Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag begagnar nu denna rätt, då jag, med vördsamt tillkännagifvande, att jag ämnar till ConstitutionsUtskottet ingifva förslag till en annan Organisation af Allmänna Beredningen, mera svarande för dess bestämmelse, att utgöra, ej allenast en garantie för Nationen, såsom motvigt till det allt för stora inflytande, som StatsSecreterarne, nu mera än förr, synes kunna tillfalla, ulan äfven ett stöd för Rege - Den 23 Februari i e. m. io3 ringen i säkerheten att alltid erhålla elen mäst fullständiga uplysning i allt hvad Cameral-omsorgerne och CameralLagfarenheten angår; lika vördsamt föreslår, att, intill dess en sådan förändrad Organisation kan komma till stånd, Beredningens Ledamöter måtte erhålla en sådan förökning i deras löner, som kunde bättre svara emot vigten af det updrag de innehafva; så att icke från det alldeles otillräckliga löningssätt, som nu äger rum, ett fortfarande hinder alltid må ligga i vägen för Nationens hopp, att se dessa platser innehafvas af Män, i kunskaper och själsförmåga, vuxne Institutionens ändamål.
I stället för att den Beredningens Ledamot, sorn är kallad från Landsorten, nu har, utom sin i öfrigt ägande tjenstélön, blott iooo R:dr B:co, och den Ledamot, som tillika innehar Embete, med Lön, i hufvudstaden, nu har blott 400 R:dr B:co, föreslår jag att, utan åtskillnad, hvarje Ledamot må erhålla en förökning af 1000 R:dr B:co, att utgå ifrån samma tid, hvarefter den Löneförökning kommer att taga sin början, som redan är, vid denna Riksdag, föreslagen för vissa Justi tiaeEmbetsmän.
Jag anhåller om remiss af denna Motion till SlatsUtskottet, för att derifrån sedermera komma till väre Respective MedStänders kännedom och pröfning.
Ladcs på bordel.
Den ij Februari i e. m. i3 §.
Viii Konungen böl ja krig eller sluta fred,- kalle då till ett utomordentligt StatsRåd , samtliga Stats Rådets Ledamöter > framställe för dem — — — som Han för Riket nyttigast finnér.
Denna §. torde stå i sammanhag med, och vara en följd af, de föregående 5 och 6 §§.
Jag anhåller således om Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition till afslag å den nya redactionen.
Uppå derefter af Hans Ecccellence Herr Grefven och Landt Marskalken framställd proposition, blef den nya redactionen af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Af samma egenskap äro 26, 27, 28, 35, 42 och 43 §§.
De hänga ihop med de förut afslagne ,§§., och kunna således sammanslås under en och samma proposition.
Jag tror likväl, alt 28 §. härifrån gör ett undantag.
Det är ingen annan skillnad emellan den gamla §., och den nya redactionen, än att i stället för att i den gamla stå upräknade: StatsMinistrar, StatsRåd, JustiticeRåd_, StatsSecreterare, samt alla andra civile Embetsman inom Riket och Domare; finnas i den nya endast orden: Civile Embetsman inom Riket och till Domare.
Jag tror, alt den nya redactionen Den 23 Februarii e. in. här kunde antagas, såsom enklare, då den ej gör någon förändring i hufvudsaken.
Jag anhåller således, att denna §. måtte i propositionen skiljas från de öfrige. 26 §.
Då JustitiasÄrender inför Konungen i StatsRådet föredragas, skola, jemte JustitiasStatsMinistern och minst Två icke Föredragande StatsRåd, samt Föredraganden, Två af Högsta Domstolens Ledamöter dem öfvervara, — — — i allmänhet är föreskrifven.
Hvilken nja redaction, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition', af Ridderskapet och Adeln afslogs. 27 §•
JustiticeCancelleren, hvartill Konungen må nämna en lagfaren och i Domar eva rf nyttjad
Man j åligger, utom hans befattning, i StatsRådet > förnämligast att, såsom Konungens Högste Ombudsman, föra, eller och Embetsman begångna blifva.
Och blef denna nya redaction, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln afslagen. 28 §•
Konungen äger aLt i StatsRådet — — — — —. men icke på deras börd.
Till Civile Embetsman inom Riket och till Do - io6 Den 23 Februarii e. m. mare må sådane män endast nämnas, som äro af den rena Evangeliska Läran.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln biföll den nya redactionen af ifrågavarande §.
Ja och Nej. Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt j Gurtaf:
Jag torde få hemställa, om icke den gamla §:n är bättre just derföre att den utsätter:
Till StatsMinistrarj StatsRåd * JustiticeRåd *
Stat sSecr eter are samt alla andre civile Embetsman inom Riket och Domaremå sådane män endast nämnas som äro af den rena Evangeliska Läran; då deremot den nya redactionen endast uptager den generela termen: till Civile Embetsmän inom Riket och till Domare &c. Då i StatsRådet äfven MilitaireEmbetsmän finnas, kunde det, i synnerhet i afseende på StatsSecreterare, upstå en tvetydighet, huruvida de kunde vara af annan, än den rena Evangeliska läran.
Jag tror således den gamla §. vara bättre.
Herr von Hartmansdorff* August:
I den gamla §:n står: alla andra civile Embetsmän , hvarigenom ej otydligt upgifves, att äfven StatsRåden äro uptagne bland civile Embetsman; dc utnämnas ock alla ge - Den 23 Fe hr ua rii e. m. norn KammarExpeditionen, ehvad de förut varit Militairer, elier icke.
Jag tror derföre, att ingen våda genom förändringen upkommer.
Men på det ingen farhåga måtte väckas, och då det gör detsamma, om man upräknar alla, eller håller sig till det nya förslaget, har jag ej något emot, att den gamla §:n bibehålies.
Jag vill blott hafva äran uplysa, i anledning af hvad Herr Grefve af Wetterstedt nyss yttrade, att 4 §•
RegeringsFormen tydeligen bestämmer, att inga andra, än personer af den rena Evangeliska läran, få vara i StatsRådet.
För öfrigt är det indifferent, hvilkendera redactionen man gillar, • men det är ett renare språk, som mig synes, i den nya.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken förnyade den af honom tili bifall å den föreslagne nya redaclionen nyss gjorde proposition.
I anledning hvaraf Hans Excellence framställde proposition till afslag å den nya redactionen, hvilken proposition med Ja besvarades. 34 §.
StatsMinistrarnes, StatsRådens och .TnstiliteRådens Embeten skola upföras i Ri - 108 Den 23 Februaril e. m. kets Stat, och må icke af någon tillika med annat civilt Embete beklädas.
De två StatsMinistrarne innehafva Rikets högsta värdighet ; StatsRåden äge lika anseende med de högsta, och JustiticeRåden med derintill närmast varande Militaira Embetsmän. Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å denna nya redaction.
Uppå derefter af Hans Excellence framställd proposition, blef den nya redactionen af Ridderskapet och Adeln ogillad. 35 §.
StatsMinistern för Utrikes Ärenderna, StatsRåden, Presidenter och Chefer för Collegier eller i dessas ställe inrättade Verk Chefen för Tullstyrelsen, ExpeditionsChefer i Statsför valtningsDepartementen j ÖfverStåthållaren, UnderStåthållaren, och PolitieMästaren i Hufvudstaden, Lamlshöfdingar och Ståthållare i Landet, FältMarskalkar — om de finna sig der till skäl äga.
Hvilken nya redaction, uppå gjord proposition, blef af Ridderskapet och Adeln afslagen. 4a §.
Uti alla de fall — — — — —. skola samtelige StatsRådets
Ledamöter vara närvarande och rösta.
Denna nya redaction blef, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln ogillad. 43 §.
Går Konungen i Fält, eller — — — förordne Han Justitia?
Stats Ministern och Tre andra Ledamöter af StatsRådet, som der icke äga Föredragande hefattningj att föra — som 8 §. stadgar.
Och blef denna nya redaction af Ridderskapet och Adeln afslagen. 99 §•
Riksens Ständers JustitiaeOmbudsman må, när han det nödigt anser, kunna öfvervara Högsta Domstolens, Nedre JustitiasRevisionens då han det äskar.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om icke Ridderskapet och Adeln behagade afslå denna nya redaction, enär den stod i sammanhang med det af Ridderskapet och Adeln förkastade nya förslag lill io §.
. Ropades Ja. 102 §.
Denna Domstol, som RiksRätt kallas, deruti före ordet Fyra de äldste StatsRådj Presidenterne uti alla Rikets iio Den pi Februarii e. m.
CollegierHögste Befälhafvaren — — —- Escadern af Kongl.
Maj:ts Flotta, Fyra de äldste Råd i Svea IiofRätt, Tvä de äldste Råd i KammarCollegium och KammarR ätten, samt det äldsta Paid i hvarje af Rikets öfriga Collegier.
Då antingen — om Tolf deruti sitta.
Är Presidenten i HofRätten af laga förfall eller jäf hindrad, företräde dess ställe det äldsta Civila StatsRådet.
Denna Domstol äge —.
—- — återinsättande i Rikets tjenst.
Herr Hjerta, Gustaf: Hvad denna §.
Le träffar, anser jag, att den nya redactionen kan bifallas, emedan, då det är gifvit, att, vid en ny organisation af StyrelseVerken, KammarCollegium och KammarRätten ej kunna komma bort, förändringen är sådan, att den ej ligger i vägen för organisationen.
Skulle man åter bibehålla den gamla §., så står der Armeens flotta nämnd, hvilken likväl nu ej finnes.
På denna grund anhåller jag om proposition till bifall å den nya redactionen.
Friherre Cederström, Jacob: Lika med Herr Hjerta tillstyrker jag bifall å den nya redactionen.
Den åsyftar endast alt fylla antalet af RiksRättens Ledamöter, i händelse Gollegierne skulle undergå förändring.
Att utesluta tvänne andra Collegier, Bergscollegium och ComtuerceCollegium, finnér jag ej något Den 23 Fe b mari i e. m. 111 skäl.
Ännu äfo de ej afskaffäde, och att taga på liand, att de skola blifva det, är ej ännu så gifvit.
JNär detta ännu icke är Bestämdt, är det ej tillstå tidigt att genom den nya redactionen Betaga dem en ratt de förut ägt.
Jag tillstyrker således den gamla §:s Bibehållande.
Herr Cederschjöld, Pehr Custaf:
Det nya förslaget har helt visst flere företräden för den gamla §.
Flere Jurister ingå i den nya RiksRätten, än i den gamla, och flera inamovible Ledamöter.
Äfven finnes ingen fara för de Collegier, som ännu ej äro uplöste; de få representanter i RiksRätten, så länge de existera, emedan der står: det ålsta Råd i hvarje af Rikets öfriga Collegier.
Men den enda betänkligheten är rangstriden, som jag fruktar kunde upkomma, då ett StatsRåd skulle föra ordet i frånvaro af Presidenten i HofRätten, och sålunda taga sätet framför de öfrige Presidenterne.
Om detta kan göra något hinder, så torde förslaget Böra afslås; men i annat fall tillstyrker jag, att den nya redactionen måtte antagas.
För min del skulle jag tro, att den nya redactions-förändringen framställer fördelar, som den gamla §. ej äger, och jag inser ej det hinder, som blifvit anfördt, att man genom den skulle hafva gifvit vid handen Presidenternes afskaffandej ty den nya §.
I 12 Den 23 Februari i e, m. lemnar full säkerhet att, så länge ett Collegium finnes, dess President är sjelfskrifven Ledamot i RiksRätten, och der slår ännu något, som lemnar anledning till förhoppning, att de ej skola gå bort.
Presidenterne uti alla Ri~ hets Collegier.
Hvad den invändningen angår, att StatsRåden här stå framföre Presidenterne, så inser jag ej eller, att det inverkar till förkastande af §:n.
Jag anhåller om proposition till bifall å den nya redactionen.
I den nya redactionen äro ej allenast Presidenterne bibebållne, såsom Ledamöter af RiksRätten, utan der står äfven: två de äldste Råd i KammarCollegium och KammarRätten, samt det äldsta Råd i hvarje af Rikets öfrige Collegier.
Då det således blott är fråga om en förändring från två Råd till ett, måtte det vara indifferent.
Äfven det, att ett af StatsRåden skulle komma att föra ordet, lärer ej göra något hinder.
Den nya redactionen innehåller, att Presidenten i Svea HofRätt skall föra ordet i RiksRätten.
Derefter komma först StatsRåden.
Jag tror således, att ingen annan betänklighet finnes, än den, som kan hafva afseende på rangen.
För min del anser jag, att den ej bör ligga i vägen, men öfverlemnar dock till Ridderskapet och Adeln att bedömma, om den Den 23 Februarii e* ra. elen hindrar antagandet af redactionen.
Jag tycker, att rangtvisten kunde väl upgöras i godo.
Jag är visserligen bland deras antal, sorn önskat, alt ingen rangordnings strid skulle upkonima inom RiksRätten, derigenom, att man häldre uptagit alla 3 Presidenterne i HolRätterne, i stället för 2 af StatsRåden.
Sådant hade visst varit formligare; men jag tror likväl, att det nya förslaget på det hela är bättre, än den gamla §.
Jag har det begrepp om Rang-ordningen, att det beror af Konungen att ändra den.
Om Konungen således skulle finna, att Presidenterne hafva för hög rang, kan han vid blifvande afgång nedsätta den i framtiden så, att Dess Rådgifvare komma öfver Presidenterne.
Jag hoppas dessutom, att RiksRätt ej så snart skall inträffa, att det emellertid kan komma i fråga.
I anledning af hvad Herr Cederschjöld anfört, får jag erinra, att i förslaget till 102 §. står: är Presidenten i HofRutten af laga förfall eller jäf hindrad j företräde dess ställe det äldsta civila StatsRådet.
Således tror jag, att ingen rang-strid kan upkomma.
Det är blott, när Presidenten i HofRätten är hindrad, sorn det äldsta StatsRådet skall företräda hans ställe. 14 H. 8 Den 23 Februari i e. m.
Vid rang-tvisten vili jag ej uppehålla mig; ty RangOrdningen måste rätta sig efter Grundlagen, oin den förändras.
Men i den nya redactionen har man uttryckligen nämnt tvänne Collegier, KammarCollegium och KammarRätten, i stället för att Grundlagen ej förut specificerat något Collegium. dag tror, att icke eller denna specification horde äga rum.
Visserligen är det rätt, att Grundlagen omtalar Collegier i allmänhet, såsom befinteliga, men ej att den bestämdt nämner det ena eller det andra, ty det kunde lägga hinder i vägen för att sammanslå och ordna dem till ett riktigare skick, än de nu äga; således tror jag det vara bättre att bibehålla den gamla §:n, än alt genom utsättande, att dessa Collegier skola lemna hvardera i Råd, gifva åt dem ett Grundlags-bestånd, som de öfriga sakna, och som det ej är gifvit, att dessa höra företrädesvis äga.
Tvärtom tror jag, att, vid en bättre organisation af StyrelseVerken, KammarCollegium ej hör förblifva, sådant det är.
Jag anhåller således om afslag å den nya redactionen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall å den nya redactionen af 102 §.
Den a3 F e b r u a r i i e. ra.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade afsla berörde redaction.
Ja och Nej. Herr Lefren, Johan Pehr:
Jag får vördsammast hemställa, om vi ej äro nödsakade att antaga den nya redactionen.
Visserligen hafva mindre anmärkningar dervid blifvit gjorde, men om vi ej antaga den, stanna vi vid att behålla uttrycket:
Befälliafvaren för den vid Hufvudstaden förlagde Escadern af Armeens Flottaj ehuru någon så kallad Armeens Flotta nu mera icke finnes.
Tvist kunde upstå, om Befälluifvaren för den vid Hufvudstaden förlagde Escadern af Kongl.
Maj:ts Flotta ägde att i en blifvande RiksRätt inträda.
Ehuru jag skulle önska, att det nya förslaget antoges, anser jag mig likväl böra vederlägga det skäl, som nu blifvit anfördt, nemligen: att Armeens Flotta, som omtalas i den gamla numera icke finnes.
Deraf kunde ju ingenting värre hända, än att ingen Ledamot kom i RiksRätten, såsom Representant af Flottan.
Likasom i Grundlagen omtalas Landttullarne, ehuru de ej existera, så vore det afven här, att en person omtalas i Grundlagen, såsom Ledamot af RiksRätten, hvilken ej kunde inställa sig. 8* Den ?,3 Februari i e. m.
Då Hans Excellence Herr Grej ven och LandtMarskalken derefter förnyade dess förut gjorde proposition till antagande af den nya redaétionen af 102 §.
RegeringsFormen, Bief densamma af Ridderskapet och Adeln Bifallen. 106 §.
Finner Utskottet af dessa Protocoll, att någon StatsRådets Ledamot., eller någon för tillfället förordnad Föredragandeeller den Embetsman, som i Commandomål — — — — — fastställd varder.
Äfven denna nya redaction anser jag kunna antagas.
Den innehåller en bestämd föreskrift, alt samtlige Föredragande äro i samma calhegorie, som StatsSecreterarne.
Den innefattar således alla, som kunna komma i fråga att sättas under RiksRätt, i stället för att, enligt gamla §., man skulle kunna säga, att Expeditions- och RevisionsSecreterare, hvilka föredragit, ej äro ansvarige för deras föredragning.
På denna grund anser jag den nya redactionen böra antagas.
Herr LefreJj Johan Pehr:
I den gamla redactionen står ordet:
StatsSecr eter are, men i den nya saknas det.
Det kunde då blifva tvifvel underkastadt, om med StalsRådsLedamot menas StatsSecreterare, sedan man kunde citera, att nyssnämnde ord förut i §. funnits, men blifvit uteslutit.
Den a3 Februarii e. m. 117 Friherre Cederström, Jacob: I anledning af hvad Herr Hjerta anfört, får jag fasta upmärksamheten deruppå, att den Föredragande, som står nämnd i nya redactionen, är någon för tillfället förordnad Föredragande, oell icke den Ordinarie, eller StatsSecreteraren.
StatsSecreterarne äro deruti bestämdt uteslutne.
Af sådan anledning hänger denna redaction tillsammans ined de förut afslagne 5 och 6 §§:ne.
Det är således ej möjligt, att bifalla den nya redaclionen, så framt ej StatsSecreterarne skola alldeles befrias ifrån att ställas under RiksRätt.
Sorn jag tror, att man alltid får lof att följa Grundlagen efter dess ordalydelse, finner jag, lika med Friherre Cederström, att det ej går an antaga den nya redactionen.
Der står: Stats Rådets Ledamot.
Jag vet väl, att dermed menas äfven StatsSecreterare, hvilka, enligt nya förslaget, skulle blifva SlatsRåd; men sorn detta förslag är afslagit, äro de nu ej verklige Ledamöter af StatsRådet.
Derigenom skulle ej StatsSecreterarne, utan endast StatsRådets Ledamöter, öcli för tillfället förordnade Föredragande, vara underkastade RiksRätt.
Jag erkänner väl, att i den gamla §. fattas de ord, sorn borde ålägga äfven en för tillfället förordnad
Föredragande ansvarsskyldighet, inea jag anser det vara angelägnare, Den 23 Februarii e. m. att StatsSecrelerarne äro underkastade denna ansvarsskyldighet, och hoppas att StatsSecreterarne skola till det mästa sjelfve bestrida deras tjenster.
Man kunde genom antagande af den nya redactionen möjligen kasta sig in i förklaringar, som kunde blifva vädlige.
Äfven jag förenar mig med dem, som yrka att den nya redactionen ej kan antagas.
Der står väl: någon StatsRådets Ledamot; men om man uti gamla Grundlagen efterser, hvem som är StatsRådets Ledamot, finner man, att StatsSecreterarne ej deribland äro uptagne.
Det står nemligen i 5 §.
StatsRådet skall bestå af Q Ledamöter.
Sedan upräknas:
En JustiticeStatsMinister, En Stats Minister för Utrikes Årenderne j Sex Stats Råd samt HofCanzleren.
Bland dessa nämnes icke StatsSecreteraren.
Följakteligen skulle ingen StatsSecreterare efter orden kunna tilltalas inför RiksRätt.
Det är just af den §., som Herr Cederschjöld åberopat, som jag slutat, att StatsSecreterare dela lika öde med StatsRådets öfrige Ledamöter.
Den slutar så:
Hvarje StatsSecreterare_, eller den hans Embete förestårege säte och stämma i StatsRådetdå han der föredragerj eller då Konungen låter der eljest förekomma mål^ som till hans befattning
V Den a3 Februari i e. in. 1 *9 höra.
På denna grund tror jag, alt StatsSecreteraren, efter vanligt språkbruk, är Ledamot af StatsRådet, och jag har således ej kunnat göra mig annan föreställning, än att han skulle vara lika ansvarig.
Man häri den åberopade 5 §:n äfven den hjelp, att der står: den hans embete förestår.
Jag anser således den nya redactionen bättre, och vida öfverväga den gamla, emedan jag för min del ej kan finna annat, än att den, som liar säte och stämma, äfven är Ledamot.
Jag är förekommen af Herr Hjerta, och tror lika med honom, att 5 §. gifver tillkänna, att StatsSecreteraren är StatsRådsLedamot. §:n innehåller, att StatsSecreteraren skall äga säte och stämma i StatsRådet; hvar och en, som har säte och stämma, måtte väl också vara ledamot.
Jag anser det derföre vara fördelaktigt, att antaga den nya redactionen, enär man derigenom ålägger de för tillfället Föredragande samma ansvarighet sorn de Ordinarie.
I anledning af Herr Hjertås framställning, att Svenska språkbruket skulle medföra den verkan, att StatsSecreteraren vore Ledamot af StatsPiådet, får jag fästa upmärksamheten dervid, att i 5 §:n efter stadgandet, att StatsIlådet skall bestå af 9 Ledamöter, kommer 120 Den 23 Februarii e. m. upräknandet af desse 9 Ledamöter, och bland dem finnas ej SlatsSecreterarne nämnde.
Således lärer ingen, efter Svenskt språkbruk, kunna få honom till Ledamot af StatsRådet; men väl är det tillagdt honom rösträttighet vid föredragningen.
Det är dock skillnad emellan att äga rösträttighet vid föredragningen, och att vara Ledamot.
Detta är tydligt, och ingen förtydning kan göra honom till Ledamot.
Om förslaget varit lika med det till nya Redactionen af 107 §., hade ändamålet kunnat vinnas, och. intet hinder varit för antagandet derigenom, att SlatsSecreterarne ej äro nämnde.
I nya redactionen af 107 §. står nemligen: någon Föredragande; men i delta 1111 under pröfning varande förslag står: någon jör tillfället förordnad Föredragande.
Jaganhåller alltså om proposition till afslag å den nya redactionen.
Inga ord äro så svåra att tyda ifrån deras bestämda bemärkelse, som de, hvilka innehålla ziffror.
Ett. sådant ord är nio, som står på första raden af 5 §.
RegeringsFormen, och som bestämmer StalsRådets
Ledamöter till detta antal.
Enär nu §. till yttermera visso upräknar dessa nio personer, nemligen 2 Ministrar, 6 StalsRåd och 1 HofCanzler, så är det gifvet, att inga Statssekreterare få rum inom antalet af StatsRådets Ledamöter.
Således torde man böra Den 23 Februarii e. m. 121 akta sig för en lagförklaring, som innebär en tvetydighet.
Dea gamla §:n är derföre icke utan otydlighet, ty der står:
StatsSecr eter are eller annan Ledamot af StatsRädet; men då man skall välja mellan tvenne mindre bestämda redactioner, så är det bättre att bibehålla dea gamla, efter hvilken tillämpning redan är gjord, och deri den egentelige Föredraganden, eller StatsSecreleraren, är uptagen , än att antaga en ny redaction, der han är utesluten, och endast tillfälliga föredragande uptagna.
Jag hemställer således till Ridderskapet och Adeln, att förslaget matte förkastas.
Den siste talaren bar trott sig finna en ofullkomlighet i den gamla §:n, emedan der talas om annan Ledamot af StatsRåulet.
Jag skall utbedja mig få påminna, att utom de egentliga och sländiga Ledamöterna af StatsRådet, hafva äfven 2 JustitiaeRåd och JustitiaeCanzleren i vissa fall derstädes säte och stämma, och äro då de så kallade andre Led/nöter.
Men såsom ytterligare bevis för den satts jag drifvit, att det skulle vara vådligt att antaga den nya redactionen, emedan StatsSecreterarne ej kunde intagas i StatsRådsLedamöternes antal, får jag upläsa sista momentet af \i §.
Uti alla de fall,, hvarom föregående fyra SS- handla skola samtlige StatsRå - 122 Den 2j Februari i e. in. dets Ledamöter och StatsSecreterarne mara närvarande och rösta.
Här äro StatsSecreterarne tydligt skiljde från StatsRådets Ledamöter.
Det är visserligen icke min afsigt, att förlänga discussionen, om Ridderskapet och Adein skulle finna några vådor af, att antaga den nya redactionen i en tid, då så besynnerliga ordstrider upkomma.
För min del tror jag dock, att, efter Svenskt språkbruk, det måtte vara gifvit, att den, som har säte och stämma i en Autoritet, äfven måste vara Ledamot derstädes.
Men jag vädjar till Friherre Cederström sjelf, om ett riktigare förhållande upkom, derföre alt der stod:
Föredragande j i stället för: för tillfället Föredragande , och om det kunde vara meningen, alt någon kan komma för RiksRätt för det han icke föredragit.
Jag finner således ingen anledning till förslagets förkastande, men öfverlemna!’ saken till Ridderskapet och Adeln, och skall ej begära votering.
Jag har trott oss äga tillräckliga garantier i språkbruket, och att man således kunde antaga en förbättrad redaction.
Jag tillstår, att den argumentation Herr Hjerta framställt, skulle jag vilja antaga, emedan jag anser den riktig, men hvad jag egenteligen tror åligga den lagstiftande magten, äi* Den 23 Februarii e. m.
I2j att gifva tydliga lagar, och då jag i sjelfva denna discussion finner skiljaktighet i meningar, och deraf har anledning förutse, att samma skiljaktighet kan upstå hos RiksRätten, samt ej vill blottställa mig för att såsom lagstiftare hafva varit otydlig, öfvergår jag till den mening, som af Herr von Hartmansdorff blifvit yttrad, att den gamla §:n är bättre.
Skilnaden är den, att efter gamla §:n är det utan fråga, att StatsSecreterare kunna ställas till ansvar, men det kan upstå fråga, om den äfven gäller för tillförordnade Föredragande.