Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vill äfven derföre, att det skall finnas en urkund, hvarigenom man kan vederlägga, hvad som orätt blifvit anfördt, intill dess förmågan att referera kommer så långt som i de länder, bär blifvit citerade.
Den io Febr u ar ii f. m.
Vidare har Hr Cederschjöld visat, att, med iakttagande af en uppgifven besparingsmethod, skillnaden i kostnaden för tryckningen af förra Riksdagens protocoll in extenso och i sammandrag skulle utgöra endast 3,ooo R:dr.
Vid ett sådant förhållande kan jag ej anse den ringa kostnadsbesparingen vara af något slags vigt för meningen att i Iryckningen sammandraga protocollen; hvaremot jag önskar, att så stor besparing som möjligt måtte beredas vid protocollens tryckning i utförlighet.
En Talare har mycket förifrat sig deröfver, att man här vågat åberopa folkets rätt.
Vår och folkets rätt, mine Herrar! måste vara densamma.
I samma stund, som man nämner vår rätt, i samma ögonblick har man äfven tagit folkets rätt i anspråk.
Denna rätt är heligare, än man från vissa håll gör sig reda för; och jag tror, att folkets lycka och väl bäst vårdas just derigenom, att man alltid iakttager och vårdar dess rätt.
Till dessa anmärkningar har jag funnit mig föranlåten af hvad som förekommit under discussionen.
I hufvudsaken anhåller jag om proposition till afslag å Grundlagsförändringsföitslaget.
Öfverläggningen har gått från sitt egentliga mål genom framställning och bestridanden af särskilda förslag, huru man skall inrätta protocollens tryckning och hvilka åtgärder böra vidtagas, ifall man omsider stannar i beslutet, att denna tryckning skall ske i justeradt sammandrag.
Men detta beslut borde vara gifvet, innan man tvistar om verkställigheten; ty om blott ett Stånd säger nej till hufvudfrågans antagande, så hafva alla våra föregående öfverläggningar om detaillerna hållits förgäfves.
Häremot invändes måhända, att innan man beslutar i hufvudsaken, bör man besinna följderna och taga i beräkning, hvilka försigtighetsmått som äro nödiga och verkställbara.
Men om R. o. Ad. täcktes, på sätt Frih.
Boye erinrat, gifva akt på sjelfva ordalydelsen i Utsk:s förslag, så befinnes, att denna alldeles icke innebär något åläggande att trycka protocollen i sammandrag, -ännu mindre att föra protocollen i förkortning, utan endast ett medgifvande för hvarje
Stånd att särskildt för sig afgöra, huruvida tryckningen af dess protocoll skall ske fullständigt eller i sammandrag.
Afslår R. o. Ad.
Utsk:s förslag, så betager Ståndet både sig sjelft och de öfriga Stånden möjligheten att få göra hvilketdera som anses tjenligast.
Bifaller R. o. Ad. förslaget, så bereder
Ståndet både åt sig sjelft och de andra frihet att. nu eller en annan gång, när farhågorna försvunnit, bespara Staten kostnaderna af en öfverflödig tryckning.
Ingen är derigenom betaget att få hela protocoll, eller delar deraf, fullständigt tryckta; och om pluraliteten skulle vid verkställighetens
Den 10 Februarii f. m. uppgörande finna sådana betänkligheter, att den ännu för innevarande eller möjligen flera Riksdagar ville se alla protocoll tryckas fullständigt, så är man dertill alldeles obehindrad; ty ordalagen i förslaget äro följande:
"Hvart och ett RiksStånd skall vara medgifvet att, på sätt
Ståndet lämpligast pröfvar, låta dess protocoll, antingen fullständigt, eller i justeradt sammandrag, till trycket befordra; äfvensom hvarje enskild må äga att, efter derom gjord anmälan, utan hinder, eller författare-ansvar, till trycket utbekomma större eller mindre delar af samma protocoll, med undantag blott af sådant, som Ståndets enskilda seconomie beträffar.”
Efter hvad jag redan yttrat, borde jag väl uppskjuta bestridandet af de särskilda invändningar, som blifvit gjorda vid verkställigheten; men på det man icke må anse omöjligt att utan justeringsdebatter ernå ett justeradt sammandrag af ett protocoll, som blifvit fördt fullständigt, vill jag i förbigående anmärka, att detta sammandrag icke behöfde innehålla mer än motionen, beslutet och reservationer af dem, som talat deremot.
Äfven den anda, som ledt Ståndets öfverläggning och föranledt dess beslut, komme då troligen att visa sig.
Af motionen sage man hvad någon enskild Ledamot velat; af beslutet hvad de flesta velat, och af reservationerna hvad de underlägsna åsyftat.
I vigtigare Fall kunde de, som icke vunnit framgång, genom tryckning in extenso genast göra sina åsigter inför allmänheten gällande.
Genom denna, eller någon annan bestämd regel för hvad som alltid borde tryckas, förekommes alla strider om de större eller mindre delar af debatterna , som borde i sammandraget inflyta.
De öfriga framställda anmärkningarna vill jag nu icke till vederläggning upptaga, öfvertygad, att den votering, som redan är begärd, icke kan undvikas, och hysande förhoppning, att den icke skall förloras af dem, som önska bifalla Utsk:s betänkande.
Blott det utbeder jag mig få tillägga, att då man här så frikostigt talar om användandet af 40,000 R:dr till ett onödigt utvidgande af RiksdagsBibliollieken, så vore det önskligt, att samma frikostighet äfven måtte bevisas, då fråga blir att anslå något understöd lill de offentliga Bibliotheken vid Rikets Universiteter.
Om den besparing, som uppkommer genom Riksdagsprotocollens tryckning i sammandrag, linge användas till berörde boksamlingars förstärkande, skulle både ungdomen och andra personer deraf hafva betydligt gagn.
Jag anhåller om proposition till bifall å Utskts förslag.
En värd Talare har velat öfvertyga oss derom, att ifrågavarande förslag lemnar oss en förökad frihet.
I sådant fall och om jag kunde förvissas derom, skulle jag tillstyrka förslagets an - 110 Den io Februarii f. m. tagande; men för min del anser jag det innebära en inskränkning i den fri- och rättighet, vi ännu äga, och jag tillstyrker derföre dess ogillande.
I absoluta Monarchier behöfver man blott känna besluten; uti inskränkta monarchiska Stater medverkar man till besluten, och der bör man försvara friheten.
Jag följer åtminstone den principen.
Jag finnér, att jag tillhör minoriteten, och begagnar derföre tillfället att på förhand reservera mig mot det blifvande beslutet.
Vid ett tillfälle som detta, då majoriteten redan tyckes hafva prononcerat sig, är det föga ändamålsenligt att yttra sin mening; men jag anser ämnet för vigtigt, för att jag med min svaga röst icke skulle söka hejda det beslut, man synes gå att fatta.
Här har visat sig en sparsamhetsanda, hvartill jag lyckönskar Nationen och Riddarhuset, om den äfven i andra frågor under Riksdagen kan göra sig gällande; att döma af erfarenhet tviflar jag dock derpå.
Man har sagt, att garantier saknas, hvarförutan protocolls-tryckningen in extenso icke borde eftergifvas, och jag tror, att man deri har rätt; andra hafva vederlagt ett sådant påstående.
Jag vidhåller min förut yttrade öfvertygelse, att den nödiga garantien icke är vunnen genom att öppna läktaren ; men jag anser ett annat lika vigtigt skäl för den utförliga protocollstryckningen icke böra förbises.
Hvarifrån skola unga Talare, som här första gången uppstiga, hemta den nödiga Riksdagsmanna-bildningen, om icke från våra Riksdags-protocoll?
Endast härifrån kunna de finna en vägledning att dana sig för Riksdagsmanna-kallet, hvarförutan de säkerligen skulle finna sig afskräckta från att beträda Talarebanan.
Nu vill man borttaga den enda uppfostringsanstalt för unga Talare, som våra bristfälliga institutioner hittills medgifvit.
Ständerna hafva begärt, att Grundlagarne måtte blifva läste vid Universiteten; men denna begäran har icke blifvit uppfylld.
— Man sägér, att dessa protocoll icke läsas, utan förmultna i Archivet.
Jag vet af egen erfarenhet, att de läsas, och jag känner, att i närvarande ögonblick äro de liesta exemplaren af föregående Riksdagars protocoll utgångna; äfvensom jag påminner mig, att då Landtm, förra Riksdagen tillkännagaf, att protocoll för 18rB och 18?.3 års Riksdagar voro att tillgå, var tilloppet af Ledamöter så stort, att antalet af exemplaren befanns otillräckligt.
Men här är i allt fall fråga om sjelfva saken och icke om dess verkan.
Kunde jag vara säker, att hvad Hr Cederschjöld föreslagit i afseende på tryckning i sammandrag skulle blifva antaget, skulle jag ej tveka att godkänna Grundlags-förslaget; men derom kan jag icke vara förvissad.
Och att öfverlemna åt den framtida majoriteten att bestämma, huru mycket protocollen Den io Februarii f. m. ui lomma att omfatta, anser jag betänkligt, helst de måhända blefve knapphändigare, än att de kunde lända till något gagn för de unga Ledamöter af detta Stånd, hvilka önskade initiera sig i våra Riksdags-förhandlingar.
Hr Cederschjöld, som talat för förslaget, har likväl med mycken moderation afvägt de betänkligheter, som visa sig mot dess antagande.
Het är således till denne Talare, som redan gjort min mening någon rättvisa, som jag anhåller att nu få ställa mitt yttrande.
Man har sagt, att Grundlags-förslaget innehåller rättighet för den, som det önskar, att utbekomma och till trycket befordra hvad del af protocollet som behagas, och att tryckningskostnaden blir ersatt, 0111 discussionen varit intressant, hvarigenom afsättningen befordras; men vi känna något hvar, att dessa discussioner intressera endast så länge de äga nyhetens behag, att deremot protocollen icke kunna hinna så hastigt blifva färdiga, att ju icke intresset för dem skall hafva upphört, då de ändtligen hunnit tryckas, så att afsättningen säkerligen blir mindre, än att tryckningskostnaden derigenom kan betäckas.
När man nu besinnar hvad garanti, som är förenad med den utförliga protocolls-tryckningen , hvarigenom, såsom jag nämnt, tillika beredes liksom en uppfostringsanstalt för unga Riksdagsmän, så frågar jag, om ej mycket talar för den mening jag försvarar.
Protocollens vidlyftighet har jag för egen del på intet sätt funnit afskräckande; ty då man på förhand någorlunda känner Talarne eller har läst några ark af ett tryckt protocoll, behöfver man blott, så till sågandes, genombläddra protocollen, för att snart finna de intressanta ställena.
— Man säger väl, alt tillgång på de skriftliga protocollen skulle komma att finnas i RiksArcliivet; men detta förutsätter först, att man skall vistas i Stockholm, och sedan, att man är i tillfälle att för denna leeture uppoffra mera tid, än som erfordras, då man utan vidare omgång kan få läsa protocollen hemma.
Den rättighet, vi i sednare afseendet äga, kan jag för min del icke afsäga mig.
Jag ser derföre med bekymmer, att förslaget går igenom, just derföre att jag tror, att här är fråga om en inskränkning i vår frihet.
Vore här, såsom Frih.
Boye tror, fråga om en utvidgning af vår frihet, skulle jag vara tranquil; ty förslaget gick då säkert icke igenom.
Man har åberopat andra länders exempel.
Jag frågar, om här råder den public spirit som i England?
Om våra samhällsförhållanden följas med samma interesse som der?
Jag anser det uppgifna förslaget vådligt och önskar, att jag måtte få orätt i den förutsättning, att det i en framtid kunde hända, det en kullvoterad minoritet lomme att tigga att få sin tanka i protocollet intagen, men finge denna begäran afslagen af den segrande majoriteten. 112 Den io Februarii f. m.
Emedan votering för mer än halfannan timme sedan är begärd, vet jag icke, hvartill det tjenat att förlänga discussionen.
Såsom jag fattat saken, förbiandas här tvenne ämnen.
Den första proposition, som Landtm, bör framställa, är derföre, efter min öfvertygelse, den, huruvida Ståndet bifaller det från sista Riksdag hvilanda Grundlagsförslaget.
Ar denna fråga med ja besvarad, då uppstår den andra, om tryckningen skall ske in extenso eller i justeradt sammandrag.
Jag vet ej, om jag har orätt deruti,; men det synes mig, som om allt, hvad sorn nu blifvit taladt, rätteligen bort förekomma först efter det första frågan blifvit afgjord.
Med min röst biträder jag det hvilande Grundlagsförslagets antagande.
Jag har visserligen hört, att votering för halfannan timme sedan blifvit begärd, och med det besynnerliga tillägg, att sådant skedde för att förkorta en, som orden föllo, onödig discussion.
Man har väl här börjat med att vilja betaga oss rättigheten att få våra yttranden tryckta och spridda; men jag tror icke, att här ännu varit fråga om att betaga oss yttrande-rätten.
Men om vi först besluta att borttaga det ena, kunna vi snart komma till det andra. 1' afseende på Frih.
Boyes förmodan, att tvenne propositioner i ämnet böra framställas, får jag anmärka, att blott en proposition af Landtm, kan framställas, ehvad utgång saken här kan få; ty det är först sedan alla fyra RiksSt:n bifallit oell K. M. på Rikssalen antagit det hvilande förslaget, som fråga kan uppstå, huru tryckningen bör ske.
Cederström, Jacob, hade inlemnat ett så lydande anförande:
Emot det förslag till ändring i 5g §.
Riksd.-Ordn., som, jemlikt RiksSt:s beslut vid sistl.
Riksdag, till afgörande vid denna är på bordet hvilande, hvarigenom hvart och ett PuksSt. skulle blifva berättigadt att, på sätt det lämpligast pröfvar, låta dess protocoll, antingen fullständigt, eller i justeradt sammandrag, till trycket befordra, anser jag mig böra uppgifva, det säkerheten för protocollens fullständighet, förvar i oförändradt skick och, i följd deraf, pålitlighet blifver upphäfven.
Allmänhetens rättighet att kunna erhålla kunskap om hvad som inom Representationen förekommit, är icke rätt betryggad genom det tillstånd, mom. jemväl innehåller, nemligen att hvarje enskild må äga rätt att, efter derom gjord anmälan, till tryckning utbekomma större eller mindre delar af samma protocoll; ty, som jag redan nämnt, garantien för protocollens fullständiga beskaffenhet försvinner, genom rättig - Den 10 Februsrii f. m. heten för Stånden att besluta om protocollens mer eller mindre fullständiga tryckning.
En Folk-representant, han må vara vald eller genom lag bestämd, är, enligt våra Grundlagar, för sina gerningar och yttranden i RiksSt. eller något R.
St:s Utskott oantastlig, med mindre det Stånd, till hvilket han hörer, genom beslut, deruti fem sjettedelar af Ståndets närvarande Ledamöter instämt, medgifver, att han må under tilltal ställas.
Så mycket vigtigare är det då, att uti protocollen förvaras en noggrann uppfattning af Representantens yttranden och handlingar vid Riksdagen, såväl för hans egen säkerhet och rätt som allmänhetens att känna hans åsigter och bevekelsegrunderna för de handlingar, hvarigenom han vid Riksmötet blifvit utmärkt.
De tryckta protocollen äro icke mera förstörbara; ty, om ock några exemplar deraf skulle förkomma eller förstöras, återstå dock alltid flera.
Afsigten att dölja en eller annan öfverläggning, motiverna för ett eller annat beslut, är derigenom omintetgjord; då deremot, om man också, i händelse tryckningen skulle afskaffas, kunde förutsätta, att protocollen verkligen blefve fullständigt utskrifna — hvilket jag har all anledning betvifla, då jag betraktar den långsamhet, hvarmed dessa protocolls utskrifning de sista Riksdagarna för R. o. Ad. besörjts — väl icke lärer kunna bestridas, att ett skrifvet exemplar af protocollet är lätt förstörbart, vare sig af våda eller med uppsåt, och i begge fallen för all framtid ohjelpligen förloradt.
Motivet för den föreslagna Grundlagsförändringen är besparing i Riksdagskostnaderna; men då denna afsigt, i sig sjelf god, blifvit uppfattad med förbiseende af de olägenheter, som genom densamma kunna uppkomma, synes den mig icke vara förtjent af något afseende, och således böra förkastas.
Den besparing, som är åsyftad, torde dessutom i annan väg lämpligare och bättre kunna vinnas, i händelse R.
St. till verkställighet befordrade, hvad frami.
Henning Wrangel på Riddarhuset den 5 Mars 182g föreslog, rörande inköp af en cylindrisk boktryckare-präss från England af nyaste uppfinning.
Jag begär H. Ex. Hr Gr. o.
Landtmts proposition till afslag å Const.-Utsk:s livilande förslag till ändring i 5g §.
Riksd -Oi'dningen.
Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. biföll den sedan sista Riksdag livilande, föreslagna förändrade redaction af usta perioden i 5g §.
Riksd.-Ordn., samt det i sammanhang dermed livilande förslag till redactionsförändring af 2 §. 4 morn.
Ja och Nej samt votering, x H. i5 Dea io Februarii f. m.
Den som bifaller den sedan sista Riksdag hvilande föreslagna nya redaction af i:sta perioden i 5g §.
Riksd.- Ordn., att utgöra denna §:s i morn., så lydande: 1:0 Hvart oell ett RiksStånd skall vara medgifvet att, på sätt
Ståndet lämpligast pröfvar , låta dess protocoll, antingen fullständigt , eller i justeradt sammandrag, till trycket befordras äfvensom hvarje enskild må aga att, efter derom gjord anmälan , utan hinder eller författareansvar, till trycket utbekomma större eller mindre delar af samma protocoll, med undantag blott af sådant, sorn Ståndens enskilda oeconomi beträffar s samt den deraf följande förändrade redaction af TryckfrihetsFörordnrs 2 §. 4 morn., att orden: eller RiksStåndens, derutur försvinna; voterar Jas Den det ej vill, voterar Nejs Vinner Nej, anses R. o. Ad. afslå berörde föreslagna redactioner.
Ja — 2o5.
Då jag under discussionen' icke yttrat mig i detta ämne, tager jag mig friheten begära att få i protocollet förvaradt, att jag icke kunnat instämma i majoritetens åsigt.
Jag reserverar mig mot R. o. Ad:s nu fattade beslut och fruktar, att det i en framtid kommer att spöka.
Hr Hallenborg, Carl Johan, och Hr Dalman reserverade sig äfven emot det nu fattade beslutet.
St. af d. 18 och 20 sisth Januarii samt den 8 dennes: 1:0 rör:de beskattning af Tullqvarnar samt Valk- och Stampverk för andras betjenande å Städernas områden samt frihet till Tullqvarnafs anläggning derstädes, utan hinder af åberopad minskning i redan varande Qvarnars inkomst; 2:0 ang:de Curhusafgiftens fortfarande; 3:o ang:de afskrifning af några StatsVerkets fordringar hos Hospitalsfonden och Veneriska Curhusen i Södermanlands samt Götheborgs och Bohus Län; 4:0 ang:de afskrifning af Upsala Academis återstående
Den la Fehruarii f. m. 11S skuld till R.
St:s RiksgäldsContor för ett erhållet lån till fullbordande af det nya Bibliothekshuset i Upsala; 5:o ang:de afskrifning af en i Saltpeterfondens räkenskaper balancerad summa, utgifven såsom lån till Carl Gustafs Stads Gevärsfactori; 6:0 ang:de förökadt anslag för anläggande af en vattenledning till Carlskrona; 7:0 ang:de Generals- och Amirals-pensioners uppförande å Allmänna IndragningsStaten; och 8:0 ang:de lindring i vilkoren för begagnandet af det utaf R.
St. till återuppbyggande af Staden Borås anslagna låneunderstöd; äfvensom K.
M:s likaledes i dag ankomna Nåd.
St. af den 20 sisth Januarii och den 8 i denna månad: 1:0 ang:de frågan om Båtsmanshållets jemnare fördelning Städerna emellan; 2:0 om ytterligare Statsanslag för Armeens PensionsCassa; om dispositionen af Accordsreglerings-anslaget och om belåningsrätt å Accordsfondens obligationer; 3:o ang:de 63 och 72 §§. af Regeringsformen; 4:o angrde Bankens öppnande för utvexling af silfver; 5:o ang:de grunderne för brännvinsbränningen, med hänsigt att förekomma brännvinets omåttliga bruk, och 6:0 om eftergift af ett
Dana-arf till förmån för Piteå Stad. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. half till 4 e- m.
] Onsdagen den 12 Februarii 1834- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades tVenne Prot.-Utdr., innefattande R. o. Ad:s den io dennes fattade beslut.
Hrr Electorers lista till val af Utskotts-Ledamöter i deras ställe, hvilka afsagt sig sina platser; och befunnos dertill vara utsedde: i Constitu tion s-Utskottet: efter N:o i%{.
Hr von Heyne, Georg, N:o iöig.
Hr von Döbeln, Joh. Wilhelm; i B c v i 11 n i n g s - U t s k o 11 e t: efter N:o 3.
Gr. De la Gardie, Axel, och N:o 2287 Hr af Rolen, Joh. Samuel, Den u Februarii f. m. N:o 4g- Gr.
Frölich, Gustaf, och JX.-q 2298.
Hr af Billbergh, Joh. Peter; i Lag-Utskott-et: efter N:o 2219.
Hr Rothoff, Birger Fredr., N:o 1372.
Hr Silfverstråle, Gustaf; 1 Allm.
Besvärs- och Oeconom i-Utskottet; efter N:o 117.
Gr. von Stedingk, Fullm.
Cederström , Jacob, och N:o 4^6.
Hr Aminoff, Joh. Fredrik.
Beckfriis, Corfitz, och N:o 20J2.
Hr Hultenheim, Fullm.
Frih. Hermelin, August; i E
x p e d i t i o n s - U t s k o 11 e t: efter N:o 2ig5.
Hr Edelstam, Fabian, N:o >476.
Hr Riben, Carl Wilhelm; i Rid dar hus- XJtskottet: efter N;o i55.
Stael von Holstein, Fabian Wilhelm; N:o 844.
Frih. von Friesendorff, August, samt A:o ig3i.
Hr von Echstedt, Carl, ]V:o 47^- Hr Printzenskjöld, Garl, N:o 780.
Stjernstedt, Lars, och ]\T:o 1760.
Hr Reutercrona, Fullm.
Gr. Ridderstolpe, Fredr.
Ulrik.
Ehuru obehagligt det för mig är att icke vara i tillfälle att motsvara det förtroende, hvarmed jag blifvit hedrad, måste jag dock förklara, att det nu ej är förenligt med min tjenstebefattning; och får jag derföre afsäga mig detsamma.
H. St:s Exped. -Utskott, som blifvit mig anvisad, får jag vördsamt undanbedja mig.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anmodade Hrr Eleetorer att innan nästa plenum utse en Ledamot i BevillningsUtsk. efter Hr af Billbergh och en Ledamot i Exped.-Utsk. efter Hr Riben.
Börjades justering af pleniprotocollet för d. 4 dennes.
Jag får vördsamt hemställa, om de muntliga yttranden, sorn blifvit ordagrannt i pr.oloeollet intagna, behöfva uppläsas vid dess justering
Jag vet väl, att sådana yttranden numera ej kringskickas till talarna; men tillfälle är dock beredt att förut genomse dem.
Enligt hvad den siste värde talaren uppgifvit, tror jag det kunna hända, att talare ej haft tillfälle genomläsa sina här framställda yttranden.
Jag får derföre yrka, att dessa yttranden må vid justeringen af protocollet uppläsas, på det man må veta hvad som blifvit fördt på hvars och ens räkning.
Till justering afsina muntliga anföranden äga talarne tillfälle nu såsom förr, fastän icke på samina sätt, emedan hvar och en då lick sig tillsändt uppsatt, hvad han muntligen anfört; men härigenom har händt, att många yttranden ej återkommit förrän två lill tre år efteråt.
Nu då Ridd.-Secreteraren in pleno tillkännager, när man får genomläsa sina yttranden före protocollets justering, och äfven låter utfärda anslag derom, vinnes fullkomligt samma ändamål, utan någon tidsutdrägt.
För min del dispenserar jag gerna R. o. Ad. från att afhöra uppläsandet af mina yttranden.
I fall det vid protocolls-justeringen linge tillgå nu lika som unTler förra Riksdagen, eller att Ridd.-Secret- fullständigt uppläste den s. k. stommen af protocollet, innehållande berättelse om förhandlingarnas gång, Landtm, yttranden, talarnes namn och Ståndets beslut, samt att talarne sjelfve, eller andra ledamöter, finge säga till, om de ville höra del eller det yttrandet; så tror jag, att all nödig säkerhet vunnes.
Beslutar man deremot en ordagrann uppläsning af alla anföranden, fruktar jag, att Riksdagens längd ökas med minst en månad.
Ifrån de öfriga Stånden hafva hörts anmärkningar öfver den långsamhet i ärendernas gång, som föranledes af våra öfverläggningars vidlyftighet, hvilken åter af sig sjelf härrörer från den mängd talare, som uppträda i ett Stånd af flerfaldigt större antal än de öfriga.
Men dessa anmärkningar skulle stödjas på sådana skäl, som af oss kunde undanrödjas om vi förspillde tiden med ifrågavarande onödiga uppläsning.
Jag instämmer derföre med Gr.
Cronhjelm och yrkar, att justeringen må ske på samma sätt som förr, och såsom jag nu tagit mig friheten föreslå.
Visserligen kan det i visst afseende vara tillfredsställande att höra den siste värde talaren, då han åberopar bruket vid föregående Riksdagar, tillika medgifva, att man stundom talat för mycket; men detta förandrar ej min åsigt i sjelfva saken, att de, som ej fått sina yttranden sig tillsända, kunna sakna tillfälle att genomse dem och således hafva skäligt anspråk på att få höra deni bär upplästa.
Jag vill dock ej bestrida den antagna förändringen, örn endast vid justeringen alltid tillsäges, när hvars och ens yttrande förekommer, och rättighet lemnäs att begära dess uppläsande. nS Den 12 Februarii f. m. Undertecknad Ridd.-Secreterare:
Under sednare Riksdagarna har såsom praxis varit antaget, att muntliga anföranden blifvit talarne tillsända.
Följden häraf är känd.
De hafva ofta ej kommit tillkaka i rätt tid utan förnyade påminnelser, och dessa hafva icke ens alltid verkat.
Jag har således ej trott mig böra vidtaga samma åtgärd, då grundlagarna ej föreskrifva den, men har föranstaltat, att alla i hvarje plenum muntligen afgifna yttranden varit i RiddCancelliet tillgängliga till genomseende före protocollets justering, och att underrättelse härom anslagits å den tafla i Ridd.-salen, der föredragningslistan är uppsatt.