Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För min del kan jag icke inse någon otydlighet i redaktionen af den punkt, som nu är under öfverläggning. §:n innehåller, efter den förändring som blifvit föreslagen, att, när flera socknar äro förenade till ett beredningsdistrikt, skall för hvarje socken väljas en eller två ledamöter i beredningen.
Häraf anser jag otvetydigt följa, att vederbörande valmän kunna för en socken välja 1, och för en annan 2, i förhållande till den ena eller andra socknens olika omfång.
Hr von Sen 6 Juni e. m. 97 Hr von Koch:
Mig förekommer det verkligen som detta förslag vore en förbättring.
1 nuv:de författning står, att om flera socknar äro förenade till elt beredningsdistrikt, skall för hvarje socken väljas en ledamot.
Men då socknen kan vara så stor, alt beredningen icke kan få nödige upplysningar af en enda ledamot, bör socknen kunna insätta flera personer i beredningen.
Detta kan icke heller hafva något inflytande på de definitiva besluten, ty beredningen har ingen beslutanderätt.
På grund häraf anser jag alt de socknar, som vilja skicka två ledamöter, böra få göra delta, och anhåller således om bifall till mom:t.
Frågan vänder sig endast deromkring, hvilken det är, som skall bestämma, om en socken skall skicka en eller två ledamöter till beredningen, ty derom är ingen bestämd föreskrift gifven.
Det heter nemi.: »då flere socknar på landet äro förenade till ett beredningsdistrikt, må för hvarje socken kunna inväljas två ledamöter i beredningen » Och oaktadt Hr von Koch säger, att beredningen icke har någon beslutanderätt, utöfvar den dock, genom sitt förslag, temligen stort inflytande på taxeringarne.
Om således en ledamot kommer från en socken och möter två från hvardera af de andra, så blir det ett mindre fördelaktigt förhållande för den socken, som endast skickat en ledamot, hvadan sockenstämma ånyo måste utlysas för att välja en till.
Som jag fortfarande anser förslaget icke vara tydligt, kan jag icke bifalla mom:t i dess närv:de skick, utan anhåller om återremiss deraf.
Jag har icke föreslagit stadgandet och kan således icke veta författarens mening; men jag anser att stadgandet så bör förstås, alt då en socken är så stor, att den för nödige upplysningars meddelande anser sig behöfva sända två ledamöter, den då skall hafva rätt att göra detta.
Och då en sådan tillåtelse, efter milt förmenande, icke kan medföra något trassel, får jag fortfarande anhålla om bifall till mom:t.
I öfverensstämmelse med hvad jag inom Utsk:t yttrat, anser jag det böra bestämmas att en socken eger sända en eller två ledamöter.
Ty om en socken, som endast skickat en ledamot, blir för högt uppskattad, kan det vara af stor fördel för densamma att få sända ännu en ledamot.
Att en sådan frihet lemnäs, synes mig icke kunna leda till några olagligheter, och derföre får jag anhålla om bifall till mom:t.
Äfven i fråga om den myndighet, som skulle ega alt besluta om antalet, finner jag förslaget icke vara i behof af förtydligande.
Då i den föreslagna §:n stadgas, att kommunalstämma eger utse beredningsledamöterna, och det sedermera H. V. 7 98 Den 6 Juni e. m. heter att, i uppgifvet fall, för hvarje socken skall väljas en eller två, anser jag någon tvekan icke kunna uppslå derom, att på samma kommunalstämma ankommer att denna fråga vid valet afgöra.
Jag tillstyrker således bifall å hvad Utsk:t föreslagit.
Jag vill icke vara envis.
Jag har framställt mina dubier, och önskar återremiss.
Det beror på It- o. Ad. sjellva, om de finna föreskriften klar eller icke.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af Utsk:ts förev:de hemställan, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till densamma och, då dervid svarades flera ja jemte ett eller annat nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande. §§ 36—96.
Utsk:ts hemställanden och förslag biföllos och godkändes.
Utsk:ts öfverst å sidan 39 gjorda hemställan.
Ehuru jag ansett önskvärdt, att dessa formulärer, sådana de nu äro föreslagna, blifvit närmare granskade, vill jag icke sätta mig emot deras antagande, emedan Kammar-rätten redan godkännt desamma.
Efter härmed slutad öfverläggning och efter framställd propos. , beslöt K. o. Ad. att, med bifall till Utsk:ts hemställan, godkänna de föreslagna nya formulärerna N:ris 7, 8, 9, 13 och 15.
Ehrensvärd: Sedan R. o. Ad. återremitterat 8:de punkten i författningsförslaget, lärer väl äfven denna punkt böra återremitteras, emedan den hänför sig till det förslag till redaktionsförändring af nämnde §, Utsk:t framställt.
, blef denna punkt till Utsk:t återremitterad. 3:dje, 4:de och 5:te punkterna.
Den C Juni e. m. 99 instruktionen för Taxerings-förrättningarne. §§ 4-7.
Gr. af Ugglas: R. o. Ad. finnér, att, utom tillägget om fiskerierna och några andra små förändringar, en icke obetydlig ändring skett i 4:de §:ns innehåll.
Det första man i detta afseende finnér är, att livad som förut stått främst såsom grund för taxeringen, nemi. den sednast betingade köpeskillingen, blifvit nedflyttad till sista mormt.
Och icke nog med detta, utan den påminnelse, som förut lemnades taxerings-komitén, att ifall de ansågo sig vid en egendoms uppskattning böra frångå den köpeskilling, sorn blifvit betald under de sista 10 åren, så skulle anledningen dertill särskildt i protokollet upptagas, är alldeles utesluten i det nya förslaget.
För min del tror jag icke det är skäl vidtaga en sådan förändring; ty, oaktadt jag icke lägger så särdeles stor vigt vid köpeskillingen, tror jag dock den är en särdeles god ledning för omdömet.
Ty om också arealen, som Utsk:t satt främst, theoretiskt vore den säkraste mätaren, är den det dock icke alltid i praktiken, så mycket mindre som landtrnäterikartorne ofta äro gamla och föga lillförlilliga.
Således tror jag icke att rätta tidpunkten till den föreslagna förändringen ännu är inne.
Deremot anser jag köpeskillingen, jemnförd med hvpotheks-värderingen, för den tillförlitligaste ledaren; åtminstone har min erfarenhet fört mig till detta resultat.
Ehuru jag icke precist vill vara envis i mitt yrkande, skulle jag således vilja anhålla, att den punkt, som i gamla författms 4:de §:s 6:te mom. börjar med: »Då fast egendom, som under sistförflutna 10 år etc.», måtte i den nya författningen intagas.
På de skäl, Gr. af Ugglas anfört, skulle äfven jag vilja tillstyrka alt Utsk:ts Betänk, i denna punkt afsloges, och R. o. Ad. bibehölle det gamla stadgandet.
Om vidden eller arealen sättes i främsta rummet, kan man väl ändå icke med fog begära att taxeringsmännen skola kunna hinna granska och förvissa sig om egokartornas tillförlitlighet.
Jag tror äfven att köpeskilling och hypoteksvärdering i allmänhet äro bättre och fullt tillförlitliga mätare å värden än arealen.
Det var visserligen några år då köpeskillingarne voro öfver höfvan högt uppdrifne och således icke gåfvo tillräcklig ledning; men i allmänhet får man väl antaga att de, som ingå i köp af en egendom, taga dess verkliga värde i betraktande, då de sjelfva hafva mesta intresset deraf.
Dessutom måste man väl äfven antaga, att då belåning sker i verk och kassor, så fästa dessa det största afseende vid egendomens verkliga värde.
Jag skulle derföre tro, alt om det ock framdeles kan låta sig göra, det dock icke är skäl att nu vidtaga denna förändring; ty om den också icke direkte är förenad med någon fara, är fördelen alltför obetydlig, för att man bör riskera någon sådan.
Jag anhåller således om afslag och bibehållande af den gamla föreskriften. 100 Den 6 Juni e. m.
Då författningen för närvarande sätter köpeskillingen i främsta rummet af de förhållanden, som skola afses vid taxerings-förrättningar, har Utsk:t trott sig höra göra en ändring härutinnan derföre alt denna föreskrift medfört allt för stora svårigheter att kunna tillämpa, emedan det i allmänhet visat sig, att vid de mindre hemmansdelarne slodo köpeskillingarne i större förhållande till arealen än vid de större egendomarne.
Likaledes inträffade att man icke kunde komma till något tillförlitligt värde på de egendomar, som icke på längre tid blifvit sålde.
Ehuru jag således, för min del, tror att det vore en vinst att antaga Utsk:ls förslag, i så läll att arealen sättes framst, har jag ingenting emot Gr. af Ugglas’ yrkande, att den al honom omnämnde punkten må qvarstå; ty ehuru den i och för sig sjelf icke inverkar på något afgörande sätt, kan den dock, i likhet med arrendesumman, vara nyttig som en kontroll på de öfrige bestämmelserne.
Jag får på grund häraf anhålla om propos. i den riktning jag nu framställt.
Den af Bevilln.-Utsk:t föreslagna omflyttnin gen är verkeligen en rubbning af de grundsatser, hvarpå gällande taxerings-instruktion hvilar, och jag kan icke anse det vara annat än orätt att vidtaga någon sådan förändring, innan man kan visa alt, till följd af de nu gällande stadgarne, oriittvisa eller otillämplighet i beskattningen inträffat.
Det är blott ett år författningen varit tillämpad, och de värden, som upptagits, hafva visserligen för en och annan egendom kunnat vara nog höga, men jag tror mig veta att man i allmänhet varit belåten både med de nya beskattningsgrunderna och deras resultat.
Att nu förändra och till en väsendtlig del upphäfva nyligen antagna och vid tillämpningen bepröfvade och godkända grunder för den fasta egendomens taxering och beskattning, endast derföre att man icke kan bereda sig fullständiga upplysningar med afseende å det verkliga beloppet af de betingade arrendeafgilterna, eller derföre alt man icke kan fästa uteslutande afseende vid köpeskillingar, som under ölvergående förhållanden blifvit öfverenskomne för längre tid tillbaka, anser jag verkligen vara mindre välbetänkt, hvarföre jag förenar mig i det yrkande, Hr von Koch framställt.
De förändringar, Ulsk:t tillåtit sig före slå, äro tre.
Sålunda har Utsk:t föreslagit att i inledningen måtte införas orden: »Värdet af läst egendom föreslås och bestämmes efter jemförelse emellan och med ledning af etc.»
Derefter har Ulsk:t föreslagit omflyttning af punkterne; och slutligen uteslutit stadgandet, att skälen skulle uppgifvas, då en egendom taxeras högre än köpeskillingen.
De af mina motståndare andragne skälen mot denna förändring synas mig vara af den beskaffenhet att de tvärtom rättfärdiga Utsk:ts förslag, ty om köpeskillingen sättes i främsta rum - Dea 6 Juni e. m. 101 met, är det väl klart, att den äfven hör utgöra den hufvudsakliga grunden för taxeringen.
Men om nu ett hemman, som blifvit såldt, taxeras efter köpeskillingens belopp, så är det ju klart, att man måste taxera andra hemman i närheten elter samma norm, och detta anser jag icke vara rätt, ty i många delar af riket är delta uppskattningssätt icke tillförlitligt vid värderandet af små hemmansdelar.
I Skåne t. ex. finnes små hemmansdelar, som endast bestå af några få tunnland jord och som betalts långt öfver sitt verkliga värde, emedan den som köpt det, haft något särskildt intresse att få köpa just detta hemman.
Om man nu tager en sådan köpeskilling till grund för taxeringen, kommer manju till alldeles orimliga resultat, hvilket ock varit fallet på många ställen.
När man då i stället sätter i främsta rummet de omständigheter, som vanligen bestämma hvad en köpare bör gifva för en egendom, såsom arealen, jordmånens beskaffenhet m. m., och säger att det är dessa omständigheter taxeringsmannen i främsta rummet bör afse, kan jag icke inse att man derföre skulle komma till för låg taxering; ty enl.
Bevilln.-Förordnms föreskrift skall hvarje taxering gälla i 3 år, och, i händelse jorden under denna tid stigit i värde, höjes ju taxeringssumman.
Härefter kommer »hyres- eller arrendesumman» att tagas i betraktande.
När en sådan finnes, är det ju en ganska god grund för beräkningen af egendomens värde, ty den som arrenderar en egendom, ser sig nog för hvad den kan afkasta, innan han afslutar sitt kontrakt.
Enligt dessa grunder har Utsk:t beräknat taxeringsvärdena i Christianstads och Malmöhus Län, och funnit dem i det förra uppgå till 127 millioner, och i det sednare till 249.
Och då värdet af jordbruksfastigheterne för hela riket är 2,247 millioner, synes det att dessa beräkningsgrunder äro temligen tillförlitliga.
En talare har bitriidt (Jtskits förslag i hvad det angår oratlyttningen af mom:n, men motsatt sig den 6:te punktens föreslagna lydelse.
1 strid med honom anser jag dock den nu föreslagna hafva företräde framför den gamla redaktionen, ty den föreskrift, som deri fanns, att taxeringsrnännen skulle uppgifva anledningen till frångåendet af taxeringens bestämmande efter köpeskillingen, gjorde mången gång att de, mot bättre vetande, om jag så får säga, togo denna till grund.
Jag skulle förr gå in på att ordningen blefve oförändrad än att denna skyldighet qvarstode.
Jag hoppas dock att R. o. Ad. bifaller hvad Utsk:t föreslagit, och anhåller om propos. i denna syftning.
Jag tror att hvad den siste värde talaren anfört är ganska rigtigt, såvida man endast fäster sig vid de förhållanden, med hvilka han är mest bekant, nemi.
Skånes; men jag tror äfvenledes att detta Betänk, verkeligen fått en alltför 102 Den 6 Juni e. m. stark anstrykning af det öfvervägande antalet Skåningar i Bevilln.- Utsk:t.
Det är emedlertid icke alltid så säkert att det som passar för Skåne, passar för Sveriges andra provinser.
Vid förra riksdagen var det icke heller It.
St:rs mening att man uteslutande skulle fästa sig vid köpeskillingen för att bestämma ett värde, utan äfven taga andra omständigheter i öfvervägande.
Men då jag tror att köpeskillingen är den som närmast för till målet, så anser jag äfven att den hör sättas i främsta rummet, och får således anhålla om propos. på alslag å denna §.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att han först finge fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derå, att sista mom:t i§ 4, hvilket lydde sälmma: »Sådana fiskerier, som utgöra särskilda i jordeboken upptagna lägenheter, utan att vara i hemmans skattläggning inbegripna eller hafva i deras taxeringsvärde ingått, taxeras såsom annan fastighet enligt Bevilln.-Stadgans 2 § punkten 2:o», redan förut blifvit af R. o. Ad. prölvadt och godkändt, så att det beslut, som R. o. Ad. nu skulle fatta, icke komme att inbegripa nämnde morn.; samt att, hvad vidare beträffade de ifrågav:de §§:ne, följande yrkanden blifvit framställda, nemi.: l:o att L'tsk:ts förslag måtte bifallas: 2:o alt K.o. Ad. skulle förklara, att i §4 borde qvarstå följande, af Ulsk:t uteslutna morn.:
»Då fast egendom, som under sistförflutna tio år blifvit såld eller undergått ofvanomförmälda värdering, updskattas högre eller lägre än den sednast betingade köpeskillingen eller den godkända värderingssumman, böra de särskilda skäl, hvilka dertill föranledt, i taxeringshandlingarne eller komiléens prot. antecknas.
Åbyggnader å stadsegendom samt öfriga i denna §:s 4:de punkt uppräknade hus och byggnader få ej heller, utan på enahanda sätt tillkännagifva!) särskild anledning, upptagas till lägre värde än det, för hvilket samma byggnader äro hos allmän hrandförsäkringsinrättning emot brandskada försäkrade»; men Utsk:ts förslag i öfriga delar godkännas; samt 3:o att Utsk:ts förslag måtte afslås och de nu gällande föreskrifterna bibehållas.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, forst propos. på bifall till Utsk:ts förslag, hvartill svarades liera nej jemte ett eller annat ja, sedermera propos. på bifall dertill, med bibehållande af det ofvanomförmäldta mom:t, då svaren utlöllo med flere nej jemte några ja, och slutligen propos. få afslag å Utsk:ts förslag och bibehållande af de nu gällande föreskrifterne, hvilken propos. besvarades med flere ja jemte ett eller annat nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Utsk:ts hemställan om godkännande af texten till § 3 i stadgan.
Den 6 Jnni e. m. 10* Gr. af Ugglas:
Då förslaget till 3:dje §:ns lydelse är afgifvet under förutsättning att den föregående punkten skulle godkännas, men sådant icke varit händelsen, får jag anhålla om afslag äfven å denna punkt.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framstäld propos., blef Utsk:ts förslag till §:ns nya lydelse af R. o. Ad. afslaget. §§:ne 9, 10, 15 och 19.
Utskds hemställanden och förslag biföllos och godkändes. § 20.
Utsk:ts första, andra och tredje hemställanden.
Utsk:ts fjerde hemställan.
Ur von Koch: 1 hufvudsaken vill jag gerna med min röst biträda detta förslag.
Sedan Bevilln.-komiléerne 1858 tillsattes, hafva hyrorna stigit så betydligt, att jag redan vid förra riksdagen föreslog några af mina vänner i Bevilln.-Utsk:t att häruti göra en förändring, men då ansågs det icke lämpligt, emedan man ännu icke kände huru stor bevilln.-summan skulle blifva.
Då det emedlertid nu visat sig att bevilln.-beloppet motsvarar hvad man beräknat, tror jag verkeligen det är skäl göra denna förändring.
Jag är, för min del, nöjd med det hufvtidsakliga i denna §, och vill icke deruti föreslå någon förändring; men vill dock till prot. anteckna att jag har någon betänklighet dervid, emedan sjelfva redaktion i gamla författningen synes mig lämpligare.
Efter härmed slutad öfverläggning, blef propos. på bifall till Utsk:ts förslag framställd och med ja besvarad.
Utsk:ts femte hemställan och redaktionsförslag.
Utsk:ts slutliga hemställan, »att det må ankomma på Expeditions-Utsk:t att, innan stadgan på vanligt sätt till K. M. öfverlemnas, med ledning af K.
St:rs blifvande beslut vidtaga de rättelser i §§:nas nummerordning, äfvensom i hänvisningarne, som kunna erfordras».
Mig synes att det uppdrag, Bevilln.-Utsk:t här vill lemna Exped.-Utsk:t, rätteligen tillkommer Bevilln.-Utsk:t m Den 6 Joni e. m. sjelf att utföra.
Det vore kanske snarare skäl att ålägga Bevilln.- Utsk:ts sekreterare att sjelf läsa korrektur öfver de från Bevilln.
Utsk:t utgående lagförslag, än att ålägga Exped.-Utsk:ts sekreterare det uppdrag, hvarom här är fråga.
Jag anhåller att, med afslag å denna framställning, åt Bevilln.- Utsk:t måtte uppdragas att göra de ändringar, som behöfvas.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes först propos. på bifall till Utsluts hemställan oförändrad, hvartill svarades nej, och sedermera propos. på bifall dertill med den förändring, att ordet: Expeditions-Utsk:t utbyttes emot ordet: Bevilln.-Utsk:t, hvilken propos. besvarades med ja.
Utsk:ts sista anmälan.
Ekon.-Utsk:ts den 3 dennes bordlagde Betänkm: N:o 118, i anledning af väckta motioner rörande undervisningen i elementarläroverken och dermed sammanhängande ämnen; samt N:o 119, i anledning af väckta motioner om ändring i författningarne angående handels- och näringsrätt. R. o. Ad. åtskiljdes kl. fil e. m.
Den 10 Jani f. m. 105 Onsdagen den 10 Juni 1863.
Justerades 1 prot.-utdrag för den .“5 och 6 dennes samt pleni-prot:t lör den 21 sistl.
Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa följ:de tillkännagifvande:
Vid allmänna Institutet för döfstumma och blinda anställes Måndagen den 15 Juni kl. 5 e. m. ofTenllig examen; till bevistande hvaraf härmed, enligt föreskriften i det för inrättningen utfärdade nådiga reglemente, vördsamlingen inbjudes.
Upplästes ett af Hr Bogeman, Carl Adolf, ingifvet mern. af följ:de lydelse:
Hindrad att vid riksdagen mig vidare infinna, anhåller jag ödmjukligen att med bibehållande af min riksdagsmannarätt få afsäga mig min plats såsom ledamot af Banko-Utsk:t.
Hr Skjöldebrand, Erik, hade inlemnat ett mera., som nu upplästes och lydde sålunda:
För tillfället sjuk och dessutom hindrad af tjenstgöring, nödgas jag alsäga mig förtroendet att vara Suppleant i RankoUtsk:t och Bänkman inom 21:sta Bänkm:s-Ald:n med vördsam anhållan att, detta oaktadt, varda vid min riksdagsmannarätt bibehållen.
Sedan denna anhållan jemväl bifallits, anmodade Hr Gr. o. Landtm. R. o. Ad:s Hrr Elektorer att utse en ledamot i BankoUtsk:t efter Hr Bogeman och en suppleant i samma Utsk. efter Hr Skjöldebrand.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Talmännen hade vid sednasle sammanträdet öfverenskomma föreslå de respektive Riks-Stånden att nästkommande Onsdag den 17 dennes företaga 106
Den 10 Juni f. m. val af ledamöter i förstärkt Bevilln.-TJtsk., samt hemställde huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att å nämnde dag verkställa det ifrågav:de valet.
Landtm, att vid valet skulle, på sätt vid föregtde riksdagar förfarits, jemväl utses 12 suppleanter, så att hvarje valsedel kom me att upptaga namnen på 30 personer; hvilket äfvenledes bifölls.
Hr von Knorring, Oscar, uppläste en motion N:o 270, ang:de beviljande af pension på allmänna indragningsstaten åt framlidne Post-inspektoren Axel Fabian Tinnerholms dotter.
Helena Josefina Adelaide Tinnerholm.
Föredrogs ånyo Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 3 och G dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 118, i aril. af väckta motioner rörande undervisningen i elementarläroverken och dermed sammanhängande ämnen.
Frih. af Ugglas, Gustal:
Ibland de af Utsk:t i slutet af det nu föredragna Betänk:t afgifna förslag förekomma 2 under litt:s i. och k. upptagna, af följ:de lydelse: »i) att i afseende på den åt lärare förunnade rätt till löneförhöjning hvart 5:te år förordnas, att vid sådan årsberäkning för uppflyttning till högre lönegrad, hvarje lärare får tillgodoräkna sig äfven den lid lian, efter alt hafva förvärfvat kompetens till ordinarie lärarebefattning, må hafva såsom extra lärare, dupplikant eller vikarie varit vid elementarläroverk anställd, eller såsom lärare vid universitet tjenst ejorf, dock med undantag för det första året af hans så beskaffade verksamhet»; och k) »alt lärare t llerkännes rättighet att vid 60 års ålder erhålla afsked med åtnjutande af hela sin lön såsom pension, derest han som ordinarie lärare vid elementarläroverk tjenstgjort i 30 år, och att den som uppnålt 55 års ålder samt varit i dylik befattning anställd i 25 år, må erhålla afsked med åtnjutande af trefjerdedelar af lönen såsom pension.»
Dessa förslag äro, såsom B. o. Ad. torde finna, rena statsregleringsfrågor och borde såsom sådana ej hafva utgjort föremål för behandling af Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:t allena, hvarföre och då jag har mig bekant, alt motioner i enahanda syftning äro till Slats-Utsk:t remitterade, jag tager mig friheten föreslå, att pröfningen af omnämnde förslag, jemte Utsk:ts dertill hörande hemställanden, måtte uppskjutas, samt att R. o. Ad. skulle besluta att dessa delar af Betänk:t skola förekomma till Den 10 Juni f. ra. 107 afgörande, litt. i. i sammanhang med Stats-Utsk:ts UtlSt. om 8:de Hnfvuriliteln, och litt. k. i sammanhang med samma Ulsk:s Utlät, om 9:de Hutvndtiteln, äfvensom att i den underd. skrifvelsen om nu förev:de Betänk, ej skulle intagas hvad R.
St:r ang:de merberörde 2 förslag komma att besluta.
Vidare förekommer i 26:te punkten af Belänk:t frågan om upphörande af de s. k. terminsafgifterna.
Afven denna fråga kommer alt, till följd af väckt motion, utaf Stats-Utsk:t behandlas i sammanhang med 8:de Hufvudtiteln, vid hvilket förhållande det torde vara lämpligast att jemväl uppskjuta den sistnämnde punkten och företaga dess pröfning på samma gång Stats-Utsk:ts Utlåt. ang:de nyssberörde titel blifver föremål för R. o. Ad:s handläggning.
Med anledning af hvad Frih. af Ugglas yttrat, får jag endast erinra att Ekori.-Utsk:t vid ärendets handläggning saknade all kännedom derom, att de af honom omnämnde frågorna jemväl voro på Stats-Utsk:ts pröfning beroende.
Rå emellertid nu blifvit upplyst, att förhållandet verkligen är sådant, har jag för min del icke något att invända gmot det uppskofsbeslut, Frih. af Ugglas rörande dessa frågor föreslagit.
Hvad åter beträffar sättet för föredragningen af Betänk:t i öfrigt, tager jag mig friheten föreslå, alt föredragningen måtte ske punktvis samt att dervid måtte iakttagas, ej mindre att de i slutet af Betänk:t under litt:s a) t. o. m. m) förekommande förslag företagas till pröfning i sammanhang med de inne i Betänk:t upptagna hemställanden, som till förslagens afgifvande föranledt, än äfven att de i slutet af Betänlct jemväl förekommande punkterna l:o, 2:o och 3:o icke behandlas förr än hela Betänk:t blifvit genomgånget.