Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Uppå gjord proposition af Herr Baron och Landt-Marskalkcn instämde Högloflige Ridderffapet och Adeli: häruti.
Genom Protocslls-Utdrag af den 14 dennes, hwilket upplästes, hade det Hederwärda Bende-Ständet tillkannagifwit sitt bifall till det särskilta Utskottets blänkande, rörande Riksdagens möjligaste ffyndamma afflutande, med den enda förändring, att, med wilker att de öfrige Ständen sig dermed förenade, efter den 2; i denna mänad ingen ny motion finge i Ständet wäckas.
Ridd. och Ad.prot.
V7:o 29/30.
Herr 226 Den 22 September.
Herr Baron och Landt-Marskakken yttrade sig förmoda det Ridderstapet och Adeln icke ansäge af stor wigt den skilnad af 5 dagar, som sig befann emellan den 24 i denna manad, och den 29, dä motions-rätten enligt Riksdags-Ordningen skulle upphora, och att Ridderffapet och Adeln fölunda ej sunne sig behöfwa fatta nägot besiut öfwer detta ämne till instämmande med Bonde-Ständet.
Antom och af Herr Baron och Landt-Marffalken upplästes en till honom stäld billjett frän Hans Exellence Stats-Ministern för Utrikes ärendcrna Herr Friherre von hwar uti tillkännagafs att General-Majoren Grefwe K obert Uosen, som denna förmiddag fran Paris äterkommit, medfört Hans Maj:ts Fransmännens Kejsares swar pä Konungens bref, innehållande, i forbindeliga ordalag, Hans Kejserliga Masits samtycke dertill att den utkörare Thronföljaren finge antaga Swensta Folkets anbud, samt bref till Kongl.Maj:t ifränHans Kongl. Höghet Kron-Primen, hwaruti denna Furste, med wärma uttrycker sin tacksamhet emot Konungen och Nationen, samt sin fasta föresats att söka bereda den förres tillfredsställelse och den senarcs framtida sällhet.
Upplästes och justerades ingresion till Riksdags-besiutct tillika med irenne af samma besiut, bwilka bliswit frän Expeditions-Utstottet inlemnade, stolandes likwäl det sista momentet af Z §. i bwad som rörpe NiksgäldsConroiret, tills widare säsom cjusteradt anses, i anseende tell den uti betänkandet om Riks§älds-Contoirets förwaltnmg föresiagna och bi fattne - Den 22 September. 227 fallne ändring uti Jnstructionen forRiksgäldsContoirets Fullmägtige.
Justerades Riksens Ständers uNderdäniga strifwelse till Konungen, angäende de till nästa Riksdag uppffutne mäl.
Herr von l<ruii8, Lonr-lll, hade inlemnat ett Memorial, hwilket Upplästes, sa lydande:
<Dom det förestär Undertecknad att blifwa Ledamot i Socken-Beredningar och kanhända i Taxerings-CoMmittLer till den nya BewittNiNgens utgörande, sä finner jag nödigt uppgifwa följande brist i Bewlllttmgs-Färordningen:
Uti Z Ärt. 4 §. 12 M rm. förordnas wäl att i de Städet där Troupper äro förlagde, ffola personelc förteckningar pä hwars och ens embete och lönewilkor af Befälhafwaren sändas till Konungens Befallningshafwande, för att komma Wedcrbörande Taxerings-Committäe tillhanda; men huru i denna del förhällas stall med denstsom tjena wid indelte Regementer a Landet, och där hafwa. bäde Boställen, Kronotionde och Hemmans-räntor pä lön anstagne, derom förmäler Förordningen ingen ting.
De förre Bewittnings-Förordningar innehöllö att Regements-Skrifware wid Regementerne stUlle efter afBefälhafwarne öfwerseddL och Perifiecrade Förteckningar pä alla Officerares och Betjentes afgifter, medlen af deras löner innehälla, samt i Landtränterierne lefwerera och redowisa, men dä detta stadgande alldeles saknas i den nya BewillningS-Förcrdn-ngen, och Regements-Skrifwarne följakteligen icke äro älagde att pä sätt förut warit manligt fortfara, hwilket sätt ej eller nu är läm* * peligt, 828 Den 22 September. peligt, hälst hwars och ens afgift förut skall af Taxerings-Committeen utstakas; sä tycks det wara sä mycket pätageligare att sädane Löntagare wid Regementerne kunde bäde emot deras wilja och afsigt undgä att erlägga denna Bewillnings-afgift,som det alldeles icke wore att förmoda, att de som knappast mera än till namnet känna den nya Bewillnings-Förordningen stolte sjelfwa till Taxerings-Comrnittecn uppgifwa sine löne-wilkor, etter weta af nägon förändring i det uräldriga sättet att till Regements-Skrifwaren betala atta sina utffylder, utan att hwarken wid mantalsstrifningar eller taxeringar göra nägon anmälan derom.
För att nu fä detta afhjelpt, hemställes, om icke den förklaring öfwer Bewittnings-Förordningen, som i anseende till siere inkomne anmärkningar, lärer blifwa utgifwen, kunde stadgas, att Lheferne för de pä Landet förlagde indelte Regementen böra hwarje är inom October mänad tillsända Landshöfdingarne en fullständig Förteckning pä atta i Länet besintellige Officerare och Tjenstemän som höra till Regementet, med utsättande af hwars och enS Boställe- och Löne-wilkor, antingen det förra är bortarrcnderat eller ej, med hwad mera som till upplysning t^ena kan, pä det hwar och en sedan mä wid de i Ncvember och December för päföljande äret, steende mantalsstrisningar, kunna wid sina Boställen blifwa i mantal strifne säsom det rättaste stället, oaktadt en eller flere kunde uppehälla sig annorstädes, och Taxerings-Committäen således blifwa i tillständ, att Den 22 September. 22g attförhwar och en utsätta den Bewillning harr bör erlägga, hwarefter Härads-Skrifwaren till Landshöfdingen aflemna Förteckning, ej mindre pä den Bewillning som Läntagare wid Regementet böra erlägga, änderas mantalspenningar och Lagmansränta med flere Boställen ätföljande afgifter, hwilken Förteckning Landshöfdingen tttlsänder Regements-Chefen, att igenom Regements-Skrifware» ä hwars och ens
Lön afdragas; och i Ränteriet lefwereras, samt titt Lands-Boken redowisas. Remitterades till BewillningS-Utffottet.
Upplästes ett ifrän Riddarhus-Utffottet inkommit Memorial, innefattande UtffottetS utlåtande öfwer förwaltningen af Wadstena Adeliga Jungfru-Stifts ärender.
Uppg gjord proposition, blef detta utlätande till alla delar gilladt.
Föredrogs följande frän Riddarhus-Utffottet inkomne Hörsamste Memorial!
Ridderffapet och Adeln den 18 i denne mänad behagat till Riddarhus-Utffottets närmare genomseende remittera det af Friherre ^lsnnerbeim, ^U^u8t, författa de och samma dag hos Högloft.
Ridderffapet och Adeln föredragne
Förflag till förändring ttlti Riddarhus-Ordningen, och Utffottet det samma till granffninq förehaft, fär Utffottet nu den äran till Högloft.
Ridderffapets och Adelns upplyftare ompröfning och gillande, öfwerlemna det i anledning häraf sammanfattade och härhoS bifogade Förflag till en förändrad RiddarhuSOrdning.
Den 22 September.
Dä ULff-lltet i detta ämne grundat de för restagne f.-rär.Lringalve ej allenast pä den erfarenhet, siw rinder loppet af denna Riksdag, tvid Riddarhus - La dmnaens esterlefwanye genom ätffi stige till
Utffcttets afgörande inträffade casus stadgat dest öswerlygelse , sa wäl om npitan som nödwändigheten af deste förändringar, utan ock särskilt, uppå de af Friherre > ruppgifne wälgrundade anmärkningar, utr hwilka Utffottet till alla delar instämt och såsom sine egne antagit, fär Utffottet, under erkännande af den förbindelse
Utffottet i afseende pä bemälte Friberres harwid anwände upplysta möda, särskilt hyser, härjemte punctewis förklara grunderne till de i försiaget upptagne förändringar.
Wid i 8.
Förklaring.
Dä af Matrikelns efterföljd ingen annan ordning kan äga rum, än att Grefwarne äro oltid de första och derefter Friherrarne, syneS hetta stadgandet derom öfwerflödigt. Wid 4 §. 2 Momentet.
Wärdén af en omyndigs Egendom, om-, sorgen att dana honom Ull en dygdig och nyttig Medborgare, synes wara långt wigtigare uppdrag, än förordnande af Fullmägtig wid R isdag.
Detta senare synes således kunna uppdragas Förmyndare af hwad Ständ han wara mä. Wid
Den 22 September. 251 Wid 6 och 7 §. §.
Om Ättemän med iakttagande af Z §:s föreskrifter, intagit Hufwudmannens säte, bör det ej- wara denne senare, hwilken^möjligtwis af giltige ffäl ej sä snart som Atteman kunnat sig infinna, betagit att för annan
Ätt säsom befullmägtigad sitta.
Annat är om han fullmagt utgifwit.
En hufwudman är född Representant, derigenom att han genom en annans befullmägtigande disponerat om sin medfödda rätt, bör han anses ej hafwa welat af ägande Riksdagsmanna rätt sig begagna. Hwad 2 Mom. beträffar, sä och i händelse den hittils gällande ordning i sä mätto förändras, att icke ett wistl antal Elcct.rcr och Utffotts-Ledamöter nödwändigt mäste tagas af fordna Första Clatzen, synes ingen ting hindra, att en Adelsman, eburuwäl han intager ett annat säte, qwarblifwer i utöfning af det honom uppdragne förtroende, likwäl med undantag af Bänkmansffapet. Wid 8 §.
Af den förra redaktion synes säsom angick stadgande» endast Hufwudman, dä det likwäl bör gälla för hwilken Adelsman som helst. Wid 12 §.
Det finnes icke nägot stadgande, som uteffuter till Greflig, eller Friherrlig wärdighet upp - 2A2 Den 22 September. upphöjd, frön desi förr ttll äfwentyrs innehafde Hufwudmanna-rett, innan han för den nxa wärdlgheren Intro duction tagit. Wid iZ §.
Förklaring. Zlfwikande utur Riket, är i sig sjelf en otillåten Handling, som ej förändras t.ll sin egenffap genom ansökning om Konungens Lejde-Bref, hwarföre detta i den gamla §. upptagne wilkor torde böra uteflutas. Wid 14 §.
Att en Adelsman genom antagande af Embete i Utrikes tjenst, förwarfwar insigter anmändbare i desi Fädernesland, bör sa wida han sig försedt med sin Ofwerhets tillstånd, icke stilja honom ifrän utöfning af Medborgelige rättigheter.
Annat är om han, ehwad det stedt med Konungens tillständ eller ej, swurit annat Lands Ofwerhet tro och huldhet.
Om han derigenom ej har större, mäste han dock hafwa nägot interesie, för ett annat Land Men enSwenst Representant, bör helt och hallit tillhöra sitt Fädernesland. Wid 15 §.
Stadgandet spnes böra wara ej allenast för Hufwudman, utan allmänt för hwar och en utflyttad Adelsman. Wid 16 §.
Sedan den gamle Ridderstapets och Adelns indelning i Clasier är upphäswen,, torde det kun - Den 22 September. 235 kunna anses conseqvent, att äfwen skilja ifrän sig deras ännu enligt förra Riddarhus-Ordningen äterstäende lemningar.
Man kan ej inse någon werkelig förmän deraf, att Grefwar och Friherrar owilkorligen ssola utgöra en tredjedel bland Electorer och Ulssotts-Ledamöter, eller deraf att den öfrige Adeln wore försäkrad derom, att ej flere till sädane Posters beklädande singe ibland de förstnämnde tagas.
Men det ignes oemotsägeligt, att de wäljande äro närmast i tillfälle, attutöfwa deras uppdrag, enär de ej äro inskränkte inom någon särskilt afdelning och att upplysning, redlighet, utmärkta egenskaper och tillgifwenhet för Fäderneslandet icke förhälla sig i någon witz proportion hwarken emellan Medborgare eller inom Ridderskapet och Adeln. Wid 19 §- Förklaring.
, Säsom ej allenast Commendeurs och Adlig Att haswa samma nummer, utan äfwen flere Commendeurs-Ätter hafwa det, blifwer det gjorda tillägget nödigt. Wid 23 z.
Af samma orsaker som wid 16 §. anförde äro, leder sitt ursprung förändringen af 2 Mom.
De öfrige förändringarne synas explicera sig kjelfwe. Wid Zo §.
Man har med förändringarne endast sökt ett mera klart bestämmande.
Wid 2Z4 Den 22 September. Wid Z4 §.
Såsom Niksdaas Ordningen ej stadgar hutu Utstötts sammanträde, efter anfla.g senare gjort än klockan 8, anses bör, har derom ej heller här nägot kunna förestrifwas. Wid Z7 §.'
Momentet7 utgär, emedan näppeligen nä« gon afRiddcrstapct och Adeln lärer erkänna sig wara r behof af dest förestrift. Wid 44 §.
Den som ställes under tilltal, är ännu ej sakfäld.
Uteslutande frän Riddarhuset är redan en bestraffning, sem icke bör wara en witz följd af en till dest utgång owitz Handling. Wid 48 §.
En förlätlig uturaktlätenhet af en Tjen» steman, att i Upprors L.stan införa en wederbörligen antecknats namn, ber ej stilja den senare ifrän utöfning af Rrksdagsmanna-rätt.
De här ofwan icke upptagne §. f. äro sädane, som anttngen till strien äro omarbetade, eller ttll hela deras innehall bibehällne, eller ock aldeles utgängne, säsom redan i nägre andre tz. innefattade, hwilket widstemnförelsen med Den 23 September. 235 med den nu gällande Riddarhus-Ordningen fullständigare inhcmtas.
Orebro den 20 September 1810.
Pä Riddarhus-Utstottets wägngr L. L6v.
L^Iclenstolpe, Lernclt isac. kuäv. v.
LckLntir. -^xel äe krese. ^cj. kr, kal^enZtegt. O. O. Iroil.
N. kleming.
Härefter upplästes följande
Memorialet bifogade projectt Förslag till en förändrad Riddarhus-Ordning. §. r, Pä Riddarhuset äger hwar och en Introducerad
Ätt genom desi Hufwudman, Säte och Stämma, efter den i Matrikeln stadgade Ordning. §. 2.
Titt undwikande af all stering Ättemännen emellan, hwilkendera för Attens Hufwudman hör anses, statt, såsom förr warit manligt, Äldste Sonen och efter honom hans Äldste
Son, och sä man efter man, sä länge nägon lefwer, som ifrän äldste Sjonen pä Manslinie» härstammar, alltid wara Attens Hufwudman, men derefter närmaste Ättemän af äldsta qwarlefwande grenen, och hans manliga efterkommande, pä lika sätt efter hwarannan.
För de i senare tider , före antagandet af den nu gällande Regerings-Formen af den 6 Junit 1809, till Gref - 2Z6 Den 22 September lig eller Friherrlig -värdighet upphöjde Ätter, kommer Hufvudmanna-rättigheten för de yngre och icke till högre -värdighet upphöjde Ättegrenar, att ga i rät nedstigande linea pä L-värdssidan frän den, h wilken nu Hufvudman är; men de öfrige Ättemän, af de till högre -värdighet upphöjde, att stä såsom Expectanter, till desi deras ordning i den högre -värdigheten inträffar.
H-vad äter -vidkommer de Ätter, hwilka efter Regerings Formens antagande, blifvit med Adelsffap, eller Greflig eller Friherrlig -värdighet förlänte, sä förbälles med dem ester det som i Regerings-Formens Z7 §. finnes stadgadt. 3.
Infinner
Hufvudman fig ej wid^ Riksdag till andra anteckningen, äge den af Attén, som dä tillstädes är, rättighet att Säte ä Riddarhuset för Ätten intaga.
Skulle flere
Ättemän dä tillstädes -vara, äge den företräde, som pä manssida» Hufwudmanncn nä/mast är.
Har till andra anteckningen ingen Atteman fig infunnit, äge Hufvudman rättighet af annan Introducerad Ätt Fullmägtig förordna.
Kommer, efter Riksdagens fortsättande i -verksamhet, Hufvudman till anteckning tillstädes förr, eller pa samma gäng med Ättemän, äge den förstnämnde företrädet.
Det tillkomme äfven Atteman om han till anteckning kommer förr än Hufvudman eller Fullmägtig, eller pä samma gäng med den senare. §-4. ^ Häfver
Hufvudmannen ej uppnatt tjugner t ärs alder, äge dä Fullmyndig man af Ätten, Den V» September. 237 ten, hwilken Hufwudmannen pä sätt 2 h. utstakar, närmast är, att utöfwa all Hufwudmans rätt, intill betz denne kommit till den alder, att sjelf kunna Säte intaga enligt 16 af denna Riddarhus-Ordning.
Finnes af Ätten ingen annan behörig och till fyllda 2g ar kommen, äge Hufwudmannens lagligen tillförordnade Förmyndare att fullmagt utfärda, eller om han är af Adelig Introducerad Ätt, att Famillens Säte pä Riddarhuset intaga.
Z- 5- Uppstär wid anteckningen twist om Hufwudmanna-rättcn, bör den" af det blifwande Riddarhus-Utffottct, efter Genealogiernes föranledande , pröfwas och emedlertid den af Ätten antecknas, som efter de för hand warande Tabeller befinnes wara den äldste, intildesi med antagliga bcwis den andre sin bättre rätt titt Säte och Stämma styrkt. Hafwer
Atteman i behörig ordning antecknad blifwit, äge i sädant fall Hufwudman rättighet att, i/kraft af behörig fullmagt, Säte för annan Att intaga; har Hufwudman fullmagt utgifwit, ware han för den Riksdagen ffild frän utöfning af Riksdaasmanna-rätt, utom i den händelse, att Fullmagtig Utrikes rest, eller under Riksdagen med döden afgätt, eller efter styrkt laga förfall och erhällit tillstånd, frän Riksdagen med allo afrest.
Utgär Adelig Ätt pä Swärdssidan under warande Riksdag, uxpböre Fullmlgtig att in, nehafrva Sate för densamma.
B lifn er und er pä sia - LZ8 Den 22 September. pästaende Riksdag Ättemän eller Fullmagtig, genom Hufwudmans afgång sjelf Hufwudman, rntage ban Säte för Ätten, utan att fktljas frän egenffap afElector, Utffotts- eller NamndsLedamot. §. 7- Är Adelsman wid
Domstol anklagad eller lagligen formunnen till brott, som ä dest heder och ära gä, eller är brottet af den egenskap , att det efter'
Lag ej kan med penninge-böter försonas, bör honom för hans person ej inträde ä Riddarhuset tillätas förr, än han derifrån fullkomlig befrielse wunnit, äge ej heller, i fall han Hufwudman är, eller hans rätt utöfwarförr rättighet att Fullmägtig,förordna, utan tillkomme dä den närmaste af Attén att dest Säte pä Riddarhuset intaga; är ater Hufwudmannen den enda af Ätten, ware dä dest rum ledigt.
Lag samma ware med den, som, för annat fel, blifwit Säte och Stämma bland Ridderskapet och Adeln förlustig förklarad. §. 8.
Hafwer någor:
Adelsman afstätt sin Egendom ull sine Borgenärers förnöjande, ma han under det frägan derom w>d Domstolen^ anhängig är, hwarken för sin eller annan
Att intaga Säte pa Riddarhuset och ej eller sullmagt utgifwa.
Hafwer
Domstolen frikänt honom frän sine Borgenärers wrdare kraf, äge han, sedan dom derom wunnit laga kraft, uti sine förre rättigheter inträda; hafwer äter
Domstolen ej befriat honom ifrän framtida answareller är han dömd för bedrägligt förhållande, Den 22 September.
239 mä han i bada desta fall cj äga att för sm Ätt rum pä Riddarhuset stntaga; i det förra fallet sä wida ej andre Attcman af Slagteri finnas, ma han fullmagt till annan behörig man utgifwa. §-9- Alla de Commendeurs-Ättel hwilka tillkommit förs den 6 Junii 1809, eller den dag dä den nu gällande Regerings.Formen blef af Kongl. 'Maj:t och Riksens Ständer faststald och antagen, ägg att bibehålla det högre Sate a Riddarhuset, som dem blifwit för detta tillagt; men de Adelsmän, som ifrän ofwannämnde dag blifwit till Commendeurer utnämnde, eller hädanefter utnämnas, förblifwa wid deras
Ätter och förra rum deruti, utan att deras upphöjelse till Commendeurs-wärdigbeten mä gifwa anledning till bildande af en Ny Ätt ä Riddarhuset, Marken för dem fjelfwe eller deras manliga Attelaggar. §. 10.
Efter Hufwudman för Adlig Ätt, som till Friherre upphöjd blifwit och Jntroduction erbällit, tillträde närmaste Ättemän, derest sädan finnes, Hufwudmanna-ratt för Adeliga Ätten.
Pä samma sätt förhälles äfwen, nar Friherre till Greflig wärdigbet upphöjd blifwit: dock iagttages altid härwid hwad 2 §. särskilt föreffrifwer.
?. ii.
Adelsman som utur Riket afwikit, bäfwe förwerkat rätligbet till Sate och Stamma pä Riddarhuset.
Är han Hufwudman, tillfälle Hufwudmanna-rätten, närmasteAtteman.
Äter konl - 240 Den 22 September. kommer Adelsman, utan att för afwikandet eller orsaker dertill blifwa till brott förwunnen, intrade han i förra rättigheter.
Reser Hufwudman Utrikes, antingen i Konungens ärender, eller med wederbörligt tillstånd, för enskilta angelägenheter, eige han rätt att förordna nägon behörig att Attens Säte intaga, Ättcmaimcns bättre rätt framför Fullmägtig, dock alltid oförkränkt. §. 12.
Adelsman som med Konungens tillständ i främmande Herrskaps tjenst är, äge, sä wida han för sin Person här i Riket ffattffrifwen är, rättighet att Sate pa Riddarhuset intaga.
Förekommer der någon sak till öfwerläggning och beslut, som det Herrskap angar, i hwars tjenst han är, bör han ej öfwerwara beslutets fattande, hwarken ir> stleno, Utskott eller Nämnd, derest han Ledamot i nägon af de begge senare är.
Adelsman som med Tro- och Huldhets-Ed främmande Oswerhet förbunden är, mä,ehwad han i Riket Egendom innebafwer eller ej, ingen Riksdagsmanna-rätt tillkomma. §. 13- Flyttar Adelsman sitt bo och hemwist Utrikes pä sätt A2 §. i 1723 ärs Adeliga Privilegier omförmäler, hafwe ban och hans barn, som Utrikes äro, förlorat Stte blaild Ridderffapet och Adeln, fastän han eller de fastighet här i Riket äga skulle; är ban Hufwudman, tillfälle Hufwudmanna-rätten närmaste Atteman.
Inflyttar i Riket sadan Adelsman, eller nägon af Den 22 September.
L4L af hans manliga Bröstarfwingar, styrkor lagligen att förbindelserne emot främmande Herrstap upphört, och Konungen med ny Tro- och Huldhets-Ed sig förpligtar, inträde han eller de i Ättens förra rättigheter, sä wida han eller de icke gjort sig af en sädan förmän cwärdige.
L4.
Sä snart Landt-Marskalk, enligt F2 af Regerings-Formen och 23 §. af Riksdags-Ordningen, bliftvit af Konungen i näder utnämnd och af de twänne Äldste närwarande Grefwar, till hwilka Kongl.
Majit honom öfwerlemnar, till Riddarhuset beledsagad, emottages stan derstädes wid ingängen, af Riddarhus-Directionen, Riddarhus-Secreterare» och de öfrige till Riddarhus-Cantzliet hörande Personer.
Derefter utser Landt-Marffalken irenne af Ridderssapet och Adeln , hwilka jemte trenne af Riddarhus-Directeurerna, Riddarhus-Secreteraren och Riddarhus-Fiscalen, efter föregängit anslag, den pä följande dagen wid utsatt timma sammanträda under Landt-Marffalkens Ordförande, för att borja anteckningen.
HLrwid stall den ordning följas, att upprop ster efter en, pä alla lefwande Ätter författad Matrikel, efter den ordning de pä Riddarhuset
Säte äga, dä hwar och en wid uppropet framträder, läter anteckna sig till förnamn och earacter, eller till granskning aflemna sin erhällne fullmagt, hwarefter honom tilldelas en med Riddarbulets Sigill pätryckt Pollett, med pästrift af Ättens nummer och namn, med den antecknades förnamn, samt nummer pä den Bänk, der hans Ridd. sch Ad. pr.
L^o Zt, M. stäk - 242 Den 22 September. ställe är hcncm anordnadt.
Ej mä nägon till anteckning anmälas som sig wid Riksdagen icke Personligen infunnit, eller Pollet för honom utgifwas.
Den som ej inställt sig wid första uppropet, kan anmäla sig wid det andra, som genom anslag kungöres. §. 1Z.
Dagen förr an Konungen i Räder kallar Ständerne pä Riks-Salen, sser äfwen en dylik anteckning med twänne upprop, dock ej under påstående llenum.
Sedan mä ingen anteckning tillätas förr, än Riddarhus-Mskottet är förordnadt, hwiiket genast ske bör, sä snart Elektorerna walde äro.
' Detta Utskott bör ock endast för anteckningar sammanträda en half timma före hwarje utsatt kllenum efter Riksdagens utbläsande.
Ej mä näston af RiddarHus-Bctjeningcn, wid answar, enskilt och utan Riddarkus-Utffottcts samtycke, till nägon, eho det wara mä, Pollet utgifwa; börandes i öfrigt noga tillses, att den som Pollet ordentligen erhäller, äswcn oenast och ofelbart warder i Upprops-Listan antecknad. §. r6.
Ingen äge rätt, b wa rgen säsom Hufwudman för egen eller säsom Fullmägtig för annan Ätt, a Riddartuict
Säte intaga förr, än han fyllt 26 är.
I följe häraf äligger den> som forsta gängen sig till Riksdagsman anmäler, att om sin äider, i fall sädant äskås, uppte bewis genom Utdrag af Kyrkoboken ifrän den Församling der han född är.
Finnes ej Kyrkobok, eller är den genom wädlig händelse
L-Z sörkommen, galle beims af någon Konungens Embetsman i Orten; men icke i annat fall mä detta bewis antagas, an dä Kyrkans Handlingar werkeligen genom wada förkommit.
Uppmisas härom'origtigt betyg, hänstjutes saken till WederbörligD.mstol, och den origtigt betyg företer, ware, jämte det att han bör anses efter Lag,, Säte och Stämma ä Riddarhuset den Riksdagen förlustig.
Jnnebälla de wid Riddarhuset befintlige Genealogier härom fullständig underrättelse af dag och äratal, är ej annat bewis af nöden.
Enär Hufwudman för Ätt fyllt 2i^är, ma han, sä wida ej andre fullmyndige Arteman finnas, äga rätt behörig Fullmägtig förordna.
Den, som, oaktadt han till laga älder kommen är, blifwit under Förmyndares ward och inseende af behörig
Domstol ställd, mä ej kwarken sjelf Sate intaga eller Fullmagt utgifwa. §. !7.
Ej mä någon Fullmagt för gällande anses och antagas, som icke af Altens werkliga Hufwudman eller dertill, enligt denna Riddarhus Ordning, berättigad är, blifwit utgifwen; börandes Fullmagtens antingen med utgifwarens stil Lfwerallt strifwen och underffrifwen etter lagligen bestyrkt, owilkorligen wara författad efter följande formulaire:
Till den Lagtima (Urtima) Riksdag som r N. stall hällas, och täger sin början den (dag och är) befullmägtiaas härmed, (earactere och namn) att för (Gresiiaa, Frillerrliga, Commendeurs, Adliga) Ätten N. N. Nw vo intaga Säte och Stämma pä Riddarhuset, hwarwid han * * vwil - 844 Den 22 September. owilkorligen förpligtas att ställa stg till efterrättelse den af Kongl.
Majit och Riksens Ständer antagne och beswurne Regerings-Form af Len 6 Junit idog, jemte Riksdags-Ordningen af den io Februarii i8io, och öfrige gällande Grundlagar.
Sigill, Caracter. Hafwer Förmyndare för omyndig Fullmagten utgifwit, bör sädant under namnet tydligen utsättas, samt Förmyndare-förordnandet i Original eller bewittnad afffrift biläggas.