Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Deremot kan man vara temmeligen förvissad derom, att när valen ske inom RiksSt:n, saknas det icke inom dem medlemmar från den ort, der funktionen skall utöfvas, hvilka kunna meddela uplysningar om egenskaperna hos de personer, hvilka kunna förvalta låne-kont:ns tillgångar, samt böra blifva delegerade från hvartdera af RiksStm.
Om äfven i delta fall något misstag skulle ega rum, kommer dock icke något ansvar, obehag eller missnöje alt drabba Fullmtge, hvilket deremot blefve händelsen, om Utsk:s förslag antoges.
Följden blefve endast och allenast den, alt den, som ieke gjort sig förtjent af förtroendet, vid nästföljande Riksdag icke varder vidare ihågkommen.
Att den person, som å Bankens sida fungerar i låne-koni:n, är endast en, ehuru
Direktörerna äro fyra, skall långt ifrån att skada, tvertom gagna.
Till följe af det
Direktöferne lem - Den 28 Oktober e. m. 91 nade förtroendet, skola de benäget lyssna till de åsigter, som af Banko-ombudet framställas, och erfarenheten har visat, att förvaltningen gått så väl, att föga eller intet dervid återstått att önska.
När man nu eger en dylik erfarenhet, kan jag icke begripa hvad orsaken månde vara, alt man' nödvändigt vill göra en förändring.
Ar det. kanhända endast för förändrings skull, som man vill genomdrifva förslaget?
Ett sådant skäl kan jag icke godkänna: till följe hvaraf jag äfven yrkar afslag å Utsk:s förslag, samt vidblifvandet af det gamla stadgandet.
Först och främst får jag säga Hr Printzensköld, alt jag såsom Fullm. gerna skall åtaga mig det ansvar, som möjligen kan drabba mig, i händelse jag bidrog lill eli mindre godt val, samt vidare, att jag elter bästa öfvertygelse skall utvälja den person, som jag anser kunna motsvara förtroendet.
Lälom oss närmare se till huru det egentligen förhåller sig med ifrågavar:de sak.
Ti or
Hr Printzensköld att det är R.
St. som utvälja sina deputerade vid låne-konloren?
Om både den ordinarie ledamoten af R. o. Ad., samt dess Suppleant, hafva afgålt, kallas då R. o.
Ad. tillsammans för att utse ledamoten?
Nej, utan det tillgår på det säll, att Fullmrge i Banken och Riksg:s-Kont:t, samt Riddarh.-Direkta sammanträda för att utse ledamoten, och således icke R.
Jag hemställer lill Hr Printzensköld, huruvida han sjelf, i händelse en dylik ledighet inträffade i Wisby, känner de personer, som der finnas, och hvilka kunna vara lämplige, samt huruvida han icke skulle blifva tvungen att af andra personer derom skaffa sig underrättelse.
Jag kan ick,e inse att någon våda ligger uti det af Etsk. föreslagna sätt ali välja ledamöter.
Dessutom veta vi huru det tillgår när valen förrättas uti Stånden, samt att det är mycket lättare alt intrigera ibland 50 och 60 personer än ibland 12.
St. icke hafva något ansvar för valen, är det naturligt, alt de icke komma alt förrättas så noggrann!, som om Fullm:ge skulle hafva bestyret sig ålagdt.
Tersmeden omförmält, endast R. o. Ad:s ledamot är boende i Malmö, så skulle, om händelsevis bankoombudet genom sjukdom eller på något lagligt sätt blefve förhindrad att sin tjenst förrätta, det finnas ingen annan än R. o. Adis ledamot, som egde att tana vården om kassans angelägenheter och föra räkenskaperna.
Hittills har man icke ansett riktigt att lemna sådant bestyr åt en enda person.
Dessutom kan det hända, att då man är bunden inom läne-kont:ns distrikter, man icke alltid har tillgång på ledamöter af RiksStin.
Så skulle jag t. ex. tro att det på Gottland är brist på adelsmän.
Jag kan således icke, derföre alt R. o. Ad. på f. m. afslagit Utsk:s förslag röride tillsättningen af Banko-Diskont-Direkt:n, inse alt Ståndet äfven nu, i afseende på andra punkten, bör fatta enahanda beslut.
Jag är icke af samma tanke som Gr.
Gyldenstolpe, och skall börja der han slutade, nemi. 92 Deri 28 Oktober e. m. med låne-konlil i Malmö, sorn synes hafva föran ledi den ändring Uisk. föreslagit.
Man har sagt, att de 3 öfriga Ståndens ombud ho utom Malmö.
Men om dessa punktligt infinna sig i staden, och ordentligt förrätta sina göromål, så ser jag icke att låné-dislriktet eller Riket lider någon skada deraf all ledamölerne resa in till staden.
Om de, för sin del, vilja taga sig denna motion, må det vara dam förbehållet.
Då de bo på landel, är det troligt, att de icke blott känna förhållandena i staden, hvilket dock torde vara mindre nödigt, emedan R. o. Adis ledamot, samt Bankens ombud äro der bosatta, ulan förnämligast hvad som rörer landsorten.
Eftersom låuedistriktel omfattar äfven denna, så är det, enl. min tanka, desto bättre, att de jemväl hafva kännedom ora landlboernes ställning.
Om 3:ne' suppleanter finnas i Malmo stad, såsom man sagt, men jag dock icke vet, är det så myckel lättare att få Direktin fulltalig.
Huru skall det tillgå, om
Fullmige böra välja ledamöter i låne-kontm?
Kan man vänta sig alt Fullmige, skola hafva nog kännedom om persouerne i landsorten för att kunna välja de bästa.
Jag vill anföra exempel på huru det tillgår hos Fullmige, när Rankens Revisorer för låne-kontm eller Suppleanter för derstädes anställda Banko-ombud skola väljas.
När beskaffenheten af någon föreslagen person då efterfrågas, så säga de fleste Fullmige af 3 Stånd; vi känna honom icke.
Men någon eller några af det Stånd, till hvilket han hörer, pläga upgifva hans egenskaper, hvarefter de öfriga Ståndens Fullnuge rätta sig.
Slutföljden blifver då den, att del i alla fall är hvarje Stånd, som egenteligen utser sina ledamöter, fastän alla de öfrigas medlemmar jemväl i valet deltaga.
Ar del då icke bättre att hela R. o. Ad., Preste- Borgare- eller BondeSt., hvartdera för sig, väljer sina ledamöter, än att endast tre medlemmar af hvartdera välja och de öfriga Ståndens ledamöter dertill säga ja, emedan de icke veta hurudan personen är?
Man har sagt, att om Fullmige misstoge sig i sitt val af någon Direktör, så håller man sig naturligtvis till dem.
Men, såsom jag redan anmärkt, torde det icke blifva möjligt för dem, att pröfva den persons skicklighet, sora, boende i en aflägsen landsort, skall förrätta ifrågavaride göromål.
Hafva åter RiksStm i sin helhet valt hvar sin Direktör, bör man säkrare kunna antaga, alt någon medlem, som är hemma i den landsorten och som förmodligen gifvit anvisning på personen, har gjort det antingen på grund af egen bekantskap eller med moraliskt ansvar för upgifter från dem, som närmare känna förhållandet.
Gyldenstolpe har visserligen sagt, att han gerna ville åtaga sig ansvaret för ett felaktigt val.
Sådant vill jag deremot icke göra, ty dels skulle det för mig vara ganska påkostande, om jag begått ett misstag, hvarigenom jag skadat Banken, dels skulle det väcka förtrytelse icke blott hos det Stånd jag tillhör, utan äfven hos de andra, om jag genom min utsago vållat ett dylikt val.
Hvarföre skola Fullmige, som äudock hafva nog ansvar, äfven åtaga sig detta, då de, såsom jag tror, icke kunna vederbörligen fullgöra det updrag, hvilket dem sålunda skulle gifvas?
Den 28 Oktober e. m. 93 Jag anhåller följaktligen alt R. o. Ad. ville ogilla Utsk;s förslag, samt antaga den af Hr Wallenberg afgifna reservation, hvilken jag anhåller att en Kanslist måtte få opläsa.
Sedan härefter berörde af Hr Wallenberg afgifna reservation blifvit upläst, anförde Hr Printzensköld: Gr. Gyldenstolpe har begagnat sin dialektiska förmåga ända derhän, att han trott, alt jag skulle sakna kännedom om nu gällande föreskrifter, hvilken saknad skulle lända mig till föga heder.
Jag hade trott att Gr:n kunde taga för gifvet, alt jag, likaså väl som han, kände huru det tillgår vid val af Fullm:ge t låne-kontm, då R.
Och jag skulle till Gr:n vilja framställa den frågan, om icke Gnn vet, att domkapitlen äro af grundlagen ålagde att sammankalla R.
St., men deraf följer dock icke såsom regel, att denna myndighet alltid skall vidtaga åtgärden, utan utgör det ett undantagsfall.
Så förhåller det sig äfven, med det af Gr:n omnämnda fall, ty valen till Fullm:ge inom så väl Banken, Riksg:'s-Kont. och låne-konl;n ega rum dels inom Riddar h.-Direkt:n, hvad R. o. Ad. beträffar, dels inom KansliDirekt:ne i afseende på 2:ne Stånd, dels ock af Fullm:ge i Banken hvad ett annat RiksStånd beträffar.
Man bör således icke, .lill följe af en nödfallsutväg, hvilken måste ega rum, på det att platsen må kunna återbesättas, taga en dylik omständighet lill utgångspunkt för frågans bedömande.
Gr:n har icke'kunnat upgifva något enda skäl, som kan tilläggas mera kraft och mera giltighet för antagandet af Utsk:s förslag, än dem jag tillåtit mig anföra emot detsamma.
Den , siste värde talaren har äfven på ett klart och åskådligt sätt bevisat, att genom det nu gällande valsättet förrättningen sker på ett så tillförlitligt sätt, all något misstag icke kan ega rum, och det af del enkla skäl, att de RiksStånds ledamöter, som kunna ega personlig kännedom om dem, hvilka äro till ifrågavar:de befattDingar lämplige, äro från alla landsorter och äro således i tillfälle att lemna underrättelser, hvilka måhända hos Banko-Fulltmge kunna saknas.
Att Gr:n för sin del vill underkasta sig ansvaret för ett val betviflar jag icke, ty Gr:ns risk är dervid högst ringa.
Han nedlägger endast uti prot. sin reservation, i händelse majoriteten valt en annan än den han utsett.
Ur hvilken synpunkt man än betraktar saken, står det dock fast att det nuvande valsättet är för Banko-Fullm:ge icke allenast mest tjenligt, emedan det befriar dem från allt ansvar, utan äfven för Banken, såsom medförande större säkerhet.
När nu, under den tid låne-kont:n hafva existerat, erfarenheten visat, att de på ett noggrann!, tillförlitligt och författningsenligt sätt fullgjort sina skyldigheter, hvarigenom Banken icke lidit någon förlust, samt då härtill lägges, att
Fullm:ge befrias från all omsorg derom huru dessa val skulle försiggå, synes mig dessa omständigheter hafva bordt utgöra ett tillräckligt skäl för att förmå Gr.
Gyldenstolpe alt icke understödja det af Utsk. framställda förslag.
De som vilja genomdrifva den ifrågavande reformen, som synes mig onödig, hafva såsom det egentligaste skäl der - 04 Den 28 Oktober e. ni. till anfört den omständighet, sorn eger rum i afseende på Fullmtge i Malmö; men, på sätt jag redan haft äran - anföra, hafva de Direktörer i nyssnämnde stad, sorn bo på längre afstånd derifrån, sina Suppleanter dels boende i sjelfva staden, dels icke mer än £ mil derifrån.
Man har sagt, ali, om Banko-ombndet i Malmö sjuknar, så är det blott en Direktör, som kommer att hafva kassan om sin vård, men så är icke förhållandet, ty om ombudet får laga förfall, tillhör det Kamereraren alt, efter
Direktris förordnande, hvilket tillkännagifves Banko-Fullm:ge, tjensten förrätta.
Således ligger häruti icke någon våda.
Säkert är emellertid, att diskont-rörelsen gått dåligast i Stockholm, ty Banko-Diskontens förluster hafva gått till 4 proc., hvaremot låne-kont:ns endast till 2, samt alldeles ingen uti Wisby, sorn, då del erhöll sina penningar ifrån Banken, derutöfver bekom en summa af 4,000 R:< 1 r, hvilka, förda inom linien, ännu icke kunnat indi ifvås.
I afseende på en ledamots yttrande, rörande väljandet af Direktörer vid inträffande vakanser under Riksdagarne, har Hr Printzensköld uplyst, att sådant sker i afseende på R. o. Ad. af Riddarh.- Direkt:n, och beträffande de öfriga Stånden af deras KansliDirekt:r.
Hvad beträffar den framställda anmärkn:n, att del icke skulle finnas några adelsmän på Gottland, synes det, af de hos Riddarh.-
Direkltn förvarade tabellerne, ali de utgöra 23 och alt största delen bland dem äro tjenstemän, sä alt denna anmärkt), icke synes mig utgöra något skäl, som talar för reformen.
Jag skulle visserligen icke vara emot förändringen, om densamma vore nyttig, men då isaken hell enkelt beslår deruti, att tillämpa Reglem:tet, samt efter heder och samvete bedöma förhållanderna, hvilket hvarje rättsinnig person torde kunna göra, och då härtill kommer att förslaget innefattar den'besynnerlighet, att öfver den, som en gång erhållit förtroendet att vara Direktör, skall hvarje år röstas, huruvida han skall bibehållas på sin plats eller icke, så nödgas jag, på grund af alla'dessa skäl, fortfara i mitt yrkande af afslag å Utsk:s förslag.
Icke'1 torde det vara mycket värdt att tala om låne-kontit uti Wisby, emedan det, då dess verksamhet icke varat mer än 3:ne år, kan sägas ännu ligga i sinlinda.
Ehuru man således icke kan bedöma kont:s verksamhet, lärer dock icke, äfven under nyssnämnde korta lid, saknats anledu.-r till anmärkn., hvilket bäst bevisas derutaf, alt förvaltningen icke blifvit af BankoFullm:ge godkänd, eller decharge Direkt:n leornad, utan att de först infordrat utlåt öfver de anmärkn.-r, som af Revisorerne blifvit framställde.
Hvad beträffar den omnämnda förlusten, som genom BankoDiskonten upkommil, kan jag icke på något sätt tillegna mig den, emedan dessa förluster härleda sig från en tid af öfver 20 år sedan.
Går man på detta sätt tillbaka till en tid för öfver 30 år sedan, kan man möjligtvis komma till del resultat
Hr Bildt fram - Den 2S Oktober e. m. 95 ställt.
Jag tior dock icke, att onder hela den lid, Diskontens verksamhet varat, förlusten utgjort 4 proc.
Alt välja
Direktörer till låne-kont.-n torde enl. min tanka icke blifva svårare för Banko-Fullm:ge än för RiksSftn, emedan BankoFullro:ge äfven ega tillfälle till att skaffa sig kännedom om personernes duglighet, samt dessutom, enl. mitt förmenande, icke några sådana konsiderationer skola göra sig gällande, som inom RiksSt.-n, der det understundom inträffar att man, ulan afseende på en persons förmåga, likväl bibehåller honom såsom'Direktör.
Sådant är icke ulan exempel.
Hr von Hartmansdorff har, såsom skäl emot förslaget, omtalat, huru det tillgår, samt huru svårt det är för Fullmtge alt utvälja Banko-ombuden för revisionerna vid läne-kont:n, samt att man föreslår än den ena än den andra.
Det är naturligt att man måste föreslå några personer, för att man skall kunna Vela, åt hvilka man skall gifva sin röst, men jag kan icke inse, alt något dylikt förhindrar
Fullrmge att göra ett godt val.
Hädanefter skulle det icke blifva fråga om alt bestämt välja en Adelsman, Prest, Borgare eller Bonde, utan man gaf sin röst åt de personer, hvilka man ansågo vara de skickligaste och lämpligaste till Direktörs-platserna.
Icke botman väl, såsom en talare gjort, fästa sig vid den omständighet att, genom Ulsk:s förslag, Fullmtge få ett ökadt ansvar eller besvär, ty då man erhållit förtroendet att vara Banko-Fullm., samt detsamma emottagif, bör man väl icke undandraga sig äfv.en ett ökadt ansvar.
Är det dessutom icke bättre att ansvaret drabbar personer, sorn äro kände, än att, såsom nu ar förhållandet, man icke kan hålla sig till någon, ty då valen nu ske med slutna sedlar, kan man icke säga på hvem ansvaret af eli mindre godt val skall falla: hvaremot, om valet öfverlemnas åt Fullmrge, det slår i deras proh, hvem som deruti deltagit, och på hvilka således ansvaret hvilar.
Hr Bildt, sorn sökt visa, att allt hittills gått val vid låne-kont:n, har förundrat sig deröfver, att man vill åstadkomma någon förändring, samt anser att förslaget kommit såsom ifrån skyarne, men det är jilarl, alt ju mera industrien utvecklar sig i ett land, desto mera visar sig behofvet af skyndsamhet i behandlingen af sådana frågor, som under låne-koni:n sortera.
I fordna tider var det icke så noga med läne-ansökningarne, ty då fingo de en längre eller kortare lid ligga och vänta på sammanträdena, men då man nu i landsorterna häröfver fört klagomål, hafva förslag blifvit framställde derom, alt sammanträdena skulle ske oftare än som hittills varit förhållandet.
En stor svårighet upslår derigenom för de af Stånden valde ledamöter, som äro spridde i distriktet, att komma tillsammans.
Och ju oftare
Direktma komma tillsammans, desto svårare blifver det för ledamöterne att följa roed ärenderna, samt äfven nödvändigt, att det finnes ledamöter, som åt ärenderna kunna egna sin upmärksamhet, hvilket nu deremot icke kan vara förhållandet, när ledamöterne bo långt aflägset, samt behandla det hela blott såsom en bisak.
I de flesta fall torde så vara förhållandet.
Det är för att förekomma dylikt och för att be-> 96 Den 5J8 Oktober e. m. reda sammanhållighet åt dessa styrelser, sora förslaget blifvit frarnställdt och alldeles icke, såsom Hr Bildt förmenat, lill följd af något hugskott.
Gyldenstolpe ådagalagt, är det troligt alt en större säkerhet för goda val förefinnes deri, att Fullm:ge 'dem förrätta, enär de, utom intresset för sjelfva saken, ega ett moraliskt ansvar att utse de dugligaste personerne, då deremot, beträffande valen inom RiksSlm, den väljande, vid den slutna sedelns öfverlemnande, är fullkomligen fri frän allt ansvar, samt det dessutom beror på en lyckträff, om den ena eller andra blifver utsedd.
Jag vill visserligen gerna medgifva, att inom det Stånd jag tillhör, hafva valen gått ganska bra, samt att man icke kan säga, att, mig veterlig! åtminstone, några intriger varit å bane; huruvida så äfven varit förhållandet hos de öfriga Stånden lemnar jag derhän.
Jag har hört betydliga klagomål anföras i det hänseendet.
Då jag tror att man icke alltid kan räkna på att få duglige personer utsedde, när valen skola försiggå uti en så stor församling som ett RiksSt., utan att de böra npdragas åt en auktoritet, som är mindre talrik, samt derjemte eger en moralisk ansvarighet för sitt förfarande, tillstyrker jag vördsamt bifall till Utsk:s förslag.
* Hr von Hartmansdorff:
Jag instämmer med den leda mot, som yttrat, att dä man icke har något alt klandra i den nuvar:de ordningen, bör man låta henne vara sådan hon är.
Man har ändå tillräckligt att göra med ändringar, utan att vidtaga onödiga.
Man har anmärkt att Wisby låne-kont. icke bättre skött sina saker, än att Fullm:ge vägrat det decharge.
En sådan vägran har v verkligen ägt rum; men anledningen var af så ringa beskaffenhet, att jag icke en gång minnes hvad hon innebar, till följe hvaraf jag icke heller kan omtala henne för R. o. Ad.
Väl har man yttrat, att örn Fullmtge korame alt välja, skulle ansvaret drabba personer, som man känner; men om Fullm:ge befinna sig, på sätt jag sökt visa, i den ställning, att de icke kunna på annat sätt förrätta valen, än genom förlitande på andras utsago, hunt skola då R.
St. kunna utkräfva något ansvar?
Följden blifver förmodligen den, att man klandrar deras åtgärd, utan att kunna med skäl draga dem till ansvar.
Hvarföre skall man då yrka en sak, som i och för sig sjelf icke medför någon säkerhet?
Man har påstått, att när låne-rörelsen blifver betydligen utsträckt, och sammanträdena ske oftare, vore det så mycket nödvändigare, att Fullmtge förrättade valen.
Om Direktms sammanträden hädanefter blifva tätare, så hafva ju Fullmige och Ulsk. föreslagit att arfvodena skulle blifva större, hvarigenom vedergällningen blefve svarande mot det ökade besväret.
Härefter måste de, soga åtaga sig
Direktörs-befattniugen vid låne-kout:n, rätta sig.
Finna de aflöningen för ringa och ansvaret för stort, så afsäga de sig befattningen.
Det Den 28 Oktober e. m. 97
Det har blifvit anmärkt, att
Direktörerna i Låne-kont:n behandla sina befattningar såsom en bisak.
Kan man begära annat, när R.
St. för besväret beviljat 250 R:dr.
Ingen lärer väl kunna göra det till en hufvudsak, för hvilket han så obetydligt aflönas.
Ja, äfven om R.
St. gåfve 666
R:dr 32 sk. lärer väl ingen vilja uteslutande egna sig åt detta bestyr, ty han måste hafva något mer alt lefva af.
Det år således, enl. min tanka, öfverdrift i de anspråk man gör, då man icke rättar aflöningen derefter.
Jag fortfar således i mitt yrkande, att R. o. Ad. måtte, med ogillande af Utsk:s förslag, antaga Hr VVallenbergs reservation, som för Ståndet blifvit upläsen.
Hr Bildh
Man har under diskussionen yttrat, att decharge blifvit vägrad Direktm i Wisby.
Detta har skett under Juli månad innevande år, och då jag den tiden befann mig i hufvudstaden sysselsatt med Riksdags-göromål, har jag icke någon närmare kännedom derom, men, efter de enskilta uplysningar jag erhållit, skulle anledmn håfva varit den, att Revisorerna anmärkt, att till deras kunskap kommit, alt Direkt:n icke lemnat högre lån än 1,000 R:dr.
Alt något sådant inträffat, när del varit brist på penningar, är visserligen möjligt, men jag betviflar högeligen, att ett dylikt beslut linnes i Direkttns prot. intaget.
Således lärer den anmärknm icke vara af någon betydenhet.
Jag fortfar uti mitt yrkande å afslag.
Då nu öfverläggningen ansågs fulländad, framställde Hr Gr. o. Landtm., hurusom å förevande punkt blifvit yrkadt, dels bifall, dels afslag, dels ock af Hr von Hartmansdorff afslag med antagande af de emot ifrågavar.de punkt svarande 5 första momme af det, i Hr Wallenbergs, Utsk:s Betänk, bifogade reservation, förordade förslag.
Hr Gr. o. Landtnäs härefter, först till bifall å förevande punkt och sedermera lill afslag derå, samt antagande af de emot densamma svarande 5 första momme af det i Hr Wallenbergs reservation förordade förslag, framställde proposrr besvarades med blandade Ja och Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, ånyo hemställde om R. o. Ad. behagade bifalla Utslcs i denna punkt gjorda förslag, samt, efter denng proposms besvarande med Ja och .Nej, förklarade att han ansåg
Hr Printzensköld begärde votering..
Landtm, frågade hvilken kontra-propos. önskades af Hr Printzensköld, som endast yrkat afslag, hvarefter Hr Prim zensköld yttrade:
Jag får tillkännagifva, att då jag, under önskan, det R. o. Ad. måtte förblifva vid det gamla stadgandet, yrkade afslag å Utsk:s förslag, instämde jag till alla delar med Hr von Hartmansdorff, emedan Hr Wallenbergs reservation, hvilken han förordar, är ord för ord lika med 1111 gällande stadgande i Banko-Regiuet. 14 H. 7 98 Den 28 Oktober e. m.
Den~som bifaller,* 2:dra punkten af BankoUtsk:s Mern.
M 66, röstar Ja; den det ej vill, röstar |J Nej; vinner
Nej, afslås nämnde punkt och antager R. o.
Ad. de emot densamma svarande 5 första momme af det i Hr Wallenbergs reservation förordade förslag.
Vidjvoteringens slut befunnos rösterne hafva utfallit som följer:
Nej — 29. 3:dje punkten.
När R. o. Ad. afslagit den 2:dra punkten, torde det väl falla af sig sjelft, att ingen annan åtgärd åter står, än alt lägga den nu föredragna 3:dje punkten lill handliugarne. R. o. Ad. fann förevande punkt, i följe af det i afseende på andra punkten fattade beslutet, hafva förfallit. 4:de punkten.
Frågan om denna tjensts tillsättande, har redan, till en del, blifvit behandlad, då R. o.
Ad. gillade BankoUtsk:s förslag i fråga om kassa-afdelningens ordnande.
Men som ärendet då endast i förbigående förehades, torde man nu böra fästa sig närmare vid frågan.
Förslaget att anställa en
Diskont-kassör, som utgör en nyhet både för Diskont-Direkt:n och Fullm:ge, har i Utsk. upkommit utan att någon af nyssnämnde myndigheter blifvit deröfver hörd.
Följden har varit, att förslaget ttpgjorts, ulan att man tagit i öfvervägande de svårigheter, som ställa sig i vägen för den fördels åstadkommande, hvilken Utsk. velat åt allmänheten bereda.
Då man icke velat tillåta, enl.
Fullm:ges förslag, att i kassa-afdelningen hädanefter må, i st. f. 4, finnas 3:ne, utan blott 2 expeditior.s-kassöreiy så var del nödigt alt, på något vis, ersätta den 3:dje.
Dä ansåg man sådant kunna ske, genom en
Diskont-kassörs tillsättande, hvarigenom allmänheten skulle slippa i Depositions-afdelmn vänta på expedierandet af de för Diskontverkets räkning gjorda insättningarne eller utgifna assignationer, utan i stället få genast inbetala, eller uttaga kontanta medel hos Diskont-kassören.
Men jag tror mig kunna visa, att icke någon tid härigenom besparas allmänheten, utan att hon tvertom råkar i motsatta olägenheter.
Jemlikt Fullm:ges förslag, hvilket icke blifvit af Utsk. så omständligt framställt, att R. o. Ad. torde hafva deraf fått erforderlig kännedom, skulle omsättnings-lånen i Diskonten inbetalas såsom hittills.
För Handels-Diskontens räkning Den 28 Oktober e. m. 99 samt på kassa-krediliven skulle insältningarne ske genom kassaatlester, hvilka, med förbigående af deposilions-afdelnm, skulle mottagas af Diskont-Kamreraren.
Della hade åsladkommit lättnad både för allmänheten, som derigenom sluppit vända sig lill depositionsa(deln:n, och för Diskont-Kamreraren, som då icke behöft mottaga och räkna penningar.
Efter Uisk:s förslag slipper visserligen insättaren vänta på- penningarnes upräknande i expedilions-kassorna.
Men i stället skall han få vänta så mycket längre hos Diskont-kassören, der tilloppet blifver större och utrymmet mindre.