Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Mig synes frågan bero på undersökning, huruvida man anser export af tackjern fördelaktig eller icke.
Alla de ledamöter, som voterat för tillåtelse att utföra tackjern, böra således här votera för den lägre tullen; de andra åter för den högre tullen, som förekommer export.
För min del tror jag, att vi genom förbättrade methoder snart skola få öfverflöd på tackjern, och att man således bör befordra exporten deraf i form af kanoner och hällar, sedan vi genom det fattade beslutet äro bundna vid förbud mot dess utförsel i vanlig form.
Jag voterar således för den lägre tullen.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas på eftermiddagen kl. 6.
Medan voter:spropos:n uppsattes, tillkännagaf H.
Ex, Hr Gr. o. Land tm., att, sedan R. o.
Ad. vid riksdagens början åt H. Ex. öfverlemnat att utse de ledamöter af Ståndet, hvilka borde i Talmansconfereucerna deltaga, och H. Ex. då till en af dem utsett Frill.
Palmstjerna, Garl Otto, inen han nu för en längre tid från riksdagen afrest, hade H. Ex. efter honom anmodat Gr. Posse, Arv., att i nämnde confereneer deltaga. H. Ex. tillkännagaf äfven, att secreterare!! uti Svenska Academien till II.
Ex. öfversändt åtskilliga billetter till Acajityniens högtidsdags sammankomst d. 20 dennes, hvilka kun - Den 16 December f. m. 2£7 de lios ilidd.fiscnlen erhållas af de ledamöter, som önskade nämnde sammankomst bevista.
Upplästes till justering följande voter:spropos:n:
Den, som anser, att utförseltullen å kanoner, stycken, nickhakar och mörsare, ostämplade och oborrade, samt hällar öfver if tums tjocklek bör bestämmas till 4 i:dr skeppundet, voterar ja; den det ej vili, voterar ne,; Vinner nej, kommer tullen å ofvannämnda artiklar att bestämmas till 2 rtdr 24 s^:r skeppundet.
Under voteringen hade H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, bortgått samt aflemnat klubban lill Gr. Posse, Arv. Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 27.
Nej — 9.
Jern! gamla casse rade kanoner och bomber; grytor och kittlar, hällar af i| tums tjocklek och derunder, kakelugnar, lod och lödjor till vigter, stolpar till gallerverk och ledstänger dertill, gjutgods till machin er ier och delar deraf, samt slussportar; allt annat gjutet arbete, ej specificera dt.
Utskts tillstyrkanden såväl rör:de införsel- som utförseltullen bi föl lös. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, återkom samt emottog klubban.
Jernankar# och an kar flyn, införseltull.
Frih. Kantzou:
Tullcoinmitte'en har föreslagit, att utförseltullen för ankare och ankarflyn må vara fri, och deri instämmer jag för min del samt anhåller oin Hr Gr. o. Landtmis propos. derå. R. o. Ad. beslöt, att denna artikel skulle vara fri från utförseltull.
Jern: draggar, arni bultar, hammare, roderjern, skeppsknäu och smedjestäd, större eller mindre: i n fö r se 111111, Utsk:s förslag bifölls.
Sam iu a artikel, u t f ö r s e 11 u 11.
Äfven här tillstyrker jag, i likhet med Tullcommitteens förslag, tullfri utförsel. a43 Den >6
December f. m. H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll
Utskrs förslag till utförsellull å den nu föredragna artikeln.
Ex. hemställde, om R. o. Ad. ansåg samma artikel böra vara fri från utförsellull.
Jag finner ingen princip deri att låta utförseln vara alldeles fri, utan tror, att man å hvarje artikel bör sätta åtminstone någon tull, för att i tullräkenskaperna hafva någon controll på beloppet af hvad som utföres, hvilket i statistiskt hänseende är af mycken vigt.
I g:de punkten af de antagna hufvudgrunderna stadgas: att ali product af in lie ms k konstflit må kunna utföras, antingen tullfritt eller mot den lägsta möjliga tullafgift.
Jag hade för min del önskat, att de bär förekommande orden: eller mot den lägsta möjliga tullafgift, kunnat alldeles uteslutas.
Jag biträder således i afseende på den anmärkta utförseltullen för nu ifrågavar. artikel Frih. Kantzous mening, helst det dessutom skulle utmärka en alltför stor inconsequens, om R. o. Ad. bestämde någon utförseltull för draggar och armbultar m. ni., sedan ankare och ankarflyn blifvit förklarade kunna tullfritt utföras.
Jag är förekommen af Hr Stuart och anser consequensen oundgängligen fordra samma beslut här, som i afseende på den näst föregående artikeln.
Hvad principen angår, får jag blott svara Hr af Billbergh, att nödig controll för kännedomen om beloppet af hvad som utföres i allt fall ganska lätt kan erhållas, då exportören måste inför vederbörande tullkammare förete bevis om varans inhemska tillverkning.
Jemte det jag icke kan antaga Hr Stuarts sats, att all product af inhemsk konstflit bör fä tullfritt utföras, kan jag ej inse något skäl, hvarföre denna artikel skulle vara alldeles fri, så länge man behåller utförseltull för flera andra artiklar.
Jag skall således begifva mig dertill, att utförseltullen å draggar och armbultar m. m. må nedsättas från 32 sk., som Utsk. föreslagit, till 24 sk.; men att borttaga alf utförseltull kan jag ej medgifva.
Jag kan ej inse något skäl, hvarföre R. o. Ad. för artikeln jern skulle göra ett undantag från den allm. regeln, att förädlade varor böra vara fria från utförseltull.
Tvärtom gäller här det ytterligare skäl för regelns tillämpning, att ingen annan fabriksnäring skattar sä mycket till staten som jernhandteringen.
Jag medgifver visserligen, att en stor betänklighet består i den inkomst, som på detta sätt frän - Den 16 December f. m. >49 frångår staten; men för principens skull tror jag, att man ej bör göra afseende härpå.
Jag tviflar ej, att de värda talarne, som nu yrka på tullfri utförsel, skola consequent påyrka sin sats afven i andra fall, ehuru detta torde medföra sina svårigheter; och jag anhåller att få fästa uppmärksamheten derpå, att om man endast vill följa den allm. grundsatsen, att alla förädlade varor böra vara fria till utförsel, bör äfven stångjernet vara fritt.
Men Ulskrs förslag är icke grundadt blott på en theori, utan afser äfven att skaffa inkomster åt staten, och delta är hufvudsaken efter min åsigt.
Vill man deremot anse den statsoeconomiska sidan som hufvudsak, så hemställer jag, hvar de i3o,ooor:dr skola tagas, som nu ingå i exporttull för stångjern.
Jag utber mig, att man måtte hafva anstånd med tillämpningen af sina theorier, åtminstone intilldess man visat, hvarest staten kan fä sin rembourse.
Den nu förevar, frågans afgörande är af alldeles ingen vigt i hänseende till dess inverkan på statens inkomster, helst det är upplyst, att årliga exporten af i fråga var. varuartikel blott uppgår till i3o Sk&.
Det är således utan all farhåga för den härigenom uppkommande statsbrist, som jag fortfarande yrkar, att utförseln af draggar och armbullar m. m. må blifva fri från tullafgift, på sätt som R. o. Ad. redan beslutat i afseende på ankare.
Hvad åter stångjernet angår, skulle jag äfven yrka tullfri utförsel deraf, derest icke bruksägarne blifvit tillerkänd den fördelen, att tackjern vore till utförsel förbjudet, för hvilken högst vigtiga, ehuru, efter min åsigt, obilliga förmån jag anser dem både böra och kunna betala någon motsvarande afgift till staten.
Jag hoppas emedlertid, att export af tackjern framdeles skall blifva tillåten, hvarefter jag, för min del, skall yrka borttagandet afall utförseltull å stångjern.
Hvad ersättningen för den härigenom minskade tullinkomsten vidkommer, lärer den lätteligen kunna beredas genom ökning af tullen för colonialvaror.
Min princip är den, att man bör så mycket som möjligt lätta en betungad näring, helst det är en alldeles falsk grundsats i jernharidteringen, att man kan taga sin skada igen genom ökad tillverkning.
För öfrigt, och då man frågat, hvar staten skulle få sin ersättning, får jag blott hänvisa till II. 0. Ad:s redan fattade beslut om tullen å caffe, som blifvit förhöjd till 4 sk-> och beslutet i afseende på socker, hvarå jag förmodar, att tullen likaledes kommer att höjas till ett belopp, som vida öfverstiger den här ifrågasatta nedsältningen.
Jag gillar fullkomligt
Ilr Stuarts sats, att stångjernet äfven borde vara 17 IL 3 a
Den 16 December f. in. fritt, men att det har sin ersättning i förbudet mot utförsel af tackjern, och att detta således först bör försvinna.
Från dessa allm. satser, hvarpå mau tillfälligtvis inkommit, återgår jag till det förevar, timnet oell förenar mig till alla delar med Frih. Kantzoit.
Hr Lefrdn:
Den tull, som Hr af Billbergh föreslagit, lärer göra omkring £ proc., enär tullvärdet är upptaget till 60 r:dr pr Skål; och jag hemställer, om en sådan tull kan anses högre, än näringen förmår bära.
En värd ledamot, Hr Lagerhjelm, har riktigt fästat uppmärksamheten vid det oformliga deri att vilja i tulltaxan uppgöra ett statsoeconomiskt system.
Sådant later sig ej göra; men å andra sidan är det klart, alt alla sådana artiklar, som produceras utöfver landets behof, både kunna bära en exporttull och böra beskattas, 0111 man ej vill gynna den ena näringen på alla öfriga samhällsclassers bekostnad.
Efter Hr Stuarts sats skulle det vara riktigt, att, då omständigheterna föranleda till förbud mot spannmålsutförsel, man likväl tillät, att mjöl tullfritt utfördes; men hvar och en finner orimligheten deraf, och huru angeläget det således är att hålla sig vid den enda frågan; hvad näringen kan bära.
Ilr Lagerhjelm:
Så mycket jag annars yrkar på principsenlighet i de åtgärder, som vidtagas, anser jag det likväl gränsa till omöjlighet att få en fullt principenlig författning i detta ämne uppgjord inom RiksSim och knappt i Utsk.
I Tullcommitteen sökte man att vinna detta ändamål genom beräkningar, hvad hvarje nedsättning eller förhöjning skulle gifva för resultat i inkomster; men jag hemställer, huru det är möjligt att här ingå i sådana beräkningar.
Man åberopar beslutet om ökad tull å caffe såsom ersättning för den nedsättning, som man nu yrkar; men om det ej iyckades att göra det förra beslutet gällande i de öfriga Stånden, skulle ju resultatet kunna blifva en nedsättning i det hela^ Min önskan är derföre, att man söker komma ifrän saken på ett lättare sätt, än att vid hvarje särskild punkt åberopa principen Hr Hjärne: jag vill blott erinra, att om de liberala theorierna göras gällande i all den utsträckning, som vissa talare deråt gifvit, skulle lätt én missräkning i statsbristsumman kunna uppstå.
För min del tror jag, att en missräkning redan ägt rum i afseende på brähnvinsskatlen, och om man nu gör nedsättning i Utsk:s förslag till tulltaxa, är det gifvet, att bristen blir ännu större.
Jag tror för Öfrigt det icke vara consequent att tala om Sveriges alltför dryga beskattning och ändock ej vilja tillåta dess öfverflyttning så mycket sorn möjligt till indirecta skatter.
I anledm af Hr Lagerlijelrns yttran - Den 16
December f. m. de vill jag blott upplysa, att exporten af draggar och armbultar m. m. i medeltal utgjort i3o Skäf och högst uppgått till 2i3 Sk$, hvaraf man således lätt kan finna, huru mycken inkomst skulle förloras genom fri utförsel af denna artikel.
Med afseende på obetydligheten af detta belopp biträder jag gerna för min del, att artikeln ina blifva tullfri såsom en uppmuntran för fabricationen deraf.
Jag finner äfven, att Tullcommitte'en föreslagit detsamma, och förmodar, att det skett på samma grunder.
H. Ex, Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade besluta, att den nu föredragna artikeln borde vara fri från utförseltull.
Jag anhåller, att propos. först framställe^ till bifall å Utsk;s betänk. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag till utförseltull på denna artikel.
Eopades ja och nej.
Jag får hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla, att propos. nu må framställas på det förslag, jag tagit mig friheten att göra, eller att utförseltullen för draggar och armbultar m. m. bestämmes till 24 sk Hr Hjerta:
Jag får i anledn. af Hr af Billberglis begäran erinra, alt Frih.
Kantzous förslag blifvit frainstäldt föle Ilr af Billberglis, och att propos. derå således nu bqr följa i ordningen.
Efter förnyad propos. beslöt R. o. Ad., att den nu föredragna artikeln skulle vara fri från utförseltull.
Jern: stång-, platt, f tum tjockt och deröfver, under 12 tums bredd, af större elier mindre längd, fyrkant öfver -f tum, längre eller kortare? införseltull.
Då jag är af den öfvertygelse, att Tullcommitte^ens förslag till införseltull å stångjern är det inest lämpliga, anhåller jag, för att bereda brukshandteringen någon fördel, hvaraf den synes vara i behof, om propos. till bifall å Tullcommitle'ens förslag i denna del.
I Tullcommitte'en stadnade man i det beslut, att införsel af stångjern skulle fortfarande vara förbjuden; och jag tillstyrker för min del, att R. o.
Ad. må antaga detta beslut.
Ilr Hjerta:
Jag kan ej annat än vidhålla min förut gjorda anmärka., att stångjern bör vara lill införsel tillätet emot en tull af 4 r:dr, helst ingen kan komma att lida derpå, enär vårt jern i allt fall alltid kan med fördel exporte - D«n 16 December f. m. ras, och det endast kan blifva fråga om import af sådana utländska sorter, som erfordras för vissa särskilda ändamål.
Hvad åter vidkommer den siste talarens förslag att helt och hållit förbjuda stångjern till införsel, inser jag intet skäl dertill; och det skulle dessutom strida emot den af R. o. Ad. redan antagna princip att icke stadga förbud för någon artikel utom för tackjern.
I anledn. af den siste talarens yttrande får jag för min del tillstyrka, att införseltullen må blifva sådan, Utsk. föreslagit, d. v. s. 8 r:dr, helst delta öfverensstämmer med den i allmänhet antagna principen att bestämma en införseltull af 5o pioc. för alla sådana artiklar, som hittills varit till införsel helt och hållet förbjudna.
Då det för öfrigt beror på K.
M. att i allt fall nedsätta tullen, om sådant skulle finnas lämpligt, vet jag ej, hvartill det tjenar alt här tvista om den saken.
Vida värre vore, örn tullen nu bestämdes för lågt, ty detta skulle möjligen kunna afhålla Regeringen från att . alls medgifva någon tillåtelse till införsel.
Frih. Rantzou instämde med Gr. v. Fersen.
Jag anser denna fråga så vigtig, att det torde förlåtas mig, om jag icke kan taga i betraktande det uppehåll i tid, som denna discussion medför.
Jag ber alt få fästa uppmärksamheten derpå, att det med en införseltull af 8 r:dr blir alldeles omöjligt att införa utländskt stångjern, äfven då man deraf kan vara i behof för något särskildt ändamål, der t. ex. det
Engelska jernet genom arbetssättet har företräde framför det Svenska.
Deremot skulle sådant väl kunna löna sig med en tull af 4 r:dr. I anledn. åter af Gr. v.
Fersens yttrande vill jag blott erinra, att jag, i motsats emot honom, tror ett stadgande i denna del från R.
St:s sida vara väl behöfligt, emedan missförstådda interessen säkerligen annars skola göra allt, för att hos Regeringen förekomma all tillåtelse till införsel af utländskt stångjern.
Då en ledamot önskat, att man måtte gifva skäl för sin åsigt, vill jag med få ord uttala skälen för min.
Jag anser Svenska jernhandteringen just nu stå på punkten att frångå det föråldrade system för handteringens bedrifvande, som hittills ägt rum, och denna tidpunkt amf vigt för hela landet, då man besinnar, att det är fråga om en näring, som är utbredd på fjerdedelen af Rikets yta.
Men kan något otjenligare finnas, än att just du näringen är på väg att omskapa sig sjelf och således som mest är i behof af skydd och capital, kan något otjenligare finnas, säger jag, än att just i en sådan tidpunkt fråntaga näringen det skydd, den hittills haft?
Ville _man blott vänta något litet, så är jag öfvertygad, alt den tidpunkt icke skall vara Den 16 December f. m. 253 långt aflägsen, då detta skydd icke mera skall behöfvas.
Jag medger väl, att
Engelska jernet för närvar, är i vissa afseenden tjenligare än det Svenska: men att nu underlätta införandet deraf skall otvifvelaktigt för Svenska bruksidkaren medföra den följd att i hög grad motverka lians bemödanden både för nedsättning i tillverkningspriset och för varans förbättrade qualitet.
Den af Utsk. föreslagna införseltull bifölls.
Hrr Hjerta, Stuart och Dalman reserverade sig emot detta beslut. t Samma artikel, u t f ö r s e 11 u 11.
Under åberopande af livad jag nyss nämnde, anhåller jag om den propos., att utförseltullen å stångjern må; i enlighet med TuIlcommitte'ens förslag, bestämmas till 16 sk.
Jag är förekommen af den siste talaren och förenar mig med honom på samma grunder, som jag nyss anfört mot underlättad införsel af utländskt jern.
Jag delar deras öfvertygelse, som tro, att den nuvar.
exporttullen å stångjern är för hög, särdeles med afseende på varans numera fallna värde; men jag kan derföre ej ingå på en nedsättning ända till 16 sk., utan vågar vördsammast föreslå, att utförseltullen må bestämmas till 24 sk., såsom en lämplig medelväg.
Troligen qvarblifva de öfriga Standen vid Utsk:s förslag, och om vi gå till en motsatt ytterlighet, fruktar jag, att vi tappa i förstärkta Utsk.; hvaremot vi möjligen der kunna vinna, om vi hålla oss vid ett medium af 24 sk.
I enlighet med den princip, jag förut påyrkat, anhåller jag om propos. på 16 sk. utförseltull för stångjern och är för öfrigt förekommen af Gr. v. Fersen, med hvilken jag instämmer.
I Tul!committe'en ansåg man näringens behof fordra fri export eller ingen utförseltull; men man bestämde den dock till 16 sk., med afseende på statens behof af inkomster.
Af samma skäl vågar jag ej heller för niin del gå längre än Tullcomniittceu, men finner också intet skäl att gå derutöfver.
Ilr Lefre'n: Jag instämmer i den princip, som Frih. Rantzou framställt, att nemi. syftemålet vid tullafgifternas bestämmande bör vara att så litet sorn möjligt betunga exporten af förädlade varor.
Här förekomma dock tvenne omständigheter, sorn måste tagas i betraktande: den ena är statens behof af tullintrader, och denna sida af saken har redan klart och fullständigt blifvit utvecklad af Hr Lagerhjelm; den andra omständigheten är, att förhållandet blir 354 Den 16 December f. m. belt annorlunda, då man besinnar, att största delen af Svenska jernet icke utskeppas för Svenska köpmäns rakning.
Det är nemi. bekant, att J af vår jernexport går för utländningens räkning, som redan förut blifvit ägare deraf, och hvarje nedsättning i exporttullen blir således utländningens vinst.
Jag tillstyrker på dessa skäl bifall till Utsk:s betänk.
Frih, Klingspor, Maur.:
All exporttull på förädlade varor är oformlig, och så länge den bibehålies, skola vi aldrig kunna tälla med utländningen, som uppmuntrar till export genom exportpremier.
Men som statens behof af inkomst äfven måste tagas i beräkning, tillstyrker jag, att utförseltullen å stångjern må bestämmas till 16 sk. Frih, Rantzou:
Såsom svar på Hr Lefre'ns anmärkn., att en nedsättning icke skulle komma Svenska köpmannen till godo, får jag förklara, att jag med den lägre tullen afser landets interesse och icke blott köpmannens, Hr Dalman:
Det är ett misstag af Hr Lefre'n, då han tror, att vinsten af nedsättning i exporttullen å stångrjern skulle stadna hos utländningen, ty jernpriset på vår marknad beror dels på utländningens behof och efterfrågan, dels förnämligast uppå jernpriset å den utländska marknaden; och det så betydliga sänkta priset på Engelska jernet å verldsmarknaden är den förnämsta orsaken till vårt jerns nuvar. låga pris.
Om nu exporten blir tullfri, men jernpriset bibehåller sig på den utländska marknaden, är det således gifvet, att utländningen kommer att betala lika mycket som nu för jernet, och att den nedsatta tullen blir en vinst för vår industri och vår handelsvåg.
Jäg tillstyrker en utförseltull af 16 sk. pr Skåf, Frih. Tersmeden, Wilh. Fredr.:
Jag har begärt ordet för att besvara Hr Lefre'ns yttrande, att en tullnedsättning blott skulle komma utländningen till godo; jag är dock numera förekommen af Hr Dalman och kan ej finna annat, än att Hr Lefre'ns sats förutsätter, att utländningen icke skulle kunna räkna, om han ej vid prisets bestämmande tager i beräkning verkan af 16 sk, till eller frän i tullen.
Hvad sjelfva saken för öfrigt angår, är jag af den tanka, att alla exportvaror böra vara tullfria; men som påyrkandet af denna sats troligen ej skulle leda till något resultat, förenar jag mig med dem, som här yrkat en tull - bestämmelse af 16 sk, Hr Lefre'n:
Visserligen är förhållandet sådant, alt saken i sjelfva verket beror vid prisets bestämmande på en addition eller subtraclion af skillnaden i tullen; men jag tror, att den följd, som jag framställt, ändock icke skulle Uteblifva.
Jag åberopar härom Frih, Kantzou’s erfarenhet, och hemställer, örn det ej är förhållandet med de flesta jernköp, att när utländningen här har en commissionär, förfrå - Oen 16
Decomber f. m. gar lian sig först, huru stor tullen nu är, och då coromissionären härtill svarar, att den blifvit nedsatt 20 sk., säger utländningen: som omkostnaderna nu äro 20 sk. mindre, påräknar jag att få jernet för 20 sk. bättre pris; och det är gifvet, att bruksidkaren ej får mer än förr och alt vinsten blir utländningens.
Jag anser mig skyldig att upptaga Hr Lefréns till mig ställda Uppmaning, och får i anledn. deraf förklara, att jag anser det för Sverige likgiltigt, örn Svenska jernet exporteras på commission eller icke.
Exportören väljer i detta afseende det sätt, som han anser för sig fördelaktigast, och det är sahnt, att största delen af vårt jern nu skeppas på commission; men jag kari icke tro ulländningens commissiönärer vara så allsmägtiga, att de skulle kunna betaga bruksidkaren dess fördel af en tullnedsättning.
Om mari antager Hr Lefréns sats, att jernpriset faller genom minskad tull, skulle deraf följa, att detta pris kornroe att stiga genom ökad tull; men så är det icke, ty en ökad tull skulle blott leda till att förstöra vår jernhandléring, genom att minska den redan nog ringa vinsten å tillverkningen.
Så länge nemi. utländningen kan få jern äfven från andra ställeri ari Sverige, är det tydligt, att lian ej kan tvingas att bär betala allt, hvad man begär, utan betalar han i allt fall blott efter varans relativa värde på verldsmarknadeO; Således faller priset ej heller genom en tullnedsättning.
Det är visserligen beklagligt för våra bruksidkare, att så få af dem sjelfva kunna sälja sitt jern, af brist på förlag; men då priset i verldshandel är, oberoende af tullen, bestämdt, lära de valej vara så enfaldiga, att de icke för egen del draga fördel af en tullnedsättning.
Det kan för öfrigt vara likgiltigt, hvem som får vinsten, antingen bruksidkaren eller köpmannen, ty landet har alltid vinsten af en större jernexport och större öfverskott af vexlar till betäckande af importen.
Jag instämmer för min del med Hr Lefrén, och vill blott erinra, att den nu ifråga var. tullnedsättningen skulle verka till en nedsättning i tullinkomsterna af mer än 100,000 r:dr.
Jag har visserligen intet emot, att jernverken få all möjlig lättnad; men jag måste äfven taga i betraktande statens behof af inkomster.
Jag vet väl, att man säger: detta är en inskränkt åsigt till sin princip; men då fråga är om de directa skatterna, hör jag icke detsamma sägas.
Jag röstar för Utskts betänk.
Om man anser den föreslagna lindringen i utförseltullen å stångjern komma hvarken bruksidkaren eller Svenska köpmannen, utan endast den utländske handlanden till godo, inser jag ej skälet, hvarföre man icke påyrkar och bestämmer denna tulls förhöjning ända till id a56 Den 16 December f. m. r:dr Sk®.
Det synes dock vara obestridligt, att en sådan tull äfvensom hvarje tullförhöjning skulle skada näringen och vara menlig för dess idkare, 'samt att följaktligen motsatsen häraf eller hvarje nedsättning i utförseltull är förmånlig för densamma.
Jag anser det för öfrigt icke heller vara lämpligt och välbetänkt att åstadkomma ökade intrader för statsverket genom hög beskattning på näringarnas och konstflitens produeter, enär man härigenom minskar sjelfva förmågan till produetion, hvilken ar den enda säkra grundvalen för ett samhälles stigande och fortfarande välstånd.
Jag fäster emedlertid, på sätt jag tillförne yttrat, mindre vigt vid denna fråga, så länge bruksidkarne, i följd af det stadgade förbudet mot tackjcrns utförsel, äro försäkrade att erhålla sitt behof af denna rudimaleria till det pris, som de behaga bestämma.
Men för att consequent fullfölja den bana, Ståndet förut beträdt genom antagandet af Tullcommitte'eus förslag i afseende på de föregående punkterna af artikeln jern, tillstyrker jag, att R. o. Ad. måtte jemväl bifalla, hvad Frih. Rantzou, i Öfverensstämmelse med bemälda committé', rörtde utförseltullen å stångjern föreslagit.