Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Månne man ej hellre skulle gå till en tjenst på landet, der man hade en bestämd och icke obetydlig verkningskrets, der nian lärde sig känna både folket och författningarna, och hade någon lön, till och med sitt uppehälle.
Dessutom, fordrar man icke för närvar, vidsträcktare kunskaper af militärer?
Hvad har en Under-Lieutenant qvar af sin lön, när de afgifter vid regementet och till pensionscassau, hvilka han måste bestrida, äro fråndragna ?
Troligen icke 200 rdr bko.
Länsmännen äro ock sorn oftast försedde med boställen.
Man säger att de utföra sina värf på Kronofogdens ansvar.
Om så är, så lära de ändock behöfva veta något sjellve, på det de ej må sätta Kronofogden i sticket.
Det är sagdt, att bonden är mera belåten med dem, som äro honom närmare i seder och dylikt.
Om detta påstående vore riktigt, om det vore en sanning, så borde också bonden önska sig de bondaktigaste prester, som möjligen stöde alt finna.
Jag har deremot den motsatta erfarenheten, nemi. att bönderne mera värdera en prest, som är mera höjd öfver dem både i kunskaper och lefnadsvett, emedan de af honom hafva något att lära, hvilket ej är händelsen med den som är dem lik; så äfven med länsmannen; som borde vara höjd öfver dem, han skall leda.
Det ar icke lärdomen, som stöter det ena ståndet ifrån det andra, utan det är bemötandet, hvilket man bör vänta bättre bos ilen bildade, lin hos den råa.
Man har sagt, att man borde hafva okunniga länsmän, derföre Deli i.j Octobcr e. ra. alt bonden och länsmannen då förstå hvarandra häst.
De torde måhända i sådant fall komma att förstå hvarandra alltför väl.
Mången torde hafva funnit nyttigt att just för detta förstånd förflytta länsmannen från det distriet han haft till ett annat, der så nära förbindelser saknats.
Examina hafva blifvit, såsom det tyckes, af en ledamot alldeles ogillade, emedan han talat om huru litet examina bevisa äfven förandra mera uppsatta tjenstemän.
Om denna regel vore l iklig, så borde han göra den motion, alt inga examina hädanefter måtte fordras för alt blifva embetsman.
Om stadgandet utsträcktes håde till prester och officerare så finge man snart se hvad deraf lill fäderneslandets förkofran och försvar kunde vinnas.
Man har sagt, att det är icke blott examens-kunskaper, utan äfven praktiska, som fordras af länsmännen.
Examens-kunskaper utestänga för ingen del de praktiska.
Beggedera måste man fordra.
Det är ej heller något, som hindrar att förordna en examinerad person att bestrida en tjenst, hvilken han framdeles kan komma i fråga att erhålla.
Tvertom borde man företrädesvis förordna sådana, hvilkas kunskaper äro ådagalagda, för att tillse om de i verkställigheten förstå att begagna dem.
Jag har erfarit, huru som, när en länsmans-ljenst blef ledig genom sjukdom, och ingen fanns på stället, som kunde henne förrätta, ingen annan var att dertill taga än en renskrifvare vid Lnnds-cancelliet.
Hans praktik bestod deruti, att han visste huru skrifvelse!- från Landsh.-embetet till länsmännen samt deras lill landshöfdingen sågo ut
Men någon annan praktisk kännedom kunde svårligen förutsättas.
Likväl måste jag, för brist på andra, använda honom.
Hade han haft några theoreliska kunskaper, så hade det varit så mycket bättre.
Säkert är, att gjorde man sådana fordringar af länsmännen, så hlefve förmodligen händelsen, att examinerade personer mera än hitintills infunno sig vid Landscancellierna; att det blefve de, sorn anmälte sig till länsmanstjenster oell som fingo dem till båtnad för orten och Länsstyrelsen, emedan ungdomen är lill deras innehafvande tjenligast.
En talare har också undrat hvar landshöfdingen skulle finna tid att förrätta de förhör, som här skulle komma i fråga.
Jag troi-, att om laudshöfdingar slippa ransrknlngar öfver brännvins-förbry leiser, hvarifrån Utsktn föreslagit att deskola befrias; så få de rundlig tid till dessa examina.
Jag fortfar att anhålla om bifall till betänkandet.
Jag skulle ej uppträdt vidare, om jag ej ansåge, att detta är en strid, alldeles egen i sitt slag.
Att det skulle linnas ledamöter på Riddarhuset, som ville strida för okunnigheten, hade jag aldrig förmodat, minst då det är fråga om embetsmål!.
Att man kan önska okunnige tjenstemän, då man kan få kunnige, är för mig obegripligt.
Jag tycker att detta icke alls kunde behöfva någon vederlägg - 3^ Dell 14 October e. m liing, utan alt sjelfva den emot upplysning och kunskaper .stridande åsiglen borde innefatta sin egen vederläggning.
Har li.ir dock af en värd ledamot blifvit sagdt, att lian bnskade bildade länsmän, ehuru lian pustur, allde obildade äro bättre.
Jag vet icke huru detta hanger tillsammans.
Samma ledamot
Ilar också sagt, att lian icke vet hvartill sådana examina skulle tjena.
Jag kan icke annat än i detta afseende Idrena mig i hvad llr von Hartmansdorff vttrat, att 0111 man ville drifva den satsen, skulle man böra anse såsom en verklig nytta för landet, 0111 alla examina och alla kunskaper bos emhelsmännen upphörde.
Det lärer icke linnas någon, sorn ej inser orimligheten af delta påstående.
Äfven har bär blifvit föregifvit såsom ett skäl, att landshöfdingen, landssecrettn och landskninereraren icke skulle vinna tid alt examinera, samt att man ej heller vet huru med examen skulle gå till.
Dea »0111 sjelf tagit någon examen, kan icke behöfva lindra huru det skall gå till.
Jag tror icke alt iandssecrettn och landskamei claren skulle behöfva att fundera mycket länge, huru de denmd skola bele sig.
Visserligen kan man blifva landshöfding, utan alt hafva tagit någon examen, och likväl blifva eu bra landshöfding
Men jag tror dock, att om landshöfdingarne voro undeikastade examina, kunde de blifva bättre.
Detsamma tror jag örn länsmännen, isynnerhet sinn jag önskar säd me länsman, sorn i framtiden kunna blifva landsbÖfdingar.
Besvärs- och Ekon. Utsk:s betänk.
N:r io4 blefaf R. o. Ad. bifallet.
Föredrogs ånyo och lades lill handlingarna Banco-Utskts den 10 dennes på bordet lagda mein.
N:o g8, i anledn. af R. o. Adts återremisser å Utskts under JN:o 55 och afgifna ullåltn Ånyo föredrogs BancoUtskts den 10 d:s på boidet lagda utlåt.
N:o gg, i anledn. af Fabrikören A. L.
Soldins ansökning 0111 eftergift af upplupna räntor å 2:11c lån i BancoDisconten.
Frih. Cederström, Jacob, begärde först uppläsning af reservationerna och sedan den skett, propus, å afslag af utlåtandet.
Jag skulle, i motsats till den siste värde talaren, tro, att det vore kanske det fördelaktigaste för banken eller Disconten att bifalla detta betänk.
Förhållandet är nemi. att den ifrågavar. personens egendom icke är åtkomlig, emedan den handel, som han säges drifva, icke sker i hans eget namn.
Det är derföre svårt Den v\ O c t ober e. m. 343 ali i laga väg kunna indrifva liela fordran, oell del kumle vara osäkert, huruvida man på detta sätt kunde utbekomma så mycket, som nu af BankoUtsk. är föreslaget.
Förhållandet med skulden är. att han haft 2:11c lån. di t ena lör egen rakning, och del andra såsom caulioniat.
Ilan har betalt det i hans eget namn tagna länet och äfven gjort utbetalningar på del andra, samt erbjudit sig att betala hela sin capitalskuld, emot det att den förmån beviljades honom, att lian slapp betala räntorna.
Denna anhållan har Baneodiseontdirect:n tillstyrkt.
Utsk. har dock föreskrifvit strängare afbetalningar, och den afskrifning, som Utsk. tillstyrkt, är verkligen så ringa sorn möjligt, i hopp att disconten derigenom skulle kunna utbekomma ilen betydligaste delen af lånet.
Han skall nemi. betala hela capitalet, så väl af del lån han sjelf tagit, sorn af det, för hvilket lian borgat.
Ilan skall betala räntorna, tills capitalet blir erlagdt, så väl för det ena sorn för det andra lånet.
Han skall betala straffränta för det lånet, sorn han sjelf ei hållit.
Det är således blott från straffräntan på det lån, för hvilket lian borgat, som han skulle blifva befriad.
Diskonten har således ej gjort någon förlust, men ett afslag lill detta betunk. kunde möjligen leda till förlust, eller att banken ej finge något.
Hr Stuart,Carl Gust.:
Jag är visserligen ingen vän till bysättnings-tvånget, men sä beskaffade omständigheter, sorni det nu föredragna betänk, uppgifvas, skulle göra mig nästan föranlåten all rösta för bysätlningstvångets bibehållande.
Det är nemi. kändt, att mosaiske trosbekännare!!
Soldin har salubodar i flera städer, ehuru de icke (trifvas i hans eget namn, och att han drifver en lönande handelsrörelse.
Men han lärer, enligt hvad Utsk uppgifvit, hafva lyckats att göra sina tillgångar oåtkomliga i execmiv vag.
Man synes således vara nödsakad hålla sig till hans person, och i det fallet tror jag all tillgångarna skulle blifva åtkomliga.
Detta är ett expedient, sorn Banco-disconten ej sällan måst tillgripa.
Jag medger visserligen att den straffränta, hvarom nu är fråga, icke är af synnerlig vigt för banken, och icke heller, såsom jan förmodar, för låntagaien. men praejudikatet är så mycket vigligare för Banco-disconten. det nemi. att om jag
Ivekas att göra mina tillgångar i exeentiv väg oåtkomliga för discontverket, så kan jag blifva fri från fordringsanspråket.
Den upplysning som Frih.
Stjernstedt meddelade, att Soldin endast ar cautionist för det eria lånet, lärer icke inverka på förhållandet, enir cailtionistens och låntagarens betalningsskyldighet är alldeles enahanda, och det lärer vara omöjligt för Banco-disconten att bedomina, huru stor andel af lånebeloppet cautionisten erhållit.
Jag kan ej annat än på det ifrigaste anhålla om afslag å detta, i afseende till praejudicatet ganska betänkliga förslag.
Nio 99 afslogs. 344 Den <4 Oclobcr e. m.
Vid förnyad föredragning af bordet lagda betänk. N:o i3y, i anledn. af väckt motion om utsträckning och förtydligande af ly §:n uti instructionen för R.
S:s Just. ombudsman, blef samma betänk. afR. o. Ad. bifallit.
På begäran af Hr von Hartmansdorff, A u g., samt Frih.
Cederström, Jacob, lades ånv6 på bordet LagUtsk:s den io dennes på bordet lagda utlåt:n: N:o 138, i anleda, af erhållna återremisser utaf Utskts betänk.
N:o 81, öfver väckta motioner, dels angtde förmyndarekamrars inrättande i städerna och på landet, dels ock en ändring af lagens stadganden rörtde de tysta förmånsrätterna.
JV:o 13y, i anledn. utaf Aterremiss utaf Utsk:s betänk.
JN:o y2, öfver väckta motioner örn skärpning af straffet för åverkan.
N:o i4°) i anledn. af återremisser utaf Utskts betänk.
N:o 5y, öfver väckta motioner örn upphufvande af en del särskildta domstolar.
Lades till handlingarna LagUtsklsden io dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 14■ ? > anledn. af erhållen aterremiss utaf Utskrs betänk.
Nto 108, öfver väckt motion om offentlighet vid underdomstolar och poliskamrar.
Besvärs- och Ekon.Utskts den io dennes på bordet lagda betänk.
N:o ioö, i anledn. af väckt motion, alt lösningsrätten till fjerdeparter i Fahlu grufva icke vidare må vara de brukande bergsmännen förbehållen.
Då jag anser den fråga, hvarom detta betänk, handlar, vara af den enskilda natur, att den icke rätteligen borde utgöra föremål för R.
St:s pröfning; så tillstyrker jag afslag å Utskrs betänk., hvilket jag gör under den förmodan, att, derest en sådan framställning hos K. M:t, som Utsk. föreslagit, verkligen skulle vara för fjerdeparts-ägarne nyttig, de sjelfve äro oförhindrade att gå i författning derom.
Ce d e r s t r ö m , Jac.:
Lösningsrätten i Fahlu bergslag är sammanhängande med de privilegier för Fahlu grufva, som ej kunna rubbas, utan att i och med detsamma jemväl rubbas de skyldigheter, sorn bergslagen åligga, och de tjenstbarheter, som provinsen åligger att till denna grufva utgöra.
Jag tillstyrker på denna grund, lika med den siste talaren, afslag å detta betänkande.
Sedan först propositioner å bifall och afslag blifvit både med ja och nej besvarade, samt propos. till aterremiss blif - Den 14 October e. m. 345 blifvit med nej besvarad, blef slutligen förnyad propos. till bifall med öfvervägande ja besvarad.
Besvärs- och Ekon.Utsk:s den 10 dennes pä bordet lagda utlåt.
N:o 106, i anledn. af väckta motioner om rättighet lör Hernösands stift alt komma i åtnjutande af de 15.4 t:r spanmål, som derifrån årligen ulgå lill Upsala domkyrka.
Begärdes ånyo på bordet af Hr von Hartmansdorff, Au g., samt Frih. Cederström, Jacob.
Likaledes begärdes ånyo på bordet af Frih. Cederström, Jacob, och Frih. Sprengtporten, Jac. Wilh., Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskts den 10 dennes på hordet lagda utlåt.
N:o 107, i anledn. af anmärkntr vid TJtskts betänk.
N:o 26, ang:de skjutsningsanstalterna i Riket.
Äfven begärdes ånyo på bordet af Hrr Ribbing, Bengt, och Råfelt, Anton, m. fl. ledamöter Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskls den 10 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 108, om föreslagna åtgärder för att befordra skeppsfartens förkofran.
Föredrogs ånyo Exped.Utskrs den 10 dennes på bordet lagda mein.
N:o i3, i anledn. af Postinspectoren C. F. Lindstedts ansökning om förhöjning uti ett honom vid sist— lidne riksdag tillagdt arfvode.
Jag ser icke huruledes Exped.XJtsk. kunnat såsom ett embetsverk emottaga ansökning från enskild person, och öfverlemna den till R.
Om den ifrågavar. personen tror sig hafva anspråk att göra; så bör han väl vända sig till dem, som antagit honom till befatlningen, d. v. s. till fullmäktige i Riksg.contoret.
Jag hemställer derföre till R. o. Ad., om med delta memorial är annan åtgärd att vidtaga, än dess läggande till handlingarna.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att ehuru han för sin del dragit mycket i betänkande, huruvida detta Exped.Utskts mern. borde få på föredraga.listan uppföras, enär det icke kunde blifva föremål för pröfning af R. o. Ad., då ingen § berättigade Exped.Utsk. att väcka frågor till afgörande i Ståndens plena, hade Hr Landtm, likväl ansett, att då det varit en handling, som från Utsk. inkommit, kännedomen deraf ej borde undandragas Ståndets ledamöter; men Hr Landtm, ansåg sig böra förklara, att han icke kunde framställa annan propos., än att memor. måtte läggas till handlingarna; hem . 4 H. 44 346
Den >4 October c. m. ställande alltså nu, om R. o. Ad. behagade vidtaga denna åtgärd.
Lades på bordet nedannämnda från Utsktn inkomna memorial, betänk:n och utlåtm, nemi. från ConstitutionsUtskottet:
N:o 45, med förslag till ett stadgande i 4' §:n Ritsd.- Ordn., om Statsrådets föredragande ledamöters tillträde i alla Stånds plena; N:o 46, med förslag till ändring och tillägg i 38 §:n Reg.Fm; N:o 47> i anledn. af BondeStts återremiss på mern.
N:o 32; N:o 48, angtde en af StatsUtsk. anmäld anmärka, anledning; StatsUtsk ottet: N:o 345, i anledn. af dels afslag, dels återremiss å åtskilliga uti mern.
JV:o 3oi framställda voter:s-propositioner; N:o 346, i anledn. af K.
St., ang:de beräkningen af traclamenten för städernes magistratspersoner och borgare vid syner och andra förrättningar för Kronans räkning; N:o 347, i anledn. af Hr Christiersons motion, om ny lönereglering för R.
St:s Just.ombudsmans och Tryckfrihetscomiteens expeditioner; N:o 348, i anledn. af Frih. Nauckhoffs, J. O., motion om anslag af löner för 3:ne länsmän i Blekinge län; N:o 34q, i anledn. af erhållna återremisser å utlåt.
N:o 246; N:o 35o, i anledn. af erhållna återremisser å StatsXJtskrs mern.
N:o i5i-, N:o 351, i anledn. af erhållna återremisser å StatsUtsk:s mern.
N:o 253; N:o 352, i anledn. af återremiss å utlåt.
N:o 261; N:o 353, i anledn. af väckta motioner, att dels åtskilliga cassors behållningar, dels statsverkets s. k. reservfond måtte till Riksg.cönt. öfverflyttas ; Allm.
Besvärs- och E k o n.Utsko t te t:
N:o 109, ang:de stångjernssmidet och den gröfre jernförädlingen samt kolhandeln i Riket.
Hr von Stahl, Emil hade inlemnat följande:
Det förslag, som Hr Rosenblad afgifvit vid ålerretnissen af Ekon.Utsk:s betänk.
Wto 99, anser jag, i hvad detsamma rörer sjelfva indelningen af c o n s ul a r-d i s t r i c te n vara mera ändamålsenligt, än det som jag sjelf i denna de Den 14 Octo ber c. m. 34? haft äran framställa, och jag finner mig således, med frångående af mitt eget förslag i detta hänseende, böra instämma i Hr Rosenblads åsigt.
Lika med Hr Rosenblad anser jag i öfrigt, att consulaten i Odessa, Alexandria och Montevideo icke medföra den nytta för handeln, att några särskilda löner böra dessa platser fortfarande tilldelas, utan att desamma, vid n. v. innehafvares afgång eller transport, böra kunna indragas.
En besparing i handels- och sjöfartsfondens n. v. utgifter beredes derigenom till ett belopp af 6,900 r:dr Hbr b:co, inberäknadt det nu utgående arfvodet till en consulatsecreterare i Egypten.
Då jag redan haft äran afgifva ett förslag till aflöningsstat för de nya consulaterna, men detsamma icke är fullt tillämpligt till den af Hr Rosenblad föreslagna indelning af districten, hvilken, såsom utgången från en medlem af det embetsverk, som hittills haft tillsynen öfver consnlerna sig uppdragen, synes vara förtjent af stort förtroende, anhåller jag att, till ledning för de H.
Utskrn, som lära komma att behandla frågan, få afgifva ett nytt aflöningsförslag.
På hvad sätt sjelfva hufvudsaken kommer att varda behandlad, anser jag af vigt att R.
St. vid denna riksdag, och i sammanhang med frågan om användandet af handels- och sjöfartsfonden, besluta och bestämma till huru stort belopp löner till consuler må å denna fond utgå; öfverlemnande i öfrigt till K.
M. att sedermera afgöra sjelfva sättet för ifrågavar. reorganisalions verkställighet, äfvensom att, i enlighet med hvad StatsUtsk. i betänk.
N:o 33/ antydt, söka bereda ett mera proportioneradt deltagande från Norriges sida i utgifterna för consular-väsendet.
I följd af den nya organisationen skulle aflöningar komma att erfordras för följande general-consuler, nemi. 1:0 Finland 7.00 r:dr Hbr b:co, 2:0 Preussen och Mecklenburg . . . i5oo „ ,, „ JNB denne gen.-consul uppbär ett särskildt arfvode såsom Sv. postcommissarie i Greifswald. 3:o Hansestäderna, Holstein,Hanno ver och Oldenburg 2,5oo ,, „ „ 4:o Öfriga
Danmark med säte i Helsingör 2,5oo ,, „ „ Dennes cancelli, bestående af viceeonsul och secreterare, till bevakning af förhållandena i afseende å Sundska tullen . 7Öo „ ,, 5:o Nederländerna 2,000 „ „ ,, 6:0 Belgien 2,000 „ b:o Spanien 2,5oo „
Transuort i8,5oo r:d v 7:0 England 4i000 2,5oo Transport i8,5oo r:dr Hbr b:co 348 Den 14 October c. ra.
Transport i8,5oo i* :dr Hbi q:o Portugal ....
2,5oo n 91 10:0 Italien 2,Doo 11 11 1 1:0 Grekland med Joniska öarna 2,5oO 11 11 12:0 Turkiet .... 4,000 11 11 13:o Tunis 1,5oo 11 11 14:0 Tripolis ....
1,5oo 11 11 1 ).‘o Algier .... i,5oo 11 11 16:0 Marocco ....
3,5oo 11 It 1 7:0 Norra Amerika . . 4.000 11 l8;o Brasilien ....
3,5oo 11 11 CO. o. härmed torde det n. v. consulatet i Monte Video kunna förenas, då en besparing af 2,5oo r:dr Hbr b:co uppkommer. 19:0 Westindien, Mexico, Venezuela 3,5oo ,, „ ,, (Caiacas) Summa 49>°°o r:dr Hbr be:
Då för närvar, aflöningen till en del consnler, med tillägg af den i Brasilien, som uti StatsUtskrs betänk.
N:o 337 icke blifvit upptagen, uppgår till 38,770 r:dr Hbr b:co, så skulle bela den nya organisationen kunna verkställas med en ö kad kostnad af io,23o „ ,, ,, som det icke torde vara förmätet att på förband antaga komma att af Norrska statsverket ensamt varda betäckt, syn nerligast med afseende å den fördel, som nämnda rikes handel och sjöfart af förslagets verkställighet skulle vinna, och i hvilket afseende R.
H. St. torde hos K.
M. böra i underd. begära, att en framställning i ämnet till nästk.
Norrska Storting måtte varda gjord.
Reorganisalionen af consularväsendet, som från alla håll medgifves vara af behofvet påkallad, blefve på detta sätt, utan ökad kostnad för Svenska statsverket, verkställd.
Deremot skulle tillökningen i kostnader hufvudsakligen komma att bestå i följande i anledn. af regleringen nödiga interims-utgifter, hvilka torde böra å handels-och sjöfarlsfondens indragningsstat uppföras, nemi. skilnaden emellan de nu utgående högre lönerna till följande consulater, under n. v. innehafvares tjenstetid: Gen.-consuln i Portugal 1,000 r:dr Hbr b:co.
Grekland 5oo ,, ,, „
Tripolis i,5oo „ „ „ Algier 1,000 „ „ „
Marocco 3oo „ „ „ äfvensom arfvoden till consu lat-secreterarne i Egypten 1,000 „ „
„ Marocco 3oo ,, „ „ Transport 5,600 r:dr Hbr b:co.
Den 14 Octobcr e. ra. 349 Transport 5,6oo r:dr Hbr b:co. och lönerna till consulerne i Odessa 1,000 ,, „ ,, Alexandria 2,400 „ „ ,, hvartill, i händelse consulatet i Monte Video icke hlifver förenadt med det i Brasilien, torde böra läggas lönen för förstberörde consulat ....
2,5oo „ „ Summa ii,5oo r:dr Hbr b:co.
Då alla n. v. consuler äga rättighet till uppbärande af consulad-afgifter, torde lämpligast vara att med dessa söka bereda en öfverenskommelse, i ändamål att få berörde afgifter, så fort ske kan, afskaffade.
Medium af 4 år kunde dervid tagas lill grund.
Denna ersättning kunde blott för n. v. innehafvare af tjensterna ifrågakomma.
Den borde vid deras afgång försvinna, samt icke i något fall tilläggas den consul, som efter nya organisationen blefve med fast lön försedd.
Från Sveriges sida torde i detta ändamål ett interims-anslag komma att erfordras af circa 8,000 r:dr Hbr b:co som, stäldt till K.
M:s disposition, skulle inom en kortare tid minskas och försvinna.
Jemte det jag slutligen får erinra, att både den nya stadiga utgiften af 10,2
Jo r:dr Hbr bco och de föreslagna i nte rim s-utgifterna, som inom några år skulle komma att alldeles försvinna, ig,5oo r:dr eller tillsammans 29,7'io r:dr, med circa 4>°°° r:dr Hbr b:co understiger del belopp af 35,333 r:dr Hbr b:co, som nu ensamt i consulad-afgifter utgår, anhåller jag, att detta anförande måtte få åtfölja återremissen till Stats- och E k o n.U t s k o 11 e n.
Landtm, hemställde, att delta anförande måtte remitteras till Allm.
Jag hemställer, om icke detta yttrande bör jemväl remitteras till StatsUtsk., dit betänk. ang:de en ny organisation af consuladväsendet blifvit återremitteradt.
Jag tror att både Ekon-och StatsUtsk:n hafva behandlat detta ämne förut, och får derföre instämma med Hr Munck af Rosenschöld.
Ridd.Secret. upplyste, att, då Allm.
Besvärsoch Ekon.Utsk:s betänk.
N:o 99 återremitterades, visserligen åtskillige ledamöter yrkade, att målet äfven skulle till Stats - 35o Den 14 October e. m.
Utsk. remitteras, men att återremissen likväl helt enkelt skedde till Ekon.Utskottet.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna, det remissen endast kunde gå till det Utsk., till hvilket det mål, hvarom den handlade, blifvit remitteradt.
Upplästes ankomna prot.utdr. från de öfriga Stånden, nemi. från PresteSt. af den 26 och 3o Sept. samt 3, 7 och 10 dennes, från BorgareSt. af den 3o Sept. samt 3, 7 och 10 dennes, samt från BondeSt. af den 3o Sept, samt 3 och 7 dennes.
H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 4 till 11 om aftonen, In fidem protocolli, F. O. Silfverstolpe„ Lördagen den 17 October i84o.
Justerades i5 prot.utdr. för den 14 dennes e. m.
Öppnades Hrr Electorers lista lill val af en ledamot i Allm.
Hr Schmidterlöw, fullm.
Hr Ribbing, Arvid; och befanns dertill hafva blifvit utsedd : N:o 2246.
Hr von Stahl, Emil.
Likaledes öppnades Hrr Electorers lista till val af en ledamot att inträda i StatsUtsk. under den ledighet, som blifvit beviljad N:o 921.
Hr Tersmeden, Carl Reinh.; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o io33.
Hr Hammarhjelm, Carl Fredr., efter lottning med N:o igög.
Hr Odencrantz, Gustaf, hade inlemnat följande:
Adis klubb blifvit öppnad den 14 sisth Januari, eller samma dag som riksdagen börjades, gjorde Landtm., i R. o. Ad:s första plenum vid denna riksdag, en anmälan derom, i anledn. hvaraf Ståndet beslöt, att den redan föranstaltade klubbinrältningen skulle fortfara intilldess
Den 17 October f. m. 35r annorlunda beslutades.
Den har ock sedermera på samma sätt fortgått, och för bestridande af kostnaderna dertill hafva förskottsvis, uppå Landtmarskalkens reqvisition, medel blifvit utlemnade ur Riksg.contoret.
Då likväl ännu intet beslut blifvit af R.
St. fattadt ang:de klubbkostnadernas bestridande, utan medlen ännu endast förskottsvis af Riksg.- cont. utbetalas, får jag hemställa, att StatsUtsk. måtte föreslå samt R.
St. besluta, att de kostnader, som hittills under denna riksdag utgått för klubbarna, måtte af Riksg.cont., sedan Landtmarskalk eller Talmän bestyrkt utgiftens riktighet, godtgöras, äfvensom att enahanda utgifter för den återstående delen af riksdagen måtte på enahanda sätt ersättas.
Om remiss till StatsUtsk. af denna vördsamma hemställan får jag vördsamt anhålla.
Ånyo föredrogs BancoUlsk:s den i4 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o 1 o4, öfver väckt fråga om tillfällig förstärkning af fonden för lånerörelse på namn och reverser.