Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nödigt bifall, med det wilker, att Terminen till introductions-tagande icke fär utsträckas till längre tid än Tre Mänader ifrän denna dag.
WI bcfalle Eder Gud AllSmägtig nädcli» gen.
Stockholms Slott d. 4:de September iZoy. c: ^ k l.. I.
LörlreU.
Der» / 410H Den 12 Dctober.
Derefter föredrogs Kongl.
M.st:ls Nädiga Resolution för bemält?
Hc-r liobsrt bluuclss att adopteras pä dm Adcl-aa Nttcn 8«I0',S nummer, daterad b. i Aug.
IFQ7, i^lcmnad af Ridd-ashus-Utskottet, med tillkännagifwande, att alla prästanda till introduktion pä Mddarbustt bkjfwit behörigen fullgjorde, i anledning hwaraf uppä gjord proposition Ridderikapct och Adeln biföll att Herr lobert
Ounstas mätte introduceras pä Adeliga Ätten 8etons nummer 2IZ4.
Upplästes ett af H e k r könig, 'kebe, inlcmnadt Memoria!
<ä lydande: Ödmjukt Memorial!
Wld nästan alla förekommande frägor om reglering af LandetS Cconomje, och hwilkas rigtiga behandlande beror pä exact kännedom af locala fördelar eller olägenheter i hwarjc Province, möta sivärigheter, uppkviuna af brist pä denna nödivänliga kännedom.
Hufwudprincipcn för all beskattning är, alt den äläggeS jemnt och efter grunder allmänt erkända för rigtiga, sä att den sw igarc icke betungas mera än den som mera förmär: kpngder uppkomma af de handräckningar frän Allmänheten, dem Staken ofta mäste fordra, och alldeles icke kan umbära, trycka mera en ort än andra, utan att denne har nägon ersättning för detta swärare onus.
Skattläggningen efter benämning af mantal är nu mera sä ojämn, att det icke kan undfalla en hwar som nägot känner Landet, att en jämt - Den l2 Gctober. 4wZ jämkning, äfwcn k detta hänseende, är högst nödwäu. dig- Mdjligheten för Styrelsen af sä nödwänbiga underrättelser, om ock ifrän Landets sä mycket olika delar, beror pä en methode i nppställningen som är „« niform, lätt att uppgöra, och sann i sina uppgifter.
Fräga om förbättring af folkets representation är uppkommen, och benna är befunnen nödig, men har icke kunnat företagas och afgöras af brist pä kännedom af alla de omständigheter, hwilka förekomma tvid pröfningen af ett sä wigtigt ämne, och förnämligast ligga i en fullständig statistik
Oct förkjenar undersökas vin Landet är wcdcrbörligcn bctjenat genom närwarande LacMpningösätt, om folkets bcswär och uppkomna twister derigenom blifwa sä fort och räll afhulpne som Konungen önskar och Folket har rätt att fordra: vm förhällandet emellan Stads och Landtmanna-närinyarne är sädant att det befordrar hwad med regleringen deraf är äsyftadt — allmän förkofran under ätnjutande af beskydd och medborgerliga rättigheter.
Äfwen till möjligheten för Styrelsen att kunna taga nödiga nrrsnpiLlliesirs i anseende till det högst angelägna ZörswarSwerket hör en mera specifique ?ocal-kännedom än förhand warande medel erbjuda.
Att detta allt, med hivad mera för detta stora behof kan behöfwaS, skulle kunna winnås genom rnfordrande af nödiga upplysningar ifrän alla de auetvriteter i landet, hwilka äro tillsatte, men werka Hwar för sig, utan birett communication med Länsstyrelserne, är desto mindre att wänta, som Landshöfdingarne kjelfwe icke, utan genom länga omwägar, äro i ständ att skaffa sig en kännedom, som ändä, efter den mängfaldiga indelningen af landet, skulle blifwa ofullständig.
Att. söka sig till mälct genom en tillsatt Commisö skulle erfordra en större kostnad, och säkerligen giswa 4106
Den 12 October gifwa etk mindre pälitligt resultat med en större tidsutdrägt; men att söka och anwända en man som kun» de wara detta företag wuxen, anser jag wara i detta ämne det enda tjenliga.
Genom en sädan, som dä komme att arbeta efter af Konungen i Räder gifwcn plan och instruction, skulle förmodcligen kunna ernäs de upplysningar styrelsen och äfwen Riksens Ständer behöfwa i de mängfaldiga ämnen, hwilka sä mycket tarfwa öfwersigt och rättelse, och det torde skäligen kunna wäntas, att Riksens Ständer skulle igenom en sädan af Konungen föranstaltad ätgärd, tvid deras nästinfallande sammanträde, kunna äga en Statistik för sig som fyllde hwad nu brister i en, wid alla tillfäl, len, nödig kännedom af landet.
Mig har detta ämne förekommit wara af sä, dan wigt, akt jag ock förmodar det förtjena» Riksens Högloft.
Ständers synnerliga uppmärksamhet, hwarfb, re jag wägar underställa Högwälborne Herr Grefwen och Landt - Marskalkens samt Högloft.
Ridderskapet vch Adelns vmpröfwandc, om icke det mä tillätaS att detta wördsamma memorial blir med de öfrige Re, spcctive Medständen communiceradt, hwarjemke jag ödmjukast anhäller, att bet ifrän Högloft.
Ridderskapet och Adeln mä blifwa remitteradt till det eller de Ut, skott, till hwilkas behandling det kan synas höra, hwareftcr, och i händelse Riksens Högloft.
Ständer finna nödwändigheten af den föresiagne anstalten, icke mera torde anses böra pä dem ankomma än att hos Konungen göra Riksens Ständers önskan känd, äfwen som deras bcredwillighet att till företagets utförande wara betänkte pä att anwisa erforderlig? medel.
Uppä gjord proposition remitterades detta Me, morial först till Allmänna Bcswärs - och Cconomie, Utskottrt och derefter till Stats, Utskottet, hwarjemte tilläts Dett 12 Dctober. 4107 tilläts författaren att samma memorial med de öfrige Respcctitze Ständcn communicera.
Grefwe volina, ^uzust, uppläste följande Memorial!
Admjukt
Mid dm motion jag för korrt tid sedan i öd, mjukhet wästre, att Stats, Räder ej mätte hafwa Commissioncr med arfwodcn utom deras Höga Embets tjenste-befattning, säsom alldeles under deras höga ovärdighet, och borttagande tillfället för andra mindre lbnte Cmbetsmän, att kunna anwändaS och hugnas med de för dem mera behöflig?
extra inkomster —- undföll det mig att ett lika förhållande är med Justitie-Räder, och de. hos Kongl.
Majtt föredragande.
Om till exempel ett Justitie-Räd, en StatsSecreterare more tillika Ledamot i Tull-Directionen eller annorstädes, sä kan ju hända att i högsta Domstolen, i allmänna ärendernas Beredning, wik» Underdäniga föredraganden hos Kongl.
Majtt, sädane ärender förekomma, som man tillika pä berörde ställen öfwerwarit, och hwaröfwer man beslut fattat.
Antingen skall man dä jäfwa sig och Domfört antal säledes komma att saknas — eller stall man pä 2:ne ställen deltaga i göromälen.
Om detta med Constitukionen och en rättskaffens ordning kan förenas, öfwerlemnar jag till Hög wäl - 4W3 Den 12 October. walborne Herr Grefwe» och Landt - Marskalkens same Högloft.
Riddcrskapct och Adelns ompröfwandc.
Och anhällcr ödmjukeligen att detta mitt anförande mätte lill ConstitutionS - Utskottet förwisas.
Herr Ido t k Ii e b», Larl krsäric, förklarade sig hwad sjelfwa anmärkningen beträffar, instämma, i den wärda LcdamotenS tanka, men trodde att författaren borde ställa sin anmärkning i form af förslag, och dermed enligt Regerings - Formen personligen wända sig till ConstitutionS - Utskottet, och nägon reinitz ifrän Riddcrskapct och Adeln öfwer en sä beskaffad fräga icke kunna äga rum.
Grefwe vokrm utbad sig fä tillkännagifwa att han med dettä Memorial blott welat wisa, att dä han förut talat i ett dylikt ämne, hade han icke dermed haft afseende pä nägon enskildt man, utan pä sjelfwa grunden, som i delta mäl borde följas, och förklarade sig nöjd med hwad anwisning Herr Grrfwm och Landt - Marskalken behagade honom gifwa.
Herr Grefw-en och Landt-Mar. skalken förklarade att Herr Grefwe», der honom sä godt syntes, ägde att med benna fräga wända sig till ConstitutionS - Utskottet.
Herr krrnt^lköist, kaul uppläste till Protokollet följande Memorial.
Att fbrledit
Ärs stora mitzwäxt fordrade ben dä fbrordnade inskränkningen uti Bränwins-Bränningen sti Rikets samt att den derifrän härrörande mindre - Den 12 October. 4109 dre tillgäng pä Bränwin, samt BränwinS-prisets stegring sä mycket mera gjorde det lill en nödwänd^ghct, akt täta Bränwin frän Utrikes Orter infdrstrifwaS, som thy förutan Swensta Armöerna saknat deras behof af denna wahra, det är oförnekeliget; men enär redan för flere mänader sedan otwifwelaktig anledning sig dertill förewisade, att öfwer H4a Riket en sä ymnig säde--störd war. till förwäntandcs, att Rikets Bränwins-behof stulle kunna bestrida- genom inhemst tillwerkning; sä hade» efter min tanka, den försigtighet af wcderbörandc bordt iagttagas, att wid den stadgade wanliga Bränningstiden d. 1 October, häldre Bränwins , brist inträffat, än att ett stort Utländskt Bränwins - lager stulle i Riket finnas ofbrsäldt och till hinder för den blifwande inhemste Bränwins - tillwerkningens afsättning.
Förhällandct är likwäl nu twärtom säbant, att i denna stund st ll finnas uti Kronans här i Staden »varande Lagerkällare nära wid 222,222 kannor Utländskt Bränwin:
— Att ännu widare omkring 120,000 kannor enahanda Bränwin, efter förut derom gjorde beting, komma att lefwereras till Kronans Lagerkällare, sapit att sä wäl här i Stockholm, som i Götheborg och andra Rikets Städer, större partier Utländskt Bränwin finnas pä Nederlag, hwaraf troli, gen en betpdelig del i Riket qwarstannar.
Om jag nu endast antager, att af alla före- nämnde BränwinS - förrädcr 420,022 kannor warda Uti Riket försclda:
Och att sistnämnde qvantum, 0- beräknadt fragten. atzecUrancen, provisionen och lewerantcurernts winst wid iicköpct, pä Utrik.s orter icke kostat mera än 24 h Banco k-?>nan; sä har för det föista, genom denna öfwerflödiga Bränwins-import Tredje Band.
N:o I9l. pä 4iio Den 12 October. pä Swensta Handels - Wägen förlorats 200,000 R:d.
Banco; men betutöfwer har jämwäl än widare Swensta Jord - Brukaren härigenom, pä det känbaraste, blifwet lidande; ty, efter beräknandet af circa 18 kannor Bränwin af sädeslunnan, hade Swenste Landtmannen kunnat, till förberbrde Kvänrum 400,002 kannor, anwända 22,222 tunnor säd af detta ÄrS stbrd, samt genom försäljningen af Bränwinet, erhälla 166,666 R:d.
Z2 fl. Banco; hwartill kommer, att genom sagde 22,222 tunnors anwändande till BränwinS-Bränning, öfwer 100,000 fat Drank kommit Rikets Ladugärdar till godo.
Om ofwannämnde Kronans Lager af Utländske Bränwiner kunde utan för stor förlust till Utrikes Orter afyttra-, wore det alltsä mycket skäl dertill; men dä inköpspriset icke annat kunnat, ätt wara mycket dyrt; och dä sädespriserne m. m. bäde innom och utom Riket fallit, samt BränwinSpriserne i enahanda fbrhällande stola falla, sä mäste wäl sagde fönäd, uti Kronans Lagerkällare, af^ Utländske Bränwiner qwarstanna, att innom Riket försäljas.
Emedlertid gifwer mig betragkelsen utaf Rikets och Swenste Jordbrukaren ofwanbestrefne flerfaldigt förluster, genom införskrifning af Utländske Bränwiner fullkomligaste anledning, i all ödmjukhet föreflä och tillstyrka, att för den tillkommande tiden, all införskrifning af Utländskt Bränwin mä warda förbuden: samt att, om och enär, för inträffande mist, wäxt, Bränwinsbrist befaraS och anstalt deremot taga- stall, tidig utwäg mä fogaS till ärhällande af Utlänst Spannemäl, emedan sämedelst icke allenast BränwinS - tillwärknings - kostnaden, och sjelfwa winsten pä< Bränwin-, Bränningen blifwer till Rikets fördel, lita» - Den 12 October. ton ock Dranken, säsom fbrberbrdt är, kommer Ladugärdarne till nytta och gagn.
Oä wärk Swensta säde- , bränwin kan, genom omdistileringar, icke allenast uppbringa- lill högst i grad af sty ka, utan ock i dfrigit till godhet och smak yppe'ligen bereda-; sä bör det icke wara till förmodande-, att nägon Patriotiskt sinnad Swensk
Man finner saknad genom dct af mig förest'gnä förbud emot widare införsel af Utländske Bränwiner: och skulle uti Medicinska preparationen, efter Kongl. Collegii Medici pröfning, nägot Utländskt Bränwin oumgängcliqeä behöfwas, sä mäste witzerligen detta behof icke kunna wara större, än att Apothckarne i Riket kunna för längre tid förse stq med ett sä best.stadt behof, ifrän Kronans osman omförmälte nu ägande Lager.
Sluteligen hemställer jag ödmjukast till Hög. wälborne Herr Grefwen- och Lindt-Marskalken- samt Högloft.
Ridderstapet- och A ela- godtfinnanke, om icke denne min framställninq mä warda remitterad^ till Högloft.
Allmänna BeswärS och Economiee Utskottet > Remitterade- till allmänna Besvärs och EcoNvmie - Utstottet Grefwe äe ia 6arciie, fö testog att sedan Högloft.
Ridderstapet och Adeln i sista klsnun, antagit principerna för BewillningenS fördelning-grunder, de andra Respektive Granden mätte genom ey Mputation om detta bestut blifwa underrät - 4112 Den 12 Ociober.
HerrGrefwen och Landl-Marsk alken gjorde härö proposition somt att samma Deputation äfwen mätte medföra Ridderffapet och A» delns ProtocollS - Utdrag rörande rcmitz till Constitutions - Utffottet af frägan om omrbsiningssättet inom Banquen wid inträffande paris vois.
BiföllS; hwarrfter Oeputationrn uppropades och asgick under anförande af Herr Grefwe l)e la Lsrclis^ jacob. Herr krintrtkölll, knul, uppläste följande: lödmjukaste anförande till protocollet!
Dä wärk
Fosterland är fördjupat uti en sä tillsägandeS oberäknelig bäde In, och Utrikes ffuld — Dä ett olyckellgt krig utblottadt Undersätarne i All mänhet, men i synnerhet Jordbrukaren, och dä onekeligit är, att wid bidragandet till Riksffuldens betalande tyngsta bördan drabbar Jordbrukaren, sä mäste det witzerligen wara af högsta angelägenhet för Rikets nu församlade Ständer att ibland hufwudsakclige fb« remäl för deras öfwcrläggningar, fästa uppmärksamhet pä Laadtmanna NäringarneS understödjande och förkofran.
Äkerbruket är onekekigen LandtmannenS wä« scnteliga yrke och Näring: fäng. — Behofwet, den äldrigr Läromästaren, borde wäl ä ena stdan^unna uppmana och fbranläta Landtmannen att begagna detta näringSfäng, till dess möjeligaste fördel; men erfarenheten - Den 12 October. 4113 helen har dock, ä dm andra, länge wisat, att icke blott okunnighet och wärdslösbct härutinnan hos wängen want hinderlige, utan ock att dels »aflande sädcspriser, dels äfwcn nägon gäng stränghet wid sädens afsättning och utförsel, medfört betänkligheter, wid anwändandet af arbete och kostnad pä Jordbrukets förbättrande och vtwidgaiide.
Genom Herrar Landshöfdingarnes kännedom af sistnämnde fbrhällandc i deras
Län — genom det förtroende som de hos Länens Jnncwänare äga — genom deflas skyldiga uppmärksamhet icke allenast pä Herrar
Landshöfdingarnes nitiske och uppbyggclige föreställningar, underrättelser och uppmuntringar, utan ock pä jordens skötsel, af de i Länen boende Jnwänare som i denna delen kunna och böra tjena till efterdöme; och ändteligen genom de Economiffe författningar och anstalter som i anledning af flere Riksens Ständers Ledamöter redan ingifne förslager kunna wara tillförwäntandes, bör man hoppas och förmoda, att ofwan omförmäldte frän okunnighet och wärbslbshet härrörande hinder för Jordbrukets förkofran, efter hand skola aftaga och förswinna.
Och om värnest en sädan Krono Spannemäls Magazins- inrättning ännu en gäng warder gjord, som Högloft, allmänna B» swärS- och Economie - Utskottet föreslagit, och hwarigcnom Jordbrukaren winner säkerhet om afsättning för dest spannemäk till ett skäligt pris, sä mäste oförnekeligm odlingshägen ännu- mera tilltaga och Äkcrbruket sämedclst jlutcligen komma till en önskad höjd. — Näst Jordbruket tror jag mig böra räkna och anse BoskapS - skötseln, säsom ett hufwudsakeligt Landtmanna Näringsfäng.
Denna handtering gjfwer cgentcligen inkomst genom försäljning af Kreatur, S»iör, Ost, Fläsk, Kött och Ull. Hwad de fem första 4H4 Den 12 October. första articlarne, nemligen Kreatur, Smör, Ost, Fläsk och Kött undkommer, sä har Landtmanncn, under flere af sistförflutne
Ären, och i synnerhet det sista, ge, nom de s dehn waror sä öfwer all förmodan upfstegrade priser, obestrjdcligen haft den alldrastörsta anledning och uppmuntran till begagnandet af berörde Näringsfång; hwadan jag endast önskar at Landtmät» j de orter, som hittills försummat det ena eller andra af oftanämnde wi ist-gifwande NäiingS - tillfällen, mätte bäde till egen och det allmännas fördel blsswa häg, fälde att dela i fräga warande wsnst med deras Landsmän, och det sä mycket heldre, som, om ockiä prisern« icke sä obctydcligcn warda minskade, handteringen ändock bör anses för lön ende, hwilket nogsamt kan skönj,.s deraf, att Innewänarne uti Norrland och Wä, fterbotn med myckt mindre priser hämtat en betyde, lig del af deras penningebchvf, frän Sitör - försäljning, samt de Södra Lands - OrterneS Inbyggare li, k-lebes tillssyndat sig mycken inkomst genom Slagtkrealurs upp-bdande och försäljning.
Men beträffande deremot Landtmannens inkomst utaf Fär-Afweln och i synnerhet af Ullen:-,sä är dermed ett, i flera afseende», särskildt förhällande; emedan, chu'u angelägen denne rudimaterjen werkcligcn är för Swcnsse Klädes « fabrikerne, och ehuru otillräck lig ben Jnlänbsse Ullproduclen för det närwarande beffnneS, Rikets Inbyggare i allmänhet likiväl icke funnit räkning wid de priser, hwarföre Utländsse Ullen kunnat erhällas; och hwaras följden blifwit att mycket utdfwer hälften, om icke Abclar, af Swenssa Klädes - fab iquerncS
Ull - behof, mäste ifrän Utrikes orter införssrjfwas, samt att, wid Rikets icke längt tillbaka inträffade behof af kläde för Armöcir, bristande Ullförräd i Riket och dä i wägen liggande hinder Den 12 October. 4115 för Utländsk Ulls införsel, satte Svenske Fabriks - Jdkarcn utur tillfälle, att ästadkomma det nämnde klä» bes - brhofwet, och gjorde det till en obchagclig nödvändighet, att med Utländsk tillverkning kläda Svenska Armeen.
Förr än det af älder sä kallade Klädmakeriet blcf anscdt för en wärkclig. magtpäliggande Fabriksflögd, var Svenska Klädes - Fabriks tillverkningen ringa och Utländske tillför sten fyllde bristen öfverflödigt: betta sörhällande oagtadt, voro, säsom mig är vordet sagdt, Svenska Ullförrädcrne icke tillräckclige för Svenska Klädes - tillwärkningcn, af orsak att, dä.
Ullpriserncs läghet wärkade afsättningcn deraf framför den inhcmskc, Svenska Jordbrukaten förty icke fann räkning vid, att j mohn af werkelige Ullbchof, vet öka dctz Färafwel.
Men sedan Fabriks - systemet, med 17g z ärs Riksdag, om jag sä mä säga, tog en lycklig början, och den oförgätclige ^Ulströmmer, bland andra dest berömvärda omsorger för denna inhämska rörelse och näringsgren, icke allenast likasom grundläde Scheffer!-- handteringarne, utan ock verksamt arbetade för deras fortkomst och förkofran, sä hafva Svenska Klädes - fabrikerne sätt päräkna ett ymnigare biträde frän de Jnländske Schcfferierne, dock desto mindre svarande emot fulla behyfvct, som genom förbud emot Utländske Klädens införsel, Svenska Klädes - tillwärkni,igen ganska mycket mäste utvidgas, och under allt detta, Utländske
Ullpriserne merendels alltid warit ringare än hvarmed Svenske Scheffert - Ägaren funnit sig beläten, Regeringen, uppmärksam pä följden häraf, den nemligen, att genom införsel af Utländsk Ull af alla sorter, Rikets penni,-gar skulle gä utur Riket och icke komma 4ir6 Den 12 October. komma Swensta Jordbrukaren till godo, widkog alls derföre gansta wistigen det beslut, akt genom stadgade premier söka uppmuntra Lmdtmannen till betz Fär. afwels dkandc, samt atfärdade under d. zo Apnl 1751 en Kongl. Förordning af innehöll, att för Swcnst Ull, svin liknade Spanst eller bättre sort Engelsk och Ejdcrstedts Ull, och pä de wid Hallrättcrne inrättade Ull - Magazincr inlefwcrcrades, stulle erhällas 2s Pw» cent premium, räknadt efter Ullens, af tillförordnade Eöswurne Wärdci ingsmän, äsatte wärde.
Denne Författning och anstalt gjorde genast och synbarligen önstad werka». — Fabriqucrne fingo ärligen en ökad tillgäng af deras i fräga warande be» hof fiän Swcnstc Scheffirierne, och kunde i samma mohn umbära den utländske ullen
Man stall ocksä funnit en tilltagande täflan, i anseende till ullens godhet och skötsel: men denna förmän för Landtmanncn, denne till allmänt wäl ländande anstalt fick icke oförändrad fortfara längre än till är 1781, dä likmätigt Kongl. Commerce.
Collegii Kungörelse af d. za Maji, grundad pä Konungens Nädiga strifwelse af d. 19 i samma mänad, prcmierne blefwo minskade, frän 26 till is procent, hwilken indragning gjorde ett synbart äterhäll uti Swensta Ull-tillförselns förut märkbara tilltagande.
— Och icke nog härmed, uran prr« mierne nedsatte- än widare till 12 procent, enligt Kongl. Commerce - Collegii Kungörelse, af d. 19 April i?86, samt blefwo stutcligcn, till underdänigst följe af Konungens, pä Kongl. Commerce - Collegii underdäniga tillstp'kande, derom till wälbemäldte Collegium aflätna Nädiga strjfwelse af d. is Juli, 1794 genom Kongl. Collegii Kungörelse af den iZ Aug. samma är, tillS widare alldeles indragne och instälde.
Den 12 October. 4117 Hwad jrg för mill dcl dä befarade inträffade dcklageljzvn, och wcrkan deraf är synbar, dä jog blott uppgifwet-, att U l - tillförseln pä Stockholms Ull - Mag zin är 1795 war 88,464 skälp.
— Att den sainma derefter ärligen minskades, samt är 1802 icke utajorde mera än 57,148 ffälp., eller en minskad tillförsel emot Ä- i?9Z af 51,516 skälp., som Utgör i dcl närmaste -Adelar.
Oet war ock icke nnderllgit, om Landtmannen helt och hällit saknade.sistbcrdvdc fast obelydeligc uppmuntran, genom 12 procent premie, soln kan hända öfwer hela Riket medförde en utgift af 6 högst 8000 R:d. om äret, samt derjemte, salom förbcrördt är, icke finnande räkning wid, att, utan flikc premie-- hälla marknad med Utländske Sch.ffcri - ägare, hwilkas äldrige befattning med denna handterii.g, och i flere afseende, , uti bättre tillfälle, till idkande deraf, sätter dem uti tillständ, att undersälja Swensta Landtman» nen, förlorade lust och hog för i frägawarandc Nä, rings-fäng, samt förty dels alldeles dermed upphörde dels miustade detsamma.
Detta fbrhällande har Stockholms Hallrätt, uti till Kongl. Commerce - Collegium ingifne berättelser, angäende härwarande Fabrikers tillständ, sä wäl är 1798 som är 1804 tillkännagifwit, och jcmwäl tillstyrkt premicrnes ätcrupplifwande, hwilket fbrflag dock lcke wunnit bifall.
Emedlertid har, hwad icke eller obemält lemnäs bör, genom de Utl'ndfkc krigens werkningar, Utländste Ullen utöfwcr all förmodan blifwit dyr och fliikeligm felande tillräckelig tillförsel deraf inträffat, hwilket än mera bidragit till Ullprisernes stegring och i samma mohn 4113 Den 12 October. mohn fKanlätit Swenske Scheffer! - örarne akt öka deras Fär - afwel samt tillförseln pä härwarande UllMagozin, sou, af sädan orsak är 1807 utgjorde 75, 676 skälp. samt sörledet är 100,557 skälp.; men utom det, att denne tillökning icke till hälften swarar emot här i Staden warande Ullfordrande Fabrikers ärliga behof, bör efter min tanka tidig uppmärksamhet hafwas därä, att, enär en allmän frid erhSllee, sä werkar oförnckeligen en sädan förändring i Utländske UllprjserncS betpbcliga fall, samt enahanda förhällande med de inhemsk?
Ullpriserne.
Dä den följden ännu en gäng är till bcfarandes, att flera Scheffer, - ägare, hälst under nu upstegrade Boskaps- och Smörpriser, finna bättre räkning wid underhällandet af större Boskapskreatur än Scheffert - handkeringen, samt förty minska deras Fär - afwel, och det kan hända af en del sä längt, att de endast deraf kunna erhälla egit Ullbehof.
Ingen med kännedom af Swerige- widd, odelbarhet och climat, bör wäl kunna twifla derom, att ju innom, detta vmräde, lägenhet gifweS för sä stora ScheffcrierS unberhällande, hwarrfrän horde kunna päräknas, icke allenast nödigt Ullförräd för Rikets innewänare, utan ock wida therutöfwer, Huru bcklaganSwärdt är det dä icke, att wi fiola tillita Utlänningen för detta wärl sä högst nödwändiga behof, nemligen rudimaterie» för wär allmännaste kläd, nåd!
Efter min bfwertygelse, mäste dels felaktigt Ekonomiske författningar, dels ock Landtmannens missräk, ning uti huLhällS-wägen, wara dertill wällande.
— Mätte dä desse hinder förswinna och upphöra.
Jag medgifwer gerna att frägan om sättet till hesse hinders utur wägen rödjande är mer än fwär att Den 12 October. 4119 upplösa; men jag wägar dock till i fräga warande an, gclägna ändamäls winnande fdreflä dc medel, som jag tron wara åtminstone dertill bidragande, med önskan att denne min motion mätte föranleda till bättre utwägarS päfinnande och uppgifwande.
Blotta betragtelsen deraf, hwarifrän Svenska Ull »tillfd flen till de tvid Hall - Räktcrne inrättade Magaziner stedt, upplyser till en betydlig del, hwadan Ullbristcn stg härleder, och hwarifrän fyllaaden i behof, wet möjeliqcn mä kunna erhällas:
Ty dermed har förhällandct .warit sädant, att Ull-tillförflen till största d len stedt ifrän SiändS - personer, obctydcligit frän Prcstcrstapet, och nästan intet Hän Bonde - Ständct, som likwäl innehrfwer och brukar mästa jorden uti R ket.