Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid 3:dje §n gjordes icke någon anmärk-; ning. §•
4*' Grefve De la Gardie, Jacob, anförde skrift* ligen.
(Se Bilagan N:o 1.) åtskillige yttrade härtill deras bifall.
Grefve De la Gardie har uti sitt anförande ^ i f v i t ett förslag till en betydlig förändring af 37 j§. i 1809 års Regeringsform.
Han behagar sjelf erkänna att saken är en Grundlagsfråga , men önskar tillika att 4:de §. i RiddarhusOrdningen måtte hvila på bordet till döss ConstitutionsUtskottet yttrat sig.
Denna fråga har dock ej sammanhang med det af RiddarhusUtskottet framställte förslag till 4 §. i RiddarhusOrdningen och bör således särskilt behandlas.
Grefve De la Gardie lärer följakteligen böra vända sig dirocte till ConstitutionsUtskottet, ty frågor om ändring af Constitutionen kunna icke hos Ridderskapet och Adeln väckas eller ventileras.
Jag anhåller således om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition att målet icke måtte upptagas.
234 Den ii junii e. m.
Undertecknad RiddarhufSecreterare :
I anled ning af Herr Grefve De la Gardies anförande, anser jag det vara min pligt, att, i egenskap af tjensteman vid Riddarhuset anmäla det svårigheten att i ordning hålla de sedan 1809 adlade ätters genealogier, är högst betydlig.
RiddarhusDireCtionen får icke från Prestenkapet uppgift på andra personer än dem sorn äro födde Frälsemän j och man saknar således all kunskap om barnen af den nyare Adeln.
RiddarhusDireCtionen har väl uti dess vid början af denna Riksdag afgifne berättelse hemställt, att
Presterskapet måtte åläggas att äfven upptaga barnen af den nyare Adeln, men om ock detta bifalles, får man derigenom endast känna de först adlades barn, samt förblif ver likväl i okunnighet om deras barnbarn och öfrige efterkommande, hvilka således icke kunna å genealogierne antecknas.
Häraf skall ovillkorligen hända att efter en längre tids förlopp, och tilläfventyrs redan efter ett halft Sekel, det torde blifva omöjligt att af de uti RiddarhusArchivet befintlige genealogier utreda, hvilka äro närmast berättigade att inträda såsom representanter för de sedan 1809 adlade ätter.
Det vore följaktligen högst önskligt om denna svårighet på ett eller annat sätt kunde undanrödjas. 37 §:n i Regeringsformen kan med allt skäl anses otydelig och de förklaringar, man efter 1809 deröfver gjort, hafva i stället för att göra stadgandet mera tydligt, snarare gjort det mera inveckladt och ökat det mörka deruti.
Den ii Juni i t. m.
Då jag ej tror att Grefve De la Gardies afsigt varit sådan sorn den siste värde Talaren förmodat, eller att Ridderskapet och Adeln skulle till pröfning upptaga hans motion, synes mig ej eller någon hänvisning hvart motionen 6kall taga vägen vara af nöden.
Som jag tyckt mig fatta har Herr Grefven just tillkän* nagifvit, det han ämnade till Constitutionsötskottet ingifva dess ifrågavarande motion, och i följd deraf nu endast önskat att, enär flere motioner blifvit hos ConstitutionsUtskottet väckte i enahanda ämne, efter hvilkas pröfning och resultat RiddarhusOrdningen måste lämpas, all discussion i afseende på 4 §.
RiddarhusOrdningen för närvarande måtte uppskjutas såsom öfverflödig och blott tidspillande.
Denna Herr Grefvens anhållan synes mig i sanning förtjena all uppmärksamhet och jag för min del hemställer, att antingen den af RiddarhusUtskottet föreslagne nya redaction af 4 §;n i RiddarhusOrdningen, som har ett alldeles obestrideligt sammanhang med 37 §:n Regeringsformen , måtte hvila, eller ock, att om den skall åtfölja återremissen, RiddarhusUtskottet åtminstone måtte anmodas inställa all handläggning vid redactionen af samma §. intill dess man får se hvad åtgärd ConstitutionsUtskottet i afseende å 37 § Regeringsformen, i anledning af de derom väckte motioner, finner för godt vidtaga.
Om man så skulle förfa ra 80m Herr RiddarhusSecreteraren föreslagit , blefve granskningen af första afdelningen af a56
Den ii Junit e. rn, Riddarhusordningen ofullkomlig och kunde näppeligen icke fortsättasj ty man biet då nödsakad, att hoppa öfver en §.
Det rättaste är att denna anmärkning öfverlemnas till ConstitutionsUtskottet.
Om ConstitutionsUtskottet finnér för godt antaga ett sådant förslag, sorn Grefve De la Gardie framställt och alla Stånden samt Kongl. Maj:t vid nästa Riksdag gilla det samma, så får RiddarhusOrdningen då derefter jämkas.
Jag kan derföre ej frångå hvad jag förut yrkat, eller att Grefve De la Gardies motion ej bör behandlas i sammanhang med nu förevarande fråga.
Herr Grefven och Landt-Marskalken yttrade, att som han fattat Grefve De la Gardies Memorial, hade Grefve De la Gardie endast önskat, att med pröfningen af förevarande §. måtte anstå, intill dess ConstitutionsUtskottet utlåtit sig öfver Grefve De la Gardies motion hvilken Grefve
De la Gardie ämnade till ConstitutionsUtskottet ingifva.
Herr Bergman: Grefve De la Gardies motion är så alldeles skiljd ifrån den ifrågavarande 4ide $:n i RiddarhusOrdningen, att den ej äger någon gemenskap dermed.
Den innefattar en Constitutionsfråga, som bör gå till ConstitutionsUtskottet och ej kan afgöras vid denna, utan först vid nästa Riksdag.
På denna grund anhåller jag om proposition, att Grefve De la Gardie måtte blifva anvist att vända sig till ConstitutionsUtskottet.
Den II Juni i e. m, Herr Rosenblad, Bernhard:
Då inom Rid darhusutskott författandet af redactionen till ifrågavarande 4 §. i RiddarhusOrdningen förevar, tillstyrkte jag bibehållande af den gamla §:n med alla dess bristfälligheter såsom ett alternativ af den anledning, att jag hoppades att man kunde sättas i tillfälle, att vid nästa Riksdag antaga en ny redaction af 37 §:n Regeringsformen.
Men då vi ännu ej sett något nytt förslag och ett sådant möjligen icke är att förvänta, samt i alla fall först vid en blifvande
Riksdag kan till antagande eller förkastande förekomma, så vet jag ej hvartill ett uppskof nu skulle tjena ; helst det är möjligt att
ConstitutionsUtskottet alldeles icke med något förslag vid denna Riksdag inkommer.
Jag hyser samma åsigt af detta ämne, sorn Herr Rosenblad.
I fall man skill vänta på förändring af Grundlagen, och i medlertid lemna RiddarhusOrdningen uti ofullständigt skick, så vore närvarande öfverläggning öfverflödig.
Det är ovisst om de öfrige Stånden instämma i den förändring Grefve De la Gardie omtalat och hvilken jag äfven anser rigtig, och 0111 de göra det så är det ändock osäkert, huruvida den sanctioneras af Konungen.
För denna väntans skull tror jag icke att man bör låta RiddarhusOrdningen förblifva i sitt ofullständiga skick.
Hon måste emedlertid naturligtvis lämpas efter Grundlagen sådan han är, och derföre bör man söka göra henne så fullständig som Grundlagens närvarande lydelse medgifver.
Jag anser således i Den n Junii e, m, den 4;de §., utan hinder af Grefve De la Gardies motion, böra komma under pröfning Herr Rosenblad har nämnt, huruledes Utskottet framställt ett alternatif.
Jag fruktar att man deruti felat emot formen , emedan alternativer endast kunna komma ifrån Utskott sammansätta af alla fyra Stånden, när 2 stanna emot 2, men ej ifrån ett sådant som RiddarhusUtskottet, bestående af ett Stånd allena och der bestämd pluralitet kan vinnas.
Denna anmärkning har jag egentligen velat göra, på det att när saken efter förmodad återremiss kommer tillbaka ifrån Utskottet, inga alternativer måtte Ridderskapet och Adeln underställas.
I anledning af den uppkomne frågan, huruvida målet bör hvila på bordet till dess ConstitutionsUtskottet inkommit med något förslag rörande 37 §.
Regeringsformen, anhåller jag få fästa uppmärksamheten deruppå, att ingen förklaring af Grundlagen kan äga rum i annan ordning, än den som är stadgad, och att således den nya redactionen af 4 §. i RiddarhusOrdningen icke kan antagas, utan måste rättas enligt 37 §.n i RegeringsFormen intill dess ConstitutionsUtskottet afgifvit förslag till ändring deraf, och Riksens Ständer samt Konungen vid en påföljande Riksdag bifallit detta förslag.
Då följer ändringen uti RiddarhusOrdningen aldeles af sig sjelf.
Således anser jag all tolkning som obehörig, och frågans hvilande på bordet i afvaktan af ConstitutionsUtskottets förslag till ny re?
Den ii Junti e. m, daction af 37 §.
Regeringsformen i intet afseende behöfligt.
Herr Cederfchjöld, Pehr GitJIaj:
Äfven jag instämmer deruti att det förslag ConstitutionsLJtskottet till äfventyrs kan komma att afgifva, icke kan läggas till grund för någon behandling af RiddarhusOrdningen; emedan en förändring i Regeringsformen först kan beslutas vid nästa Riksdag.
Det är således nödigt att rätt förstå och rätt tillämpa 37 § Regeringsformen i dess närvarande skick.
Jag för min del tror den vara mindre otydlig än man vanligen föreställt sig.
Meningen var 1809, att minska antalet af Ridderskapet och Adeln.
Derföre skulle blott en Adelsman finnas af hvarje ätt.
Detta uttryckes i följande stadgande :
Ej ina Adel [kap eller Gr ef ig eller Friherrlig värdighet, forn hädanefter förlänas, tillfalla flere än den, hvilken adlad eller upphöjd blifvit, Jamt, efter honom hans äldjle manliga Bröf arfvinge i rätt nedfligande led ejter led, fann ejler denna grens utgång, Stamfadrens närmafle manlige afkomling, och få v.dare.
Nu har villrådighet uppstått derom, hvad med orden:
Efter honom” skall förstås.
Man har tolkat det så, att då en nyadlad upphöjes till friherre, den lägre platsen på Riddarhuset då elter honom genast skall upptagas af hans Son och så vidare.
Men detta är helt visst orätt.
Emedan nemligen detta:
Efter honom säges lika, så väl om Adelsman, sorn Friherre och Grefve; så mästejdet också tagas i samma bemärkelse för alla graderna af den Adeliga värdigheten, Men som det nya Adel - 2*0 Deri ti Junii e, m. skåpet ej tillfaller Sonen , förr än Fadren år död; så måste efter honom nödvändigt betyda det samma, som:
Efter hans död; och följakteligen Sonen af en nyadlad, oaktadt denne blif« vit till högre värdighet upphöjd, likväl förblifva ofrälse intill Fadrens död.
Detta synes ännu tydligare af io §.
Efter Hufvudman för Adlig ätt, forn till Friherre upphöjd blifvit och introduction erhållit, tillträde närma/le Ättemän, dereft Jädan finnes , Huftnanna rätt för Adeliga Ätten, &r. Nu är det gifvit att i den nya Adeln ej finnes några Ättemän', således kan detta stadgande blott gälla om de Ätter, som tillr. ''mit före år 1809.
Följaktligen måste i den nyu Adeln, den Adliga Attén utslockna, i samma stund som en sådan Adelsman blir till Friherre upphöjd.
Att i den nya Adeln, icke kan finnas någre Ättemän, i den bemärkelse detta ord tages af Riddarhus.
Ordningen, synes bäst deraf, att Ättemän äger i hufvudmans frånvaro intaga Ättens säte på Riddarhuset hvilket omöjligt kan lämpas på den nya Adeln.
Hvad för öfrigt den nya redactionen angår, så finner jag den så mörk och invecklad, att jag ej tvekar att vida föredraga den gamla.
Herr Rcfeiiblad:
I anledning af Herr von Hartmansdorff^ anmärkning angående alternatifvet, att det skulle innefatta ett förhållande, sorn ej tillkomme RiddarhusUtskottet, utan blott Riksens Ständers Utskott, där 2 Stånd kunna stan* na emot 2, så tror jag att den enda föreskrift som Deri 11 Junii e. m. 241 som i detta fall binder Riddarhusutskott, är hvad som 52 §.
Riddarhusordningen stadgar:
Den innehåller:
Skulle RiddarhusUtfiottet finna någon ändring uti eller tilläggning till denna Riddarhusordning nödig eller vrickes jr äga derom in Pleno, hvilken då alltid till Ulfikottet remitteras bör, eige Ulfikottet att derom öfverlägga, och med filt Betänkande till Ridderfitapet och Adeln inkomma.
Det står således ej huru Betänkandet skall vara affattadt , om det får innehålla alternativer eller ej.
När nu Utskottet enhälligt stannat i det beslut, att en förändrad redaction vore nödig af RiddarhusOrdningen; och deri funnit nödvändigheten fordra upptagandet af Ättelederoes bestämning, men ej sig emellan kunnat blifva ense, huruvida den derom handlande §;n skulle ändras eller om all ändring skut-, le uppskjutas till dess 37 §.
RegeringsFormeri erhållit en bättre redaction, så beslöts, att både nya och gamla redactionen af denna §3 skulle åtfölja Betänkandet Jag kan ej dela den tanke Herr Cederschjöld yttrat, att orden efter honom skulle vara tydelige.
För min enskilta del har jag ledd af sjelfva stadgandets idé visserligen samma tanka om tolkningen, som Herr Cederschjöld, men jag-finner ej detta stadgande tydligt, hvartill bästa beviset är att man hittills följd t er} motsatt tydning.
RiddarhusOrdningen, såsom blott varande en StåndsOrdning hvilken ett Stånd uppgör i förening med Konungen , kan ej eller enligt min tanka åberopas till förklaring af ett Grundlagens sfadgan - Ridd. 0. Ad.
Prot. V.
Band.' 16 242 Den 11 Junii e. m. de, som af Riksens Ständer och Konungen gemensamt, ej af Ståndet ensamt blifvit faststäldt.
Jag tror mig här böra nämna, att jag har till ConstitutionsUtskottet inlemnat 3:0® alternativer till förändring af 37 §;n RegeringsFormen, det ena åsyftande att återföra allt Adelskap till den gamla ärftligheten, såsom bäst öfverensstämmande »med förhållandet af vår Adel; de andra bägge bibehållande närvarande stadganden. men förtydligade efter de bägge olika förklaringarne man gjort af orden, efter honomi men det är mig obekant hvad åtgärd Constitutions-Utskottet åt dessa förslag behagat lemna.
Jag delar fullkomligen med Herr Cederschjöld öfvertygelsen om 37 §.ns tydlighet.
Jag tror det vara gifvet att den nya Adeln är en ärftelig
Adel, och jag tror att arf ej kan existera efter någon annan än en afliden person.
Jag kan deremot ej dela hans öfvertygelse, att närvarande 2 §• i RiddarhusOrdningen skulle vara tillfyllest görande.
De uti Utskottets Memorial anförde motiver för otillräckligheten afdenna §. äro så mångfalldige att RiddarhusUtskottet, enligt min åsigt icke kunnat undgå att föreslå en förändring af denna §.
Det är oändeligen svårt att stadga en lag där Representationsrätten i alla möjliga fall bestämmes för 4 olika slags
Adel; att en sådan föreskrift skall synas intraslad, är helt naturligt, men jag tror ej att man uti denna §. skall finna motsägelser, utan deremot att alla tvistfrågor med den skola Den Ii Juni i e, m. 243 kanna upplösas.
Detta är ej fallet med den gamla s §:n.
Med hvarje år ökas svårigheten att förklara Lagen för Representationg-rätten och kanske redan vid nästa Riksdag blir det med bibehållande af närvarande 2 §. icke möjligt att bestämdt använda lagen till alla förekommande fall.
Sedan Utskottet fattat en bestämd öfvertygelse om orden i 37 §;n RegeringsFormen, har Utskottet föreslagit det stadgande i 4 §.
RiddarhusOrdningen , som nu är under pröfning.
Jag vet ej om jag felat uti min uppfattning af saken, när jag hörde Friherre Cederström yttra, att det närvarande förslaget skulle innefatta en tolkning af Grundlagen.
Utskottet har visserligen ej ingått uti en sådan‘tolkning, väl vetande det icke tillhöra sig; men det hyser den öfvertygelse att orden ejter honom betyda ejter hans död, och att man är skyldig fatta någon mening om en §., som måste efterlefvag.
I den skildring, som Herr Grefve
De la Gardie uppställt på dels redan inträffade dels befarade följder af stadgan1- derna i 37 §.
RegeringsFormen och 2:drasamt jo:de § §•
RiddarhusOrdningen, i denna skildring instämmer jag fullkomligt; men jag kan icke understödja den ädla Grefvens förslag att uppskjuta öfverläggningarne om förändrad redaction af dessa RiddarhusOrdningens §.§. tills vi inhämtat ConstitutionsUtskottets åsigt öfver den ändring i RegeringsFormens 57 §. sorn Herr Grefven förklarat sig beredd att äska; vi skulle genom ett sådant uppskof utsättas för en 244 Den 11 Junii e, ni, alltför lång väntan:
Hvad den innevarande Riksdagens ConstitutionsUtskott än må fästa för afseende på det förslag Herr Grefve De la Gardie enligt 56 §•
RegeringsFormen dit öfverlemnar så kan något resultat derå enligt samma §. icke äga rum, förr än vid nästa Riksdag, då möjligtvis genom ett eller flere RiksStånds uteblifna samtycke eller genom en af Kongl. Maj:t vägrad sanction, den af Herr Grefven yrkade förändringen kan blifva om intet; och Ridderskapet och Adeln skulle då efter några års fåfäng väntan, befinna sig på samma punct som i detta ögonblick jag tillstyrker derföre att Ridderskapet och Adeln nu till pröfning måtte företaga förslaget i hela dess vidd.
Men innan jag går att yttra mig öfver de af Utskottet föreslagna ändringar i Riddarhusordningens 2:dra och io:de §.
§. utbeder jag mig att få säga några ord om den tolkning man gifvit RegeringsFormens 37 §.
Lika med en Ledamot, som före mig talat, är jag öfvertygsd att Lagstiftarens afsigt varit att Adelskapet först efter innehafvarens frånfälle skulle ölvergå på hans
Om denna mening hade blifvit uttryckt med orden efter hans död i stället för orden efter honom hade det varit möjligt att misstyda Lagens mening, men äfven om man tillämpat 37
Det förekommer mig som om $:ns författare i Svenska Riddarhuset,, förcstäilt sig I Den il Junii e, m. 245 en genom rikedom mäktig Aristocratisk PairsKammare; Detta är likväl icke förhållandet* Den döende Adelsmannen i Sverige öfverlemnar åt sin efierlefvande
Son sitt namn och sin sköld, men icke något Majorat, och mig är det i sanning omöjligt att utgrunda af hvilka orsaker man år 1S09 ville inom Svenska Riddarhuset organisera Sine slags Adelj emedlertid är det en obestridelig sanning att ordalydelsen i RegeringsFormens 37 §. gifvit helgd åt den säkert år 1809 icke åsyftade principen, att
Adelskap äfven utan inträffad t dödsfall kan ärfvas.
Det mäst förvånande exempel härpå lemnäs uti Riddarhusordningens I3:de jag föreställer mig en man som efter 1809 blifvit upphöjd till Grefve, Friherre eller Adelsman, låt vara till Friherre:
Han har 2:ne Söner, af hvilka den äldste flyt teir flitt bo och hcmvijl utrikes.
Friherreskapet tillfaller då enligt 13 §. den yngre Sonen; men nu händer, att den utflyttade Friherren eller någon hans manliga bröjlarfvinge i Riket inflyttar, ftyrker lagligen att förbindel/erna emot jr ammande.
Herr [kap upphört, och Konungen tued ny Tro- och Huldhets-ed fng förpligtar, hvarefter han utan att ens behöfva be* gära tillstånd dertill inträder i Ättens förra rättigheter.
Hvad blir det då f den som under brorsonens frånvaro varit Friherre och som sådan setat på Riddarhuset under Riksdagar?
Dä, h<m icke gjort Jig den förtnonen ovärdig att vara Svensk Friherre, synes det svårt att beröfva honom det företräde, han i stöd *f sjelfva Riddarhusordningen erhållit; men enligt RegeilngsFormenB 37 §» får det likväl icke
Annas 2^6 Den i £ Junii e. m. mer än en Friherre: Efter I3td? §.
Riddar husOrdningen kan det komma att finnas tvä. i . - '•
För att nu återkomma till öfverläggningens egentliga ämne eller den föreslagna nya redactionen, så har jig efter åtskilliga gångers genomläsning deraf, ändteligen hunnit så långt, att jag funnit densamma bättre än den gamla, men då jag förmodar att Betänkandet blir återremitteradt, så skulle jag önska att Utskottet så vidt möjligt är, ville gifva den föreslagna rya §. något mera lätt fattlighet än den i sin nuvarande skepnad äger; jag säger likväl, fä vidt möjligt är ty det är visst icke lätt att skrifva något tydligt i en sak, som blifvit så intrasslad.
Sluteligen utbeder jag mig att få instämma uti Herr von Hartmansdorffs anmärkning emot det alternativa förslag
Utskottet behagat inlemna.
Sådant tillkommer endast Riksens Ständers Utskott, och harrörer från voteringssättet Ståndsvis; men ifrån RiddarhusUtskottet, detta Ridderskapets och Adelns enskilta Utskott, böra vi förskonas från alternativer, i synnerhet som minoriteten inom Utskottet alltid äger att låta ett Betänkande åtföljas af de reservationer, hvartill de af sin öfvertygelse kunna finoa sig uppmanade ; hvilket ock alldeles icke strider emot den §.
Herr Rosenblad åberopat, som 6töd för Utskottets förfarande.
Ceder from:
Jag är alldeles af sam. ma tanke som Herr Cederschjöld om rätta för - Dea ii Jun ii c. m. 247 ståndet af 37 §.n Regeringsformen och det var ingen 1809 som ej delade den, men det hindrar icke att den tolkning som åt^densamma blifvit gifven och hvilken visserligen varit ett missförstånd uti RiddarhusOrdningen, ej annorlunda kan förändras än genom det Regeringsformen förtydligas.
Detia förtydligande är hegardt hos ConsiitutionsUtskottet och det är således anledning förmoda att Utskottet yttrar sig.
Men RiddarhusUtskoUet hade emedlertid kunnat rätta §:n utan att ingå uti någon förklaring af Grundlagen , hvilken ej tillkommer Utskottet.
Med uteslutande nemligen af allt som uti 2 §. är taladt om förhållandet emellan ättemän, hade det endast behöft åberopa; att för den
Adel som tillkommit efter 1809 är förhållandet efter 37 §.
Då hade stadgandet varit enkelt och klart, och så länge opinionen om tydningen af §:n blir densamma som den nu är, lemnar Ståndet tillträde åt personer som ej äro berättigade att vara Adelsmän , men detta kan förändras genom en förändring uti Grundlagen.
Man har vidare talat rörande de ifrån RiddarhusUtskottet inkomne alternatif. jag instämmer med Herr von Hartmansdorff deruti att alternatif ifrån Utskott hvilka rösta per Capita, äro helt opassande.
Det är naturligt att sådane Utskott måste fatta ett beslut, och de som ej äro af lika mening, få gå in med deras särskilta tankar.
Jag ville blott hafva besvarat Herr Rosenblads anmärkning, 248 Deri i r Junii e m. angående alternativen, men detts har redan blifvit gjordt af Friherre Cederström och Herr Riben.
Det år klart att om Utskott, hvilka blott bestå af ett Stånd , skulle äga rätt att komma in med alternativer, kunna de likaväl som med två, inkomma med 4 eller 8 eller med så många Ledamöternes antal medgofve.
I anledning af de yttranden jag nu hört? begär jag att äfven få framställa min mening.
Herr Rosenblad har Visserligen rätt i sin erinran att 37 §. i Constitutionen icke får af oss ensamt, hvarken ändras elier förklaras; men denna erinran får val ändå icke ligga i vägen för vår skyldighet och vår rättighet , att , då vi skola verkställa §:n , också äga något begrepp om §:ns rätta mening.
Då §■ icke är tydligare uppställd, än att två meningar deraf kunna uppstå, och verkställigheten icke får hvila intill dess Konung och Ständer gifva förklaringen, så måste ju en af de skil jakti ge meningarne antagas; och den utgör ju då en tolkning.
På detta sättet har 1809 års Riddarhusutskott be. gått en tolkning; ja, då Herr Rosenblad nu förklarat sig för den ena meningen, och således förkastat den andra, så har han ju sjelf tolkat; och om vi icke skola vidtaga utvägen att lotta om hvilkendera meningen vi skole antaga, så ser jag sannerligen icke huru vi möjligen skulle kunna undvika att tolka.
I denna tolkning, det vill säga vid stadgandet af mitt begrepp om §:ns mening,, instämmer jag med Herr Cederschjöld i den Janita, att 1809 års Riddar - Den 11 Junii e m.
IiusUtskott origtigt förstått §:n och tror att i frågan om §:ns rätts förstånd, är jag berättigad att taga ledning af §:ns samband med Qrundlagens öfrige bud; och skyldig att erkänna det ändamål son genom sambandet, bevisas hafva varit §:ns mening.
Herr Cederschjöld bor ganska rigtigt ådagalagt detta samband, och dermed bevisat hvad vi alla minnas att, nemligen, ändamålet af 37 §■ i Regeringsformen var att förminska Adeln, men visserligen icke att åt en och samma famille, gifva två, tre till fyra Representanter; en fördel hos den nya Adeln , framför den gamla, som icke Jåter till orsaken, eller motivet, förklara sig, och som är rakt motsattsen af det ändamål Lagstiftaren ägde, och i öfrigt så tydeligen framlugt.
1 Denna oskäliga multiplication af de nya Adeiiga famiUerqe , har tillkommit derigenom att de orden ”efter Honom’’ i 37 § af Regeringsformen blefvo origtigt förstådde af 1809, års Riddarhusutskott.
Vid eftersinnande af Lagstiftarens ändamål, borde med dessa ord förstås ”eUer haus död,” då deremot RiddarhusO. rdningen nu antagit att dermed förstods uppflyttning till högre värdighet inom Adeln, hvilken sednare tolkning sedermera skapat af en famille, fyra familier, ^.tt vinna en rättelse häri var ändamålet för den motion som jag gjorde, och Utskottets Betänkande nu upptager:
Och samma ändamål visar sig nu i den motion som Grefve De la Gardie förklarat sig Villig att till ^ConstitutiQnslJtskottet ingifva
Den 11 Juni i e, rn.
Då jag nu likväl finner, att §. icke kan alldeles hvila intill dess den blir Constitutionsenligt förklarad; vöre jag böjd att tro, att med (amma rätt, som 1809 års Riddarhus kunnat gifva en origtig verkställighet åt §.; med samma rätt torde också 1823 års Riddarhus återföra verkställigheten till det rätta, till hvad den alltid bordt vara.