Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I hän delse af votering, och då förmodeligen i Japropositionen ingår bifall till Utlåtandet, anhåller jag att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhämta Ridderskapets och Adelns tanke, huruvida man kunde blifva öfverens om den förändring, att i stället för orden särdeles vid uppkommande farsoterj det måtte sättas: särdeles till förekommande af farsoter.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln tillät, alt den förändring Herr Munck af Rosenschöld föreslagit, finge i Japropositionen intagas.
Upplästes till justering och godkändes följande voteringsproposition.
Den i5 Februarii f. as. Den som Lifaller Stats- och Bevillningsutskottens Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningav vid Utskottens under N:o 87 förut meddeldte Betänkande, om Curliusafgiften m. m. likväl under iakttagande deraf, att öfverskotten, i stället att användas serdeles vid uppkommande farsoter , böra användas serdeles till förekommande af farsoters uppkomst j voterar Ja j den det ej vill, voterar Nej; vinner Nej, anses Utskottens berörde Utlåtande hafva blifvit af Ridd. och Adeln bifallit i allt öfrigt, utom hvad angår andra punkten, i afseende hvarå, med afslag å nämnde Utlåtande i denna del, Hr af Billberghs reservation af Ridderskapet och Adeln godkännes.
Voteringen börjades klockan half till 3 e. m. och befunnos vid dess slut, sedan en voteringssedel blifvit uudantagen och förseglad samt de öfriga voteringssedlarne blifvit öppnade, rösterne hafva utfallit som följer:
I följd hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln bifallit Stalsoch BevillningsUtskottens ifrågavarande Ut - Den i5 Februarii f. m. 117 låtande med den af Herr Munck af Rosenschöld föreslagne förändring.
Högloflige Ridd. och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 4 eftermiddagen.
L agerheini.
Måndagen d. i5 Februarii i83o„
Företog Högl.
Ridderskapet och Adeln, enligt 48 § RiddarhusOrdningen, val af Sju Ledamöter uti den Direction, som intill nästa Riksdag skall besörja och förvalta Riddarhusets angelägenheter, och befunnos, efter valförrättningens slut, kl. half till ge. m-, följande Herrar hafva, genom de flesta rösterne, blifvit till Riddarhus-Directeurer utsedde, nemligen: röster.
De la Gardie, Jacob, ..... 263.
Friherre Klingspor, Fredric Philip . 261.
N:o 2g4- Friherre Boye; Fredric . . i52.
N:o 987.
Herr Åkerhjelm, Conrad . i5o. ji8 Den i5 Februarii e. m. röster.
N:c 1877. B.
Herr Carleson, Carl Fredric « • # . • . . • • ^ .210.
N:o 215o.
Herr v. Hohenhausen, Michaél 186.
N:o2i8g.
Herr af Melin, Henric Georg 271.
Upplästes till justering och godkändes följande från ExpeditionsUtskottet inkomne förslag till RiksStåndens underd.
Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 37g.
Angående sättet för MilitiaeBoställenas utarrenderande samt Militiae-BostälisCassans förvaltning.
I fråga om yrkad lindring för Rust- och Rotehållare i Jemtland.
N:o 382.
Angående Låneunderstöd af Allmänna Medel till Hamnanläggning vid Jönköpings Stad.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse, angående Landshöfding af Wingårds anhållan om befrielse från ersättningsansvar för de af förre LandsSecreteraren Kleman tillgripne och förskingrade Medel.
N:o 384- I anledning af Kongl. Maj:ts
Nådiga proposition angående rättighet för patrull, post, vaktkarl eller fångförare att, genom bruk af skjutgevär, söka förekomma fånges flykt.
N:o 385.
Nådiga proposition angående ausvar å dea Den i5 Februarii e. m. nq sorn bortförer eller undanhåller andras minderåriga harn.
Justerades 6 ProtocollsUtdrag, inhållande Eidderskapets och Adelns i Plenum den 12 dennes fattade Beslut.
Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frän Stats- Bevillnings- Lag- samt Allm.
Af den io dennes: N:o 126.
I anledning af erhållen återremiss å Utskottens Betänkande N:o 79, rörande väckt motion om förändrad grund för Prsestationers utgörande af Hemman. jFrun Stats- Bevillnings- Banco- Lag- samt Allm.
Af den 10 dennes: N:o 127.
I anledning af erhållen åtcrremiss å Utskottens Betänkande N:o 89, angående väckt förslag till grunder för ett förändradt Statshushållnings- och Beskattnings-system.
Från Bevillnings-Utskottet:
Af den i3 dennes: N:o 70.
I anledning af BiksStåndens i2o Den i5 Februarii c. »n. olika beslut, angående Allmänna Bevillningens fördelning, jemte förslag till de deraf föranledda voteringsprositioner.
Af den 9 dennes: N:o 113.
Med hemställan angåande ersättning i anslagsväg för den förlust, som kommer att drabba de i Banco-Reglementet af år i8a3 uppräknade åtskilliga Akademier, Collegier och Allmänna Inrättningar, genom bestämmande af 128 skillingars pris för det Silfvermynt, sorn i utbyte emot BancoSedlar dem tillhandahålles.
N:o 114- Med förslag om bestämmande af en viss tid, inom hvars förlopp alla af Banken på daler kopparmynt utgifna Sedlar böra vara derstädes till inlösen aflemnade.
Angående Brandförsäkring för de Hus i Städerne utom Stockholm, hvilka vid ny af BancoUtskottet föreslagen utlåning utaf ingående Capital-afbetalningar, emot pant af Fastighet kunna komma att i Banken belånas.
Angående afskrifning utaf upplupen Ränta å den Capital-Skuld, hvarföre Majoren Friherre C. W. Gripenstjerna hos Banco Discont Verket häftar.
Af den 11 dennes* N:o 117.
I anledning af återremiss af Den 15 Fe b ruan’i e. m. 121 Utskottets Memorial N:o 90, innehållande Förslag, angående vissa förändringar af Bankens sedlar, till deras valeurer, text, format, m. m.; garantierna emot missbruk och förfalskningar, samt ordningarna inom Banken för olika Sedelsorters utbyte och förvexling.
Af den 12 dennes: N:o 118.
Med förslag, angående vissa bestämmelser, som
Utskottet anser böra finnas tydligen uttryckta i Texten å de nya Sedlar, hvilka, efter dess gifna förslag, komma att af Banken ulgifvas.
Angående någon förhöjning i den för kostnaderne, i afseende på nödvändiga resor, hittills anslagna ersättning åt den Ledamot bland BancoFullmägtige, som har det speciella inseendet öfver Tumba Pappersbruk, samt förbättring uti nuvarande Förvaltares vid samma bruk lönevilkor.
I afseende på jemkning af de hos RiksStånden fattade skiljaktiga beslut öfver Utskottets Betänkande N:o 71 och Utlåtandet N:o 87, angående en ersättning åt f. d.
ÖversteLieutenanten G. U. Adlerstam, samt förslag till OmröstningsPropositioner i detta ämne.
Upplästes ett från RiddarhusUtskottct inkommet så lydande: , 122 Den i5 Februarii e. m.
Hörsamste Memorial: Sedan RiddarhusDirektionen bos RiddarhusUtskottet tillkännagifvit, att Kongl. LifMedicus samt Riddaren af Kongl.
Majrts Nordstjerneorden Joban Israel af Ekström, sorn den 8 October 1827 blifvit af Kongl. Maj:t uti Adligt, Ständ upphöjd-, samt derefter genom serskild Nådig Resolution den 3i sisll.
October återfått de af bonom försutne fatalier, inom den uti Högstberörde
Resolution stadgade ytterligare tid af sex månader bos RiddarhusDirectionen företett alla för Introductions erhållande föreskrifne prestanda, hvilka, efter behörig granskning, äro vordne af Directionen godkända, så bar RiddarhusUtskottet, jemnlikt 5o § i Riddarhus-Ordningeti den 18 December 1823, skolat bos Högloft.
Ridderskapet och Adeln anmäla Kongl. LifMedicus m. m. af Ekström till Introduction å Riddarhuset under N:o 23o4 bland Rid ders- och Adelsmän.
Stockholm den 11 Februarii i83o.
På Höglofl. Riddarhus-Eltskotlets vägnar A. G.
Gyldenstolpe. W. F. Dalman.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes kl. half till 10 om aftonen.
In fidem ProtocoJli. O. J.
Den 17 Februarii f. m. 123 Onsdagen d. 17 Februarii i83o.
Vid förnyad föredragning af RiddarhusUtskottets den ii dennes aflåtne och den i5 derpåfölide på hordet lagde memorial angående Introduction för Kongl.
LifMédicus och Riddaren af Kongl.
NordstjerneOrden Johan Israel af Ekström, fann Riddeiv skapet och Adeln för godt, att, på sätt RiddarhusUtskottet hemställt, bevilja bemälte LifMedicus
Introduction å Riddarhuset under N:o a3o4 bland Ridders- och Adelsmän.
Stats- och Banco-.
Utskottens den 28 sistlidne Januarii under N:o 48 afgifne, samt den 11 dennes eftermiddagen på hordet lagde, Utlåtande i anledning af väckt motion, angående utvägar till penti ingebristens afhjelpande.
Uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition blef detta Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Ånyo föredrogs Stats- och BancoUtskottens den 28 sistlidne Januarii under N:o 49 afgifne och den 11 dennes eftermiddagen 124 Den 17 Februärii f. ro. på bordet lagde Utlåtande, i anledning af väckt motion om öppnande af Depositräkningar vid LåneContoren i Malmö och Götheborg för insättande af Guld och Silfver.
Herr Manck af Rosenschöld Eberhard:
Om jag ej orätt hört, så grunda Utskotten sitt afslag till motionen derpå, att
Depositionsräkningen skall vara blott en preliminairåtgärd för realisationen, samt således icke behöfvas sedan realisationen är verkställd, hvarföre de anse den vara af föga permanent vigt för de Landsorter, om hvilka nu här är fråga.
Men som det ännu ej är afgjordt, om realisationen blir af eller icke, anhåller jag, att detta Utlåtande måtte få hvila intill dess frågan om realisationen genom Kongl. Maj:ts sanction blifvit afgjord.
I anledning hvaraf Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att detta Utlåtande skulle blifva på bordet hvilande intill dess realisationsfrågan blifvit definitift afgjord.
Enligt de underrättelser jag äger, har detta Utlåtande blifvit bifallet af 2:ne Stånd.
Det är således utan ändamål att det ytterligare hvilar, emedan, då det afstyrker den föreslagne motionen, och 2 Stånd bifallit detsamma, ingen ändring vidare kan lill vägabringas.
Den 17 Februarii e. m. ta5 Herr Munck af Rosenschöld:
Protocollsntdragen i detta ämne måtte blifva uppläste.
Undertecknad Riddarhus-Secreterare upplyste, att, enligt till Ridderskapet och Adeln ankomne Protocollsutdrag, hade förevarande Utlåtande af de öfrige 3 RiksStånden blifvit bifallit.
Till följe af den nu erhållne upplysning, som är vidsträcktare, än den Grefve Gyldenstolpe meddelat, afstår jag ifrån min begäran att målet ytterligare må få hvila.
Uppå derom af Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition blef Stats- och BancoUtskottens Utlåtande N:o 49 af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Likväl anhåller jag om min reservation till Prolocollet emot bifall till detta Utlåtande.
Jag afstår från discussion eller votering om detsamma, men kan ej bifalla Utlåtandet.
Ånyo föredrogs och bifölls Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens, den 5 dennes, under N:o 121, afgifne och den x 1 derpåföljde eftermiddagen på bordet f- isG Den 17 F e b r u ajr i i f. rrr lagde Utlåtande, i anledning af väckt fråga om. fastställande af en viss årlig arbets- eller förrättningsskyldighet för Landtmätare.
Likaledes föredrogs ånyo och bifölls Stats- och BancoUtskottens den iQsistlidne December afgifne samt den 1 t dennes eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande IS:o 43 öfver väckte motioner, angående åtgärders vidtagande till skyndsamt slut på utredningen i RiksgäldsContoret af Götha CanalBolags samt Malmö f. d. RiksDiscontVerkens återstående fordringar.
Företogs till pröfning BevillningsUtskottets, den 9 dennes, under N:o 68 aflåtne, och den 11 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om saltpettergärdens ersättande genom anvisning på tillgångar al tullmedlen och Bränvinsbevillningen.
Jag tror, att man så mycket mera kan bifalla detta Memorial, som Tullbevillningen säkerligen kommer att inbringa större inkomster, än de som åro påräknade, genom 3 Stånds beslut att spannemål först vid inträffande missväxtår skulle uppköpas, och således mest af Utlänningen, då Tullintraden betydligen kommer att ökas såsom sista missväxtåret inträffade; och på 5 år Den 17 F e b r u a r i i e. m. 127 lian man med säkerhet påräkna ett års missväxt.
Friherre Cederström, Jacob: Med Utskottet instämmer jag deruti, att inkomsterna så väl af Tullbevillningen, som af Bränvins bevillningen, blifva större än de äro påräknade.
Hvad särskilt beträffar Bränvinet, så kommer detta att inträffa i mån af tillverkningen.
Deremot skulle jag förmoda, att formen af Memorialets uppställning ej är riktig.
Jag tror icke att BevillningsUtskottet kan föreslå en högre beräkning af Statsinkomsterna, än den Bikets Ständer, på grund af StatsUtskoltels inkomstBetänkande, beslutat.
Om Rikets Ständer vilja afslå ersättning för Saltpetergärden i annan väg, så, då redan är hesluladt, att hvad som brister för de nödiga Statsanslagen, får af RiksgäldsContoret genom
Lån upptagas, kan fråga härom ej uppstå förr än vid nästa Biksdag, i händelse brist uppkommit.
Det är således ej vid saken jag gör anmärkning, men jag tror, att uppställningen af Utskottets Memorial ej är förenlig med våra former, enär Grundlagen tydligen stadgar, alt StatsUtskottet skall uppgöra förslag lill beräkningen af Statsverkets inkomster, hvilket redan denna Riksdag skett; i anledning hvaraf Rikets Ständer redan beräknat hvad summa som skulle inflyta.
Derefter är det verkligen besynnerligt, att BevillningsUtskottet föreslår en ny beräkning
Den 17 Februarii f. m. af 124,000
R:dr, som ytterligvre skulle inflyta.
Jag vill blott till protocollet afgifva denna anmärkning; men vill, då ingen våda af denna oriktighet uppkommer, ej bestrida bifall till Memorialet, i händelse Ridderskapet och Adeln skulle finna sådant nödigt.
Det kan måhända finnas onödigt att besvara Friherre Cederströms anmärkning, då han ej bestridt bifall å Memorialet, men jag anser för min pligt att söka rättfärdiga Utskottet.
BevillningsUtskottet har aldrig kunnat fatta den öfvertygelse, att det är StatsUtskottet, som skall afgöra Bevillningens belopp.
BevillningsUtskottet har trott, att StatsUtskottet endast kan i InkomstBetänkandet berätta huru mycket genom Bevillningar influtit, och derpå grunda förslag till inkomst, men Ständerna är förbehållet att minska eller öka samma Bevillning.
StatsUtskottet har beräknat inkomsterna efter hvad sedan i8a3 ingått; men då BevillningsUtskottet föreslagit en Bränvinsskatt och en Tulltaxa, som böra utgå med större summa än StatsUtskottet föreslagit, har BevillningsUtskottet trott det icke vara Rikets Ständer förmenadt, att anvisa på denna större summa.
Jag tror således ej att BevillningsUtskottet gått utöfver formerna, då Utskottet beräknat en inkomst, hvilken StatsUtskottet, då det Den 17 1’c brun l ii f. m.
IS9 det afgaf sitt InkomslBelänkande, icke kände, emedan den <lå ej var beslutad.
Jag tror Utskottet hafva fullgjort sin skyldighet alt anvisa tillgångar, hvarigenom allmänheten ej kommer att tryckas med nva skatter, och jag tror, alt Utskottet hade felat i sin pligt, om det, i stället att anvisa denna tillgång, hade föreslagit en fyllnadsafgift i Bevillningen, Jag tillstyrker således bifall till Utskottets Memorial.
Jag vill endast tillägga, alt då SlatsUtskoltet i sitt InkomstBelänkande föreslog beräkningen af den del af StatsVerkets inkomster, som ingår såsom bevillning, gjorde StatsUtskottet det under förbehåll, alt stadganderne i afseende på dessa inkomster skulle blifva desamma, som hittills.
Men då delta icke blifvit bifallit, utan lieie förhöjningar och förändringar hafva beslutits, hvarföre också den gjorda beräkningen upphört att tjena till grund, är det således klart alt BevillningsUtskollet icke gjort annat, än hvad sorn varit dess pligt.
Jag tillstyrker bifall u Utskottets Memorial.
BevillningsUtskottets förevarande Utlåtande blef, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallit. 62 II. n Den 17 Februarii f. m.
Herr von Hartmansdorff', Augnst:
Jag liar ej velat deltaga i clemia tvist, emedan man förmodeligen hade ansett mig allt för partisk för den mening, som nu vunnit Ridderskapets och Adelns bifall.
Som jag förmodar den redan vara, eller snart komma att blifva Rikets Ständers gemensamma beslut, och den summa RiksgäldsContoret årligen skall, såsom statsbrist, lemna till StalsContoret, föl jnk tel igen kommer att minskas med 1 a/j,°oo R:dr, blir det nödvändigt att StatsUtskottet derom underrättas, på det att Fullmägtiges i RiksgäldsContoret Instruction må ställas derefter, och att en skrifvelse afgår till Kongl. Maj:t med förklaring, att Statsbristsumman, som förut var upptagen till 2,494,60° R:dr B:co, deruti inberäknade ifrågavarande 124,000 R:dr; nu blifver endast, 2,270,600 R:dr, sedan de 124,000 ej komma alt såsom fyllnadsafgift utgöras till RiksgäldsContoret, utan omedelbart inflyta till StatsContoret genom ökade Tull- och Bränvinsbevillningsmedel.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll, att StatsUtskottet äfven skulle genom ProtocollsUtdrag underrättas om det senare af Ridderskapet och Adeln fattade beslutet.
Föredrogs ånyo Bevillnings-Utskottets
Den 17 F e b r u a r i 1" f. m. i3t don 14 dennes under N:o 7o aflåtne och den 15 derpåföljde eftermiddagen på hordet lagde memorial, i anledning af RiksSl ändens olika beslut, angående Allmänna Bevillningens fördelning, jemte förslag till de deraf föranledda voterings-propositioner.
Uppå derom af Flans Excellence Herr Grefven oell Landt Marskalken framställde särskilte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt gilla hvad Utskottet i afseende å 20 och (22 §§, hemställt, samt godkänna, under förhlifvande i öfrigt vid sine i ämnet redan fattade beslut, de af Ulskotlet föreslagne voteringspropositioner.
Å nyo föredrogs ConstitutionsUtskoltets, den 26 sistlidne November, under N:o 56 aflåtne, och den 7 derpåföljde
December eftermiddagen på bordet lagde Memorial, med förslag lill ändrad redaction af 72 § Reger ingsFormen.
Till det nya skick, hvaruti Banken kommer efter realisationen, fordras garantier för folket, att den ej råkar i de fordna oordningarne.
Det blir derföre i detta fall nödvändigt, att bägge Statsmagterna deltaga i garantierna för Banken.
Jag vågar derföre föreslå en sådan förändring af 72 § Regeringsformen: ”Sveriges Rikes Bank vare under Konungens 62 H. 9 * Den 17 Februarii f. ni. och Rikets Ständers gemensamma garanti, men under Rikets Ständers egen vård, ostördt förvaltad af de Fullniägtige, hvarje Stånd dertill förordnar, efter de Lagar och sladganden för Banken och dess rörelse, hvilka nu liro gällande, eller af Konungen och Rikets Ständer gemensamt varda stiftade.
Dock äge Rikets Ständer, som genom sina Fullmägtige tillsätta Tjenstemälinen innom Banken, att allena fastställa Reglementen för Bankens inre förvaltning och arbetssätt, samt för dess tjenstemäns befordringar och aflöning.
I öfverensstämmelse med ofvan åberopade lagar och stadganden, äge Banken allena rätt att utgifva Sedlar eller myntförskrifningar, hvilka må, lika med mynt, i Riket erkännas, och skola af Banken med mynt, efter deras lydelse, inlösas.
— Öfver användandet af Bankens årligen behållna vinstmedel, äge Riksens Ständer allena besluta, så framt dessa medel ej, till bibehållande af Bankens grundfond eller till dess förstärkning, af Konungen pröfvas erforderlige.
” Genom denna redactionsförändring skulse garantierna mot missbruk af Bankens tillgångar komma att tillhöra Konungen och Rikets Ständer gemensamt.
Lagarne för Bancorörelsen skulle äfven göras af dem gemensamt, men vården öfver Banken, och regleringen af den inre ordningen deraf, skulle ensamt tillhöra Rikets Ständer.
Dispositionen af vinstmedlen skulle äfven tillkomma Rikets Ständer, med de undanlag då des - Den 17 Febr naii i f. m. 133 sa medel behöfdes för att fylla grundfondens brister; då Kongl.
Majrt endast i detta fall skulle äga veto.
Jag anhåller hos Herr Grefven oell LandtMarskalken om proposition derpå, att den af mig nu föreslagne redactionsförändring må förklaras för Ridderskapets och Adelns gemensamma tanka.
Herr Bruncrona, Gustaf Adolf: Ehuru paradox, eller åtminstone i tillämpning oöfvervinnerlige svårigheter underkastad, den sats jag i Utskottet försvarat, af mången torde anses, och ehuru föga hopp jag således har att finna mig understödd, vågar jag i hufvudsaken åberopa min reservation och med några ord närmare utveckla min deri uttryckte mening.
Då jag nämnt, att i grundlag borde stadgas, det Banken icke ägde utgifva sedlar till högre belopp, än som öfverensstämde med de för realisationen bestämde grunder, hade detta icke afseende på de omväxlingar i förhållandet emellan sedelstock och metallisk fond, som måste uppkomma vid hvarje uttagning af silfver mot sedlar.
Min mening var, alt sedan 6,800,000 R:dr i silfver efter gamla myntfoten blifvit antagne såsom fond för 29 millioner R:dr i sedlar, temporära lånen oberäknade, och realisationen efter denna grund blifvit satt i verkställighet, det väl ej kunde hindras, att tid efter annan sedelstocken förhölle sig i en sämre proportion mot berörde reela fond, äfvensom, i händelse silfveriusättningen öfverskjöte den för realisa - 134 Den 17 Februari! f, m. tionen fixerade reela fond, proportionen blefye bättre än den påräknade; men jag trodde att, i öfverensstämmelse med de för realisationen fastställde grunder, 39 millioner R:dr, utom summan af fastställde temporära lån, borde vara maximum af den sedelstock, sorn finge vara utelöpande, då reela fonden ej uppgått högre än Lill ofvanbe rörde belopp, och att sedelmassans förökande derefter borde blott uppkomma genom insättning af motsvarande myntbara metaller, äfvensom, utan detta vilkor i allmänhet, sedlar icke borde ulgifvas med undantag af hvad en gång för alla, efter uppgjordt system, i låneväg borde utgå, och hvilket vid calculeradt belopp måste bibehållas om än metalliska fonden för tillfället minskades.
Då det är gifvet såsom ett axiom, att Bankens förlägenhet endast och allenast uppkommit af en för långt utsträckt Sedelemission, sorn satt
Banken ur stånd att med metallisk valuta sina sedlar inlösa, så har min afsigt varit, att, genom ett grundlags-stadgande, motverka en sådan all realisation förstörande åtgärd för framtiden.
Stats- och BancoUtskotten hafva yttrat, och som jag menar, Rikets Ständer godkänt det omdöme, att, i den väg grundlagame lemna öppet, en ändring borde beredas i 72 <$* Regerings Formen, sorn för framtiden kan afböja all inställelse af Bankens åligganden mot egne Creditorer.
Men är detta föremål väl fullkomligt vunnit genom det fö - Den 17 Februarii f. m. reslagne grum! lags-stadgandet?
Konungens veto i afseende å de i Bancolagen förekommande ämnen är utan tvifvel ett högst vigtigt correctif emot förhastande; men detta gäller lika mycket om ock grundlagen ej, ]iå sätt förslaget innehåller, i allmänt ordalag åberopade Bancolagen, hvilken det oaktadt, om Statsmngterne derom äro ense, obehindradt, såsom all annan civillag, vid hvarje Riksdag utan föregången hvilotid kan ändras.
Staten kan väl ej såsom förr bispringas, äfven i nödens stund, hvilket dock kanske sist bordt förekotnmas, ehuru ett nödvändigt offer åt Bankens credit; men om reela fonden tillfälligtvis, eller genom förtjent förtroende, icke blifvit på längre lid betydeligen ålitad, och förslagsmakare, hvilka vid våra Riksdagar icke saknas, tyckas framställa Bankens ställning så god, att, enligt uppgjorde theorier, den bör kunna utvidga sin rörelse och i långväg utsläppa sedlar i vida större proportion än mot reela fonden vid realisationens beslutande varit beräknad, hvarvid naturligtvis det allmännas behof och Bankens fördel förespeglas, så kunde möjeligen Regeringen öfverraskas och för tillfället dela en rådande opinion, om den ock i en framtid skulle befinnas förhastad.
ConstitutionsUtskoltets pröfning af ett. förslag lill rubbning af realisationens grunder, och de 5 årens mognad af ett godkändt förslag vore en ytterligare återliållskralt, en ökad garantie för realisationens *36 Den 17 Februari i f. »n. bestånd.
Hvad vinnes om grundlagen endast förklarar, att Bankens sedlar böra lill utsatt belopp inlösas? äfven utan detta stadgande mäste en sådan moralisk förbindelse vara ostridig.
Allmänheten vill vara förvissad, att de skola inlösas, och verkeligen blifva inlöste, ty derförutan är ej det ändamål, Utskottet afsett, vunnet.
Delta vilkor åter står i förhållande till Bankens förmåga att sina sedlar inlösa, hvilken slnteligen mäste hero af verkliga för handen varande tillgångar.
Om en lånesökande yttrar, att han anser sig böra honorera de reverser han utgifver, så lär Capitalisten icke linna sig med denna inskränkta förklaring belåten.