Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Ständer hade påräknat att borttaga Tolag från 3i å 32 artiklar, men detta ej skedde, 'tyckas Rikets Ständer sjelfva hafva erkänt principen.
Jag bestrider tillämpningen af de nya principerna på de ifrågavarande 6 artiklar.
Vi få snart före ett Betänkande 0111 Städernas Inqvarteringsskyldighet, och det är då af vigt, att vi ej bundit händerna på oss genom ett förut fattadt beslut, emedan just i samma Betänkande föreslås en underdånig skrifvelse lill Kongl. Maj:t med anhållan, alt Kongl. Maj:t ville låta utreda förhållandet med Tolagen.
Hela följden af ett afslag å denna punkt af Utskottets Utlåtande är, att BcviilningsUtskottet missräknat sig.
D c n i November f. m.
J9 Herr von Hartmansdorff, August:
Då Utskottets Betänkande om Tullbevillningen första gången förevar, yttrade jag mig, i afseende på Tolagen, i enlighet med hvad Herr Hjerta nu anfört, och anhåller att få upprepa hvad jag då säde: ”Utskottet har föreslagit, alt Tolagen borde fräntagas Ständerna å vissa varor såsom Färgträd, Hundar, Silke och Ull.
Men frågan, huruvida ”denna inkomst kan Städerna fränkännas naf Rikets Ständer allena, synes mig hafva ”hordt närmare utredas.
I fall Städerna, ”på grund af deras privilegier, åtnjuta den”na inkomst, och BorgareStåndet ej vill efterskänka den; så lärer det vara inför Donmare-makten, som Tullverket skulle komina att med hvarje
Stad tvista om hvarje ”förekommande vara, derå Tolag hordt er”läggas.
Man hör i detta fall icke vara ”mindre män om att agta ägande-rätten, då ”den angår Städerne, än då den angår Landt”män, t. ex. Jus patronatus, som nyligen ”af en värd Ledamot, hörande lill Bevill”ningsUtskottet, så bestämdt försvarades.
”Till undanrödjande af dessa tvifvelsmål, ”hade det kanske varit bäst, äfvensom med ”våra former enligast, att icke sammanblanda denna fråga med T.ullTaxan, utan göra ”henne .till ämne för ett särskildt Betänkande.
Skulle nu Tolagen möjligen blifva åt ”Städerne bibehållen, och det torde ej vara ”så lätt att frånvinna dem, hvad de redan 48 H. 20
Den 2 November f. m. ”åtnjuta; så blefvo afgifterne för ofvannätnn”de varor fördubblade.” BevillningsUtskotlet, som likväl förblifvit vid sin först yttrade mening, synes beklagligen tro det vara rätt, som pluraliteten önskar; men jag kan icke finna de skäl, som blifvit anförde till stöd för Utskottets mening, vara gilltiga.
Tvärtom finner jag motskälen så grundliga, att jag icke anser mig behöfva upptaga Ridderskapets och Adelns tid med tilläggandet af några flera.
Jag vill blott, då man under öfver läggningen påstått, alt Tolagen försvaras med svepskäl, tillse om våra motståndare icke sjelfve gjort hvad de beskylla oss för.
De hafva talat om Landtmannens förtryck, såsom skulle, i fall det vore sant, sådant böra föranleda oss att äfven göra Städerna lika olyckliga.
Men denna klagan, som under innevarande Riksdag varit vid flera tillfällen förträfflig att tillgripa, då skäl saknats, skall vid närmare pröfning af verkliga förhållanden utan tvifvel befinnas ogrundad.
Den, som äger sin jord utan att hafva köpt henne för lanta penningar, och utan att hafva betalt henne så öfverdrifvet, att han sjelf har endast 4 eller 5 procent på köpeskillingen, under det lian nödgas erlägga 6 procent till sina långifvare, finnér sig belåten.
Att Landtmannayrket i det hela är i samma trefna skick, bevisas både af Landtegendomars höga pris, och af folkökningen på landet.
Men huru förhåller det sig med Städerna i detta hän - Den 'i November f. m. 21 seende, om man är lika villig att lyssna till deras belägenhet.
Det torde då befinnas, alt Handtverkerier och Fabriker verkligen förringats, genom den utvidgade handelsfrihet, som ägt rum sedan 1823, och att Städerne bättre behöfva understöd än Jordbruket.
Man har sagt, att Städerne ej hafva häfd på sin Tolag; men motsatsen är redan bevisad, och de hafva dessutom bestämda författningar till stöd för densamma.
Det skälet motTolagens bibehållande, att Tullen då skulle fördubblas för de varor, hvarå Utskottet föreslagit dess borttagande, förtjenar icke någon uppmärksamhet, ty derom gäller den gamla regeln: lagligt slånde och olagligt återgånge.
Jag yrkar således afslag å Utskottets Utlåtande i förevarande punkt.
Med anledning af hvad här förekommit under discussionen, torde det tillåtas mig upplysa, att Tolagen i Götheborg grundar sig på Stadens privilegier från Drottning Christinas tid, ehuru den då icke ägde rum för alla varor.
Men då Konung Carl XII år 1715 utfärdade nya privilegier för Staden, utsträcktes Tolagen till alla varor, och fortfor i detta skick till år 1826, då Spanmålsimporteurerne besvärade sig öfver Tolagsafgifterne hos Konungen, som ock efter DrätselCommissionens hörande borttog Tolagen ifrån inrikes artiklar.
Hvad beträffar de 6 22 Den 2 November f. m. artiklar, hvarom Utskottets ifrågavarande Utlåtande handlar, så hafva Tolagsafgifterne å desamma sedan 1816 varit ganska låga, och blefvo* 1826 ytterligare nedsatte till t procent, då 2 procent erläggas af andra varor; men att helt och hållet borttaga dem, utan Städernes hörande, stöder sig på så spetsfundiga skäl, att jag icke rigtigt kan fatta dem.
Jag har ock inom Utskottet yrkat Städernes hörande, och får nu blott tillägga, serskildt i afseende på Götheborg, att örn Ständerne vidtaga ett beslut, som förnärmar Stadens rätt, återstår för mig ej annat, än att såsom Landshöfding söka göra Stadens rättmätiga anspråk gällande inför Konungen.
Då så många Talare omnämnt Städernes rätt, och sökt bevisa olagligheten af den 1111 ifrågavarande Tolagens borttagande, anhåller jag alt i korthet få ånyo till besvarande upptaga några omständigheter.
Man har fortfarande yrkat afslag å Utskottets Utlåtande, under åberopande af förut anförde skäl; men jag hemställer, om något enda giltigt skäl blifvit anfördt emot Utskottet.
En Talare har till stöd för sitt påstående, som likväl icke hörer till ämnet, sagt, att Städernes Handlande ensamme blifva lidande genom Tolagen; men jag frågar, om de Handlande äro så liberale, att de icke lägga afgiften på varan, och om det icke således är consumenten, som får betala.
Det förundrar mig att höra Den i November f. rn.
23 en sådan sats drifvas af samme Talare, som bestred 4 sk- förhöjning i Tullen p; Salt, just derföre att den skulle träffa de t;, '.ige; ty kan denna förhöjning träffa consumenteii, så är det samma förhållande med Tolagen.
Men, som sagdt är, detta hörer icke till ämnet.
En annan Talare har påstått, att 1815 års Ständer icke undantogo några artiklar från Tolag; men 1S16 årsTullTaxa undantog verkligen 41 artiklar, och stadgade tillika, att Tolagen icke fick beräknas i Hamb.
B:co. Man har ytterligare sagt, att Utskottets Utlåtande står i strid med sammansatta Stats- och EkonomiUtskottens tillstyrkande i ett Betänkande, rörande Städernes inqvarteringsbesvär; men den undersökning, som i sistnämnde Betänkande blifvit föreslagen, har endast afseende på beloppet af den Tolag Städerne efter äldre grunder uppbära, hvilket icke är tillförlitligen kändt, men icke eller inverkar på närvarande fråga.
Undersökningen har nemligen endast till föremål att lära känna, huruvida Städernes inqvarteringsbesvär ersättes med den Tolag, som i sådant afseende är beviljad, eller om en förhöjning deruti bör äga rum, hvilken i sådant fall skulle öfverlemnas åt Konungen.
Men om man nu vill medgifva Konungen rättighet att höja Tolagen, under det man nekar Ständerne rättigheten att bestämma vilkoren för den bevillning de sig åtaga, tror jag att man försakar en rättighet, sorn man möjligen skulle komma att ångra; Den a Noveni b e r f. m. ty Konungen kumle slutligen bestämma Tolagen så högt, att den öfversteg Tullafgiftcrne.
Då det likväl är Ständernes ensak, att bestämma tullen, måste det ock vara deras rättighet, att bestämma beloppet af de afgifter, som på in- och utgående varor får läggas; och då Släderne icke äga någon annan rätt till Tolag, än den 1826 års TullTaxa medgifver, måste det ock vara Ständernes rättighet att säga, för hvilka artiklar Tolag får uppbäras eller icke.
Jag förenar mig derföre med Herr Tham i begäran om proposition till bifall å Utlåtandet, och får på förhand begära votering, i händelse detta bifall icke derförutan medgifves.
Jag skall icke länge upptaga tiden; jag vill blott erinra, alt då Ridderskapet och Adelil fastställde tullen på Silke, gillades Utskottets Utlåtande, hvari står:
Silke, rått.
Genom Tal agens borttagande för denna vara är förhöjningen i Tullen minskad, hvadan afseende ej kan fästas vid det Herr Lamberg häremot anfört.
Likaledes har Ridderskapet och Adeln vid frågan om Socker gillat bvad Utskottet yttrat sålunda:
Af dessa skäl. får alltså Utskottet, som tror den föreslagna medeltullen af 1 sk. 6 r:st. för skålpundet, ”då.
Tolagen ”derunder är inbegripen T vara det lämpliga, föreslå o. s. v. Om Ridderskapet och Adelil nu skulle afslå Utskottets tillstyrkande, alt borttaga Tolagen på de ifråga varan - I Den a November f. m. de artiklarne, skulle det således innebära ett upprifvande af det beslut, som redan blifvit taget; och raan nödgades då omgöra Tullen på dessa artiklar.
Jag har för öfrigt begärt ordet, för att rätta ett af en annan Talare begånget misstag; jag påminner mig nemligen att vid 1823 års
Riksdag inga nya artiklar blefvo befriade från Tolag, utan blott desamma, som år 1816 derifrån blefvo fritagne, och det var Regeringen, som sedermera borttog
Tolagen från de af mig förut omnämnde artiklarne.
Det skulle emedlertid kunna sättas i fråga, att om Regeringen borttager eller påbjuder Tolag utan Ständernes hörande, utöfvar den en beskattningsrätt, som hvarken är nyttig, eller må hända grundlagsenlig.
Hvad det skäl beträffar, som man här åberopat, att städerne behöfde hjelp mot det nya Handelssystemet, är detta skäl redan så utslitet, att det icke behöfver besvaras vidare, än genom hänvisning till skeppslistorne.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af BevillningsUtskottets hemställan om befrielse från Tolags erläggande för varuartiklarne:
Boksvärta, Färgträd, Hudar och Skinn, Silke, Socker och Ull.
Ja och Nej, Hvarefter Hans Excellence liemsällde, om Ridderskapet och Adeln behagade alslå berörde hemställan.
Jk. 20 Den 2 November f. m.
I anledning hvaraf Hans Excellence yttrade, att då han, af de svar Piidderskapet och Adeln lemnat å de gjorde propositionerne, icke kunnat med fullkomlig tillförlitlighet bestämma Ridderskapets och Adelns pluralitet, samt votering redan blifvit begärd, ansåg Hans Excellence sig böra framställa följande voteringsproposition:
Den, som bifaller BevillningsUtskottets hemställan om befrielse från Tolags erläggande för varuartiklarne Boksvärta, Färgträd, Hudar och Skinn, Silke, Socker och Ull, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner
Nej; anses BevillningsUtskottets berörde hemställan hafva blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Jag hemställer, om icke i Nejpropositionen borde intagas en underdånig hemställan till Kongl. Majtt, att lill nästa Riksdag låta utreda förhållandet med Tolagen i hvarje stad, och dess särskildta beskaffenhet, på det Ständerna då må komma i tillfälle att fullständigt granska frågan, och med sakkännedom afgifva deras yttrande.
Jag har visserligen ingen ting att invända emot Friherre afNor - Den 2 November f. m. 27 elins förslag, men liemställer, huruvida det hail behöfvas, då ett Betänkande från Statsoch EkonomiUtskotten för närvarande ligger på Ridderskapets och Adelns bord, deruti en framställning blifvit gjord af enahanda beskaffenhet med den Friherre af Nordin föreslagit.
Efter den upplysning Herr Hjerta meddelat, och då det ändamål jag åsyftat, sålunda i alla fall kan vinnas, afstår jag från det föreslagna tillägget uti voteringspropositionen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandlMarskalken förnyade den af Hans Excellence nyss framställde voteringsproposition, hvilken af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades klockan 11 f. m. och befunnos efter dess slut, klockan tre qvart till 12 f. m. sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit som följer:
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde Protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och Län dt Mar skalken förklarade,att Bevillningsutskottets ifrågavarande hemställan således blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Ja — 6 28 Den 2 November f, m.
Föredrogos ånyo och hiföllos följande Bevillnings- Lag- samt Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottens den 9 sistlidne September afgifne, och den 25 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkanden: N:ö 17.
I afseende på förehafd granskning af Kongl. Maj:ts förnyade Seglationsordning af den 21 Julii 1825.
Angående väckte motioner i afseende å Kongl. Majrts Nådiga Förordning emot oloflig införsel eller utförsel af varor af den 20 Junii 1828.
Företogs till pröfning Bevillnings- Lagsamt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 9 sistlidne September under N:o 19 afgifne, och den 28 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, angående väckte motioner om Kongl. Stadgan för Inrikes Tullförpassning och bevakning.
Då nu de sammansatte Utskottens Betänkande, angående väckte frågor om ändringar i FörpassningsStadgan kommer under pröfning, och en återremiss möjligen kan blifva följden deraf, anhåller jag att få begagna detta tillfälle, för att föreslå ett tillägg i 5 §. af nämnde Stadga.
Der står, enligt nuvarande redaction: Afgår Skeppare eller Forman, utan alt, der sådant erfordras, hafva, uttagit Tullpass å fartyget eller foran, bote 25 R:dr.
Detta ovillkorliga Den 2 November f. m. 29 bötesansvar för felande pass, liar föranlåtit mig att fästa uppmärksamhet vid de fall, då Skeppare ouppsåtligen och af glömska kommer att göra sig förfallen till dessa höga böter, hvilka dessutom enligt ett föregående moment af §:n åtföljas af dubbel tull för de medförda varorne; och det är, för alt förekomma denna orättvisa stränghet, hvilken icke för controllen är nödvändig, som jag anhåller, att få föreslå ett tillägg.
När fartyg afgår, verkställes alltid lastningen under tillsyn af en Tulltjensteman, som det åligger att dervid föra journal, och att dessutom till Skepparen aflemna inlastningsbevis öfver alla inlastade varor, med hvilket bevis Skepparen sedermera infinner sig i Tullkammaren för att erhålla pass.
Men härvid står det Skepparen fritt, att taga en förpassning på hela lasten, eller flere särskilde, allt efter de olika varorne och deras olika destinationsort, och härvid inträffar ej sällan, att Skepparen glömmer framtaga alla sina inlastningsbevis, så att somliga varor icke blifva förpassade, hvilket åter har den påföljd, att han vid ankomsten till annan hamn blifver pligtfälld enligt ofvannämnde §. i FörpassningsStadgan, ehuru han kan visa, att varorne blifvit behörigen inlastade.
Denna stränghet, som alldeles icke verkar till någon säkrare controll, har föranledt en mängd besvär och slutligen nåd-ansökningar, emedan Konungen endast i nådeväg häruti kunnat med - 3o Den 2 November f. m. dela någon lindring.
Jag hemställer alltså, alt 5 §. må erhålla följande lydelse: ”Förpassning skall, för att vara gällande, godhet åtfölja.
Saknas förpassning, der sådan ”medhafvas bordt, skola varorne anhållas, ”samt å de utländska (lofgifna) dubbel inkommande sjötull, och å de inhemska (till ”utförsel tillåtna) dubbel utgående sjötull, ”(men å de till utförsel förbjudna io för ”100 af värdet) beräknas och, före godsets ”återlemnande, i böter erläggas.
"Dock om, å lossnings- eller ankomstforten, Skeppare eller Forman inför veder"härlig
Domstol åstadkommer antaglig hänvisning, att medfördt gods, som, ehuru un” derkastadt förpassning, deraf icke åtföljes, "■verkligen blifvit ä Svensk ort intaget, och gitter han derjemte, i fall varan är af ”den beskaffenhet, att bestyrkandet af dess ^ in för lull ning bordt, för förpassningens erJ’hällande, äga rum, ett sådant förtullnings” b evis särskildt förete af det innehåll, sorn J’i det följande af denna Författning finJ’nes stadgadt, vare frän ofvannämnde anJ’svarspåföljd fri, men böle, för uraktlå”lenheten af föreskrifven förpassningscon” troll, 10 R:dr.
Äfvensom påföljden af dubJ’bel tull ej heller äger rum för oförpassa*’de utländske varor, hvilka af hvarje särskild godsägare blifvit inom de i 1 ,$'■ be”stämda auantileter, nied samma lägenhet ”afsända, och hvarå det ålegat Skeppare ”eller Forman att taga Förpassning, då de Den 2 November f. m. 3i ”befunnos sammanlagde öf verstiga förpass”ningsfria quanliteten ”Afgår Skeppare eller Forman, utan att, ”eler sådant erfordras, hafva uttagit Tullpass ”å fartyget eller foran, bote 25 R:dr.
”Vid lika ansvar &c. på saft §:n nu lyder.
I denna Stadga talas om utländska varor, som till införsel äro tillåtne, i motsats mot dera som äro förbjudne.
Om en fullkomlig frihet i införandet af alla utländska varor, lill följd af Rikets Ständers beslut, hädanefter kommer att äga rum, följer naturligtvis, att stadgans redaction härefter hör lättas; hvarpå jag äfven får fästa Utskottets uppmärksamhet.
Jag torde icke behöfva tillägga något i afseende på nyttan och behofvet af det tillägg jag nu föreslagit, utan anhåller endast, på grund af hvad jag redan anfört om återremiss, 'med begäran att Utskotten må taga i öfvervägande detta förslag till förbättrad redaction af §:n, och tillstyrka dess intagande i författningen.
Tians Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde om Ridderskapet och Adeln ansåg Bevillnings- Lag- och EkonomiUtskotlens ifrågavarande Betänkande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskotten återremitteras.
Ropades Ja. 32 Den 2 November f. m.
Föredrogs ånyo och bi fölls Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 4 sistlidne September under N:o 69 afgifne, och den 25 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner, angående tågande Truppers inqvartering och proviantering under fredstid.
Vid förnyad föredragning bifölls Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 1i sistlidne September under N:o 20 afgifne, och den 25 i samma månade, m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt motion, om åläggande af Bevillning till ersättning för inqvarleringskostnader.
Föredrogos å nyo och biföllos följande LagUtskottets den 10 och 17 sistlidne October afgifne, och den 26 i samma månad e. 111. på hordet lagde Ulåtanden: N:o 114» Öfver väckt motion om offentlighet vid UnderDomstolar och Poliskamrar i städerne.
I anledning af Kongl. Majrts Nådiga proposition, angående ålder för dem, som af HofRätterne till
Nådiga proposition, angående tillägg uti 25 Ca-p. 5 §.
Nro 118.
Den 2 N o v e m l> e r f. m. 33 N:o 118.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o [\0 förut meddeldte Betänkande öfver Kongl. Maj:ts Nådiga proposition, angående Strafflag emot Negerhandel och delaktighet deruti.
Nto 119.
Öfver väckt motion om eli Strafflag mot Slafhandel i allmänhet. 120.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 85 förut meddeldte Betänkande, angående förslag till
Lag för åhörare, som bevista RiksStåndens öfverläggningar.
Hans Eoccéllence Herr Grefven och LandtMarskalken tillkännagaf, att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
Föredrogs ånyo LagUtskottets den 17 sistlidne October under N:o 116 afgifne, och den 26 i samma månad e. m. på bordet lagde Betänkande, i anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående ansvar åden, som bortförer eller undanhåller annans minderåriga barn; och skulle berörde Betänkande, uppå anhållan af Herr Crusenstolpej, Magnus Jacobi och Friherre Sprengtporten, Jacob Wilhelmi enligt 49 §•
Vid förnyad föredragning af Förstärkta StatsUtskottets den 24 sistlidne October un48 H. 3 A 34 Den 2 November f. m. der N:o 313 aflåtne, och den 36 i samina månad e. m. på bordel lagde, Memorial, angående anställd omröstning i åtskilige frågor, hörande till Statsregleringen; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till StatsUtskottet öfverlemnas, Föredrogs ånyo Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottens den 1 sistlidne October under N:o 21 afgifne, och den i3 i samma månad på bordet lagde, Betänkande, rörande Pacpietpost- och Forvagnsinrättning; och skulle berörde Betänkande, uppå anhållan af Herrarne von Hartmansdorff, August, och Hjerta, Gustaf, enligt 49 §•
Herr Crusenstolpe, Magnus jacob:
Icke -tillstädes då Bevillnings- Lag- och EkonomiUtskottens Betänkande N:o 18, angående väckte motioner i afseende å Kongl.
Förordningen emot oloflig införsel eller utförsel af varor af den a3 Junii t8a5, för en stund sedan af Ridderskapet och Adeln afgjördes, tager jag mig friheten att reservera mig emot Ridderskapets och Adelns beslut.
Instämmande uti de reservationer Herr Berg von Linde och Grefve von Fersen afgifvit, anser jag, såsom Friherre Cederström, att visitationsrätt inom hus är stridande emot Grundlagen.
Den 2 November f. m. 35 Herr von Hartmansdorff\
Vi äro flere i samma ställning som Herr Crusenstolpe, och hafva ämnat göra anmärkningar vid nämnde Betänkande, Att det nu är bifallit, lärer likväl icke hindra oss att framföra våra anmärkningar, när det återkommer från Utskotten, dit två Stånd detsamma återremitterat.
Friherre Åkerhjelm> Gustaf Fredrik:
Då det undföll min uppmärksamhet, när ifrågavarande Betänkande förevar, och jag dervid hade åtskilliga vigliga anmärkningar alt anföra, anhåller jag nu, att mot Ridderskapets och Adelns beslut få anmäla min reservation; ty ehuru Betänkandet blifvit af tre Stånd återremitteradt, kan jag icke säga, huruvida tillfälle öppnas för mig, att med laglig rätt få yttra mig deröfver.
Äfven jag får anmäla min reservation emot det beslut, hvarigenom Ridderskapet och Adeln bifallit Bevillnings- Lag- och EkonomiUtskottens Betänkande N:o 18.
Herr Uggla j, Göran Gustaf: Under åberopande af Herr Berg von Lindes särskilda tanka i Utskotten, får äfven jag anmäla min reservation emot Ridderskapets och Adelns ifrågavarande beslut.
Föredrogs ånyo och bifölls Bevillningssamt Allmänna Besvärs- och EkonomiUt - 3* 36 Den 2 November f. m. sköttens den i sistlidne October under N:o 22 afgifne, och den i3 i samma månad på bordet lagde Betänkande, angående åtskillige Motioner om Postinrättningen i Riket.
Föredrogos ånyo och gillades följande BevillningsUtskottets den 1 sistlidne October afgifne, och den 16 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkanden:
N:o 47- Angående Porto-afgiften för Inrikes brefvexlingen.
Angående väckt Motion, om nedsättning i Porto för Utrikes gående bref. Företogs till pröfning
BevillningsUtskottets den r sistlidne October under N:o 4f) afgifne, och den 16 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, angående Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, om upphäfvande af den nu medgifne moderation i Porto för bref, som väga öfver 8 lod.
Jag har intet emot Utskottets afsigt, eller emot resultatet i allmänhet, men det är en ofullkomlighet i redactionen, som gör, alt jag skulle anse vigtigt, att detta Betänkande blefve återremitterad t.
Den delen deraf, som innefattar tillstyrkande om den underdåniga skrifvelsen, innehåller, om jag hört rätt, att moderation endast skall få begagnas för sådana docnmenter, som af Embetsman afsändas.
Det vill säga, alt alla slags hand - Ben 2 November f. m. 37 lingar ej skulle få moderation.
Detta måtte ej vara Utskottets afsigt, när inrättningen med paketpost ej genast kan sättas i verket.
Innan Stadgandet antages, måste åtminstone den vara förberedd på de större vägarne.
Det är endast på detta skäl jag begär återremiss.
Jag tror, att Utskottet menat, att enskilte
Rättegångshandlingar äfven skola åtnjuta moderation, men anhåller, att det måtte fullständigare uttryckas.
Hans Excellence Herr Gref ven och Landt Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg BevillningsUtskottets Betänkande böra, i anledning af Herr Hjertås dervid gjorde anmärkning, till Bevillningsutskottet återremitteras..
Föredrogs ånyo Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskottets den i sistlidne October under N:o 155 afgifne, och den 7 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt fråga om inrättande af en Landtbruksskola.
Mycket ljufligt låter det för Skaraborgs
Län, att få sig tilldeldt anslag för en ÅkerbruksSkola ; men jag tror likväl icke att ett sådant anslag skulle medföra det gagn, som dermed åsyftas.