Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Möjligtvis hade äfven detta Taxeringssätt till följd, att mången, som det första året ordentligt uppgaf sin inkomst, men sedan jernfördeden Bevillningsafgift, som honora i anledning deraf påfördes, med sin Grannes, som genom uppgörandet af annan räkning kommit vida lindrigare derifrån, deraf föranleddes, att äfven uppsöka grunder för en sådan beräkning, som nedfällde hans andel i likhet med de andres; och sålunda i strid emellan tvänne alldeles motsatta ämnen, sjelf började en arbitrage, som Taxeringsmännen sedermera fortsatte. jag vill ej uppehålla Ridderskapet, Och Adeln med upprepande af flere dylike omständigheter:
Allt nog, att olägenheterne kändes lifligen, då vid 1812 års Riksdag man sökte finna botemedel deremot.
Må hända att vid detta tillfälle, Som vid flera andra, man icke bade tillräckligt rådrum att pröfva , huruvida det man ville sätta i stället tillräckligen friades från andra olägenheter; men säkert var det icke bågon rättsgrund man villa rubba» v
Så, som olägenheterne hade sig företett, uppsöktes ock rätteiserne.
Således i första rummet, lör att tillvägabringa säkerhet i beräkningen, skulle nu tor Egendom skattas, utan afseende på Innehafvarens personliga ställning; Den 24 Martil, f. t». 389 T'C[V'den om den Bevillningfandel , rom den skuldsatte.
Egendormhafvarens Creditorer bo.da erlägga, hänsköts till dem enskildt
Slaten höll sig 1 första rummet till den synbara fö mogen heten , emedan dun kur de efter b* stämda grunder mätas, och sålunda äfven till sin andel i beskattning, genom iörtatioing , tydligen u.tföras»t' - * A i &
Men ingalunda förklarades dervid , att Capitalisten icke skulle erlägga sin andel.
Tvärt-i om biet ju tydeligen föreskrifvit, att äfven hail skulle belala efter enahanda grund , eller 5 procent af sin Revenu.
Om emedlertid detta i verkställigheten icke äger rum, så, långt ifrån att vara ett uttryck af Lagen, är det ett ingrepp deremot, som åter till den lätta möjligheten af sin utöfi» ning beror af helt andra omständigheter.
Så snart förhållandet emellan Penningeägande och Lånbehöfvande återkommit till stadgad ordning, blir deraf en följd, att Capitaler icke kunna placeras på andra än lagliga villkor, som äro 6 procents Ränta med af Bevillning.
Ränta gifves för öfrigt nästan aldrig utan i sammanhang med och såsom en följd af ett vacklande myntväsende, derigenom penningen vanligen fått erlägga en drygare Bevillning, än dc-n, som Capitalisten kunnat påtruga sin Debitor att gälda. 39» Den 24 Martti) f m.
På nu emedlertid detta är det hufvudsak* li.:a^ta, som emot de senare B-Vibnings grundérne kan invändas; hemställer jag vördsamt, huruvida den säkerhet man äger genom erfarenhetens vitsord om den nu gällande Bevillliings-stadgans tillämpelighet, äter bör uppoffras .för något, som antingen ännu icke blifvit piöl'vadr, eder ock bevisligen haft än större olägenheter än denna.
Troligen skall ingen ting i denna väg leda så omedelbarligen till möjligaste fullkomlighet, som att uthålla med samina grunder, och låta dem efterhand fasin rättelse:
Och på dessa skäl tillstyrker jag för min del vördsammast att BevillningsLbskottets Fötslag i denna d“l må vinna Högloflige Ridderskapets och Adelns bifall.
Herr Skjöldebrand, Pehr Eric: Friherre Wircén har så väl och fullständigt utredt hvad jag ämnade anföra, att jag helt och hållit med honom mig förenar, och har dervid föga att tillägga; ty ehuru vacker principen i 1810 års grunder synes vara, att önska lika träffa hvarje Medborgare i ett land, vid utgörande af Den 24 Martti, /.
IB. 391 Bevillning, möter den i verkställigheten oberäknelige svårigheter, och den Capitalist, sorn nu ej är nog r dl i g och rättvis att ti ilata sia Gäldenär, vid Ränteliqvidtn , afdraga Bevillning*-procenten , utfinner lika lätt andra utvägar att undanhålla Staten den s mma.
Capita listen bbr således alltid svår att träffa, och om man frängir den principen, att synbar förmögenhet hör till Staten skatta, med rättighet för den skuldsatte ägaren att godtgöra sig vid sin Räntefiqvid , skulle lätteligen Staten kunna gå miste 0111 dess högst nödige och påräknade Inkomster, och att tillåta en Jordägare, blott på egen uppgift om summariska beloppet af dess skuld, att undandraga sig Bevillning af dess Egendom skulle vara nästan detsamma, som om, i händelse af Bevillning på öfverflöd, man tillät dem, som borde betala för en dyrbar vagn, befria sig derifrån, för det han vore skyldig InköpsSumman.
Då jag anmälte mig att i detta ämne framställa mina tankar, hade Friherre Wirsén ännu icke yttrat sig, men sedan han nu på et.:, efter min öfvertygelse, så grundligt sätt ådagalagt fördelarne af de gällande Beviiiningsgiunder* 39* Den 24 Marttit fi. m. ue, Framför de i Utskottets Betänkande som alternativ föreslagne, dristar jag ej upptaga Högloflige Ridderskapets och Adelns tid med upprepande af meningar, åt hvilka Friherre Wirsén n dan lyckats att gifva en fullkomlig utveckling; jag finner således i denna del lör tn»g icke annat öfrigt, än att förena mig med hvad Friherre Wirsén anfört.
Dt t torde likväl benäget tillåtas mig att föra uppmärksamheten till ett ämne, som, ehuru säkerligen af många uppfaitadt, af ingen blifvit anmärkt.
Statjceconom är ense om en sådan tanka.
Grunden till all Lånesökning ligger troligen i beräkningen, att genom Lånebiträdet vinna fördelar, som det förutan icke kunnat ernås , och jag vet således ej om det kan före. nas med billighet att behandla Långifvaren med den stränghet, som ofta sker uti de oblida liknelser och omdömen, jag bär hört honom underkasta--; äivensom genom den Stämning, att om möjiigt på honom hvalfva all Låntagarens börda.
En noga pröfning, som förberedande Jtgärd och möjligaste rättvisa i beslut, är Lagstittande Magiens åliggande, och jag tviflar ej att dt n, som med oväld vill eftersinna d-. n på kallade Capitalistens belägenhet, skall medgifva jemnvigten emellan hot om och Fastighets_ägaien, Producenten eller Näringsidkaren Den 24 Martii, f. m. 393 i allmänhet, vara i ett högst ofördelagtigt förhållande i anseende till den föistnämnda.
Husägaren, sorn för Capi’a!istens p nningar köpt ett Hus, ökar Hyrorna, och skaffar sig såmedelst osland'adt en hegre
Ränta än den lagliga Penn ngeKäntan Då genom Myntförsämring hände , a't hela Statsskulden blifvit lagd på Caphalisten, har Näringsidkaren alltid , till någon del åtminstone, kunnat gora sig skadeslös genom förhöjning å priset på sin vara , och då med etf ord frihet att draga största nytta och vinst existerar för all annan Egendom , än penningen , som är bunden till laglig
Capifalisterne i detta Landet torde till det mästa bestå af åldrige, afskedade Tjenstemän, hvilka för 10 år sedan kunde lefva sorgfritt af sin 6 pro. cents Ränta , men som nu , med en genom Myntförsämringen åtföljande stegring i Hushyror och Varuvärden af alla slag, äro bragte till armod ; månne dessa icke äro berättigade att vederfaras åtminstone den rättvisa, att icke alldeles glömmas i beräkningen ; då allt behjertande och all den Lagstiftande Magtens kraftyttring tyckas blott påkallas till bje'p för den Gäidskyldige, som likväl icke ger rågot grundadt anspråk å företräde för den Långitvande?
Stöde det Capitalisten fritt, att, utan band af Lagen , göra sitt Capital så frugtbärande , som omständigheterna medgåfve , så vöre förhållandet annorlunda , och han skulle 394 Den 2 4 Martil, f. m. cj kunna undgå den tunga man nästan allmänt nu anser honom afskudda sig, ehuru jag upprigtigt bekänner min tanka vara, att han kann* barare än någon annan drabbas.
Sluteligen får jag förena mig med hvad Herr (i e'vc Mörner yttrat, rörande Bevill» nings-grundarne, och då han i egenskap af Landshöldinge ägt tillfälle att vinna fullkomlig erfarenhet om fördelar och olägenheter af de nu under discussion varande Aiternstiver , kan jag, för mm del, icke undgå att rygga mig vid dess tankar uti ämnet, och j g dess. utom hy ser d m tron , att de gr nr aste och för ögat mäst billiga principer ej sällan fatt vidkännas ett, å erfarenhet och mänmsko-kännedom grundadt domslut, att icke kunna verkställas. |ag lörenar mig äfven med hvad Herr af Brinckman yttrat, och kan ej annat än gilla Utskottets Betänkande, i hvilket afseende jag anhåller om proposition.
Ehuru jag icke vill ingå i något svar å hvad Grel ve von Schwerin i anledning af min förut tillkännagifna förundran , för en stund sedan anfört, torde jag dock få förklara, att när yttrande rätten härstädes är fri, man älven måste kunna anmäla sin förundran öfver sådana framställningar, hvilka dertill föranleda.
Den 2 4 Martil f f. ttf. 395 derå kunde äga rum ; hvilken upplysning Landshofdingarne blott borde tillkä* nagifva åt pröfnirgsComitéerne, sorn sedermera ägde obehindrad frihet., art densamma antingen begagna eller icke.
Denna åtgärd, långt iirån att vara stridande mot Grundiagarne, kan jag icke finna på minsta sätt vara klandervärd, destom ndre, som jag sä ofta hört klagas deröfver, att Regeringen icke meddelar fullständiga upp'lysningar.
Herr af Brinckman : jag begärde ordet för att här framställa min redan i Bevillningsutskottet yttrade tanka, att Capitalisterne , lånctt ifrån att skada, fast hellre äto nyttige för ett Land ; men finner detta ämne af Herr Friherre Anckarsvärd så fullständigt utveckladt, att jag endast bör tillägga, det jag for min del känner manga aktningsvärda Fördringsägare, och tror att de i allmänhet böra så bedömmas, intilldess mots,attsen blifvit ådagalagd.
Hvilket för Gäfdenärer, efter nu varande Författning, alldeles icke är omöjligt att tillvägabringa.
Att tidens nuvarande skick, långt ifrån att aflägsna, fast hellre påkallar ett nytt Beskattnings-sätt, har jag svårt att finna j helt olika är det åtminstone mot 1810.
Då utströmmade Penningar ifrån Banquen öfver hela Riket, nu indragas de ifrån allmänna Rörelsen.
Då var vinsten af föregående årens lyckliga Handels - conjunctur med England ännu i behåll, och så mycket Ptnningstr, som efter .den 396
Den 2 4 Martti, f. m.
Den 24 Martil, J. m. 397 tiden icke nedlagda på Fastigheter å Landet och i Siäderne Då hade Landet erhållit tvänne års förmånligtjfkördar , med full tillgång af egen Spannmål, oc(i,örn vid sådana oms än‘theter den antagna Bevillnings - mcthoden : ve kunde bära sig, så är väl ingen fördel, deraf ati vänta , i ett nästan alldeles motsatt förhållande.
Det är sagdt, att den B villning, sorn nu utgår, trycker den jordbrukande Menigheten.
Men den erfarenhet jag äger, gifver mi.v; mycken ankdning att 1 vifla derpå , åtminstone an* ser jag icke allmänna öfve 11 yg< isto hos nitra än »47,000 boiaste
Bönder fullkomligt tillkännagifven genpm några al sextio röster emot några af fyratio, innom deras Stand, utan är,., tvärtom af den öfvertygelse, att Allmogen häruti, sorn i mycket annat, önskar att undvika täta ombyten.
Herr Påhlman, Otto Fredric :
Under den tid af flera är jag varit Taxeringsman i Stockholm , då 18lo års
Bevillningsförordning lände till efterrättelse , hade jag iner än ofta tillfälle eri fara, huru TaxeringsComitéen knappt någon dag kunde vara förvissad att hafva handlat rättvist, huru ali pröfning endast berodde på godtycko och afgjordes genom voteringar, samt Ihuru svårt, om icke omöjligt, det var, att berörde Förordnings-grunder alltid kunna tillämpa.
Dessa grunder äro uppgjorde efter vack. ra Principer, häintade ur Böcker, nicn icke ■ lämpade efter vår tids människor, hos hvilka nu mera Spartanernes fullkomlighet icke finnes.
Nämnde Författning åstadicommer, enligt min öfvertygelse, hat, afvund och misstroende Medborgare emellan, samt skall i längden göra dem mer och mer omoraliska.
Det synes mig vara ganska naturligt, att Egendomslnnehafvare sedermera sjelfve liqvidera med sina Fordringsägare bäst de behaga , och om derigenom en och annan Egendom skulle förflyttas i sjelfägande personers händer, så tror jag icke att sådant vore menligt för Staten.
Den olägenhet5, som af BcvillningsSystemet elter synbar förmögenhet förmenas uppkomma, är af vida mindre vigt, än den våda, hvaruti Staten, enligt BevillningsSystemet efter behållen Inko mst, lätteligen kunde försättas, dymedelst att Staten icketill fullo erhåller de Inkomster hvilka till bestridande af oundgängelige behof och utgifter äro påräknade. 398 Din 24 Martil, f m.
I anledning af den sista värda Talarens yttrande , att 1810 års Be VillningsSysteme Skulle åstadkomma hat och afvand, saint göra Medborgare mera omoralisk», får jag etindra att samma Systeme redan en längre tid varit antaget i England, utan att hat och afvund där försports mera än i Sverige, eller Innevånarne där blifvit mera omoraliska.
Man har ansett det vara obehagligt att Taxeringsmännen skal* le få bedomina Medborgares uppgifter i afseende å deras behåline Inkomst.
Mången b ottar ej så mycket sitt för* mögenhets tillstånd genom uppgiften af sina löna årets Inkomster, som af sin synbara Egen* doms värde- Man har yttrat, att de uti 1810 års Systeme föreskrifne edgångar voro iarlige, men uti Herr von Törnes Förslag är.o dylika edgångar icke föreslagne och de äro icke heller oumbärlige Skillnaden emellan ön Menedare och en försnillare af Kronans rätt är icke så betydlig.
Jag vill gerna tro, att nuvarande BevillningsSysteme är lättare i verkställigheten, ty en Utländsk Fiende, sorn ej har tid närmare granska hvars och ens b hållna Inkomst eller förmögenhet, föijer alldeles enahanda grunder, då han uti ett eröiradt Land brandskattar.
Hufvuffrågan är nu icke att åtkomma Capitalisternc, utan endast att befria de Gäldskyldige från Bevillning, för hvad de
Den 24 Martil, /. m. 399 reTkeligén icke äga.
Åtminstone synes mig att man borde från sin synbara förmögenhet få afdraga de skulder, hvilka äro vederbörligen intecknade och om hvilkas verklighet någon tvifvel således icke kan ä^a ruin.
Af alia desJ sa förenade anledningar iåj jag för min del anhålla om proposition till antagande af Herr. von Törnes Beviilaings-grunder* Grefve Kalli nif, Pehr, hemställde, om icke, enär det syntes redan vara tillräckligt ta-, ladtiämnet, Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes framställa Proposition.
Då några härvid yrkade på Proposition, tillkärfnagaf Herr Grefven och Lar.dtMarskalken, det flere Ledamöter, hvilka anmält sig att tala, dertill ännu icke haft tillfälle, samt uppropade : Friherre Fock, Berndt Wilhelm^ sorn uppläste följande:
Vid fråga afsa grannlaga beskaffenhet, som en förändring uti ett Bevillnin s .ysteme, vågar jag , med den kännedom och erf. renhet 5 år lemna! mig, yttra mina tankar.
Efrer 1S12 och 1815 års Bevillnings-principe, har erfarenheten visat, att den af Riksens Högloflige Ständer samma år nödig befundna Summa icke ali nast utgått, utan äfven klanderlöst af hvarje Skattskyldig blifvit erlagd.
Deremot bbr det, efter min öfvertygelse 9 overkställbar! att tax ra osynlig förmögenhet, och följden blefve säkerligen den, 4oo Den 24 Martii, f. m. att den anslagna BevillningsSumman ickeutgeck och att Statsverket saknade påräknade tillgångar, hvaraf Riksens Ständers å nyo sammankallande skulle blifva en följd.
Starka rop om Proposition hördes nu åter , då Friherre Boye, som emedlertid blifvit af Herr Grefven och LandtMarskalken uppropad , yttrade:
Den 24 Martiij f. ni. antågande af det i tredje puncten föreslägöii ändra Alternativ» Ropades Jd ocfi Neji Grefve Sperisj Cahl Wisiaf, bekärdé väfling och anholt att än la gander af Herr Stall* ihästaren von Törnes uppgjofde BevillningsFörslag matte liti CöntraProposnidneri innefattas, !
Vid den CöritfaPrd-» pösition t sorn kommet att uppställas, lärer def blifva nödigt att BevillniiigsUtskötiet uppdrages Utarbeta Beviliningens fördelning, efter de grunder dertill, sorn Herr* von Törhé uppgifvit:
I an* hat fall kunde möjligtvis en enskild Mari.f Förslag i utan fördgångert granskning af Utskott $ antagas såsom Riksens Ständers beslut och omedelbarligen förvandlas till BevillningsStadga.
Herr Munck af Édienéchold: Herr Grefa ylin och Landtmarskalk 4 har framställt till Ridderskäpets Öch Adelns bifall Utskottets Betänkande, tillika med det i tredje puncten föfeslagna andra Altern-dlv.
Jag får härvid erinra , att första Propos.tiönen måste blifva bifall till Betänkandet i bela sm Viddj nied undantag af de två Alternativa, Öch Cohtrapropositiöneti antägändet af d« if Hr Stallmästaren v ari lorrie löreslagné grundet.
Bi fal fes F-tänkandet, så måste serskildt Proposition gör- s pS AlternatiVerne , då /^Proposition n blir bifall Ridd. 0. Ad.
Proh IV.
B» It Afd- 513 5a.
Den 24 Martil, /. m. och AT<?y'Propositionen bifall till andra Alternativet.
I anledning af Herr af Brinckmans nyss gjorda Anmärkning, torde jag få erinra , att då Betänkandet nu för andra gången är hos Ridderskapet och Adeln linder pröfning, Ståndet äger fullkomlig rätt att antaga Herr von Törnes Förslag.
Enligt den, har Ståndet ovilkorlig rätt att förkasta hvarje Utskotts Betänkande ; och dermed vidtager också dess rätt att antaga hvilket annat Förslag, som Ståndet i sin egen vishet finner för godt.
Den 24 Martil, /. mi' 403 frågan är afgjord, om hvilka grunder böra ärt.’ tagas; då, men icke förr, remitteras grunder-' ne till Utskottet, att derefter föreslå BevillningsFörordningen; men af allt detta följer, att vi alldeles icke behöfva höra Utskottet, öfver hvil-; ka andra grnnder än dess afgifna’ vi vilja antaga; och voteringen torde då icke böra af en sådan formalitet upptagas.
Jag vill ingalund* hafva på min räkning att hafva sökt tillställa vådliga prejudicat för framtiden, eller någonsin kan vidkännas en sådan beskyllning.
Tvärt-J om tror jsg mig noga hafva iakttagit 71. §> RegeringsFormen och 31. §.
Riksdagsordningen, hvilka jag anhåller må uppläsas, och sorn båda på det mäst tydiiga sätt, bestämma Bevillningsutskottets ytterligare åtgärd, i händelse des* först uppgifne Bevillnings - grunder af Riksens Höglofl.
Jag får atl4 hålla att ContraProposition må innefatta bifall till de af Herr von Törne uppgifne Bevillning*.? grunder, hvilka derefter komma att till Be-; villningsUtskottet öfverlemnas i afseende på utarbetande af ett nytt Förslag.
Jag ber ätt till min forell' stund sedan gjorde begäran få tillägga, att, då nu blott frågan är om grunderne till Bevills 404.
Den 24 Martil , f. m. ningsFörordningen, det torde vara tydligt, atf detaillerne af Herr von Törnes förslag ej nu antagas, utan att åt
Bevillningsutskottet öfverlemnas att alla detailler föreslåi Friherre Cederström:
De uppå Herr af Brinckmans anhållan uppläste innefatta tydligen sättet, huru RiksStåndens beslut rörande grunderne för Bevillningen skola kuntia örin* gas till enhet i men sättet på hvilket hvarje
Af denna anled* ning förenar jag mig med de Ledamöter, hvilka yrkat att i Contrapropositionert måtte intagas bifall af Herr von Törnes Förslagi Friherre af letterstedt, Gustaf: jag får endast hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln skulle anse nödigt, att innan Herr vört Törnes vid sista Riksdag författade förslag antages, det samma varder uppläst, hellst det synes mig vådligt besluta om en sak, hvaruti man icke äger fullkomlig kännedom.
I den anmärkning Herr Friherre Wetterstedt gjort instämmer jag alldeles; och hemställer derföre, om icke Herr Von Törnes Förslag må uppläsas; ehuru det* Såsom längesedan tryckt, och dessa dagar befinteligt Uti Riddarbo-CancellietS Läserum, tori de va>a af de flesta bekant.
Det var endast emot dess remitterande till Bevillningsutskott let* som jag talade* Den 24 Martti, /. m. Friherre
Då den af Aerö värde Ledamöter yrkade ContraProposition tyc<S kes förutsätta, att Herr von Törnes grunder äro kända , anser jag för min dej någon upp^ läsning deraf nu icke vara nödig.
Jag har det? öfvertygelse , att de af Ridderskapet och A* deln, hvilka antaga Herr von Törnes Beviliflings-grunder, redan tilli äc k i igen känna dem.
Den, som bifaller Bevillningsutskottets Betänkande angående Bevillnings-grunderna, mecf pndantag af båda Alternativerna i tredje punkten, hvilka serskilt komma att afgöras, skrifver Ja Pen det ej vill, skrifver Nej, Vinner Nej, komma de af Herr von Tor-' ne vid sista Riksdag uppgjorda grunder, att antagas och Bevillningsutskottet att derefter utarbeta ett nytt Förslag.
Efter uppläsningen af 53. §. i Riksdagsordningen och 43- i Riddarhus-Ordningen, börjades voteringen klockan tre qvart till tre eftermiddagen , och fortsattes sedermera, hvarunder Herr Grefven och LandtMarskalkett 406
Den 24 Martii, f. m. öfverlemnade Klubban tili Grefve Lewenhaupt, Gustaf, och bortgeck.
Sedan Herr Grefven och LandtMarskalken återkommit, samt Voteringen blifvit fulländad, befunnos, efter det en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, rösterne hafva ut; fallit, som följer Ja 136.
' Nej 42.
I följd hvaraf Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Bevillningsutskottets ifrågavarande Betänkande blifvit af Riddergkapet och Adeln bifallit , med undantag af de i tredje puncten framställda tvänne Alternativer, hvilka serskilt komrae att afgöras.
Plenum slutades klockan tre qvart till fena eftermiddagen.
Den 24 Martil, e. ni.
Herrar Silfversparre, Aron Isaac, af Sil-, lön, C.
IV. och Silfverstolpe, J. D., anmälte till Protocoliet deras Reservationer emot Ridderskapets och Adelns i Förmiddagslleno, röran-t de Beviilnings-grunderne, fattade beslut, Företogs till pröfning den återstående de^ len af Bevillningsutskottets Utlåtande, angående Beviilnings-grunderne , eller de i tredje puncten framställda tvänne Alternativer, antingen den föreslagna Öfverflöds-afgiiten borde utgå genom Taxering af vissa Ötverflöds-, articlar, och derest den erforderliga Summan icke kunde på sådant sätt erhållas', jemväl en Fyllnads - afgift skulle utgöras till ersättning för LandtTullarne; eller ock den föreslagna Consumtions • afgiften för Öfverflödsvaror och F'yllnads-afgift för Landttulls-ersättningen borde sammanlagdt utgöras med vissa Skillingar för hvarje Riksdaler, som efter andra Artikeln för Rörelse, m. m. utgå.
Dä BevillningS; Utskottet uti dess Förslag till Bevillnings grun* dcrne^hemställde, att en Beskattning på vitt Pni 24 Mardi , e. fy. 5a Öfverflödsvaror i en serskild artikel borde iflpefattas, och först i den händelse fulla b loppet pj kunde derigenom erhålj.is , den förutvarande Jfyllnads-artikeln bibehållas, gjordes detemof innom Väboflige BorgareStåndet oen Anmärkpina, att Taxstionen på Öfverflöd borde ingå i Fyllnads afgihen, Qrh densamma i förhållande dertill öbas 3 och då denna Anmärkning skulle b -sv^ras, uppstod innom ReyillningsUt* skottet den skiijagtighet , sorn föranledde de framställda Alternafiverna hvaraf, efter anställd omröstning, Ledamöterre af Högloflig?
Ridjeisknpet och Adeln med Hedervärda Bondestånd *1 antpgo det första, men Högvördig?
Preste Ståndet och Väl)ofl.
BorgareStåndet det senare ; och då de lprra. elter min fullkomliga öfvertygelse , äga ett, afgjordt företräd? både i afseende på billighet pch jemn fördelning af Statens bördor , tillstyrker jag vördr sammeligen att det måtte vinna Hogloflige jlidderskapets och Adelns bifall.
Herr Uggla, Goran Gustaf, förenade sig med Herr af Biinckmaq.
Herr Silf ver st olivi, (lustaf Abraham:
Viff valet af hvilketdera Alternativ, som bäst uppfyller ändamålet, nemligen att Staten må vara säker
Qm erhållande af dess påräknade Inkomst, tror jag, dä al! Beskattning på Öfverflöd är osäker pch förenad tped ptångfalldiga svårigheter, det senare Alternativet vara bättre än det förra, och får således hemställa, om fcke det senare Alternativet må af Rodderska|>St pch Adeln antagas. f)(fl 24 Martii t e, m. Grefve Spens, Cart Gustaf; Jag anhåller 3tt fa underställa hvad det är för slags öfverflöd , sorn genom det senare Alternativet träffas?
Mig synes endast det första Alternativet vara enligt med Svenska Språket, sarpt den åtgärd ganska orimlig, att ., under namn af Öfverflödaafgift, påbjuda en Skatt, sorn fördelas efter en metbode, rakt stridande emot den, som begreppet om Öfverflöd* afgift innehåller.
Jag ^nhåUer således om Herr Grefvens och Landt.
Marskalkens Proposition på första Alternativet.
Andra Alternativet är icke någon ÖfverflödsSkatt utan en så kallad Article Additionel på Förmögenhets-afgiften , sotp likaså gerna kunde inbegripas directe under andra Artikeln.
Om , sorn jag föreställer mig, Utskottets mening med första AlteFn;!*ivet är att Uppföra afgiften , antingen på sjelfva varan, sorn conspmeras , hvilket är det bästa då det k n ske, eller åtminstone på de Personer, som d<n consumera, med befrielse för dem, sorn deraf icke göra bruk; så är det eo Skatt, som billigtvis kan bära namn af Öfverflödsafgift ; och derföre tillstyrker jag äfven för min del yördsamt att första Alternativet må antagas.