Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr 8iIverstolpe, IHeärlc Lamuel, upropades och anförde: Wid Högloft RidderstapetS och Adelns sednaste Plenum den i8 Julii war det min afsigt, at strapt efter det förmodade antagandet af Prinsen af Augustenburg til Sweriges Kron-Prins, uplasa til Protokollet ett i afseende pä detta beslut upsatt dictgmen
Men det ivar redan sä längt lidit pä middagen när beslutet fattades, at jag ej trodde mig böra förlänga wär sammankomst med något nptt andragande.
Ridderstapet och Adeln nu täcktes lemna' nägra ögnablicks upmärksambet ät den framställning jag tilämnat.
— Derefter upläste Herr 8liversloipe följande :
Det wigtigaste bland alla företag Sweriges häfder kunna framwiia har änteligen upnätt sin fulla utwekling.
Fäderneslandet är uprest ur sin djupa olycka.
Dest betryckte
Söner hafwa fatt lagar Den 2!
Julli. 335 lagar til. wärn emot en owillkorlig styrelse-magt; och Vä Swerige nu behöfde et nytt ofwerhufwud, har en Herre lika öfwad uti Regentens och i Medborgarens pligter, pä sin wärdiga ålderdom blifwit utkorad rt
Får för det folk Han wid irenne Konungas siva broderligen älffat.
Rikets Ständer dela med denna Herre tilfredsställelsen af upfpllda pligter mot Fädcrsneslandci.
Genom Konungens och Ständernas samfälta omsorg har Swerige äter blifwit en Stat.
Allt hwad ögonblicket äffat til samfunvsbandets Lilknytande har ffyndesanck nätt sin fullbordan.
Det enda i sädant afseende intil denna stund Återstod, rörde framtiden ; det war den updragne byggnadens bestånd genom äldrarna, som nu borde wäcka war omtanka.
Lil denna byggnads waraktighet, tilthronens befästande, här en Arftagare til Sweriges Krona i dag blifwit af ost utkorad.
Wi hafwe skridit til detta steg icke utan den säkraste öfwertygelse om et ädelt hjertelag hos den Herre wi walk, icke utan förhoppning om Hans rena böjelse at göra Swerige fällt, at befrämja desi tilrväpt i inre förmåga, i en werkelig, en redbar styrka, och endast pä denna wäg grunda desi tilwäxt i ära och anseende.
Men det tilhör de känflor hwaraf Riksens Ständer wid detta wigtiga tilfälle äro lifwade, at i allt hwad Andra Bandet.
L7l:s 4g, 30. som §84 Den 21 Julik. som rör Fosterlandets bästa wisa den yttersta sorgfällighet.
Ständerne bora nu gemensamt önska, at Rikets nyss utkorade Kron-Prins matte snart begynna at bereda sig til sitt framtida höga kall; de böra, lika högtidligt som de nu kallat denne Herre til Swensta thronens Arftagare, kalla honom til äsynen af Konungens och Folkets gemensamma bemödande för Fäderneslandet, kalla honom at njuta efterdöme» af den Konung som ätagit sig at hela wara blödande sar, samt härwid gifwa honom anledning, at jämte en grundelig kännedoms inhemtande af Sweriges Författningar, snart ikläda sig alla de tänkesätt pä hwilka föreningen mellan Konung och undersåtare i detta land hufwudsakeligast och frän urminnes tider hwilar.
Det steg Riksens Ständer nu Laga, hwarigenom en ny Konunga - stämma blir i Riket införd, torde til äfwentyrs böra genom en formelig
Act beseglas och pä et lika högtidligt sätt kundgöras, som det steg, hwarmed Nationens Fullmägtige började detta Riksmöte.
Beflutet af i dag är en motswarighet til det af Len 10 Maji, deri f. d. Konungens Bröstarfwingar, sä födde som ofödde, förklaras i ewärdeliga tider förlustige Sweriges Krona och Regering.
— Til Högloft.
Ridderstapets och Adelns ompröfning tror jag mig säledes kunna underställa, om icke et särskildt Ständernas Beslut, i lika form uprättadt med det nyssnämnde, kunde - Den 21 Julik.
, Z8Z de anses behörigt och öfwerensstämmande med föremålets wigt.
— Det lärer ej behöfwa bewisas, at en sädan Wal - eller Utkorelse - AcL blefwe något helt annat än SueceHions-Ordningen, hwilken stall innefatta lagen för dett framtida födflorätten til Swensta thronen.
I den förmodan at Högloft.
Ridderstapet och Adeln stulle finna den af mia nu föreftagne Wal - Acten lika nödig och lika härledd af föremälets wigt, som den tilsörene utfärdade Afsättnings-Acten, tager jag mig den friheten framställa, om icke et serskildt Riksens Ständers stadgande kunde ivid Wal-Acten bifogas, innebällande någre puncter i likställighet med de önskningar och afsigter jag ofwanföre yttrat, at Riksens Ständer lära förbinda med deras nu gjorda Wal.
Detza puncter anser jag kunna pä följande sätt uprättas: i:o)
At inom en bestämd tid, räknad ifrätt Wal-dagen, den nu utkorade thron-arfwingen inbjudes sig i Riket infinna; 2:0)
At r likhet med hwad Regerlngs-for-» men i afseende pä Konungens wistande Utrikes stadgar, äfwen de willtor bestämmas under ' hwilka den walde Kron - Prinsen kan resor kiloin Riket företaga; och z:o) At dä Regeringsformett endast bestämmer kuru en omyndig Kron-Prins bör wlv ärendernas skötsel tilwänjas, det mätte nu serskildt - §86 Dsrr 21 Julik. stridt stadgas, huru dcn Kron - Prins Riksens Ständer denne gäng utkorat, (bwilken såsom recan Lil ären fullmyndig i Riket inkommer, men dock säsvm främling ej kan äga tilräckelig kunskap om utofningssärtet af wara Lagar och Författningar) mätte om ärendernes behöriga gang hemta underrättelse.
DeHa tankar underkastar jag Högloft.
Ridderftapets och Adelns uplpsta stärstädande; men jag styndar at med detsamma upriktigt förklara, at jag stall fästa intet wärce wid min framställning i fall den icke af mer erfarne män skulle anses wälgrundad och gagnelig.
Winner den Högloft.
Nidderstapets och Adelns bifall, anhäller jag at mälet mätte underställas j de andre Ständen, och de inbjudas at göra samfält remist deraf til behörigt Utstött. 1 Remitterades til Constitutions - UtstottcL. j c ! i Föredrogs et af Grefwe ko8ss, ^.rvici Lric, ingifwit och den 18 Maji pä bordet lagdt Memorial rörande Herr Ue^cmstolpes förslag , til Förliknings-Domstolars inrättande, hwilket lil Lag - Utskottet remitterades.
Under- t Den Si Julik. 387 Undertecknad Riddarhus - Secreterare utB bad sig derefter fä fräga, i anledning af Ridderffapets och Adelns tagna Beslut, at underrättelse bör de andra Ständen meddelas om de frägor som här wäckas och til särskilda Utskott remitteras, om han skulle wara betrodd at, til undwikaude af tidsutdrägt, expediera sädana Utdrag af Protocollct rörande desie remisier genast, utan at de förut inför Ständen justerades.
- , Samtpcktes.
Herr WH clcn bjeim, Lg.ri, hade inlemnat et Memorial, hwilket uplästes sä lydan> Ve: Wördsamt
Om Förliknings-Domstolar kunde organiseras af man, hwilka jämte patriotisme förenade insigt i lagen, skulle deraf winnås forde, lar, oskattbara för alla, som ej genom Rattegängar pä et eller annat sätt kunna tillvälla sig winning eller anseende; men de hinder derwid möta torde biifwa sä betpdelige, at kan hända ändamälet förfelas.
Jag tror man i skäl. let med mindre oiägenbeter, än FörlikningsDomstolar komma at medföra, kan widtaga anstalter, det Härads-Rätterne, jamte deras domsrätt, fullkomligen upfolla vet ändamäl, som förwäntas af den föreflagne npa inrättningen; och männe icke säoant ffer, vin man til Rät, _ tegängar Z88 Den 21 tegängar undanrodjcr ordsakcrne.
Deste enligt allmänna rofkn, icke sä orätt, härleda sig der- . ifrån, dels at Domarens inkoinster til stor del, äro förwarade i stämnings - penningar, Protecolls - och Utslagslösen, hwarmed utöswcr
Lara ej sällan lunna mara föoculige eftra och tilfallige förmoner, dels at Lansniän och Nämndemän, hwilka deraf hafwa en flags inkomst fä uhgifwa stämningar, dels också at dcsie och andre, som grunda deras inkomst pä Fullmägtigsarfwodcn, hafna et stridig: intrcsie med dem, frän hwilka de stola he>nka deras underhäll.
Dä härutinnan igenfinnes, hwad som föranleder til Rättegångar, tror jag wara lämpeligare påtänka at undanrödja sädant, än at sätta r werkställighet en förestagen inrättning, hwar- - af följderne, ätminstone icke roed säkerhet, kunna bedömmas.
Om DoÄarens hela lön inrättades i likhet med andre Ämbetsmäns, skulle det ändamål man önstar säkerligen winnås, men sädant läter sig swärligen i Rikets närwarande belägenhet göra utöfwer en wist gräns, ^ som ätminstone kunde bestämmas dertil, at
Domaren i stället för stämnings - penningar, Protocolls - och Utstags-lösen, i alla twiste-och brottmäl, finge ur Räntcrwt upbära en lämpad ersättning, ehwad Rättegängarne för äret warit fä eller mänga, korta eller länga, förlikte eller fullföljde.
Hwaremot
Domaren skulle lemna stämningar, Protocoller och Domar utan betalning til Parterne, hwilka icke böra undgå de med Rättegängar nu förknippade utgifter, utan ' Den 21 Julik. 389 dem aläggas Charta afgift, förhöjd i förhällande med nu gällande Expeditions - Taxa, bwrlken afgift af Ortens Upbördsman, sedan han frän Domaren derpä erhällit, efter hwarje Tings flut, en förteckning, kunde upbäras och i Ränteriet til Statens behof deponeras.
Wid et sädaut förbällande blef
Domaren stiljd frän en tilökt inkomst genom manga rättegångar : et kort strifdätt more lika lönande med et länat.
Och om derjemte, ur en annan spnpunot än hittils stedt, bedömdes ensakägare som erböd och en Ämbetsman, som antingen före sakens afflutande eller efteråt emottog nägon större eller mindre gafwa, som i sednare händelsen får det lindrigare namnet discretion , skulle ju följderne otwifwelaktigt blifwa Rättegängars förlikande, förkortande och förminstande samt förtroende emellan Ämbetsmän och Folket, som nu saknas, men hwilket wisterligen were medwerkande Lil Statens wäl.
Stockholm den 87 Jun i i i8v9. L. ^Veiclenbfelm.
Remitterades til Lag - Utstottet.
Grefwe hamilton, ^xei, inlemnade ett Memorial hwilket uplästes: Word - Zgo
Den 2l Julik' Wördsamt Memorial!
Sedan den billiga frägan ar afgjord, ak hwar och en får besitta jord af hwad natur som häldst, hansig tilhandlat och förwarft, underställer jag ödmjukeligen Högloft.
Ridd-.rffapet och Adeln at ännu mer fullborda sitt he>- dcrswerk genom förklarande, ai all förpantning eller- afhandling, hwars afsigt warit eludera fordna Författningar, mä äga samma kraft och werdau som Lagligs köp, och.Domarena wara pligtigs utfärda fasta och sköte.
Om upbud skulle förutgå, kan Lag-Utskottet bättre bedömma.
Alla förpantmngswillkor, som blotta formaliteter til at afhälla Bördesmän, böra förswinna alldeles, samt wara utan kraft och werkalr, likaledes med Bergsmanshemman, som innehafwes af Stånds-personer, oaktadt nplätelscn af dem är en oeconomisk författning och ej et Stånds Priwilcgimn.
Dock inbegripes ej häri-de arrenden pä 50 är eller derinunder, sorn förblifwa sädane, somdewrd 1800 ärs Riksdag blifwit stadgade.
Dä Rikets uphjelpande frän den wamagt -et sjunkit uti i synnerhet fordrar upmuntran och befordran af jordbruk och odlingar, sä äro twänne hinder för de sistnämnde hufwudsakeligen at afskaffa.
Det ena de sä kallade urfjällar, som ligga innom andras rägängar eller Bolsiadsffäl.
Det andra sädane parker, hwarä jordäga-- Den 21 Julik. 091 jordägaren äger betesmarken och annan by ständflogen eller ock til och med betesrättigheten, utan at äga marken.
Desie sistnämde händejser äro sä orimlige til sin grund, och fladell, ge för jordbruket, at den icke förtjenar annan ätgärd, (sä framt ej för bctesrättighetcn en lämpclig jorvrymd skulle til ägendom afsiäs), än at sirka hittils gjorda öfwerenskommelser alldeles upsäfwas, utan undantag för hwad jord som bäldst, hwilken jordägaren will hafwa fri för sädane gravatiouer.
Den lil äker- och ängsodling tjcnligaste marken ligger för sadan orsak ofruktbar, öfwerwäxt med nägra smä eländiga buflar.
Sak samma med allmänningar af alla slag tillhörande en Socken, samhälle eller Härad; de bora delaStil hwarjs hemmansägare, bonom obetagit fä afyttra sin andel, eller ock bör en sadan park för samfällt räkning i smärre delar försäljas pä öppen Auction och summan delas i lika förhällande til hwarie hemman.
Med tidens längd flulle en sädan åtgärd til en del ersätta den förlust af undersåtare, som med Finland förlorats, häldst om större delen af Kronans domainer lika nyttigt anwändes, sä fort de lagligen blefwo ledige.
Med urfjällar är förhällandet i det närmaste enahanda, de binda händerne pä odlaren och hindra honom at »verkställa sin odlings-! plan.
Mätte en jordägare, innom hwars,rä gancj - 502 Der; 21 Julik. gäng eller Bolstadsskäl en sädan ligger, aga owilkorlig rätt at efter öfwerenskommclse med innebafwaren, antingen genom utbyte mot annan jord, om lägenbcten sä medgifiver eller efter mätismanna ordom inlösa den.
Zlr den serskildt skattlagd betalar den nya ägaren skatten, är den skattlagd tilsammans med förra ägarens hemman, bliswe sä stor del för den sistnämnde minskad, och den förra Ulland, sorn pröswas hafwa utgätt för utjorden, sä wida ej jordutbytet förut blifwit werkstättdt.
Gälle detta för jord af all slags natur. 4? §. sista Momentet af Kongl.
Resolutionen pä Allmogens Beswär dcu Ls November 1756 har hafwit afseende pä denna oreda.
Stor- och Enffiftes-Förordningarne ingä äfwen deruti och kunna tjena til rättesnöre för wärderingen; men hindret afhjelpes ej, utan en författning, som tilläter inlösen eller utbyte utan undantag väntan minsta rum för inwändning deremot.
Och som Riksdagen är nog långt liden, anhäller jag detta mä utan widare upskof til Lag-Utskottet fä remitteras.
Stockholm den Si Iulii 1809.
Axel hamilton.
Remitterades til Lag-Utskottet.
Föredrogos twänne Memorial, et af Grefwe ItsmiUon, ^xel, och et af Herr Lilkverstolpe^ 6usmk ^brabam, rörande Landets Upfostrings^ werk, Den 2, Julik. 393 werk, hwilka i Plenum den §6 Junii blifwit nplasie och lagde pä bordet, och nu til Allmänna Veswärs-- och Oeconomiä - Utskottet remit - Föredrogs det den 16 Julii uplästa och pä bordet längder Betänkandet ifrän Stats-Utskottet jamte atfölh n e bimga, hwilket ttl Ban - Hans Epcellence Friherre unjencrLnt jnbrrn, hade inlemna t et Memorial, hwilket r lästes, sä lydande:
Ibland de bcswärligheter, som
Rikei frän längre tid tilbaka sätt widkännas, k med stal räknas den mängd af Oeconomi Författningar och Förklaringar deröfwer, s nu finnas i utöfning och för deras widlöf! het och til nägon del twetydrga innehäll för! nästan en mans älder at rätteligen kännc hwaraf mycken
Lid förspilles bade för Nmbe man och Näringsidkare, som kunde nyttig anwändas, misstag och irringar ej sällan fl falla wid tilämpningen deraf.
Dessutom nas en del af desse Oeconomiste Författning om de granstas efter de grunder, som uti terades. co-Utstottct reuntteraoes.
Wördsamt Memorial! m §94
Dm 21 ^Julii. mera up lo st tidelwarf ars allmänneligen godkände , ej kunna wara lämpelige at befrämja Riksfamhällets förkofring och sanffpldiga styrka, som likwäl nu mer än nägonsin, af hjelsma nödwändighctcn päkallas.
Denna olägenhet har länge warit känd och allmänneligen öfwcrklagad.
Wid sist hällne Riksdag i Norrköping undföll den ej dåvarande Secrete-Utskotts upmärksamhet, som hos Konungen anmälte angekägenhcten deraf, at de Occonomijke Förfatlningarne matte sammandragas i en enklare och mindre widlöftig omfattning, bwaruti allt hwad finnes reoan andradt och uphäfwit, borde afstutas.
Detta har wäl sä wida redan gätt i werkställighet, at alla Rikets Collegicr och Publique Werk sätt befallning, at igenom wiste utsedde Ledamöter under wederbörande Chefers inseende författa Lcste sammandrag i hwarje särskilt ämne, men ester en sä inskränkt föreskrift, t be ef tilräÄelige-n smara Lil ändawälet, utan nera kunna anses som Register, än werkeligen nder särskilta Titlar för hwarje kufwudnäring ller allmän husbällningsgren sammandragns örfattningar, hwilka sedan de af Lag - Comnstion, med wiste adjungerade Ledamöter frän ikets Oeconmisse Collegier blifwit, för desto era säkerhet igenomscdde och jämnförde med de bsisterande Författningar, kunde af Regerinn fastställas til efterlefnad, och alla andra bade D-m 21 39Z bade äldre och nyare Oeconomisse Författningar anses såsom ej widare existerande, utgörande nu manga stora Lolumer, som ej allas willtor medgifwa at äga och än mindre at känna, ehuru okunnighet orm Lagen ingen ursäkt-medgifwer.
Igenom sä beffassade
Sammandraga som sörenämndt är ffulle mycken widlöftighet undanrödjas, mänga misttag och Lagsökningar förekomrnas och en lättare utwäg för Regeringwch Riksens Ständer sjelfwe beredas, at efter hand pröfwa, i hwilka delar deste Oeeonomiske Försatt, ningar Larfwa nägon jämnkninq och förbättring efter Rikets i wiste delar förändrade omständigheter.
Ju redigare
Författningarne btifwa och ju mera arbetsmethoden i Rikets Collegier och Publique Werk wid ärendernes skötsel simplifieras, desto mindre upstä twister, och desto lättare kunna öfwerftödige systlor efter hand indragas och Statens tilgängar, utan menighetens betungande, ökas til de nödwändige Penningelöntagande Ämberömänö löneförbättringar.
Ridderssapet och Adeln finner deste anmärkningar förtjena dest upmärksamhet, sä torde blifwa lämpeligast, at dest Med-Ständer finge anledning, at gemensamt hos Konungen föreflä et sädant mera lämpeligt och til ändamålet mera tjenande sammandrag af de Oeconomiffe Författningarne, än det som i anledning af Hemliga Utssöttets wid sista Riksdag gjorde anmälan blifwit Rikets Collegier och Publique Werk 396
Den 21 Julie.
Loerk foreffrifwit och anbefaldt, hwaruti de kjelfwe, ehuru de oinselt ofullkomligheten deraf, ej wägat gora någon ändring Stockholm den 10 Julii t20g. ft UHft'iicrLnt2.
. Remitterades til Allmänna Beswärs- och Oeconomiä - Utskottet.
Herr Lilfverslolpe, 6u8t3.k
Dä Hans Excellence Herr Friherre UUjenci-LlitL för nagra dagar sedan til Riddarehus - Secreterare:; inlemnat det nu uplästa Memorial, har jag förut haft ti!fälle at inhemta desi innehäll.
Af sädan anledning öar jag eftersinnat, om icke wära Lagar och Författningar i allmänhet more i samma belägenhet som Handels- och SlöjdeFörfattningarna, fä at ofta en betydlig oreda deri, werkade twetydiga Domar och mycken wäda wid Lagssipningen ?tag fär derföre hos Högloft.
Ridderskapet och Adeln i ödmjukhet upgifwa följande Förstag, hwilket jag anhäller mätte med wära respective Med - Ständer cou;- municeraö och til behörigt Utskott remitteras.
^ At Riksens Ständer nu ät sitt Lagutskott mätte urdraga, at i sarnräd med Justitiä Ståts-Ministern, Stats Secreterarena, en Ledamot i frän hwart Collegium och en ifrän Swea Hof-Rätt, samt/ om Konungen sä behagade, et Hans Ombud, öfwerlägqa och utläta sig huruwida, utom Handels - och Sköjde-Lagarne. någon annan clasi af wära Författningar kunde wara behäftad med oreda, och, i händelse sä wore, hwilken clasi gf Författningar mest wore i behof af en revision, och huru en sadan revision - Den 21 Julik. 59?
sion borde wara beskaffad, för at swara mot det ändamäl, at tjena til ledning för Konungens och Ständernas ätgärd ivid förbättring af de föreslagna Författningarna i hela deras sammanhang. 2:0^ Sedan Riksens Ständer i anledning af et sädant af Utstvttet gifwet Betänkande afgjordt hwilken elaff af Författningar nu til en början borde i synnerhet komma under revision, utsätta Ständerne belöningar tjenliga at upmuntra sakkunniga, at pä et sädant arbete anwända sin tid. Z:»'» Ma Archiv och Colleaiers samlingar öpnas för dem, som hos en bestämd person anmäla sig til et sädant arbetes företagande. 4 o) Ät wiffa kunnige personer, som sjelfwe icke förmodas äga nog ledighet, at den äskade revisionen utarbeta, updrages at emottaga de arbeten deröfwer, som til den i Januarii 181Z kunna inlemnas. 5:o)
Under loppet af är iZi5 stola deffa personer deröfwer utarbeta sina Betänkande», för at til Ständerna är i.tti.4 derom öfwerlemna berättelse.
6:o)
Det är författarena obetaget at läta trycka sina förslag, til och med at dem tryckta inlemna. 7:0)
Den skrift som fullkomligast och bäst bragt Historien och sammanhanget af de i fräga warande Författningar i behörigt ljus, för at tjena 59'6
De» 21 Julli. til ledning wid Konungens och Sländernas ätgärd lil Författningarnes förbättring, winner högsta belöningell.
En mindre belöning bör elfwen utsättas, pä del stera til arbetets företagande mätte finna sig upmuntrade.
Mitt skäl til denna proposition ar, at om den antages, blifwa derigenom fiicklige och sakkunnige personer upmanade at til detta wigtiga arbete coneurrera.
Ofelbart finnas manga fädana ibland Riksens Ständers Ledamöter', men lika mänga sm icke flera utom' dem, och framför allt de, tom äga de hithörande theorell fia kundffaperna, hwarifrän all reform bör utgä, och hwilka såsom lärare wid Universitet eller practiserande Jurister ej äro wäljbara i nägot Ständ, om de ej bändelsewis äga röst bland Ridderfiapet och Adeln.
För Standcrne wore det wisierligen en winst, at genom! denna utwäg, när de härnäst samlas, winna en säker kännedom af hwad de redligaste och klokaste i Landet i detta afseende önfiti.
Remitterades til Lag - Utskottet.
Herr von 8ck ant 2, Ifvar Ursärlc 6a. briel, hade inlemnat et Memorial, hwilket uplästes fä lydande:
Allerödmjukaste
För en Stats bcständ synes det ej wara nog at hafwa goda Grund - Lagar, en wis Konung och trogne rädgifware wid Hans sida.
Med alla'desin fördelar, kunna dock de wädeligastö ffakningar foresta, om icke de borgeliga Lagarne. fä r-m 21 Juni. §9) sä wäl civile som criminelej och allt hwad til Lagfarcnhetens alla grenar hörer, äro enkla, tpdeliga, lämpade efter Tidehwarfwets uplpsning, sedernes förändring. Wär Lagbok af är 1754, det fullkomligaste arbete i Lagfarenheten wi hittils ägt, är dock, genom de orsaker, hwilka tidernes stick vwillkvrligcn sammanlänkat, nu mera ofullständig och olämplig.
Utkomnc Förordningar och Förklaringar, oftast föranledde af enstilteRättcgängar, synas stundom motsäga hwarandra och äfwen sjelfwa Lagens esprit.
— Lagen sälunda förändrad är ej mer hwad den borde wara:
Rättesnöre för Lagstipningen.
Den har i det stället blifwit et rikt fält för Advocaterne och trätlpstne, hwilke uti denna willerwalla af Lagar, äga et godt tilfälle, at utan answar oroa fredlige Medborgare.
Huru angeläget det alltsä är för Allmänheten, at erhälla okonstlade och tpdeliga Lagar, inser hwar och en, likasom at sädant uti Lagwerkets nuwarande oreda icke stär at hjelpa genom Förklaringar.
En fullkomlig omarbetning af Lagwerket är det enda för ändamälct gagneliga.
Enny Civil - och Criminal - Lagbok mäste efter min tanka uprättas, enligt samma plan och ordning som den förra, utur hwilken bör begagnas allt hwad som för närwarande kan finnas tjenligt och bertil läggas sädane stadgande»', som i afseende pä tiden äro lämpelige, för at utgöra Andra Band. 51, SL. en 4O0
Den 21 en ny sä fullkomlig
Lagbok, som menffoförständ kan utarbeta.
— En ny Kyrko-Lag är lika nödwändiq, äfwensom ny Sjö, Lag. Wära fleste Ekonomiske Författningar hafwa det gemensamma fel, at de ej äro lämpelige för alla Rikets Provineer, och i de fieste Economiffe fall lärer det blifwa ogörligt, at författa nägon
Lag som wore gagnelig för hela Riket.
Utan at bestrida möjligheten deraf, at Förliknings - Domstolar kunna för Riket blifwa nyttige, tror jag dock för min del dem icke behöfrvas, derest wi erbälla tydcliga Lagar, samt en förbättrad Rättegangs-Ordning, och UnderDomarenas aflöning blifwer stäld pä en mera lämpelig fot; ty jag förmodar at Veste t! enne omständigheter sammanlagde fiulle förekomma flere Rättegängar, än Förliknings - Domstolar kunna hinna at bilägga.
Lagarnes omarbetning kan ej blifwa nägot Riksdagsgöromäl, häldst bertil fordras mera lid än mängen wid första päseendet föreställer sig; men det tilhör Riksens Ständer at föranstalta om Lagarnas öfwerseende 06) förbättrande.
Detta arbete borde efter min tanka ripdragas ät en Comité af tolf eller sexton Ledamöter, hwilke icke allenast genom theoretiffe, utan ock practiffe kundffaper i Lagfarenhetens alla grenar gjort sig allmänt kände.
Deste personer, som för sin möda borde hafwa sä tilräcklig betalning, at de under Lagarnas utarbetande, Den 21 Juiri. 401 betande, hwarmed de endast skulle wara systelsatte, icke wore i behof, at genom Industrie staffa sig nägot til understöd för deras uppehälle, kunde förpligtas, at innom wist tid, til exempel
Fyra är hafwa utarbetat en fullständig Lagbok, Sjö-Lag och Kyrko-Lag.
Lil denna ComitL borde hwarje inwänare i Riket wara berättigad at til granskning insända projecter i sä wäl Juridiska som Eco-- nomista ämnen.
Sedan arbetet blifwit fulländadt, stulle det genast befordras til trycket, samt et exemplar deraf utdelas til hwarje UnderDomstol, och et wistt antal til hwarje Hof-Rätt, samt Rikets öfrige Collegier.