Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ridd.-Secret. äran upplysa, att någon underrättelse om PresteSt:s i anledn. af förevande utlät, fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad, samt att det från PresteSt., ang:de pröfningen af StatsUtskis utlåt.
N:o 312, inkomne prot.-utdr. icke omfattade mer än de första 27 punkterne af samma Utsk:s hetänk.
Jag tror mig veta, att PresteSt. afslagit 54 punkten i StatsUtskrs betänk.
N:o 242, men i alla fall då R. o. Ad. ogillat denne punkt, och Ståndets beslut uti nu förevande fråga bör öfverensstämma med Ståndets beslut öfver 54 punkten; så, och enär Utskm enl. ordalydelsen i betänk., föreställa sig, att, i händelse den sålunda ifrågaställde förändringen varder tillvägabragt, någon betydlig svårighet icke lärer för häradsskrifvärne förefinnas, att emellan taxerings-förrättningarna och pröfningskommiteernes sammanträden medhinna debetsedlarnes upprättande, lärer denna förändring icke böra bifallas, hvarföre jag anhåller, att Ståndet måtte afslä hetänk.
Uppå härefter framställd propos. blef 2:dra punkten af förevar:de utlåt, af R. o. Ad. afslagen.
Föredrogs Bevilln.Utsk:s d. 7 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 32, i anledn. af RiksSt-.ns skiljaktiga beslut, ang:de bestämmande af en assurans-afgift för summor, som under rekommendation med posten afsändas.
Jag anhåller om upplysning i hvad beslut BorgareSt. stannat uti denna fråga.
Till följd häraf tillkännagaf lindert. Ridd.-Secret., att enligt ankommet Prot.-utdr.
BorgareSt. antagit den till detta Stånd uti förevarande mern. gjorde inbjudning samt funnit voter:spropos:n i följd deraf förfalla och i öfrigt lagt mern. till handlingarne.
Vid det förhållande, att BorgareSt. antagit inbjudningen, hvarigenom alla 4 Stånden fattat samma beslut, erfordrar detta betänk, icke annan åtgärd än att läggas till handlingarna, hvarom jag äfven anhåller.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade att hvad sjelfva voter.propos:n anginge, den visserligen hade förfallit genom BorgareSl:s beslut, men att det likväl torde vara nödigt att R. o. Ad. meddelade sitt, såsom Hr Landtm, förmodade, godkännande beslut ä Utsk:s yttrande om följden af beslutet rörande sjelfva assuranceafgiften.
Hr von Hohenhauen, Mich. Silv.:
Med afseende på det sätt, hvarpå frågor blifvit af Bevilln.Utsk. vid denna riksdag behandlade, då de varit likartade med denna, hvilken icke rörer allmänna bevillningen, hvartill visserligen en så helt och hållet enskild
N sak som en assurance-afgift för summor hvilka med posten afsändas, icke kan hänföras, anser jag det vara ganska lyckligt att BorgareSt. genom inbjudningens antagande låtit frågan om votering förfalla, så att icke något yttrande om voterings-propos:n behöfver meddelas, 318 Den 12 September f. m. samt R. o. Ad. kommit i tillfälle att anse frågan afgjord, utan att inlåta sig i något omdöme om lagligheten af den ifrågaställda voteringen.
Utaf det ankomna prot.-utdr. inhemtas endast, att BorgareSt. antagit Utsk:s förslag, ang:de assurance-afgiften.
BorgareSt. har likväl icke förut antagit de stadganden, som i sammanhang med denna afgift varit föreslagne.
Det torde således vara nödvändigt, att, på sätt Hr Gr. o. Landtm, redan tillkännagifvit, R. o. Ad. fattar beslut i frågan, huruvida dessa stadganden i sammanhang med assurance-afgiften kan anses afgjord eller icke.
Jag underkastar mig visserligen ganska gerna, hvad senare punkten angår, Hr Gr. o.
Landtm:s upplysta pröfning af densamma, och ätnöjer mig sålunda med den propos.
Hr Gr. o. Landtm, behagar deröfver framställa; men jag torde likväl få fösta uppmärksamheten derpå, att sedan BorgareSt. antagit inbjudningen, i hvad den rörer assurance-afgiften, så är denna del af frågan, hvilken ensam är af bevilln.-natur, redan afgjord.
Hvad åter beträffar de öfriga frågorna, som äro af lagstiftningsegenskap, så mäste i detta fall, på sätt det tillgår i dylika frågor, 3 Stånds beslut utgöra R.
St:s. Gr.
Om de öfriga frågorna voro helt och hållet af lagstiftnings-egenskap, så skulle de hafva i hvad på Ständerne beror redan varit lag derigenom att de hade 3 Stånds beslut för sig, men det är just derföre, att man ansett dem stå i sä oskiljaktigt sammanhang med assurance-afgiften, d. v. s. att man ansett dem bero af utgången af beslutet öfver denna afgift, nödvändigt, att R. o. Ad. äfven i frågan om dem fattar ett beslut.
Nu har BorgareSt. antagit bestämmandet af denna afgift, men icke yttrat sig öfver de öfriga bestämmelserne, och således torde det vara både nödigt och nyttigt, att bestämma huruvida Utsk:s yttrade åsigter varit rigtiga eller icke, ty eljest skulle man möjligen kunna påstå, att dessa frågor, som stå i oskiljaktigt sammanhang med assurance-afgiften, icke blifvit afgjorda.
Frågan om denne afgift är afgjord genom 4 Stånds beslut, men öfrige i oskiljaktigt sammanhang med samma afgift stående frågor äro afgjorda af endast 3 Ständ.
Nu skulle man kunna påstå, att då frågan om assurance-afgiften fordrar 4 Stånds beslut och öfriga frägorne stå med honom i oskiljaktigt sammanhang, så skulle äfven de erfordra 4 Stånds beslut för att vara afgjorde, och då så icke skett, måste deröfver röstas i förstärkt Utsk.
Allt detta kan förekommas derigenom, att Utsk:s förslag i detta fall bifalles hvarom jag vördsamt anhåller.
Jag vill ingalunda bestrida, att de regtemenlariska stadganden, som blifvit af Utsk. föreslagne, stå i oskiljaktigt sammanhang med sjelfva lmfvudfrägan, huruvida en assuranceafgift å recommenderade bref skall äga rum eller icke.
Men jag anhåller att få erinra Gr.
Lagerbjelke, att då här den gamla regeln gäller att accessorium sequitur suum principale, så hade, i händelse sjelfva hufvudfrågan förfallit, de reglementariska stadganderne bordt
Den 12 September f. m. 319 med densamma dela lika öde.
Sedan likväl alla 4 Stånden godkänt förslaget om assurance-afgiften, och de reglementariska stadganderne, hvilka af denna fråga blifvit en följd, äro af 3 Stånd godkände, så synes det mig ligga i sakens natur, alt dessa stadganden, BorgareSt. må om dem besluta huru som hälst, erhållit gällande kraft.
Om nu R. o. Ad. skulle godkänna Utsk:s förslag i de sednare punkterne, så innebär detta icke annat, än att R. o. Ad. upprepar sitt engång förut fattade beslut, och frågan kommer således icke en hårsmån på annan ståndpunkt än den nu är.
Jag förnyar dock hvad jag redan yttrat, att jag helt och hållet öfverlemnar åt Hr Gr. o. Landtnäs omdöme att bestämma, huru med denna fråga bör förfaras.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att sedan Utsk:s till BorgareSt. gjorda inbjudning att förena sig i de öfriga Stms beslut om bestämmande af ifrågavande afgift blifvit antagen, R. o. Ad. torde finna att den i detta ämne föreslagna votens-propos. hade förfallit.
Uppå sedermera framställde propos:r bifölls Utsk:s yttrande att, derest sjelfva assurance-afgiften stadgades, de i sammanhang med denna afgift uti betänk.
N:o 19 föreslagne bestämmelser borde anses godkände, samt lades IItsk:s för motsatt händelse afgifna yttrande till handlingarne.
Föredrogs men lades på begäran af Hr Printzensköld, Carl och Frih. Stjernstedt, Fredr., ånyo på bordet Bevilln.- Utsk:s d. 7 dennes e. m. bordlagda utlät.
N:o 33, i anledn. af återremiss utaf mera.
N:o 31, ang:de Stms skiljaktiga beslut, rör:de beräkningen af husbehofs-bränneri-medlen.
Föredrogs och bifölls StatsUtskis d. 9 dennes f. m. på bordet lagda mern.
N:o 315, med förslag till votens-propos., i anledn. af RiksStms skiljaktiga beslut, rörande eftergift i arrendet för Mörums kronolaxfiske i Blekinge län.
Af tjenstegöromål förhindrad att vid början af detta plenum närvara, då Stats- och E kon. -Utskms betänk.
N:o 86, lill öfverläggning förehades och blef af R. o. Ad. bifallet, tager jag mig nu friheten, att till prot. nedlägga min reservation emot Utskms förslag och R. o. Ad:s deröfver fattade beslut, under anhållan att få redogöra för de skäl, som härtill föranleda mig.
Dä jag för Ståndet framställde milt förslag, hyste jag den säkra förhoppning, att det för hvar och en skulle vara klart, att det vore ändamålsenligare att vidtaga åtgärder till förekommande af brott än att uteslutande sysselsätta sig med brottslingarnas bestraffande.
Jag framställde derföre ett förslag till beredande af utvägar härtill, så att hvar och en med sin arbetskraft kunde erhålla den för lifvets uppehälle erforderliga födan, och jag tillstyrkte äfven att ingen skulle kunna dömas till tvångsarbete, som vore 320 Den 12 September f. m. villig att förrätta det arbete, hans krafter medgåfvo.
Dessa satser syntes mig så tydliga, att jag icke kunde föreställa mig, att de skulle mötas af något motstånd.
Jag har beklagligen bedragit mig härutinnan och det sätt, hvarpå man bedömt mitt förslag, utvisar, att man velat sammanblanda det med det mest dåraktiga af alla nemi. med det om arbetets organisation, eller att alla arbetare skulle åtnjuta lika förtjenst.
Man lyckades ock verkligen att förvilla begreppen, sä att mängden föreställer sig, att mitt förslag åsyftar, att åsladkomma en sådan arbetets organisation.
Jag hade gjort mig den förhoppning, att mitt förslag skulle inom Utsk. röna flera sympatier, såvida förslaget hade kommit under pröfning innan riksdagen nalkades sitt slut; men dä jag erfarit, alt denna pröfning uppskjutits intill sista timman, kunde det icke röna annat öde, än att förkastas.
Det är mig nogsamt bekant, att så många göromål hopas på Utsk., alt ledamöterne mot slutet af riksdagen icke hinna taga kännedom om der förekommande ärender och knappt nog att läsa dit remitterade motioner, utan de afsläs nästan klumpvis.
Detta sätt att behandla ärenderne, synes äfven hafva blifvit följdt, hvad beträffar det ifrägavar:de förslaget, och Utsk:s motiver gifver ytterligare bekräftelse härå.
Utsk. säger nemi. ”alt skyldigheten att försörja sig måste i främsta rummet tillhöra hvarje individ sjelf.” Jag har aldrig förnekat rigtigheten häraf, ty det öfverensstämmer med mina åsigter, att hvarje individ bör kunna underhålla sig sjelf men deremot åligger det samhället, att bereda möjlighet för individen att erhålla sysselsättning.
Utsk. säger vidare, ”och då han för sin bergning åtnjuter understöd, erhåller han detta icke såsom en rättighet, utan såsom en gåfva eller vedergällning af sina bättre lottade likar.”
Denna Utsk:s åsigt är åter stridande mot min.
Jag anser det vara samhällets rättighet, att fordra det hvarje individ efter förmåga främjar det allmännas bestånd, men sedan krafterna hos individen försvunnit, inträder samhällets pligt, att lemna honom vård och underhåll.
Jag har likväl icke föreslagit, att detta underhåll skall lemnäs såsom en allmosa, ty sådant strider mot mitt rättsbegrepp, utan samhället skall låta hvar och en lemna den nytta, han kan åstadkomma, och denna nytta bör samhället draga sig till godo.
Hans moralitet förderfvas icke, då han icke undfår någon allmosa, och såmedelst bibehällés ambitionen hos en hvar.
Ytterligare har Utsk. anfört det skäl: ”att bemödandet, att utfinna medel för sin bergning skulle blifva allt svagare och mången, som eljest, ehuru kanske med besvär och möda underhölle sig sjelf, komme då säkerligen att falla fattigvården till last.”
Ja visserligen! såvida man vill bereda förtjenst åt alla, men mitt förslag åsyftar icke något annat, än att man endast skall lemna dem föda och någon kontant förtjenst, och det synes mig naturligt, att ingen söker detta Statens biträde med mindre nöden tvingar honom dertill.
”Dessa följder,” säga Utsk., ”äro icke sä mycket att befara, om fattigvården besörjes inom kommunerne eller församlingarna, såsom nu äger rum.”
Jag har icke föreslagit någon förändring häruti.
Jag har deremot yrkat, att kommunerne skola ombesörja fattig - Den 12 September f. m. 321 tigvåiden, roen jag har föreslagit att medlen till underhållet skola ingå icke till kommunerne utan till samhället, och jag har således rätt uti mitt påstående, att Utsk. icke tagit kännedom om milt förslag.
Slutligen säger Utsk. ”beträffande serskildt förslaget i afseende å beredandet af arbetsförtjenst för de till arbete förmögne personer, så bör den omständighet ej förbises, att det icke alltid är möjligt att anskaffa det slags arbete, som fattige kunna verkställa.”
Jag hemställer likväl, huruvida det icke är lättare, att skaffa arbete åt den, som sådant behöfver, så länge lian vistas i det fria samhället, än då han tvingas alt komma inom fängelsets murar, eller om det öfverensstämmer med menskligheten att tvinga honom att begå brott, för att varda insatt i fängelse.
Dylika åsigter öfverensstämma icke med mina.
Men jag kan likväl icke undertrycka det hopp, att förr eller sednare skall man antaga ett sådant förslag som del af mig framställda, och jag önskar endast, att man icke måtte låta de behöfvande fortgå pä den af dera nu beträdda bana, så alt för dem någon återvändning slutligen icke mera blifver möjlig.
Ehuru icke ledamot af det Utsk., som behandlat ärendet, vågar jag likväl utbedja mig tillåtelse att få upptaga den siste värde talarens anmärkn. emot Ulsk:s betänk., på det alt det icke måtte läggas
Ståndet till last, alt lättsinnigt hafva behandlat denna vigtiga fråga.
Jag gör den värde talarens förslag all möjlig rättvisa, och är fullkomligt öfvertygad om de ädla moliver, som föranledt detsamma.
Jag bestrider icke eller, att till grund för detta förslag må ligga vissa principer, som under andra förhållanden kunna vara riktige, men vid antagandet af nya grundsatser i lagstiftningsväg måste man vara varsam och framför allt conseqvent.
Enligt nu gällande principer för fattigvårdslagstiftningen, åligger det icke Staten utan kommunerne att ombesörja vården om fattige; Hr Cederschjöld? förslag går deremot derpå ut, att hvälfva denna omsorg på Staten, så att kostnaderne för fattigvården skulle erläggas genom direkta bidrag.
I den af Konungen senast utfärdade förändring om fattigvården i Riket hafva vid innevande riksdag blifvit tillstyrkte vissa förändringar, alla grundade på förstomförmälde princip.
Jag tillåter mig alt exempelvis nämna, att R.
St. för deras del önskat, att den fria inflyttningen skulle inskränkas, sä att kommunerne i vissa täll ägde densamma vägra; och detta i synnerhet af det skäl att kommunerne mäste ansvara för sina fattige.
Vid sådant förhållande torde den motsatta grundsatsen om Statens skyldighet, att omedelbarligen underhålla de fattiga, svårligen kunna antagas och jag tror således, att Utsk. haft fog att afstyrka Hr Cederschjölds förslag.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne mern. och utlåt., nemligen från Stals-Utskottet:
N:o 316, i anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
N:o 317, i anledn. af väckt motion att ett belopp, svarande O H. 21 322 Den 12 September f. m. emot elen af arbetsfolk nu utgående bevillning efter 2:dra artikeln, måtte till fattigvårds-utgifter anvisas; Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utskotten : N:o 88, i anledn. af erhållen återremiss å Utsk:ns mern.
N:o 77, ang:de fråga om den utsockne-frälsehemmanen i Halland åliggande roterings-skyldighet; N:o 89, i följd af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i anledn. af Utsk:ns utlåt. tN:o 75; N:o 90, ang:de väckt fråga om en ny reglering af båtsmanshållet i Blekinge.
Upplästes och lades till handlingarne ankomne prot.-utdr. frän de öfriga RiksSt:n, nemi. från PresteSt. af d. 6, 7 och 8, frän BorgareSt. af d. 6, 7 och 9, samt från BondeSt. af d. 4, 6, 7 och 8 dennes. H. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. lill 12 f. m.
Onsdagen den 13 September 1848.
Justerades 7 prot.-utdr. för gårdagens plenum.
Upplästes till justering och godkändes ett af Exp.Utsk. under N:o 197, afgifvet förslag till R.
St:s underd. skrifvelse till K. M., i fråga om Presidenten af Billbergh och kansli-rådet Walerius ådömdt ersättningsansvar i målet, rörande den, efter afl. tullförvaltaren Finér yppade balance.
Anmäldes, men bordlädes, på begäran af Gr.
Lagerbjelke, Gust., Exp.Utsk:s under N:o 198, afgifna förslag till underd. skrifvelse, med förslag till förändring i vissa delar och K.
Förordn. om fattigvården i riket af d. 25 Maj 1847.
St:s underd. skrifvelser lill K. M., nemi.:
Den 13 September. 323 N:o 199, ang:de ändring i föreskriften om skyldigheten att bygga och underhålla byvägar; N:u 200, ang:de ändring af 2 Cap. 1 § i K. stadgan om Skiftesverket i riket d. 4 Maj 1827; och N:o 201, om ändringar i K.
Stadgan an g: de försvarslöse och lill allmänt arbete förfallne personer.
Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att åtskillige af de ledamöter, som af II. o. Ad. blifvit utsedde lill ordinarie ledamöter eller suppleanter i förstärkta StatsUtsk., dels efter erhållen permission bortrest, dels inlemnat sina riksdagsmanna-polletter, samt hemställde fördenskull om R. o. Ad. behagade utse 6 ytterligare suppleanter i förstärkta StatsUtsk. R. o. Ad. lemnade härtill sitt bifall, hvarefter Hr Landtm, tillkännagaf, att plenum för detta ändamål komme att hållas nästa fredag kl. 9 f. m.
Föredrogs ånyo Bevilln.Utsk:s d. 7 och 12 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 31, an g; de Ståndens skiljaktiga beslut, rörande beräkningen af husbehofsbrännerimedlen.
Jag anhåller, att Riddarh.-Sekret. måtte få meddela upplysning, om och på hvad sätt de öfrige
Stånden afgjort den nu föredragne frågan, i händelse prot.-utdr. derom ankommit.
Ridd.-Sekret, att ankomne prot.-utdr. ang:de pröfningen af förevar:de utlåt, innehöllo, att PresteSt. gillat den i utlät, framställda voterispropos., att BorgareSt. godkändt voter:spropos:n till omröstning i förstärkt StatsUtsk. och i öfrigt lagt mern. till handlingarne, samt att BondeSt. bifallit Utsk:s utlåt.
Lagerbjelke: Riksd.-Ordn. stadgar i 73 §, att det Utsk., som beredt frågan, skall förstärkas, när frågan i förstärkt Utsk. skall afgöras.
I 71 § Reg.F. göres visserligen härifrån undantag, i fråga om bevilln.grunder, sättet för deras tillämpning, och bevilln:s fördelning till utgörande, men nu ifrågavande ämne angår icke något af ofvannämnde undantag, och således hade denna fråga bordt slitas af förstärkt Bevilln.Utsk. Ehuru följaktligen Utsk:s uti detta mern. afgifna förslag är stridande mot grundlagen, får jag, då likväl 3 Stånd bifallit betänk, och frågan sålunda är afgjord, vördsamt tillstyrka, alt R. o. Ad. låter dervid bero, hvarom jag anhåller, att Hr Gr. o. Landtm, ville framställa propos.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. behagade låta bero vid hvad Utsk. uti förevande utlåt, föreslagit.
Föredrogs och lades till handlingarne StatsUtsk:s i gårdagens 21* 324 Den 13 Septeml er. plenum på bordet lagda mern.
N:o 316, anledn. af erhållen återremiss å utlåt.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s i gårdagens plenum på bordet lagda mern.
N:o 317, i anledn. af väckt motion alt ett belopp, svarande emot den af arbetsfolk nu utgående bevillning efter 2:dra artikeln, måtte lill fatligvårdsutgifter anvisas.
Föredrogos och lades till handlingarne Stats- samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ns i gårdagens plenum på bordet lagde mern.:
N:o 88, i anledn. af erhållen ålerremiss å Utskrns mern.
N:o 77, ang:de fråga om den utsoekne-frälsehemmanen i Halland åliggande roterings-skyldighet; och N:o 89, till följd af RiksSt:ns skiljaktiga beslut i anledn. af Utskrns utlåt.
Slutligen föredrogs och bifölls Stals- samt Allm. Besv.- och Ekon.Utsk:ns i gårdagens plenum pä bordet lagda utlät.
N:o 90, ang:de väckt fråga om en ny reglering af båtsmanshåll^ i Blekinge. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 7 e. m.
Thorsdagen den 14 September 1848.
Justerades 5 prot.-utdr. för gårdagens plenum.
Föredrogs och godkändes Exp.-Utsk:s under N:o 198 afgifna, i gårdagens plenum på bordet lagda förslag till R.
Sirs underd. skrifvelse till K. M., med förslag till ändring i vissa delar af K.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk.n inkomne betänk:n och mern., nemi. från Lag-Utskottet:
N:o 67, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag om utrikes vexlar; Den 14 September. 325 N:o 68, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för judar alt vittna; N:o 69, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktige beslut vid förehafvande af Utsk:s betänk.
N:o 53, öfver väckte motioner om stiftande af en lag mot uppror och olofliga folksamlingar; N:o 70, i anledn. af väckt motion om skyldighet att låta inteckna vid köp af fast egendom gjordt förbehåll att, emot bestämd summa, få densamma återlösa; N:o 71, i anledn. af väckte motioner, ang:de rättighet för underdomare att förklara ogift qvinna myndig; Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.-Utskotten: N:o 45, i anledn. af väckte frågor om ändring i sättet för klockares och orgelnisters antagande; N:o 46, i anledn. af väckt fråga om ändring af 51 § 2 mom. uti K. instruetionen för landtmätare i riket d. 4 Maj 1827; N:o 47, i anledn. af väckt fråga om medborgare-rätt för den, som förvärfvar fast egendom inom riket; N:o 48, i anledn. af väckt fråga om fullständig medborgarerätt för i Sverige födde Judar.
N:o 49, i anledn. af väckt fråga om ändring uti nu gällande stadganden, rörande afvittringsverket i de norra länen; N:o 50, i anledn. af erhållen återremiss af Utskrns betänk.
N:o 28. II. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 4 lill 8 e. m.
Fredagen den 15 September 1848.
Undert. Ridd.-Sekret. anmälde att från Hr Gr. o.
Landtm, ankommit en sålydande skrifvelse:
Hindrad alt infinna mig i det till i dag utsatta plenum hos IL R. o. Ad., får jag anmoda främsta närvar:de ledamoten att dervid föra ordet.
Stockholm d. 15 Sept. 1848.
I anledn. häraf öppnades plenum af främste nämnde ledamoten Gr. Gyldenstolpe, Adolf Fredrik Nils. 326 > Den 15 September.
Företog II. R. o. Ad. val af Sex suppleanter för ledamöterne i förstärkta StatsUtsk. och befunnos vid valförrättningens sint, sedan i anseende dertill, att alla erhållit lika röstantal, lottning blifvit anställd, till bestämmande af den ordning, i hvilken de borde, i händelse af behof, inträda, dertill hafva blifvit utsedde: 2263, Hr von Lindecreutz, Justus Christoffer, med 31 röster. 2221, Hr af Wirsén, Carl Thure .... 31 ii 135, Gr.
Ceder- ström, Jacob ii 31 ii 184, Frih. Koskull, Claes Ulrik .... ii 31 ii 1127, Hr von Walter, fullm.
Stjernstedt, Fredrik ii 31 ii 192, Frih. Stackelberg, Berndt Hjalmar . . 11 31 ii H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | till 10 f. m.
Justerades pleni-prot. för d. 15 sisth Juli e. m.
Föredrogs, men lades, på begäran af Hr von Hohenhausen, Mich.
Si 1 v., och Hr Akerman, Fredr., ånyo på bordetLagUtsk:s d. 14 dennes bordlagda betänk.
N:o 67, i anledn. af väckt motion om stiftande af en lag för utrikes vexlar.
Föredrogs och bifölls LagUtsk:s d. 14 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 68, i anledn. af väckt motion, ang:de rättighet för Judar att vittna.
Föredrogs LagUtsk:s d. 14 dennes på bordet lagda mern.
N:o 69, med förslag till sammanjemkning af de inom RiksStm fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s betänk.
N:o 53, öfver väckte motioner om stiftande af en lag mot uppror och olofliga folksamlingar.
Jag tror för min del alt de förändringar, som R. o. Ad. beslutat i afseende å Utsk:s första Den 16 September. 327 förslag, visserligen voro förbättringar i denna lag; men då ett vidhållande af R. o. Ad:s beslut i denna del skulle föranleda till frågans slutliga afgörande i förstärkt LagUtsk., samt valen dertill i alla 4 Stånden och slutligen omröstningen i Utsk. skulle förorsaka en betydlig tidsutdrägt; och då jag dessutom tror föga utsigt finnas för, att R. o. Ad:s åsigt skulle i det förstärkta LagUtsk. segra emot de 3 andra Ståndens; så anser jag för min del rättast och klokast vara, att nu mottaga den gjorda inbjudningen och sålunda biträda Preste- och BorgareSbns beslut, hvarigenom en lag emellertid vunnes, som äfven i dess nuvarande skick, är i min tanke ganska tillfredsställande.
Jag yrkar sålunda bifall till den gjorda inbjudningen. Gr. Lagerbjelke, Gust.:
En värd talare har medgifvit, att de förändringar, som R. o.
Ad. beslutat i LagUlsk:s förslag, äro förbättringar; men han har, i anseende till den tidsutdrägt, som genom en votering i förstärkt LagUtsk. skulle uppslå, ansett skäligt och lämpligt vara, att R. o. Ad. nu frångår sitt förra beslut och sålunda antager inbjudningen.
Jag vågar likväl fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derå, att någon synnerlig tidsförlust genom en votering i förstärkt LagUtsk. ej uppstår; ty det är nogsamt bekant, att flere statsregleringsfrågor ännu återstå, såsom skalteförenkiingsfrågan m. 11.
Under tiden kan otvifvelaktig! både val lill ledamöter i först.
LagUtsk. — hvartill cj fordras mer än en eller par timmar på en aftonstund — äfvensom voteringen i sjelfva Utsk. försiggå, hvilken sednare ej fordrar mera än J timma; och delta allt ulan alt riksdagen förlänges med en enda dag.