Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
För realisationen är det af vigt att på ändamålsenligt sätt och i hela sin vidd begagna de fördelaktiga konjunkturer, sorn kunna inträffa.
En liten ränte-förlust är under sådana förhållanden mindre att afse, än silfver-fondens förstärkning.
Ty för detta ändamål måste man eljest, då en svårare ställning inträder, göra vida större uppoffringar, vare sig genom kreditiv elier direkt lån på utländsk ort, enligt 120 §, och sådant blir vanligen förgäfves eller länder till det ondas förvärring, när en kris är för handen.
Kloka och ändamålsenliga operationer under en lycklig konjunktur kunna eck i betydlig mån förekomma den vådliga ställning för banken, som skulle tvinga till de högst betänkliga strypnings-åtgärder, hvilka uti 121 § omförmälas. 2:o.
Om Banken icke begagnar de gynnande tillfällen, som erbjudas att köpa goda vexlar, då kursen är under pari, eller 128 sk., så användas de till importens förökande, hvaraf Banken ingalunda har någon fördel. 3:o.
Banken är till för landets skull, säger man, och det med rätta.
Men landets vigtigaste angelägenhet i detta hänseende är, att
Banko-sedlarne behålla deras nu fastställda värde.
Och landet lider icke deraf, att
Banken vid vexel-köp uppträder såsom konkurrent Bin. till R.
Prof. 1850 $■ 1851. 6 Saini. 1 Afd. 13 Höft. 2 10 Banko- Ut sk ottel* Utlåtande, N:o 37. med importörerna.
Mig synes tvärtom, att exporten, hvarpå vexel-tillgång linder vanliga förhållanden hufvudsakligen är grundad, skall hafva en väsendtlig fördel deraf, att dess vexlap icke falla i värde, utan alltid kunna säljas till ett pris, sorn icke mycket understiger realisations-kursen, hvilket också herr Indebetou i sin reservation utförligen har ådagalagt.
Och dä export-intresset, d. v. s. den inhemska produktionens förkofran, mera öfverensslämmer både med Bankens och landets sanna fördel, än importörernas intresse, så bör det förra i synnerhet befrämjas.
ExpeditLOns-U t skottets Förslag till lind.
Skrifvelse, IV.o 599 Af de till ständiga behof ej hänförliga anslag, hvilka för sjöförsvarets fullständiga ordnande ansetts erforderliga, har E. K. M. i nåder föreslagit följande summor, att af Rikets
Ständer anvisas till utgående under tre år med en tredjedel årligen, nemligen: l:o För nybyggnad af en ångkorvett om 300 hästars kraft, 1293,000 r:dr, samt för nybyggnad af 2:ne ångbogseringsfurtyg om 100 hästars kraft, 261.000 r:dr. itå under den tid, som sedan sistl. riksdag förflutit, begagnandet af ångkraften på krigsfartyg erhållit en ökad vigt, hafva Rikets Ständer, med fästadt afseende likväl å det förhållande, att statsverkets tillgångar ej medgifva beviljandet af de äskade summorna till deras fulla belopp och att Rikets Ständer icke äro i tillfälle att bedöma till bvilketdera slaget af ifrågavarande fartyg anslaget lämpligast bör användas, funnit skäligt bevilja en summa af 300.000 r:dr, alt utgå under åren 1848, 1849 och 1850 med 100,000 ralr om året, af hvilken summa bör användas så stort belopp, som erfordras för nybyggnad af en ångkorvett eller tvenne ångbogseringsfartyg. 2:o Till anskaffande af bombkanoner och projektiler 33,700 ralr.
Enär, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat, detta anslag, utöfver de vid föregårnde riksdagar beviljade, erfordras för att med dylika kanoner och projektiler loise vissa flottans fartyg, hvilka af dem ännu äro i saknad, hafva Rikets Ständer bifallit hvad E. K. M. i afseende härå nådigst föreslagit. 3:o Till den nya dockbyggnadens fullbordande 88,560 r:dr.
Då den äskade summan afser fullbordandet af detta för sjöförsvaret vigtiga arbete, hvilket icke utan betydlig olägenhet skulle kunna afbrytas, hafva Rikets Ständer beviljat det begärda anslaget, 88,560 r:dr, att, under åren 1848, 1849 och 1850. med en tredjedel om året, utgå; dock att, vid liqviden öfver innevarande års anslag, afräknas det belopp af 13,500 ralr, hvilket Rikets Ständer för detta ändamål redan beviljat. 4:o
Till gevärs anskaffande och förändring 30,000 r:dr.
Efter vunnen kännedom, att detta anslag hufvudsakligen är afsedt för ändring af flintlåsgevär till gevär med slagkrutsantändning, en förändring, hvars vigt blifvit redan af Rikets sednast församlade Ständer erkänd, samt då angeläget är, att flottan varder försedd med tillräckligt förråd af vapen till krigsbruk, hafva Rikets Ständer bifallit, att den äskade summan, 30,000 ralr, må under åren 1848, 1849 och 1850 utgå med 10,000 ralr om året, med afräkning likväl, vid liqviden om innevarande års anslag, af det för ifrågavarande ändamål redan af Rikets Ständer anvisade belopp, 2,500 r:dr. 600 Expeditions-Utskotlels Furslag till und.
Skrifvelse, IV.-o 32p. 5:0
Till anskaffande af stenkol, 10,000 r:dr.
Då behofvet af stenkol till reservförråd för krigsångfartyg är obestridligt och icke, i händelse af ett krigs utbrott, torde kunna med inom riket varande tillgångar fyllas, hafva Rikets Ständer, till anskaffande af stenkol för flottans behof, beviljat det begärda anslaget, 10,000 rdr, att under åren 1848, 1849 och 1850 med en tredjedel om året utgå. 6:o
Till anskaffande af reservförråd för sjöbeväringens beklädnad 45,000 rdr, äfvensom, under förutsättning att, i likhet med hvad för landtbeväringeu blifvit föreslaget, utur det för krigsbehof bildade reservförråd för beväringsmanskapet jemväl för sjöbeväringen erhölles ej mindre hvad som erfordrades till första uppsättningen af det till vapenöfning påräknade manskaps beklädnad, än ock af remtyg, utredning och tältlagstross-effekter för detsamma, lill arbetslöner för munderingarnes förfärdigande, utredning oell tält för nämnde manskap, 20,300 r:dr.
Hvad E. K. M. i denna del föreslagit hafva Rikets Ständer i så måtto bifallit, att Rikets Ständer medgifva, det sjöbeväringens oundgängliga behof af beklädnadsmaterialier, äfvensom af remtyg, utredning och tältlagstross-effekter må fyllas genom anlitande af det för krigsbehof bildade reservförråd för beväringsmanskapet, hvaremot, med hänseende till statsverkets nuvarande mindre fördelaktiga ställning samt mängden och vigten al de serskilda behof, för hvilkat fyllande disponibla tillgångar redan blifvit påräknade, Rikets
Ständer funnit sig icke kunna bevilja ofvan omförmälde anslag.
Rikets Ständer framhärda &c. Stockholm den 20 Oktober 1848.
N:o 230. Expcditions-Utskottcts Förslag till und.
Skrifvelse, IV.-o z3o. 601 N:o 230.
Uppläst och godkändt hos Ridd. och Adeln den 18 Okt. 1848.
Preste-ståndet den i9 »a — Borgare-ståndet den 19 — — Bonde-ståndet den 20 — — Rikets Ständers underdåniga skrifvelse , angående regleringen af utgifterne under Riksstatens sjette hufvudtitel.
(Stats-utsk Uti., N;ris 90, 151, 204 och. 287 samt Mern., N:o 210.) S. A. K.
I afseende å de under Riksstatens sjette hufvudtitel uppförda anslag hafva vid innevarande riksmöte, följande beslut blifvit af Rikets Ständer fattade, nemligen: l:o Bergs- och Kommers-kollegierne.
Uti den nådiga propositionen angående statsverkets tillstånd och behof har E. K.
M. täckts gifva Rikets Ständer tillkänna, det E. K. M., som funnit nämnde båda embetsverks kollegial-sammansättning böra utbytas root en sådan organisation, att förvaltningspersonalen komme att i hvartdera verket best» af en chef med allena beslutande rätt uti alla till verket hörande ärenden; med undantag endast för frågor om lån uv manufaktur-diskonten och mål, som röra Fahlu bergsskola, samt af rådgifvande departemental-föredragande eller byrå-chefer med reservationsrätt, i öfverensstämmelse härmed och med tillämpning af vissa i afseende på regleringen af personal- och aflönings staterne uppgifne grunder, för de nya embetsverk, hvartill bemälde kollegier, under benämning det förra af Öfverstyrelsen för bergverken och det sednare af Öfverstyrelsen för handel och slöjder, skulle ombildas, godkändt de uti högstberörde nådiga proposition bifogadt Statsråds-protokoll öfver Civil-ärenden af den 23 Sept. sistl. år intagna förslag till stater, uppgående för den förra Öfverstyrelsen till 14,133 r:dr 16 sk. och lör den sednare till 19,933 r:dr 16 sk. utom de arfvoden, sorn äfven framdeles skulle af Manufaktur-diskonten för förvaltningen deraf utgå; och har E. K. M., med afseende å den sålunda beslutade förändringen i Bergs- och Kommers-kollegiernas organisation, i nåder äskat Rikets Ständers bemyndigande, dels att å allmänna indragnings Bih. till R.
Fröt. 1847 och 1848- 10 Sami. 1 Afd. 76 602 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
Skrifvelse, tf.-o i'3o. staten uppföra lönerne för deni af kollegiernes styrelsepersonal, som icke kunna uti de i kollegiernes ställe blifvande nya styrelser varda bi beha!
Ine, äfvensom lönerne vid Sekreterare- och Advokatfiskals-tjensterne i Bergs-kollegium, hvilka borde indragas, samt skillnaden emellan den å Kommers-kollegii stat nu uppförda Advokatfiskals-lön och den Ombudsmans-lön, som i stället ansetts böra utgå af Manufaktur-diskontens medel, med rättighet för dem, hvilkas löner sålunda i sin helhet eller till en del å indragningsstaten förflyttas, att i vanlig ordning derifrån uppbära dessa lönebelopp, intill dess de afgå eller till motsvarande eller högre löner befordras, ,och med iakttagande att, i händelse sådan förflyttning från indragningsstaten till ordinarie tjenst med ringare lön eger rum, endast löneskillnaden bör den befordrade från indragningsstaten tillgodokomma, dels att disponerade för öfriga tjenstår vid nämde embetsverk å Riksstatens hittills fastställda löneanslag intilldess dermed personal-regleringen enligt de nya staterna kan, i mån af afgång, fullständigt blifva tillvägabragt.
Ständer hafva detta ärende i öfvervägande tagit och dervid funnit, att genom den föreslagna öfverflyttningen på allmänna indragningsstaten af lönerna för dem af Bergs- och Kommers-kollegiernes styrelse-personal, sorn icke skulle kunna i de nya Öfverstyrelserna bibehållas, äfvensom förvissa andra vid bemälde kollegier nu anställde tjenstemän, statsverket korame att till en början betungas med en årligen utgående kostnad, hvilken, ehuru dess belopp icke kan på förhand bestämmas, äfven i fördelaktigaste fäll skulle öfverstiga den besparing, som, efter hvad högstberörde nådiga proposition och dervid fogade Statsråds-protokoll öfver Civi härendén gifva vid handen, skulle genom löneregleringens för ifrågavarande tvenne Öfverstyrelse!' verkställande i enlighet med de af E. K.
M. godkända stater komma att uppstå,- och då, med hänseende till mängden och beskaffenheten af de till Bergs- och Kommers-kollegiernes handläggning ännu hörande ärenden, det torde med sannolikhet böra antagas, att en sådan förändring af dessa embetsverks organisation hvarigenom å ena sidan bereddes en önskvärd förenkling ocb skyndsamhet i ärendenas behandling, utan åsidosättande af deras noggranna och fullständiga pröfning, samt å andra sidan de vid verken anställde embets- och tjenstemän blefve försedde med en efter tjensternas vigt, trägenhet och ansvarsfullhet lämpad samt för nödtorftig bergning tillräcklig aflöning, skulle kunna tillvägabringas jemväl med någon nedsättning i beloppet af meranämnda, för de tvenne nya Öfverstyrelserna föreslagna aflönings-stater, samt dessutom med skäl torde kunna ifrågasättas, huruvida de af den beslutade nya organisationen af Bergs- och Kommers-koliegierne hädly tande fördelar för det allmänna Expeditions-Ulskoltets Furslag till tind.
Skrifvelse > IV.o l3o. 603 må anses vara af en betydenhet, som motsvarar den ökade utgift, statsverket, i följd af indragningsstatens deraf föranledda betungande, komme att för den närmaste framtiden vidkännas, hafva Rikets Ständer funnit sig icke böra bifalla hvad uti högstberörde nådiga proposition blifvit äskadt, dels i fråga 0111 uppförande å allmänna indragningsstaten af lönerne för dem af Bergs» och Kammar-kollegiernes styrelse-personal, som icke kunde uti de i bemälde kollegiers ställe blifvande nya Öfverstyrelser bibehållas, äfvensom lönerne vid sekreterare- och advokatfiskals-tjensterne i Bergs-kollegium, samt skillnaden emellan den å Kommers-kollegii stat nu uppförda advokatfiskalslön och den ombudsmanslön, som i stället skulle af manufaktur-diskontens medel utgå; dels i fråga om dispositionen af de för öfriga tjenster vid nämnde embetsverk å Riksstaten hittills fastställde löneanslag, intill dess dermed personalregleringen enligt de nya staterne, i mån utaf afgång, kunde fullständigt tillvagabringas; hvadan de i nu gällande Riksstat för Bergs- och Kommers-kollegierne uppförde anslagssummor till oförändradt belopp bibehållits. 2:o Landtmäteri-staten.
Till beredande af ersättning för det skrifvare-biträde, hvilket Landtmä» teri-sekreteraren har af nöden, är af E. K. M. i nåder föreslaget, att landtmäteri-staten måtte ökas med 200 r:dr; men då ifrågavarande tillökning i sjelfva verket är att betrakta såsom en löneförbättring för Sekreteraren vid General-landtinäteri-kontoret > och Rikets
Ständer anse en sådan partiel rubbning uti den för icke lång tid sedan, eller vid 1840—1841 urens riksdag, för nämnde kontor fastställda allöningsstat ej vara lämpelig, samt dessutom föreställa sig, att, derest bemälde tjensteman skulle finnas förtjent af serskild godtgörelse för de ökade göromål, hvilka i följd af det nu pågående upprättandet af sockenkartor eller andra tillfälliga förhållanden för honom uppkomma, en dylik godtgörelse bör kunna beredas af redan anvisade för sådana ändamål disponibla medel, hafva Rikets Stander icke funnit sig böra bifalla den äskade förhöjningen. 3:o Ö/verstdthällare-embetet. a) E. K. M., som, af uppgifne skäl, ansett en allmän lönereglering för Öfverslåthållare-embetet och dess kansli, ehuru af billighet påkallad, nu icke kunna ifrågakomma, har likväl i nåder begärt, att nya löner, till ett sam» manlagdt belopp af 1,047 r:dr 16 sk., måtte å stat uppföras för åtskilliga under bemälda embetsverk hörande betjente; men, med hänseende till statsyer - 604 Expeditions-Utskottets Förslag till und.
N-o a3o. tets nuvarande knappa tillgångar och den deraf föranledda nödvändighet af största möjliga inskränkning i statsutgilternes belopp, hafva Rikets Ständer funnit sig icke kunna bifalla hvad E. K.
M:s nådiga proposition i denna del innehåller. b) E. K.
Rl. har vidare i nåder föreslagit, att de fyra embets- och tjenstemän, för hvilka minskning i inkomster inträffat derigenom, att det förräntande af depositionsmedel, som uti Kongl, brefvet den 10 Juli 1816 medgifvits, för att med räntan förbättra dessa tjenstemäns lönevilkor, sedermera, jemlikt Kongl, brefvet den 4 April 1840, upphört, de tvenne, som från nämnde tid ännu i tjensterna qvarstå, måtte personelt å allmänna indragningsstaten uppföras till ersättning så länge de syslorna fortfarande innehafva, kamererare!! med 200 r:dr och förste notarien med ett belopp, motsvarande skillnaden emellan hans nuvarande lön (218 r:dr 6 sk. 5 r:st.) och den Öfverståthållare-embelet föreslagit (400 r:dr), eller med 181 r:dr 41 sk. 7 rst.
Då likväl, efter Rikets Ständers tanka, den förhöjning i löneförmåner, hvilken genom omförmälde räntemedel blifvit desse tjenstemän beredd, måste betraktas såsom varande af tillfällig beskaffenhet, hafva Rikets Ständer icke ansett sig böra bifalla hvad E. K. M. i ofvanberörde hänseende äskat. c) Utöfver hittills anvisade statsbidrag för poliskammaren, utgörande 15,000 r:dr, bar E. K. M. begärt, det Rikets Ständer måtte bevilja den summa af 4,000 r:dr, hvilken, enligt uppgjord t förslag, erfordrades för aflöningsoch omkostnads-statens bringande till 50,000 ralig men, ehuru det visserligen bör medgifvas, att ordningens och säkerhetens vidmagthållande i hufvudstaden utgör ett föremål af synnerlig vigt för det allmänna, hvadan Rikets Ständer ock, genom anvisande af nuvarande statsanslag för underhållandet af polisväsendet i Stockholm erkänt och uppfyllt statens åliggande att deltaga i de för sådant ändamål erforderliga kostnader, hafva Rikets Ständer likväl, enär det nu äskade ytterligare bidrag för en tvifvelsutan af omständigheterna påkallad förbättring af nämnde polisväsende desto mindre synes böra, vid nuvarande inskränkta tillgångar från statens sida ifrågakomma, som fyllandet af de i omförmälde hänseende uppgifne behof uteslutande eller åtminstone i lörsta rummet åligger invånarne i hufvudstaden, funnit den begärda förhöjningen i statsanslaget för poliskammaren i Stockholm icke kunna beviljas. d) I enlighet med hvad i fråga om regleringen af utgifterne under Riksstatens andra hufvudtitel blifvit i underd. anmäldt, har, genom öfverllyttning till nämnde hufvudtitel af ett på Öfverståthållarc-embetets stat uppfördt anslag för en skarprättare, sistberörde stat blifvit minskad med 8 r:dr. Expeditions-Vtskoltets Förslag till lind.
Skrifvelse, IV;o i3o. 605 4:o Landsstaten. a) För tillvägabringande af en ny lönereglering för landsstats-persona ’en, i enlighet med uppgifne grunder, liar E. K.
M. i nåder äskat en anslags-tillökning å sjette hufvudtiteln af 99,916 r:dr 32 sk. och å allmänna indragningsstaten af 66,277 r:dr 16 sk., emot det att sjunde hufvudtitelns anslag till remisslage, uppbörds- och observations-procenter samt mantalsskrifnings-provisioner kunde minskas med 20,000 rxlr; hvarjemte E.
El. IVl. dels ansett ett belopp af omkring 306 r:dr böra å Riksstaten uppföras såsom ersättning för den minskning i de å stat nu uppförda tillgångar för Lands-staten, hvilken uppkommit genom förmedling af den på Landskamererare-lönen i Skaraborgs län indelta spanmålsränla för Lehrdala tullmjölqvarn, dels, för den händelse att den föreslagna allmänna löneregleringen icke skulle i afseende å Länsmännen och Waktbetjente vid lundhöfdinge-embetena bifallas, fästat Rikets Ständers uppmärksamhet derå, att, i allt fail, antalet af länsmän beböfde ökas med sex i Westerbottens och en i Södermanlands län, samt en ytterligare vaktbetjent antagas vid hvarje landsliöfdiuge-embete, der blott en sådan nu finnes; äfvensom att länsmannen i Frökinds härad, samt de med boställen försedda länsmännen i Upsala län af E. K.
M. i nåder pröfvats berättigade till erhållande af lönefyllnad till 200 r:dr, den förre med 10 r:dr oell de sednare med tillsammans 543 rxlr 46 sk. 10 r:st.
I anledning af hvad sålunda blifvit nådigst föreslaget få Rikets Ständer underdånigst anföra, att då anvisandet af de för landsstats-regleringens tillvägabringande erforderliga betydliga anslag icke funnits förenligt med det inskränkta beloppet af statsverkets nuvarande disponibla tillgångar, Rikets Ständer ansett sig icke kunna bevilja de för ifrågavarande reglering äskade anslag å sjette och nionde hufvudtitlarne af tillsammans 166,194 r:dr, utan komma de vid sista statsregleringen för landsstaterne anvisade anslagssummor att i den blifvande nya Riksstaten uppföras med inga andra förändringar, än som bär nedan omförmälas, och följaktligen äfven med bibehållande,, enligt tillförene gifna bestämmelser, af det vid sistlidne riksdag ”tili löneförhöjning för landsstaterne” beviljade reservations-anslag af 6,000 rxlr.
Beträffande åter öfriga af E. K.
M. ifrågasätta tillökningar i serskilda delar af landsstats-anslagen, så hafva Rikets Ständer bifallit: att anslaget för landsstaten i Skaraborgs län må ökas med 34 tunnor spanmål, hälften råg och hälften korn, utgörande, enligt den för spanmåls-anslagen i Riksstaten. antagna förslags-beräkning af 6 rxlr tunnan, ett penningevärde af 204 rxlr, till ersättning för den minskning i landskamererare-lönen, sorn uppkommit 606 Expeditions-Vtskottets
Fur slag lill und.
Skrifvelse j IV.o 2 Jo. genom förmedling af den derå indelta spanmålsränta för Lcrdalda tullmjölqvarn; att, till aflöning åt sex länsmän inom Westerbottens län, å dess landsstat må uppföras ett belopp af 1,200 r:dr årligen; att 200 r:dr må, till aflöning åt en ny länsman inom Södermanlands län, å dess landsstat blifva uppförda; att, till aflöning åt ytterligare en vaktbetjent vid bvartdera af landshöfdinge-embetena i Gefleborgs och Hallands län, å bvartdera länets landsstat må upptagas ett belopp af 87 r:dr 24 sk., samt att, för beredande af lö~ nefyllnad till 200 r.dr årligen åt länsmannen i Frökinds bärad af Skaraborgs län samt åt de med boställen försedde länsmännen i Upsala län, landsstaterne för dessa tvenne län må ökas, den förra med 10 ralr och den sednare med 543 r:dr 46 sk. 10 r:st. b) Då, enligt hvad Rikets Ständer inhemtat af de handlingar, E. K.
M under den 10 sistlidne Mars behagat till Rikets Ständers Stats-utskott i nåder öfverlemna, till uppassning hos länsstyrelsen i Upsala af ålder varit anställde 2:ne s. k. slottsknektar, hvilka sednast å fångvårdens stat uppburit löner med 133 r:dr 16 sk. hvardera, men, i följd af förändrad reglering utaf landsstaten för Upsala län och fångvården inom detsamma, inträffat, att lönerne för ifrågavarande 2:ne betjente icke blifvit uppförda å någondera af berörde stater för innevarande år, hafva Rikets Ständer beslutat, alt tinder denna hufvud titel och Upsala läns landsstat må uppföras löner för 2:ne slottsknektar med 13.3 ralr 16 sk. årligen för hvardera, att utgå från och med innevarande års början, men med iakttagande likväl, att, efter de nuvarande innehafvarnes af dessa befattningar afgång ur tjernsten, lönerne vid samma tjenster bestämmas till ett belopp, icke öfverstigande hvad som allmännast och enligt de flesta läns stater tillkommer hos länsstyrelserna anställde enspännare eller kansliposter. 5:o Gästgi/vares friheter.
Till understöd för gästgifverihållningen vid frälseskatte-hemmancl i mantal Kappeled i Willstad socken af Westbo härad och Jönköpings län, dertill 66 r:dr 32 sk. årligen måst från och med år 1842, af extra utgifts-medlen anvisas, har E. K.
M. äskat ett årligt anslag å stat lill sistnämnde belopp; men då ovisst är, huruvida icke, i följd af E. lv.
M:s nådiga cirkulär af den 2 Augusti 1844, entreprenad för skjutsningens bestridande vid Kappeled» gästgifvaregård må kunna tillvägabringa» oell åboerne å ifrågavarande bennman såmedelst befrias från den tunga, hvilken de af gästgifverihållningen för närvarande måste vidkännas, hafva Rikets Ständer ansett mindre lamp - Expedilions-Vtskoltets Förslag till und.
Skrifvelsej No 2J0.
607 ligt, att den ersättning, åboerne funnits böra i omförmälde hänseende tillgodonjuta, varder å stat uppförd, hvadan £. K.
M:s nådiga framställning i detta fall icke blifvit af Rikets Ständer bifallen. 6:0 Jordbruket} Handeln och JVäringarne. a) Undervisnings-anstalter för jordbruk och landtmanna näringar.
Efter det Rikets åren 1840 öch 1841 församlade Ständer, jemte medgifvande, att ljltuna Kungsladugård i Upsala län finge, vid utgången af dåvarande arrende upplåtas till inrättande af ett landtbruks-institut tillika beviljat ett årligt anslag af 4,000 r:dr, motsvarande arrende-beloppet, att afsättas till bildande af en fond för uppköp af inventarier m. m., så bade styrelsen för det blifvande landtbruks-institutet hos E. K. M. i underdånighet ådagalagt fortfarandet af berörde anslag, äfven sedan arrendet afUltuna Kungsladugård innevarande år upphört, vara oundgängeligen nödigt för att institutet, som med början af år 1849 komme att träda i verksamhet, må kunna uppfylla sin vigtiga bestämmelse, med anledning hvaraf E. K. M. i nåder föreslagit beviljandet af ett fortfarande anslag af 4,000 r:dr för nämnde landtbruks-institut under vilkor att minst sex elever och ett lika antal lärlingar derstädes kostnadsfritt lemnäs uppehälle och undervisning; och då, enligt hvad Rikets Ständer varit i tillfälle att inhemta, det för meranämnde landtbruks-institut äskade årliga statsbidrag oundgängligen erfordras för denna läroanstalts försättande och underhållande i sådant skick, att de för Svenska Lmdtbruksnäringen deraf påräknade fördelar må vara alt med säkerhet förvänta, hafva Rikets Ständer bifallit, alt, till understöd för Ultuna landtbruksinstitut, ett årligt anslag af 4,000 r:dr må, under den tid för hvilken nu verkställda statsreglering blifver gällande, fortfarande utgå under vilkor att minst sex elever och elt lika antal lärlingar vid institutet kostnadsfritt underhållas och njuta undervisning.