Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
St:r tillstyrkas, lill betäckande af den i Tullstatens enskilda pensions-inrättning för enkor och barn efter embets- och tjenstemän samt betjente vid Tullverket möjligen upkommande brist, bevilja en summa af högst 5,000 R:dr, att för hvartdera af åren 1855, 1850 och 1857 af tullmedlen utgå.” Visserligen förutsätter, efter min öfvertygelse, ett så beskaffadt bidrag, att pensions-kassans delegare mäste vidkännas en betydligare förhöjning i de afgifter till kassan, hvilka hittills af dem erlagts, men det är, vid sådant bidrag, likväl icke att befara, att kassan skall helt och hållet gå under.
Det är i afsigt att motverka detta b Den 2 Augusti. sistnämnda, som jag, i enahanda syftning med Frih.
Palmstjerna, anhåller om återremiss af ifrågavaride Utlåt.
Efter först lill bifall å förevar.-de Utlåt, framställd, men med Nej besvarad Propos., hemställde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. ansåge de gjorde anmärkn:ne föranleda till återremiss.
Föredrogos ånyo och biföllos StalsUtsk:s nedannämnde d. 28 och 29 sistl.
Juli på bordet lagda Ullåtm och Mern.:
JM 189, i anledn. af väckt fråga om upbörds-arfvode till Skepps-Ombudsmannen vid Stockholms Sjömanshus för de sedan år 1848 vid nämnde Sjömanshus debiterade och redovisade krono-utskylder; JM 190, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de uplåtelse af mark från Eskilstuna Kungs-ladugård till skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings län; samt JM 198, i anledn. af återremisser å Utlåt.
JM 98, ang:de ett ytterligare låns beviljande för hamnbyggnaden i Wadstena.
Föredrogs ånyo och lades till handlingarne StalsUtsk:s d. 28 och 29 sisth Juli på bordet lagda Meni.
JM 199, i anledn. af erhållne återremisser å Utlåt.
JM 94, ang:de begärdt lån till Akademiska Föreningen vid Lunds Universitet.
Föredrogs Const.Utsk:s d. 29 sisth Juli på bordet lagda Mern.
JM 31, i anledn. af återremisser af Mern.
JM 11, innehållande förslag till ändring af åtskilliga stadganden i Reg.F:n och Riksd.Ordmn, i afseende på behandlingen af en del Regerings-ärenden.
Detta Mern. företogs punktvis lill afgörande. l:sta punkten, innehållande anmälan, all Preste- och BondeSt:ns meningar icke kunna med It. o.
Adis och BorgareShs i hufuudsaken förenas; 2:dra punkten, innehållande hemställan att RresleSl. måtte låta sin anmärkn. inut lämpligheten af benämningen Regerings
Rätt förfalla; och 3:dje punkten, innehållande hemställan, alt BorgareSl. mätte luta sina anmärkn:r rör:de uteslutande af orden ”enl. förf'altnme" och ”öfoer embets-myndighelers meddelade besvär11 förfalla.
Dessa punkter lades lill handlingarne.
4:de punkten, innehållande hemställan all orden i Utskis förslag ”må i enlighet med serskildt stadga” må utbytas emot orden ”skall på det sätt och med de undantag, som bestämmas i serskild stadga.'’'1
Denna hemställan bifölls. 5:te punkten, innehållande hemställan, att lill slutet af den Deli 2 Augusti. 7 utaf Utsk. föreslagna redaktion af 2:dra morn. i 17:de §:n Reg.F:n må läggas orden ”och minst lvu beklädl domareembete.
” Hr Printzensköld, Carl:
För min del linner jag icke något skäl för R. o. Ad., att frånträda den gemensamma tanke, hvarom Ståndet, då detta ärende förra gången förevar, sig förenat.
Jag grundar denna öfvertygelse derpå, att jag icke tror, att det vore lämpligt att förklara det minst tvenne ledamöter af ifrågavande myndighet skulle hafva beklädt domare-embete.
Om icke mitt minne felar, innehöll också det förra förslaget, att alla ledamöterna i Regerings-R:n skulle hafva beklädt civilt embete, med undantag af tvenne, hvilka kunde hafva innehaft andra funktioner, än af civil beskaffenhet.
Det är visserligen sannt, att i domare-embetes utöfning bör ligga en garanti derför, att lagarne riktigare och måhända med större skarpsinnighet skola tolkas af dem, hvilka i egenskap af högsta domare i Regerings-R:n skola afgöra der förekommande frågor.
Men så framt man med domare-embeten menar antingen Häradshöfdinge-sysslor eller ledamotskap i Hof- och Rådslufvu-R:r, tror jag att man misstager sig, om man anser embets- och tjenstemän, tillhörande denna kalhegori, ega någon större förmåga att bedöma de i RegeringsR:n förekommande göromål, än andra tjenstemän, t. ex. ledamöterne i Rikets Kollegier samt landl-statens tjenstemän m. 11.
Jag tror fördenskull, att det vore bäst, om R. o. Ad. bibehölle den förra ordalydelsen i förslaget, emedan ändamålet derigenom säkrast torde vinnas, och ehuru denna ordalydelse icke är fullt så tydlig sorn den borde vara, vågar jag ändock anhålla om bifall dertill.
Den siste värde talarens anförande grundar sig helt och hållet på ett misstag.
Const.Utsk. hade i sitt förra förslag hemställt att af Regerings-R:ns 7 ledamöter minst 5 borde hafva beklädt civilt embete.
I detta stadgande är ingen förändring gjord, utan endast för att gå BorgareSt:s önskan till mötes, tillagdt att minst två ledamöter skola hafva utöfvat domare-embete, hvadan således all den garanti, som den värde talaren funnit ligga deruti, att af de sju ledamöterne fem skulle hafva förvaltat civil beställning, förefinnes alldeles oförändrad; och det faller således af sig sjelft, att den, som är nöjd med det förra stadgandet, äfven icke bör finna någon egentlig olikhet mellan detsamma och det nu föreslagna; ty antingen detta stadgande förefinnes i Grundlagen eller icke, så är det temligen sannolikt, att alltid åtminstone ett par ledamöter med juridisk bildning komma att i Regerings-R:n tillsättas, så att hela skillnaden blott är den, att hvad som i allt fall kommer att inträffa, nu står i grundlagen.
Jag medgifver derföre visserligen, att det är onödigt, att berörde föreskrift finnes i grundlagen; men någon olägenhet innebär det icke, och då dessutom ett Stånd ansett det nyttigt och nödigt, kan jag icke inse, hvarföre man ej kan gå detta Stånds önskningar till mö - $
Den 2 Augusti. tes, samt hemställer följaktligen att den föredragna punkten måtte godkännas.
Hr Prin tzensköld:
Den uplysning, som Const.Utsk:s Ordf:de nu behagat meddela, styrker mig ännu mer i den öfvertygelse jag haft äran framställa, eller att Utsk. ganska väsendtligt förändrat sitt förra förslag.
Jag anser nemi. att ma» ganska väsendtligt förändrat sitt beslut, då man förklarar, att af de fem ledamöter, hvilka ovilkorligen skulle hafva beklädt civilt embete, två ovilkorligen borde hafva utöfvat domare-embete.
Jag tror icke att domare-embetes utöfvande eger en sådan magisk verkan på förståndet, att icke äfven de Hrr, som tjenat i sådana Rikets verk, der mången gång tillämpning af lagar och författn:r förekomma, kunnat ådagalägga lika mycken skarpsinnighet som de, hvilka sitta i en HäradsRätt eller i en domstol.
Då det dessutom i afseende på K:s Högsta
Domstol är uttryckligen föreskrifvet, att dess tolf ledamöter skola hafva beklädt domare-embete, så skulle det vara en alltför långt drifven utsträckning för dessa embetsmän, om de äfven så lill sågandes skulle inkräkta tvä platser i Regerings-R:n, då det likväl inom Riket finnes en civil tjenstemanna-personal, som utöfvar en quasi domare-befattning, och som för Regerings-Rm vore vida lämpligare, än domare, som beständigt sitta och döma om mitt och ditt, utan att någonsin hafva kommit i erfarenhet om hvad det vill säga att ”laga efter lägenheten.”
Jag tror derföre, att det är klokast att bibehålla en bestämning, som kan gifva K. M. rättighet, att, om Han så för godt finner, insätta en domare i Regerings-R:n, ulan att
Han, af ett bestämdt gifvet lagbud, dertill behöfver vara tvungen.
Jag är alldeles icke af samma tanka som Gr.
Lagerbjelke, att man har juridisk bildning, derföre att raan är domare; ty beklagligen har erfarenheten mången gång bevisat motsatsen.
Den juridiska bildningen är nemi. icke ensamt att finna på domaresätet, och det finnes således ingen garanti för att en Härads-höfding, som sulit ting, är i någon hårsmån klokare än den, som icke tagit juridisk examen.
Tvertom skulle jag kunna vara i tillfälle att upgifva ledamöter inom Rikets Colhr, hvilka aldrig varit domare, men det oaktadt i skarpsinnighet och juridisk bildning äro fullt jemngoda med dem, som, derföre att de varit domare, anses ega en grund för sin skicklighet.
Med ett ord, jag anser utöfningen af domare-embete icke utgöra något bevis för, att man har större juridiskt skarpsinne och klokhet, än om man icke beklädt något sådant.
När dertill kommer, att de frågor, som skola handläggas af Regerings-R:n äro af den beskaffenhet, att de fordra långt större erfarenhet och insigt i de administrativa ärenderna än i de flinthårda juridiska, sä är det desto nödvändigare att flera personer, som innehafva dessa kunskaper, sättas in uti Regerings-R:n, än att några domare dilkomma, hvilka visserligen ingalunda äro så qvalificerade, att de kunna döma i administrativa frågor.
Den 2 Augusti. 9 Frih.
Om det vore fråga örn att bestämma, det alla ledamöterna i Regerings-rätten skulle hafva beklädt domare-embete, då medgifver jag, att de anmärkmr, som Hr Printzensköld framställt, skulle ega ganska mycken vigt och icke kunna jäfvas.
Men om något sådant är nu icke fråga, utan frågan är derom, att inom ett antal af sju ledamöter endast två skulle hafva beklädt domare-embete.
Detta tillägg har ett Stånd upställt såsom vilkor för sitt godkännande af förslaget.
Vill man sjelfva saken och anser den nyttig, tror jag det icke vara skäl att för denna orsaks skull afslä ett Med-Ständs önskan.
Jag finnér det dessutom icke så underligt, om personer skulle tillmäta Regeringsrätten större förtroende, i fall bland dess ledamöter befunno sig tvenne jurister, och detta just på grund af Hr Printzenskölds yttrande, att man bör ”laga efter lägenheten”.
Detta kan nemi. visserligen i många fall vara ganska riktigt; men man får icke laga för mycket efter lägenheten och derigenom förlora den stränga juridiska rätten ur sigte.
När fördenskull denna rätt kan göra sig hörd genom de ifrågavartde tvenne ledamöterna, så kan åtminstone icke jag hafva någonting emot den saken.
Jag skulle visserligen icke sjelf hafva yrkat derpå; men när nu så skett, har jag för min del ingentig deremot, utan hemställer, det R. o. Ad. måtte bifalla Const.ötslcs hemställan.
Följden af ett bifall till Const.Utsk:s ifrågavande förslag blefve naturligtvis den, att af sju ledamöter skulle endast tre komma att tillhöra den del af den civila admistrationen, som icke tillhör domare-korpsen, emedan två ovilkorligen skulle vara domare och K.
M. vore berättigad att tillsätta tvenne andra, som icke beklädt civila befattningar.
Naturligtvis måste man förutsätta att K.
M. också skall begagna en sådan rätt, och för min del anser jag af stor vigt, att äfven militära embetsman skulle kunna blifva ledamöter af Regerings-rätten.
Jag vill för öfrigt icke med någon ifver fullfölja mina anmärkmr, emedan jag är fullt öfvertvgad, att hela förslaget, i det skick, hvaruti det nu befinner sig, kommer att falla vid nästa Riksdag.
Hr Printzenskölds sista yttrande, torde allt vidare tal i denna fråga vara onödigt.
Propos. lill bifall å Utsk:s i denna punkt gjorda hemställan blef härefter framställd och besvarad med starka
Ja öfvervägande. öde punkten, ang:de förändrad redaclion af 21 :sta §:n R eg .F. Gr. Mörner, Carl Göran Detlof:
Då Utsk. i denna punkt föreslår förändring i l:sta mom. af 21:sta §:n, synes mig, att förändringen bort äfven sträcka sig till det sednare morn., enär Riks-rätten äfven der bort, jemte Högsta Domstolen, omnämnas. 10 Den 2 Augusti.
Uppå härefter framställd propos. blef Utsk:s Mern. i förevar:de punkt godkändt. 7:de, 8:de, 9:de, 10:de och 11 :te punkterne, innehållande hemställanden lill de öfriga RiksSt:n.
Föredrogs StatsUtsk:s d. 29 sisth Juli på bordet lagda Utlåt.
N:o 192, i anledn. af R.
Sl:rs åren 1851 och 1853 församlade
Revisorers berättelse om granskningen af de under K.
CommerceColhm ställde fonders och medels förvaltning och räkenskaper.
Delta Utlåt, företogs punktvis till pröfning och blef dervid bifallet med undantag af 3:dje punkten, ang:de ersättning af Direktören L.
Hofman
Bångs rese- och Iraktaments-kostnadér vid enskilde Sehäferiers besökande, hvilken punkt återremitterades efter följande discussion:
Cederström: Rud.:
Ulldiskontfonden befinner sig, sedan flera år tillbaka, i ett beklagligt sjunkande tillstånd.
Att afhjelpa denna dess mindre fördelaktiga ekonomiska belägenhet, har synts StatsUtsk. utgöra ett föremål af vigt för R.
Jag delar denna åsigt och har också varit fullkomligt ense med Utsk. ang:de det tillstyrkta aflåtandet af den ifrågavar:de underd. hemställan till K. M.
Deremot har jag varit af olika tanka med Utsk. i afseende på den ordställning, som åt berörde hemställan blifvit gifven, och hvilken tydligen tyckes tillkännagifva en tvekan, och måhända mer än tvekan, derom, att inspektionsresorna i allmänhet böra anses vara nyttiga och erforderliga.
För min del tror jag nemi., att dessa resor äro behöfliga, men att kostnaden derför bör drabba icke ensamt det allmänna, utan äfven de enskilde egare af schäferier, hvilka önska att Inspektörens, f. n. Direktören Hoffman Bångs, råd och uplysningar anlita.
Följaktligen har jag trott, och i min reservation den mening anmält, att i Ulsk:s hemställan, pag. 4 första raden upifrån, bordt införas efter ordet ”derest” orden ”såsom torde böra antagas”, eller ”såsom förmodas kan”.
Derigenom skulle gifvas tillkänna, att Utsk., äfvensom R.
St:r, i fall förslaget af dem antages, ansett de ifrågavar:de resorna fortfarande vara nyttiga, ehuru R.
St:r ville att kostnaden derför skulle drabba icke ensamt den hårdt anlitade gamla ulldiskontfonden, utan äfven fördelas på de enskilde schäferi-egare, som af nyssbemälde direktörs råd sig begagna.
På grund af hvad jag nu haft äran anföra, anhåller jag att efter ordet ”derest” i Ulsk:ls hemställan måtte införas orden ”såsom torde böra antagas”, samt alt, med detta lilla tillägg, den förevarande punkten måtte af R. o. Ad. bifallas.
Cederström har reserverat sig endast mot de ordalag, som af StatsUtsk. blifvit uti ifrågavar:de hemställan begagnade, men icke mot innehållet af denna underd. hemställan.
Jag, för min del, har deremot icke Den 2 Augusti. 11 kunnat instämma i StatsUtsk:s åsigt i hufvudsaken.
Jag tror nemi. att för såvidt det är af vigt, att Direktören Hoffman Bang årligen inspekterar de schäferier, som så väl af Kronan som af enskilde egas, är det också icke skäl att aflåta en underd. skrifvelse i den syftning, som Dtsk. föreslagit.
Utsk. föreslår att resekostnaden, som förut utgått af den gamla s. k.
Ulldiskont-fonden, hädanefter skulle utgå af enskilde schäferi-egare.
Jag betviflar, huruvida många schäferi-egare under sådana förhållanden, skulle vara villige alt anmoda bemälde
Direktör om dylika besök.
Anser man således, att det är vigtigt för ullkulturens befrämjande inom vårt land att dessa resor fortfarande ega rum, så måste också resorna af Staten bekostas.
Granskar man dessutom förhållanderna närmare, så finner man, att en icke särdeles väsentlig minskning skulle åstadkommas i resekostnaderne, derigenom att enskilde skulle betala Hr Hdffman Bang.
Ty han är i alla fall förpligtad att årligen besöka Kronans stamscbäferier, och dessa resor kunna af ingen annan än Kronan betalas.
Under sådana omständigheter tror jag icke, att den årliga resekostnaden, hvilken bär är upgifven lill 800 å 900 R:dr b:ko, komme, i händelse Ulsk:s förslag antages, att med mer än på sin böjd hälften förminskas.
Jag hemställer fördenskull lill R. o. Ad., om icke så framt den nylla, som med dessa resor afses, verkligen af Ståndet finnes förtjena någon upmärksamhet, det vore skäl, att desamma, hädanefter liksom hittills, af Statsverket bekostades, och får på grund häraf vördsamt anhålla om afslag å Utskis förevarande hemställan.
Jag anhåller att få nämna, det jag icke varit närvarande i Utsk., då denna fråga behandlades, och att jag, så framt jag det varit, skulle hafva sökt motsätta mig en så beskaffad utgång, som ifrågavar:de ärende nu erhållit.
Jag anser nemi. obilligt att föreslå, det schäferi-egare skola bekosta så väl rese- som traktamentsersättning för den person, som tillhandagå!- dem med uplvsningar, under det att de agronomer, som kringresa för att biträda jordbrukare, af reqvirenterna endast erhålla traktaments-ersättning, hvaremot Slaten betalar rese-kostnanaden.
För min del anser jag billigheten fordra, att Hr Hoffman Bang åtminstone sättes i samma paritet som agronomer, och alt Staten således betalar kostnaderna för sjelfva resorna, men reqvirenterne endast dagtraktamentet, för den tid han uppehåller sig på de ställen, dit han reqvireras.
Af sådan anledn. får jag anhålla att detta Utlåt, må till StatsUtsk. återremitteras.
Jag anser denna åtgärd lämpligare, än alt, på sätt Hr von Troil yrkat, nu genast afslå detsamma.
Då StatsUtsk:s egna ledamöter begärt dels afslag, dels återremiss af ifrågavar:de Betänk., synes det vara öfverflödigt för någon annan att i samma syftning yttra sig.
Jag vill dock tillägga ett skål: då det nu mera, efter de beslut, som R.
Sl:r fattat i afseende på bränvinslagstiftningen, blir nödvändigt för landmannen att se sig om, huru han skall kunna använda, sin spanmål, som troligen kommer alt sjunka i pris, så 12 Den 2 Augusti. torde icke någon tjenligare utväg i detta afseende finnas, än att skaffa sig sådana kreaturs-racer, som bäst betala hvad nian på dem upoffrar.
I sådant fall torde Hr Hoffman Bang, hvad fären beträffar, kunna lenina goda uplysningar, enär Iian icke allenast har värd om enskildtas schäferier, hvilka bestå af ädla och finulliga får, utan äfven om Kronans grofulliga och köttrika.
Hvad mig beträffar, har jag under många år haft besök af honom och rönt nyttan deraf, samt har äfven erfarit att flere andra schäferiegare skulle haft samma gagn, så framt de vetat eller tagit kännedom örn att de kostnadsfritt kunnat få begagna sig af hans uplysningar.
Skola de nu nödgas betala något derför, fruktar jag, att hans verksamhet blir inskränkt, då den sorn bäst behöfves.
Cederström: 1851 och 1853 års revisions-berättelser meddela på ett så utförligt sätt de förhållanden, som röra ifrågavande ärende, att StatsUtsk. trott sig endast behöfva i korthet antyda sammanhanget, men icke utförligare redogöra derför.
Det torde fördenskull tillåtas mig, att ur dessa berättelser supplera en del af hvad som i Utlåt, icke kunnat intagas.
Den gamla Ulldiskont-fonden har år efter år lemnat brist, hvars betäckande städse utgjort föremål för bekymmer å Regeringens, samt någongång anmärkmr från revisorernas sida, i afseende å sättet för bristens betäckande, dervid fonden likväl endast för tillfället kunnat bringas ur sitt trångmål; dock hafva R.
St:r slutligen godkändt de af K.
M. för ögonblickets behof vidtagna åtgärder.
Att låta en till ett nyttigt ändamål afsedd fond försvinna, torde emellertid icke vara lägligt; och icke heller tjenligt att år för år låta än det ena än det andra palliativet på försök vidtagas samt Regeringen blottställas för klander, om än dess nödfallsutvägar sedermera såsom sådana gillas.
Men hvilka medel förete sig för att afhjelpa förevarande olägenhet?
Det är hvad härvid allvarligen mäste tillses.
Inom StatsUtsk. och den afdeln. deraf, som berédt detta ärende, ansåg man sig böra vara betänkt på någon utväg till bäfvande eller mildrande af det -öfverklagade missförhållandet.
Man skulle i detta afseende möjligen kunnat vilja sammanslå den gamla fonden med den nya; men deremot framställde sig den betänklighet, att man genom en dylik sammanslagning äfventyrade att inympa den förras tynande lif på den sednare, hvilken hittills kunnat uppehålla sig sjelf.
Dessutom hafva de alldeles särskiljda, om äfven närbeslägtade, verksamhetskretsar.
Det synes således, och derest icke särskildt anslag skulle medgifvas, hvarom emellertid icke något förslag är, hvarken i propositions- eller motionsväg, denna Riksdag väckt, f. n. ej återstå något annat medel, än alt tillse, hvilken punkt på den gamla Ulldiskont-fondens utgiftsstat, som är den mest betungade, och hvilken fördenskull är af mesta vigt att underlätta.
Dervid befinnes, att inspektörens och öfrige tjenstemäns aflöning är den väsendtligaste utgiftsposten.
Kunde man minska den, minskades äfven i motsvarande mån den brist, som hittills årligen yppar sig.
Ben 2 Augusti. 13 Jag erkänner likväl, att jag, för min del, icke åsyftat att ställa den ifrågavande inspektören i någon annan kathegori än i likhet med agronomer, som på anordnande af det allmänna kringresa och gifva enskilde landtbrukare råd och uplysningar.
Om Utsk. således, på sätt Frih.
Akerhjelms uplysningar åsyftat gifva vid handen, i denna del synes hafva misstagit sig, så vill jag icke fortfara i mitt yrkande om att bifall nu mätte lemnäs till Utsk:s hemställan jemte den af mig föreslagna redaktionsförändring, utan förenar mig med Frih.
Åkerhjelm i begäran om återremiss.
Jag har begärt ordet för att fästa upmärksamheten derå, att då något anslag här åcke är i fråga, skulle jag för min del tro, att den underd. skrifvelse, som blifvit af StatsUtsk. föreslagen, kan, derest Ståndet finnér sådant riktigt och Hr Gr. o. Landtm, anser det förenligt med grundlagen, nu genast afsläs.
Jag anser en sådan åtgärd desto lämpligare sorn det är ett ganska olika förhållande mellan de resor, som agronomer göra och Hr Holfman Bångs.
Då nemi. agronomernas råd och uplysningar alltid inom kort tid medföra någon vinst för de personer, som af deras råd sig begagna, så, ehuru samma förhållande visserligen kan i viss mån sägas ega rum i afseende på de råd inspektören lemnar rörande racernas godhet m. m., tror jag likväl icke, att vinsten deraf är så direkt, som af de förras; och jag finner det derföre icke vara riktigt, att försvåra möjligheten för dylika resors företagande.
Jag skulle visserligen, i likhet med Hr von Troil, anse lämpligt att afslå hela den ifrågavande punkten; men jag befarar, att det icke skall leda till det åsyftade ändamålet.
Deremot förmodar jag, att, om StatsUtsk. fäster upmärk samheten på de förhållanden, som förefinnas i afseende på agronomerna, och hvilket måhända icke egt rum då ärendet första gången inom Utsk. behandlades, frågan skall få en önskvärd utgång, hvarföre jag förnyar min anhållan om punktens återremitterande.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk. d. 29 sisth Juli på bordet lagda Utlåt.
N:o 193, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de förhöjning af låne-procenten vid inhemsk ulls belåning hos Ulldiskonten.
Föredrogos, men bodlades ånyo, på begäran af flere ledamöter: StatsUtsk:s d. 29 sisth Juli på bordet lagda Utlåt.
N:o 194, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos., om uplåtelse åt enskild person af norra delen af Konung Carl XIII:s torg i hufvudstaden till bebyggande och disposition under viss tid, emot tomtöreafgift; och LagUtsk:s samma dag bordlagda Betänk.
N:o 37, i anledn. af väckta motioner, ang:de brottmåls-lagsliftningens förbättring.
14 D en 2 Augusti.
Föredrogos och lades till handlingarne Allm.
Besr. o. EkonUtsk:s d. 29 sistl.
Juli på bordet lagda Memorial: N:o 112, i anledn. af återremiss utaf Betänk.
N:ol05; och N:o 113, ang:de en till Utsk:s handläggning af ett Stånd återremitterad motion.
Besv. o. Ekon.Utsk:s d. 29 sisth Juli på bordet lagda Utlåt.
N:o 114, i anledn. af återremiss af 2:dra punkten af Betänk.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n, Mern. och Betänk:n, nemi. från Slats-Utskoltet: N:o 201, dels i anledn. af R.
St:rs år 1853 församlade Revisorers berättelse ang:de Statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning, under åren 1850 och 1851, dels ock rör:de åtskilliga vid behandlingen af 1851 års Revisorers afgifna enahanda berättelse för åren 1848 och 1849, jemlikt StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 21, upskjutna frågor; N:o 202, i anledn. af K. M:s Nåd.
Propos. i fråga om afsöndring af jord från f. d.
Korporals-bostället vid Skånska HussarReg:tet Husie, till utvidgande af Husie församlings kyrkogård inom Malmöhus län; N:o 203, i anledn. af väckt motion, ang:de Statsverkets befriande från vidare utgifter för kolonien S:t Barthelemy; N:o 204, i anledn. af väckt motion om tryckning af några, StatsUtsk:s Betänk:
N:o 71 följaktige, skriftliga bilagor i frågan om Landt-Statens lönereglering; N:o 205, i anledn. af erhållne återremiss å Utlåt.
N:o 112; N:o 206, i anledn. af väckt motion om pension åt afl.