Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Fersen, att jag her, det Hr Frih., sorn städse och med rätta yrkar, att grundlagen skall efter ordalydelsen förstås, ville upplysa R. o. Ad. eller mig, som kanske ensam behöfver denna upplysning, hvar den ordalydelsen står, att R. o. Ad., i truga 0111 uttryckande af dess gemensamma tanke i afseende på Constit.Utsk:s grundlagsförslag, nödgas hålla sig vid blotta redactionsförändringar och icke får sträcka sin mening till sak.
Jag ville veta, hvar ett sådant stadgande finnes.
Hr Frih. har icke blott en ulan flera gånger yrkat, att vi skola hålla oss till redactionsförändringar och icke tiil sak, och då han jemväl yrkat, att grundlagen efter orden skall tolkas, samt lika litet som någon annan har rättighet att gå utöfver grundlagens bokstafliga lydelse, faller han för sina egna vapen, om han ej kan visa, hvar denna ordalydelse i grundlagen är upptagen.
Jag skulle önska, att striden om det olagliga behandlingssättet numera måtte få upphöra, sedan Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig för en mening, i följd hvaraf det ej är möjligt ens för Ståndets pluralitet att hindra den propos., Hr Gr. o. Landtm, finner för godt att framställa.
Låtom således den saken hvila till bedömande af samtid och efterverld.
Jag anhåller endast att få yttra mig i sjelfva saken. R. o. Ad. har, på samma sätt som de öfriga Stånden, haft den aktning för det eller de Stånd, hvilkas rättigheter eller uppblandning med andra medborgareclasser varit i fråga, att icke besluta tvärtemot ett sådant Stånds mening.
IN är vi nu veta, att BondeSt. till grundlagsenlig behandling godkänt den §, som är i fråga, skulle jag tillstyrka R. o.
Ad. att göra likaså.
Men utom detta skäl anhåller jag att för ett sådant beslut få anföra följande.
Man har sagt, att allmänna rösten fordrade, det ofrälse ståndspersoner, som äro ägare af jord, skulle få inträde i BondeSt.
Men hvad bör med den allmänna rösten förstås, och hvilka äro dess sannskyldiga tolkar?
Om man såsom den allmänna rösten skulle anses deras mening, hvilka utgöra största antalet bland dem, som hafva rätt att yt - Den 16 October e. m. tra sig i ämnet, såsom man velat i andra frågor påstå, skulle allmänna rösten redan hafva uttalat sig i denna fråga till förman för Utsk:s förslag, emedan BondeSt. utgöres af de flesta inenniskor i Sverige och detta Stånds representanter redan förkastat Gr. v. Fersens mening och gillat IJlsk:s framställning.
Skulle, såsom Gr. v. Fersen yrkar, ofrälse ståndspersoner intagas i BondeSt. i egenskap af jordägare, Befarar jag, att s. k. halfherrar, brännvinsadvocater och hvarjehanda löst folk, som äga några små jordlappar, skulle skaffa sig inträde i bemälda Stånd.
Afsätta länsmän och kronofogdar, som förut varit allmogens plågare, skulle blifva dess förledare och vålla Ståndets förfall.
Man ser nu, att den sans och det mogna omdöme, som tillhör vårt BondeSt.
, ofta blir förvirradt dels genom de instructioner, som af tidningsskrifvare lemnäs, och dels genom andra tjenst vi I— liga personers inflytande.
Om nu dessa jemväl vore röstägande och sjelfva sutte bland bönderna på bänkarna, skulle det blifva än värre.
Man har sagt, att BondeSt. representerade jordägorne.
För min del skulle jag tro, att hvar och en, som är riksdagsman och tillika jordägare, iakttager jordägarnes nytta vid riksdagen, och att således jordägarnes interesse är re— presenteradt i alla 4.R'ksSi:u, emedan jordägare finnas i dem alla.
Vårt statsskick, som så mycket klandras, är efter mitt omdöme riktigare, än något annat af dem jag känner, deruti att det icke är förmögenheten, som den dummaste och lastbaraste menniska, likaså val sorn den klokaste och bästa, kan äga utan personliga egenskaper, som gifva rösträttighet inom Stånden; och jag hoppas, att sedan de anfall studsat tillhaka, hvilka för denna gång varit gjorda på år, efter min tanke, lyckliga statsförfattning, vi nu åtminstone i 5 år skola få vara i fred.
Samma värde talare har trott, att BondeSt., då det finge veta B. o. Adts mening om ståndspersoners införlifvande med BondeSt., skulle göra afseende derpå för R. o. Adts skull eller för R. o. Adts menings skull.
En sådan uträkning tror jag slår felt, oin man ville försöka dem; ty om BondeSt. icke bifaller saken för sin egen skull, gör BondeSt. det visserligen icke för det att ett annat Stånd så menat, särdeles då vi genom Hr Cederschjöld och Frih. Ehrenborgh veta, huru mycket motstånd ett sådant förslag rönt af BondeSfts medlemmar inom Constil.
Jag skulle slutligen önska, att de värda ledamöter, hvilkas mening om fördelen af en förändrad
Representation ej blifvit af R. o. Ad. gillad, utan med stor pluralitet förkastad, icke ville genom fortfarande klander af denna författning mera gifva sitt elaka lynne tillkänna, än söka /verka på meningarna, hvilka redan så bestämdt uttryckt sig, att åtminstone för denna riksdag någon förändring ej är att påräkna.
Jag anhåller således, att vi nu måtte., utan att Den lfi O ctober e. hi. alt ga tillbaka lill det förflutna, få hålla ciss vid det förevar. ämnet, sorn ar BondeSCs och icke R. o. Ad:s representation.
Jag hade trott mig i den reservation, jag afgifvit under föregående dagars Öfverläggning om grundlagsfrågorna, hafva yttrat mig så fullständigt, att jag icke väntat den uppmaning, jag nu från 2:ne håll erhållit, att framställa hvad med anmärkningar i 56 § 2 moni.
Reg.F. förstås, eller huruvida dermed icke menas antingen nya förslag eliel- jemnkningar, som innehålla förändringar eller tillägg.
Jag hade trott, att hvar och en, sorn öfvervarit öfverläggningen om förslaget röride Statsrådets organisation, hade kunnat erhålla ett begrepp om behöriga anmärkningar genom exemplet af den anmärkning, Hr Dalman gjorde emot redactionen af en §, deri han föreslog aine ords borttagande, hvarigenom redactionen blef tydligare och bättre. R. o. Ad. fann också genast, att han hade rätt i sin anmärkning, hvarföre den förklarades för Ståndets gemensamma tanka, och jag förmodar, att ingen svårighet skall i Utsk. möta tillstyrkande af denna rättelse.
Men låtom oss tillse, huru Utsk. bort handla i stället att, såsom hittills, i ingressen till hvarje betänk, sjelf synda mot grundlagen.
JVuvar.
Constit.Utsk. har tillåtit Jig att för RiksStln omtala motioner, hvilka Utsk. enligt 8{ § Reg.F. icke äger rättighet att nämna, utan bort återlemna till motionärerna med sitt yttrande deröfver.
Genom förbiseende af lagarnas stadgande i ett fall kommer man ofta till deras förbiseende i andra fall, och Utsk:s förbiseende har haft till följd, att fråga uppstått, huruvida man icke kunde sträcka sina anmärkningar vid Utsk:s förslag till modificationer, ändringar och tillägg, således nya motioner, l-örlde grundlagen, derom 81 § Reg.F. förbjuder, att frågor i Ståndens plena må väckas.
De frågor, som icke der få väckas, kunna dock ej heller i änmärkningsväg väckas derstädes; ty hvad icke direct kan upptagas, kati icke i änmärkningsväg i Stånden få upptagas så framt roan ej vill afsåga sig allt begrepp om Svenska språket.
Så snart man kommit öfverens, att 81 §:s tydliga ord äro, att grundlagsfrågor ej få i Ståndens plena väckas, måste det vara klart, att dylika väckelser, antingen de ske i form af anmärkningar eller ej, äro lika grundlagsvidriga.
Hartmansdorff finner jag, att jag ej kan hindra Hr Gr. o. Landtm, att göra propos. pä de förslag, han behagar framställa; men det är min rättighet såsom riksdagsman alt protestera mot hvarje förekommande olaglighet.
Jag är förekommen af en värd ledamot, Hr v. Hartmansdorff; men jemte det jag i allo instämmer med honom, ber jag att få tillägga några ord.
Det gifves vid alla i5 IL 4 a6
Den 16 Öctober e, m. nya förslag en consideration, sora, afven om den icke fölmått förekomma förslagets framställning, har rätt att efteråt göra sig gällande.
Denna consideration är den: tjenar förslaget till något?
Kan det gå igenom eller icke?
När jag inser, att det ej kan gå igenom, hvartill tjenar det då?
Jag är genom de skäl, Hr Cederschjöld framställt, öfvertygad, att vi skada det ändamål, som sökes af de Hrr, hvilka framställt ifrågävar. förslag, i fall vi ingå derpå och det blir framstäldt till R.
St.; ty det är troligt, att i sådant fall både detta och hvad som förut har hopp alt gå igenom blefve afslaget.
På dessa skäl motsätter jag mig Gr. v. Fersens förslag och önskar, att propos. derå ej må blifva framställd.
Kommer den dock att göras, skall jag dertill svara nej.
Jag skall ej inlåta mig i dis— cussion öfver formfrågan, ty den har här så många gånger blifvit disctlterad, att de, som finna sig benägna att ånyo framställa, hvad förut blifvit sagdt och lika många gånger vederlagdt, omöjligen dermed kunna vinna annat, än att utdraga discussionen och fördröja proposms framställande.
Jag öfvergår till saken.
Jag erkänner fullkomligt, att alla fastighetsägare böra vara representerade.
De så ofta omtalade orepresenterade i vårt samhälle utgöras, efter mitt begrepp, egentligen af de fastighetsägare, som nu ej få deltaga i Representationen.
Men jag kan icke för min det godkänna den af Gr. v. Fersen framkastade ide', att alla nu orepresenterade jordägare böra inträngas i BondeSt.
Vi veta, att för icke särdeles lång tid tillbaka funnos vida flera orepresenterade medborgareclasser än nu.
Alla de 3 ofrälse
Stånden hafva gått allmänna opinionens önskan i denna del till mötes genom intagande af flera eller färre af dessa medborgareclasser.
Af dessa 3 Stånd har likväl intet gått längre an BondeSt., hvilket, ehuru det endast utgör en fjerdedel af Representationen, varit representant för ett mångfaldigt större antal medborgare, än alla de öfriga Stånden tillsammans, och icke destomindre, genom medgifvande af representationsrätt i sitt
Stånd åt andra ofrälse medborgare, förökat detta antal med vid pass 5o proc.
Oaktadt de segersånger öfver utgången af förmiddagens voteringar, som af en värd ledamot på andra sidan blifvit höjda, är jag likväl öfvertygad, att den tid ej kan vara aflägsen, då detta Stånd, likasom de ofrälse Stånden, blir representeradt genom valda ombud.
När denna tid inträffar, blir tillfälle, att en del af de ofrälse jordägare, som ej fä ingå i BondeSt. derföre, att de innehaft embeten i statens tjenst, får ingå i detta Stånd.
En annan del kunde ingå i PresteSt., icke, såsom Utsk. nu föreslagit, derföre att de äro embetsman, men .såsom jordägare, hvilka genom sin ernbetsmannaegenskap förlorat sin representationsrätt i annat Stånd.
Måhända skulle äfven BondeSt. då emottaga den del af dessa Den i6 Octo be v e. m. jordägare, som ligger deni närmast, eller dem, sorn innehaft de lägsta embeten, t. ex. de, som ej haft kunglig fullmagt.
En annan del fastighetsägare linnes ännu, nemi. husägare i städerna, sora icke innehaft burskap, och dessa torde kunna inkomma i BorgareSt.
Men alt nu, då R. o. Ad. forsin del ej' velat göra den ringaste concession för att komma närmare till en ändamålsenlig representationsförändring, R. o. Ad. skulle vilja, emot BondeStts önskan, på detta
Stånd intränga ett betydligt antal orepresenterade medborgare, oaktadt detta
Stånd gutt längre i concessioner än något af de andra, tror jag vore att i hö'g grad fela mot den grannlagenhet, det ena Ståndet är skyldigt att mot det andra iakttaga, och jag röstar följaktligen emot Gr. v. Forsens förslag.
För min del biträder jag Gr. v. Fersens förslag.
Jag har visserligen yrkat den mening, att man borde försöka att sammansmälta hela vår Representation till en genom allmänna val; men då man icke vill det, och allt hopp saknas att inom R. o. Ad. tillvägabringa en öppning för inträde af orepresenterade medborgare, hvilket visade sig genom förmiddagens voteringar, tror jag det vara af vigt, att de inkomma på något ställe, och jag anser, att de lättast kunna emottaga* af BondeSl., då BorgareSt. redan emottagit åtskilliga fastighetsägare.
Detta vore ett steg på den jemnkningsbana, hvarpå man nu ensamt kan framgå.
Hartmansdorff har anfört, att om förslaget blefve bifallet, skulle sannolikt blott extra länsmän och kronofogdar samt brännvinsadvocater blifva ledamöter af BondeSt.
Den värde talaren har sålunda begagnat samma argument, som af några ledamöter af BondeSt. vid sista riksdag begagnades i fråga om frälsehemmansägare* införlifva n de med BondeSt.
Detta argument synes mig dock icke förtjena afseende, emedan det lärer vara gifvet, att om dessa brännvinsadvocater och länsmän äga så mycket inflytande, att de kunde blifva valda till representanter för BondeSt.
, kunna de jemväl styra BondeSlts val, då de anställas enligt nu antaget skick, och således skulle inga andra representanter utses af BondeSt. än de, sorn hrännvinsadvocaterna, extra länsmännen &c. vilie hafva valda.
Att de likväl ej äga ett sådant inflytande synes deraf, att BondeSt. vid mångå tillfällen visat sig värdigt den stora massa, hvars mångfaldiga interessen det haft att bevaka.
Ehrenborgh, att om man i BondeSt. inpassade åtskilliga stora och vigtiga interessen, skulle en öfvergång till reform vara beredd, och jag föreställer mig, att meningen med Gr. v. Fersens förslag varit den, att då BondeSt. kan anses representera den största massan af folket, en förändrad organisation af detta Stånd borde göra dess mening så betydande, att den kunde utverka en allmän representationsförbättring.
Det är visserligen högst bedröfligt, 33 Deu 16 Gctober e. m. att R. o. Ad. ej velat göra någon concession till fördel för de orepresenterade medborgarne; men detta bör ej hindra oss att handla principenligl i andra fall.
Jag medger visserligen, att de, som vilja bibehålla det gamla och anse vårt statsskick vara det förträffligaste bland alla, måste motsätta sig all förändring.
Af deni är det consequent; men för dem, som vilja åtminstone bereda elementer för ett förbättradt representationssystem, höfves det icke att motarbeta ifrågavar, förändring, den må af BondeSt. afslås eller icke, hvilket man ännu icke vet, emedan något förslag derom icke varit under BondeStts pröfning.
Framför allt bör det rätta blifva erkändl-, och jag anser mig hafva att yttra mig, icke såsom ståndsledamot, utan såsom medlem af hela Representationen, åtminstone vid de tillfällen, då det är fråga om hela folkets och icke ensamt om mitt Stånds interesse.
Jag biträder således Gr. v. Fersens förslag, under erinran, att BondeSt. icke så bestämdt tillkännagifvit sin opinion i denna fråga, som man här synes hafva trott.
Anledningen, hvarföre BondeSt. godkände IJtskts förslag till grundlagsenlig behandling, utan att ingå i granskning af dess detailler, var den, att detta förslag sattes såsom contraförslag emot allmän valrätt.
BondeSt. var icke nog upplyst för att inse fördelarna för sig och landet af de allmänna valen och tänkte derföre, att det vore så godt att bifalla Utskrs förslag.
Jag har sedermera talat med åtskilliga afBondeSits ledamöter, och de hafva sagt mig, att ehuru de icke tilltrodde sig att vid denna riksdag svara för, att deras comrniltenter vilje ingå på en sådan radical förändring, vore de likväl öfvertygade, att vid nästa riksdag, sedan upplysningen i detta ämne hunnit mera sprida sig och man hunnit öfvertyga sig om möjligheten af en sådan förändring, de skulle af sina committenter erhålla speciella uppdrag alt rösta för denna förändring.
Jag tror således, att det. vore väl, om vi kunde bereda ett sådant förslag, hvarigenom de elementer, sora Gr. v. Fersen afsett, kunde inpassas i BondeSt., och hvaraf följderna säkert skulle blifva helt andra än de, till hvilka Hr v.
Hartmansdorff sökt leda sig i consequens af hans envisa och, efter min tanke, fåkunniga motstånd emot alla reformer.
Jag anhåller om Hr Gr, o. Landtmts propos. på Gr, v.
Fersens förslag.
I anledning af den gemensamma tanke, jag tagit mig friheten föreslå, hafva åtskilliga anmärkningar blifvit gjorda, sedan jag sist hade ordet.
Man har velat fästa uppmärksamhet derpå, att det icke vore grannlaga af R. o. Ad. att fatta ett beslut, som vore i strid med ett annat Stånds interesse, och att detta Stånd redan
Vid flera riksdagar visat stor liberalitet, då det bland sig upptagit flera ledamöter.
I detta afseende får jag erinra, att ifrågavar, förslag ingalunda innehåller, att BondeSt, * Den 16 Octolier e. m. 29 Mand sig må upptaga flera ledamöter, utan endast upphäfvande af de riksdagsmanna-qualificationer, som bero af de åtskilliga hemmansnaturerna.
Då det är sjelfva jorden, sorn qualificerar till representation, synes det mig principenligt, att icke det ena jordstycket må lemna större rättighet alt deltaga i Nationalrepresentationen, än det andra.
Den värde ledamot, som egentligen fästat uppmärksamhet på hvad grannlagenheten i detta fall skulle fordra, nämnde, att alla fastighetsägare borde vara representerade
Jag får tillägga, att de borde vara berättigade såväl att välja som alt väljas till representanter, och med detta tillägg tror jag, att denna ledamot och jag kunna vara ense oin det förslag till gemensam tanka, sorn jag framställt.
Men för att beriktiga några begrepp torde jag få till besvarande upptaga åtskilliga af Hr v.
Hartmansdorff gjorda anmärkningar.
Ilan har presupponerat, att 0111 detta förslag skulle vinna den' grundlagsenliga behandling, som jag önskat, skulle resultatet deraf blifva, att löst folk, extra länsmän, brännvinsadvocater rn. fl. vunne inträde i BondeSt.
Hartmansdorff har likväl sedermera sagt, att detta Stånd utmärkt sig genom sin sans och sitt lugna omdöme.
Jag inser icke, hvarföre detta Stånd, dä det vid riksdagarna utmärker sig genom sans och lugnt omdöme, icke jemväl hemma vid val af representanter skulle utmärka sig lika så fördelaktigt.
För öfrigt tror jag, att, då man granskar förhållandet på närmare håll, man skall finna, att i fråga om municipala befattningar detta Stånd icke gör stort afseende på, att ett sådant uppdrag lemnäs åt någon af den class, inom hvilken, enligt grundlagen, dess ombud vid riksdagarna skola utses, utan att allmogen ofta med mycket förtroende åt personer, som tillhöra andra samhäilsclasser, uppdraga att föra dess talan.
När allmogen sålunda i fråga om enskilda angelägenheter leinnar sitt förtroende åt personer utom dess egen class, ser jag icke, hvarföre sådant ej kunde ske i afseende på allmänna angelägenheter, isynnerhet då dessa fordra en vidsträcktare blick och större upplysning, än hos allmogen kan påräknas.
När personer, som icke äga nödiga insigter, komma till riksdagarna och skola behandla vidlyftiga mål, som fordra mycken eftertanka och djupa kunskaper, må det icke förundra någon, om de söka upplysningar äfven från främmande håll.
Jag frågar då, om det ej vore fördelaktigare för detta Stånd, att det inom sig ägde personer, till hvilka Ståndet kunde sätta fullt förlitande och med hvilka det kunde rådföra sig, än att nödgas hemta råd från personer, som icke inför allmänna opinionen blifva ansvariga för de missledande uppgifter, de kunna lemna.
Detta har varit orsaken, hvarföre jag hyllat den nu framställda åsigten om förändring af i5 § Biksd.Ordn.
Jag tror, att den icke skulle stå i strid med BondeStts interesse, utan vore en 3o Den 16 Octobcre. m. förbättring af representationen i detta Stånd, eluira dess försvarare klandrat och sökt kasta skugga på förslaget.
Hr 7.efre'n:
I det förslag, jag redan för ett par dagar sedan uppläste, yttrade jag mig emot den sats, att representationsförändring borde ske genom inflickningar och lappningar på de gamla Ståndens representation.
Jag anser deni derigenom blifva sämre.
Jag tror det vara bäst, att vårt fäderneslands Heloter, de orepresenterade ståndspersonerna, ehuru ägare af en betydlig del af Sveriges jord och hus i städerna, stå tills vidare utom Representationen, såsom ett föremål för uppmärksamhet och commiseration, efter man ej vill göra dera rättvisa.
Jag kan således icke annat än instämma i hvad Hr Cederschjöld sagt om lämpligheten att i denna fråga inskränka sig till hvad Utsk. föreslagit, hvilket jag tillstyrker.
Detta har jag velat yttra i sjelfva saken; men hvad formfrågan vidkommer, lärer Frih.
Cederström ännu vara mig skyldig att visa den bokstaf i grundlagen, som föreskrifver, att man ej får till gemensam tanke föreslå annat än redactionsförändringar.
Hr Frih. torde få något svårt att hitta på denna föreskrift, och jag undrar ej derpå; ty den finnes ej.
Jag anhåller blott alt, i anledn. af Hr Dalmans yttrande, få göra en anmärkning.
Han sade, att för dem, som önska reformer, vore det af vigt alt i BondeSt. inpassa ett element, som kunde föranleda förändringar.
Detta är ganska consequent, ty om man vill åstadkomma jäsning, der lugn förut är rådande, skall man inkasta orolighetsfrön; men jag, som önskar lugnets bibehållande, afstyrker ifrågavar. jäsningsämnens inkastande i BondeSt.
Den erfarenhet, att Frih.
Cederström ej vill inlåta sig i svar på Hr Lefre'ns uppmaning, lemnar en anledn. för mig, som inslämt i Frih.
Cederströms protest, att, om Hr Lefre'n vill tillåta det, betala den fordran han tror sig hos Frih. Cederström äga.
Jag tror ej, att Hr Lefre'n bestrider den grundsats, att emellan alla grundlagens bud måste förutsättas en öfverensstämmelse; men denna öfverensstämmelse blefve bruten, om man skulle antaga, att ehuru grundlagen uttryckligen förbjuder all annan väg till grundlagsförändring, än den att vända sig med sitt förslag till Constit.Ufsk., som derefter antingen återlemna!- detsamma till motionären, då det ej aflJtsk. godkännes, eller också dermed ingår till R.
St., då Utsk. gillar detsamma, vore dock en annan väg öppen lemnad, på hvilken man medelst anmärkningar kunde trampa detta grundlagens stadgande under fotterna.
Man skulle genom ett sådant antagande bryta sönder en grundlag, hvari förbehåll blifvit gjordt, att den endast på förstnämnda sätt skall kunna bry - Den iG Octobcr e. m. 3i tas.
Om jag rätt uttrvckt mig, liar jag betalat Frill.
Cederströms skuld till Hr Lefre'n.
Jag har blott begärt ordet för att hos Hr Gr. o. Landtm, anhålla att, på det vi icke måtte åter kasta oss in uti ändlösa strider öfver ettämne, deri Hr Gr. o. Landtm, redan gifvit sin mening tillkänna, Hr Gr. o. Landtm, täcktes, med den rätt honom tillkommer, aL klippa discussionen hvarje gång vi inkomma på denna fråga oell öfverlemna åt hvar och en, sorn med Hr Gr. o. Landtnäs förklarande ej är nöjd, att deremot endast göra sin reservation.
Jag ser icke, hvartill det skall tjena, att oupphörligt käbbla om ett och samma ämne.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, lillkännagifvit sin mening, återstår för dem, som äro af annan tanke, endast att reservera sig.
Jag har begärt ordet blott för att till Frih.
Ehrenborgh sjelf öfverlemna, om ordet käbbla här är användbart.
I fall han så anser det, tror jag det böra användas emot honom ; ty det är Frih. Ehrenborgh , som käbblar, och icke jag.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, 0111 R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F. godkänna Constit.Utsk:s förslag till förändrad redaction af i5 § Riksd.Ordn.
Riopades starka ja, blandade med nej. II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han funnit ja öfvervägande vid svaret på den sednast framställda propostn.
Jag skall begära votering för min mening, isynnerhet sedan Hr Gr. o. Landtm, tillkännagifvit, huru Hr Gr. o. Landtm, uppfattat svaret ä den framställda propos:n; men mig synes, att då anmärkningar blifvit gjorda emot Utsk:s betänk., hade framställning först bort ske, huruvida Ståndet instämde i de gjorda anmärkningarna, ty grundlagen innehåller: ”Göras i R.
St:s plena icke några anmärkningar emot Constil.Utsk:s yttrande, livile detsamma;” hvaraf följer, att de gjorda anmärkningarna först böra pröfva s, och att således betänk, bör blifva hvilande, icke genom detsammas godkännande, utan genom afslag å de anmärkningar, som blifvit framställda. H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarade, det han ej kunde finna annat, än att, då R. o. Ad:s pluralitet godkänt förslaget till behandling efter 56 § Reg.F., hade samma pluralitet i och med detsamma förklarat sig icke instämma uti den af Gr. von Fersen gjorda anmärkning.
Hr Dalman: Då Gr. v.
Fersen åtnöjt sig med en reservation, anser jag det icke vara naig tillständigt att be - 3i Den 16 October c. m. svära med en votering i detta ämne, utan får jag, jemte det jag instämmer i Gr. v. Feriens anmärkning emot den ordning, i hvilken propos. nu blifvit af flr Gr. o. Landtm, framställd, vördsamt reservera mig emot R. o. Ad:s nu fattade beslut, med tillägg, att jag hade önskat, det R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke förklarat, hvad Gr. v.
Fersen föreslagit.
19 5 sista perioden.