehällande af wär sjelfständighet.
Htvartill hofwa öfwerläggningar och beslut wid denna längwariga Riksdag tjent, om den flucas med att Rikets beständ kommer att bero pä wära grannars wilja?
Manne, dä wär mäktige Bundsförwant nu wid freden garanterat wära gränser han ej trodde, att wi sjelfwe wille dertill kraftigt bidraga ?
Wära resourrer tilläta ej i fredstid underhålla sä stor Armse, att Riket med densamma kan wara förwaradf.
Skyndsamma och säkra medel mäste således lemnäs r Konungens hander för att wid hotande faror kunna rädda Riket.
Det tillhör ett frick folk att, utan stillnad p8
Ständ och utan afseende, om man är rik eller fattig, hafwa lif och blod ospardt för Fäderneslandet.
Emot en Nation med sadan esprit är ingen granne sä mäktig, att ej Swensta tapperheten förmär styra wäld med mäld. > ' , Swen - k en iZ April. 415 Swensta Fölkct har med enthousiasme afstuddat sig dcspotisme inom Riket.
De kunna således mindre tilläta sig wara stälde pä Utrikes makters näd eller onåd. Hwad Armee kan jemföras med den, som strider för friheten, hus och hem?
, Dä först fä wi stal falla tärar, nar wi, för att spara wärk och wära söners lif frän krigets faror, lemna wär frihet och wart bde i fiendens hander.
Fader för seni söner stall jag hellre se dem stupa för Fäderneslandet och för friheten, än rinder främmande ok, se dein upphöjde i wälständ och anseende.
Hekr o^lkensvairn, istrsstrie ifiiLorikiArck: hwarken sa sdrflrämd af be sträckbilder, som ätfölja begreppet om fiendtligt anfall, att jag, med glömstan af mitt Fäderneslands behof, i rädslan tillstprker medel, som medföra bäde åkerbrukets och alla näringars förfall, ej heller sä lik-iöjd om min och mina landsmäns sjelfständighet, art jag kan öswerlemna förswarswerket äL ett ungefär eller gamla wanor, fär jag aran andraga mina tankar i detta högst wigtiga ämne.
Ständers Oeconomie - och All» wänna Bcswärs- Utstött har i sitt betänkande förestågit ito alla oroterade Hemman sthldige att anskaffa, bekläda och underhälla en man efter Hemmannens godhet, enligt den princip, wid sädane tillfällen öflig warit.
Lto Att den brist, som likafullt kunde uppstä, skulle fpllas. genom conscription; widare, att nummerairen icke finge öfwerstiga 50,000.
Beträffande irsta punkten, lärer det undfallit Ut, stöttet, att bland desin oinroterade Hemman, Säterierna till stor dell arv utur Nidderstapets och Adelns han - 4i6 Den 1Z April. hander, rch innehafwas af Medborgare, hwilka, förnekade representations-rältighet, frändömas ohörda deras laga och wälfängna rättigheter, derigenom, att en beskattning af den swäraste beskaffenhet dem pälägges, hvarigenom ägande rätten helt och hällit wäldföres och kränkcs i ordets strängaste bemärkelse, och det just wilden Riksdag, dä man med skäl bordt hoppas, om intet förkortning och lottning i Utlagor, ätminstonc säkerhet att fä bchälla hivad man före detta Riksmöte i »värde agde; men af Högloft.
Utskottets Betänkande tycker jag solklart ffönjes, att den Egendom Säteri man köpt för nästan .dubbel köpeskilling mot andra Hemman, endast derföre, att den har nästan hälften mindre oncra än andra, förlorar sitt wärde pä ett känbart fäkt, genom päläggande af detta onus, till sä stort belopp som denna nya Utlaga förwandlad i penningar och ansedd för ränta, gifwer i Capital, hwilkets borttagande fr/än ägaren, »nan kan kalla för hwad som hälst, utom enstämmigt »ned rätt och säkerhet, hvilket man ei bordt förwänta, sä wida Lagar och Privilegier gifne för Seklers tid tillbaka blifwa hällna i helgd.
Det wore kan hända icke endast ratt och billigt, utan äfwen öswerensstämmande med hrvad man manligt brukar, akt först infordra Säteri ägares mening, huruwlda de upplåta ät ost rättighet att ikläda dem en sä gansta dryg Bewillning, hwarföre och sorn det tyckes »vara mest öfrverensstämmande »ned ordning och billighet, att all jord blifwer lika skattlagd, torde det »vara lämpligast täta denna fräga hwila kill desi en allmän refning och skattläggning för sig gatt.
Af sädan grund, och som det föreslagna sörhällandct är snörrätt stridande mot rätt»visa och billighet, kan jag ej annat, än alldeles för, kasta denna punkt.
Widkommande äter conscription bland dem, som Lro emellan L1 och 45 är, torde deraf de fleste »vara sä - Den 1Z April. 41.7 sädane, att de ineta »visade sig i den förödelse de göra i egna Magaziner, än i fiendens leder.
Ett barn , som med modersmjölken insupit smak för wällefnad och beqwämlighet, uppfosiradt till Wcttenstaper och fria Konster, kan rimligen blifwa en tapper-och rädlg krigsman, men i ewlghet aldrig en härdig Soldat.
Star ten skulle sälcdes förlora de bästa ämnets till Civila Embeten för att, tordehända efter fä dagars marche, Återfinna dem wid LaZaretterna, till sin ward syssla, sätta »nanstap, som eljest kunnat nyttjas till fiendens afbräck.
Hade Syracusa conscriberat en Archimedes till Soldat, hade Syractlsa säkert blifwit förwandladt tillen stenhop, och hwad hade det bl ifwit af Swerige och Dannemark, om conscriptionen bortsopat en Oxensijsrrm, en Lsrns«1orkk?
Af dessa anförda stät, ehuru ätffilliga fiera stut, le kunna framställas utan möda, om icke Ridderffapets och Adelns t!d worc för dyrbar att längre upptaga, tyckes klokheten förbjuda »vidtagandet af denna punkt, hwilket jag äfmen finner mig befogad högeligen pästä wara orimlig i sin princip och stadlig i sin »verkan.
Men det sorn bringar min förundran till en intilldess oerhörd höjd, är Utskottets tilltag akt bestämma antalet af sörswarare, sorn ej finge öfwerstiga ett »visst siffertal.
Dtwifwelaktigt lärer Utskottet hofwa sig bekant den angripande Armsens blifivande styrka, emedan motständct sä precist determineras, Men om det mig tillätes, wägar jag likwäl twista, att en sädan prevoyanre är bern lemnad, sou»- kan billiga detta norr pius ultra.
Zag har nu förklarat mig helt och hällit »vara af olika tankar med Utffottet angäende förswars, anstalternes randerande, hwarföre mig torde tillätas anföra följande: Wi Ridö. sch Ld. pvsk. srke Band. schr» Asd. rr»s 27. 418 Den iZ April.
Wi äro noz lycklige att hofwa en ivis och alstad Kons Ung, hwilken wi hafwa att tacka för den fred, det lugi! wi aga af Utländska Makter.
Wi kanna denne store cch dyrkanswärde Monarks ifriga bemödande att wilja bibehålla freden, och med full förtröstan derpå är jag saker, att ost ffänkes fleräng fred säsoni dct endaste sättet hwarigcnom alla ännu blödande sär efter sista olyckliga fälts togct, möjligen kunna helas. — Lätom ost derföre icke fös reställa ost faran, dä hon torde wara fjerran borta — men skulle emot förmodan en fiende wara nog förmäten att wilja angripa Lejonet afWasa-stam, wäga anfalla det sjelfständiga Swerige, som i Sekler warit en sträck för Europas öfriga Makter, mä wi dä förfwara ost.
— Lä^ tom ost till wär älstade Konung Lfwerlemna wart förfwar, lätom ost hellre wara betänkte pä att anskaffa nödiga medel i händelse af krig.
Lin märt Indelningswcrk, oförenligt med allt begrepp om conscription, undergär en nödig reform; om Säterier, Preste - och Civile-EmbetSmäns Boställen samt större Tiondetagare fä i wädans stund betala wista procent mera, an andra Hemman, för dct de under fredens lugn ätnjutit större förmäner, än öfrige Medborgare, tror jag, att billigheten, sä wäl som rimligheten tämeligen noga wore observerad, och rwiflar ingalunda, att Kongl. Majit derigenom fär tillräckliga penningar att anskaffa nödiga förswararc, pä hwilka tillgäng gifweö att mot conlanter erhälla, sä wäl inom, som utom Riket; och hwarkgenom den weklige och oduglige till det yrket ej blef« we i nödwändighet att wäldföra naturen.
Häremot torde kan hända inwändas, att sä mycket penningar kan ej Zstadkommas; men härpä får jag smara, att kan ej penningar anskaffas, willnes ingen ting med Bewillning af folk, ty det blifwer dä samma uselhet, om man kallar -et för Conscription, eller Landtwär».
Denna suip - Den jZ April.
419 supponerade penning-brist skulle i märkelig mohn afhjelpas, om man genast började med att ärligen af Säterier, Preste - och civile Embetsmäns Boställen samt af Kungsgärdarne, äswcnsom afSpanneniäls-tioiedetagare, fvrstottsmis upptaga ro Nd.
Banco, sä snart innehafware» hade roo tunnors revenue, och hwilket Spannemäls-qvantum, förwandladt i penningar efter Markegängspris, borde wara en norme, hwarefter Capitalister och Actic-ägare äfwen borde betala.
Dcn Fond ha ns uppkom, skulle snart blif, wa tillräcklig för Kongl, Majck, att i händelse af krig, kunna framskaffa tappre och friwillige Fäderneslandets förswarare, som alltid blifwa bättre och pälitligae-e, än dem, som twingas att strida, Zag anhällcr derföre i ödmjuk-het, att delta mitt projekt sä wäl som hela detta ärende, denna af Utskottet föreslagna Bewillning af mennistolifr armar och ben, mätte äterförwisas till Ekonomie - och Besvärs- Utskottet att mera öfwerlagdt behandlas, pä det Wi icke stola förtjena förebråelser att hafwa föredragit nägpa dagars tidigare stut pä Riksdagen för egna och Medborgares obestrideliga och omistliga rättigheter, Åtskilliga delar af detta DiktamenafhördeS med nägon vtalighet.
Herr pxintrsbölä, pgu'.
Ibland högst wigtiga öfwerfaggning^tr wid detta märkwardiga Riksmöte , är oförne, sel igen förewarande fräga.
Hos ingen redlig Swenst undcrsäte , aldraminst hos Höglost.
Rlddetstnpet och Adeln, bör något twifwelsmäl eller kivrfaN kunna Uppstä, hwarken om nödwandigheten af sädane förswarö-anstalters tidiga widlagande, hwarigenom Fosterlandet mä kunna fredas och stpddas frän stendtligt anfall och Lfwcrwäld, eller om styldigheten att gemensamt bidraga till ett sä, beskaffad förswar.
Men fragorna:
Om den erforderliga förswarsstprkans storlek?
Huru drnsamma med cn wäl berak-- - 420 Den iZ April. räknad jemförelse» emot Rikets folkstock, mä kunna bestäms mak, och huru härwid tillika mä wcderbörligen blifwa iakttagit, att icke Rikets Åkerbruk och öfrige näringar warda bragte tillundergäng?
Hwarest penninge-bebofwen,swarandeemot förswars-siyrkan, kunna wara att pärakna?
Samt huru allt detta mä sä warda öfwerlagdt, b?stämdt och werkstäldt, att icke igenom en förhastad och öfwerdrifwen rustning, Landet! förtid sä belastas, att wid den inträffande anfallsstunden krigsbehofwen icke kunna ästadkommas?
Äro af deri magtpäliggande beffaffenhct, att det, efter mintanka, hade warit högst lyckligt, om till deras ukweckling hade gifwits meta tid och rädrum, än närwarande omständigheter sy^ nas medgifwa.
Mä jag ock förthy icke underläta för min del wvrdsammeligen förklara, att den widsträckta omfattning och granffning af detta ärende, som Högloft.
Utskottets derom afgifne Betänkande utmärker, synas föga förenliga mH den dera anmanda korta tid.
Om jag betraktade saken pä den Militairiska sidan, borde jag icke blanda mig derutinnan, utan öfwerlemna bedömandet deraf till dem, som derom äga nödiga kunskaper; men sedan ärendet blifwit i dett Ekonomiska wägen behandladt, och jemwäl i de flesta asseenden warit och ar af en siik behandling förtjent, sä torde det ocksä' tillätas mig deröfwer yttra mina tankar.
Hwad således den första af oMförmälte frägor, nemligen om den erforderliga förswarssiyrkans storlek, angär, sa bör, efter min tanka och öfwertygelse, för bestämmandet deraf hafwas underdänigt afseende uppä Konungens Uti Nädrga skrifwelsen af dett Zi i förra mänaöen, anga ende Wargeringcns indragning, gifne nädiga proposition^ hwilken blifwit remitterad till Högloft.
Utskottet, och följaktekigen bordt wara och blifwa rätta grunden för Utskottets öfverläggning och till afgifwande betänkande.
För Mitt Den is April. 421 min del kan jag icke af Högstberörde Nädigcl strifwclse Zöra annan slutsats,' än att Konungen i Näder äskat, att, i händelse af Wargeringens upphörande, en motfwarande förswarsstyrka borde anskaffas, och i beredskap hällas; Tp vm
Konungen nädigst ansett nägot derutöfwer af nöden, tror jag sä mycket mera, att sadant uttryckeligcn blifwit Riksens Ständer i näder tillkäpnagifwit, som Kongl, Maj:t, dä för nägra mänader tillbaka, fräga hos Riksens Ständer förewar om en sä kallad Conscription eller allmän National-bewäring, slnteligen behagade isrän yrkanhet heras i näder afstä.
I anledning häraf hade det, efter min tanka, för Högloft.
Utstostet egcnteligen warit tillgörandes, att efter inhämtad säker kännedom af antalet pä det till indragning i fräga warande Wargeringsmanffapet, föreflä sättct till erhällande af lika elser motfwarande antal krigs?
Nian Zag har icke medhunnit att förskaffa mig kännedom om Wargeringsmanskgpets styrka, men att dömma frän den indelta Landt-Armöen, mäste Wargeringen icke utgöra tillfullo 20,000 mqn.
Om nn detta antal, säsom berördt är, blifwit ersatt, sä hade nara wid Zdelar af den tillökning af ZO,ooo man, som hltffoktet tillstyrkt, warit befparhe.
Men jemte det jag fölunda tror, att Högloft.
Utskottet haft fullkomlig anledning stanna wid nyst ymförmälte åtgärd, att nemligen endast förestå ersättning för Wargeririgen, bör jag icke heller förtiga mitt billigande heras, att pä sätt jenrwäl Utskottet föreslagit, de hittills oroterade Hemman böra heltgga ntj Rikets forswar, witz skeende fiendtligt anfall.
Likmätigt idag §rs Staksförflag utgöra Rikets indelta troupper tillsammans räknade — --- 25,385 man§ Wärfwade Landt-Troupperne — — 6787 ^rlogs-Flottans Militair — — 20^9 Ur - 422 Derr LZ Apei?.
Urmöens Flyttas Voloytgi^r — — s6s Z4,78A.
Fördubblings
Bätsmännsrne utgöra flere iooo^ men h osäkerheten om deraH antal, kunna de bär icke upptagas — deremot tillägges här r:o sörbcmälte er» sättning för Wargeringsmcmstapct till ä swen t yrs, — LS,K>e><r^
Samt mo de nrr oroterade Hemnmnnen till utgörande manskap, sorn troligen bl isma — — — — — 7,eros Blifvande såmedelst en SweE Brm«eutgörande nägot öfwer 60,oss stridbare ucan, oberäknade ofwanuäm» de Fördubblings Batsman., Och hwilkm Annee, stor i. afseende pä 3kikets föga öfwer Twa millioner utgörande folknummer, wäl ritrustad och med fine behof wederbörli» gen underhallen,, samt icke saknande erfarne anförare,, likmätigt min förhoppning, stall göra en fiendes sträck oH, kunna tillräckligen freda Rikets gransö^ Sedan jag har ofwan yttrar den tankan, att Högloft Utstoktet utaf Högst aöeropadc Nädiga Skrifwslse, endast haft anledning förestå motswarande krigsmän, i stället för den till indragning i fraga warande Wargermgen, sä följer wäl deraf, att blett pä sädan grund, jag för min del icke kair tillstyrka, det nu sä kallade förswarsmanstapcts utgörande, till ett antal af Zo,ooo man, utan haller i ödmjukhet före, atf samma Trouppe kan och bör inskränkas till 20,000, hwarigcnom säsom nystbcrördt är, Armeen blifwer något öfwer' 60,00-0 man, men utom nysinämde grund, anser jag ocksä den af Utstottet harutöfwer föreflagna tillölningeir af zo,ooo man stridande mot en wäl be - Dcn April.
428 beräknad jemförelse ej mindre emot Rikets totala folkstock, än emot Rikets Jordbrukares och öfrige Närings-IdkarcS behof i höglia mätto stridande.
Om en Armse stall uppställas af 90,000 Swenste män, mäste hwar 2Z:dje person af man - och qwinno-könet, ungdom och ålderdom osméhufwud beräknadt, medtagas, hwilket blefwe nära wid dubbelt större utstrifning an Frankrike och österrike, under sednafte stora krig, mäst widkännas- och jemwäl i det anmärkningswärda afscendet moro desto kännbarare, som pä wart sista olyckliga krig mellan Zo och 100 tusende man blcfwo uppoffrade.
Den z:dje frägan eller huru nödiga penningar för Armeen, helst af go,ooo man bestående, stola crhällas, är icke mindre wigtig?
Erfarenheten har ju sä nyligen lärk och rvisat följderna af saknad nödig pcnninge tillgäng för Armeen, Med est noggrant handhafwande af Rikets Financer efter nu stadgade' grunder och Författningar, kunna wäl, säsom man bör förhoppas» nuvarande refwor botås, men för mig är det ingalunda fankbart, hivar medel stola erhyllas för en 90,020 man'^ Annee, Lyckligt om den nu stadgade dryga Bewillningen kan utgä, men föga möjligt gtt erhälla eller ens päräkna Något derutöfwer.
Zstid en sund betraktelse häraf, torde alltsä wara rädligast att lämpa Armeringen efter hönnäs gan samt derwid städse hafwa säsom en bland grundpcs färne till ögnamärke, att Tryuppen aldrig mer mä sakna desi tillbörliga sold, och mätte detta blifwa med säkerhet werksiättbart för osman föreflagne 62,900. maits Arn>>'e.
Fästom asm en än widare uppmärksamhet pä möjligheten att fournera Armeen med nödiga gewär, ammunition, kläder och proviant.
Förhällandet med de förstnämde twenne Artiklarne tillhörer mig wal icke att dömma om, men mig torde förlatas, om jag drager i lwifwelsmal, att tillgängen häraf ar tillräcklig för 90,000 man Bre. - 424 Den 1Z April.
Beträffande äter den beklädnad och prowiant, sä ware efter min tanka högst lyckligt om Kebe behof för 60,300 man, kunde med säkerhet päräknas, prisernas höjd, helst pä Victualie-prowianttn, hwarä blott mä nämnas, att r Lisp.
Smör kostar 9 Rd. och r Lisp. färstt kött, pä 2 A. nära, 4 Nd.
Riksgälds, bewisar säkrast tillgängarncs knapp, het och deraf följande swärighet, om ej omöjlighet, att der» med förse en 90,000 mans Arpme.
Allenast bränwins» brist är troligen förekommen genom den sä rundeligen utwidgade bränwins - brännings rättigheten, men matte, ej henna klberaiit-- i längden werka sädeshrist.
Den sista af de här efwan framställde uppmärksamhets- wärde frågor, war den, huruwida nu ifrägawarandtz förslvars anstalt ma warda sä bestämd och wcrkställd, att iste genom en förhastad och öfwerdrifwcn rustning, lam det i förtid warder sä betungade, att nnd framdeles inträffande anfallsstund krigsbchofwen icke kunna af undersätarne ästadkommas.
En fullständig utwcckling af alla de omständigheter, som härwid krrnde böra komma under Lfwerwägande, fordrar mera widlöftighet än tiden mcdgifwit, men jag utbeder mig dock att härwid framställa anie betraktelsers öfwer följden af den föreslagna utskrifningen af Zo,ooc> mans förswars - manskap.' 1^0 Är des högst troligt, att en broar sä widt nägonsin görligt är, söker befria desi barn eller en omistlig arbetare frän twun« gen krigstjenst, och dä den utwägen slutligen skall widtagas, att lega karlar i deras ställen är lika otwifwelaktigt, att tegan blifwer i samma mohn högst känbar, som ä ena sidan de, hwilka stola köpas fria, arv mängfalldiga, och ä den andra, de, som efter föregängcn utstrifnjng eller lottning kunna och wilja täta sig lega, bliftva fä.
Hwilkcn betydliga penni,rg stall icke genom en sä beskaffad utgift, frängä bäde Landtbrukaren och öfrige Närings-Idkare samt kkNedelst wid ett framdeles blifwande rustningsbehof, saknas?
- De»» iZ April.
42Z nas?
Och 2:0 mäste icke allenast tillgängen pä arbetare för Landtbrukets skötsel och, bcdrifwande i känbar matto warda förminskad, utan ock, såsom en oudwstlig följd deraf, Drang - och öfrige Embets-Löner blifwa förhöjda?
— Man torde rnähända föreställa sig, att sa lange det ut« skrifne manffapet icke uppbähas till tjenstgöring, detta manstaps arbete för Jordbrukarn icke stall saknas; men den erfarnc Landthushallaren känner nogsamt, hwad skillnad det är deruti, att aga en arbetare som endast har att lyda husbonden, eller en sadan, ssm äfwen ar pligtig att loda Militgiristr commando samt förty icke med säkerhet kan paraknas.
För min del waljer jag wistcrligen den frie arbetaren och helst den, sym om hwad nu är föreflagit kommer till werkställighct, uppnatt frihets - Ader, det will saga ej under 45 är gammal.
Ty jag ar säker om dess oafbrlttna tjenst under den betingade tiden, ehuru det ock ä en annan sida ar befruktande, att deste, bedagade arbetare ju merg de sökas destomera deraf taga sig anledning stegra deras Lönings - willkor, I alla sall stall en husbonde, ju flere arberare eller drängar han ickorn den stadgade conscriptwnS äldern har, befinna sig Nki sä mycket bekymmersammare belägenhet wjd en stecnde lottning och möjligheten att förlora dem allesamman; hwäd äiwentyrar icke ärerbrukct harwid?
Hwad förlust mäste icke Ekerbrukaren derigenom widkännas?
Dest tillgängar eller förr-, mäga ffolevsälunda otwifwelaktigt mer och mer sä aftyna, att såsom förberördt ar, han med basta wilja icke kan witz inträffande frigsbehof understödja Staten.
För öfrigt och beträffande sattet till det blifwande förswars-manstapets erhällande, sä skulle jag för min de! önsta, att allt lwängsmäl derwid kunde undwikas och friwillige, till krigstjenst hugade personer för mattelig lega erhällas, hwartill jag ock tror en hwar stall willigr bidraKa.
I likhet med Wermlands Iägare-Corps torde sädant 426
Den rZ Apkrk. icke hetter wara ogörligt, ov, nemligen, efter hwad jag tills styrkt, denna Trouppe inskränktes till so,ooo man.
För» gäfwes äberopar man andra Nationers exempel för cons scrlptiyns »verkställande.^ ^ tapperhet och härdighet läflar Swensta Folket med alla folkslag, men när fräga klifs wer om Nyäng till krigstjenst eller sä kallad conscription, tror jag Swensta lynnet skiljer flg frän andra Nationers, och den högst olyckliga Landtwärns-anstalten stall säkerlisgen i längliga tider sörswara krigsfolks erbällande i sädan wäg, sorn har nägon likhet med samina Tronppes upprinnelse.
Säkrast och lyckligast blifwer det säkerligen att gä till strids med ett folk soln af fri wilja sig dertill beglfwit.