Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De erhöllos först utan tillsägelse, att de voro så beskaffade, och man hade exempel, att vanliga Omsättningslån blefvo till och med vid omsättningar förvandlade till Lån i 3 ProcentsSedlar.
De fingo icke en gång återbetalas med samma Sedlar, som man fått låna, om icke dessa Sedlar redan voro till inlösen förfallna; således om låntagaren gömt eller vexlat sig till samma Sedlar, som han fått i Lån, och ville inbetala
Lånet precist på utsatt tid, ägde han ej rättighet återbetala det med desamma, ty
Lånet borde vara 'i Disconten insäridt någon 758 Den 29 Maj. stund innan det var förfallet, och Sedlarne, som bekommits, voro gemenligen daterade samma dag som 1 änet bekoms.
För att å« terbetala
Lånet, var man således nödsakad skaffa sig andra Sedlar, eller ock redan till inlösen förfallna 3 ProcentsSedlar.
Blef
Lånet ej till fullo inbefaldt inom 8-de dagen efter förfallotiden, nödsakades Låntagaren för dessa slags, liksom för andra Discontlän, betala 12 Procent i öfvertenta, tills betalning skett eller blifvit utmätt.
Dröjsmål med utmätning i sådant fall förkortades mer än vanligt, sedan Låntagare börjat komma t erfår nin t af, att det var en ren calcul till vinst, att låta Länet löpa med 12 Procents renta, i stället för att göra privata
Lån mot kanske ännu högre renta, hvilka ändå sällan stodo att älven mot den största säkerhet bekomma, eller i stället för att göra ett nytt
Lån af samma sort i Disconten, för att återbetala det förfallna Lånet.
Dröjdes således med lulla inbetalningen (om |- eller J utbetaltes, halp ej) 8 dagar, söktes gemenligen promt utmätning.
De fleste Låntagare nödsakades derföre söka till betala det förfallna
Lånet med ett dylikt nytt Lån, som merendels af gunst och nåder beviljades} ty Låntagare, i synnerhet af den åkerbrukande classen, som behöfde Län, blefvo ej i stånd, att fullt utbetala det 3 månader efter, i synnerhet i sednare tider, då de ingen afsättning halt med sin Spannmål.
Man kan väl ock icke beskylla en åkerbrukare för öfverdrifna speculationer i sina företag
Den 29 Maj, 759 derföre, att han är försatt i behof af penninge-lån de år, då han saknar afsättning på sina produeter, och då han ej blott af industrie, utan af Lnskiftes-Författningar bliivit tvungen gå in i betydliga flyttnings-, stängsel- och odiings-iöretag.
Sedan en läntagare nu lyckats uti. att få ett nytt Län i 5 ProcentsSedl&r, för att liqvidera det förfallna, måste han förvexla dessa nu lånta Sedlar i goda, det viii säga, utan rabatt löpande Sedlar, för att blifva mottagna af Disconten.
För denna vexling har han varit nödsakad betala ända till mot 3 R:dr för 100, hvartill en ordentlig och lagligen antagen Mäklare i Malmö alltid varit beredvillig att hjelpa honom, och förmodligen derigenom förekommit ett ännu större ockrande.
Slutligen kunde inga Sedlar i Disconten erhållas till låns mindre, än på 500 Riksdaler, undantagande då Lånesumman ej utgjorde jemna 500;talet j och intet
Lån kunde således bekommas mindre, än på 5OO Riksdaler.
Om denna åtgärd hade för afsigt, att i synnerhet hålla Disconten tillhanda för Handlande och andra Stads-näringars idkare, och förekomma Åkerbrukares intrasslande i Disconten, så kom den nu för sent, och hade till följd, att äfven Jordbrukare, som redan voro mycket inne i Disconten, blefvo försatte i ännu större förlägenhet, och kommo rent af i händerna på ockrarne.
Ty man kunde väl utan någon, eller åtmindstone utan betydlig rabatt få vexla en och annan 100 RiksdalersSedel hos T)en 2 f) Maj, personer, som hade så stor summa liggande för längre tid, men nästan aldrig hos andraj än ockrare, en 500 RiksdalersSedel.
Detta är den sanna Tableauhi på den publiquå låne-tillgången i Skåne de sista 2 | år.
Det återstår nu, att yttra mig, huruvida Malmö DiscontDirection varit skulden till en så skadlig och för hela Riket kännbar låne-inrättning.
Den har, enligt mia tanka, ej varit så felaktig, som många trott. g;de §, i Kongl. Majus Reglemente för I)iscontlnrättning n i Malmö innehåller följande: ”Vid förefallande behof blifver det tills ”vidare Directionen obetaget, att jemväl af ”enskifta personer, till
Discont-rörelsens ”oafbrutna underhållande, för lindrig renta ”upptaga lån: och må
Directionen tills vindare vara tillåtet, att i sådant afseende ut”gifva löpande Förskrifningar på Ett Hun”dråde Fiksdaler och deröfver, men icke ■”derunder.”
Enligt denna §. förstår jag icke annat, än att
Directionen ägt rättighet utgifva i fråga varande 3 procents> sedlar.
Jag förmodar ock, att Directionen äfven varit berättigad, att vägra lån i andra sedlar, elfer pä längre än 3 månader, att vägra deras omsättning, att vägra sedlarnas mottagande i betalning förr än 3 månader efter deras utgifvande, och att så mycket som möjligt blott utgifva 500 Riksdalers-sedlar, utan att ens vexla dem på anmodan i mindre.
Åtmindstone finner jag ingen föreskrift i Reglementet, som förbjuder en sådan åt - Den a 9 Maji gärd.
Men jag vet bestämdt, ty jag känner noga personer, som utgöra den, att Directionen hvarken directe eller indirecte medverkat tili ockrandet med dessa sedlar. jag vet väl icke, att
Disconten vidtagit någon anstalt tili förekommande af detta ockrandej men jag har hört talas om någon sådan här i Stockholm, sedan jag hitkommit, ehuru man i Skåne varit derom i allmänhet alldeles okunnig.
Det må slutligen tillåtas mig undersöka, huruvida BancoUtskottet i sitt Betänkande, som nu förehafves, föreslagit tjenliga och tillräckliga medel till det ondas afhjelpandej BancoUtskottet säger: att missbruket med dessa sedlar i sin raon bidragit till den förhöjda penningerenta och det skadliga ocker, som, under en ganska betydlig penningetillgäng, nu mer än förr öfverklagas.
Jag får först, å alla gäldbundna Näringsidkares, i synnerhet Jordbrukares vägnar, tacka BancoUtskottet för den underrättelsen, att i landet finnes en ganska betydlig penningetillgäng, och jag hoppas, att Utskottet ej underlåter ge dessa behöfvande, sora oftast icke en gång mot första inteckningen i fastighet och annan full säkerhet kunna erhålla lån, anvisning ~på de ställen, der denna betydliga penningetillgäng finnes.
För öfrigt tyckes mig Utskottet här hafva tagit verkat» för orsaken, och orsaken för verkan.
Disconts 3 procentssedlar ha ej varit hufvudsakliga orsaken till den förhöjda penninge - Den 39 Ma], rentan och brist på goda sedlar, utan bristen på goda eiler utan rabatt löpande sedlar, samt en i följe häraf förhöjd penningerenta, har varit- orsaken till 3 ProcentsSedlarna och till det vidsträckta anlitandet af dessa Lån.
Ty då inga Lån i andra Sddlar varit, under den allmänna penninge-öristen, att få, har man nödgats för Blomängen hjelpa sig, och rädda sin egendom från försäljning för underpris, genom de enda
Lån sorn stodo att erhålla, eller ifrågavarande Malmö'Discont.
Lån, held st invånarne i bkåne, sorn vände sig till andra Disconter om Lån, äfven om de presterade den största säkerhet, merendels lingö till svar, i synnerhet af Riks, Disconten, att de borde hålla sig till sin egen Djscont i Malmö.
Jag medger dock, att en och annan Capitalist gömt sina pen* ringar för att använda dem till; ockrande med nämnde sedlar; men deras antal var, till min landsorts heder, ganska litet.
E* medlertid äio dessa Sedlar, och det nödtvungna allmänna begagnandet af län 1 dem, säkraste beviset på den allmänna penningenöd, som i Skåne så väl som uti åtinindstöne de flesta Provinser af Riket råder.
De ökade åtmindstone eller rättare utgjorde nästan hufvudsakliga rörelse-capitaiet, heldst de, sedan de voro förfallna, hade likså mycken credit, och utan rabatt, som andra Sedlar.
De tjente åtmindstone för momangen till ett räddningsmedel.
Men i längden skulle det, om ej annan hjelp snart mellankom, medföra låntagarens vissa Den 39 Maj. ruine, ty då ny inbetalning hvar 3.'dje må^ nåd skulle ske med nya till Iåns bekomna Sedlar, som mot nära 3 Procents rabatt mätte förvexlas, utgjorde rentan för Låncapita1 et sammanlagdt för hela året, jenne Provision till Commissiona- renia m.m., mot 20 Procent, och kanske ibland derutöfver, hvarigenom således på 5 år hela Låncapitalet skulle fördubblas.
BancoUtskottet föreslår, att till en bör. jan alla Lån i dessa Reverser inställas, jag anhåller på det högsta, att delta ej må gå i verkställighet, förrän andra Utvägar till Lån blifvit vidtagna.
Utskottet vill äfven hafva Malmo DiscontDirection ålagd, att åtnöja sig med successiv afbetalning å de Lån, som i dessa Reverser redan blifvit gjorda.
Men huru kan man förbinda
Disconten att nöja sig med blott afbetalning, då den är sjelf skyldig, att helt och hållet vid påfordran inlösa sina Reverser?
Man kan först ålägga
Disconten det, i fäll den erhåller ett förlängdt och ökadt Creditiv på Banken, och nämnde förbindelse med denna förmon förenäs som ett vilkor.
För öfrigt är det ej grundadt, hvad 2:ne af Utskottets Ledamöter i allmänhet anfört, att nemligen Malmö
Discont vägrat emottaga sina egna 3 ProcentsSedlar.
Den emottog dem alltid, så snart de voro till lösen förfallna.
Jag anhåller, attBancoUtskottets
Betänkande blir återremitteradt, och att Utskot - Den 2 9 Maj. fet utlåter sig om det föreslagna ökade Creditivets i Banken beviljande tills vidare för Malmö Discont, på det de redan för 5 Procentslån der häftande Låntagare må kunna erhålla nya Lån i utan rabatt löpande Sedlar, till liquiden af do redan tagna Lånen.
Då fråga nu är väckt om återremiss till Höglofl.
BancoUtskottet, bör jag vördsamt upplysa, det jag för min del icke kan inse någon gällande orsak dertill.
Under, läsning af berättelsen om sist öfverståndna revision, erhöll Höglofl.
BancoUtskottet anledning att genom Jnstruction till Herr BancoCommissarien Brakel, som till nu förestående revision skulle afresa, meddela föreskrifter och äska närmare upplysning, samt att emedlertid till Riksens Höglofl.
Ständer meddela dea underrättelse, som Utskottet varit i tillfälle att inhämta.
I BancoUtskottets Betänkande torde, vid närmare granskning, all den åtgärd vara tillstyrkt, som Utskottet, efter så litet utredd kännedom, och utan Domarebefattning, kunde linna lämplig i ett ämne, hvilket i Utskottets tanka icke lärer kunna af Riksens Ständer omedelbarligen behandlas.
Hvad DiscontDirectionens rätt att utgifva Reverser beträffar, så bestrides, den ingalunda, då de lemnäs till Långifvare, och det så mycket mindre, som samtliga FilialDisconternas rörelse hufvudsakligen är grundad på rättigheten, att emot 3 Procent emottaga Penningar, som till 6 Pro; Den 29-Maj. '765 cent utlånas.
Men helt annat och högst o. lagligt är det, att utlemna Lån i Reverser, j stället för Bancomynt, och att vid Lånens förfallotid icke i betalning mottaga dessa utlånta Reverser, utan i det stället äs.;a Bancosedlar, som mot uppgäld af Låntagaren mäste anskaffas.
BancoUtskottets förslag, långt ifrån att, som en värd Ledamot förmenat, bereda förlägenhet för Låntagare i Malmö Discontverk, skall i möjligaste måtto en sådan olägenhet förekomma.
Praxis har varit, att de i fråga varande
Lånen efter 3 månader till fullo måst inbetalas.
Ut, skottet har deremot föreslagit successiv inbetalning till slutet af IgIS, under hvilken tid sex omsättningar kunna göras.
Hvarjemte, ocit då Utskottet förbehållit att afbetalningarne måtte få göras i samma sjelfgjorda myntvaleur, som Låntagarne erhållit, deras billiga förskoning i möjligaste måtto icke lärer vara uraktlåten.
Någon förebråelse, att medelst det afgifna förslaget hafva förnärmat Malmö DiscontBolags rätt, lärer icke med skäl kunna göras, då den exempellösa olaglighet
Dis-: contDirectionen, utan all behörig authori,' sation, sig tillåtit, liksom allt annat lagstridigt förhållande, innebär skyldighet för Lagbrytaren, att godtgöra den skada han åstadkommit.
Efter gjord undersökning, i anledning af anmälan, att invånarne i Skåne varit vä - 7&ö
Den 2 9 Maj. gracie lånebiträden af RiksDiscontverket, derföre att Skäne ägde en egen Discont, bar BancoUtskottet funnit ett slikt föregifvande' fullkomligen ogrundadt.
Likväl viii det synas, som Provinsens lånebehof någor, lunda skulle kunnat fyllas genom ett Discontverk, som, genom,sin vidsträckta indu* stri, lill G millioner årlig rörelse uppbragt en inrättning, grundad på 100,000 Riksdalers primitiv fond, och lika stor, sällan till fullo begagnad, Disconträtt i Banken.
Herr Munck af Rosenschöld: Herr Gref ve Liljencrantz har anmärkt emot mitt yttrande, att en mängd Skånska Possessb nator lått
Lån äfven i RiksDisconten.
Detta vill jag icke bestrida; men jag påstår, att ännu flere personer i Skåne, som likväl erbudit al! säkerhet, blifvit förnekade Lån i RiksDisconten, och anvista till Malmö Discont.
Jag har ej anfört detta som ett klander mot RiksDiscontens Direction; den gillia anvisningen var ganska rimlig, och innefattade blott ett bevis på RiksDiscont.
Directionens mer eller mindre obekantskap med beskaffenheten af Malmö Discont de sednare åren.
För öfrigt, om det är så, som Herr Greive Liljencrantz sökt bevisa, att
Malmö DiscontDirection ej ägt rättighet utgifva ifrågavarande 3 ProcentsSedlar, så medger jag, att den är skyldig nöja sig med blott afbetalning på de i dessa Sedlar gjorda
Lån, ocn att ändå fullt ut vid påfordran inlösa dessa Sedlar.
Den 2 9 Maj, 767 Friherre Cederström, Jacob: Vid nu Upp lästa KancoUtskottets Betänkande, angående Malmö
Disconts förvaltning, och de af flera värda Ledamöter redan yttrade meningar, får jag anhålla, att göra följande anmärkningar :
Den af Malmö DiscontVerk brukade låningsmethod af 3 ProcentsSedlar, ställda att betalas på samma tid, sora lånet är förfallet, är lika så olaglig, sora den medfört förluster för alla de enskilta. hvilka varit tvungne att begagna dylika lån.
Då låntagare nödgas betala sitt lån innan dessa 3 ProcentsSedlar tili inlösen äro förfallna, så har det blifvit en följd, att
Disconten ej emottagit dem i betalning, hvarigenom de icke kunnat förvexlas utan med rabatt af flera procent.
Ett sådant förfarande af ett Publikt Verk, anser jag för mia del firtjena att på det strängaste beifras; jag tror derföre att R-iksens Högloft.
Ständer böra hos Konungen begära, att Puhlique Actor må förordnas, Direction under Fiscalisk^ction ställas, och enligt hvad lag förmår, till ansvar befordras.
Det mindsta ansvar, sora efter min tanka kan drabba dem, är att ersätta interesse^ och öfverrentan på alia såw dana
Lån, efter de aldrig ägt det utlånta Capitalet, hvilket egenteligen är Låntagarens eget.
Jag begär derföre, att Utskott fs Betänkande återremitteras, samt att UtsKoctet an - \ 768 Den 29 Maj. modas så skyndsamt som möjligt inkomma med sitt slutliga Betänkande i ämnet, Friherre Staél von Hollstein, Corfitz Ludvig.
Redan vid förra Riksdagen anförde jag att Provincial-Discont-Inrättningarne öfver trädt Reglementet, infört mångfaldiga missbruk, på det högsta skadliga för allmänheten, att de härigenom förverkat sina privilegier, och att Riksens Ständer borde för det allmänna bästas skult vidtaga någon ändring häruti, hvaruppå gjordes likväl intet afseende.
Nu har man dock fått "öppna ögon, sedan oredan de förorsakat i Penningeverket hotar icke allenast att störta en mängd .
O medborgare i olycka, utan äfven torde hända undergräfva Statens existence.
Det har förr icke varit brukligt, att Staten tagit någon befattning med enskiltas penningeaftäi. rer, den som misshushållat, har fått skylla sig sjelf för den påföljande olägenheten.
Det samma hade visserligen också nu kunnat iakttagas, heldst då de icke kunna hjelpas annorlunda än med andra oskyldiga menniskors skada; likväl då denna oordning liksom blifvit godkänd af förra Ständer, och cn alltför stor och. allmän olycka skulle blifva följden af undandragande af allt slags biträde, så blir väl nödvändigt söka hjelpa det onda, om sådant är möjligt, hvarpå jag verkeligen tviflar, dock detta med ett förbehåll, att inga ytterligare medel öfverlemnas till DiscontDirectionens administration, emot III.
Den 29 Maj. emot hvilken ett billigt misstroende äger rum, sedan de mångå missbruk och oordningar den tillåtit sig, äro uppdagade, utan må dessa medel, sorn. endast äro ämnade till understöd för de låntagare, som icke kunna vid förfallotiden inlösa sina’ Obligationer till fulLo, utan blott med afbetalning, ölverlåtas till RiksDisconten, sorn elter erhållande Insruction må dem så förvalta, att ändamålet vinnes.
Med Herr Friherre Cederström instämmer jag äfven deruti, att Directionen af Malmö Discont, för sin tilltagsenhet att utgifva tryckta Reverser, hvilket likväl genom Lagar är för enskilta, och annorlunda kunna DiscontBolager icke anses, strängeligen förbudet, måtte till ansvar stäl-, las.
De andra Disconterna hafva likväl äfven öfverträdt Reglementet, och medelst circulerandet af sina Assignationer på Banken, på li ka sätt olagligt förhållit sig.
Detta missbruk har haft de skadligaste följder; Landet är öfversvämmadt med falska DiscontAssignätioner, som både in- och utrikes tillverkas, hvilket aldrig kunde äga rum, om Assignationer icke vore courante, utan tjente blott att uppvisas i Banken, för att der erhålla Bancomynt.
Oordningen med dessa falska A.ssignationer går .så långt, att Malmö DiscontDirection, under den og April, låtit i Lunds Veckoblad intimera, att ingen Götha Canal Assignation emottages i betalning utan endossement, för att kunna, i fall de befinnas falska, till ersättning åRidd. och Ad.
Prat. N:o 97. 93. 77® Den 29 Maj. tersändas.
På de äro så väl eftergjorda, att icke en DiscontDircction .genast vid påseendet kan finna om de äro falska eller icke, huru lätt skall då icke en allmänhet dermed kunna blifva bedragen? och dä det är en pligt, att tillse och vårda det allmän, nas rätt, och afskaffa allt sådant sorn befordrar svek och bedrägeri, så yrkar jag afven att inga Discont Assiguationer vidare må tillåtas circuiera i land t. utan skola inom en viss föreskrifven tid i Banken varda till inlösen prés. nte. ade.
Herr af Klinteberg, Wilhelm, yttrade, att Uti den öfverläggning som nu vore för handen, enär den ibrde hans landsort, ansäge han sig nödsakad att bryta den tystnad han hittills biö häll tj hvarefter fferr af Klinteberg uppläste följande:
Vid i8l4 års Revision i Malmö
Discont, deltog jag såsom Revisor i den föreskrift, sorn då gais Directionen, att, så skyndsamt soia möjligt vore, upphöra med lifgifvande ;.f de B FrocentsObligationer, hvarom 1111 är fråga.
Jag k.-.n således ej äsyf a något beslut, angående dessa Sedlars bioenållande, som strider mot Revisionens b rörue resultat; utan är min afsigt blott att visa, det en vidsträcktare omtanka lordras lör sj Irva verkställigheten, hvara Pance U t s k o 11 t i dess utlåtande icke tyckes hafva fästat dess uppmärksamhet.
Likväl torde mig benäget tillatas i lorbigående anmärka, Dert 29 Maj. hvad vid tvanne års Revision i Disconten år 1812 .och olvannämnde år lgL4 blifvit utfördt, och dessutom bör falla en hvar 1 ögonen, att då Disconten» hela fond en-» dast utgjort en Summa af 100,000 Riksdaler, följakteljgen
Discontrörelsen till största delen måst vara grundad på insättningar af prR; vata personer, emot 3 Procents renta; och detta bestyrkes än vidare deraf, att så länge dylika insättningar af enskilta lån fort-’ foro, kunde alla och en hvar, försedd med nödig säkerhet, förhjelpas till
Lån efter be* hofvet, hvilket ock oafbrutet fortfor ålit intill dess Götha CanalDiscont stiftades, vid hvilken period de betydligaste
Länen åter-; fordrades , och i stället insattes i Götha CanalDiscont, hvartill anledningen lärer varit hämtad af den fördel, Långifvarne ansågo sig beredas genom den i sistnämnde Discont öppnade Afskrlfnings-räkningert, sou* facili terade Pennihge-negocen.
Från nämnde tidpunkt, eller frän 1812 års början, date* rar sig utgifvandet af de nu ifrågavarande 3 ProcentsSedlar.
Utgifningen deraf vidi togs af den orsak, att då, genom de enskilta Capitalernas återtagande, Discontens fond i hufvudsaklig måtto mindskades, hade, i brist af Penningetillgåugar, omsättningar icke kunnat af Disconten beviljas Gäldenärer*. na, utan dessa blifvit bragte i förlägenhet, att prompt, utan rest inbetala deras
Lån, hvilket ej hade varit möjligt åstadkomma med den Skyndsamhet, sorn fordrades, för att kunna genast contantera nila dem, sam i jjg Den 2 9 Maj, Disconten insatt och återfordrade sina Capital.
Det är väl anmärkt, att Discontens fond i Banken ej blifvit uttagen eller använd, ehuru den ständigt måst hållas
Disconten till handa; men likväl är ganska ostridigt, att Assignationer å Banken varit till Fondens hela belopp under belåning utgifna, fastän Låntagarne, i anseende till Discontens Credit, varit lika belåtne med anvisningarna, som med BancoSedlarne, och derföre icke ansett nödigt, att i Banken äska deras inlösen.
Det är ock erinradt, alt Discontrörelaen med 3 ProcentsSedlarna till ovanlig höjd ökat Actie-ägarnes utdelning.
Discont-räkenskaperna utvisa att
Bankens förökade inkomst eller andel i utdelningen utgjorde lör år lSl3 en summa af 774 Riksdaler mer än det föregående året, och att Actie-ägarnes avance löljakteligen uppgått till en fördubblad summa eller i55S Riksdaler, och då denna avance blef med nära £:dels förhöjning, eller med en summa af 2000 Riksdaler, af Actie-ägarne skänkt till Malmö Stads F a 11 i g- f ö; sörjnings-ansfalt, så torde deraf kunna slutas, att Bolagets enskilta fördel ej utgjort synpunkten för omförmälte operation, hvilket äfven visar sig deraf att vanligen ej mera, än ungefärligen tredjedelen hvarje utlåningsdag af de Den 2 9 Maj. 773 summors belopp, hvarom Låntagare anmält sig, erhållits derå.
Sedan jag haft äran att meddela dessa upplysningar, angående operationens afsigt och ändamål, likväl utan att derföre yrka densammas enlighet med Discontlnrättningens grund, begifver jag mig till några anmärkningar vid det sätt, på hvilket BancoUtskottet tillstyrkt inställelsen med nämnde Sedlars vidare utgifvande.
Det är sagdt, att dermed genast bör upphöra, men huru detta må kunna effec* tueras i nu varande belägenhet, låter visserligen icke förklara sig.
Skola 3 ProcentsSedlarne ej vidare utgifvas, så måste likaledes fond blifva att tillgå för
Disconten, att å dag föresattan inlösa dem som nu äro utelöpande; de äro alla ställde på g månaders förfallodag, och följakteligen måste af det framställdta resultatet följa, att allesamman skola inom nämnde tid af Disconten inlösas; derest en så stor summa är utelöpande i dessa Sedlar, som i Betänkandet statueras, så förslår dertill på långt när ej
Discontens fond i Banken, om ock den ej redan vore engagerad genom vanliga DiscontAssignationer.
Om tillgång varit å erforderlig fond, så hade
Disconten naturligtvis heldre fortfarit, att utgifva vanliga Assignationer utan renta, än de ifrågavarande, som belasta Disconten 774 Ven 2 <5 Maj. sjelf med renta.
Anna\n tillgång vore säle.' des icke att vidtaga, ä,n att Disconten skul. le infordra alla dess gjorda verkliga förSträcknin«ar till Långifvare, hvilka derigenom komma att betagas den förmon, som
Discontlnrättningen mudgifver, att omsätta sina Lån genom någon afbetalning hvarje gång.
Följderna häraf äro ganska tydliga att förutse.
Allmänna Penningebristen är beklagligen för väl känd, för att behöfva någon detaillerad visshet.
Med allt det .'anspråk
Disconten har att göra på executiva åtgärders verksamhet., för indrifvande af JDiscontens Lånesummor, skulle, i tidernas nuvarande skick, ej mindsta effect å Penninge-tillgångar åstadkommas genom lagsökningar, utmätnings-auctioner och bysättningar.
Auctionsllamrarne skulle ej kunna anskaffa tillräckliga rum för farner, och ej helier vanliga ställen förslå för Gäldenärers bysättning.
Jag hvarken kan eller bör göra taflan så ryslig, som den skulle komma att visa sig, derest inställelsen af 3 ProcentsSedlarna skulle sä fortskyndas som Betänkandet projecterar, med mindre att omtanken tillika fästes på någon tillräcklig fond, för de utevarande Sedlars inlösen.
Må hän» da en närmare kännedom fordras om Dis» contens effectiva tillstånd, än som grundlagt det ifrågavarande Betänkandet.
Sedan den deri åberopade Revision år 1813 hölls, har cn anhan förlidet år blifvit hållen, och den 1 Juni förestår en ytterligare detta år.
Ven a Q Maj.
Det torde vara angeläget att känna, hvad som blifvit tillgjordt sedan förlidet års Revision löreskret 3 ProcentsSedlärnäs indragni i , så skyndsamt som möjligheten m tiga!.
Det hörer till saken att veta, i hvad man den föreskrifna indragningen blifvit företagen, och huru, samt enär denna operation möjligen kån åstadkommas och fullandas, utan att Disconten upplöses och Låntagare ruineras.