Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Sedermera följer en annan punkt som lyder sålunda: ”detta bevis skall skyndsamligen och vid vile af 1 r:dr 32 sk. b:co till ofvannämnde fördelning sednast inom 14 dagar efter inflyttningen aflemnas till pastors-embelet i den församling dit inflyttningen sker”.
Man har här icke uttryckligen sagt, hvilken som skall aflemna beviset, men väl stadgadt ett vite för försummadt aflemnande deraf.
Denna ofullständighet kan föranleda olika tolkningar af författningen, så att på en ort kunna embelsmyndigheter anse skyldigheten att aflemna beviset, åligga den inflyttande, hvaremot å en annan embetsmyndigheterne kunde anse denna skyldighet åligga husbonden som mottagit den inflyttande tjenaren.
Med ett ord, tolkningen af författningen kan blifva olika.
Således och för att vinna tydlighet, och för att uttryckligen må bestämmas, att bevisets aflemnande bör åligga den inflyttande, skulle jag önska punkten förändrad sålunda, att den erhåller följande lydelse: ”detta bevis skall den inflyttade skyndsamligen och vid vile af 1 r:dr 32 sk. b:co till ofvannämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen, aflemna till pastors-embetel i den församling, dit inflyttningen sker.” Genom denna förändring är all tvetydighet undanröjd, så att lagskiparen kan bestämma, hvilken bevisets aflemnande tillhör.
Jag vill underställa den siste värde talarens omdöme, om icke det vore hjelpt dermed, ali man efter orden, ”efter inflyttningen” lillsätter: ”den inflyttande”.
Jag tror icke att denna ofullständighet blir afhjelpt på det sätt Gr.
Ridderstolpe föreslagit, man bör nemi. uttryckligen bestämma, hvem som skall sakfällas till böterne.
Jag föreslog införande af ordet inflyttad men häri ligger ett misstag.
Det skall rätteligen vara den inflyttande och mom. komme då att lyda sålunda: ”detta bevis skall den inflyttande skyndsamligen och vid vite af 1 r;dr 32 sk. b:co till ofvannämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen aflemna till pastorsembetet i den församling, dit inflyttningen sker”.
Då nu öfverläggningen om 17 § ansågs vara fulländad, hemställde Hr Gr. o. Landtm, om 11. o. Ad. i öfverensstämmelse med hvad Hr von Hartmansdorff föreslagit, bifölle l:sta mom. af 8 H. 15 226 Den 12 Augusti e m.
Utsk:ns förslag; med den förändring att orden ”i sill hus eller å sina egor” utbyttes emot orden ”i hans hus eller å hans egor”.
Hr Landtm, hemställde vidare om R. o. Ad. bifölle 2:dra mom. af Utskms förslag, med den af Hr Printzensköld yrkade förändring, att sista meningen deraf erhölle följande lydelse: ”Detta bevis skall den inflyttande skyndsamligen och vid vite af 1 r:dr 32 sk. b:eo, till ofvannämnde fördelning, sednast inom 14 dagar efter inflyttningen aflemna till pastors-embetel i den församling, dit inflyttningen sker”.
Ad. det utan anmärkn. lemnade 3 mom. af Uisktns i afseende på 17 §:n framstäldla förslag. 20 § 3 mom.
Här äro ännu några rättelser i språket äfvensom ett förtydligande af §:n nödvändiga, hvilka jag alltså anhåller måtte vidtagas.
De fel jag har att anmärka, lära hafva insmugit sig från den förra författningen, och till någon del af den sammansättning, man af ordalagen gjort. 20 §:n 3 mom. lyder sålunda: ”befalla eller tillåta föräldrar, stjufföräldrar eiler fosterföräldrar sina, eller andra personer de under deras vård ställde barn, som icke uppnått 15 år, att bettla, blifva sådane föräldrar eller målsmän behandlade på sätt nästföreg:de mom. om bettlare föreskrifver”.
Det torde vara tvifvel underkastad!, huruvida orden sina barn kunna passa till fosterföräldrar, men mom. är i öfrigt otydlig och jag hemställer derföre om icke ordalagen kunna blifva sådane: ”befalla eller tillåta föräldrar, stjufföräldrar, fosterföräldrar, eller andra personer barn, som äro under deras vård och sora icke uppnått 15 år, att bettla, blifva sådana föräldrar eller målsmän behandlade på sätt nästföreg:de mom. om bettlare föreskrifver.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge, att 3 mom. af 20 §:n, på sätt Hr von Hartmansdorff föreslagit, borde erhålla följande redaktion: ”Befälla eller tillåta föräldrar, stjufföräldrar, fosterföräldrar eller andra personer barn som äro under deras vård och som ej uppnått 15 år, att bettla, blifva sådana föräldrar eller målsmän behandlade på sätt nästföreg:de mom om bettlare föreskrifver”.
Sedan R. o. Ad. sålunda genomgått
Ulskms förslag till ändringar uti särskilda §§ af nu gällande fattigvårds-förordning, föredrogs och bifölls den i Utskms betänk, gjorda hemställan, att i den mån förslaget gillades, R.
St. i und. måtte anhålla det K. M. täcktes, genom utfärdad författning, stadga att omförmälde §§, i enlighet dermed, erhålla en förändrad lydelse.
Dvn 12 Augusti e. m. 227 Frih. Cederström, Jakob:
Uti discussionen öfver Lagoch Ekon.Ulskms betänk.
N:o 35 i anledn. af väckta frågor om upphäfvande af, eller ändringar och lil lägg uti de, ang:de fattigvården i riket, gällande bestämmelser, hvilket betänk, nu blifvit af Ståndet afgjordt, bar jag icke deltagit af det skäl, ali jag anser del lilla tuppfjät till förbättring af 1847 års författning icke leda till önskadt mål, eller ali författningen försältes i det skick, att den i framtiden kan blifva gagnelig.
Ärendet är af en oändlig social vigt.
Utsk:n hafva vid denna riksdag likasom vid föreg:de riksdagar icke eril. min öfvertygelse, uppfattat ämuet i den vidsträckthet som dess vigt påkallat.
Man har egentligen följt äldre lagstiftningar i ämnet och derpå lappat, tillagt något nytt och sökt göra förändringar i den syftning som 1788 års författning utvisar och man har derigenom troll, sig komma till målet.
Långt ifrån att så år förhållandet, innefattar samtlige dessa författningar den ena efter den andra oförläckta bemödanden alt komma till ett fördoldi slafveri och dispotisra inom kommunerne.
Det är icke på detta sätt man kan hoppas att arbetande skola återföras till sedlighet och till begrepp om hvad som fordras för betryggande af deras framtid och sjelfbestånd då krafterna svika på del de icke måtte falla fattigförsörjningen till last såvida de icke under den lid arbetskraften varit fullständig aflagt något för ålderdomen.
Jag har i denna fråga redan fullständigt tillkännagifvit mina åsigler enär jag varit ledamot af den komité som varit tillsatt för att utreda förhållandet.
Den bestod till en början af högst få personer, men blef sedermera förändrad så att antalet ledamöter blef öfver höfvan ökadt genom män hopsökte från alla landsorter och resultatet kunde naturligtvis icke blifva annat än alt komitéen afgaf ett oantagligt förslag.
Komitéen föreslog afhjelpandet af missbruket att vägra inflyttningar, men förslaget isin helhet var sä beskaffadt att del likväl icke kunde antagas.
Sednare utkomna författningar tillstädja väl inflyttning inom kommunerne men har deremot uppställt sådana vilkor, att de äro märkvärdiga till sin grund och sina följder.
Härigenom blifva Svenska medborgare hvilka icke något ondt gjort under andra personers husbondevälde med hvilka de icke träffa något aftal och till hvilka han kan säga, jag känner er icke, jag har icke förbrutit mig.
Icke destomindre mäste denna person sökande sin utkomst underkasta sig en behandling såsom vore han hemfallen under tjenslehjons-stadgan, ehuru han med allt skäl kunnat säga, jag står icke i eder tjenst.
Man har genom lagstiftning ställt personer i fullkomlig strid med 16 § Reg.Fm och hvad allmänna lagen bjuder.
Jag får derföre nu vördsamt nedlägga min reservation mot fattig vårds-lagstiftningen sådan den i 1847 års författning blifvit uppställd med nu vidtagna rättelser som visserligen utgöra en ehuru obetydlig jemkning och derjemte göra denna lagstiftning möjlig i verkställigheten men hvilka dock icke afhjelpa de brister som böra afses och utgöra vilkoret för framtida trefnad och lugn. 15 * 22 S Den 12 Augusti e. m.
Föredrogs ånyo Lag- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk:ns mern.
N:o 36, i anleda, af återremiss utaf och anmärkmr vid vissa punkter af sammansatte Utskms betänk.
N:o 19, öfver väckte frågor om ändring uti nu gällande bestämmelser, rör;de stängselskyldigheten.
Jag anhåller vördsamt att Ridd.Secretm malte få upplysa om och på hvad sätt de öfriga Stånden afgjort detta betänk.
I anleda, häraf tillkännagaf undert.
Ridd.Secret. att enl. ankommet prot.-utdr., BondeSt. antagit den uti 2 morn., rör:de föreslaget tillägg till 5 § i stängselförordningen, gjorda inbjudning och ansett mern. i öfriga mom:n ej erfordra annan åtgärd än att läggas lill handlingarne; men att underrättelse om Preste- och BorgareShns i anledn. af förevar:de mern. fattade beslut ännu icke blifvit R. o. Ad. meddelad.
Då detta ämne förra gången förehades, förenade jag mig med de ledamöter af Ståndet, hvilka framkastade den anmärka., att Utskm icke bestämt, huru med stängselskyldigheten skulle förhållas, när odlad mark utlägges till betesmark eller utmark.
Härpå hafva Utskm icke gjort något afseende, och då man icke vet, huru de öfriga Stånden beslutat, anser jag fruktlöst, att nu föreslå någon ändring, hvilken måhända icke skulle öfverensstämma med de öfriga Ståndens beslut.
Man må vara glad, att någon rättelse vid denna riksdag kunnat vinnas, och hoppas alt författningen vid en blifvande må göras fullständigare.
Ad. för godt att bifalla det uti betänk.
N:o 19, framsläldla förslag till förändrad lydelse af stängsel-förordningens 5 § jemte det dertill uti förevar:de mern.
N:o 36 tillstyrkta tillägg; samt lades detta mern. i öfrigt till handlingarne.
Föredrogs och lades till handlingarne LagUtsIcs d. 10 dennes på bordet lagde mern.
N:o 59, i anledn. af återremiss af Utsk:s betänk.
N:o 53, öfver väckte motioner om stiftande af en lag emot uppror och olagliga folksamlingar.
Föredrogs LagUtsk:s d. 10 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 60, i anledn. af väckt motion om upphäfvande af författningarne, ang:de tiondepennings erläggande af arf, som föres utur stad.
Jag anhåller, att Ridd.- Secretm måtte få upplysa om det beslut, BorgareSt. i ämnet fattatt.
Till följe häraf tillkännagaf undert.
Ridd.Secreterare att någon underrättelse om verkställd pröfning af ifrågavande betänk.
Den 12 Augusti e m. 229 hvarken från BorgareSt. eller de öfriga RiksSlm blifvit R. o. Ad. meddelad.
Utsk. har sagt, att denna fråga rörer åtskilliga städers privilegier, men icke något RiksSt:s.
Jag hemställer likväl om icke, dä frågan är af den beskaffenhet, att den egentligen angår BorgareSt., R. o. Ad. skulle finna lämpligt, att vid detta tillfälle, pä samma sätt som tillförene i frågor, rör:de öfrige Stånden, uppskjuta betänkts afgörande intilldess underrättelse ankommit om BorgareShs i ämnet fattade beslut.
Jag har visserligen icke något att erinra deremot, alt R. o. Ad. uppskjuter denna frågas afgörande, iniilldess BorgareSt. densamma afgjort.
Jag anser mig likväl böra tillkännagifva, att enl. min åsigt, frågan icke rör BorgareSt. enskilt, framför de öfriga St:n, tyv det är naturligt att om all tionde-penning skall erläggas lill Staden, så drabbar denna afgift icke ensamt BorgareSt. utan den mångfalldigt större personal, som icke utgör borgerskapel i staden.
Frågan kan sålunda icke annorlunda betraktas ån såsom rörande alla 4 Stånden.
Jag har visserligen icke något deremot att Ulsk:s förslag bifalles, om BorgareSt., som i främsta rummel bör bevaka slädernes rättigheter, detsamma antager; För öfrigt är det klart, hvad R. o. Ad. jemväl torde finna, att ett dylikt beslut skall förminska åtskilliga inkomster hvilka städerna till följd af sina privilegier, hitintills åtnjutit.
Derföre har jag föreslagit R. o. Ad., att iakttaga den grannlagenhet att icke af göra frågan förr än BorgareSt. sig yttradt.
Häruti instämde Gr. Snoilsky, Nils, och Gr.
Hr Gr. o. Land Im. hemställde om R. o. Ad. behagade uppskjuta pröfningen af LagUtsk:s fötevar:de betänk.
N:o 60, tills R. o. Ad. inbekommit underrättelse om BorgareShs i ämnet fattade beslut.
Föredrogos och lades till handlingarne LagUtsk:s d. 10 dennes på bordet lagde mern.:
N:o 61, i anledn. af återremiss utaf Utsk:s betänk.
N:o 48, öfver väckt motion om förändring af viltneseden ; och N:o 62, i anledn. af återremiss utaf 2:ne punkter uti det af Utsk., i dess betänk.
N:o 57, framställda förslag till förordning, ang:de inteckning i fast egendom.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från Utskm iukomne mern. och utlålm, nemi. från: Expeditions-Ulskotlel: N:o 14, i anledn. af Hederv.
BondcShs återremiss al mern.
N:o II; 230 Den 12 Augusti e. nn N:o 15, i anledn. af llögv.
PresteShs ålerremiss af skrifvelseförslaget N:o 143, samt förslaget N:o 11 lill § i riksdagsbeslutet.
Förstäf kla Constilulions-Utskottet:
N:o 33, med berättelse, ang:de förloppet af verkställda omröstningar inora förstärkta Consl.Utsk.
Stals-Utskol tet:
N:o 297, i anledn. af gjord framställning, ang:de förvaltningen och vården af K. lustslotten Drottningholm och Svartsjö; N:o 298, i anledn. af väckt motion om uppförande å in dragningsstat, af de med lagmans-emhetena förenade löne-in komster; N:o 299, med förslag lill samman jemkning eller volens-propos. , i anledn. äf RiksSt:ns skiljaktiga beslut, ang:de ifrågaställd befrielse för förre departements-chefen i general-tullstyrelsen, presidenten af Billbergh och cansli-rädet Valerius samt kammereraren kammar-rälls-rädet Winroth och kontrollören Middendorff, för ådömdt ersättningsansvar i målet rör:de den efter aflidne tullförvaltaren Fine'r yppade balans; N:o 300 ang:de anslag till ytterligare kanslistlön vid R.
St:s Justil iae-Ombudsmans-Expedit ion ; N:o 301, i anledn. af ålerremiss å förslaget lill första afdelmn af riksg:s-konl:s nya reglemente; N:o 302, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 216, ang:de väckt fråga om restitution af erlagde bränvins-bevillnings-medel; !V:o 303, med förslag lill reglementariska stadganden, ang:de riksg:s-kont:s inkomster; N:o 304, i anledn. af erhållne återremisser å betänk.
N:o 265, ang:de ifrågastäldt låne-understöd af allmänna medel för hamnanläggningen vid Warberg; Stats- samt Allm.
Besv.- o. E k o n.U tsko 11 en : N:o 64, i anledn. af ålerremiss å Ulskms betänk.
N:o 31, ang:de rolerings-verket för den tillökade ordinarie båtsmans-roteringen; !N:o 65, i anledn. af ålerremiss å utlåt.
N:o 6; N:o 66, i anledn. af ålerremiss ä utlåt.
N:o 13; N:o 67, i anledn. af väckte frågor om åtskilliga förändringar med elementar-läroverken i riket; N:o 68, i anledn. af väckt fråga om Umeå lärdomsskolas utvidgande eller bibehållande dervid af det derstädes redan anställde antal lärare; Bevillnings-Utskottet:
N:o 27, dels i anledn. af erhållen återremiss i vissa delar af betänk.
I\:o 13, och mern.
N:o 23, ang:de tullbevinningen, dels ock ronde några af Ståndet derutinnan i öfrigt ännu oafgjorda frågor; Den 12 Augusti e. m. 231 Banko- oell LagUtskollen:
N;o 1, öfver väckt motion om förändrad lagstiftning för enskilda banker.
Leuhusen, Alex.
För vårdandet af vigliga enskildta angelägenheter nödgas jag afsäga mig min befattning såsom ledamot i Ekon.Ulsk. med anhållan derjemte att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o.
Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot i Allm. Besv.- o. Ekon.Ulsk. efter Frih. Leuhusen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ till 8 om aftoueu.
In fidem protocolli, Albert Munck Tisdagen den 15 Augusti 1848.
Justerades 3 prot.-utdr. för d. 12 dennes samt pleni-prot:u för d. 5 sisth Juli f. och e. m.
Upplästes ett af Hr Berg von Linde, Joli. Alb., iulemnadt sålydande mern.:
Af embetsgöromål förhindrad att för närvar:de fortfara med utöfningen af de befattningar, jag dels såsom ledamot i LagUtsk., dels i egenskap af Bänkman inom 20:de bänkm:s-afd:n, innehar, får jag härmed äran afsåga mig desamma, under anhållan, att vid min riksdagsmannarätt varda bibehållen. R. o. Ad. lemnade härtill sitt samtycke, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Electorer att utse en ledamot i LagUtsk. efter Hr Berg von Linde.
Föredrogs Exp.Utsk:s d. 12 dennes e. m. bordlagda under N:o 173, afgifna förslag till R.
St:s underd. skrifvelse lill K. M. i anledn. af den år 1845, verkställda revision af statsverkets m. fl. fonders förvaltning åren 1842 och 1843.
Vid föreg:de riksdagar hafva i anledn. af berällelserne öfver stats-revisionernes granskning af stats - 232 Den 15 Augusti verkets räkenskaper en gemensam tind. skrifvelse afgifvits.
Enl. min tanka hade det varit så mycket mera skäl att vid denna riksdag följa samma säll, som nii de båda revisions-berältelserne förekomma åtskilliga punkter, hvilka med hvarandra slå uti så oskiljaktigt sammanhang, att de icke kunna annorlunda behandlas än gemensamt.
Utsk. har äfven nödgats, alt, då det velat afgifva serskildt skrifvelse öfver hvardera revisions-berättelsen, uti den första skrifvelsen eller den, som angår 1845 års revision, upptaga endast vissa punkter, och uppskjuta de öfriga uti skrifvelsen, ang:de 1847 års revision, i följd hvaraf den sistnämnde skrifvelsen angår icke allenast 1847 års revision utan äfven åtskilliga punkter i förstberörde revisions-berältelse.
Det hade väl varit lämpligare, att sammanföra båda berättelserna uti en enda skrifvelse, hvilket på sätt jag förut nämnt, vid föreg:de riksdagar ägt rum.
Jag anhåller derföre vördsamt om propos. på ålerremiss, på det alt det förut iakttagna bruket äfven nu må ega rum.
Det fägnar mig att Gr.
Lagerbjelke, som med särdeles uppmärksamhet följer Exp.Utskis förslag till und. skrifvelser, nu icke haft det ringaste alt anmärka i sak utan endast i formen.
Såsom Gr:n erinrat, kunna dessa skrifvelser sammanföras uti en enda, men dä skrifvelse-förslagen, utvisa, att de ämnen, som förekomma uti det ena af dem, omfattande 1845 år revisions-berättelse, äro fristående och alldeles icke hafva gemenskap med det förslag, som omfattar 1847 års berättelse, synes det mig som om en återremiss blott derföre att båda skrifvelserne skulle kunna sammanföras i en enda, icke vara af behofvet påkallad.
Gr:n har visserligen sagt, att bruket hitintills varit ali sammanföra R.
St:s beslut, ang:de revisions-berältelserne i endast en skrifvelse, men enl. de upplysningar jag inom Exp. Utsk. sökt mig förskaffa, har ett sådant förhållande icke ägt rum troligen af den orsak, att berättelserna varit af den beskaffenhet, att de med hvarandra icke ägt någon gemenskap, och då Utsk. sålunda följt den procedur som hitintills varit iakttagen, har enl. min åsigt, Utsk. kunnat häraf hämta skäl för sitt tillgörande.
Att min uppgift öfverensstämmer med verkliga förhållandet, ali skrifvelser ang:de revisions-berätlelser, afgifvits uti en enda gemensam, torde kunna inhemtas af Exped.- Ulsk:s skrifvelser, nemi. N:o 173, vid 1844—1845 årens riksdag och N:o 269 vid 1840—1841 arens riksdag, hvarföre jag anhåller alt litlarne å dessa berättelser mätte blifva uppläste, och att jag derefter återfår ordet.
Sedan den begärda uppläsningen försiggått, tilläde Gr.
Af hvad nu blifvit upplyst, torde inhemtas, att min uppgift varit med verkliga förhållandet öfverensstämmande.
Af Utsk:s förfaringssätt vid denna riksdag i detta hänseende uppstå icke endast olägenheter utan nära nog orimligheter, hvilket torde inses deraf, att då en serskild skrifvelse blifvit afgifven, innefattande endast några punkter af 1845 års re - Den 15 Augusti. 233 vision, upplagas de öfriga punkterna uti skrifvelsen ang:de 1847 års statsrevision.
Om man vill i framliden uppsöka något, ronde 1845 års revision, så finnér man icke allt, hvad denna revision angår, uti den und. skrifvelse, som föranledts af nämnde revision, ulan man mäste äfven gå till skrifvelsen, ang:de 1847 års revisions-berättelse.
Således när man kommer lill 1847 års berättelse uppkommer den orimligheten att titeln å denna skrifvelse lyder: ”R.
St:s und. skrifvelse till K. M., dels nti uppskjutne frågor ronde 1845 års revisions-berättelse oell dels uti frågor ronde 1847 års revisions-berättelse”.
Jag hemställer om det är rimligt alt tala om uppskjutna frågor i en und. skrifvelse, som till K.
M. skall afgå samma dag som den andra skrifvelsen, frän hvilken dessa frågor skola vara uppskjutne.
Pä samma sätt har man uti ingressen mäst uttrycka sig sålunda: ”Efter pröfning dels af hvad R.
St:s år 1847 församlade revisorer anmält och erinrat, ronde då verkställd granskning af stats-verkels samt andre af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning för åren 1844 och 1845, i anledn. hvaraf vederbörande förvaltande verk och embetsman inför E. K. M. sig i und. utlåtit, på sätt de lill R.
St. i nåder öfverlemnade handlingarne innehålla, dels ock af åtskilliga vid behandlingen af 1845 års revisorers afgifna berättelse, ang:de enahanda granskning för åren 1842 och 1843 uppskjutna frågor, hafva R.
St. deröfver i här nedan förekommande ämnen etc.” — — — — Det är en tillfällighet, att det ena betänk, ifrån Statsötsk. inkommit lill Stånden ang:de vissa punkter uti den ena revisionsberättelsen förr än ang:de andra; detta hör dock endast till föredragningssättet hos Ständerna, men bör, sedan saken i sin helhet är afgjord, icke lia något inflytande på expeditionssättet i och för aflåtande af und. skrifvelse lill K. M. Ilade Utsk. i likhet med hvad vid föregående riksdagar egt rum, sammanfört håda revisions-berättelserne i en enda skrifvelse hade alla olägenheter undvikits.
Olägenheterne af en återremiss kan jag icke finna bestå uti annat, än att cancellie-personalen får något mera att göra, men denna olägenhet mätte vål öfvervägas deraf, att formen blir riktigt iakttagen och att ett åtminstone mindre lämpligt expeditionssätt icke blir begagnadt, hvarföre jag förnyar min anhållan om återremiss.
Lagerbjelkes anmärkn., dock tror jag alt den af honom omförmälda orimlighet icke är så stor, som han förmodat, ty båda skrifvelserne äro ställde i gemenskap med hvarandra, sä att den ena ger antydan pä den andra: och då revisions-berättelserne vid de 2:ne sistförflulne riksdagarne blifvit behandlade pä det af Gr:n uppgifna sätt, torde orsaken dertill böra sökas deri, alt SlatsUlsk. handlagt desse berättelser i eli sammanhang och icke hvar för sig som nu är förhållandet.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad. ansåge de 234 Den 15 Augusti. emot Exped.Utsk-s förevaride skrifvelse-förslag
N:o 173 gjorde anmärkn:r föranleda till detsaramas återremitterande.
Föredrogs Exped.Utskis d. 12 dennes e. m. bordlagda, under N:o 174, afgilna förslag till R.
Si:s und. skrifvelse till K. M., dels i uppskjutna frågor, rör:de 1845 års statsrevision, dels ock ang:de den år 1847 verkställda enahanda revision.
Ad. nyligen återremitterat skrifvelse-förslaget ang:de 1845 års revisions-berättelse, torde det falla af sig sjelf att en återremiss är nödvändig af förslaget till skrifvelse, ang:de 1847 års revisions-berättelse, om hvilken återremiss jag derföre nu vördsamt anhåller.
Landtm, yttrade att R. o. Ad. torde finna att ifrågavar:de skrifvelse-förslag, enär det hade omedelbart sammanhang med det redan återremitterade skrifvelse-förslaget N:o 173, jemväl borde återremitteras.
Föredrogos och lades till handlingarne Exped.Utsk:s d. 12 dennes e. m. på bordet lagde mern.:
N:o 14, i anledn. af Hederv. BondeSt:s återremiss af mera.
N:o 11; och N:o 15, i anledn. af Högv.
PresteShs återremiss af skrifvelseförslaget N:o 143, samt förslaget N:o 11 till § i riksdagsbeslutet.
Föredrogs och lades till handlingarne Förstärkta Const.Utsk:s d. 12 dennes e. m. på bordet lagda mern.
N:o 33, med berättelse ang:de förloppet af verkställda omröstningar inom Förstärkta Coust.Utsk. Föredrogs StatsUtsk:s d. 12 dennes e. m. på bordet lagda utlåt.
N:o 297, i anledn. af gjord framställning, ang:de förvaltningen och vården af K. lustslotten Drottningholm och Svartsjö.
Ehuru Utsk. uti premisserne uppriktigt erkänt, att det icke kunnat vitsorda motionärens uppgifter, har, besynnerligt nog, Utsk. likväl kommit till det resultat, att Utsk. anser en und. skrifvelse böra till K. M. aflåta.*.
Sedan Utsk. kommit till det resultat, att R.
St. böra aflåta en und. skrifvelse, har Utsk. dock glömt, att angifva, hvad den und. skrifvelsen skall innehålla; åtminstone kan jag icke förstå, hvarifrån Exped.Utsk. skall kunna hämta något förslag till und. skrifvelse.
Jag anhåller således, att Ståndet vilie afslå detta betänk.
Den 15 Augusti. 235 Hr Printzensköld, Carl:
Visserligen kan raan utaf pretnisserne till Ulsk:s tillstyrkande inhämta de skäl, Exped.Ulsk. skulle för den tind. skrifvelsen kunna begagna; men dä det i allt fall står fast, att Utsk. sjelf erkänt, att det icke är i tillfälle att vitsorda riktigheten af motionärens uppgifter, och det icke synes R.