Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Vid sista Riksdagen yttrade jag mig för det nu hvilande representalions-förslaget, emedan jag såg derigenom undanröjda de olägenheter, som nu vidlåda vår representation; men jag tillkännagaf då äfven att jag likväl för min del icke skulle komma att med min röst vid denna Riksdag biträda förslaget, derest man icke hade på förhand upgjort de grunder, efter hvilka R. o. Ad. sedermera skulle representeras, och jag förmodade att denna mening äfven hystes af de flesta bland R. o. Ad:s ledamöter, hvilka ville afsäga sig sin sjelfskrifna representations-rält, sådan den nu är.
Jag upmanade då äfven dem, som intresserade sig för förslaget att i tid vara beredda på att afgifva förslag till sättet för R. o. Ad:s blifvande representation, på det alt denna fråga måtte kunna vara afgjord innan hufvudfrågan lill slutligt afgörande förekom, hvilket efter 29* 45 •’
Den 9 Februari. mitt förmenande var alldeles nödvändigt.
Jag har vid denna Riksdag med förvåning sett att man i den delen varit fullkomligt likgiltig.
Nu har man i elfte timman på sidovägar eller på sidan af grundlagen kommit fram med ett förslag till vinnande af en sådan bestämmelse ronde valordningen; men jag hemställer likväl till hvar och en huruvida, pä sätt förut är anmärkt, i en så vigtig och genomgripande fråga, som den, ronde Ståndets representations-rätt, man skulle kunna på några få dagar behandla detta ämne med den mogna öfverläggning, som ämnets vigt kräfver.
Jag anser väl icke den omständigheten, som förut blifvit åberopad, nemi. det beslut R. o. Ad. vid förra Riksdagen fattat att denna fråga icke skulle förekomma förr än, sedan det hvilande representations-förslaget blifvit afgjordt, lägga något hinder i vägen för remiss af den nu väckta frågan, men deremot finnes en annan omständighet, som lägger hinder i vägen derför, nemi. grundlagéns föreskrift.
Grundlagen stadgar i 56 § Riksd.- Ordn. att ingen fråga, med undantag af grundlagsfrågor, må väckas efter en månad, sedan Riksdagen börjat.
Nu är likväl här väckt en fråga om Ståndets representalions-sätt och denna fråga borde, för att kunna erhålla laglig behandling, hafva blifvit väckt inom motionstiden.
Då sådant icke skett, så anser jag detta lägga hinder i vägen för beviljande af remiss, ty undantag, på grund hvaraf nya frågor få väckas efter motionstidens slut, eger rum endast vid det förhållande, att de föranledas antingen af ett redan fattadt beslut eller af någon rinder Riksdagen inträffad händelse.
Något beslut är ännu icke vid denna Riksdag fattadt, som föranledt denna motions väckande.
Icke heller är motionen föranledd af någon under Riksdagen inträffad händelse, ty såsom sådan kan icke anses den omständigheten att Const.Utsk. inkommit med det hvilande representationsförslaget, emedan R. o. Ad. förut kände att den händelsen skulle inträffa och Const.Utskis Mern. ang:de det hvilande representations-förslaget är så mycket mindre någon vid denna Riksdagen inträffad händelse, som nämnde förslag redan vid förra Riksdagen väcktes och sedan dess varit hvilande på R.
St:rs bord, så att hvar och en visste att frågan var anhängiggjord, och således borde det nu väckta förslaget framställas före motionstidens slut.
Det är visserligen, på sätt den siste värde talaren nämnt, ett ibland de största felen i det hvilande förslaget att det icke bestämmer valreglorna och att någon valordning ej är utarbetad hvarken för R. o. Ad. eller för de öfriga Stånden.
Men sedan detta fel är begånget, och för. slaget derigenom kommit i vanrykte, om jag sä må säga, är det nu för sent att afhjelpa bristen.
Om R. o. Ad. vill nöja sig med en afskrift af Utsk:s förra Betänk., såsom Gr.
Mörners mening tycktes vara, så behöfves icke heller en dylik, emedan Utsk:s nyss uplästa Betänk, redan finnes tryckt.
Ståndet åter hafva ett annat förslag, så lärer det svårligen blifva möjligt
Den 9 Febi uari. 453 för Utsk. alt hinna med nödig omtanka oell fullständighet upgöra ett sådant pä de få dagar, som ännu återstå.
Antingen man betraktar saken från den ena eller andra sidan så är remissen öfverflödig.
Atnöjer man sig med hvad Frih.
Cederström yrkat eller att remittera frågan till Utsk., utan att, enl.
Hr Stjernsvärds önskan, förelägga det någon bestämd tid för sitt Utlåtandes afgifvande, så är saken oskyldig.
Om då Riddarh.Utsk:s Utlåt, afgöres huru läng tid som helst efter det hvilande representations-förslagets pröfning, så hetvder det ingenting.
Men jag har emellertid velat bespara Ståndet och mig sjelf de tvister, sorn skulle följa af en onödig preliminär öfverläggning.
Ståndets anseende bör icke heller blottställas derigenom att vi stå och tvista om en tillämnad Riddarh.Ordn. under det att de öfriga Stånden förkasta representations-förslaget, hvarigenom denna Riddarh.Ordn. tillika förfaller.
Af det vid sista Riksdagen fattade beslut har jag visserligen icke ansett Ståndet förhindradt att nu åter uptaga denna fråga, men jag har åberopat delta beslut, såsom görande ett nytt öfverflödigt.
Vill Ståndet likväl, för att tillfredsställa dem, som ansett en ny bearbetning vara af vigt, remittera motionen till Riddarh.Utsk,, så må det för mig gerna ske, men jag motsätter mig att bestämd tid förelägges Utsk., inom hvilken det väntade förslaget skall afgifvas.
Jag begärde ordet i anledn. af Frih. Raabs yttrande, hvaraf jag slutar alt han missförstått min anmärkn. emot hans förslag.
Frihrn yttrade att jag skulle sagt, det jag gerna ville rösta för det hvilande förslaget i fall jag finge sväfva i ovisshet om den blifvande valordningens beskaffenhet, men att jag eljest skulle rösta emot detsamma.
Detta var likväl icke min mening.
Tvertom skulle jag vara mera bestämd äu jag nu är huru jag skulle rösta i hufvudfrågan om en efter mogen öfverläggning utarbetad valordning redan vore antagen, men jag har sagt att jag blefve förhindrad att rösta för det hvilande representations-förslaget, i fall nu i en hast, på dessa få dagar, som återstå innan detsamma förekommer till afgörande, grunder för en blifvande valordning skulle blifva upgjorda samt af R. o. Ad. sanclionerade, och det af den anledning att jag icke tilltror mig nog skarpsinnighet och sakkännedom för att på dessa dagar kunna bestämma mitt omdöme, huruvida ifrågavande grunder äro sådana, som de böra vara, och äfven må det förlåtas mig örn jag icke är blindt öfvertygad derom, att Utsk. skulle kunna på denna korta tid upställa de grunder, hvilka för tillämpningen vore de ändamålsenligaste och vigtigaste.
Derföre har jag yttrat, att jag skulle anse det såsom ett hinder för mig att rösta för det hvilande förslaget om grunderna för valordning nu skulle upgöras och fastställas.
För den sorn i denna fråga redan fattat en bestämd opinion, är det icke hehöfligt att se grunderna för valordningen upgjorda innan det hvilande represenlations-förslaget föredrages, och jag tillhör dem, som anse, 454 Den 9 Februari. att en sådan opinion derförntan kan fattas; men då jag hört ledamöter af detta Stånd förklara att det är, för deras öfvertygelse i hufvudfrågan, nödvändigt att erhålla grunderna för valordningen bestämda innan de vilja uttala sig öfver det hvilande förslagets beskaffenhet, så är det verkligen besynnerligt att man vill motsätta sig ett sådant bestämmande af grunderna.
Så har man likväl velat göra.
Man bar ansett, att remiss af motionen vore obehörig och obehöflig.
För. att bevisa obehörigbeten har jag funnit några skäl vara anförda, som gälla för dem, som lika med mig anse att valordningens upgörande ej är nödvändig för att bestämma öfvertygelsen i hufvudfrågan, men som ej kunna gälla dem, som ännu i denna äro tveksamma.
Men hvad åter beträffar obehöfligheten, så har man framlagt skäl, som väl för tjena granskning.
Så har man sagt att motionen icke numera skulle kunna remitteras.
Den 41 § Riddarh.Ordu. säger likväl att hvarje fråga, som in pleno väckes om ändring uti Riddarh.- Ordn. bör till Riddarh.Utsk. remitteras.
Hrr må då vara huru afvogt sinnade som helst emot den här motionen, så lära de väl icke kunna förmå Ståndet att handla emot Riddarh.Ordn:s tydliga föreskrift i delta fall.
Man har vidare sagt, att det vore omöjligt för Riddarh.Utsk. att till nästa lördag inkomma med yttrande i denna fråga, men då det hufvudsakligen är fråga om att öfverenskomma om några grunder för valordningen, och då dessa frågor blifvit mycket disculerade under förra Riksdagen och Riddarh.Utsk. har att tillgå ett förut i dessa frågor inkommet Utlåt, sä kan jag icke föreställa mig annat än att Riddarh.Utsk. mycket väl pä sätt dess ordf. äfven behagat uplysa, kan inom ett par dagar inkomma med yttrande, ronde grunderna för den ifrägavande valordningen.
Mig synes att de som tveka, om de skola rösta för eller emot det hvilande förslaget, skulle mycket lätt kunna decidera sig, ifall de blott finge tvenne nya kathegorier upgifna i valordningen.
En kathegori, eller att sjelfva valet skall ske distriktvis, finnes redan i det hvilande förslaget, och om man nu ytterligare får valrätts- och valbarhets-qvalifikationerna bestämda, så vill det förefalla mig alt den, som icke derefter kan bestämma sitt omdöme i hufvudfrågan, icke heller lärer kunna göra det, om en aldrig så fullständig valordning funnes på förhand upgjord.
Att i denna fråga hafva sådana betänkligheter som Hr Cederschiöld, och förklara, att denna motion här har blifvit väckt i strid emot 5(1 § Riksd.Ordu., tror jag är att låta sitt samvete vara alltför ömtåligt.
Jag är öfvertygad om att, i händelse motionens väckande vore en grundlagsvidrighet, Hr Gr. o. Landtm, gifvit oss detta tillkänna.
Det är ganska tydligt att då Cönst.- Utsk:s Mern. om det hvilande grundlagsförslaget helt nyligen blifvit tryckt och utdeladt och derigenom allmännare kändt, så har det först nu blifvit möjligt för en del af representanterna att inse de luckor, som i förslaget funnits, och således finner jag att denna fråga, deraf föranledd, kunnat framkomma på ett gan - Den 9 Februari.
455 ska grundlagsenlig! sätt, till följd af ett under Riksdagen redan uptaget ärende.
Jag slutar med att anhålla om remiss af Hr Frih.
Raabs motion, öfvertygad derom, alt godt dermed kan vinnas, men deremot intet ondt deraf härflyta och jag föreställer mig, att icke heller någon kan vilja i strid emot 41 § Riddarh.Ordn. yägra remiss på motionen.
De talare, som redan yttrat sig, hafva förekommit mig.
Hvad Hr Stjernsvärds sednast förklarat, att han skulle vara tillfreds om endast sjelfva hufvudgrunderna bestämdes, så förstår jag för min del icke huru han, i öfrigt omsorgsfull om R. o.
Ad:s rättigheter, kan i detta fall finna sig så lätt tillfredsställd.
Grunderna äro visserligen goda, men tillämpningen af grunder hafva vi ofta sett utgöra lika grannlaga föremål för öfverläggning, som sjelfva grunderna.
Man kan här i fråga om valbarheten lätteligen råka in på sådana frågor, som gå grundlagen alltför nära.
Vi hafva under början af Riksdagen haft en discussion, ganska långvarig och i detta fall ganska bevisande, som ledt derhän, att den som väckte motionen, hvilken skulle till Riddarh.Utsk. återremitteras, icke fick den remitterad, utan, som jag vill minnas, i stället blef lagd till handlingarna.
Vidlyftigheten af den discussionen visar nogsamt huru svårt det blir att komma till resultat med hvad man nu så ifrigt, men så sent påtänkt och önskar.
Jag vill icke nu motsätta mig remiss till Utsk.
Jag har sjelf vid denna Riksdag fått en gång erfara huru det smakade i fråga om ett ämne, som, utan att förändra natur af nytt eller icke nytt, likväl sedan ansågs kunna remitteras blott genom skillnaden att blifva i tryck framställdt, i st. f. att munteligen föredragas.
Jag fann detta för min del obehagligt och jag vill icke utsätta någon annan för detsamma.
Jag har icke begärt ordet för att uplysa Frih.
Raab om det misstag han gjort i upfattningen af mitt yttrande.
Han får läsa det i prot:na framdeles och torde han finna hvad jag funnit under discussionen, nemi. att jag i nästan alla delar instämt med Hr von Hartmansdorff, och af sådan anledn., när Hr von Hartmansdorff nu afstätt ifrån sin begäran att motionen icke måtte remitteras, så afstär äfven jag derifrån.
Jag har väl icke begärt detta utan anhållit att motionen måtte blifva lagd till handlingarna, men om den remitteras, så anhåller jag, vid denna remiss det föreläggande för Utsk. att icke inkomma med yttrande deröfver förr än det hvilande förslaget är afgjordt.
Derigenom vinner jag del ändamål jag åsyftat nemi. att icke en tidsödande och kostsam discussion här må ega rum, hvilken icke skulle leda till något resultat.
Hr von Kramer, Anders Robert:
I det jag till lidens vinnande och till undvikande- af uprepande helt och hållet instämmer i Hr Bildts sista yttrande så väl i afseende på R. o. Ad:s 456
Den 9 F e b r u a r i. ovilkorliga pligt, såsom mig synes att remittera denna motion, tager jag mig friheten, i afseende på de hufvudgriinder, som man önskar få bestämda, till de af Hr Bildt upgifna, nemi. valbarhetsoch valrätts-qvalifikationerna ytterligare lägga en enda tredje, som synes mig icke mindre vigtig nemi. bestämmande af valdistrikternas antal och storlek.
För mig skulle det åtminstone alltid vara ett ovilkorligt skäl att förkasta ett förslag till valordning för R. o. Ad., om distrikterna fastställdes till ett så ringa antal, som i det nu uplästa Riddarh.Utsk:s Mern. föreslås.
Jag anser nemi. att när inom ett distrikt ett visst antal ledamöter skola väljas, man genast kommer in på kapitlet af vallistor och att då i sjelfva verket genom stora valdistrikter valfriheten blir uphäfven.
Jag tager mig således friheten hemställa att om Riddarh.- Utsk. inkommer med ett förslag till hufvudgriinder för vallagen, deruti äfven måtte nptagas ett förslag till bestämmande af valdistrikternas storlek.
Efter som det vill synas mig, lärer jag vara den enda, som bestridt remiss.
Jag anser mig derföre böra förklara alt för den händelse ett från Const.Utsk. inkommande, hvilande grundlagsförslag kan anses vara en så beskaffad händelse, som får föranleda nya frågors väckande, så har jag orätt, men har jag åter icke orätt derutinnan, att. grundlagen icke afsett att något sådant ifrån Const.Utsk. eller något annat Utsk. inkommet Mern. skulle kunna utgöra en så beskaffad under Riksdagen inträffad händelse, som enl. 56 § Riksd.Ordn. må föranleda nya frågors väckande, så lärer väl motionen vara för sent väckt och således icke kunna remitteras.
Mot en sådan tolkning af grundlagen, som Hr Cederschiöld sökt göra gällande, måste jag protestera. 56 § Riksd.Ordn. angår endast allmänna ärenden, men icke R. o. Ad:s enskilda.
Huru med dessa skall förfaras stadgas i 41 § Riddarh.Ordn. och der finnes ingen tid bestämd, inom hvilken sådana frågor få väckas.
Hr Björnstjerna, Oscar Magnus Fredrik:
Jag är af samma länka, som de flesta ledamöter, hvilka här yttrat sig, nemi. att motionen är alldeles för sent väckt och att dermed således icke nu kan något vinnas, men att icke remiss kan vägras, tror jag att Hr Bildt med flera talare tydligen bevisat genom upläsning af 41 § Riddarh.Ordn, Jag stödde mig på denna §, då jag anhöll att remiss icke måtte vägras på en af mig väckt motion, men fann då icke något understöd.
Det fäguar mig likväl att flera talare nu upfattat denna §:s innehåll, på samma sätt som jag, ibland andra en af de Hrr, sorn då voro mina motståndare, och som då önskade alt remiss skulle vägras.
Den slutsats, som Hr Cederschiöld gjort, att en under Riksdagen inträffad men förutsedd händelse, icke kr en händelse, kan jag icke biträda.
Det torde väl t. ex. vara en ganska förutsedd händelse för hvar och en, att han skall dö en gång, men när det inträffar, så torde det likväl få anses för en händelse.
457 Jag yrkar således att den ifrågavar:de motionen måtte få till Riddarh.Utsk. remitteras.
Jag begärde ordet med anledn. af Frih. af Ugglas anförande, deruti han påstod att 56 § Riksd.Ordn. har afseende endast på allmänna frågor.
Jag får bedja hvar och en af Ståndets ledamöter, som deruti kan hafva lika åsigter med Frih:n eller sorn kan vara oviss om hvem af oss har rätt, att genomläsa 56 §:n, som innehåller att med undantag af grundlagsfrågor, icke några andra nya frågor få elter motionstidens slut väckas.
Beträffande den siste värde talarens yttrande att om någon dör, det måste vara att anses såsom en inträffad händelse, så får jag förklara, att jag verkligen icke fattat tillämpningen af detta yttrande pä ifrågavar:de ämne, emedan, så vidt jag upfattat Const.Utsk:s Mein., detsamma icke innehåller notifikation om något inträffadt dödsfall, som kunde gifva grundlagsenlig rätt till den nya motionens väckande.
Såsom af en talare blifvit uplyst, vägrades remiss af Hr Björnstjernas förslag, på grund deraf, att det var stridande emot 90 § Reg.F., som säger att enskilda medborgares och korporationers förhållanden icke må komma under R.
Stms eller deras Utsk:s öfverläggningar och pröfning.
Det var på grund deraf jag förenade mig om yrkandet, att lägga det Mern. till handlingarna, men ingalunda på grund deraf, att motionens remitterande varit stridande emot 56 § Riksd.Ordn.
Jag ber om ursäkt att jag uptager tiden med att besvara den siste värde talarens yttrande, men anhåller endast få återkalla i hans minne, att Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att han icke ansåg min motion stridande emot grundlagarna och således tror jag att den siste värde talaren icke haft anledn. att åberopa detta skäl.
Hr Gr. o. Landtm., yttrade det han nu, då ingen anmält sig till afgifvande af något ytterligare anförande, ansåg sig, innan öfverläggningen förklarades vara fulländad, böra fästa upmärksamhet på ett misstag, som flere ledamöter begått, då en del yrkat remiss till Riddarh.Utsk. och en annan, att remiss mätte vägras och förslaget läggas till handlingarne.
Iiaabs ifrågavar:de förslag innefattade, att R. o. Ad. måtte anmoda Riddarh.- Utsk. att inkomma med förslag till grunder för en blifvande valordning, och skulle detta betraktas såsom en motion, som borde remitteras, så blefve det Utsk:s åliggande, att inkomma med Utlåt, om R. o. Ad. borde bifalla denna motion.
Hr Gr. o. Landtnäs åsigt vore Frih.
Raabs förslag af den beskaffenhet, alt del af R. o. Ad. borde, antingen bifallas, i hvilket fall Utsk. blefve anmodadt att föreslå de ifrågavande grunderne eller också afslås, i hvilket fall frågan komme afl förfalla, hvarföre Hr Gr. o. Landtm. finge hemställa om icke de som yrkat remiss eller vägran 458 Den 9 Februari. af remiss voro tillfredsställda genom det formenligare behandlingssätt att Frih.
Raabs förslag framställdes till bifall eller afslag.
Ofverläggningen förklarades nu vara fulländad, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde, att, utom bifall eller afslag, blifvit ifrågasatt, dels af Hr Stjernsvärd den ändring af Frih. Raabs förslag, att Riddarh.Utsk. måtte anmodas att sednast till nästa Lördag inkomma med förslag till ifrågavande grunder, och dels af Hr Hjärne, att Utsk. ej borde afgifva sitt förslag förrän frågan om det hvilande representations-förslaget blifvit afgjord.
Hr Gr. o. Landtm, ansåg proposme böra förekomma i den ordning de blifvit framställde och finge således nu först hemställa örn R. o. Ad. behagade bifalla Frih. Raabs förslag.
Denna propos. besvarades med Ja, blandade med Nej, hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han trodde sig finna att Ja varit öfvervägande.
Uppå härefter af Hr von Hartmansdorff gjord förfrågan om contraproposm, svarade Hr Gr. o. Landmt. det han förmodade, att Frih. Crentz’s begäran om votering, i öfverensstämmelse med dess under discussionen yttrade mening, afsåg att afslag skulle blifva contra-propos.
Om jag ej orätt upfattat frågan, så skulle, i händelse afslag blefve contra-propos. mitt yrkande helt och hållet bortfalla.
Hr Gr. o. Landmt. yttrade att, sedan en propos. blifvit framstäld och af Talmannen förklarats vara besvarad med Ja, det vore en naturlig följd, att den, sorn begärde votering, egde framställa den voter.-propos., han önskade, samt att för dem, hvilkas förslag icke deruti blefvo uptagne, återstode utvägen att begära votering om contra-propos:n; men om de ej begagnade denna rätt, vore det klart att deras förslag måste förfalla.
Jag har också begärt ett tillägg i propos:n, men finner icke utvägen att erhålla detta tillägg vara mig afskuren, genom votering om bifall eller afslag.
Jag tror nemi., att om bifall vinner, så är det öppet för Hr Stjernsvärd och mig att begära de tillägg, som vi önska, och det är äfven den vanliga gången af sådana frågor, som röra ett föreläggande af någon viss tid för ett Utsk. att inkomma med Utlåt.
Jag yrkar således icke nu någon votering om contra-propos., ty jag anser mig alltid hafva öppet att efter den första voteringens slut få min mening pröfvad.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade det han, på det icke Hr Hjärnes förslag genom missförstånd må blifva undertryckt, finge förklara, att han ej kunde förstå saken på samma sätt som Hr Hjärne, ty om Frih.
Raabs förslag af R. o.
Ad. blefve bifallet, kunde seder - Den 9 Februari.
459 mera icke någon ändring deri ske, hvarföre och då såväl Hr Stjernsvärds som Hr Hjärnes förslag voro stridande emot Frih.
Raabs förslag i så motto, att Utsk:s yttrande blifvit begärdt af den sistnämnde inom kortaste möjliga tid, af Hr Stjernsvärd inom viss dag och af Hr Hjärne någon tid efter grnndlags-frågans afgörande, följden af Frih.
Raabs förslags antagande blefve de begge andra meningarnes undertryckande.
Jag hade förbisett det tillägget i Frih. Raabs motion, att Utlåt, skulle inkomma nästa Lördag, men då jag nu (inner att min mening icke kan göra sig gällande utan votering om contra-propos., så afstår jag derifrån, emedan jag icke anser frågan vara af den vigt, att jag skulle vilja uptaga R. o.
Ad:s tid dermed ens en half timme.
Jag tyckte, att då Hr Gr. o.
Landtnäs framställning gjordes det var tydligt och bestämdt att Hr Gr. o. Landtm, fann ärendet bäst behandlas genom bifall eller afslag till Frih.
Raabs motion, att jag ansåg någon annan propos. icke böra förekomma och dä Hr Hjärne nu afstått, hoppas jag att andra ledamöter, som yrkat annan propos., skola göra så med.
För att icke min mening må blifva undertryckt, sä hemställer jag om Hr Gr. o. Landtm, skulle (inna lämpligt att framställa till R. o. Ad:s afgörande, huruvida Frih. Creutz’s förslag om afslag eller mitt yrkande får blifva contrapropos.
Ad. bifölle att vid den blifvande voteringen Frih. Creutz’s yrkande eller afslag ä Frih.
Raabs förslag ingingo såsom contra-propos., ropades starka
Ja, blandade med Nej, hvarefter Hr Gr. och Landtm, förklarade det han ansåg
Jag hemställer om Ståndet, efter slutad votering får åtskiljas.
I anledn. häraf hemställde Hr Gr. o. Lan dtm. om R. o. Ad. behagade åtskiljas efter slutad votering, ropades Ja.
Uplästes till justering och godkändes följande förslag till voter.-propos.
Raabs, Adam Christian, förslag, att R. o.
Ad. mätte anmoda Riddarh.Utsk. att, så fort sig göra låter, inkomma med förslag till de grunder, hvarpå en blifvande valordning skulle, i händelse det nu hvilande representations-förslaget antages, vara bygd, röstar Ja; den det ej vill, röstar
Nej; vinner Nej, afslår R. o. Ad.
Raabs förenämnde förslag.
Härefter yttrade Hr Gr. o. Landtm, att han måste erkänna det han gjort sig skyldig till ett förbiseende då han hemställt om R. o. Ad. behagade efter slutat votering åtskiljas, emedan 460
Den 9 Februari. det med bifall dertill fattade beslutet, derest R. o. Ad. ville tolka det fullkomligen ordagrant, kunde lagge hinder i vägen för justering af prot:s-utdr. om voteringens utgång. R. o.
Ad. torde likväl finna, att om icke ett sådant prot.-utdr. i dag justerades, ändamålet med ett bifall till Frih.
Raabs förslag svårligen kunde vinnas; hvarföre och dä ifrågavar:de justering icke innefattade uptagande af något nytt ärende, Hr Gr. o. Landtm, hemställde om icke berörde prot.-utdr. innan R. o. Ad. åtskiljdes finge justeras.
Ropades Ja. Gr.
Då tilläfventyrs för framtiden Hr Gr. o.
Landtm, skulle -anse sig, i ett fall sådant sorn detta, förpligtad att göra en likartad framställning med den nu skedda, så vågar jag hemställa, om icke, såsom hittills egt rum under alla Riksdagar jag öfvervarit, justering må anses såsom en gifven följd af sjelfva voteringen och att den icke må kunna anses utgöra något serskildt ärende, samt att till följd deraf, när Hr Gr. o.
Landtm, inhemtat Ståndets mening, huruvida det, efter slutad votering vill åtskiljas, det likväl deraf är en gifven följd, att
Ståndet stannar intill dess protokollet öfver voteringen blifvit justeradt.