Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag skulle tro, att proposm belt simpelt borde innefatta början af Hr Rosenblads förslag till och med orden: ”alt erfarenheten af privatbankbolag ännu vore för kort att medgifva en fullständig lagstiftning i ämnet;” och dermed punkt.
Anhållan alt K.
M. intill nästa riksdag ej mätte bevilja octroj för något nytt bankbolag är en särskild fråga, som ej bör hit, och jag hemställer till Hr Rosenblad sjelf, om lian ej finnér lämpligt att utesluta detta ur proposm; ty vi hafva alldeles icke rätt att tillägga denna nya fråga.
Här är ej fråga om nya bankbolag skola inrättas eller ej, dertill finnes ej någon anledn. i ordalagen af den Ulskms tillstyrkan, som vi nu hafva att piöfva.
Jag anhåller således, att Hr Rosenblad ville borttaga denna tillsats i sin propus.; eljest nödgas jag votera emot honom, ty' jag vill ej hafva detta tillägg.
Boye måtte ej hafva uppfattat de skäl, som föranledde mig att anse för olämpligt att ingå Den 18 Februari f. m. i någon ny lagstiftning.
Dessa skäl voro desamma, sorn föranledde mig lill det sednare tillägget, nemi. den varsamhet, sorn jag ansåg nödvändig tinder den fÖregrde tiden, innan man kunde framkomma med ett lagsliftningsFörslag, hvilket förtjenade att antagas såsom varaktig lagstiftning.
Då likväl det yttrande, jag nu hört, måhända beröfvar mig utsigten alt
För min mening vinna majoritet, så skall jag gerna låta min tanke blott stå i prot. och för min del återkalla min begäran örn votering.
Jag får endast öian hembära min tack samhet till Hr Rosenblad, sorn på ett så godt skäl, sorn det alt han gått miste om Frih.
Boyes röst, har afslått ifrån voteringen.
Jag har nn intet annat alt säga, än blott ali förklara Hr Rosenblad min tacksamhet lör del att han afstod, och särskildt betyga min fägnad öfver den glädje, Gr.
Frölich i anleda, deraf erhållit.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan således den framställda jjrroposVn måsle anses besvarad ined ja, återslode nu afgörande! af den fråga Hr
Stråle vackt ang:de vidsträcktheten af den tillämpning, som'lagen för enskilda banker bör äga.
Då jag föreställer mig att Hr Landtm. r tillåter, alt pröfuingen må paragralvis förelagas, så anhåller jag också, att, före discussionen öfver hvarje §, densamma måtte varda uppläst.
Hr Lagerhjelm yttrade, att han velat framställa samma anhållan.
Del är uppenbart en förvillelse af de tvänne sista värda talarne, ajl hafva trott, att Hr Stråles förslag, sorn Hr Landtm, nu framställt till propos., innefattas i en punkt af betänk.
Hr Landtm, har ganska rikligt framställt det, sorn utgör föremål för den långa discus, ion, som llr Stråle åviigabragt, och det är denna fråga vi nu kunde få afgjord, 0111 de värde ledamölerne täcktes observera hvarom fråga är.
Det yrkande jag framställt var egentligen föranledt af Ulsk:ns yttrande i motiverna, att den bancolag, som nu stiftades, ej borde vara gällande för de redan varande bankerna, utan att i afseende på dem i8;>4 års förordning skulle komma att gälla.
Om nu Ulsktns förslag i denna del godkännes, så är i och med detsamma den motion, sorn jag i ämnet väckt, helt och hållet afslagen och anser jag mig då ej hafva något vidare att i ämnet anföra.
Jag har redan afgifvit elt lagförslag, hvilket är af helt annan beskaffenhet ätt det förevarande, men detta blefve naturligtvis i och med detsamma undertryckt.
Skulle det der - DeniS F c b r u o r i f. -in. emot blifva T!, o. Adis beslut, att den nya Ingen bor omfatta både redan varande oell framdeles blifvande banker, så skulle man vid hvarje §, som föredrogs, undersöka huruvida med en sådan förutsättning den vore lämplig elier ej.
Om då Utsktns redaction af §:n ej ansågs lämplig, så visade sig då nödvändigheten alt en annan i stället antages, och jag vågar påslå, alt
Utsktns förslag visserligen ej är fullt lämpligt för nuvar. bardier.
Den propos , jag önskade att R. o. Ad. ville tillåta, är således den, huruvida R. o. Ad. gillar hvad Utskrn föreslagit i motivernä, angtde banklagens tillämpning.
T3ifa11es denna propos., så bär jag intet vidare att anföra, utan får reservera mig emot beslutet.
Oberoende af den hufvudfrågn, ifrån hvilken tidpunkt den lag, som nu skall stiftas, bör blifva gällande, bör man likväl fästa uppmärksamheten derpå, att i händelse R.
St. nu skulle finna nödigt att igpnom någon åtgärd förvissa sig om, att hvad som nu är stadgadt för bankerna verkligen iakttages, så svnes mig intet hinder fölen sådan lags retroactiva kroft.
St. skulle lins K.
M. tillkännagifva sin öfvertygelse om nödvändigheten deraf, att Konungens Bef:h:de må ilga rätt att underrätta sig 0111 behållningarnes verkliga belopp i-privatbankerna, så synes mig intet hinder vara uti octrojen derför, att delta stadgande genast kommer afl sättas i verkställighet; ty det innebär då intet annat, än alt K. M. oell R.
St. funnit nödigt att vidtaga en sådan nv conlroll, för att förvissa sig derom, alt privatbankernes ställning, eller det verkliga förhållandet emellan deras utelöpande sedlar oell valutan är sådant, som detsamma enligt författningarna bör vara.
St. finna ett sådant stadgande nödvändigt, och K.
M. dertill gifver sin sa rict ion, så ser jag ej, att redan utfärdade octrojer kunna innebära hinder för deras verkställighet, emedan detsamma endast afser controllerna; men jag har ej vrkat att delta skulle utgöra föremål för någon särskild propos., af den orsaken, att frågan om controllerna förekommer i någon viss §, och jag af sådan anleda, ej ansåg nödigt att göra någon framställning derom, förrän vi komma till den §, sorn innefattar detta ämne.
Hove:
Jag anhåller att få fästa R. o. Ad:s och särskildt Hr Sliåles uppmärksamhet derpå, att tit-1 är 0111 det lagförslag, hvilket af Utsktn blifvit fVamsläldl, sorn vi nu skola öfverlägga.
Om nu denna öfverläggning slutar med att förslaget ogillas, så hemställer jag till Hr Stråle: hvad behöfves då något förklarande, att denna lag, sorn icke blir någon lag, skall hafva eller icke hafva retronetiv o n» verkan?
Jag ber likväl att ännu härtill få lägga några ord.
Som jag har mycken anledn. alt tro, det Hr Stråle ej är mera böjd än jag, alt bifalla denna lag, utan önskar att få sitt Den 18 Februari f. m. 4a5 sitt förslag antaget; så hemställer jag, om det ej blir den bästa ordningen för frågans afgörande, att vänta härmed intill dess hela betänkandet är genomgånget.
Visar det sig då, att några lagstadganden äro bifallna, 0111 hvilkas retroactiva verkan fråga kan uppstå, så är det då tids nog att besluta om de böra hafva retroactiv verkan eller ej Skulle deremot den nya lagen alldeles icke vinna bifall, så förfaller ju också Irågan 0111 dess retroactiva verkan; men jag vill derför alldeles icke gå miste om det bättre förslag, sorn jag gerna tilltror Hr Stråle om att framställa, och hvilket hau eril.
Riksd.Ordn. äger full rättighet att söka göra gällande, när det första förslaget är afslaget.
Jag hemställer derför, om icke frågan 0111 lagens retroactiva vei kan må uppskjutas, intill dess vi sett om Utsk:ns förslag blir afslaget eller ej.
De två siste talarnes yttranden hafva styrkt mig i den förmodan, som jag för en stund sedan hade äran framställa, nemi. att de grundat sina yttranden på en förvillelse.
De hafva troligen icke varit uppe ifrån dis— cussionens början och hört Hr Stråles framställning, som i korthet innehåller ett yrkande att få förklarad!, det den banklag, som nu stiftas, skall kunna lagligen inverka äfven på de nu existerande hanker, hvilkas privilegier måste efter densamma ändras i de punkter, der de ej dermed öfverensstämde.
Boye synes mig tro, alt Hr Stråles förslag varit, det Utsk:ns lagförslag borde helt och hållet förkastas, och således ingen ny lagstiftning i detta ämne vid innevar. riksdag antagas.
Sedan fråga derom är väckt, vill jag endast nämna, alt det nu är andra gången, sorn förslaget till lag för enskilda banker är före, att de sammansatta Utsk:u, äfven under den tid jag hade äran vara ledamot deraf, handlagt Hr Siräles förslag, och derifrån antagit hvad de ansett vara nyttigt, men ej så att Hr Stråle är nöjd dermed.
Detta vare nog sagdt härom.
Hvad nu deremot egentligen beträffar hufvudsaken, eller lim livida det skulle gå an att fatta ett sådant beslut, som Hr Stråle begärt, så får jag äran förklara, att det synes mig naturligt, att om en ny banklag, som stadgar andra grundsa Iser än den förra, utkommer, så skola de redan varande bankbolagen sjelfmant rätta sig derefter; men att tvinga dem dertill, tror jag ej att vi lagligen kunna besluta.
Jag har redan förut tillkännagifva min förundran öfver, att höra ett sådant förslag af Hr Stråle, som det hvilket han nu framställt, och är tvungen att bestrida detsamma.
Jag sökte i början af discussionen fästa uppmärksamheten derpå, att, om denna fråga lemnades oafgjord, och om man ville bifalla hvad Utsk:n föreslagit, så skulle ju vid hvarje §, som föredroges till afgörande, hvar 20 H. 54 4a6
Den 18 Februari f. m. och en länka salunda: kan denna § komma ali verka på nu existerande banker eller ej?
Man måste naturligtvis se saken ifrån en helt annan synpunkt, om den lag, som stiftas, skall blifva gällande äfven för de redan varande bankerna, än om den blott skal! gälla för hädanefter uppkommande banker.
Man säger, att jag yrkat di t lagen måtte få retroactiv verkan.
Detta är ej det rätta ordet, ty jag har endast åsyftat att få de nuvar. bankernes förhållanden legaliserade.
Jag har väckt en motion vid denna riksdag, hvilken hufvudsakligen ligger till grund för mitt förslag till lag för nuvar. och blifvande enskilda banker, och deruti föreslagit sådana stadganden, att de, efter mitt förmenande, äfven gro tillämpliga på nuvar. banker.
Detta anser jag ej Utskms förslag vara, och har för öfrigt visat, att Utsk:ns förslag lemnar domaren i tvetydighet om huruvida bankens privilegier eller förslaget skulle komma att gälla.
För att undanrödja all osäkerhet hos domaren, har det varit min tanke, att den nya lagen borde gälla äfven för nuvar. privatbanker, och att man vid dess stiftande borde tillse, att ej deras privilegier måtte förnärmas, och jag anser således, att denna lagstiftning både kan och bör omfatta ej allenast framdeles blifvande, utan äfven redan varande banker.
Jag anhåller således, att propos. derom nu måtte framställas, emedan jag anser det olämpligt, att, först sedan man genomgått hela lagen, afgöra den frågan, huruvida lagen skall tillämpas på alla privatbanker eller ej.
Det är på sådan grund, som jag trott, att den fråga jag framställt bör först afgöras.
Landtm, yttrade, att Ilr Stråles mening vore, att den nu under öfverläggning varande lagen för enskilda banker borde blifva gällande för så väl de redan uppkomna som för dem, hvilka hädanefter kunna uppkomma.
Tersmeden, Fredr. Wilh.:
Som det sista tillstyrkandet af Utsk:n i detta förslag just innehåller motsatsen af hvad Hr Stråle framställt; så hemställer jag, 0111 ej det lämpligaste vore, att Hr Frih. o. Landtm, framställer Utskms förslag till bifall, och att hvad Hr Stråle föreslagit må blifva nej-proposition.
Jag yrkar åtminstone lör min del detta, och tror att det vore del formenligaste.
Hr Frih. o. Landtm, fästade uppmärksamheten deruppå, att, såsom Hr Landtm, åtminstone fattat frågan, det tillstyrkande af Utsk:n, som finnes på sidan 8 of moliverna och upplysningarna, äfven innehölle åtskilliga andra frågor än den nu egentligen förevarande.
Till närmare upplysning härom lät Hr Landtm, nu uppläsa det å sidan 8 befintliga ifrågavar. tillstyrkandet.
Det är just i anledn. af hvad jag nu hört, Som jag utber mig att få understödja Frih. Tersmedens för - Den 18 Februari f. m. 427 sing.
Jag tror att ja-propos:t> bör innehålla det tillstyrkande sif Ulsk:n, som nu blifvit uppläst, och att Hr Stråles framställning hör intagas i contra-propos.; och jag drager ej i betänkande att på förhand förklara det jag ämnar votera ja.
Jag tillstår, att jag i första ögonblicket, då Frih.
Tersmeden yttrade sig, fann mig benägen att instämma med honom, men Hr Landtnäs egen framställning har öfvertygat mig om, att detta ej var det rätta, emedan, som sagdt är, hvad Utsktn föreslagit omfattar mera, än den propoS., som Hr Stråle begärt.
Jag tror, att vi bäst komma ifrån saken på det sätt, som Hr Landtm, framställt, och hoppas, alt voterts-propositionerna i öfverensstämmelse dermed blifva uppställda.
Då förhållandet verkligen är sådant, att det ej är i Utsktns förslag till lag utan i ett postscriptum efteråt, som denna mening är intagen, och deruti äfven är inbegripen en försats, som ej har någonting motsvarande i Hr Stråles förslag; så får jag förena mig med Gr.
Frölich i detta afseende.
Om då, såsom jag förmodar, Hr Stråles förslag blir afslaget, så innebär detta R. o. Ad:s beslut, att de enskilda banker och disconter, som redan äro inrättade, blifva vid deras redan erhållna privilegier under den återstående tiden orubbadt hibehållne; derest de ej sjelfve önska att underkasta sig de förändringar, som genom den nya lagen komma att bestämmas.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg propos. böra framställas å Hr Stråles förslag.
Hr Landtm, framställde derefter propos. till antagande af Hr Stråles förslag.
Hr Landtm, förklarade, det han funnit nej hafva öfverrösta! ja. Hr Stråle:
Då jag är ensam om min mening, så vill jag visserligen ej besvära R. o. Ad. med en votering, utan anhåller blott att emot det nu fattade beslutet få reservera mig till protocollet.
Jag fruktar att i följe deraf, att någon bestämd lagstiftning för de redan varande bankerna ej kommer att äga rum, stora olägenheter i en framtid kunna uppstå; och får tillika förklara, att då härigenom den motion, jag i detta ämne väckt, är afslagen, så anser jag mig ej vidare böra deltaga i de discussioner, som vidare i detta ämne förekomma.
Jag ber Hr Landtm, och R. o. Ad. vördsamt om förlåtelse, att jag begär votering.
Ändamålet dermed skall jag loyal t uppgifva är, att yi må slippa att få D e ii 18 F e 1) r u a t i f. m den i §:n föredragen pä förmiddagen.
Den i §:n är elen vigtigasle af hela förslaget, och jag förutser, att innan hälften af disenssionen är slutad, så äro bänkarne mera än lill hälften tomma.
Jag begagnar således min rätt att begära votering, och hoppas att jag ej skadat min rätt derigenom att jag så loyall uppgifvit orsaken hvarför jag nu begagnar mig deraf.
Jag får vördsamt underställa Hr Landtm., 0111 icke detta verkligen vigliga ändamål kunde vinnas på det sätt, alt man uppsköt fortsättningen af denna öfverläggning till eftermiddagens plenum.
Vi kunde derigenom slippa en onödig votering, blott för nöjet att votera.
Med det fullkomligaste öfverlåtande till Hr Frih. o. Landtm., öfverlemna!' jag åt Hr Frih. o.
Landtm, att tillintetgöra min begäran 0111 votering, genom en tillåtelse för Ståndet att nu åtskiljas, i hvilket fall jag gerna af slår ifrån min begäran om votering; men till Hr Frih. o. Landtm, hemställer j <g äfven, om den vigtigaste punkt af hela förslaget skall förekomma nu, då tiden är så knapp.
Får jag uppskof till eftermiddagen med föredragningen af denna punkt, så fordrar jag nu ingen votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att då ingen § i Riksd.- Ordn. berättigade honom att ingå i några underhandlingar i sådana afseenden, som Frih. Boye föreslagit, kunde Hr Landtm, icke nu besvara Frih. Boyes framställning.
Jemte det jag i allo gillar det svar, som Hr Frih. o. Landtm, nu gifvit Frih.
Boye, så hoppas jag att han, mot min tacksägelse efteråt, äfven lör ett annat skäl afstår ifrån sin votering, nemi. derför att den ledamot, som egentligen yrkat denna sats, nu har fått den oskattbara fördelen att för sin del befria Huset ifrån en votering, derigenom att han ej vidare fortfar att yrka densamma ; och jag hemställer, om icke Hr Frihm deruti funnit eli annat skäl att afstå från sin begäran.
För öfrigt förenar jag mig i Frihms önskan, alt vi mätte få skiljas åt, sedan denna saken är slut, och i eftermiddag få höi ja den stora öfverläggningen om 1 §:n of Ulsk:ns förslag.
Med all den aktning jag är skyldig Hr Frih. o. Landtm., och utan alt klandra det svar jag fått, öfverlemna!' jag likväl till Hr Frih. o. Landtm, om han ej nu skulle täckas afhugga frågan genom att skilja oss åt, ty i annat fall nödgas jag vidblifva min begäran, Hr Mannerskantz:
Jag får blott förklara, all ifall Frih.
Boye fortfar med sitt yrkande 0111 votering, så -kom mer jag att, sedan denna votering för sig galt, i händelse Hr Landtm, då framställer propus, lill Slåndel, huruvida .Ståndet skulle vilja åtskiljas, besvara denna propus, med nej och Den »8 Februari f. m. 4*9 derpå begära votering, i händelse Hr Landtm, tror sig hafva funnit propostn med ja besvarad.
Efter den vändning frågan nu fått, an ser jag det vara min skyldighet att gifva efter, öfverlemnande helt och hållet till Hr Frih. o. Landtm, att gå vår önskan till mötes eller ej.
Jag afstår från min begäran om votering.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, sedan Frih.
Boye afstått från sin begäran om votering, R. o. Ad. torde finna att Hr
Stråles förslag blifvit förkastadt genom det svar R. o. Ad. lemnat på den gjorda propositionen.
Fortsättningen af detta måls pröfning uppsköts ,till eftermiddagen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \ till 3 e. m.
Thorsdagen elen 18 Februari i84i.
Justerades prot.utdr. röride R. o. Ad:s de föregtde dagarna samt denna dag f. m. fattade beslut i anledn. af Statssaint Allm.
Upplästes till justering 1 prot.utdr. för denna dag f. m.
Hr Lilljeh öök, Ludv.:
Jag anhåller, att R. o. Ad. behagade inbjuda de öfriga Stånden att förena sig uti R. o. Ad:s på f. m. fattade beslut, hvarigenom R. o. Ad, för dess del, beviljat staden Falkenberg ett understöd af 4000 r:dr. Frih. Cederström, Jacob:
Då de öfriga Stånden ännu icke beslutat öfver betänk. rör:de understöd åt staden Falkenberg, så anser jag olämpligt att inbjuda dem att förena sig uti ett beslut, sorn man ej vet, om de icke i alla fall skola fatta.
Jag afstyrker derföre inbjudningen.
För att i någon mån undanrödja den siste varde talarens skäl, hvarföre han motsätter sig inbjudningen, får jag äran upplysa, alt åtminstone BondeSt. förehåll betänk, samt afsiagit detsamma. 43o Den 18 F e b r u • r i c. m.
Jag bekänner alt jag endast föl jer min känsla, då jag ber ali få understödja Hr LilIjehööks begäran.
En gåfva af 4000 r:dr lill understöd åt en stad, sorn undergått eldsvåda, synes mig så ringa, att det svär mot min känsla att icke göra hvad jag kan, för att utverka bifall dertill.
Hr Lagerheim, Lars Magnus; Då det varit vanligt, att R.
St. beviljat äfven betydligare understöd åt deni, som varit utsatte för dylika olyckshändelser, så får äfven jag understödja inbjudningen.
Ad. alt inbjuda de öfriga resp.
Stånden till instämmande i R. o. Ad:s beslut angtde understöd åt de brandskadade i staden Falkenberg.
Då ändamålet med inbjudningen är att vinna bifall till betänk., men R, o. Ad. ännu ieke vet om ej de öfriga Stånden skola bifalla detsamma, så måste jag reservera mig mot beslutet om en så oformlig inbjudning.
Sedan detta beslut blifvit i det nyss upplästa prot.uldr. infördt, blef prot.utdr. af R. o. Ad. godkändt.
Fortsattes pröfningen af Banco- och LagUtsk:ns utlåt.
N:o 5, i anledn. af gjorda anmärkn:r vid Utsk:ns betänk.
W:o 1, med förslag till lag för enskilda banker. 1 §:n.
Cederström, Jacob: 7a §:n Reg.F: 11 inne håller mot slutet: "ägande R.
St. allena ratt att genom banken utgifva sedlar, som för mynt i Riket må erkännas.
För att ställas i conformitet med denna föreskrift, tarfvar 1 §:n af denna lag för enskilda banker, hvarigenom dem tillätes att utgifva tryckta eller graverade creditsedlar, följande tillägg, som bör införas näst efter ordet ”creditsedlar," nemi.
"hvilka dock icke för mynt i Riket må er 1 .. » k unna s. Gr.
Jag ämnar icke vara vidlyftig rör:de denna punkt, emedan jag så väl muntligen som skriftligen och i tryck sökt ådagalägga de motiv, hvarföre jag önskat, att denna § måtte ställas i enlighet med 5 §:n af 11.
St:s vid i83o års riksdag stiftade samt af K.
M. fastställda lag för R.
St:s bank; utan inskränker jag mig lill att föreslå, alt förevar. § måtte erhålla följande redaetion:
"Enskilda stånde det fritt att, till bankrörelses bedrifvande med egna creditsedlar, stifta bolag inom alla Rikets län.
Uti länsstyrelsens residensstäder skola bankernes hufvudcontor dock alltid förläggas.
Bankafdelningar eller vexlingsconlor, utan rätt att utgifva andra egna förbindelser än in - Dea i8 Februari e. m. 43i visningar lill viss man å hufvudcontoret, måge dock nti Rikets öfriga städer eller andra tjenliga ställen inrättas.”
Fi ib. Boye, Ludv.:
Ceder ström yttrat, anhåller jag få förklara, att jag icke har något att erinra mot det af Hr Frihtn föreslagna tillägget i denna §.
Frölich önskat öfverensstämmelse emellan denna § uti Utslcns förslag och en viss punkt uti K.
M:s för R.
St:s Bank utfärdade lag, så hade jag gei na Sett att Hr Grefven, genom uppläsning af den omnämnda §:n uti sistnämnda lag, visat oss stridigheten emellan de ifrågavar. 2:ne §§:r,a; ty jag åtminstone äger icke det minne af K. M:s för R.
St:s Bank utfärdade lag, att jag kan påminna mig hvad den uppgifna §1 n innehåller och är således icke i tillfälle alt kunna bedomina, huruvida den föregifna motsägelsen verkligen äger rum; hvilket jag mäste betvifla, dä jag ej kan föreställa mig annat, än att den §:n uti lagen för R.
Sits Bank, som skall stå i strid med i §:n uti förevar, förslag, är och varit känd af BancoUtskts pluralitet.
Hvad sjelfva saken angår, får jag i R. o. Åd;s minne återkalla de händelser, som tilldrogo sig 1817 och 1818.
Ang:de systemet har jag ingen strid alt befara hvarken med Gr.
Frölich eller någon annan, ty jag har godkänt det, och det har visat sig nyttigt; jag menar privalbanksystemet; ty jag frågar eder, mine herrar! hvar bar allmänna rörelsen nu vaiit, 0111 icke för de accumuierade millionerna i hanken och Riksg.cont. någon ersättning varit gifven i privatbankerna?
Privatbanksystemet är således välgörande; meri öfverdrifvet, blir det skadligt, och det är denna öfverdrift, som mäste molas genom lag, hvilket icke kan ske på annat sätt, än att Regerin får i sin makt att tillbakahålla öfverdriften.
T)å jag begärde att i minnet få återkalla 1817 års händelser, så var det för att visa vådan utaf alt gå fram och tillbaka i finance-läran.
Man hade 180g förnyat 01 inI— disconterna; man hade gifvit privilegium åt Götha-canal att inrätta en särskild discont, och dessa disconter, angelägna att skyndsamt komma till en öfverdrifven vinst, hade titgifvit en stor massa sedlar.
Naturliga följden deraf blef, att alla priser stego, att lättheten att erhålla penningar bildade en ny industrigren, nemi. att köpa fastigheter den ena dagen för att med vinst sälja dem den andra. 1817 åis händelser inträffade.
Jag kunde i afseende på förhållandet med Malmö discont åberopa en värd ledamot, för hvilken jag hyser den fullkomligaste och alltför stor aktning, för att betvifla alt icke han skulle säga sanningen, sorn deltagit uti revision af Malmö lånebank och derföre kail vitsorda de malversationer, som der ägde rum; det vill säga att man hade för långt utsträckt lånesystemet.
Nu är det ingen hemlighet, utan en hvar känner att det varén politisk 43a Den 18 Februari, e. m. omständighet, som gjorde riksdag nödvändig, och för att få skäl dertill, hvad gjorde man?
Jo, man förklarade, att derföre att den ena banken hade mai verserat, såsom man kallade det, så skulle allas disconträttighet ogillas, och derigenom indrogs nära fem millioner r:dr utur rörelsen; hvaraf följden blef, icke blott alt tusentals familjer blefvo olyckliga, utan äfven att varorna hastigt föllo i värde, då deremot penningens värde steg till förmån för procentaren.
Skola vi förnya dessa convulsiva ryckningar i Staten?
Skola vi stadga en lag, deri icke garantier gifvas för folkets rättighet, på ena sidan, och för maktens utsträckning på andra, mot en våldsam sedelindiagning.
Jag tror alt lagstiftande makten är skyldig folket denna omsorg; och vilja vi uppfylla den, så är det nödigt, att Regenn får i sin makt alt hejda öfverdi iften i privatbank-systemet, Det är endast öfverdriften, mot hvilken jag vill att correctiv måste gifvas.
Jag begagnar detta tillfälle alt rätta ett yttrande på f. m., då jag önskade att inga flera privatbanker måtte inrättas, än de som redan finnas.
Jag hade i det ögonblicket dea olyckan att glömma, att de norra provinserna torde behöfva dem; men i de öfriga provinserna erkänner jag icke behofvet deraf.
Jag slutar med den anhållan, att Hr Frih. o.
Landtm, läcktes gifva propos. till bifall å förevar. § i lagförslaget.