Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Men medlen hafva troligen sedermera blifvit dragna till andra ändamål, t. ex. till lönförhöjningar, bildande af raketcorpser och dylikt.
Ett annat föremål för Den 4 December e. m. den klagan, sorn Administrationens organer inom detta rum uppstämt, har afsett beväringens saknad af kläder och Representationens vägran att gifva medel för detta behof.
Det visar sig likväl af ifrågavar. revisionsberättelse, att, ehuru arméens beklädnad för 183r medtagit en summa af 3So,6oo r:dr b:co, har Krigsadministralionen likväl icke funnit utväg att af detta, som det synes, ganska betydliga belopp afsätta mera än 13,995: 3o. 1. till det här såsom angelägnast framställda ändamål eller beväringens beklädnad, då likväl för de 3:ne GardesregSternas samt Kronprinsens Idusarregttes beklädnad ett belopp af 148,392: 28. blifvit anordnadt.
Jag frågar, om icke sådant bort väcka revisionens uppmärksamhet, och om icke detta förhållande klarligen ådagalägger, huruledes de angelägna hehofven få stå i skuggan, på det man må hafva medel att fylla de flärdfulla, eller åtminstone långt mindre nödvändiga.
Jag bekänner uppriktigt, att ehuru R.
St:s Revisorer genom deras sista instruetion tilläfventyrs äro mera bundna än StatsUtsk., stå likväl de förras revisionsberättelser långt framför, då man jemnför dem med de skeletter af, snart sagdt, intet upplysande siffror, som vi nu fått emottaga.
Jag vikar altså, att frågan må återremitteras till Utskrs närmare öfvervägande, samt att mina anmärknl-r må få åtfölja.
H. Ex. Hr Gr, o. Landtm- hemställde, om R. o. Ad, ansåg de gjorda anmärkningarna böra föranleda till återremiss af berättelsen Nro 325, Ropades ja och nej.
De värda talare, som yttrat sig emot Utskrs berättelse, hafva tyckt, att Utsk, sagt dels för litet och dels för mycket.
Utskrs anmärkt), vid en brännvinsutdelning har man funnit öfverdrifvet nogräknad; i andra fall har man ansett Utsk, hafva för knapphändigt tillvägagått.
Jag skulle teo, att liqviden så kunde uppgöras, att det, som är för mycket anmärkt å ena sidan,, kunde qviltas mot hvad som anses för litet å den andra.
För Utskrs klandrade fåordighet torde gälla samma ursagt som för en viss talare, då han påstod sig icke vara förbunden att tala, när han icke hade något att säga.
Jag tror ock, att Utsk. i sak icke haft mer att säga, än det sagt, och med en hop tomma ord lärer icke mycket vinnas.
Jag yrkar bifall till berättelsen.
Under åberopande af Hr v. Bartmansdorffs yttrande, att man icke uträttar något med ord, hoppas jag, att hans lösliga ord icke uträtta något emot mina ovederlagda anmärkntr i sak.
Att man funnit sig nödsakad göra anmärknrr såväl emot en för långt drifven anmärknrsrätt, afseende en småsak, som mot en för långt uraktlåten anmärknrsrätt, afseende vigtiga förhållanden, bevisar i Den 4 December e. m. 79 dubbel målto beskaffenheten af Utsk:s förfarande.
Jag kan icke afstå från min begäran om återremiss.
Det ur ledsamt, att Utsk. icke kunnat gora Hr Baiman till lags; men jag tror, att revisionsberättelser aldrig kunna så uppställas, att hvar och en kommer under fund med allt, hvad han kan vilja veta.
Det blefve då nödigt att afskrifva alla räkenskaperna, hvilket åter blefve så vidlyftigt, att det åsyftade ändamålet fördenskull icke vunnes.
Hr Dalman har sjelf synts tillerkänna Hr Stuarts anmärkn:r en mindre vigt; och jag vill icke ingå i något försvar för siffrorna, dem jag icke granskat så noga, att det ju ej är möjligt, det någon felaktighet deri har kunnat inflyta.
Jag skall i stället bålla mig till Hr Dalmans arnnärkn:r.
Den första af dessa angick de år 183r till gevär använda medel, hvilka Hr Dalman beräknade till 62,000 r:dr, såsom utgångna af ordinarie anslagen.
Härifrån torde likväl böra afdragas såväl kostnaden för gevärs reparerande sorn passevolance för gevären, hvilken icke kan utgå från extra stat, emedan den sednare utgår årligen efter contract och reparationen skall ske för förrådens räkning.
Således uppkommer l är en afprutning af emellan 18 och 19,000 r:dr.
Hvad beträffar den upptagna kostnaden för nya gevär, kan jag nu icke för ögonblicket Upplysa förhållandet i denna del; men jag tror, att det varit sådant, att contract blifvit afslutade före i83o, för hvilka liqvid i mån af skeende leveranser måste ske, och hvartill medel icke kunde tagas af extra anslagen.
Dessutom torde det snarare vara ett bevis på omtanka, att så långt som möjligt betacka nödiga utgifter, utan att anlita extra anslagen,'och det lärer då icke böra sökas någonting aumärkningsvärdt deri, att Artilleri-afdelningen sålunda förfarit, då utgiften icke varit främmande för samma departements föremål.
Det lärer icke heller kunna påstås, att 34,ooo r:dr varit för mycket för gevärsförrådens completterande; och att en sådan tillgång funnits 1 år på den ordinarie staten, bevisar icke, att den skall Ennas der alltid.
Det är derföre Utsk. tillstyrkt det extra anslag, K.
M. till detta ändamål äskat.
Lika litet grundad anser jag anmärkn. emot beväringens beklädnad vara.
Just utaf det af Hr Dalman uppgifna förhållande visar sig beklagligen, huru litet af de ordinarie anslagen återstår för beväringens behof, och det är öfvertygelsen derom, som förmått Utsk. tillstyrka ett e\tra anslag för besagda ändamål.
Man bar påstått, att Utsk. bort ingå i undersökning, huruvida icke besparing på reg:ternas beklädnad kan ske.
En sådan undersökning har visserligen i Utsk. ägt rum; men man har funnit, att någon så beskaffad besparing, bevär:smanskapet tillgodo, verkligen icke kan tillvägabringas, och detta är skälet, hvarföre Utsk. tillstyrkt extra anslag till sistnämnde ändamål.
Om jag alt - So Den 4 December e. m. så lyckats visa, att de framställda anmärkningarna redan blifvit tagna under Öfvervägande inom Utsk.', så hoppas jag, att den begärda återremissen icke finnes af R. o. Ad. nödig; hvarföre jag bestrider densamma och anhåller om bifall till betänk.
Hr Stuart:
Den siste talaren har yttrat, att om alla erforderliga upplysningar skulle meddelas, blefve det nödigt att helt och hållet afskrifva räkenskaperna.
Jag har just anmärkt, att TJtsk. blott låtit afskrifva räkenskapscolumnerne, utan att vidare upplysa förhållandet med de upptagna posterna och de granskade fonderna.
Om det verkligen är brist på kunskap hos Utsk. huru en revisionsberättelse bör uppställas, som föranledt dessa bristfälliga och ofullständiga betäukrn, så skulle jag vilja råda Utsk. att taga kännedom om 1827 års statsrevisorers berättelser, hvilka skulle kunna tjena Utsk. till ledning och efterrättelse vid en troligen behöflig ytterligare granskning af ifrågavar. redogörelser.
Mina anmärkntr torde verkligen vara sådana, att de kräfva en närmare upplysning från Utsk., såvida man icke skall misstänka, att högst anmärkningsvärda oriktigheter vid såväl redovisningen som revideringen ägt rum.
Jag fÖrblifver derföre vid min begäran om återremiss.
Jag beklagar, om Gr.
Gyldenstolpe lika besynnerligt uppfattat, som han upptagit till besvarande de anmärkntr, jag framställt; ty han har verkligen svarat på hvad jag alldeles icke anmärkt.
Jag har icke klandrat, att Styrelsen, på sätt som skett, användt medel till gevär.
Jag bar blott trott, att
Representationens uppmärksamhet borde fästas derå, att Styrelsen till nämnde behof äger medel på ordinarie stat, samt altså ansett Utsk. hafva bort relevera, huru obefogad den klagan varit, som Regeringen uppstämt öfver Ständernas njugghet i berörde hänseende, då föregående års räkenskaper factiskt visa, att tillgång verkligen funnits utan extra anslag.
Samma förhållande äger rum i afseende å beväringens beklädnad.
Jag beklagar nemi,, att Utsk. ej hos Ständerna tillstyrkt en und. anhållan till K. M., det tillses måtte, att den värfvade armeen ställes på en sådan fot, att medel för beväringens beklädnad må kunna inom den ordinarie staten beredas; och det är på öfvertygelsen, att sådant kan ske, som jag grundat mitt afslag å de äskade extra anslagen i omförmälda afseende.
Jag hade trott, att Utsk. icke bort handlöst lemna denna sak, hvilken gjort så mycket uppseende både inom och utom Representationen, och hvars egentliga beskaffenhet torde klarast visa sig vid jemnförelsen emellan klagoropen deröfver, att beväringen hålles klädd i trasor, och det förhållande, man bär finner, att nemi. några rangreglters beklädnad medtager i5o,ooo r:dr, under det man icke har tillfälle att använda mera Den 4 December e. m.
St mera än 12,000 r:dr för att utbyta trasorna, Iivari landets nationalgarde beklädes, emot sådana persedlar, att det åtminstone äro anständigt beklädt.
Det är detta, som jag funnit anmärkningsvärd! och hvaröfver jag hade önskat, att Utsk. med sådana åsigter hade yttrat sig.
Att Hr Stuarts anmärkn:r voro obetydliga har jag ingalunda yttrat; men jag har sagt, att vigtigare verkligen förefunnos.
Till en början får jag gifva tillkänna, alt jag icke deltagit i sjelfva revisionsarbetet inom Utsk.; men jag har öfvervarit öfverläggningen vid berättelsens uppfattning, och kan således redogöra för Utsk:s åsigter, utan att försvara sifferuppställningen, som jag nu ej kan controllera.
Utsk. har följt samma grundsats nu som förr, att nemi. framlägga sjelfva resultaterna.
De gjorde anmärkningarna utvisa ock, att upplysningarna varit tillräckliga, emedan anmärkningarna eljest icke kunnat framställas.
Skulle man göra berättelsen så fullständig, sorn man bär tyckts fordra, så finge man skrifva folianter.
Utsk. har anmärkt, hvad det funnit anmärkningsvärd!, och icke hvad en eller annan enskild representant kunnat finna af sådan beskaffenhet; och hvilket Utsk. eller hvilken revision kan väl vara skyldig att framställa motiverna derför, att de icke finna ett förhållande anmärkningsvärd!?
För min del tror jag, att om Utsk. vid detta tillfälle ingått i bedömande af behofven för gevär m. m. och sålunda gifvit näring åt polemiken derom, så hade Utsk. icke motsvarat sitt ändamål.
Utsk. har blott framlagt, hvad Utsk. funnit oriktigt.
Allt det öfriga är af Utsk. godkändt, och för detta godkännande är Utsk. skyldigt redogörelse endast inför sitt samvete.
Är man icke nöjd med Utskts åtgärder, så får man skylla sig sjelf, då man valt sådana revisorer.
Jag yrkar bifall till betänk., så mycket hellre, som Utsk. troligen icke skulle binna besvara återremissen innan riksdagens slut.
Stjernstedt, Jac.
Theodor:
Det är af vigt att hafva någon skotttafla för sina rop om misshushållning och alt då bara kunna säga, att allt öses på garderna.
Om man nogare kände förhållandet, skulle man finna, att så icke är; och jag skulle, utan behof af återremiss, kunna tjena Hr Dalman med upplysningar i denna del.
Då beklädnaden är ställd på passevolance, måste contracten uppfyllas; och dessa äro verkligen icke för drygt tilltagna, då det bestås en soldat, på 9 månader, t. ex. blott ett par strumpor och ett par skor, o. s. v. i proportion.
Jag tackar Frih.
Stjernstedt för de upplysningar, hvarmed han velat gå mig tillhanda; men utaf dem, Utsk. meddelat, inhemtas t. ex., att Hästgardets beklädnad kostat 43,ooo r:dr på året, hvilket utgör mer än 17 H. ix 8a Den 4 December e. m. 100 r:dr per man.
Jag har aldrig yttrat mig om passevolance-contracten eller sagt, att dessa voro för höga; men jag har ansett sjelfva beklädnaden kunna vara mindre kostsamt arrangerad, samt att indragning i styrkan successive bort och hör vidtagas, och ingalunda har jag trott, att soldaten får mer, än han behöfver.
Det är således ett misstag, om Frih.
Stjernstedt ansett mina anmärkmr vara riktade mot någon enskild corps, utan det är systemet i dess helhet, som jag klandrat; och det rå compagnicheferna icke för.
Jag frågar då, om det icke måste förefalla hvar och en alltför dyrt, då 4 reg:ters beklädnad medtager mångdubbelt mera, än hela n a tionalbe väri n ge n.
Det är altså systemet, som jag ogillar, och jag hemställer till Frih.
Stjernstedt sjelf, om han på samvete kan säga, att ingalunda nyttiga förändringar i den riktning, jag nu angifvit, kunna och böra ske.
Jag kan icke gilla den utaf Hr af Billbergh framställda sats, som skulle det vara StatsUtsk. förbehållet att kategoriskt afgöra, huruvida ett förhållande är anmärkningsvärdt eller icke.
Just derföre, att Utsk. icke äger en sådan rättighet, är det dess åliggande att så uppställa sina berättelser, att Ständerna sjelfva kunna bedöma förhållandena, enär det är Ständernas rätt att göra anmärkntr äfven der Utsk. underlåtit sådana.
Stuart som jag hafva uppgifvit bestämda förbiseenden af Utsk., och för att visa Hr af Billbergh, att berättelsen verkligen icke är så uppställd, att man kan bestämma sitt omdöme, skall jag ytterligare citera några omständigheter.
Under Artiller i-a fdelningen stå nemi. betydliga poster upptagna under rubrik: upphandling, afskrifning, diverse &c.; och jag frågar: hafva väl Ständerna icke rätt att få veta, hvad dermed menas?
Innefatta dessa upplysningar någon ledning för omdömet, hvartill och på hvad sätt medlen blifvit använda?
Och skulle Utsk. äga att kategoriskt afgöra, hvad som förtjente upptagas eller förbigås, så ser jag verkligen icke, hvarföre några berättelser i dessa frågor behöfde för Ständerna framläggas.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde ånyo, om R. o. Ad. ansåg de gjorda anmärkningarna böra föranleda till återremiss af berättelsen N.'o 325.
Då H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. i anledn. häraf förklarade, det han funnit nej hafva öfverröstat ja, begärde Hr Dalman votering.
Upplästes till justering en voter:spropos., hvaruti den nyss framställda propos:n till återremiss af berättelsen N:o 3 25 var upptagen i ja-propos. och bifall till samina berättelse i contrapropos:n. Gr. von Fersen, Hans:
Jag anhåller, att bifall till betänk, må innefattas i ja-propos:n.
Den 4 December e. m. 83 Underteckn.
Det är vanligt, att ja-propos:n blifver den, öfver hvilken votering är begärd.
Upplästes till justering och godkändes följande votertspropos:n:
Den, som bifaller StatsUlsk:s berättelse N:o 3a5, angtde verkställd revision af K.
KrigsCollegii med derunder lydande cassors afgifna redogörelser för år i83i, voterar ia’ den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses ofvannämnde berättelse N:o 325 böra återremitteras.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer:
Ja — 18.
Nej — 17.
Föredrogos ånyo och biföllos StatsUtsk:s d. 1 dennes på bordet lagda utlåtm:
N:o 353. i anledn. af Nils Strindlunds motion, ang:de rättighet för Fullmägtige i Banken och Riksg.cont. att emellan riksdagarna få bebo och begagna Riksg.contrs förra hus; N:o 354. i anledn. af väckt motion om tillökning i arfvodena, såväl för Fullmägtige i Banken och Riksg.cont., som för Directörerna vid Lånecontoren i Götheborg och Malmö.
Vid förnyad föredragning af StatsUtsk:s d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 355 i anledn. af K. M:s nåd. propos. , angrde medel för undsättningar vid inträffande svårare missväxtår, blef samma utlåt, ånyo lagdt på bordet af Frih. v. Schulzenheim, Dav., och Gr. Gyldenstolpe, Anton Ga br.
Då nu ånyo föredrogs StatsUtskts d. 1 dennes på bordet lagda memor.
N:o 356 i anledn. af erhållen återremiss på StatsUtskrs utlåt.
N:o 265, fann R. o. Ad. för godt att vid memor.
N:o 356 låta bero.
Företogs till pröfning Stats- och Oecon.Utsk:ns d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 36, ang:de roteringsjemnkningen vid Westerbottens reg:te.
I afseende på Utsk:ns tillstyrkande i första punkten har jag en anmärkn. att göra.
Utsk:n tillstyrka nemi., att rotehållarnes tankar i ämnet skola inhemtas, och att frågan må bero af de flesta rösterna; ”dock” säga Utsk:n, ”med bibehållande af de nuvarande districten och rotarnas antal vid hvarje compagni.” 84 Den 4 Decmber e. m.
Detta innefattar en omening; ty då Utsk:n först tillstyrka, att det må bero på rotehållarne, örn jemnkningen skall verkställas regtts- eller compagnivis, men derefter föreskrifva vissa iakttagelser, hvilka icke kunna aga rum, utan att afgörandet sker compagnivis, så är derigenom de facto valet emellan de båda alternativerna rotehållare betaget.
Ehuru obetydlig denna anmärka, ock kan vara, skulle jag likväl tro, alt den förtjenar afseende till återremiss, på det rättelse i den anmärkta omständigheten må äga rum.
Gyldenstolpe, Anton Gabi'.:
Jag tror icke, att någon omening äger rum, der Hr Hjärne velat finna en sådan; ty den sednare delen af punkten, som börjar med dock, har afseende på compagnivis, och jag tior icke, att det kan annorlunda förstås.
Jag får säga, att jag icke förstår, hvad som menas med reg:tsvis, då det icke är fråga om mer än ett reg:te.
Jag tror derföre, att Hr Hjärne hade rätt i sin anmärkn.
Jag vill endast lemna Hr v. Hartmansdorff den upplysning, att rotejemnkning regrtsvis vill säga, att den rote, som nu tillsätter soldat vid ett compagni, kan blifva anslagen till ett annat compagni, eller att ett ökadt bidrag, till lindring i ett nu för drygt roteradt hemman, ej nödvändigt skall tagas från en rote inom samma cornpagni, H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad, ansåg de vid Stats- och Oecon.Utsktns utlåt, N:o 36 gjorda anmärkntr föranleda dess återremitterande, ltopades nej.
Uppå derefter framställd propos. blef utlåt.
N:o 36 af R. o. Ad. bifallet.
Ånyo föredrogos och biföllos Stats- och Oecon.Utskms d. i dennes på bordet lagda ut!åt:n: N:o 3y. i anledn. af vackt fråga, att ett rotehållarne vid Westerbottens reg:te å förra riksdagen be vi I jad t anslag måtte få begagnas tili qvittning och afräkning å passevolance-afgiften; N. ‘o 4i. i anledn. af väckt motion, ang:de lindring i staden Södertelges besvär genom inqvartering af tågande trupper; N:o 42- i anledn. af väckt motion om rättighet för skogsinnehafvare, som ej tillika disponerar betet å marken, att, lör skogsväxtens befrämjande, vexelvis uppfreda och inhägna minst en tiondedel af skogsmarkens hela vidd.
Vid förnyad föredragning lade R. o. Ad. till handhna Stats- och Oecon.Utskms d. i dennes på bordet lagda utlåt:n:
Den 4 December e. m. 85 N:o 38. i anledn. af återremiss å betänk.
N:o 35 i fråga om passevolance-afgiften; Wto 3g. i anledn. af erhållen återremiss å betänk.
N:o 33 i fråga om rättighet för vissa hemmansägare i Jemtland att få till skatte inlösa kronojord, som med s. k. fyllnadsjord blifvit inblandad, m. m.; N:o 4°- röride dels upphörande af postföringsskyldigheten, dels lindring i samma onus.
Uppå begäran af Hrr Dalman, Wilh. Fredr., och Stuart, Carl Gust., blef Stats- och Oecon.Utsk:ns d. r dennes på bordet lagda betänk.
N:o 43, ang:de indelningsjemnkningen i Blekinge, vid förnyad föredragning ånyo lagdt på bordet.
Bevilln.Utskrs d. i dennes på bordet lagda memor.
N:o 46 i anledn. af från H. R.. o. Ad. erhållen återremiss å Utsk:s betänk.
N:o 36, ang:de verkställigheten af R.
St:s beslut, att sportlerna inom K. M:s Cancelli hädanefter skola utgå till Kronan såsom eliart* sigillatce-afgift.
Hr af Si 11en har icke i afseende å sak, utan blott på verkställigheten, föreslagit en åtgärd, som Utsk. ansett riktig, men icke trott sig kunna upptaga till någon handläggning, emedan 3 Stånd bifallit det föregående betänk.
Hr af Sillen har önskat, att, i händelse betänk, vore af 3 Stånd bifallet, hans förslag matte anses såsom en ny motion; och då jag icke kan finna annat, än att denna motion endast angår verkställigheten, anser jag
Utsk. oförhindradt att behandla den såsom en ny motion.
Utsk. säger väl, det Konungen är oförhindrad att vidtaga den åtgärd, han för godt finner; men jag tror dock, att, i fråga om ett bevillntsmål, det är bättre, att Ständerna, i form af beslut, uttala deras mening, än att de endast förmäla sig tänka så eller så.
Jag tillstyrker följaktligen R. o. Ad. att hänvisa frågan till Utsk., på det den må behandlas så, att ett bestämdt yttrande deröfver afgifves.
Enligt hvad jag tror, är betänk, redan en gång tillförne återremitteradt.
Att återremittera det för andra gången är icke lämpligt.
Deremot tror jag , att R. o. Ad, är oförhindradt att nu bifalla Hr af Sillens förslag; och då frågan är af bevillntsnatur, kommer den till förstärkt StatsUtsk., hvarest, i händelse Hr af Sillens förslag anses vara bättre, det troligen lärer komma att göra sig gällande, utan hinder af hvad de öfriga 3 Stånden deri förut beslutat, H. Ex. Hr Gr, o. Landtm, erinrade, att, då delta mål förut varit återremitteradt, en ny återremiss ej lämpligen kunde äga rum. 86
Den 4 December e. m.
Jag har icke yrkat remiss på annan grund än den, att jag anser Hr af Sille'ns förslag utgöra en ny motion; men jag har ingenting emot, om, på sätt Hr v. Troil föreslagit, R. o.
Ad. skulle vilja omedelbart bifalla Hr af Sille'ns förslag.
Frågan komme då till förstärkt TJtsk., der R.
St. blifva oförhindrade att vidtaga det beslut, jag önskar.
Jag instämmer uti Hr afSille'ns förslag, och tror äfven, att ytterligare återremiss af betänk, icke kan äga rum; men sedan 3 Stånd bifallit det förra betänk., och Utsk. nu icke framlagt några motiver, som kunna tjena till ledning för de öfriga Ståndens omdöme, i hvad afseende Hr af Sille'ns förslag är fördelaktigt, så och då ämnet är af vigt, hemställer jag, om icke R. o. Ad. ville inbjuda de öfriga Stånden att med R. o. Ad. förena sig till antagande af förslaget.
Möjligen kunde votering i förstärkt
Utsk. då undvikas.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla betänk.
N:o 36 med den af Hr af Sille'n föreslagna, uti utlåt.
N:o 46 omförmälda förändring.
Ropades ja. R. o. Ad. beslöt derefter att vänligen inbjuda de öfriga RiksSttn att i detta beslut sig med R. o.
Ad. förena.
Ånyo föredrogs och lades till handltna BancoUtsk:s d. i dennes på bordet lagda memor.
N:o 64 i anledn. af 3:ne RiksSt:s beslut, ang:de åtgärders vidtagande till riksdagens snara afslutande.
Företogs till pröfning BancoUtsk:s d. 1 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 65 till svar å de inom H. R. o. Ad. samt Högv.
PresteSt. framställda anmärkn:r vid Utsk:s betänk.
N:o 26, ang:de fortfarande understöd till ynglingen Silfverstolpe.
Jag får såsom min egen mening åberopa Hr Stuarts, detta betänk, åtföljande reservation, samt yrka bifall dertill, att ynglingen Silfverstolpe må beviljas ett understöd af 200 r:dr b:co.
Jag bär, då betänk. förra gången förevar, anfört mina skäl, och de äro i den åberopade reservationen upptagna. R. o. Ad. biföll Utsk:s utlåt, med den förändring, att, på sätt reservanterna yrkat, understödet skulle förböjas från 100 r:dr till 200 r:dr b:co årligen under de 2:ne omtalade åren.
Ånyo föredrogs och bifölls BancoUtsk:s d. 1 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 66, i anledn. af åtskilliga inom Den 4 December e. m. 87 RiksSltn väckta motioner om beviljande af pension för aflidne Föredrogos ånyo och biföllos Lag-och Oecon.Utsk:ns d. 1 dennes på bordet lagda betänk:n:
Nto 3o. öfver väckta motioner om ändringar i nu gäl lande föreskrifter, ang:de deltagningsskyldighet i kyrko-och prestgårdsbyggnad; Nto 3i. öfver väckt motion om upphäfvande af nu gällande föreskrifter om husbyggnad å hemman på landet; Nio 32. i anledn. af väckt fråga om skyldighet för Rikets Hofrätter och Collegier att vid hvarje riksdag inkomma med utlåttn öfver lagstiftningens verkningar.
Vid förnyad föredragn. af Oecon.Ulskts d. i dennes på bordet lagda utlåt.
Nto 13y, i aniedn. af vackla motioner om reglering dels af den till stapelstäderna utgående tolag, dels af de s. k. stadsandelarna i uppstäderna, blef samma utlåt, ånyo hegardt på bordet af Hr Hjärne, Harald, och Gr. Gyldenstolpe, Anton Gabr.
Ånyo föredrogs och bifölls Oecon.Utskts d. 1 dennes på bordet lagda betänk.
Wto i38, i anledn. af väckta motioner om utvidgad sågningsrätt å såväl skattlagda som busbehofssågqvarnar.
Ridd.Utskts d. r dennes på bordet lagda memor. i anledn. af Hr Silfverhjelms motion örn en fullständigare redaction af 24 § Ridd.Ordn., så vidt den angår ansvarsskyldigheten för de R. o. Ad:s electorer eller ledamöter i Utsk., hvilka, utan laga förfall, uteblifva från electors- eller utskts-sammanträden.
Upplästes och lades på bordet nedannämnda memor. och betänktn från Constitutions-Utskottet: Wto 57. i anledn. af BorgareStts återremiss på memor.
Wto 39 med föreslaget tillägg vid 28 § Reg.F.; Wto 58. i anledn. af återremisserna på memor.
Nio 4° med förslag, som åsyfta Tryckfr.förordnis återbringande till dess ursprungliga skick; Bevillnings-Utskottet:
Nto 4^. i anledn. af anmärkntr vid betänk.
Wto 29, angtde stora sjötullsbevillningen; Lag-U tskottet:
Nto i63. öfver Hr F. L.
Rosenqvists motion om upphäfvande af 4^de punkten i K. brefvet d. 22 Mars i8o3; Nto 164. i anledn. af återremiss af Utskts betänk.