Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den 7 December. 157 a) Att allt småningom indraga fonderna för discontering på namn, för att bespara dem åt verklig disconterings-rörelse med vexlar, kreditpapper, anvisningar m. m., att de blifva verkliga förläggare för industrien. b) Förpligtigas äfven i viss grad och med vissa förbehåll belåna inhemska varuprodukter. c) Att icke allenast inom samma Banks filial- och hnfvudkontor, utan äfven inom olika Banker utbetala lemnade anvisningar från någon annan PrivatBank eller Fiiial-kont. eller godtskrifva den person, som anvisningen innehar, om han har räkning med den Bank der penningarne skola lyftas.
Härigenom besparas mången ränta, och penningar som ligga på landsvägen besparas lill bättre ändamål, och många penninge-remisser och poströfverier skulle härigenom undvikas. d) Att utvidga depositions-rörelsen och derpå lemna ränta med invisningsrätt. e) Att utvidga kassa-krediliv-rörelsen. f) Att förfärdiga på ett enda ställe alla blanketter för Bankrörelsens bedrifvande, hvilka i mon efter reqvisition stämplas och utdelas af en derom betrodd, under Kronans upsigt stående auktoritet. g) Att förvandla sina vexlingskassor i silfver i st. f.
RiksBankssedlar och åläggas inlösen af sina sedlar i silfver-species.
Jag återkommer nu med en motion, som Hernne sfraxt igenkänna, den om befrielse från bevillning å Embets- och Tjeristemäns-arfvoden, löner och pensioner, samt chartre-sigillatoe-afgift för karaktersfullmakler m. m., som jag alltid ansett obilliga och orättvisa.
Jag vill icke förlora tiden med att för eder, M. H:rr, framställa huru otillräckliga dessa löner i allmänhet äro; känd sak är så god som vittnad; men jag stödjer denna motion på ett förhållande, som är kändt och mig delgifvet af den person, som vid förliden Riksdag var Ordf:de i Bevilln.Utsk.
Uti det anförande, som Ulsk:s Ordf:de bade, då Utsk:s negativa svar på min motion förehades, yttrade samme Ordfide, att väl Utsk:s fleste Ledamöter hade ansett min motion vara grundad på rättvisa, men alt summan 216,000 r:dr, om jag icke missminner mig, som denna skattetitel inbragle, vore allt för stor för att vid sisth Riksdag kunna undvaras och att Utsk. icke visste något medel för alt i sådant fall fylla statsbehofven.
Erfarenheten vid denna Riksdag har likväl visat att Bevilln.Utsk:s farhåga var alldeles ogrundad.
Besparingarne eller öfverskotten äro så betydliga att dessa 216,000 r:dr hade många gånger deruti fått rum.
Detta Ordhdens yttrande är likväl ändå mera bevisande för rättvisa af mina anspråk derigenom att han behagade dermed uttrycka att, ehuru Utsk. ansåg begäran vara rättvis, så i anseende till den nämnda summan, 158 Den 7 December. 216,000 r:dr, kunde det icke medgifvas.
Nu frågar jag eder, M.
H:rr kan det existera något visst riksdalertal, som berättigar en af statsmakterna att göra och besluta hvad de sjelfve skulle anse orättvist?
Det tror jag icke: rättvisa är den första fordran man har af alla, isynnerhet af statsmakterna.
Jag tror icke heller alt R.
St. skulle med likgiltighet se om Konunga-makten begagnade samma princip och samma lära för alt begå någon orättvisa inom samma summa.
Jag tror icke, säger jag, att det existerar något riksdalertal, det må vara stort eller litet, som någonsin kan berättiga någon att vara orättvis.
Jag förnyar således min vid föregående
Riksdagar väckta motion om befrielse från all bevillning för Tjenstemänslöner, arfvoden och pensioner, samt. att charlie-bevillning mätte nphöra för alla de honorifica bevis af Konglig nåd såsom Adelsbref, titlar, i allmänhet s. k. karaktersfullmakter, ordensförläningar m. fl. d. Jag anser nemi. icke att, grundlagsenlig!, R.
St. hafva någon egentlig rättighet att beskatta konglig nåd.
Det är i min tanka ett tydligt ingrepp i konungamaktens rättigheter.
Afven denna grund får jag åberopa för min motion i hvad den rörer eliart* bevillningens uphörande för honorifica bevis af konglig nåd.
Jag anhåller att denna motion måtte varda till vederbörligt Utsk. remitterad.
Denna motion remitterades till Bevilln.Utsk. Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Mern., nemi. från Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utskottet: JM 1, ang:de tillökning af Ulsk:s kansli-personal. Expedilions-Utskottet: JM 1, ang:de ökadt kansli-biträde m. m.; JM 2, ang:de uplagan af Bihanget till RiksSt:ns prot.; samt JM 3, i fråga om prenumeration å Bihanget till RiksSt:ns prot.
Äfvenledes anmäldes och lades på bordet ett af Riddarh.Utsk. under JYs 1 afgifvet sålydande Vördsamt Memorial.
Som Riddarh.Direkt, jemlikt 10 och 15 §§ i den för Direkt:n d. 26 Maj 1851 af H. R. o.
Ad. utfärdade Instinkt., låtit till Riddarh.Utsk. öfverlemna ett lill R. o. Ad. ställdt Mern., innefattande förslag huru tryckningen af Ståndets prot. vid innevarande Riksdag må lämpligast verkställas; alltså får Utsk., med insändande af della Direktms Mern., för egen del yttra, alt Utsk. anser de af
Direktm för berörde tryckning vidtagne åtgärder och afgifne för - Den 7 December.
159 slag vara ändamålsenliga, samt leda till skyndsamhet och besparing; hvarföre Utsk. tillstyrker: alt samma förslag må varda af H. R. o. Ad. godkända.
Slockholm d. 1 December 1853.
På Riddarh.Utsk:s vägnar.
Tönnes IVrangel.
Riddarh.Direklrns bifogade Mern. var af följande innehåll :
Då det, enl. 10 § af den för Riddarh.Direkt, utfärdade instrukl., åligger Direkt, alt vid början af hvarje Riksdag till II. R. o.
Ad. inkomma med förslag huru tryckningen af R. o. Ad:s prot. må lämpligast och med största skyndsamhet kunna verkställas, får Direkt. härmed vördsamt föreslå, alt under innevarande Riksdag det H.
Ståndets prot. må få likasom under de sednaste Riksdagarne, uti en uplaga af 500 exemplar tryckas med täta stilar och förkortningar af ofta förekommande ord samt fördelas i häften af omkring 30 ark, med iakttagande deraf att intet pleniprot. stympas, utan lill slut införes i häftet, hvarjemte Direkt, har äran anmäla, att, enl. nu angående ifrågav:de tryckning afslutadt kontrakt, kostnaden för hvarje tryckt ark blifvit betingad till 10 r:dr 32 sk. b:ko, eller 1 ndr 16 sk. mindre än betalningen derför vid sednaste Riksdag utgjorde, och då endast ett häfte är under tryckning 4, men så snart 3 häften på en gång kunna tryckas, 8 tryckta ark skola af boktryckaren aflemnas.
Stockholm d. 15 Nov. 1853. slug.
Carl Bennet.
O. M. B jörns!jerna.
Slutligen anmäldes och lades till handlingarne ankomne prot.- utdr. från de öfrige RiksSt.n, nemi. från PresteSt. af d. 19, 26 och 30 sistl.
Nov. och d. 3 dennes, från RorgareSt. af d. 26 sisth Nov, och d. 3 dennes samt från BondeSt. af d. 21, 25 och 28 sistl.
Nov. och d. 3 dennes. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 2 e. ra.
In fidem protocolli, Albert Munck. 160 Den 10 December.
Lördagen den 10 December 1853.
Justerades 3 prot.utdr. för d. 7 dennes.
Ankom och emoltogs på vanligt sätt Hr StatsRådet m. m.
M:s höga vägnar aflemnade 8 Dess Nåd. skrifvelser och propos:r till R.
Öpnades Hrr Elektorers listor vid val af Utsk:s-ledamöter och befunnos dertill utsedde i Bevillning s-Utskot tel: efter M 1092 Hr Lejonmark, Evald Gustaf; J\i 1741 Hr Wolffelt, Maurits Constantin.
Banko-Utskottet: efter M 2320 Hr Akerman, Fredrik; J\s 2082 A. Hr Mannerskantz, Carl Axel.
Riddarhus -U.tskottet: elter 46 Gr.
Piper, Claes Gustaf Fritz, Jl? 85 Gr. von Rosen, Fredrik Carl, och M 166 Frih.
Stjerncrona, David Erik; JV! 49 Gr.
Frölich, Gustaf Erik, M 17 Frih. Fleming af Liebelitz, Axel, och M 2248 Hr af Forssell, fullm.
Hr von Franken, Georg Wolfgang.
Då jag icke är i tillfälle att oafbrutet linder Riksdagens fortgång vistas här i staden, får jag vördsamt afsäga mig förtroendet alt vara ledamot af Riddarh.Utsk.
I anledn. häraf blefvo H:rr Elektorer af Hr Gr. o. Landtm, anmodade att sammanträda till val af en ledamot i Riddarh.Utsk. i st, f. Gr.
Uplästes ett af Hr Adelborg, And.
Otto, inlemnadt sålydande mern.:
Till följd af vigliga angelägenheter, hvilka nödga mig att på obestämd tid lemna lmfvudstaden, får jag, hos Högh R. o. Ad. ödmjukligen anhålla, att blifva befriad från den befattning af Suppleant i BankoUtsk. som mig blifvit tilldeladt; utbedjande jag mig, att det oaktadt, få fortfarande vid min Riksdagsmannarätt, såsom medlem af Ståndet varda bibehållen.
D en 10 December. 161 K. o.
Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter H:rr Elektorer af Hr Gr. o.
Landtm, anmodades att utse en Suppleant i BankoUtsk. efter Hr Adelborg.
Uplästes och bifölls följ:de aT Hr Tersmeden, Nils, inlemnade mein.:
Nödsakad att på någon tid lemna Riksdagen, anhåller jag ödmjukast att få lemna den befattning af Elektor, som H. R. o. Ad:s förtroende gifvit mig, dock med tillstånd alt få qvarblifva vid min rik sda gsm an n arätt.
Äfvenledes uplästes och bifölls ett af Hr Stjerngranat, Claes, inlemnadt sålydande mern.:
Som jag, i och för enskildla angelägenheters vårdande, måste, på någon tid, aflägsna mig ifrån Riksdagen, så får jag vördsamt anhålla att från min Elektorsbefattning blifva entledigad, dock med bibehållande af min riksdagsmannarätt.
Vidare uplästes följande af Hr Westfelt, Ludv. Henr.
Benjamin, inlemnade mern.:
Hindrad af enskildla angelägenheter, ali fortfarande utan afbrott, bevista Riksdagen, nödgas jag härmed vördsamt afsäga mig det förtroende hvarmed 11. R. o.
Ad. behagat hedra mig i egenskap af Elektor.
Efter upläsningen häraf blefvo Hrr Bankmän af Gr. o. Landtm, anmodade att sammanträda för att utse 3:ne Elektorer, i st. f. Hrnne Tersmeden, Stjerngranat och Westfelt.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, alt till ersättande afupkomne ledigheter bland R. o. Ad:s Bänkman, val komme alt förrättas vid början af nästa plenum.
Uplästes ett från Vällofl.
BorgareSt. ankommet prot.utdr. af d. 7 dennes, innehållande inbjudning lill R. o.
, att biträda det af BorgareSt., vid föredragning af R. o. Ad:s inbjudning till instämmande i dess beslut om nedsättning af ett serskildt Utskott för behandling af frågor, rör:de bränvinstUlvevkning och försäljning, fattade beslut, att instämma uti R. o. Ad:s inbjudning sålunda, att ett serskildt
Utskott skulle nedsättas för alt uptaga och i hela dess vidd grundlagsenligt behandla alla angrde bran vinstill vei kning och försäljning upkommande frågor.
Cederström, Rudolf: Då Vällofl. BorgareSt:s nu föredragne inbjudning väsendtligen omsluter samma ämne, som innefattas i Gr.
Lagerbjelkes af R. o. Ad. redan bifallna förslag, vågar jag vördsamt hemställa, att R. o. Ad. behagade bifalla Borg.- St:s endast i ordalagen, men icke i saken, från R. o. Adis egen mening afvikande beslut. 1 H. 11 162 Den 10 Decemher.
Den nn uplästa inbjudningen frän Borg.St. innefattar i sjelfva saken ingen olikhet med det beslut, K. o.
Ad. uti ifrågakomne hänseende redan fattat.
Då Riksd.- Ordnis 36 § tillåter R.
St:r att nedsätta serskildt Utsk. för att behandla upkomne frågor i hela deras vidd, och det endast är i verba formalia, som R. o. Adis beslut skiljer sig från Borg.Stis, finner jag intet hinder möta antagandet af sistnämnde Stånds inbjudning.
Jag erinrar mig att under en föregide Riksdag, då äfven ett serskildt Utsk. blifvit nedsatt för handläggning af en väckt fråga, här å detta rum en vidlyftig diskussion upslod i afseende å det beslutade Utskis behörighet att uptaga den förekomne frågan i hela dess vidd, enär en sådan uttrycklig bestämmelse ej i beslutet kommit att inflyta, men R. o.
Adis pluralitet stannade i den åsigt, att omförmälte formela uttryck ej vore absolut nödvändigt och att således saknaden deraf oj kunde lägga binder i vägen lör Utskis pröfningsrält af frågan i hela dess omfång.
Cederström får jag derföre tillstyrka R. o. Ad. alt biträda Borg.- Stis beslut.
Uppå härefter framsläld propos. antog R. o. Ad.
Stis i båga vide inbjudning samt lades det uplästa prot.utdr. till liandlingarne.
Sedan R. o. Ad. nu bifallit Borg.St» inbjudning, förmodar jag, alt val af de ledamöter, hvilka från detta Stånd skola ingå i det serskilla Utsk. oförtöfvadt kommer alt äga rum; och får jag i sådant afseende anhålla, det Hr Gr. o.
Ladlm. behagade föreslå R. o. Ad. att, i öfverensstämmelse med hvad vid val af ledamöter i de ordinarie Utskm iakttagits, utom det antal personer, hvilka enl.
Lagerbjelkes förslag skola i Utsk. inväljas, tillika utse en Suppleant, för att, vid,förekommande fall af ordinarie ledamots frånvaro inkallas i hans ställe.
Landtm, hemstälde om R. o. Ad. bifölle, att såsom Frih.
Cederström föreslagit och i öfverensstämmelse med hvad i afseende på öfrige R.
St:s Utskott blifvit beslutadt, en Sup pleant för R. o. Ad:s ledamöter uti i fråga vide serskildta Utskott skulle utses.
Ropades Ja. 1 anledn. häraf och på grund af det genom 3:ne
Stånds sammanstämmande beslut letnnade bifall till nedsättning af ett, utaf 6 ledamöter af hvarje Stånd beslående, serskildt Utskott för behandling af frågor röride bränvinslillverkning och försäljning, Lilefvo
Hrr Elektorer nu af . o. Landtm, anmodade, att till detta Utskott utse 6 ordin? jdamöter och en Suppleant.
Föredrogs och lades lill handlingarne K.
Mis denna dag ankomne Nåd. skrifvelse till R.
Sta-, i anledn. af åtskilliga utaf R.
S:r vid sistförflutna Riksdag föreslagna lagförändringar.
Ben lil December. 163 Föredrogos och lades pä bordel K.
M:s nedannämnde denna dag ankomne nåd. skrifvelse!' och proposa- lill R.
Sta'. l:o
Arigale inrättande af tvångsarbetshus i Stockholm och Rikets samtlige län; 2:o
Med förslag till ändring af 7. och 17. §§ i 30 Kap. R. B.; 3:o I fråga om Calmar läns fördelning i 2. län; 4:o
Om förhöjning i låne-procenten vid inhemsk ulls belåning i UU-diskont-fonden; 5:o
Om lån för tom t regleringen i den afbrända gamla stadsdelen af Lidköping, mot ansvarighet af tomtegarne i samina stadsdel■; ö:o Om decimal-systemets tillämpning på Rikets mynt; samt 7:o
Om anvisande äf medel lill godtgörande af förskott från StatsKont., dels till understöd utan åtei betalningsskyldighet och dels till lån ät de af eldsvåda hemsökte innevånarne i staden Gustavia ä S:l Barthelemy.
Ånyo föiedrogs K.
M:s d. 3 dennes på bordet lagda nåd. propos. till R.
St:r, ang:de grnnderne för rättigheten, att tillverka bränvin samt beskattningen derför.
Då ingen af Ståndets ledamöter tyckes vilja yttra sig i denna fråga, finnér jag mig uprnanad att i korthet redogöra för några betänkligheter, som hos mig upstått vid tagen kännedom af ifrågav:de Kongl, proposins innehåll.
Min första anmärkn. gäller bränningens fortfarande bindning vid jorden.
Denna förening upkom ganska naturligt pä en tid, då bränningen uti vida mindre skala, och såsom binäring till jordbruket drifven, afsåg, att till ansedd fördel för jordegaren till bränvin förvandla någon del af på den egande jorden växande produkter.
Della förhållande är betydligen förändradl.
En mängd stora bränneriet' hafva redan upstått, hvilka ingen egendom, äfven af de största, förmår mata.
Bränningens sammanbindning med och beroende af egendomens storlek, är sålunda redan de facto uphäfd
Då, såsom en följd af den K. propos:n, detta förhållande ännu mera måste tillvexa, enär denna propos. pätagligen alser fabrikationens drifvande uti större, men lill antal mera inskränkta fabriker, kan jag ej fatta anledmn till bibehållande af ett gammalt stadgande, hvilket icke med den föreslagna förändrade principen för bränvinsbränningens drifvande sammanhänger, och hvilket stadgande jag derföre anser borde hafva utgått.
Således har, enl. min åsigt, s jelfva grundorsaken för bränvinsbränniugens fästande vid jorden, längesedan uphört.
En annan betänklighet hyser jag i afseende å de grunder för näringens beskattning, hvilka i den nåd. propOs:n äro föreslagna.
Då den ritning, enl. hvilken de enkla pannorna skola vara konstruerade, icke åtföljer proposm, är det omöjligt att bedöma, huruvida den produktion, en sådan panna ansetts böra kunna åstad 1! * 164 1) e n 10 December. komma, är rikligt beräknad.
Jag antager dock för gifvet, att så är förhållandet, och utgående ifrån denna förutsättning, fruktar jag att beskattningen å husbehofsbränningen är för hög tilltagen och anser alt man, vid skattens bestämmande, bordt fästa mera afseende på den större produktionskostnad husbehofsbränningen i jemförelse med fabriksbränningen drager, och nogare tillsett att beskattningen rättade sig derefter.
Jag är ingen vän af husbehofsbränningen; jag har vid tvenne
Riksdagar kämpat emot densamma och anser den vara i ekonomiskt hänseende skadlig, ehuru jag ganska väl känner, alt många härutinnan äro af en annan mening, och att i synnerhet inom ett RiksStånd den motsatta åsigten gjort sig strängt gällande.
Jag ifrar således, visserligen icke för denna brännings bedrifvande, men, när densamma uti den K. proposm finnes bibehållen, önskar jag att det Utsk., hvilket kommer all behandla denna fråga, mätte ingå nti en noggrann och fullständig undersökning, huruvida den beskattning af 12 sk.
Inko per kanna, sorn föreslagits böra drabba husbehofsbränningen, står i tillbörligt förhållande till den skatt af 16 sk. samma mynt, som blifvit fabriksbränningen pålagd.
Jag, för min del, har föreställt mig denna proportion ej vara riktig, ty såsom jag redan antydt, omkostnaderna vid husbehofsbränningen äro betydligt större än vid fabriksbränningen.
Om jag antager, att de olika pannornas afverkningsförmåga är i den K. proposm riktigt beräknad, skulle ganska säkert uppå en större ångfabrik under 7 eller 8 timmar kunna tillverkas lika mycket bränvin, som på en månads tid medelst en enkel panna, och dä torde llrrme litet hvar finna, den stora skillnad uti omkostnader som emellan båda bränningarne förefinnes hvartill ytterligare kan läggas, ali utur samma qvantitet säd husbehofspannan icke lemnar samma qvantum bränvin som fabrikens.
Det är icke för att gynna husbehofsbränningen, — jag upprepar det ännu en gäng — som jag nu talar, ulan skälet för mili nu gjorda framställning ligger endast och allenast deruti, alt jag anser, att dä denna näring fortfarande tillätes, man icke genom en jemförelsevis för hög beskattning bör gifva giltig anledn. till den klagan, alt man de facto förbjuder hvad sorn de jure är tillåtet.
Om fog lill en särlan klagan verkligen förefinnes, tror jag att sakens framgång derigenom skall i hög grad äfventyras.
En annan anmärkn. träffar den förhöjning i skatten, som blifvit föreslagen för husbehofsbränning dervid mäskvärmare begagnas.
Denna förhöjning, som i nu gällande bränvins-förordn. utgör 50 pröc. har äfven i den K. proposm blifvit till samma storlek bibehållen.
Jag har under tvenne föregide Riksdagar sökt alt, i afseende å billigheten af denna proportion, inhemta så fullständig kännedom om förhållandet som möjligt, och jag tror mig kunna försäkra, alt mäskvärmare ingalunda åstadkommer en sådan tillökning i produktionen, att den motsvarar ofvanomnämnde skatteförhöjning.
Ar det nu en statsekonomisk fördel att mäskvärmare begagnas, hvilket det onekligen är, dä derigenom både bränsle och arbetskraft besparas, synes det mig vara orätt alt genom oproportionerlig beskattning göra dess användande nära nog omöjligt.
Så länge husbehofsbränning får Ren 10 December. drifvas, bör den väl åtminstone få inrättas på det för landet förmånligaste sätt, och jag anser derföre att skattepi oportionen emellan bränvinslillverkning med enkel panna och med sådan, dervid mäskvärmare begagnas, ej bör utgöra mera än 33 j proc.
.lag vill f. n. inskränka mig till de nu gjorda anmärkmne, och på det att Utsk. mätte deraf erhålla del, anhåller jag, alt milt nu afgifna yttrande v mätte få åtfölja remissen af den K. proposiu.
Jag hade icke ämnat att yttra mig vid remissen af ifrågavar:de K. propos. emedan, — jag får öppet bekänna det — jag ännu icke bildat mig någon fast öfvertygelse derom, huruvida den nåd. proposin borde förordas eller icke. ålen då Gr. af Ugglas har framställt åtskilliga anmärkmr emot den K. proposm, finner äfven jag mig föranlåten alt i största korthet vidröra detta vigtiga ämne.
Till en början anser jag mig böra förklara, att jag bedömer frågan ur en h. o. h. praktisk synpunkt.
Del var en lid närmast före Riksdagens början, då man temligen allmänt hoppades, alt genom en nära nog radikal förändring af nu gällande bränvinslagstiftning kunna bilda någon fördämning emot den förderfliga rusdryckens öfversvämningar, men redan under de första dagarne af Riksmötet och ännu mera sedan K.
M:s nåd. propos. afgifvits, kunde man ganska tydligt märka, att en emot ofvanomnämnde förhoppningar föga gynnsam opinion inom vissa RiksStånd började att utveckla sig.
För min del får jag åtminstone bekänna, alt jag redan fruktar, att man mäste betydligt pruta på de förhoppningar man hyst i aUeende å Ii agans behandling och de slutliga resultaterne deraf.
Del är icke min mening alt lill besvarande .uptaga de anmärkn:r, Gr. af Ugglas framställt emot den K. proposai, emedan jag hälst såg alt ingen diskussion i hufvudsaken ännu ägde runi.
Jag vill blott i korthet erinra, att det synes mig ligga en motsägelse deruti, att Hr Gr:n på samma gång han förordar bränvinsbränningens skiljande från jordbruket och husbehofsbränningens uphörande, ändock finnér den sistnämnde näringens föreslagna beskattning vara för hög.
Det faller af sig sjelft, att om man vill fasthålla principen, all husbehofsbränning bör få ega rum, man äfven mäste låta densamma fortfarande vara fästad vid jorden och behandla frågan ur synpunkten af ett privilegium för jordbrukaren.
Jag liar blott velat anmärka ofvanberörde motsägelse i Gr. af Ugglas anförande, ulan alt f. n. vilja inlåta mig i någon undersökning huruvida de skäl, Hr Gr:n till stöd för sina åsigter i frågan andragit, äro riktiga eller icke.
Jag anser nemligen att det vore för frågans framtida öde tjenligast, att man undveke att göra anmärkmr emot den K. propos:n vid densammas remiss lill vederbörligt Utsk.
Jag är visserligen långt ifrån att vara fullkomligt nöjd med den propos. i ämnet K.
Mit behagat aflåta, men jag får också lika öppet bekänna, alt jag fruktar det förhållanderna börja att så gestalta sig, alt man möjligen torde komma att känna sig ganska glad, om man vid denna Riksdag i frågan hinner så långt, som den K. propos:n 16G
Den 10 I> e c e in b e r. åsyftat.
Jag vet mer än väl, ali mänga af dem sorn i della ämne dela lika öfvertygelse med mig, skola komma alt bedöma detta milt yilrande mindre mildt, men anledn:n lill afgifvandet deraf ligger belt och hållet — såsom jag redan i början af mitt anförande omnämnt — deruti, att jag ser denna, såsom de flesta andra frågor, ur en helt och hållet praktisk synpunkt; och, vid betraktande af opinionens närvarande ställning, torde alla sanna vänner af frågans hringande till ett åtminstone relatift lyckligt resultat, möjligen anse sig hafva vunnit ganska mycket, om den K. proposm slutligen blir i aila delar af K. St:r bifallen.
I afseende å hvad Hr Hjärne anfört derom, alt man i allmänhet borde undvika att vid väckta förslags remitterande lill Utsk:s behandling beledsaga samma förslag med yttranden, samt att delta i synnerhet borde iakttagas vid remissen af nu förevande K. propos., mäste jag tillkännagifva, att jag är af fullkomligt olika åsigt med nämnde värde ledamot.
Jag anser nemi. det vara ganska nyttigt, att ett Utsk., vid en frågas emottagande lill handläggning, kommer i tillfälle att inhemta hvad som blifvit anfördt för eller emot den väckta frågan, för att sedermera kunna egna densamma den behandling, som icke allenast öfverenss!ammer med Utskrs åsigt om det rättaste i saken, utan äfven i andra rummet alser det hopp om framgång, Utskrs afgifvande utlåt, kan hafva alt inom RiksStm emotse.
Att en sådan tanke älven ligger lill grund för K.
M:s ifrågav:de propos., ali densamma afser icke det theoreliskt riktigaste, utan det praktiskt möjligaste, tror jag ganska lätt kunna skönjas, åtminstone af dem, som vid föreg:de Riksmöten följt denna frågas behandling.
Medan jag har ordet, beder jag att tå göra en ytterligare anmärkn. emot den K. proposm.
Den bestämmer, att bränvinsbränningsafgiften skall erläggas inom en viss kort lid efter bränningens slut.
.lag deremot anser det vara högst nödvändigt att skatten i förväg erlägges.
Jag är öfverlygad att flere fabriker skola upsla med en tillverkning af 2000 kannor per dag eller derutöfver.
Drifves bränningen en månad, uppgår skatten, beräknad efter 16 sk.
Inko per kanna, till 30,000 R:dr R:gld.
Nu kan lätt. hända, alt om skatten ej uti förväg uttages, tillgång dertill efter bränvinsbränningens slut hos fabriksägaren saknas.
Näringen kan drifvas på en egendom, intecknad till hela dess värde, eller derutöfver, samt af en person hvars lösegendom är försåld.
Hvarifrån skall då densamma tagas, som bordt lill Statsverket ingå?