Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Majit täcktes laga i nådigt öfvervägande huruvida icke, genom nedsättning i nu stadgade medelporto för den inrikes lelegramvexlingen, telegraf-korrespondensen må beredas en, som det vill synas, behöflig lättnad.
Stockholm den 28 Oktober 1860. Bi.h.. lM R.
1859 Sr 1860. 10 Sami.
I Afd. 2 Bond. Supp/. 34 tÖf) Expeditions-Uls kotte Is Förslut/ lill underd.
Skrifvelse J\:o SOS. \:o 903.
Uppläst och godkänd! hos Ridd. och Adelil den 27 Okl.
Preste-Slandel den 27 — — Borgare-Ståndet den 27 — — Bondc-Slånde! den 2R — — Rikets Stånders underdåniga Skrifvelse, om jörändring i gällande föreskrifter rörande användande af skogsalster å kronomarken' inom Wester-Norrlands m. fl. liin. (Ekon.-Utsk:s Bet.
N:o 200.) S. A. K. 1 anledning af de uti E. K.
Majlis nådiga Skrifvelse lill dess Befallningshafvande i Wester-Norrlands län den 20 April 1859 förekommande stadganden, dels alt kronohemmans- och nvbygges-åboer inom länet skulle, efter ansökning och syn af vederbörande skogstjensteman, få på sina afvittrade eller eljest bestämda områden ulan afgift hemta sä många till sågtimmer dugliga, af skogseld skadade träd, som med en behörig skogshushållning kunde anses förenligt, och dels alt äfven å kronomarken-, som blifvit härjade af skogsbrand, finge tillsvidare, likaledes efter utsyning, till salu afrerkas dylik småskog mot en afgift, som för hvarje särskildt fall skulle genom auktion bestämmas, har hos Rikets Ständer blifvit anfördi, alt dessa stadganden väl i förstone kunde synas ändamålsenliga, såsom åsyftande att tillgodogöra skog, som eljest skulle gå förlorad, men alt den omständigheten, att utsyningsrätlen vore inskränkt till sådana träd, som voro skadade af skogseld, lätteligen föranledde lill den farhågan, alt der förut skogseldar varit förorsakade af våda, de hädanefter möjligen skulle komma alt inträffa af andra orsaker, helst det ieke saknades exempel på skogseldar, som tillkommit för alt dölja begången skogsåverkan.
Och dä det derföre icke kunde anses lämpligt att skogsalsters användande medgåfves endast från sådana skogar, som varit hemsökta K c/tetli t iöns- Utskottets Förslag till underd.
Skrifvelse J\:n $03.
267 af skogseld, har förslag blifvit väckt att till förebyggande af den antydda faran afverkningsrätten mätte utsträckas jemväl till öfriga kronomarken der behörig skogstjensteman funne skogen mogen för användande och dess qvarstående således icke af något gagn.
Genom nådig Skrifvelse den 24 November 1857 har E. K. Maj:t förordnat, att, i likhet med hvad genom nådigt Bref den 11 April 1844 blifvit för Norrbottens län medgifvet, E. K. Maj:ts Befallningshafvande i Westerbottens län, skulle, på ansökning af skattehemmans- eller kronohemmans- och nybygges-åboer om tillåtelse att från Kronans skogar i-nämnda län afhemta fullmogna, till timmer, plankor och bräder tjenliga träd, lill afsalu, tills vidare ega att, efter det syn å trakten blifvit af Jägeri-tjensteman verkställd, pröfva och bestämma, om och i hvad mån den sökta afverkningen finge efter utsyning af dylik tjensteman och emot vanlig afgift, ega rum, med iakttagande dervid, alt den skogstrakt, hvarå ulsyningen skall ske, icke hårdare anlitades, än att den för framtiden kunde lemna enahanda årlig tillgång lill sådane träd, som för timmer eller bräder voro användbara: och då det synts Rikets Ständer betänkligt att inskränka utsyningsrätten å skogsalster från kronomarkerna till endast sådana, som genom skogseld blifvit skadade, samt det af omförmälda nådiga Skrifvelse den 24 November 1857 visat sig, ali den vidsträcktare utsyningsrätten., efter alt i tretton år halva varit gällande inom Norrbottens län, vunnit tillämpning äfven för Westerbottens län, få, vid sådant förhållande, och enär enahanda utsyningsrätt torde utan fara för skogarnes bestånd och till båtnad för det allmänna kunna och böra icke blott för Wester-Norrlands län, utan ock för Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län, i hvilka äfven finnas kronomarker af ifrågavarande slag, medgifvas, Rikets Ständer i underdånighet anhålla, det E. K.
Maj-.t täcktes taga i nådigt öfvervägande,! huruvida icke de genom Kongl. Brefven den 11 April 1844 och den 24 November 1857 för Norrbottens och Westerbottens län stadgade grunder för utsyningsrätt till skogsalster å kronomarkerna jemväl höra för Wester-Norrlands, Jemtlands, Gefleborgs och Stora Kopparbergs län blifva gällande.
Slockholm den 28 Oktober 1860. 258 Expeditions-Utskottets Förslag till undard.
Skrifvelse iX:a 204.
N:o 904.
Uppläst och godkändt hos.
Ridd. och Adeln den 27 Okl. 1860.
Preste-Slåndet den 27 — — Borgare-Ståndel den 27 — — Bonde-Ståndet den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående undersökning af nu befintliga segellinie.skepps användbarhet för krigsbruk.
(Allm, Besv.- o. Ekon.-Utsk.s Bet. N:o 202.) S. A. K.
Enar, enligt hvad hos Bikets Ständer blifvit anfördi och Rikets Ständer af offentliga handlingar jemväl inhemtat, Örlogsflottans linieskepp nästan uteslutande beslå af löga tidsenliga segelfartyg, af hvilka åtskilliga icke vidare kunna anses tjenstbara, få Rikets Ständer, då det ej torde befinnas vara med god hushållning öfverensstämmande att underhålla krigsfartyg, hvilka, efter det
Sjöartilleriet genom användande af svårare kanoner och bombkanoner blifvit i grund förändradt, ej vidare motsvara tidens fordringar, hos E. K.
Majit i underdånighet anhålla, det täcktes E. K.
Majit låta anställa noggrann utredning, huruvida flottans samteliga linieskepp numera äro
Lill krigsbruk användbara, samt, om de dertill ej anses dugliga, huruvida det icke må vara med god hushållning förenligt, alt dessa fartyg utrangeras och möjligen uppkommande besparingar på anslaget till underhåll af flottans materiel i stället användas lill nya fartygs byggande.
Expeditions-Ulskotlets Förslag till underd.
Skrifvelse N:o 1205.
269 N:o 905.
Uppläst oell godkändi hos Ridd. och Adeln den 27 Okl. istio.
Presle-Ståndet den 27 — — Borgare-Ståndel den 27 — — Bonde-Ståndel den 28 — — Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse, angående regleringen af utgifterna under Riks-statens Nionde Hufvudtitel.
(Stats-Utsk:s Utlåtande N:o 15'2, Mern.
N:o 195 och Först. Slats-Utsk:s Mern.
N:o 204.) S. A. K.
Eller pröfning af såväl E. K.
Maj:ts nådiga Proposition angående Statsverkets tillstånd och behof, sorn af hvad under innevarande riksdag i öfrigt förekommit beträffande utgifterna under Riks-Statens Nionde Hufvudtitel, få Rikets
Ständer uuderdånigst anmäla sitt beslut rörande Pensions-Staterna. l:o.
Under denna titel upptagas främst i nu gällande
Riksstat följande anslag:
Pensionsstaten lör civile emhets- och tjenstemän 37,500:
Dito för deras enkor och omyndiga barn 45,000:
— Dito för militäre embets- och tjenslemäns samt underofficerares enkor och barn 37,500:
— Ersättning för mistade löneinnehållningar 7,500:
— Dito åt
Pensionskassorna för nädårs- och begrafningsbjelpsbesparingar: Civilstatens Pensionskassa 6,540: — Arméens Pensionskassa 28,080: — Amiralilets-Krigsmanskassan 2,580: — 37,200:
I anledning af denna uppställning af de ifrågavarande anslagen hafva Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorer anfört, att enär, såsom häraf vi sade sig, er - 270 Experlitions-Utskottets hör.'ilag lill under cl. Skrifvelse N:o SO 5. sättningsanslaget för nådårs- och begrafningshjelpsbesparingar är i Riksstalen på de särskilda kassorna fördeladl, och, enligt hvad Revisorerne inhemtat, äfven ersättningen för mistade löneinnehållningar blifvit, genom Kongl.
Brefvet den 17 September 1851, fördelad mellan Pensionskassorna sålunda, att Civilstatens Pensionsinrällning deraf erhåller 1,497 R:dr, Arméens Pensionskassa 3,093 R:dr och Amiralitets-krigsmanskassari, 410 R:dr allt Banko, skulle del, enligt Revisorernes tanka, leda till större enkelhet i Riksstatens uppställning om alla ifrågavarande ersättningsbelopp blefve sammanförda med öfriga till kassorna utgående anslag, hvarigenom denna de! af Nionde Hufvudtiteln komme att erhålla följande utseende: Civilstalens Pensionskassa.
Pensionsstaten för civile embets- och tjenstemän 37,500:
— Dito för deras enkor och omyndiga barn .... 45,000: — Ersättning för mistade löneinnehållningar 2,245: 50.
Dito för nådårs- och begrafningshjelps besparingar 6,540: — gj 285- 50 Arméens Pensionskassa:
Pensionsstaten för militäre embets- och tjenstemäns samt underofficerares enkor och barn . 37,500:
— Ersättning för mistade löneinnehållningar 4,039: 50.
Dito för nådårs- och begrafningshjelpsbesparingar . . . 28,080: — 70,219: 50.
Am ira /Hets-Krigsmanskassan.
Förra anslaget under denna titel 43,100:
— Ersättning för mistade löneinnehållningar 615:
— Dito för nådårs- och begrafningshjelpsbesparingar . . 2,580: — 46,295:
Och då ifrågavarande förslag sjuts Rikets Ständer lämpligt såsom medförande större tydlighet, hafva Rikets
Ständer godkänt den uti hosföljande tabell öfver Nionde Hufvudtiteln iakttagna, i enlighet med Revisorernes hemställan förändrade, uppställning af ofvannämnda anslag. 2:o.
Beträffande anslagen till Wadstena Krigsmanshuskassa, 246,100 R:dr, och till Amirali tets-Krigsmanskassan. 43,100 R:dr, har E. K. Maj:t uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof meddelat, hurusom dessa anslag omfatta äfven ersättning för den tillförene medgifna, men vid 1850—-1851 års riksdag alskaffade rättighet, att uppbära vissa algifter, till bägge kassorna, vid af- och tillträden af rusthåll, samt till Wadstena Krigsmanshuskassa älven vid köp af annan fast egendom, hvilken sistnämnde afgift efter sitt beräkningssätt, benämnes en-per mille-afgift.
Sådan ersättning hade år 1851 blifvit, eller afgifternas medelbelopp under åren 1844— 1848, bestämd med förklarande, att, sä framt kassornas Styrelser kunde framdeles ådagalägga, det genom fortfarande af omförmälda algifter högre inkomst skulle för kassorna hafva uppkommit, en derefter lämpad förhöjning i de beviljade anslagen borde vid blifvande riksmöten ega rum ; och efter en dylik vidlyftig utredning, åstadkommen genom årliga uppgifter från Rikets samtlige iän, domsagor och städer öfver beloppen af den Charlasigillata, hvarmed i vederlag för rusthålls- och en-per-mille-algifterna. Expeditions-Utskottets Förslag lilI anderd.
Skrifvelse N:o £06. 271 handlingar, rörande förändring i eganderätt till luslhåll och all annan fast egendom, blifvit belagde, hade ersättningen, enligt E. K. Maj:ts nådiga Proposition den 10 Juli 1857 och Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse den 14 påföljande December, blifvit, i riksmynt beräknad, sålunda förhöjd, att Wadstena Krigsmanshuskassas ersättning för rusthållsafgifter, som, enligt 1851 års beslut, utgjorde 63,300 R;dr, bestämdes till 78,000 R:dr; samma kassas ersättning för en-per-mille-afgiflen förhöjdes från 39,150 R:dr till 53,400 R:dr, och Amiralilets-Krigsmanskassans godtgörelse för rusthållsafgifter från 14,450 R:dr till 25,500 R:dr.
De tre sålunda förhöjda summorna hade ingått i de ofvan upptagne totalbelopp, som för statsreglerings-perioden 1858—60 uppfördes pä Riks-stalens Nionde Hufvudtitel. likväl med förbehåll, all det förhöjda vederlaget för rusthållsafgifter, som från Wadstena Krigsmanshnskassa skulle utgå till Arméens Pensionskassa, borde i stället tillgodolöras Rikets Ständers Riksgälds-konlor.
Af detta förbehåll, som öfverensstämde med sladgandena i Rikets Ständers Skrifvelse den 25 April och Kongl.
Brefvet den 12
Maj 1857 om anslag till upprätthållande af den Arméens Pensionskassa åliggande pensionering, följde att, under det denna kassa, enligt Kongl. Reglementena den 10 Januari 1757, § 8, och den 22 December 1857, § 80, ålnjöte tre femtedelar af den till Wadstena Krigsmanshnskassa lör rusthållsafgifter ingående ursprungliga stalsersättningen, 63,300 R:dr, lika andel af den häri beviljade förhöjning, 14,700 R:dr, årligen under nuvarande statsreglerings-period fördes Riksgälds-koutoret till godo med 8,820 R:dr R:mt.
Sedan Rikets Ständer, i sin ofvanberörde skrifvelse den 14 December 1857, slutligen anhållit, det E. K.
Majit läcktes, efter föregående utredning, föreslå Rikets nu församlade Ständer de åtgärder, som kunde linnas erforderliga lill afhjelpande af olägenheterna vid omförmälda ersättningars beräkningssält och E. K.
Majit i detta ämne iuhemtat underdåniga utlåtanden af Krigs-kollegium, som förvaltar Wadstena Krigsmanshuskassa, äfvensom af Direktionen öfver Amiralitets-Krigsmanskassan; så hade härvid Krigs-kollegium, på anförde skäl samt enär Kollegium icke förmådde uppgifva någon utväg, hvarigenom de anmärkta olägenheterna kunde afhjelpas, eller framställa, för ersällningsanslagens beräkning från och med är 1861, något förslag, som egde stöd al' räkenskap och derpå grundad osviklig sifferuppställning, hemställt att, med afseende jemväl ä den stora viglen för kassans förvaltning deraf, att hennes inkomster mätte kunna med tillförlitlighet beräknas, helst sedan en icke ringa förhöjning i pensionsvilkoren för kassans talrika understödstagare blifvit från och med näst lidna år medgifven, nådigt förslag måtte allätas till Rikets Ständer, att enahanda anslagssumma, som, i ersättning för Wadstena Krigsmanshuskassas till Statsverket indragna samtliga inkomster, deruti inberäknade rusthålls- och en-per-mille-afgiflerna, nu är anvisad, måtte äfvenledes för nästa statsreglerings-period uppföras på Riksstaten med 246,100 R:dr R:mt årligen ; hvilken summa likväl, derest Arméens Pensionskassa fortfarande, likasom nu, blelve på annat sätt godtgjord för de henne tillkommande tre femtedelar af ersättningsförböjningen för rusthällsalgift, kunde med deremot svarande, ofvanberörde 8.820
R:dr nedsättas till 237,280 R dr årligen, från och med år 1861, hvarjemte Amiralitets-Krigsmanskassans
Direktion, som förklarat sig ej heller kunna, ulan de förut ölverklagade olägenheter, utröna hvad rusthållsafgifterna tili kassan, beräknade efter äldre grunder, numera skulle utgöra, i likhet med Krigs-kollegium och under åberopande deraf att rusthällsafgilferne alltjemt varit i stigande, underdånigst föreslagit, att ersättningen för desamma mätte under kommande statsreglerings-period få till enahanda belopp, som under denna, utgå.
272 Exp editions-Utskottets Förslug lill unden!.
Skrifvelse J\:o £05.
1 öfverensstämmelse med hvad båda Krigsmanskassornas förvaltningar sålunda hemställt och då en beräkning al hvad i rusthålls- och en-per-mille-afgifler, efter de lill och med år 1851 gällande grunder, skulle nämnda kassor hädanefter tillkomma, redan vore och för hvarje år alltmera blefve förenad icke blott med de största svårigheter, utan äfven med en osäkerhet, som, elter förändringar i Charlesigillale-afgiflens beräkning, icke kunde undvikas, har E. K.
Majit funnit den enda tillförlitliga reglering i förevarande ämne vara den, att ersällningarne för omförmäida afgilter bibehållas vid de belopp, som, på grund af noggranna medeltalsberäkningar för fem år, blifvit sednast bestämda, endast med den af Krigs-kollegiuin ifiågaställda nedsättning för den händelse, att Arméens Pensionskassa framgent, likasom nu, blefve pä annat sätt godlgjord lör den henne tillkommande andel i ersättningsförhöjningen ior rusthållsafgifier, hvarom, i sammanhang med öfriga anslag under Fjerde Hufvudtileln, E. K. Majit gjort nådig framställning; och har under denna förutsättning E. K.
Majit föreslagit, att nuvarande anslaget till Wadstena Krigsmanshuskassa mätte, med 8,8^0
Ridr minskas till 237,280 R:dr, och Pensionsstaterna, i allt öfrigt oförändrade, således upptagas till en slutsumma af 482,790 Ridr.
De redan vid sistförlidna riksmöte al Rikets Ständer anmärkta olägenheterna vid det för bestämmandet af omförmäida ersättningar är 1851 antagna beräkningssäll hafva, i betraktande af hvad nu ytterligare blifvit i ämnet upplyst och anlördt, synts Rikets Ständer så väsendlliga, att, äfven om hufvudsakligt afseende ej lästes å det högst invecklade och mödosamma arbete, som erfordras för de verkliga ersättningsbeloppens utredande, sagda beräkuingsgrund numera, i följd af förändrade omständigheter, icke ens kan med erforderlig noggranhet och säkerhet tillämpas; i följd hvaraf och då E. K, Maj:ts framställning om särskild godtgörelse till Arméens Pensionskassa för den henne tillkommande andel i ersättningsförhöjningen för rusthållsafgifier blifvit af Rikets Ständer, pä sätt underdåniga skrilvelsen angående regleringen af utgifterna under Riksstatens Fjerde Hufvudlitel visar, bilällen, Rikets
Ständer funnit godt alt ifrågavarande ersättningsbelopp till Wadstena Krigsmanshuskassa och Amiralitets-Krigsmanskassan må — med iakttagande af den utaf E. K.
Majit föreslagna minskning i anslaget lill förstnämnda kassa — fortfarande utgå, enligt de vid förra riksdagen uppgjorda beräkningar, dock med vilkor att den dessa kassor år 1851 tillerkända rättighet lill förhöjning i anslagen, på grund af skeende utredningar angående rusthällsafgiflens och en-per-inille-algiftens belopp, för framtiden upphör. 3:o.
Af anslaget till Wadstena Krigsmanshuskassa är i nu gällande Riksstat eli belopp af 48,300 R:dr särskildt upptaget såsom förslagsanslag, utgörande ersättning för hemmansräntor och kronotionde.
Då emellertid denna ersättning, som, för de räntor m. m., hvarom nu är fråga, skulle, enligt beslutet vid 1851 års riksdag, utgå med en gång för alla bestämda belopp, dels i penningar dels i spanmål, men beräkningen deröfver då ännu icke hunnit verkställas, lills vidare uppfördes förslagsvis, numera blifvit uträknad och i behörig ordning fastsläld, till 4,078 R:dr 98 öre i kontant samt oindelt spanmål 24,713 kubikfot 3 kir med förslagsvärde af 49,426
Ridr 60 öre, eller tillhopa 53,505 Ridr 58 öre, och således, på sätt Rikets Ständers år 1857 församlade Revisorer anmärkt, anslaget ej vidare är af förslagsnatur, har denna del af Wadstena Krigsmanshuskassas anslag, likasom det öfriga af anslaget uppförts till ett bestämdt belopp, 53,505 Ridr 58 öre, utan egenskapen af förslagsanslag.
Kommande i följd af här ofvan omförmäida beslut i afseende å beräkningen af Wadstena Krigsmanshuskassas anslag, detsamma att, på sätt hosföljande tabell Litt.
A) närmare visar, uppgå till en summa af 242,485 Ridr 58 öre. 4:0. Hxpcditions-Ulskottets Förslug lill underd.
Skrifvelse JS:o 205. 273 4:o.
Då allmänna Iudragningsslaten egentligen ulgöres af ett fors lags-uns lag (enligt nu gällande Riksstat till belopp af (518,830 R:di), hvilket anslag följaktligen ingår i I iqviden med Rikets Ständers Riksgälds-kontor, men derjemte under samma afdelning ar upptaget ett reservations-anslag ä 7,500 R:dr '"för blesserade öfver- och un der-officer ar ef hvarå uppkommande besparingar skola i Stats-kontoret reserveras, hafva Rikets
Ständer ansett det leda till större enkelhet i räkenskaperna och äfven i öfrigt vara lämpligare, att sistnämnda anslag öfverllyllas till Nionde Hufvudtitelns förra afdelning, Pens/unssiatertia.
Allmänna Indragning s-slnlen (tab. litt. B). 5:o.
Under förmälan hurusom billigheten fordrade, att de sedan Sveriges sednasle krig qvarlefvande och i Arméen qvarstående Officerare af Majors-, Kaptens- och Suballerngraden, hvilka hade antingen alldeles intet eller endast högst obetydligt understöd af Staten och jemväl saknade enskild förmögenhet, blefvo försatte i sådana vilkor ali de kunde, ulan alltför stora svårigheter och bekymmer, erhålla sin nödtorftiga bergning, har förslag blifvit väckt, alt för omlörinälda ändamål mätte beviljas ett anslag af 2,000 R:dr Banko ärligen för nästkommande statsregleringsperiod, att emellan förenämnde officerare, enligt uppgifna grunder, tördelas.
Erkännande billigheten derai, alt de medellösa äldre Officerare, som deltagit i landets sednaste krig och allt hitintills ej kommit i åtnjutande af något understöd al
Slaten eller erhållit sådant till alltför otillräckligt belopp lör en nödtorftig bergning, på deras ålderdom beredas en i någon män förbatlrad stallning, hafva Rikets Ständer ej kunnat undgå att finna det begarda anslagsbeloppet tor ändamålet otillräckligt, i anseende till del stora antalet al omkring 200 från krigstiderna ännu qvarlefvande Officerare och Underofficerare, hvilka senare, likasom jemväl officerare och underofficerare vid Flottan samt Fältläkare, sorn i krig deltagit, Rikets Ständer ansett höra af enahanda iörmän komma i åtnjutande.
Dä likväl med det understöd, som nu är i fråga, icke åsyftas annat, än att bereda en förbättrad ställning lör deni bland omlörinälda militärer eller läkare, som för sin nödtoritiga bergning äro deraf i verkligt behof, hafva Rikets Ständer trott sig kunna antaga eli belopp al 20,000 R:dr
Runi ärligen böra blifva för ändamålet till räckligt och följaktligen anvisat nämnda belopp pä allmänna lndragningsstaten till E. K. M, ij:ts disposition, alt, i män al behof, amandas till understöd ät sådana äldre frän Arméen och Flottan afskedade officerare och underofficerare samt Läkare, sorn i Sveriges sednaste krig deltagit, och hvilka E. K.
Majit finner vara för deras nödtorftiga beigning i verkligt behof af dylikt understöd. 6:o.
Uti den nådiga Propositionen angående Statsverkets tillstånd och behof har E. K.
Majit aolört alt hufvudsakligen samma skäl, sorn ädagalade vigten och angelägenheten al en tillräcklig och fast aflöning för Statens embets- och tjenstemän, äfven talade för deras betryggande emot ekonomiskt betryck pä ålderdomen; ty, om man med rätta (ordrade, alt del allmännas tjenst skulle med full och odelad kraft haudhafvas, utan alt i någon mån vika för enskilda omsorger och lörvärlsbestyr, så mäste också den ulljente tillförsäkras en efter hans förra verksamhet lämpad anständig bergning, deslomera nödvändig vid en ålder, dä kroppens och själens krafter sällan medgafve något strängare arbete för lefnadsbehofvens fyllande.
Denna angelägenhet hade Rikets sednast församlade Ständer äfven, vid reglering af Riksslalens Nionde liili. till li. 'it.
Idoff & 1860. 10 Sami. 1 A/d. 2 Band.
Suppl. 35 274 Expeditions-Utskottets Förslog till underd.
Hnfvudtitel, erkänt och ordnat på ett sätt, sorn, enligt E. K.
Maj:ts åsigt, icke påkallade förändring i något annat hänseende, än deruti, alt, i sammanhang med löneregleringens provisoriska beskaffenhet, äfven pensionsbeloppen förklarats vara beroende af nv reglering, derest sådan skulle af Rikets Ständer framdeles pröfvas lämplig; och då E. K.
Majit i nåder föreslagit, alt löneregleringen matte blifva beståndande, har, såsom en följd deraf, E. K.
Majit äskat Rikets Ständers medgifvande, att de vid sednaste riksdag antagne och fastställde grunder för afskedstagande embets- och tjenslemäns pensionsförmåner mätte förklaras vara lör framtiden gällande och det nu stadgade förbehåll, rörande ny reglering af samma förmåner, således förfalla; E. K. Majit och Rikets Ständer dock obelaget att, vid pensionsväsendets ordnande i allmänhet, meddela förändrade sladgauden i fråga om de fonder och medel, hvarifrån pensions beloppen skulle utgå.
Rikets Ständer hafva för sin del icke heller funnit anledning vidtaga någon ändring uti de vid sistförfluten riksmöte meddelade i Rikets Ständers underdåniga skrifvelse den 27 Februari 1S58 omlörniälda stadgande]), angående beloppen al de civila embets- och tjenstemän tillkommande pensioner pä allmänna Indragnings stalen, enligt hvilka stadganden pensionerna i allmänhet och med vissa uppgifna un dantag skulle utgå med 80 procent af lönernas belopp; men dä aflöuingen lör åtskilliga embetsverk och korpser icke blifvit af Rikets nu församlade Ständer definitivt fastställd, pä sätt E. K.
Majit föreslagit, ulan endast provisoriskt beviljad för nästkom mande statsreglerings-period. hafva Rikets Ständer följaktligen icke i vidsträcktare mån kunnat bifalla högslberörda nådiga framställning, än medelst förklarande, alt de vid nästföl lidna riksdag stadgade föreskrifter i afseende å pensionsbeloppen fortfarande blifva gällande; dock att förbehållet rörande ny reglering af beviljade pensioner må upphöra för de pensionstagare, hvilkas iunehafde tjenster vid nuvarande riksmöte blifvit pä stat definitivt uppförda; E. K.
Majit och Rikets Ständer likväl obelaget, ali meddela förändrade stadganden i fråga om de fonder och medel, hvarifrån pensions beloppen skola utgå. 7:o.
Hos Rikets Ständer hafva angående Jcrundrade bestämmelser i afseende på pensionsrätt
J'ör vissa embets- och tjenstemän förekommit följande framställningar, nemligen i a) angående Annéens Läkare, jemte erinran om