Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Den i Mars e. in. «7« voro lediga; att de redan intjent liggetidsmånaderna, och att, om organisationen skett några veckor sednare, eller om lediga löner blifvit tillsatta ända tilldess organisationen börjades, dessa trenne officerare varit ovilkorligen berättigade alt af de lediga lönerna komma i åtnjutande.
Yid Flottan bade alltid varit af ålder brukligt, att flera capitaine:- och lieutenanter funnos, än der var tillgång på löner, och att lönerna tillträddes af de redan i graden utnämnda, så snart dessa löner blefvo lediga.
Capitainen Sjöbohm, som nu tjenat Staten uti 32 år, blef år 1818 d. ii Maj capitaine; han tjente likväl såsom capitaine utöfver 6 år med lieutenantslön.
Den 10 Juni 1824 blef, genom Major Ögnelodhs död, en capitaineslön ledig, till hvilken Sjöbohm var berättigad.
Mot slutet af samma år blef nya organisationen af Flottan beslutad och den lediga lönen emedlertid ej tillsatt, så alt Sjöbohm d. 1 Jan.
1825 flyttades på expectance-stat med sin lieutenantslön, ehuru han 6^ år varit capitaine och i 7 månader väntat på att hvarje dag erhålla den lediga lön, hvartill han var berättigad. Capitainen Tilosius, nu 6r år gammal och som tjenat Staten i 4^ år, blef capitaine den 22 Januari 1822; han tjente i 2 år såsom capitaine med lieutenantslön.
I slutet af April 1824 blef vid Carlskrona station en capitaineslön ledig, hvartill Tilosius var berättigad.
Mot slutet af samma år blef nya organisationen af Flottan beslutad och den lediga lönen emedlertid ej tillsatt, så att Tilosius d. 1 Jan. 1825, på sin ålderdom, flyttades å expectance-stat med lieutenantslön, ehuru han i nära 3 år varit capitaine och i 8 månader dagligen väntat på att erhålla den lediga lön, hvartill han var berättigad, om organisationen ej skett.
Min vördsamma anhållan är, på grund af hvad nu anfördt blifvit, att R.
St. måtte benäget anslå åt dessa tvenne gamla officerare fyllnad i deras intjenta capitaineslöner med 200 R:dr B:co till hvarje för året, att utgå antingen ret,roactivt från d. 1 Jan. 1820, eller ock fr. o. m. detta års börjanv
Förhållandet torde dessutom af hosföljande bilagor närmare inhemtas.
Jag torde vördsamt böra upplysa, att ett bifall till denna motion, såsom prejudicat, icke medför ytterligare anspråk, enär endast de här nämnde 3:ne officerare voro, bland omkring 70 st,, i det omnämnda predicamentet.
Hvad Capitaine Tilosius särskildt beträffar, torde böra upplysas, att K.
M. väl behagat, om han täger afsked, bevilja honom 200 R:dr årligen för sina återstående dagar, men att han ej kan, i anseende till den ringa pension han erhåller, taga afsked.
Om remiss af denna min motion till StatsUtsk., anhåller jag vördsamt. 1J2 Den i Mars e. m.
Bilagor.
Resoi. uppå elen af Capitaine!) Fredr.
Adolph Sjöbohm i underd. gjorda ansökning derom, att han, hvilken d. ii Maj 1818 befordrades till capitaine vid f. d. Stockholms Escader af Arme'ens Flotta och i sådan egenskap, med åtnjutande endast of lieulenants]ö‘n, derstädes tjenstgjort intill d. 1 Jan. i8a5, dalian, efter Flottans nya organisation, uppå extra och expectance-stat med innehafvande lieutenantslö’n förflyttades, måtte å samma stat undfå capitaineslön, att hädanefter utgå och, efter afdrag af vanliga besparingar, äfven få retroactivt beräknas från d. 1 Juli 1824., till grund för hvilken anhållan sökanden anfört, det han, genom vederbörandes uraktlåtenhet att uppföra honom till capitaineslön efter Majoren med sådan lön, J. R.
Ögneloflhs d. 10 Juni 1824 timade död, gatt miste 0111 den af honom nu sökta ifrågavarande högre lön; deröfver ViceAmiralen och Gommend. af K.
Mts SvärdsOrden C. F. Coijet, såsom f, d.
Chef för ofvannämnde
Escader förklaring afgifvit samt Förvaltn. af Sjöärend. med utlåtande inkommit; Gifven Stockholms Slott d. 21 Dec. i83o. K. M, bar denna underd. ansökning i Nåd. öfvervägande tagit; men du sökandens tur och befordringsrätt till den genom Majoren Ögnelodhs d. 10 Juni 1824 inträffade död ledigbbfna capitaineslön icke kunnat ifrågakomma i annat fall, än derest tjensten skulle återbesättas, hvilket åter berott på K.
M. att, på sätt som skett, bestämma; alltså och enär sökanden , som, vid den derefter skedda regleringen af Flottan, blifvit på extra och expectance-stat förflyttad, dervid är vorden uppförd till fortfarande åtnjutande af då innehafd lön, har K.
M. funnit den nu gjorda ansökningen om åtnjutande af capitaineslön uppå samma stat icke vara på någon laglig rättighet grundad.
Hvilket vederbörande till und. efterrättelse länder.
Datum ut supra. CARL JOHAN.
(Sigill.) J.
Nordenfalk.
Resol. uppå Capitaine F. A.
Sjöbohms ansökning om capitaineslön å expectancestat.
Med höga originalet lika lydande betyga: S. H. Flodin, Dan.
Rydell, Kamererare.
Controllör.
Species Facti.
Vid den nya organisation af K. M:s Flottor, hvilken, i följd af K. M:s Nåd.
Bref d. 1 Nov. 1824, vidtog med början af det följande året, blef jag Sjöbohm förflyttad på extra- och expectance-stat med innehafvande lieutenaritslön.
Ehuru bittert det öfle ätl var att, sedan jag [tillryggalagt en 22-årig
173 oafbruten och oförvitlig tjenstgöring under fred och i fält, se mig, emot egen böjelse och ohördan, utesluten från verksamhet i mina bästa år, och förhoppningar tillintet gjorda, som jag utan förmätenhet byggt för min framtid; så kunde och borde jag likväl icke häröfver tillåta mig någon klagan, väl vetande, att hvilken allmän reglering som helst sällan eller aldrig kan sammanjemnkas med allas enskilda interessen.
Men om jag med undergifvenhet ansåg den vid högstberörde Nåd. organisation vidtagna åtgärd, hvarigenom jag på extra och expectance-stat blifvit placerad, kunde jag deremot icke öfvertygas om billigheten i afseende å deti lön, för hvilken jag pä nyssnämnde stat uppfördes.
Grunderna för detta omdöme voro följande:
I öfverensstämmelse med hvad bilagde tjenste- och meritförteckning utvisar, blef jag i nåder befordrad till capitaine vid Stockholms Escader af Armefens Flotta d. 11 Maj 1818.
Under jemn tjenstgöring äfven i denna egenskap var jag väl nödsakad att tjena med lieutenantslön; men jag delade denna lott med så många andra, och från min full— magts datum påräknade jag åtminstone den i författningarna mig förvarade rättigheten att tillträda capitaineslönen, så snart den vacance en gång skulle yppas, då min tur kom för hand och borde gällande göras, och en sådan vacance inträffade vid Majoren med capitaineslön, Ridd. af K. M:s Svärdsorden, J. R.
Ögnelodhs död d. 10 Juni 1824.
Icke destomindre och ehuru K. Förordn. d. 27 Febr. 1739, K. Förordn. d. 2.3 IVov. 1756 och K. Förordn. d. 10 Febr. 1819 uttryckligen föreskrifva, inom hvilken tid från timade vacancer underd. förslag böra upprättas, tjenster och löner bortgifvas, samt huru förslags- och liggetid beräknas må, hade likväl vederbörande uraktlåtit att med något förslag till återbesättande af den efter Ögnelodh sålunda ledigblifna lön till K. M. i underd. inkomma.
Jag vädjar emedlertid tryggt till deras vittnesbörd, huruvida de uppgifter, min underd. tjenste- och meritförteckning upptager, äro öfverensstämmande med verkliga förhållandet eller icke; om jag var i tur till capitaineslön efter aflidne Ögnelodh eller icke; om jag under min mångåriga tjenstetid , derunder jag icke njutit en enda dags permission, begått den ringaste försummelse i tjensten eller icke.
Utfaller, såsom jag tror, detta vittnesbörd till min fördel, skall det innebära ett erkännande å deras sida, att jag bort blifva å förslag uppförd.
Hvilken för mig obekant kraft hade då kunnat verka derhän, att förslaget uteblef?
Icke kunde den ledas från innehållet af K.
Bref, rörande Flottornas nya organisation; ty den anbefalldes först d. 2 Nov. 1824, eller nära 5 månader efter Ögnelodhs död, och således sedan både förslags- och liggetid lupit till ända:
Och lika litet hade någon generalordre kunnat inhibera förslagets afgifvande; ty en sådan generalordre skulle rubbat föreskrifter
Den i Mars c. m. i gällande författningar, och gällande författningar fa icke, emot stadgandet i Reg.F.vs 8 5- upphäfvas eller förändras, utan i följd af K. M:s Nåd. beslut, efter StatsRådets hörande.
Förslaget må nu hafva uteblifvit af hvad anledning sorn helst, det ligger dock i sakens natur, att då jag icke blifvit uppförd på något förslag till capitaineslönen efter Ögnelodh, K.
M. icke heller kommit i tillfälle att pröfva min rätt till denna lön, eller någon Resol. derå för mig i Nåder låta utfärda; men följden hade emedlertid varit den, att sedan, i sammanhang med nya organisationen af K. M:s Flottor, heslutadt blifvit om min placering på extra och expectancestat, vederbörande uppfört mig på nyssberörde stat till bibehållande af lieutenantslön.
Denna lö'n, med hvilken i min hand icke en gång inqvartering är förenad och utgörande endast 3oo R:dr, skulle således blifva allt hvad jag för mina återstående dagar hade att till min bergning årligen anlita, icke blott i fredstid, men också under krig, då jag, till underd. följd af K.
M:s högstberörde Nåd.
Bref, är skyldig att efter ordres inställa mig på stationen till tjenstgöring, som alltid är trägen iden mån tillgången på officerare är knapp; och sedan jag i min ungdom, utan det minsta understöd af allmänna medel, genomgått en med möda och kostnader förenad vetenskaplig curs i det vapenyrke jag valde; sedan jag haft helsa, krafter, lif och blod osparda för mitt fädernesland; sedan jag befunnits oförvitlig i dess tjenst och obefläckad i min enskilda lefnad; sedan jag i befordringar haft vedermälen af 3:ne Konungars
Nåd, skulle likväl verkningarna af allt detta tillintetgöras, så vidt möjligt var, och den enda skörd, jag till slut hade att uppbemta, inskränkas till minnet af oblida motgångar och till en skärf af 3g sk. 8 r:st. om dagen.
Med iakttagande af föreskrifna former, då officer tror sin rätt förnärmad vara, hade jag särskilda gånger under loppet af nära 5 års tid fästat vederbörandes uppmärksamhet på det lidande, som öfvergått mig, och jag hade också ej mindre af framlidne H. Ex., GeneralAmiralen, R. o. C. af K. M:s Orden Hr Gr.
Cederström, än af Gen.Adjutanten för Flottorna året i8a4> nu Chefen för Förvalta, af Sjöärend., ContreAmiralen, Commend. af K. M:s SvärdsOrden Ilr Gr.
Cronstedt, erhållit det svar, att misstag vore i frågan begånget och att rättelse skulle beredas.
Men sorn, månad från månad och år efter annat, någon rättelse icke förspordes, och jag var skyldig mig sjelf att, så vidt i min förmåga stod, afvärja följderna af en åtgärd, som hotade inin välfärd, ägde jag ingen annan utväg öfrig, än den att frambära mina underd. besvär till thronen, öfvertygad som jag var, att hvarje Svensk man skulle tillgodonjuta oförverkad rätt, när sanningen hinner till hans Konungs öra.
Således och under hufvudsakligt åberopande af hvad jag i det föregående haft äran ödmjukast framställa, anhöll jag i83o, att
Den i Mars e. m. K.
M. täcktes i Nåder tillägga mig, på Flottans extra- och expectancestat, capitaineslÖn, för att, efter afdrag af vanliga besparingar, retroaclivt frän d. i Maj 1824 beräknad och framgent till mig anordnas och utbetalas; men K. M. fann, på sätt ödmjukast bilagde Nåd.
Resol. utvisar, icke skäligt min i ofvanberörde måtto gjorda underd. ansökning bifalla.
Stockholm d. 11 Febr. 1834- F. A.
Sjöbohm.
Tjenste- och merite-förteckning för undertecknad Capitaine vid K. M:s Flotta. 1802 d. 5 Mars 3 er era cn Befordringar och gjorda tjenster. 1786 d. 22 April född i Carlskrona.
Antagen till Sergeant vid Armeens Flottas Stockholms Escader; samma år commenderad som Sergeant med Hemmema Hjalmar under expeditionen lill Carlskrona och med Hemmema Styrbjörn tillbaka till Slockholm. 1803 d. 2 Juli undergick styrmansexamen. 1804 d. 17 Mars undergick artilleri-underoffieersexamen; samma år d. 14 Nov. undergick sjö— officei s-examen och d. 20 i samma månad utnämnd till Flaggjunkare. 1805 d. 1 April commenderad till Norrland under dåvarande Hr Capitainen och Ridd.
Hjärnes befäl; samma år d. 4 Maj i Nåder befordrad till Underlieutenant vid Arme'ens Flottas Stockholms Escader; samma år d. 22 Juli undfick Nåd.
Resol. på underlieutenantslön vid Escadern; samma år commenderad med Hemmema Hjalmar under expeditionen till Sveaborg. 1806 commenderad till Norrland med arbetscommenderingen under Hr Capitainen och Ridd.
Liljensparres befäl. 1807 d. 1 Maj förordnad till VarfsAdjutant vid Stockholms Escader; samma år d. 19 Maj commenderad som fri Volontair på Fregatten Camilla under expeditionen till MedeIhafvet. 1818 i Sept., efter hemkomsten från Medelhafvet, commenderad att förrätta besigtning på kanoner samt ammunition vid Finspångs, Stafsjös, Akers och Öfverrums styckebruk. 1808 d. 8 Dec. i Nåder befordrad till Lieutenant vid Arme'ens Flottas Stockholms Escader. 1810, i April, commenderad att såsom Divisions - i?
Den i Mars e. m. 1818 d. 11 chef afgå med en under Hr Capitainen von Horns befäl varande kanonslups-balaillon till Carlskrona, för att mot Engelsmännen agera. 1813 , uti April, commenderad att till Götheborg afresa och derstädes emottaga en under Hr Majoren och Ridd.
Norbergs befäl och bataillon stående pluton kanonslupar, för att inot Norrige agera.
Under samma fälttåg förordnad att vara
Divisionschef i förenämnde batalion.
1814 commenderad som
Divisionschef på den under Hr ContreAmiralen och Ridd. af K.
SvärdsOrdens Stora Kors 111. m. af Wirsens befäl stående Escader emot Norrige, hvarvid bevistades attaquen och landstigningen på Kragerön i Norrige och hela fälttåget derstädes, och vid fälttågets slut samma år commenderad att såsom chef hemföra 477 man af WesterNorrlands och Gefleborgs Läns Sjöbeväring. 1815, d. 6 Juni, undfick Nåd.
Resol. pä lieutenantslön vid förenämnde Escader.
I Nåder befordrad till Capitaine vid Armeens Flottas Stockholms Escader. 1825 d. 1 Jan. satt på extra och expectancestat vid K. M:s Flotta, med innehafvande lieutenantslöm
I Tjent uti 32 år och är nu 48 år gammal.
Stockholm d. 14 Febr. 1834* F. A. Sjöbohm.
(Afskrift.) Wi CARL JOHAN &c. &c. Ilos Oss har Capitainen på Flottans expectance-stat C. A. Tilosius, uti underd. ansökning, som af E. K. H., i egenskap af StorAmiral, blifvit öfverlemnad, i underd. anhållit att, sedan vid den år 1825 med Wår Flotta verkställda reglering han blifvit förflyttad på förutnämnde stat, med åtnjutande endast af den lieutenanlslön han då innehade, eller 3oo R:dr, ehuru hail redan 1822 blifvit utnämnd till capitaine vid Örlogsfloltan och vid regleringen var i tur till en capitaineslön, 5oo R:dr, som då stått 8 månader vacant, Wi, i anseende till den betydliga förlust, sökanden härigenom fått vidkännas och än vidare skulle i framtiden för honom uppkomma vid beräkningen af pension från Amiralitets-KrigsmansCassan, läcktes i Nåder hugna honom med 200 Rtdrs tillökning pä expectancelönen, så att han finge åtnjuta lika lönebelopp med den capitaineslön, af hvilken han genom förenämnde reglering gått i mistning, men i annor händelse bort tillträda, eller 5oo R:dr årligen.
Detta, Den i Mars e. m. •77 Detta, jemte hvad E. K. II. uti und. memorial af d. 17 sisth Mars i ämnet anfört, håfve Wi Oss i Nåder föredragas låtit; och då, vid tidpunkten af Flottans förändrade organisation år 1825, sökandens tur och befordringsrätt till en då ledigvarande capitaineslön icke i annat fall kunnat ifrågakomma, än så vida den lediga capitainesbeställningen hade blifvit återbesatt, men hvilket, i anseende till organisationen, icke ägt rum, samt sökanden å expectance-staten kommit i åtnjutande af enahanda lönevilkor, som han å ordinarie stat innehaft, håfve Wi funnit sökanden till någon högre lön å expectance-staten icke vara berättigad; men då han, enligt hvad vitsordadt blifvit, under en lång tjenstetid sig städse med välförhållande skickat, vilje Wi, på sätt E. K. H. och Förvaltn. af Sjöärend. jemväl i und. tillstyrkt samt då för öfrigt, i händelse af sökandens tidigare afskedstagande, en besparing derigenom skulle för Staten uppkomma, i Nåder tillåta, alt sökanden vid afskedstagandet, jemte pensionen ur Amiralitets-Krigsmanscassan, såvida han dertill är behörigen qvalilicerad, må för sin öfriga lifstid å Flottans expectance-stat årligen uppbäi’a 200 R:dr B:co. Wi befalle &c. &c. Stockholms Slott d. 12
Maj i832.
CARL JOHA N. C. G. Grip.
Likheten med originalet intyga: J. O.
Lennman.
A. Oxehufvu d.
Lika lydande med den vidimerade afskriften betyga: S. H.
Flodin, Dav.
Controllör. 9:0 Jag föreslår vördsamt, att GeneralTullstyrelsen och CommerceColhm måtte sammanslås under en Chef och en förenklad administration; hvarom jag oförtöfvadt skall vidare afgifva ett detailleradt förslag.
Om remiss häraf till Oecon.-Utsk. anhålles.
Dessa 9 motioner lades på bordet. - -s
Det är för att fästa H.
Ståndets uppmärksamhet på några i min tanka för industrien vigtisa artiklar i vår Tulltaxa, hvarom jag tills nu förgäfves väntat att någon annan skulle yttra sig, som jag tagit mig friheten begära ordet.
Jag får således, under anhållan att framdeles ytterligare få utveckla mina åsigter, nu vördsamt föreslå: 1:0 att utförseltullen å stångjern upphäfves; 2:0 att alla modeller eller mechaniska machinerier måtte få införas mot 5 proc., såsom det mest behöfliga och för närvarande mest saknade medlet till industriens förkofran; 3:o att införseltullen å utländskt beredt läder, såsom ännu utgörande ett ämne, hvilket icke utan derå nedlagdt 3 H. a3 178 Den t Mars e. m. arbete till omedelbar förbrukning kan användas, må nedsättas till hälften af den nuvarande; 4:o att införseltullen å silkesfelb, såsom ett ämne, hvilket icke inom Riket tillverkas, men förnämligast användes till manshattars förfärdigande, och sålunda utgör en af våra första nödvändighetsartiklar, må nedsättas till 32 sk.
B:co pr £f, samt 5:o att införseltullen å vin, som på fastage inkommer, må nedsättas till hälften af den nuvarande.
Härigenom skulle vin kunna införas för godt köp och ett det tjenligaste surrogat vinnas för brännvinet, som man nu med sä mycken ifver vill afskaffa.
Enligt mitt nyligen gjorda förbehåll torde jag vid remissen ytterligare få utveckla skälen till dessa förslag.
Lades på boi det.
Hr Dahlfeldt, Carl Ludv.: hade inlemna! ett så lydande anförande:
Det är visserligen icke utan fruktan, som jag vågar uppträda i en tid, sådan som denna, då en så sträng sparsamlietsanda tyckes göra sig gällande.
Man ifrar root dryga representationskostnader, mot kostnaderna för ItiksSt:s protocolls tryckning, och i första rummet mot brännvinet och den allt mer kringgripande fyllerilasten; man upptänker medel till dess hämmande genom varans fördyrande, medelst dryga skatter å densamma.
Men otvifvelaktigt är denna lasts säkraste, fast kanske långsammaste utrotande och correctiv, att man åt själen söker gifva en ersättning för den njutning, den obildade classen tror sig i brännvinet hafva; otvifvelaktigt är i första rummet medlet för dess utrotande: folkupplysning; och det är af skäl, att den vetenskapliga bildningen så nära är förenad med den förra derigenom, att denna sednare retroactivt verkar på folkupplysningen genom bildandet af upplystare folklärare, som jag nämnt förestående.
Det är för den vetenskapliga bildningens befrämjande, som jag önskade fästa H.
Ståndets uppmärksamhet på, huru ringa de yngre academiska lärarne äro lönade; dock icke för att utbedja en bestämd löneinkomst för dessa.
En Adjunct vid Academien har 4° tli* spannmål, en Docent alldeles intet.
Man har visserligen i tjenstårsberäkningen sökt gifva en motvigt åt detta förhållande; men huru litet denna alltid svarar deremot, kan lätt inses.
Det är icke för dem alla, som jag söker någon uppmuntran, utan för dem endast, som medelst en djupare forskning och lyckligare naturanlag sökt och kunnat framtränga på den vetenskapliga banan något längre, och genom hvilkas bildande till skickliga lärare samhället har största vinsten.
Ur nyssnämnde skäl är det, som jag inför ett så upplyst
Stånd som detta, med hopp om föga eller ingen motsägelse, vågar föreslå, att af de medel, som besparas genom Den i Mars c. m. indragna representionskostnader eller genom förändrad tryckning af RiksSt:s protocoll, eller som erhållas medelst förhöjda skatter å brännvinsbränningen, ett årligt anslag måtte göras (storleken kunde lämpligen af Utskott föreslås och af It.
St. bestämmas) för Upsala Academi, och för Lunds i proportion derefter, för att, deladtinågra stipendier eller premier, tilldelas dem af de lönlösa lärarne, som, enligt vederbörlig
Facullets mogna pröfvande, lagt sig vinning om och lyckats djupare intränga i den vetenskap, åt hvars studium de uppoffra sin tid.
Om några prestanda eller annat må fordras af dem, är en bisak och kan bero af mera sakkunniga och upplystares omdömen än mitt.
Men det är blott inseende nyttan häraf och vetande hvad ett understöd af några hundra R:dr för en fattig yngling vid Academien underlättar, som jag vågat framställa denna begäran.
Nyttan häraf vore så stor och mångfaldig, att jag densamma ej utan tidsutdrägt skulle kunna framställa.
Den hufvudsakligaste vore dock bildandet af en skickligare yngre lärarepersonal, genom att förskaffa hjelp och uppmuntran åt den fattige, skicklige ynglingen, som oftast, efter slutad curs och erhållande af någon grad, måste lemna sina studier för att söka tjena sig bröd för dagen — ty lyckligare lottade blifva de sällan •—, då de mindre skickliga ofta kunna qvarstadna och få en plats såsom lärare, i brist af skickligare och på den grund, att de äro i ceconomiskt afseende bättre lottade och kunna uppehålla sig ett eller annat år vid Academien; äfvensom detta vore en indirect anmaning för de mindre skickliga att å annan väg söka sin fortkomst, då endast förtjensten borde afgöra rättigheten att få ett sådant bidrag.
Visserligen torde någon invända, att stipendier finnas vid Academien; men då torde man erinra sig, att de alla äro för studerande, icke för lärare, ehuru man visserligen icke saknar exempel af förtydning af testamentens ordalydelse, för att få dem åt lärare, till hvilken förtydning dock denna brist på hjelp för dessa äro hufvudorsaken.
Jag har trott, att ehuru mångå och dryga utgifter
Staten årligen har, detta ändock är af fullkomligt lika vigt som bidrag till militära och civila embetsman, för hvilka man så mycket talar, då sanningens och bildningens befrämjare och försvarare äro i full jemnförelse med de förutnämnda; och om R. St., hvilket dock i detta s. k. upplysningens tidehvarf icke bör betviflas, bifalla denna begäran, vore det visserligen icke annat, än en högst billig hyllning at tide— hvarfvets lyckliga sträfvande på den vetenskapliga bildningens bana.
Jag anhåller vördsammast om remiss till vederbörligt Utskott.
Lades på bordet. iSo
Hr af Robsahm, Garl, hade inlemnat följande 4 anföranden: 1:0
Som den stämpelafgift, hvilken af R.
St. vid 1823 års
Riksdag fastställdes för allmänna tidningar, är för redaetionerna likaså tryckande som besvärande samt, såsom statsinkomst betraktad, har det felet, att den till Staten inbringar en alltför obetydlig summa, äfvensom den, i anseende till de starka afbränningarna vid stämplingsoperationen kostar de beskattade vida mera, än hvad Staten erhåller; så vågar jag vördsamligen föreslå, att denna afgift må alldeles försvinna.
Då tidningarna i alla fall erlägga i bevillning 5 proc. af den behållna inkomsten, anser jag dera derigenom vara tillräckligt onererade; och genom det af mig nu väckta förslag skulle allmänheten naturligtvis vinna den stora fördel, att den för vida bättre pris, än sora nu är förhållandet, kunde hålla sig tidningar.
Om remiss till Bevilln.-Utsk. anhålles. 2:0 Sedan R.
St., såsom en följd af den utaf dem stadgade religionsfrihet, redan, enligt hvad jag vill påminna mig, år 1771 tilläto medlemmar af Judiska nationen att hit i Riket inflytta, dröjde det ända lill år 1782, innan det märkvärdiga och ännu gällande Judereglementet utkom.
Då uti andra länder afsigten med Judarnas emottagande varit, att småningom söka ingifva dem interesse för deras nya fädernesland och göra dem till nyttiga statsmedlemmar, har deremot nämnde reglemente af år 1782 den påtagliga tendensen att endast göra Judarna i Sverige till schackrare, d. v. s. till de skadligaste vattubin på en redan försvagad samhällskropp.
Emedlertid äro nu, till följd af detta slags inbjudning, ett antal Judefamiljer i vårt land inkomna samt härstädes fortplantade och nationaliserade.
Att nu återigen drifva dem ut härifrån vore i hög grad orättvist; och att än ytterligare behålla dera här, på de vilkor 1782 års reglemente föreskrifver, är, som jag tror, i hög grad opolitiskt.