Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St. icke det minsta haft afseende på sak, emedan delta Stånd redan förut godkänt voterts-proposjna; att BorgareSt,, med kännedom om det alltför betänkliga förhållande som uppstått inom ett annat RiksSt., trott sig påskynda ärendet derigenom, alt förstnämnda Stånd aflat den ifiågavarande inbjudningen, hvilken jag anhåller alt få uppläsa, Den lyder sålunda: ”S. D. Beslöt BorgareSt., att, såsom ett medel att påskynda riksdagens allmänt efterlängtade slut, vänligen inbjuda H, R, o. Ad. saint H, PresteSt. att instämma uti de beslut BorgareSt. fattat uti de ännu ej definitivt afgjorda delar af extra-statsregleringen, hvarom handlas i StatsUtskrs utlåt, N:o 522, emedan, i den händelse H. R. o. Ad. samt H. PresteSt. gå denna BorgareStts önskan lill mötes, R.
Sits beslut om hela extra-statsregleringen sålunda äro bestämda, och för Exped.Utsk. intet vidare hinder mäter att nu genast uppsätta förslag lill alla de underd, skrifvelse!' i ämnet, hvilka af berörde statsreglering, så vidt den omfattas af StatsIJtskts utlåt-.n
Nös 354 oc^ 4^5, blifva en följd, eller för StatsUtsk. att utarbeta fortsättningen af reglementet för riksgcont.
, och att föreslå R.
St. den slutliga dispositionen af återstoden uppå öfverskotten uti bancovinsten,’’ Denna inbjudning är daterad den to Maj, Då nu de 2 RiksSt,, till hvilka inbjudningen är ställd, endast i akt och mening att så påskynda ärendet, alt Exped-Utsk. skulle komma i tillfälle att uppsätta förslag till underd. skrifvelse derom, och då dessa begge RiksSt , det oaktadt, ännu icke den 28 i samma månad upptagit densamma till afgörande, men deremot BorgareSt., som afla tit inbjudningen, godkänt votertsproposma äfven för andra gången; så ansåg jag mig, såsom ordförande i det förstärkta StatsUtsk., icke tillständig!, att emot §:n Reg.Fm längre uppskjuta det förstärkta SlatsUtskrs åtgärd i ämnet; ty enligt denna §, åligger det ovillkorligen förstärkta StatsUtsk. alt votera, så fort voter;s-propos:na blifvit godkända.
När jag således på, såsom jag ti or, grundade skäl framställde en af dessa propostr till votering, men betänkligheter inom Utsk. yppades att deröfver företaga votering, så var detta visserligen icke något hinder för mig alt låta voteringen fortgå, — jag säger det bestämdt —• men jag yttrade, att, till följd af de afgifna protesterna, fann jag betänkligt att företaga votering, såvida icke någon röst inom Utsk. sådant uttryckligen begärde.
Hade en enda röst inom Utsk. yttrat: jag önskar votering, så hade jag ovillkorligen låtit voteringen gå för sig.
Så står frågan för det närvarande.
Då det nu blifvit yrkadt att lägga densamma på bordel, så får jag hemställa, huruvida sådant låter sig göra, då den angår ett ordningsmål, hvilket, efter min tanke, genast bör afgöras.
Det är endast fråga om, huruvida förstärkta SlatsUtskts ordförande må äga någon betänklighet att ånyo utfärda anslag till förstärkt Utsk:s sam - Den 29 Maj f. m. ttianträde.
Jag bär således här en enskild anledning alt påkalla Ii. o.
Ad:s föreskrift i delta fall) och jag hemställer derföre, öm icke R. o. Ad. behagade ytlra sig öfver den enkla frågan, huruvida någon betänklighet kan förefinnas vid att företaga votering öfver de ifrågavarande punkterna vid Utskts nästa sammanträde, hvilket är utsatt till Tisdags e. m. kl. 6.
Hr von Hartmansdorff, Augt jag får vördsamt fästa Ståndets uppmärksamhet derpå, att öfverläggningen kommit att omfatta (vänne ämnen på en gång, Vi hafva nemi. en inbjudning från BorgareSt. röride åtskilliga sUmmor, hörande till extra-statsregleringen.
Denna inbjudning slår icke uppförd på föredragningslistan, på sätt Gr, Frölich erinrat.
Någon pröfning af densamma kan således icke äga rom i dag, eller förrän målet kommit på listan.
Delar följaktligen ulan ändamål att nu uppehålla sig dermed, Den andra frågan är förstärkta StalsUtskis anmälan, att de afBorgareStis ledamöter, hvilka voro närvarande vid UtskiS sista sammanträde, förklarat sig af grannlagenhet förhindrade alt rösta öfver de frågor, anglde hvilka BorgareSt. gjort inbjudning till R. o. Ad. samt PresteSt.
Detta är således blott en grannlagenhets-, en höflighels-fråga, och jag hemställer derföre till de ledamöter, hvilka tagit saken mycket djupt, huruvida man bör förutsätta, att med denna inbjudning åsyftas något annat, än hvad deruti verkligen finnes uttryckt?
Jag tror icke, alt man bör säga om andra hvad man icke vili tillåta dem att säga om sig sjelf. R.
O. Ad. torde således böra inskränka sin åtgärd till att endast svara på hvad som blifvit frågadt, eller alt, på sätt Frih.
Rehbinder för en stund sedan yttrade sig, tillkännagifva, det R, o. Ad. ansåge förstärkta StatsUtsk. icke vara af det Uppskof, Som blifvit beslutadt rör:de pröfningen af BorgareSlts inbjudning, förhindradt att företaga omröstning öfver alla de punkter, hvarom den blifvit ifrågaställd.
Horn har jag trott, att en sådan invändning, som gjordes
Uti förstärkta StatsUtsk., aldrig hade behöfts.
Men naturligtvis är det så med alla grannlagenhets- eller höflighetsjäf, att man lagligen icke behöft göra dem, utan att man går längre tillbaka än lagen klafver.
Efter min tanke hade förstärkta StatsUtsk. ägt full rätt att genast företaga omröstning öfver dessa frågor; ty grundlagen stadgar ingenting angide inbjudningar; hvaremot Riksd.Ordn. innehåller bestämd föreskrift, att omröstning i förstärkt StatsUtsk. skall äga rum sedan förberedelserna äro gjorda.
Dessa voro nu, på sätt Gr.
Horn upplyst, af det oförstärkta StatsUtsk. vidtagna.
Det förstärkta bade således icke bort underlåta att rösta.
Jag hemställer fördenskull, att R. o. Ad. mätte, utan att gifva ål frågan någon annan form, än den, till hvilken man är berättigad, nemi. den som BorgareSlts medlemmar
Den ag M a j {. m. sjelfve gifvit henne, endast svara på deras framställning.
Jag tror icke alt med densamma är menadt något annat än deri finnes uttryckt; och så länge något annat ej är sagdt, tillstyrker jag R. o. Ad. att hvarken i öfverläggniogar eller beslut förutsätta något annat.
Jag anser det verkligen vara en lycka för Slåndel, att nu hafva fått höra Hr von HartmansdorfFs mening i delta fall.
Hittills har det åtminstone för mig varit svårt att fatta hvad de personer på andra sidan, hvilka yttrat sig i frågan, haft för afsigt, då jag finner dem sins emellan vara temmeligen oense.
Boye har beklagat, att BorgareStls inbjudning hvilat så länge oafgjord. R. o. Ad. torde erinra sig, att j ig, då denna fråga förevar, yrkade att inbjudningen genast borde bifallas; men att det var på Hr von HartmansdorfFs begäran, och med understöd af den vanliga plurali telen, som lieslutet blef, att frågan skulle uppskjutas.
Jag vill icke nu vidare yttra mig, huruvida ett sådant uppskof verkligen ledt lill att höja eller sänka Husets anseende.
Det har blifvit mig enskildt af den värda ledamoten tilIvitadt, alt jag skulle hafva bidragit till det sednare; men efter den fras, som Hr von Hartmansdorff nyss citerade, alt man icke bör yttra annat om sina motståndare, än man vill atl de skola säga om en sjelf, så vill jag icke inlåta mig uti någon vidare replik i delta afseende.
Hr Lagerheim har sagt, att om det vore möjligt, så önskade han atl inbjudningen måtte företagas i dag.
Jag hade trott, att Hr Lagerheim, hvilken jag anser vara en capabel man, skulle hafva känt grundlagens föreskrifter tillräckligt, för att veta det något sådant icke låter sig göra.
Horn tillkännagifvit angtde sitt eget handlingssätt inom det förstärkta StalsUtsk., så kan jag för min del icke annat än hålla Hr Grefven räkning derför, att han, då discussionen inom TJtsk. icke kunnat undvikas, förklarat, att han skulle hafva låtit voteringen fortgå, om en enda röst sådant fordrat.
Jag vet i sanning icke hvad man mera af ordföranden kunnat begära; man har icke kunnat vänta af Gr.
Horn mera grannlagenhet, än han visat i delta fall.
Jag har äfven hört den anmärkning göras, att votenspropostne öfver de nu omtvistade frågorna icke kommit på det förstärkta SlatsUtsk:s föredragningslista förr, än just i det ögonblick, då voteringen skulle försiggå.
Detta är en sak, hvaröfver jag nu icke kan yttra mig, då jag icke bestämdt känner förhållandet, men hvilken jag emellertid hört anföras, såsom en anledning, hvarför flere personer icke öfver propostna velat votera vid det sednaste sammanträdet inom Utskottet.
Hvad nu föröfrigt angår den behandling, som inom R. o. Ad.
Den 29 M a j f. m. o. Ad. bör tillkomma denna fråga, hvilken Gr.
Horn, på sätt och vis rikligt, ansett såsom ett ordningsmål, det vill suga, såsom ett mål, hvilket icke kunde bordlaggas, så Får jag likväl förklara, alt, elium jag äfven erkänner riktigheten af Gr.
Horns framställning deruti, att man icke borde nu yttra sig om de andra Ståndens åtgärder i delta fall, kan jag dock. icke instämma med honom deruti, alt R. o. Ad. holde fatta något beslut i afseende på den hemställan, som det förstärkta StalsUtsk. gjort.
Ätt Gr.
Horn, såsom ordförande inom detta Utsk., önskar att hafva någon af Ståndet i detta fall uttryckt opinion alt stödja sig vid, tinner jag icke vara underligt; men att en sådan anmälan skulle kunna förmå RiksStln alt gifva Utsk. en föreskrift, huru det hör uppfylla sina åligganden, linner jag för min del ganska olämpligt.
Utsk. har i detta fall giundlagen att ställa sig till efterrättelse, neli äger således att anställa votering, när allt hvad grundlagen fordrar för en votering är färdigt.
RiksSttn skulle beledsaga ditti med något yttiande, kan jag icke inse.
Om Hr Frih. o. Landtm, skulle framställa propos. på någonting sådant, så följer deraf, att dén skulle komma att med både ja och nej besvaras, och Ståndet kunde på det sättet komma att föreskrifva Utsk. en helt annan form för ärendets behandling, än den grundlagen afsell.
Jag tror, att endast en häutydning på denna möjlighet bör öfvertyga herrarne, att det icke går an, alt vi ingi uti någon slags opinionsyttring rörtde förstärkta StatsUtsk:s anmälan, hvilken jag anser hafva varit alldeles öfverflödig, isynnerhet som inom det förstärkta StatsUtsk,, efter hvad jag vill förmoda, icke hålles något discussionsprot., i följd hvaraf del nu afgifna prot.uldr., om det än blifvit jusleradt, endast är att betrakta såsom en hors-d’oeuvre.
Jag anser mig vid detta tillfälle hvarken höra eller behöfva ingå i någon undersökning, ang:de hvilken eller hvilka sorn varit orsaken till det omförmälda förhållandet inom det förstärkta StatsUtsk. , antingen det varit BorgareSt., som gjort inbjudningen, eller de 2 andra Stånden, till hvilka inbjudningen var ställd, hvilka icke behagat företaga densamma till afgörande, eller ordföranden inom det förstärkta StalsUtsk., som sammankallat nämnda Utsk. innan inbjudningen blifvit pröfvad, eller protestanterne, hvilka icke velat deltaga uti voteringen.
Det angelägnaste är att komma lill del önskade resultatet, eller ali få en votering i denna fråga inom förstärkta StatsUtsk., och i det fallet vet jag ingen bättre åtgärd, än dea Frih.
Boye föreslagit, för alt undanrödja de betänkligheter, som inom det förstärkta StatsUtsk. uppstått mot företagande af en sådan votering.
Efter hvad jag har mig bekant, blifver det plenum Tisdags f. tu. örn R. o. Ad. då behagade företaga 25 H. 54 D c i) 29 31 a j f. m.
BorgareSCs inbjudning, samt densamma antingen antaga eljer afslå, oell om, såsom jag vill hoppas, en dylik åtgärd blefve vidtagen inom PresteSt., så finnes icke mera någon rimlig anledning för det förstärkta StatsUtsk. alt undandraga sig votering vid dess nästa ^sammankomst, hvilken är utsatt till Tisdags e. m.
Om R. o. Ad. åter fattar ett sådant beslut, som Frih. Rehbinder och Hr von Hartmansdorff föreslagit, så skulle de inom det förstärkta Utsk., som vilja hindia votering, ifall någon sådan afsigt der existerar, kunna säga: ja, R. o. Ad. har ännu icke besvarat inbjudningen, saken qvarstår således i samma skick som förra gången, oell vi kunna derföre icke votera.
På dessa skål önskar jag, alt R. o. Ad. målte besluta att företaga BorgareSlrs inbjudning genast vid början af nästa plenum, och hvad förstärkta StatsUtskrs anmälan angår, så yrkar jag att densamma måtte läggas till handlingarna.
Ceder s t rom , Anders:
Innan jag ingår i pröfning af hufvudsaken, så vill jag, i anleda, af Hr von Hartmansdorffs yftrande, upplysa, att utom Hr Schartau och de öfriga ledamöterna af BorgareSt, som protesterade mot företagande af votering inom det förstärkta StatsUtsk., så uppstod äfven riksdagsmannen af BondeSt., Sven Heurlin, och förklarade, att han icke kunde deltaga i samma votering, emedan han ansåg olagligt att företaga votering, innan R. o. Ad. samt PresteSt. utlåtit sig öfver BorgareSt:s inbjudning.
Hvad sjelfva saken angår, instämmer jag med Frih. Tersmeden.
Jag beklagar, att vid denna fråga grundlagens föreskrifter blifvit så litet efterföljda, hvilket i första rummet härleder sig ifrån de oriktiga vo!er:s-propos:r, som SlatsUtsk. uppställt; men sedan emedlertid dessa blifvit godkända, så vet jag' intet lämpligare sätt att komma till en votering inom det förstärkta StatsUtsk., än alt R. o. Ad. måtte undanrödja de förekomna betänkligheterna derigenom, alt R. o. Ad. besvarar BorgareSlts inbjudning, och jag önskar således, i likhet med Frihtne Boye och Tersmeden, att denna fråga mätte förekomma först bland målen lili nästa plenum.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komrae att fortsättas på e. ro. kl. 6.
En värd talare, Hr von Hartmansdorff, har erinrat derom, att föremålet för vår öfverläggning i denna stund vore den anmälan, som inkommit från det förstärkta StatsUtsk, och som nu här vidare blifvit muntligen utvecklad af detta Utsk:s ordförande.
Må den värde talaren tillåta mig att erinra honom derom, alt jag icke af de många talare, som här yttrat sig, förnummit eller trott mig finna, att någon syftat utom ämnet; men han torde äfven tillåta mig att yttra en lanke, huruvida någon åtgärd, till följd af förstärkta StatsUtsk:s hemställan, bör vidtagas eller icke, D c n 29 M a j f. m. äfvensom, i fall ett svar bör gifvas, hurudan! delta svar l)ör- blifva, oell att denna tanke kan vara olika hans egen.
Jag måste då förklara, ali, så långt det är aflägse från mig alt någonsin vilja bestrida Gr. Horn, at! inom detta Hus, såsom medlem deraf, pröfva, uppfatta oell öfvergå till hvilken åsigt af ämnet, som han behagar, så måste jag likväl qvarstå vid den tanke, att hvarken han, såsom ordförande uti det förstärkta StatsUtsk., eller någon annan ledamot af detta Utsk., kan äga rättighet alt ingå i någon pröfning af inbjudningens beskaffenhet, ändamål och innehåll, emedan en sådan pröfning tillhör icke Utsk. ulan Stånden, och jag kan således icke undgå all äfven, med den aktning som jag hjertligen bär för Gr.
Horn, beklaga, att han tillåtit sig att resonera om hvad BorgareStts inbjudning hade för ändamål, ty detta angår icke det förstärkta StatsUtskotlet.
Sedan jag nu besvarat dessa anmärkte, anhåller jag alt få yttra några ord angtde det sätt, hvarpå Gr.
Frölich uppfattat mina ord, angtde de förhållanden, som ägt rum inom det förstärkta StatsUtsk.
Om jag icke vore så van vid alt Gr.
Frölich misslydde min mening, så skulle det förundra mig att han gjort det vid delta tillfälle.
Jag beklagade alt Gr.
Horn vidtagit ett steg, som af min rättskänsla ogillades, det nemi., att på föredragningslistan i förstärkta StatsUtsk. upptaga [rågan örn ämnen, som ännu icke erhållit sin slutliga beredning, då trodde jag sannerligen, att jag ylliat eu mening, rakt stridande emot den som Hr Grefven tyckes hafva tillegnat mig, eller alt jag skulle hafva önskat, det ■voteringen måtte fortgå.
Jag förnyar min anhållan derom, att Hr Frih. o. Landtm, ville gifva oss propus, derå, att inbjudningen måtte uppföras såsom första målet på föredragningslistan uti det plenum, sorn infaller nästa Tisdags f. 111., då vi alltförväl kunna afgöra den innan e. m., och derigenom sätta Utsk. i tillfälle att vid sitt sammanträde samma e. m. afgöra frågan.
Om det är en sorglig sanning, alt ett slags ojemnt förhållande
Iller än en gång uppstått RiksStJn emellan, så frågar jag: kan det vara välbetänkt alt onödigtvis framkalla en sådan ojemnhet?
När vi nu alltförväl Tisdags f. m. kunna undanrödja alla de betänkligheter, som uppstått emot votering uti förstärkta SlatsUtsk., när vi kunna det och icke göra det, månne icke en sådan tydning kan gifvas åt vårt förhållande, att vi hafva kastat en bravad åt BorgareSt.?
Är det detta J viljen, mine herrar?
Nej! visst icke — det vill ingen af oss; men jag hemställer lill eder sjelfva, 0111 det icke kan så uttydas.
Jag förnyar min anhållan om propos. derpå, alt förstärkta StalsUtskls anmälan lägges till^handlingarna.
Denna fråga synes befinna sig i den lyckliga ställning, att den kan afgöras utan splittring af nå - 4^8 Den ag M a j fm. gra pnrtiåsigter.
Nästan alla de talare, som liär yttrat sig, synas nemligen haft mer eller mindre rätt tili hvad de hvar för sig hufvudsak ligen yttrat.
Boye har rätt deruti, att ingen af R. o. Ad. vill utkasta en bravad åt BorgareSt.
Horn åter anser jag hafva haft rätt deruti, att han låtit inberätta förhållandet till R. o. Ad., äfvensom att del berott på Hr Grefven att uppföra de ifrågavarande målen på förstärkta StatsUtskrs föredragningslista, samt att uppskjuta voteringen deröfver då dess laglighet sattes i fråga.
Hr von H artmansdorfF åter har haft rätt deruti, alt här voro 2 skiljaktiga frågor, hvilka icke boede sammanblandas, och slutligen svnes mig Gr. Frölich, Frih.
Tersmeden och Frih.
Boye hafva haft rätt deruti, att man icke borde ingå med något svar till det förstärkta StatsUtsk., utan lagga dess prol.- »i leir. lill handlingarna.
Det är redin af Gr.
Frölich anmärkt, al t R. o.
Ad. icke är någon competenl domare att dömma öfver, huruvida del förstärkta S'alsUtsk. förfarit grundlagsenlig! eller grundlagsvidrigt.
Ett svar från R. o. Ad. skuTle icke kunna innefatta någonting annat, än att R. o. Ad., för sin del, icke anser något hinder möta för företagande af votering inom det förstärkta StatsUtsk.; men ett sådant tillkännagivande behöfves icke, då R. o. Ad. godkänt voter:sproposma.
För alt komma ifrån denna sak, ju förr desto hellre, synes mig då vara lämpligast, all man sönderdelar frågan i tvänne delar, och först lägger förstärkta StalsUlsk:s prot utdr. till handlingarna, samt sedan särskildt beslutar huruvida BorgareSlts inbjudning skall företagas i nästa plenum eller icke; och härpå anhåller jag om Hr Frih. o. Landtnäs proposition.
Alt det står hvarje ledamot fritt att yttra en önskan, hvars uppfyllande lian sjelf icke för ögonblicket anser möjligt, lärer icke kunna bestridas.
Det är således icke med rätta, som jag i detta afseende fått uppbära förebråelser af Gr.
Jag yttrade förra gången, då jag hade ordet, att om det vore möjligt, så önskade jag helst, att frågan om inbjudningen nu kunde företagas; men dessa ord innebära ju tydligt, att jag icke ansett sådant kunna medgifvas, och detta så mycket mera, som jag derifrån ledde mig till det resultat, att jag önskade att inbjudningen mätte uti nästa plenum såsom första mål upptagas.
Då det nti blifvit upplyst, att plenum hos R. o. Ad. kommer att inträffa Tisdags f. m., så är det fullkomligen tillräckligt, om inbjudningen hlifver företagen då, emedan i sådan händelse inbjudningen i alla fall hlifver afgjord före förstärkta StatsUtsk:s nästa sammanträde, som lärer inträffa Tisdags e. m.; och del är endast ett sådant resultat som jag önskat, för att undanrödja alla hinder för företagande af votering inom förstärkta StatsUtsk.
Jag fortfar alltså i mitt förra yrkande, alt R. o. Ad. måtte besluta att företaga inbjudnin - Den 29 M a j f. m. 4j9 gen såsom första mål uti nästa plenum; ty att, samm en viiid ledamot föreslagit, endast fästa sig vid det i förstärkta SlatsCJtskiS anmälan förekommande ordet grannlagenhet, och till följd deraf inskränka sitt svar endast till en förklaring alt R. o. Ad. icke anser grannlagenheten emot R. o. Ad. höra lägga något hinder i vägen för voterings företagande inom förstärkt StatsUlsk., tror jag icke göra tillfyllest.
Flr von Hohenhausen, Michael Silvius; Jag anser denna fråga hafva en sida, som kari vara af en ganska vådlig beskaffenhet, om man genom någon slags åtgärd vill inrymma tanken derpå, alt ett förstärkt Ulsk. kan gifva RiksSltn föreskrifter.
Sådant vore ett äler försälta sig under de beryktade R.
Sl:s commissioners välde, och att göra RiksScn endast till ett supplement för Ulskrri.
Denna flaga tror jag rätteligen bör delas i 1 delar; ty ett är frågan 0111 att svara el t Utsk., och ett annat är frågan 0111 att besvara ett RiksSt.
Det förstärkta SlatsUtsk. har alldeles icke någon rättighet att ålägga oss att företaga BorgareScs inbjudning.
Denna inbjudning finnes dessutom icke nu på föredragningslistan, hvarföre all öfverläggning derom är obefogad.
Allt utlåt, i afseende på denna inbjudning bör således uppskjutas till dess inbjudningen blifver i vanlig ordning föredragen.
Deremot anser jag, då icke allenast af ordföranden inom det förstärkta SlatsUtsk. blifvit anmäldt livad sig inom della Utsk. tilldragit, utan äfven ett prot.utdr. derom från Utsk. till oss blifvit afsändt, alt det är ganska lämpligt, att detta Utsk. äfven erhåller ett svar, och della svar tror jag och böra innefatta någonting annat, äu de enkla ord Hr von Hartmansdorff föreslagit.
Att jag önskade det inbjudningen varit afgjord, innan voteringen inom det förstärkta SlatsUtsk. företogs, följer tydligt deraf, att jag, då inbjndningen inkom, yrkade, att den skulle omedelbart företagas till pröfning.
Denna min åsigt blef dock undertrycki, och R. o. Ad. beslöt att uppskjuta densammas föredragning lills vidare.
Del var mig icke heller obekant, att densamma afven inom PresteSt. hvilade oafgjord.
Såsom ordförande inom det förstärkta SlatsUtsk., var det min skyldighet alt göra efterfrågan derom.
Till följd deraf ansåg jag mig äfven i det längsta böra uppskjuta voteringen öfver dessa frågor; men jag ägde äfven en annan skyldighet, vida utöfver denna grannlagenhet, nemi. att ställa mig till efterrättelse 6g §:n Reg.F:n, hvilken icke medgifver att uppskjuta voteringar inom förstärkt SlatsUtsk., derföre att inbjudningar blifva oafgjorda; ty sådana kunna möjligen ligga oafgjorda till nästa riksdag; och jag vet icke, huru en ordförande inom förstärkt Ulsk. skulle kunna finna någon ursägt, om han, i afvaktan på afgörande! af en inbjudning, dröjde så länge med alt företaga votering, att den möjligen icke komtne ali äga rum under 43o D c 11 39 Maj f. m. loppet af riksdagen.
Det skulle ju kunna Lända, att det förstärkta StatsUlskts sammanträde haft för afsigt alt bringa frågan å bane och att att förmå de 2 RiksSCn att yttra sig öfver BorgareSljs inbjudning.
Jag vill icke säga alt detta egentligen varit afsigteo; men milt syftemål var att få ett skyndsamt slut på frågorna, och det ansåg jag skulle säkrast på ett eller annat vis beredas, genom att framställa dem till votering i förstärkta Utskottet.
Man liar sagt, alt förstärkta StatsUlsk. icke bade beböfL taga kännedom 0111 den inbjudning, sorn BorgareSt. allåtit, och alt det således icke tillkommit delta Utsk. alt afgifva något omdöme i afseende på denna inbjudning; men då densamma blifvit det förstärkta SlatsUtsk. meddelad in extenso, så kan jag icke inse alt meningen dermed kunnat vara någon annan, än att Utsk. skulle taga kännedom af dess innehåll.
Det var på grund af kännedomen om delta innehåll, som protestanterne ansågo alt votering icke kunde företagas, och deraf åter Lief en följd att det förstärkta Utsk. måste utlåta sig öfver huruvida voteringen borde ske eller icke.
— I sakens närvarande skick skulle visserligen jag, i likhet med flera andra, som här yttrat sig, helst önska, alt inbjudningen kunde förekomma först bland målen uti nästa plenum.
Jag har likväl den betänklighet att ingenting dermed vinnes; ty måhända kan ett sådant beslut deröfver komma alt fattas, sorn snarare skulle aflägsna än befordra en votering inom förstärkta StatsUlsk.
Jag bär nemi. bort den supposition yttras, alt meningen skulle vara alt uppskjuta det definitiva afgörande! af inbjudningen, till dess det visat sig huruvida BondeSlis ledamöter ville ingå på att votera öfver de nu ifrågavar. punkterna. 1 händelse ett sådant beslut skulle blifva fattadt nästa gång då inbjudningen föredrages; så hemställer jag, om icke den bravad, hvilken Frih.
Boye omtalat, snarare skulle komma att äga runi, än om R. o. Ad. förklarade, att intet hinder å dess sida skulle möta för företagande af votering inom det förstärkta Utsk.