Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hans Lxcellencs Herr Grefwe Kuutk, Jag tycker mig finna at man contunäerar Nybyggen och Inhyseshjon med hwarannan.
Nybyggen kunna icke annat än wara gagncliga för Riket.
Oe föröka Folkmäng, den och upobla Landet!
Oe börja med husbyggnad och trägärdstäppa och bryta sedan upp äkcr och freda äng.
Sädanc böra upmuntras.
Inhyseshjon äter äro skadlige lättingar, om be icke genom äldcr eller krämpor äro utur ständ satte at arbeta.
Äro de arbetsföre, böra de ej undgä at betala skatt til staten; och för at komma bertil, är ruin tanka at ägaren til Hemmanet, hwarä de hysas, bör wara pliktig at answara för Krono-Utlagorne, äfwen som för Nybyggarens.
Herr 8testt, polian ^xel.
Ester min tanka har betta ämne sätt et widsträcktare utseende än det borde.
Frägan är ej om rättigheten til Nyhyagcn, utan endast hwrm för dess skatt skall answara; för min del finner jag Friherre Lilfverlcfiöl65 tanka uti sit cliölamen ganska julle, hwad denna fräga widkvmmcr, at ingalunda Jordägaren bör answara för Nybyggarens parsonels rilskyldcr, och jag anhäller at Friherre Lilkvnrfefiölsts och töfwcrste-Lieutenant klammarlaerZS anförande i benna fräga mätte upläsas.
De Lieer, Larl.
Jag hade ärnat anföra detsamma som Herr Klajor Ltecit nu ytkr.at.
Kronoskatte-Hcmmans-ägarc njuta samma rätt at anlägga Torp pä sin jord, som Frälseägare.
Men om ägaren skulle answara för sine Torpares Krono-utskylder, sä skuL le kan hända mänga af Allmogen afskräckas frän anläggande afTorp; Och skulle följden derafblifwa den, at Bonde^tändet blcfwe til siikc anläggningar mindre hägadt, wore det dä kj bättre at stadga, det Nybyggaren sjelf bör för Krvno-Utffplderne answara.
Hans Lxcellence Herr GrefweN och Landt - Marskalken prop>oneraäe bifall pä z § med den förändring, at Nybyggare och Torpare för sina KronoUtlagor sjelfwe answara.
DiföllS. llplästes 4 § i krojeäsL Herr von Lcsiult^enlieim, Davist (den äldre):
Flyttningstidens utsättande til ^unii mänad
Hat titan twifwcl flere talande skäl för sig, men de af Herr Landshöfdingen Grefwe lVlömsr andragnc motskäl äro ock af wigt, hälst Bonde-Ständer, som Utgör det största antalet af arbetande Jordbrukare, äfwen förklarat sig för hdstetidcn; likwäl synes skäligt wara, at i anseende til Lalenfierim förändring (likasom wid wattendämnitigar och wid djurfängst-tidcn förordnat är) päöka ii dygn.
Tidigare än bett 12 OLtober är ibland icke bergningen fulländad.
Äfwen är illa passande, at flyttningen för hytcsmän och för tjenstehjon i städer infaller pä samma dagar.
Littvt flyttning-tidens utsättande til den I lovern V S ber i Finland har )ag pä bc förut i dag andragne stäk ej nägot at päminna.
Herr Stjernelcl, Lamuel, förcstog at ssytkningstiden för Swerige mätte utsättas i meäio ^unii och i Finland ben I November.
Herr 8 t est t understälde, om man ef först skulle Åtskilja frägan om flyttiiingstidcn i Finland.
Det som wore nyttigt för Finland, kunde wara skadligt för Swerige Hans Lxcelleuce Herr GrefweN och Landt - Marskalken.
Bonde-Ständet har i sit laxeraLtum krotocolli gjort cn slik skillnad icke blott för Finland, utan för ätstillige provincor, DcsterNorrland, Westerbotten, EcfleborgsLän, Upland, Skäne och Blekingen samt Gottland, för hwilka alla den i biovembcr är föreslagen til flyttningstid.
Friherre KVreste, ksbiun, begärde prnliminair-proposition om olika flyttningskidcr för Swerige och Finland.
Friherre ve 6eer hade ej nägot at päminna vist Bonde-Stöndeks tuskan för be öfrige i betz LxtraÄum krotocolli nämnde provincer, men bcgärte at dcrifrän mätte undantagas Upland, för hwilken province d. i November icke wore passande til flyttningstid.
Friherre Ibott, ansäg flyktningstidcn i allmänhet böra rättas efter hwar proviuces särskilta läge.
För Skäne trodde han ben 2y September wara dcn lämpcligaste vch junii mänad alldeles icke.
Hans Lxcellence Herr Grefwen och Lanlkff-Marskalken proponsrnste a t olika Legostämma-! lid mätte stadgar för Swerige och för Finland.
BlföllS.
Hans kixcellerice Herr Grefwe» och kandt-Marstalken förcstog dcrpä at flyktnings-tiden för Finland mätte utsättat til den i Xovembcr.
Hwilket likaledes bifölls.
Herr 8iestt, joban ^xel.
Af de flere nu u läste Oiistamina har jag inhämtat mycken skiljaktighet uti tänkesätten rörande flpttningstiden; ,en del pästä Mid, so!»marstidcn, andra äter wilja förblifwa wid ben wanliga flyktningstidcn ben r Ociober.
För min del anser jag Midsommai suden för den lämpcligaste.
Men jag fär til Högloflig?
Ridderstapct och Adeln hemställa, om icke, til förmings-winnandc af tänkesätten, man kunde hafwa 2:ne flyttningstider; nemligen dcn 25 klars och dcn 1 Oäiober.
För alla dem som Utträda Hemman, wore det gansta förr mänligt at antaga dcn 25 klars, och de undwcko dä dcn beswärlighctcn at städja folk om hösten som äro gagnslösa ända til mähren dä flyttningen ster, husbonden til mycken tunga och kostnad.
Härmed skulle likwäl icke det tjenstehjon, som tagit städja pä hela äret, wara tillätit bortflytta förrän dess tjcnst.är wörö förslutne.
Friherre Lilfverlcbölst, bills.
Jag förenar mig med Herr klajor Ltestt, angäcnde flyttningsti, dcn» utsättande til dcn 2s klarri,, sä mycket heldre, som om jag tilträdcr en egendom om wären, är det nästan en omöjlighet at fä tjenste- och arbetsfolk, hwilket jag af dcn erfarenhet jag sjelf i är haft kan intyga. l Herr Lcbmisterlöev, skenning, instämde häruti och trodde at r sädant fall man ej bchöfde öms» folk mer än en gäng om äret.
Herr Lneicbölst, Larl ?restric.
Om 2:ne flyttningstider om äret skulle widtagas, ginge det päspftade ändamäl äfwcn förloradt, at dcasamm» som bärgar O; 54 och höstar, flakk äfwen utfordra och besörja dc famina ilsgängarne.
Äfwen kunde hända, at dct Tjenstehjon, sorn Husbonden staht at begagna sig för hela äret, skulle fä tilfälle rycka sig ur betz tjenst den tiden han honom bäst bchöfde.
Fruktan at tjenstefolk under sommartiden, viy -en till flyttning antoges, skulle derigenom fä tilfälle och frihet at dyrka sit arbete, som löse och enskilt?, förfaller
Lä de z:ne mänadcr förut äro stadde och til årstjenst bundne.
När Ridderflapets och Adelns tankar i delta mäl äro sä stridige, anhäklcr jag at saken mä flitas ge»om Votering, emedan jag anser min opinion häruti»» »an sä wjgtig i anseende til Landtbruket, at jag ej ka» begifwa mig derifrän.
Friherre Diiljencrantr. josian VVilfielm.
Icke allenast de som kbga Egendom, utan ock alla de som hafwa riuga antal arbetare, men om sommaren til od» ljugars förrättande bchöfwa mycket folk, lära liksom jag instämma med Herr filajor Lrcstt och Friherre Lilkverfckolcj.
Just derföre at blott en flyttningstid nu existerar, nödgas jag om hösten antaga och utan ändarnäl ek halft är föda en myckenhet folk, som jag bchöfwcr sonm rriartiden, men icke förr.
Herr 8testt, Joksn ^xel.
Herr ^mirsj kvefcfiölst mätte ej rätteligen sörslätt min tgnka, som aldrig kan wara at derigenom bereda tjenstehjon nägot tilfälle til sjelfnstllige och lagstridige bortflyttningar.
Mit förra anförande bcwisar dct.
Men för öfrigt är jag i -enna delen aldeles intet enwis, utan fränstär dct, om Diidderskapcl. och Adeln ej finner det skäligt.
AnhällandeL i sädafit fslll om proposition xä Midsommaren.
Friherre knstkeck, kefir ^iexanster, be» gärle xropolfiion yt-flytlttingstiden mätte utjältas til den Ls Zulsti, Hans LxceNen^x- H-rr Grefwen och HarrdL - M-rskalken a»säg sig, när tankarna wörö del» ke, först göra proposition j enlighet med Lconomie-Utflottcts betänkande; och föreslog altsä at rätter legostäm, motid sä i staden som ä landet mätte blifwa den 29 Lepiemfiar» RopadeS Ja och Nej. Herr Grefwen och Landt«Marskalken proponeracie derefter Votering, hwortill äfwcn ropades
Herr 8tsät yrkade at Votering mätte anställas, enär den begäres, och bcgärte at Friherre
Kuäfieck» fdrslag mätte utgöra contr». proposition.
Herr Grefwen ocb Landt-Marflakken up» satte och upläste derefter Voterings - propositionen sä lydande:
Den som bifaller Lconomie - Utskottets betänkande om.
Legostämmotidrn ffrjfwex ' Ja.
Den det ej will flrifwcr Nej. Winner Nej, sä flyttas lcgostämmotiben til de» is Djurin.
Ds 6eer, Larl.
Det är utan kwlfwel hwars och ens rätt at votera dä det begäres.
Men Zag hemställer til dc af NiddcrskapetS och Adelns Ledamöter som ästunda Votering, om icke efter Donde-Ständet, som har största intereslet i närwarande fräga, ästundak ben 29 Lepiewfier til flyttningstid, Ridderskapet och A» deln äfwenwäl flulle dermed finna sig nöjde.
Friherre 8iikverscfiöI6, jag instämmer med Friherre vs Oeerz efter be andra Ständer» redan lära .D 4 hafwa fattat sit bestut, och rt annat numera ffulle tjena til intet, Herr 5teät förklarade, ak om det wore säkert ak de andra Ständen redan afgjort flptkningstiden til d. 2y Lepiembsr, sä wille han bcgifwa sig, mcn annars jckc; och föreslog a-t afgörandct af denna fräga kunde up« skjutas til dch man singe inhämta i hwad bcflut be stannas, Friherre De Geer.
Jag förklarar här, at de andra Ständens äecilion aldeles icke wcrkar pä min tanka.
Jag har sagt at Ridderffapet och Adeln torde kunna sinna sig nöjde at instämma i Bondc-Ständcts beslut om flpttningStidcn, mcn jag har sagt det as den orsak, at det är Bönder som fattat detta beslut, ej af ben orsak as het är rt Ständ, Friherrs kalbitrkze, H.änm, wille asstä, WN Herr I^IinZspor, Gerät, med flere xrkabe vä Votering; hwarcftcr Herr Grrfwen och Landt - Marskalken an» modade
Llasserne at sig til sine särskilte samlingsrum ät« siilja, och Votering företaga, samt sedermera äter sammanträda, för at afgöra de öfrige punctcrne af betän« fandet, Efter stukad Votering räknades röstcrne och befanns Voteringen hafwa pä följande sätt utfallit. z-hse Ejsslen — Ja — si — Nej — 60. 2:d,ra t7!2?len — Ja — 42 — Nej — 47, i-fka Ja — 5Z — Nej —18, I anledning hryaraf, och dä Ne) bkfants hafwa tvunnit,.
Herr Grfwcr; Laadt-Marffalken för - 57 klarade Ridderskapets och Adelns bestut wara, at lcgostämmotiden Utsättks til ben Is sunii.
Dcrpä upkästcs 5 § af ?rojeöket.
Efter gjord erindran at upsägningstiden mätte flpttas, sedan lcgostämmotidcn blifwit förändrad) peoponerääs.
Hans Dxcsilencs Herr Grefwe» och Landt Marskalken, til upsägniiigs-dag för Finland d. I ^uFustj och för Swerige d. is diars.
Herr Grefwe» och Landt-Marskalkcn hemstälde, om icke oaktat blott en upsägningsdag nu wore nämd, irenne (z) dagar borde likmätigt denna s:te § innehöll, bertil utsättas; och tilkännagaf derjemte at Bonde, Ständct föreslagit en wccka.
Friherre Ds Geer, trodde at tydcligen borde Utsättas om denna wccka borde räknas före eller efter de nph bifallne upsägningsdagar.
Herr Grefwcn och Landt-Marskalken pro.
xoneraäs at upsägnings-dagarne mätte wara en wccka ef, s§r den ; ^UAusti och is ^lar,.
UplästcS 6 § af krojeäet.
Herr 8teät trodde ak det i denna H äspfkade ändamäl bäst wunnes, om Husbonde förpliktades at gifwa Orlofs-sedcl när som hälst Tjcnstehjonet sig derom anmäler.
Derigenom skulle ock sll fräga om städjas äterbär, ning förfalla.
Friherre Ds Geer förmente § innehälla, at tjenstehjon skall fä Orlofs-sedcl när det densamma begär.
Herr Lteät begärde underrättelse, om den bifallne §. innefattade at ingen singe upsäga för än inom de sju utsatte dagar.
Herr Grrfwen och Landt-Marskalkcn swa radc härtil
Friherre Ds Gser.
Nägon wist tid til up sägning mäste nödwändigt bestämmas, Det är otjenlW 58 at springa och säga up hela aret igenom.
Det lämpcli, gaste synes mig wara, at sju dagar bertil utsätter ä bäde sidor.
Friherre kluäsieck yrkade at Orlofssedel mätte kunna begäras och gifwas när svin hälst.
Herr Grefwen och Landt.Marskalken trodde, at fbr sakcrnes sammanhangs skull den 7 § borde företagas tillika med denna, 7 Z uplästcS.
Friherre 8iifvei sckölst, hc-istälbc om icke böterne i 6 H kunde förswinna, Friherre
Vp (leer ansäg wäl äfwcn beha böter kunna förswinna.
Ingen klagar öfwer för god Orlofssedel, men i fall Husbonde gifwcr elak Orlofs-scdcl, sä kunde böterne äga sin nytta.
Hans Lxaellence Herr Grefwen och Landt - Marskalken proponeraäe bifall pä 6:te och ?:dc L'2raZr2psierne godkälldcS med ben förändring, enligt gjord crindran af Herr von Lndström, josian, at de i 7 Z nämde g:ne upsägelse.dagar förlängdes til 7, i kraft ofwansirc om s:te ^ tagne beslut. 8:de § uplästcS.
Hans hixceUence Herr Grefwen och Landt - Marstalkcn föreslog bifall til densamma med den förändring» at i stället fbr ben Zo 8eptswber, sättes den 2 November för Finland, och 16 ^sunii fbr Swerige.
Friherre von OLNtinZssiauten hcmstälde, ym ej de sju frihetsdagarne kunde utsättas til hösten, k anledning deraf, a t dä förlorades mindre arbete än om tze sommartiden skulle bewiljaS.
Oe Lsteer trodde cj det kunde läta sig, göra at bertil utsätta nägon wisi tid.
Herr 8testr ansäg Utskottets xrojeÄ i denna delen wara det möjligaste man kunde pähitta.
Herr Ltorkenkelt, öleckert.
När tjenste» Hjon afflyttat, har det altid fäkt tilgodo njuta sine fri? hetsdagar sä har bruket hittils warit, och lä lärer det äf wen hädanefter förblifwa.
Herr Grefwen och Landt-Marstalken föreslog, at § mätte godkännas, blott med ben ofwan propopurssts förändring i anseende til tiden at träda i tjenst.
Bifölls. y:de § uplästcS och bifölls.
Io:dc Z likaledes.
Utte § uplästcs. Herr Lnetcsiöstst ansäg wid denna § ek litet undantag böra förbehålla-.
Förhällandct kunde wara v, lika under frid och under krig; och trodde han altsä ben exception kunna göras, at tjenstehjon ej under krigstider borde wara förpliktade at sin legostämmotid uttjena.
Friherre bjerta.
Istans.
Dä uti den nu l frägawarande H stadgas at Husbonde, som utan skäl wräkcr sit tjenstehjon, endast stall gifwa detsamma sin fulla Årslön med förbättring af z R:d.
16 si til stade-ärsättning, synes tjenstehjons rätt icke wara nog wärdad.
Närén husbonde pä sädant sätt wräkcr sit tjenstehjon, bcröfwar han det den föda som det warit berättigat at njuta af honom under tjenste-tiden. z R:d.
16 si. utgöra i de flesta fall icke tilräckclig ersättning derföre.
Herr 8 tost t kunde wäl sinna stal at häruti consormara sig, men som Bonde.Ständet wid benna Z icke hast nägot at päminna, trodde han H kunna förblifwa sädan, som ben blifwit fdrcstggen.
Herr Grefwen och Landt-Marstalken gjorde proposition tik bifall pä denna H. BcswaradcS med )a, likwäl yrkade Herr
Loe strölä sit förut gjorda fbrbchäll.
Härtil ropades Nej. Herr Grefwen och Landt.Marskalken förklarade at det komme at stä i pcotocollet för Herr H,- nsiralcnL räkning.
I2:te Z uplästcS, sä tyäl som Bollde-Skändets ber?
tflid gjorde anmärkning.
Oe Oscr.
Jag förmodar ak anledningen hwarföre huSarsa influtit i denna § är den, ak den gamla Tjenstehjon?-Ordningen förut derom stadgat.
Men nu S rn mera uplyst tid häller jag fbre at ct sadan t stadgande bör aldeles utgä.
Husaga torde wäl ändock utöfwas, »nen billighet och klokhet synas bjuda, at derom ej »agot blifwcr sbrorduat.
Herr von Kook, O ull sk.
Stadgandet om husaga är grundadt pä tydelig tillätAse i MissgärningsWalken, hwaruli nägvn rubbning icke kan äga rum.
Oo Leer.
Just derföre at ben där nämnes, iäsom jag nu hbr anföras, bchbfwcr den ej nämnas i Ljenstehjons-stadgan.
Protocoll, hållna hos Högloflig® Ridderskapet och Adeln, vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1823.
Nionde Bandet.
STOCKHOLM, Tryckte hos Olof Grahn, i8s4.
Fredagen den 3 October.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpeditionsUlskottets insände förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t:
Nio 213.
I anledning af Kongl. Majlis Nådiga Proposition om StatsVerkets tillstånd och behof i hvad den rörer RikeStatens Femte HufvudTitel.
Nio 214.
I anledning af Kongl. Majlis Nådiga Remiss uppå KronoFogden E.
Lindbergs underdåniga ansökning angående Löneanslag för en ExpeditionsFogde m. m.
Nio 215.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nå: diga Remiss angående Sala Silfververk.
Stats- och RancoUtskottens den 2 dennes under N.'o 498 afiåtne Memorial , hvaraf inhämtades, att Herr Förste ExpeditionsSecreteraren J.
G, Richert förklarat sig icke böra emottaga den kallelse af den 17 sistledne Septetn*. ber, han af Rikets Ständers Fullmägtige öfver 4 Ben 3 Octoher j, m, Banken och RiksgäldsContoiret erhållit att JustitiasOmbudsmans-Embetet tillträda.
Herr Grefven och Landt Marshalk en hemställde i anledning häraf, om icke Ridderskapet och Adeln skulle behaga å nästa Tisdag den 7 den^ ises förmiddagen utvälja 12 Electorer och 4 Sup4 pleanter till utseende af en annan Riksens Ständers Justitieombudsman och dess efterträdare.
Föredrogs å nyo Stats- och BancoUtskottens oen 23 sistledne September under N:o 475 aflatne, och den 25 derpå följde förmiddagen på bordet lagde, Memorial, med anmälan, att Herrar Fullmägtige öfver Banken och RiksgäldsContoiret, genom ProtocollsUtdrag af den 17 isarajma månad, kallat Herr Förste ExpeditionsSecreteraren och Häradshöfdingen J. G. Richert, att, i följd af det för honom af Riksens Ständer utfärdade förordnande, JustitiseOmbudsmansEmbetet tillträda.
Då frågan här förra gången förevar om den af Grefve von Rosen väckta Motion angående Val af Electorer till utseende af ny Justitieombudsman, utvecklade jag de skäl, sorn legat emot de Elfva Herrar Fullmägtige* åtgärd att utkora en JustitiseOm— budsman, när Ständerne äro närvarande.
Det är således öfverflödigt, att upprepa hvad jag i dea Deri 3 Oclober /, m. 5 delen yttrat.
Nu återstår den omständighet att pröfva, hvilka af Fullmägtige rigtigast svarat exnot Ständernes förtioende, antingen de elfva, som velat insätta Suppleanten till Justitieombudsman, eller de jo, hvilka ansågo denna rättighet ensamt tillhöra Eiksens Ständer såsom deras Principaler.
Jag framställde förra gången just den händelse, sorn nu inträffat, nemligen, att Herr Richert aflagt sig att blifva Justitieombudsman, och att de ii Fullmägtige, genom, sitt beslut, som de blott till en del behagat fullgöra, i det de insatt Suppleanten i OmbudsmansEmbetet, men icke valt annan Suppleant, utsatt Riksens Ständer för den händelse, att möjw ligen blifva utan Ombudsman till nästa Riksdag,1 i händelse Fullmägtige ej skulle anse sig berättigade att välja en ny.
Likväl fann Pluraliteten då Fullmägtiges åtgärd icke verkar derhän, att Proposition borde göras till val af Electorer.
Nu deremot hafva samma Fullmägtige, sorn då trodde sig berättigade att till Ombudsrpan utkora Suppleanten, men icke utsago ny Suppleant, ansett sig icke kunna välja Suppleant eller Ombudsman, åtminstone företer sig af deras skrifvelse ingen anledning, att något sådant val blif. vit Förrättadt.
I alla fall har jag, på det Em betet icke skulle bli vacant, lemnat mitt bifall till Electorers utseende nästa tisdag, och i voteringen varit en af dem, som då blifvit öfverröstade.
Nu är likväl bestämdt att valet af Riksens Ständer skall förrättas.
Det är således klart, att de 11 icke iakttagit rätta meningen af den lag de utöfvat, utan att de Xo haft rätt.
Men då följden icke^blifvit, att Ständerne aro vordne på - 6
Ben 3 O cl ober /. ni, trugade en Embetsman, sorn de ej sjelfva ut~ valt, och med hvilken många kunde hafva blifvit ganska missnöjde, hemställer jag, om icke saken må förfalla, på den grund, att det icke är mödan värdt att upptaga den.
Den händelse, har nu inträffat, att JustitiseOmbudsmansEmbetet för 3;dje gången är ledigt under innevarande Riksdag.
Då skaparne af vår Constitution måtte ansett detta Embete af högsta vigt, lärer det vara nödigt, att det icke förblifver länge vacant.
Vi hafva redan sett att det fordrat tid innan Ständerna blifvit upplysta om, huruvida Herr Richert ville emottaga det eller icke.
Skulle nu en förfrågan skett af Fullmägtige hos Rikets Ständer; sä hemställer jag, om icke en ännu längre tid fordrats.
Jag vill icke ingå i någon enskild framställning af min opinion, huruvida Fullmägtige handlat rätt eller icke.
Jag är öfvertygad att tillsättandet af Rikets Ständer skulle dragit ännu längre ut, om icke denna åtgärd af Fullmägtige blifvit vidtagen.
Ingen Representant lärer beklaga sig öfver Riksdagens längd, så länge den upptages af vigtiga öfverläggningar, och vigtiga Resultater, äfven om den förorsakar dem enskildt uppoffring.
Men jag tror, att många dela med mig den öfvertygelse, det man icke, med långa discussioner i mindre vigtiga ämnen, bör förlänga en tid, sorn kan nyttigare användas
Jag anhåller derföre endast om Proposition, att förevarande skrifvelse må lägga? till Handlingarne.
Herr Hammar/köld, Lorenzo:
Jag finner i hög Dm 3 Octolcr f- ml 7. grad skäligt hvad Friherre Cederström önskat, ati Siats- och JBancoXJtskottens förevarande skrifvelse ml läggas till Handlingarne, då redan 3 Stånd deröfver fattat sitt beslut, och således den öfverflödiga frågan, om antingen de 11 eller de loFullmäg— tige förfarit orätt, blifvit dubbelt öfverflödig.
Troligtvis skulle ej Ridderskapet och Adeln vilja göra sig skyldig till att hafva yttrat missnöje öfver, att visse af dess Ledamöter följa Lagen, andre åter sin öfvertygelse.
Att den person, som Fullmägtige inkallat i ett Embete, hvartill han af Ständernq blifvit vald, skulle undandraga sig att efterkomma denna kallelse, kunde ingen förutse; och att föress, det Ständerne och Nationen skulle kunna blifva, då han in nctu borde tillträda sitt Embete, missnöjde med en person, som de förre sjelf— ve patentialiter dertill utvalt: dertill fordras ver;; keiigen en profetisk förmåga, som få äga.
Herr Cederfchjotd, Pehr Guftaf:
Uti en omständighet instämmer jag med Friherre Cederström, nemligen att det icke var mödan värdt, att han yttrade sig i ämnet.
Grunden för mitt gillande af Fullmägtiges förhållande, är i korthet följande: 26 af JustitieOmbudsmans Instruction innefattar 2:ne Delar, den ena: att blott verkställa Rikets Ständers beslut, och i JustitiasOmbudsmans-Embetet insätta den man , som Ständerne dertill utkorat.
Häri finnes ingen ting, som synes strida mot Grundlagens anda.
Den andra delen innefattar, att Fullmägtige skola ut» kora ny Suppleant.
Detta bud synes deremot vara mot Grundlagens anda stridande och mindre lämpligt så länge Riksens Ständer sjelfve äro till - 8 fi*n 3 Oc laber /. m. städe».
Jag finner således billigt, att Fullmäktige efterkommit Instructionen så vidt dess bokstaf öfverensstämde med Grundlagens anda; men deremot uppskjutit bokstafvens efterlefnad, hvarest denna bokstaf tycktes vara i strid med Grundlagens anda.
Jag får derföre anhålla, att målet matte läggas till Handlingarne.
Till en början nödgas jag förklara min enskitdta tanka, det jag anser mödan värdt, att Representationen yttrar »ig öfver frågor sådana som denna, då fråga är otit Grundlagen blifvit rätt tolkad af dem, som skola hafva den till rättesnöre.
Jag nödgas ytterligare framställa min öfvertygelse, det jag icke anser några minuters eller timars uppehåll, böra afhålla mig från discussion i ett ämne af denna beskaffenhet.
Jag har tegat under de mångå onödiga discussioner, som föregått, och icke XÖrt hufvudfrågan.
Jag har med uppmärksamhet hort Fullmägtiges Protocoll, och de Talare, som yttrat sig deröfver, men anhåller att få framställa Smnet under ännu en synpunkt, hvarur det icke blifvit batraktadt.
Då jag ämnar bevisa, att Full» roägtige icke handlat enligt Dagens anda, och blott till hälften efter bokstafven, får jag på förband förklara, att jag alldeles ogillar det påstående, att Fullmägtige, om de än skulle misstagit sig, derigenom skulle förlorat någons förtroende, minst Rikets Ständers, Jag anhåller få fästa uppmärksamheten derpå, att så väl större delen af de Fullmägtige, hvilka yttrat Big för det fattade Beslutet, som åtskillige Representanter inom deN ta Hus klarligen hafva angifvit den öfvertygel - Ben 3 October f. mt 9 se, att Rikets Ständers Fullmägtige utgöra en permanent Corporation, sorn har sig uppdraget att insätta i JustitiasOmbudsmannens Embete dess Suppleant, och välja en annan i dess ställe.
Af detta som mig synes felagtiga omdöme om Grundlagens anda och bokstaf, härfiyter det beslut Fullmägtige vidtagit.
Jag anhåller, att Ridderskapet osh Adeln behagade fästa uppmärksamheten derpå, att y8 §. säger : ”Supplea.nten skall ”inträda i JustihseOmbudsmannens Embete, i hän. ”delse denne innan nästföljande Riksdag med dö”den afgår.”
Deraf följer, att han icke skall inträda deri genom någon extra Auctoritets åtgärd, i händelse JustitiasOmbudsmannen dör, sedan nästa Riksdag ingått.
Ordalydelsen synes vara klart bestämd, att Suppleanten upphört art vara Suppleant, när nästa Riksdag irträdt, emedan han icke kan komma att inträda i Ombudsmans Embetet annorlunda än innan nästa Riksdag.