Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det är således på sidan af dem, memor. blifvit afgifvet, hvarföre det står i kategori med hvarje annan allmän fråga; ty den olaglighet, Constit.Utsk. framställt, kan icke hindra Ståndet att såsom sådan behandla betänk, och således rent af afslå detsamma.
Jag anhåller i följd deraf om propos. till afslag.
Landtm, erinrade, att då Constit.- Utsk. sjelf ansett sin framställning såsom ett grundlagsförslag, Ståndet förmodligen ej på annat sätt kunde behandla det.
Ehuru de motiver, Hr Gr. o. Landtm, nyss framställt, äfven hafva sin vigt för att föranleda detta i5 H. 7 5o Den 16 Octobcr e. ni. ärendes behandling såsom ett grundlagsförslag, tror jag, alf ett annat motiv dertill finnes, sorn är vida kraftigare.
Jag medger Frih.
Cederström, att det ej finnes någon § i våra grundlagar, sorn i följd af detta förslag skulle behöfva förändras; men jag kan dock ej finna annat, än att den fråga, hvarom memor. handlar, är af cönstrlulionel beskalfenhet.
Den har till föremål Svenska folkets rättighet att samlas och öfverlägga om sina angelägenheter samt, på sätt förslaget innehåller, försöka att derigenom hinna något mål.
Om en sådan lag skall stiftas, måste man medgifva, att den är af grundlggsnatur, och det är af sådan orsak, jag anser lämpligt och riktigt att behandla denna fråga såsom ett förslag till grundlagsförändring, d. v. s. att betänk, hvarken bör Sifallas eller afslås, Utan deremot helt simpelt den anmärkning i vanlig väg kan göras, sorn jag tagit mig friheten framställa, att detsamma är onödigt och måhända onyttigt, och att memor. återremitteras med denna såsom Ståndets gemensamma tanke förklarade anmärkning.
Då Utsk. tillkännagifva, att TJtsk. upptagit den allmänliga ide', som en af dess ledamöter framställt medelst i grundlagsenlig väg väckt motion, var det Utskrs skyldighet enligt grundlagen att framlägga resultatet af sitt beslut om denna ide.
Ehvad man nu vill kalla detta ett grundlagsförslag eller icke, skulle det ovilkorligen, så snart frågan icke supprimerades af Constit.Utsk., framläggas till R.
Jag tror således, att, då det synes vara R. o. Adis gemensamma tanke att icke gilla ideen af Landtständer, man gjorde bäst, oro, utan att inlåta sig i vidlyftig discussion om sättet att behandla frågan, E. o. Ad. endast förklarade för sin gemensamma tanke, att Landtständer ej böra inrättas, Och med denna anmärkning återremitterade betänk.
Utsk. skulle sålunda få erfara E. o. Ad:s mening, och man undveke att tvista om ett ämne, som i alla fall nu icke lärer kunna leda till något resultat.
P Hr Lefre'n:'
Jag är också af den tanke, att Constit.- Utsk. haft full rättighet att inkomma med detta förslag, och det förundrar mig, att Frih.
Cederström kan hafva en annan tanke.
Då han och hvarje annan representant enligt grundlagen har rättighet att gå in till Constit.Utsk. med förslag till förändring i grundlagen, måste jemväl hvarje ledamot af Constit.Utsk. äga rättighet dertill; ty han kan väl icke derföre, att han fått förtroende all vara ledamot af detta Utsk., blifva utesluten från sin rättighet såsom representant att göra förslag till grundlagsförändring.
Jag anser således lämpligt att här gå* till väga på samma salt som i allmänhet med från Constit.Utsk. inkomna förslag, nemi. att återremittera det med en för Ståndets gemensamma tanka förklarad anmärkning, och jag föreslår, att E. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanka förklara, att E. o. Ad. icke Den 16 Octo ber e. m. 5i anser Jet förslag, som Constit.Utsk. framlagt, vara leJande till ernående af dé ändamål; Constit.Utsk. uppgifvit , och icke heller ledande till fullkomnande af municipalförnållahdena i landet.
Då har man gatt en medelväg och undvikit tvisten, huruvida betänk, är ett grundlagsförslag eller icke, Frih.
Det må vara en medelväg, Hr Lefren föreslagit; en juste milieU är det icke, ty den stari rak strid med grundlagen.
Skulle någon förändring i grundlagen vara föreslagen genom det betänk., Constit.Utsk. framlagt, då skulle visserligen It. o. Ad. ej kunna pröfva någon deremot gjord anmärkning annorlunda än såsom gemensam tanke; men som förslaget ej innehåller någon förändring i nu gällande grundlagar och ej heller fått benärpoijig af en ny grundlag, och jag får inora parenthes anmärka, att Constit.Utsk. ej äger rättighet att någon sådan föreslå., kan jag ej finna annat, än att R. o. Ad., genom ett beslut att återremittera betänk, med en gemensam tanke, skulle så till sägandes gilla en olaglighet; och då Hr Gr. o.
Landtm, förklarat sig hysa annan mening än jäg, får jäg anhålla, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes till R. o. Ad. hemställa, huruvida Ståndet yrkar den protos., jäg begärt.
I fråga örn sättet att skilja sig från detta ämne synes mig det förslag, Frih.
Ehrenborgh gjort, vara det bästa, och jemte det jag således understödjer detsamma, får jag hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, alt propos:n malte blifva sådan den af Frih.
Ehrenborgh blifvit föreslagen.
Hr von Troil: Jag önskar få fästa Husets uppmärksamhet derpå, att Constit.Utsk. äger rättighet att framlägga förslag icke allenast till förändring af grundlagarna, utah äfven, enligt 82 § Reg.F., till deras förbättring, hvarmed icke förstås endast förändring, utan jemväl Utsträckning af grundlagarna.
Sådan synes mig äfven Utsk:å mening med detta förslag hafva varit; ty 1 § deraf synes mig våra en utsträckning af 1 § Riksd.Ordn., sora sager: ”R.
St. äro Svenska Folkets representanter,” 1 | i detta förslag innehåller nemi : ”Svenska Folket representerås ä fve n på Landtdagar eller genom landtständer,” hvilket Stadgande utgör ett tillägg vid Riksd.Ordu:s 1 §.
Således vid blir jag nVin förra tanke, alt detta betänk, bör behandlas såsom ett grundlagsförslag och återremitteras, med en gemensam tanke.
Jag kan ej instämma med Frih. Ehrenborgh deri, att denna tanke borde blifva den, att inga landtdagar höra äga rum, emedan jag anser dem böra äga rum , fastän icke sådana, sorn Constit.Utsk. föreslagit.
Skulle R. o. Ad. vilja närma sig lill den redaction, som Frih.
Ehrenborgh föreslagit, får jag anhålla, alt åtminstone orden: ”sådana, som Constit.Utsk. föreslagit,” måtte tilläggas, och R. o. Ad:s gemensamma tanke således blifva, att R. o. Ad. ej anser sådana landtdagar, sorn CoriStit.Utsk. föx-eslagit, vara nödiga eller lämpliga. 52 Dea 16 Octobcr e. m. Frih.
Då afsigten med mitt förslag endast var att uttrycka den tanke, som syntes hafva gjort sig gällande hos de flesta af de värda ledamöter, hvilka här yttrat sig, att på ett grundlagsenlig! sätt förklara sitt missbilligande af de principer, som Constit.Utsk. i detta memor. uttalat, finner jag intet hinder att förändra mitt förslag, på sätt Hr v. Troil föreslagit, och jag får derföre till Hr Gr. o. Landtm, samt H.
Ståndet hemställa, om det ej vore lämpligt, att Hr Gr. o. Landtm, till Ståndet framställde, huruvida Ståndet ville såsom sin gemensamma tanke förklara, att
Ståndet ej vill antaga så beskaffade Iandtdagar, som Constit.Utsk. föreslagit, och med denna anmärkning återremittera förslaget.
R i d d.Sec r e f.:
Då det i allmänhet synes vara R. o. Ad:s mening att komma till det resultat, att på något med grundlagen öfverensstämmande sätt uttrycka, det Constit.Utskts betänk, icke gillas, utan alt derjemte uttrycka, det Iandtdagar ej böra äga rum, vågar jag hemställa, huruvida det ej vore mest öfverensstämmande med formen, att R. o. Ad. förklarade såsom sin gemensamma tanke, att någon Landtdagsordning för det närvar, ej är behöflig.
Hr Hjärne,-Harald:
Då de flesta af de Hrr, som här yttrat sig, varit öfverens derom, att detta förslag ej är så uppstäldt, att det kan hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, måste jag instämma med Frih. Cederström.
Jag kan ej föreställa mig, att ett förslag, så uppstäldt sorn detta, kan så beredas genom dess föredragning vid denna riksdag, alt deröfver kan röstas med ja och nej vid nästa riksdag.
Constit.Utsk. har väl föreslagit, huru Iandtdagar skola inrättas, men icke hvar stadgandet derom skall införas i våra grundlagar, huruvida det skall inflyta i Reg.F., i Riksd.Ordn. eller utgöra en ny grundlag; således måste nödvändigt vid nästa riksdag discussion uppstå, hvar denna lag skall införas.
Jag har derföre föreställt mig, alt detta betänk, endast vore ett så kalladt princip-liet än k., som blifvit inlemnadt till R.
St. för att inhemta, huruvida de instämde med Utsk. i sjelfva grunderna för förslaget, samt att en återremiss skulle hafva till påföljd, att Constit.- Utsk. inkomme med ett verkligt förslag, sorn då korame att behandlas såsom R. o. Ad. synes vilja behandla det nu förevar, förslaget.
Jag kan således ej finna annat, än att detta förslag kan afslås.
Troil bar förekommit mig i hvad jag ville yttra i afseende på Frih. Cederströins sats, att Constit.
Utsk. endast vore berättigadt att föreslå ändringar i grundlagarna.
Det synes af ordalagen i början af detta betänk. , att det endast är ett förslag till allmänna grunder, och att Constit.Utsk. vill invänta återremiss med Ståndens gs - Den 16 October c. m. 53 mensamma tannar för alt redigera den verkliga lagen och föreslå hvar den skall i grundlagarna inflickas.
Såsom grundlagsförslag anser jag således betänk, böra behandlas, och då kan jag ej finna annat, än att om R. o. Ad. anser ifrågavar, lag obehöflig, måste denna åsigt genom en gemensam tanke uttryckas.
Skulle 3 eller 4 Ständ uttrycka denna tanke, att en lag för landtdagar icke är behöflig, förfaller hela förslaget samt kommer det ej att hvila till nästa riksdag; och det är på sådan grund jag ansett ett förslag till grundlagsändring kunna afslås, men deremot ett beslut, hvarigenom ett sådant förslag godkännes, icke kunna vid första riksdagen fattas.
Jag finner således ej heller något, som hindrar 11. o. Ad. att uttrycka den gemensamma tanka, att R. o. Ad. ej vill hafva ett sådant förslag lill Landtständer, son.'
Utsk. framlagt, och jag instämmer i denna åsigt samt hoppas, att den blifver förklarad vara Ståndets gemensamma lanke.
Här har blifvit sagdt af Hr v. Troil, att detta förslag involverar en ändring i i § Riksd.- Ordn. och således borde såsom ett grundlagsförslag behandlas.
Den värde ledamoten hade dock af ordalagen i ingressen till betänk, bort finna, att Utsk. sjelf alldeles icke ansett detsamma såsom ett grundlagsförslag, enär Utsk. yttrat, att ”det är först sedan dessa” (grunderna för en landtdagsordning) ”blifvit, icke blott af nu församlade Ständer godkända, för att såsom deras utlåt, hvila, utan ock vid nästa riksdag af begge Statsmagterna antagna, som det då blifvande Conslit.Utsk. erbjudes läglighet att planmessigt utarbeta och afgifva ett fullständigt reglementarisk! förslag, hvilket likaledes i sin ordning kommer att undergå den i grundlag stadgade behandlingen.” Således, efter Utsk:s egen uppställning af detta herrliga memor., skulle projectet, i fall det blefve godkändt, i stället för att underkännas, hvila till nästa riksdag, och om det då blefve antaget, skulle Constit.- Utsk. få tillfälle att uppgöra det förslag, som då åter skulle hvila lill påföljande riksdag.
Jag hemställer, huruvida vår grundlag i något mom. ger Constit.Utsk. rättighet att lill grundlagsenlig behandling föreslå viljan att vid en påföljande riksdag göra förändring i vår grundlag.
Rättigheten att bereda ett förslag till antagande vid påföljande riksdag finnes; men att genom ett hvilande memor. förklara, det tnan vill framdeles hafva ett förslag till grundlagsändring, är ett oskick, som icke genom något stadgande i vår grundlag är tillåtet.
Hr Gr. o. Landtm, har af den orsak, att betänk, kommer från Constit.Utsk., ansett sig böra framställa propos., huruvida R. o. Ad. vill såsom sin gemensamma tanka förklara, att det gillas eller också ogillas.
För min skulle jag deremot tro, att om R. o. Ad. ansåg detta betänk, i något afseende vara förtjent af att omarbetas, kun - 54 Den 16 October e. m. de det till Utsi;, återremitteras med simpla anmärkningar, utan att de blefve förklarade för Ståndets gemensamma tankar; men då betänk, icke är af natur att förtjena en omarbetning, anhåller jag om Hr Gr. o. Landtnäs propps, till afslag derå, och i händelse Hr Gr. o. Landtm, förblir vid sin förut yttrade opinion, anhåller jag, att Hr Gr. o. Landtm, behagade fråga Ståndet, huruvida Ståndet instämmer med mig att yrka propos. på afslag å betänk.
Då den siste värde talaren haft godheten att saga, hvad jag bort finna, skall jag gö'ra honom samma återtjenst och förklara, hvad han, enligt mitt förmenande bort linna, om han läst endast första raderna af detta betänk.
De innehålla: Conslit.Utsk:s mentor.
K:o 36 med betänk, och förslag, angående landtdagar.
Detta är således ej förslag från Constit.Utsk., och den värde ledamoten borde veta, att Constit.Utsk. ej kan inkomma med något förslag i lagstiftningsväg, sorn icke angår grundlagen.
Det kan icke föreslå hvarken allmän civil- och criminal-, kyrkö- eller ceconomisk lag, utan endast grundlag.
Jag har denna gång egentligen uppstått för att föreslå den redactionsförändring af Ståndets gemensamma tanke, som jag tror kunna förena de flestas meningar, nemi. att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke skulle yttra, att någon föreskrift om landtdagar ej i grundlagen behöfver intagas.
Derigenom vore Ståndet oförhindradt att i annan väg stadga de förändringar och förbättringar i våra municipalförhållanden, som kunna finnas nödiga.
Landtnäs propos. å den gemensamma tanke, jag nu tagit mig friheten föreslå.
Hr Lefre'n förenade sig med Hr v. Troil.
Hr Piosenbiad, Bernh.:
Jag erkänner visserligen, alt i uppställningen af detta betänk., man må betrakta det huru som helst, linnes en oformlighet.
Betraktar man det såsom ett grundlagsförslag, har det de lyten, Frih.
Cederström anmärkt, och vill man betrakta det såsom icke grundlagsförslag, har det de lyten, som Hr v. Troil uppräknat.
Dådet likväl på något sätt måste behandlas, och meningen rörer en grundlagsfråga, ehuru den ej i grundlagsenlig form blifvit framställd, tror jag rättast att behandla betänk, såsom ett grundlagsförslag, och då begär jag, såsom kanske den enklaste propos. för att uttrycka ogillande, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke förklara, hvad BorgareSt. förklarat utgöra dess gemensamma tanke, nemi. ett ogillande af detta förslag.
Jag behöfver icke erinra, att R. o. Ad. derigenom ej skulle hafva ogillat en annan slags organisation af ifrågavar. institution, utan endast hvad Ut sk. föreslagit.
Jag förnyar således den anhållan, en värd ledamot vid början af discussionen framställde, att R. o. Ad. måtte instämma i enahanda beslut, som BorgareSt. fattat.
Den 16 Octo ber c. m. 55 Frill.
Da 2 mom. af 56 § Reg.F. förestrifver ordningen, hvari de yttranden, sorn till RiksSttn inkomma från Constit.Utsk., skola behandlas, och det ej lärer Vara tvifvel underkastadt, att detta betänk, är ett yttrande, som inkommit från Constit.Ulsk., svnes mig, att vi ej längre behöfva tvista om formen för 11. o. Ad:s åtgärd.
Termerna eller huru R. o. Ad. behagar sammanfatta den anmärkning, som till Utsk. skall afgå, öfverlemna!- jag till Ståndets bepröfvande; men att en så beskaffad anmärkning, söm 56 § föreskrifver, mäste äga rum, torde ej kunna bestridas.
Jag anhåller att få fästa Ståndets uppmärksamhet på ännu en brist i detta betänk., Sorn ingen förut anmärkt.
Constit.Utsk. har framlagt betänk. såsom ett grundlagsförslag, men har likväl icke föreslagit någon ändring i 85 § Reg.F., som uppgifver, hvilka författningar skola såsom grundlagar anses.
Der står nemi.: ”Såsom grundlagar skola anses denna Reg.form samt den Riksd.Ordn., den SuccessionsOrdn. och deri Förordn. omen allmän tryckfrihet, hvilka, i öfverensstämmelse med de grundsatser, som i denna Reg.form bestämmas, R.
St. och Konungen gemensamt vid denna riksdag komma att fastställa.” Således borde Constit.Utsk. hafva föreslagit, alt uti denna § ännu en 5:te författning skulle upptagas^ nemi. den om landtdagar.
Detta är således ett alldeles nytt tillägg, som vid en blifvande riksdag skulle införas, och utgör således ännu ett motskäl, som Frih.
Cederström kunnat ytterligare åberopa.
Jag vill icke längre uppehålla R. o. Ad. med denna fråga, utan hemställer, alt betänk, måtte ogillas i samma ordalag, som af något bland de öfriga Stånden blifvit begagnade.
Jag har förut i likhet med Frih.
Cederström föreslagit, att R. o. Ad. mätte instämma i PresteStts beslut, som innehåller afslag å betänk.; men som åtskilliga värda ledamöter deremot gjort erinringar, hemställer jag nu, örn det ej vore bättre, att R. o. Ad., lika med BorgareSt., förklarade för sin gemensamma tanke, att Ståndet icke gillar Constit.Ulsk:s förslag om landtdagar.
Då hade R. o. Åd. icke bundit sig i afseende på något annat förslag om landldagar, sorn framdeles kunde komma i fråga, utan endast ogillat det, som nu är under öfverläggning.
V H. Ex.-Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade godkänna till behandling, enligt 56 § Reg.F., Constit.
Utsk:s förslag till allm. grunder för en Landtdagsordniog.
Jag" anhåller vördsamt, ätt Hr Gr. o. Landtm, läcktes framställa propos., huruvida Ståndet vikar den propos. till afslag å Constit.Utskts betänk., som jag 56 Deri i6 October e. m. II.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara, att någon föreskrift om landtdagar ej i grundlagen behöfver intagas.
Jag anhåller att till prof. få protestera deremot, att Hr Gr. o.
Landtm, icke, på min begäran, inhemtat Ståndets tanke, huruvida det ville instämma i yrkande af den propos., jag begärt, i hvilket fall Hr Gr. o. Landtm, kunnat förklara öfverläggningen hvilande; hvaremot Hr Gr. o. Landtnäs rätt att icke derom inhemta Ståndets tanke, då sådant af en ledamot blifvit hegardt, ei är med grundlagen enlig.
Ånyo föredrogs Constit.Utskrs d. 20 sisth Sept. på bordet lagda memor.
N:o 87 med förslag till ändring af 22 § Reg.F. Frih. Boye, Ludv.:
Jag anhåller, att Ilr Gr. o. Landtm, täcktes tillåta, alt Ridd.secret. meddelar underrättelse om hvad de öfriga Stånden i delta ämne beslutat.
N:o 3y är af PresteSt. gilladt till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag, af BorgareSt. återremitteradt med anmärkningar, hvilka blifvit förklarade utgöra Ståndets gemensamma tanke, och af BondeSt. antaget att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Boye blef Frih.
Ehrenborghs reservation uppläst.
Med undantag af hvad i denna reservation angår Rikets Allm.
Ärenders Beredning, hvilket icke har något sammanhang med den nu förevar, frågan, ber jag att få i allo förena mig i Frih.
Ehrenborghs yttrande, hvilket jag anser grundligt och rättsenlig!.
Jag anhåller altså, att Hr Gr. o. Landtm, täcktes föreslå, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke mätte antaga Frih. Ehrenborghs mening.
Den påminnelse om ståndskillnad, som 17 § Reg.F. innehåller, synes mig vara skadlig och är visst icke behöflig; ty om ett äfventyr vore tänkbart, är det ingalunda på de ofrälses sida, som något vore att befara.
Ehrenborgh, C asp. Wilh.: Frih.
Boye har förekommit mig, ty jag begärde egentligen ordet för att anim lia, det Hr Gr. o. Landtm, ville fästa Ståndets uppmärksamhet på min reservation.
När 22 § R,eg.F. nu i alla fall skulle omarbetas, för att, såsom Utsk. föreslagit, borttaga dét stadgande i grundlagen, som omtalar, att icke mer än 8 ledamöter af Högsta
Domstolen på en gång skola vara tjenstgörande, ansåg jag, att man med detsamma borde borttaga den oformlighet, som synes mig ligga i skillnaden emel - D«n 16 Oetober c. m. 5; emellan frälse och ofrälse ledamöter.
Om jag trott, alt detta grundlagens stadgande blefve ett privilegium för de ofrälse Stånden, eller att de endast derigenom kunde vara säkra om 6 platser i Högsta Domstolen, skulle jag icke vilja bestrida bibehållandet af bu v ar. stadgande; men då erfarenheten visat, att sedan ett dvlikt stadgande de facto upphört inom Hofrätterna, hafva flera ofrälse män ingått i Hofrätterna än förut, och detta icke haft något menligt inflytande på de ofrälse Stånden, anser jag, att R. o. Ad. genom förklarande, att ifrågavar. ståndsskilnad bör upphöra, snarare gör en concession af sina privilegier åt de ofrälse Stånden, än motsatsen.
Jag ser deri ett skal för R. o.
Ad. att biträda min mening, och då frågan just af ledamöter i ett bland de ofrälse Stånden, nemi. BorgareSt., blifvit väckt af den anledn., att stadgandet ansetts innefatta ett privilegium för R. o. Ad., skulle jag tro, att sådant lemnar en ytterligare anledn. för R. o. Ad. att gifva tillkänna, det Ståndet ej vill, att vid befordringar annat än förtjenst och skicklighet må vinna afseende.
Hr Stuart, Garl Gust-:
Jag är visserligen icke bland dem, som prisa ståndsfördelningen och önska dess fortfarande.
Jag hade dock trott, att de Hrr, som så ifrigt talat för ståndsfördelningens oförändrade bibehållande vid lagstiftningen, äfven skulle anse den lika förträfflig vid lagskipningen.
I fall min tanke blifvit rådande och ståndsfördelningen således kunnat framdeles komma att upphöra inom de lagstiftande kamrarna, skulle jag med synnerlig tillfredsställelse biträdt den mening, som åsyftar att borttaga stadgandet om den orimliga slåndsskillnaden vid befordringarna inom Högsta Domstolen; men jag förmodar, alt den på detta rum högt beprisade ståndsfördelningen inom lagstiftningen äfven borde vara fördelaktig i afseende på lagskipningen.
Jag tror derföre, att så länge man icke, under något vilkor, anser sig böra medgifva dess afskaffande i det ena hänseendet, bör man också låta sig nöja med densammas fortfarande i det andra.
Dessutom har R. o. Ad., likaledes tvärtemot min åsigt, ansett Allm.
Beredningen böra bibehållas, inom hvilken ståndsskilnad jemväl äger rum, och det torde således i consequens med den af Ståndets pluralitet förut vid flera tillfällen yttrade tanke kunna väntas, att R. o. Ad. nu till grundlagsenlig behandling godkänner Utsk:s förslag.
Vid detta betänk, förekommer, att återigen dermed fått åtfölja en reservation af Frih.
Eh renborgh, i hvilken Hr Brakel och Biskopen af Wingård instämt.
Denna reservation innehåller ett annat förslag, än det Utsk. afgifvit, således ett af Utsk. underkändt förslag till grundlagsförändring.
Med sådana förslag åligger del i5 II. 8 58 Den 16 October e. m.
Utsk. att fortfara enligt 84 § Heg-F., d. v- s. att Utsk. ägt att meddela motionären, Frih. Ehrenborgh, sitt yttrande deröfver med tillstånd att detsamma jemte förslaget genom tryck allmänt göra, men icke att låta detsamma åtfölja betänk, till Stånden såsom reservation, för att tjena till typ för gemensamma tankar och således skapa nya förslag till grundlagsändring.
Det är Utsk. och icke individen, som äger rättighet att i Stånden framställa dessa grundlagsändringsförslag.
Jag har vid flera föregående tillfällen yttrat denna tanke, och har äfven nu velat framställa den, änskönt jag förutser, att Hr Gr. o. Landtm, nu, såsom förut skett, lärer upptaga Frih.
Ehrenborghs af Frih.
Boye understödda förslag.
Då jag nyss i mitt svar på en framställning af Frih. Boye, fastän med begagnande af ett ord, som måhända var oriktigt och ej bort nyttjas, förklarade, att denna ordlek ej borde fortsättas, kan jag deruti icke vidare deltaga.
Vi hafva nyss hört, att a:ne af de ofrälse Stånden, nemi.
Preste- och Bondesen, till grundlagsenlig behandling gillat det förslag, sorn Constit.Utsk. framställt.
Dessa båda Stånd hafva funnit riktigt att bibehålla den skillnad, som grundlagen för närvar, gör emellan frälse och ofrälse
Stånd vid tillsättande af ledamöter i Högsta
Domstolen och äfven vid hvarje särskildt måls behandling, emedan 22 § Reg.F. innehåller, att 4 frälse och 4 ofrälse ledamöter skola på en gång vara tjenstgörande och ej mindre än 1 frälse och 2 ofrälse ledamöter vara närvarande vid något måls handläggning i Högsta Domstolen.
Man hör visserligen ibland omtalas personer, som skola vara ultra royalister och vilja lemna Konungen större magt, än Han sjelf önskar erhålla; men här synes vi hafva ultra liberala eller personer, som äro liberalare eller vilja gå längre, än de ofrälse Stånden sjelfva önska.
Jag finnér icke något skal vara anfördt, särdeles af Frih. Boye, som stridt för Allm.
Beredn:s bibehållande med sina frälse och ofrälse ledamöter, hvilket bör föranleda oss att åstunda någon förändrad organisation af Högsta Domstolen, och jag anhåller således för min del, att R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling gilia det förslag, som Constit.Utsk. framlagt.
Till de värda ledamöter, som funnit en motsägelse deruti, att jag icke gått in i tillstyrkande af ståndsslullnadens afskaffande i Allm.