Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Emellan Borgenären och Gäldenären förblifver enahanda förhållande, antingen coursen stiger eller faller, Transportsedelns Silfvervärde minekas eller okas.
Den Capitalist sorn blott önskar att se värdet af sitt Capital betryggadt, lärer dock icke på denne omväg gå till målet.
Den är kostsam} Silfret måste utifrån införskrifvas, och han är en tid i mistning af sin ränta.
Han torde finna sig fullkomligen betryggad, om Gäldenären förbinder sig i händelse Transportsedeln skulle falla under «'et värde, efter hvilket den nya DepositBanken beräknar den vid sina vexlingar, och efter hvilket det förmodas att den gimla Banken en gång »kall inlösa sina utelöpande Sedlar, att i TransportSedlar godtgöra skillnaden.
Endast i afseendet på Capit&let borde han göra detta förbehåll; Ränteersättning borde han icke göra anspråk uppå.
Räntan är ämnad att årligen förtäras}
Capitalet åter att bibehållas vid hvad det är.
Hvarföre skulle Gäldenären neka att fylla den?
Gör han det hvad blir följden? att Borgenären säger upp sin fordran; kan Gäldenären betala så förvandlar han sitt SedelCapital i effekter för hvilka han i andra Länder erhåller Metalliskt mynt och sitt Capital placerar han Ben 22 Judi J. m. 5l5 sedan utomlands.
Nu kan åter Gälldenären icke betala, så föreskrifver han nya vilkor, och det lindrigaste blir att Reversen ställes på Hamburger Banco, hvaraf åter följden blir att både Ränte- Och Capital—liqvid komma att ske efter transportSedlarnes curs.
Men säger man: om af naturliga orsaker coursen skulle falla och Sedelmyntet förbättra*, då låter den som har Silfver i den nya DepositBanken detsamma stå orördt; han går med sina Transportsedlar till den gamla Banken och får der mera för dem än han gifvit.
Det är först och främst föga sannolikt att BancoSedlame, utan att en del förstöras skola förbättra sig.
Det vöre visserligen idet hela icke gagnande; det skulle forsena den period som alla billigt sinnade efterlängta, perioden af fullkomlig trygghet i penningetransactioner, emedan forsta vilkoret för möjligheten deraf är liqvid på den förflutna tidens transactioner.
Dessa nya Sedlar om den händelsen skulle itH träffa, hvilket är föga sannolikt, kunde lemnäs åt Staten och Bevillningen i samma mohn minskas.
5i6 Ben 22 Juliif m.
Men hvilka äro de fördelar som genom denna nya DepositBank komma att beredas åt både Långifvare och Lånsökande.
Den senare njuter fördel deraf att de SilfverCapitaler som i Landet finnas kunna komma i rörelsen; Honom beredes ytterligare den fördel att utländska Capitalister kunna med de ir,hemske täfla' om utlåning6vinsten.
Ja! han kan sjelf utan våda upplåna utländska Capitaler; Indirecta beredes möjlighet för liqvider enskildte emellan hvarigenom åter det väsentligaste hindret för den gamla Bankens blifvande liqvid med sina Creditorer och sina Debitorer undanrödjes.
I den mohn som Capitalisterne begagnat sig af DepositBanken för att betrygga värdet af sina Capitaler; i den mohn som den penningelånande näringsidkaren säkrare uppgjort sina affairer, upphör också tvisten om RörelseCapitalets belopp; den iörra behöfver icke oroa sig öfver en temporair Sedela jmision ur den gamla Banken, den senare behöfver icke oroa sig, i händelse man i en framtid skulle låta den gamle Banken annihi - Den ig juli-i e. m. lera en del af sin vinst, i stället för att använ* da den till silfverkop.
Genom denna
DepositBank allena kan det bli möjligt att bilda PrivatBanker, hvilkas bestämmelse är att genom sedlar öka allmän-; na RörelseCapitalet i den mohn sorn Näringarne det behöfva} att möjligheten för crestion af sådane papper icke bereddes, då man år 1777 införde bruket af Sil fvermynt, var ofel bart hufvudorsak till flere Näringars och isynnerhet
Åkerbrukets aftynande under denna period; att vid 1803 års Realisation utväg till circulation endast öppnades åt papper hvilande på namncredit, är ofelbart hufvudorsaken till den myntförvillelse och den förlägenhet i hvilken man nu råkat.
Den nya Bankens räkningar böra föras skiljde ifrån den gamlas, och betryggande garantier beredas genom Lagar och genom publicitet.
Herr von Quanten, Cari.
Då Sammansatta Stats- och BancoUtskottens Betäakande blifvit af 3 Stånd i vissa delar återrenritteradt, torde de grunder vi här antogo den 15 Julii genom votering, ej vunnit så fullkomlig laga kraft, att icke en ändring deruti skulle kunna äga rum, och det 5i8 Dan 22 Julli f. m, är i anledning deraf, sora jag ödmjukast anhåller, att desse mine tankar må få afgå till Sammansatta Utskotten.
Kan och bör ett myntvärde bestämmas, ar den hufvudfråga, hvarom egenteliga striden är.
Det är onekeligen första grunden i all Financelära att ernå ett bestämt myntvärde, och hvad Financeplan som Riksens Ständer kunBa antaga, blifver alltid ofullkomlig, om detta vilkor ej ovilkorligen fästes dervid.
Det motbjudande ordet Realisation, har redan uppskrämt allas sinnen, och det ännu mera förhatliga vilkoret af ett utländskt
Lån på 3|Millioner i Silfver, såsom oumgängeligt till utförandet af denna Realisation, hvilket jag med erfarenheten skall bevisa ej är behöfligt, har än mera fullbordat förbittringen, så att ehuru båda partierne högt önska en myntbestämoing, stå de nu så i harnesk mot hvarandra, att endast ytterligheter å ena eller andra sidan, torde blifva att förvänta.
Jag vågtr vördsamt framställa några åsigter i ämnet, och hoppas derigenom kunna undanrödja ds skuggbilder
Och de farhågor, som uppställas, när man ens vågar nämna möjligheten af att bestämma myntvärdet mod den Fond vi äga, utan biträde af främmande Silfverlån.
Vid granskningen af Bankens Tableauer, # t
Den 19 Julii r, m, sora innefatta en Tideryrad af 44 år, upptäcker man följande förhållande.
Bankens SUfverfond utgör nu 1823, för att nyttja rundt tal, något öfver 4! million; lägger man dertill de år 1820 lyftade piastrar, och som borde kunna påräknas, går denna Silfverfond till nära 5 millioner.
Bankens Bancosedelstock utgör nu circa 25 millioner, hvilken reducerad till Silfvervärde efter 126 sk.
Cours uppgår till circa 10 millioner, och således år den utelöpande BancoSedelstocken något mer än dubbel emot SiifverFonden.
Som erfarenheten visar, att under Epoken från 180a till 1807 SiifverFonden jemt förminskades under det RiksgäldsSedelslocken förminskades, och BancoSedelstocken förökades; likväl under en allt jemt fortfarande ungefär AlpariCours och utvexling; så vill jag först uppställa förhållandet mellan SiifverFonden och BancoSedelstocken , jemfördt med det nuvarande, och derefter jemförelsen emellan hela RörelseCapitalet af BancoSedlar, RiksgäldsSediar, samt
År 1805 t. ex. var Coursen på Hamburg 50 sk., SiifverFonden i Banken 3.403,054, BancoSedelstocken 7 millioner då förhållandet räknadt efter 126 sk. myntvärde, var nära det samma som nu.
1806 var Coursen 51 sk., SiifverFonden 3,302,570 R.dr B:co, Sedelstocken 11,390,930, således redan för k ål landet sämre då än nu.
1807 var MedelCoursen 545, Silfv«rFondsn 2,909,285 > BancoSedelstocken Pert 22 Jidit «. m. 9>5.54)0 50, således 3 gånger större än SilfverFonden. 180S v,r Sill verFonden 5,437 114, Medelcoursen 533'dels sk., BancoSedelstocken 17,526,190, eller öfver 3 gånger större; detta under brinnande krig.
Nu är BancoSedelstocken blott något öfver 1 gång till så storsom SilfverFonden, RiksgäldsSedelstocken, som vid denna uppställning ej i jemförelse kommer oss till last, är nu blott 3,731,250 R:drg men var deremot 1808 4,544>330> »807 5.365;20o, 1 806 6,783,7ao, och 1805 §,302,310, jemte 1 million Discontpapper, Vårt förhållande mellan SilfverFond och BancoSedelstock var det året eller 1805 nära det samma som nu, men deremot hade vi samma år gångbart Riksgälds- och Discontpapper som gällde lika med Silfver 5,653,803 R:dr mer än nu, som gör 16,000,000 efter nu varande Cours.
Med de principer för all Bankinrättning man antagit, jemfördt med det förhållande som Tablauen af vår egen Bank lämnar från 1777 till 1822, visar sig, att Coursin bibehållit sig omkring allpari under vexling , med vida oförmånligare förhållande än nu.
Vi njuta nu fredens lugn , vi behöfva ej som under hela den epoken skedde, importera Spannemål för millioner, räntome för vår utländska skuld trycka ej nu som då på Handelsvågen.
Vår Hufvudexport Jernet är efterfrågadt och säljbart, hvilket mellan åren 1807 och 1813, genom den då varande oförmonliga conjuncturen, betydligt ökade Vexelbehofven , till last för den Utländska: handeln 3 våra Näringar producera Den 2'2 Julii e, m. i alla utgreningar långt mera nu än dä, Folkmängden har betydligt ökat sig; efter dessa framställda fackla, frågar jag vördsammast hvarföre det skulle behöfvas 8 millioner, Silfver nu till att realisera , eller låta utvexling gå med 10 till ii millioner i Sedlar, då erfarenheten lär oss att sådant gått ann förut och således borde kunna verkställas nu, om vi också skulle äga många flera millioner i Sedlar än hvad vi äga.
Om jag ej ser denna fara, så må den mig förlåtas, ty jag har ej fattat min opinion i luften, utan på facta och verkeliga förhållandet, af erfarenheten bestyrkt, framlagdt den till hvars och ens pröfning och undersökning; ingen lärer betvifla dess fördelar förNäringsidkaren vid minsta pröfning, och jag skalllängre fram utveckla dem Som allmänna opinion tyckes vara, ("men hvilket erfarenheten bestrider), att BancoSedelstocken, RiksgäldsSedeln , samt
Discontpspperen sammanslagna böra anses utgöra det representativa myntet, hvaremot SilfverFonden bör vara relativ, hvilket 1818 års Financiercr och äfven nu varande Financeafdelning antagit , så vill jag uppställa ett förhållande deremot, som blifver långt mera anmärkningsvärdf, och styrker ännu mera den sats jag framstäldt då vi alla måste vara öfverens därom . att vår nu varande Sedelstock 28,849,080 R:dr Bxo och RiksgäldsSedlar tillsammans ej utgöra mer än 5-22 Den 22 Julii e. in. någor öfver ii millioner i Silfver, eller det mynt, hvarefter all beräkning måste ske.
För att undvika anmärkning på ziffran , får jag äran nämna, att vid Sedelmafsomes förvandling efter is6 sk.
Cours, jag blott nyttjat jemt million tal, hvarföre jag också antagit närvarande RörelgeCapital 28,849,080 R:dr till 29 millioner som gör något öfver 11,000,000, Silfver efter 126 sk. Cours. , ctf r—i C<1 003 804 805 806 1807 1808 8oq 1822 0 a np cd E '”O r1 s-s § - ^ 0 X „ >cq J. pLbC-i „•
Sfi £ . ° § §:ÖS .
,9 0 -X r£. % g r Pb Q S.s eq “ -5 c cd ^ . c/) Ofj p P C r"
Ji S 03 C3 s [
Förhållandet mel- lan Siilverfond oell Sedelst. i Sillver.
Sedelstocken för- vandlad till 126 sk, Cours, .
Större PiörelseCa- piial årligen erno 11 1822, ö/n 7,781 14,076,810 5i 1 till 4 36,000,000 7,000,000 5,457,255 10,718,106 5r 1 till 4^ 08,000,000 9,000.000 5,4o5.o54 1 6,46o,6q5 5o 1 lill 5 4i,000,000 1 2,000,000 5,502,570 16,798,968 5i 1 till 5 4i, 000,000 12,000,000 2,909,280 16,566,700 54 1 till 7 4o,000,000 11.000,000 5,457,114 24,i 1,4,629 55 1 tilli* 60,000,000 31,000,000 5,2?
4.027 29,555,097 1 till 5* 59,000,000 30,000,000 4,076,801 11,000,000 1 till 2* 29,000,000 307,120 lyltade Piastrar
Den 22 Julli e. rn.
Då du ingen kan förneka, att icke ökad folkmängd, ökad production och varumängd kräfva ökade Capittler, och detta i stället blifvit förminskadt till den oerhörda gradsom Tabellen utvisar, så torde det ej vara svårt att utleta ordsaken till den nu varande penningebristen och förlägenheten, som jag ensamt tillskrifver ett vacklande myntvärde, och deraf följande misscredit och oredor, hvilka efter min tanka komma att fortfara om nu varande Financegrundsr antagas, och som på 5 år snart sagdt skall förstöra den Jordbrukande Classen; löntagare som äga Spannemål, eller andra Landmanna varor på sin Lön , och hvar och en Näringsidkare, hvilken ej är så lycklig att få afyttra sin vara till Exporteuren, ty den går skäligen skadeslös från förstörelsen och oredan, ty om jsg antager att alla Näringar kräfva och uttaga en viss del af RörelseCapitalet, att den Utländska handelen, och Vexelköpeh; hvilka endast bedrifvas af dem som hafva sina Capitaler rörliga, hvilken rörelse bestämdt uttager först sitt behof af RörelseCapitalet som ovilkorligen alltid måste ske efter Cours, och således uttaga och kräfva mera af RörelseCapitalet i samma nion sorn myntet försämras , till förlust för den inhämska Näringen, då ej RörelseCapitalet kan ökas i samma förhållande; så uppkommer häraf förlägenhet för den inhämska Näringen.
Om således blott till exeinp. dea Utländska eller StapelatadsHandelen under den jemna perioden lill 1808 kräfde 10 millioner i Silfver, eller 25 millioner efter nu varanda Cours, så hade likväl den Den 22 Julli. e. m. inhåmska, eller sådan som ej går på Export 6 millioner i Silfver, eller 15 millioner elter nu varande Cours; om jag nu antager sorn axiom, att Stapelstads Handelen måste gå sin jemna gång huru dåligt Myntvärdet än må vara, så följer deraf tydeligt att Köpmannen i stället för 10 millioner i Silfver nu behöfver 25 millioner efter nu varande Cours, och upp. slukar således allt för de öfrige Näringarnej häruti ligger ordsaken hvarför Svenska Jordbrukaren nödgas sälja sin vara vida under Jordbrukare i andra Länder; i Länder hvarest ena årets produetion efter den andra af brist på afsättning måste uppläggas, i hvilket olyckliga förhållande aldrig vi borde vara , som äro producenter i ett land, hvarest comsumtion snart s”gt är lika med produetion, ty den så utropade öfverproduetion kan jag aldeles icke erkänna.
Voro vi ett isoleradt land, som aldrig communicerade med andra länder, skulle det vara likgiltigt om våra penningar gällde mycket eller litet, men vi behöfva många utländska Varu-artiklar äfven till vårt uppehälle, vi måste således äfven afyttra våra egna, och det är derföre som vi lika med alla andra Nationer måste antaga den allmänna myntmäraren Silfret.
Under den jemna epoquen jag i Tabellen upptagit, var Bankens SilfverFond tili Sedelstocken som 1 till 4, 1 till 5, då vi lik vist Den 22 Julii J, rn.
5s5 under den tiden årligen importerade cirea 250,000 Tunnor Spannemål.
Lät nu vara att Sillfisket balancerade, denna import , men så kommer räntan å utländska skulden oss till godo och nu är Banken» SilfverFond som 1 till 25; jag ser således ingen fara vara, om Banken in- och utvexlar Silfver efter 126 sk. cours.
Men då ropssr Ftnnarne uttaga genaft [lifver för fina 5 Millioner i Sedlar, för att dermed etablera en Bank i Finnland.
Detta later förstörande för vår Vexelbank, men faran torde ej vara särdeles stor; ty om Finnarn® bestämt ämnade detta, så ser jag icke hvad som hindnde dem köpa Silfver på alla Börser genom Vexlar för sine Bancosedlar, så vida de ej äga ett bestämdt tycke för Silfret i Banken, mot allt annat Silfver, men som vi hafva stark handel på Finnland , finna Finnarne sin fördel af att äga våra Bancosedlar till bedrifvandet af deuna handel.
Finnarne förtjena på ossarligen efter de uppgifter jag förskaffat mig circa en half million i Sedlar, derföre köpa de sig Vexlar på Hamburg hvarmed de vidare trasera på andrs orter.
I dessa speculationer kunna de icke begagna Silfvermyntet; dessutom tror jag att om myntvärdet kunds bestämmas, skulle Finnarne lika gerna hafva sine hypotek i Stockholms Bank som annoistädes.
Handelshistorien lemnar många exempel på, att ej vinsten af handelen bestämdt skall utgå i Silfver der, hvarest den visar sig, ty vår Finska underb»lance corrigeras på annan naturlig väg 526 Den 19 Jul ii e. m. genom öfverbilancen på annat håll, eljest skulj le ju FinDarne på 60 år äga hela vårt Rörel»eCap'tal, och härpå tviflar jag ganska mycket.
Vidare säges, att om Banken nu /kulle utvexla Silfver mot Sedlar /hille fåker ligen allt Silfver utvexlas.
Här åtgår en mängd med Guld och Silfver till Unitormer årligen, enskildta personer öka årligen sitt antal af Silfverpiecer, och likväl finnes det en mängd Guld och Silfver till salu hos alla öfver hela Riket utspridde Guld- och Silfverarbetare.
Jag hänviser derföre till hvad jag hade äran yttra i Plenum den 26 Februarii: att när handel och varumängd ensamt förmå sätta ett värde på Bancosedelen, skall detta värde blifva beståndande om vexling blifver tillåten- Om derföre Banken utlemnar 2, 4 och 8 skillings stycken, högst 16 skilling® stycken efter 126 skillings Cours, skulle £ vara 21 sk., och plåtstycket 42 sk., i BancoSedlar.
1000 R:dr dageligeo vöre det mesta som kunde hinna vexlas, som i anseende till sin valeur ej vore begärlig till utförsel.
Erfarenheten tyckes äfven visa, att bibe - Dm 19 Julii e. ml 493 hållandet af RiksgäldsSedlar ar förmånligare^ till tryggandet af Baokens Credit än om allt föres på Banken 3 den inhemska rörelsen kan väl med dem hestridas, blott de få tagas i uppbörd , CassaRäntor och Kronoutskylder, detta bevisas år 1800, efter hvilken tid de aldrig ändrade agio, då deras antal var 12,00*,000, och BancoSedelen knappa 2 Millioner i början.
Discontrörelsen borde förås på RiksgäldsContoiret och Statsverket med ett Creditiv på Banken, då icke min plan vunnit framgång att förena denJ na rörelse med enskildtes Capitaler.
Efter hvad Utskotten nu föreslagit, att 30 Millioner skulle blifva det rätta RörelscCapitalet, visar sig att under den af mig i Tabellen citterade epoque, 40 Millioner och derutöfver varit hvad till Landets rörelse och vältrefnad erfordrats.
Månne raan derföre ej borde upphöra med den så länge till Landets skada begagnade Theoretiska uppställningen i fioancerne och directe öfvergå till er-' farenhetsläran, för hvilken all Theori måsta vika.
Jag vågar derföre ödmjukast föreslå, att vi antaga myntvärdet till 126 sk. med vexling af mindre mynt, att vi under dessa 5 kommande åren så småniogom förvandla våra BancoSedlar till SilfverSedlar efter denna Cours, uppställa detta förhållande i alla möjeliga utgreningar af liqvider och uppbörder, och sluteligen återföra o«s till samma förhållande i RiksgäldsSedlar, BancoSedlar samt Discontpapper, som åren 1805 eller 1806, hvilket 528 Den 15 Julii e. m. bör kunna gå an då vi nu äga n å 1200000 R-,dr större SilfverFond än då, och til! hvilket utgörande ej fordas särdeles financiel spetsfundighet då man endast behöfver ställa allt accurat som det var då.
Det är val möjligt att jag misstagit mig i min framställning, att resultatet ej skall blifva sådant sorn jag förmodar, men eå må det åtminstone medgifvas mig, att hvem sorn uppställer denna sats, på den erfarenhet Bankens Tableaurer lemnar, jemförd med det prsktiska i alla andra Bankinrättningar, och med det historiska uti vårt Economiska förhållande under dessa åren, till Handel, Näringar och import; skall finna stöd för sin förmodan, och den nu varande Bankens publicitet hvars nytta jag börjar betvifla skall endast kunna hindra denna förmodade utgång.
N:o 3, Herr von Becker, Carl johan:
Då Sammansatta Stats- och BancoUtskottens så väl HufvudBetänkande i Financelrågan, *om ock elia dertill hörande särskildta utlåtanden, äro hvarför sig granskade, samt åtskillige af dessa sistnämnde till Utskotten återremitterade; då alltså Utskotten, med fästadt afseende å RlksSfåndens dels fattade beslut , dels gjorda anmärkningar, framdeles inkomma - i f ;• -r
Then 22 Julii f. m\ komma nied ett nytt FinahceBetänkande-, saniinanfogadt tili ett helt öch Omfattande alia delar af Rikets allmänna och enskilda penningeiörelse, lära ock Utskotten då tvifvelsutan gifva en närmare bestämning åt dess i HufvudBetänkandet yttrade framställning, ”att det representativa myntet må hållas vid en Sedel/lock af Jcirca 30 Millionär R-,dr Bänto.
Genom tolkningen af detta Circa kan Sedel9tocken fixeraå till 28 å 29 ellet till 31 å 32 Millionet.
Valet emellan dessa alternativer är vigtig*.
Handelns och Näringarnes öde, det vill säga:
FäderneSlandets väl berör derpå.
Med värma iför dessa stora intressen, och då enskilda angelägenheter oförtöfvadt kalla mig åter till min aflägsna hembyggd , anhåller jag ödmjukast, att få beledsaga de till Utskotten återgående Betänkanden med några strödda reflexioner, öfver Vådan af en inskränkande förklaring af detta mindre bestämda uttryck.
Alla tiders och alla Landers erfarenhet hafva besannat nödvändigheten af ett efter Fölknumrnern j gränsernas vidd, och Varumängden afpassadt bytesmedel, d. v. s. Rörel: seCapital.
Är detta tillräckligt, sprides deraf trefnad
Och välstånd i alla industriens grenar, hvaraf resultatet blir en stigande förkofran.
Saknas åter, för Näringarne och Handeln denha lifgifvande impuls, skola de i brist åf förlager tvina bort och er» allmän förlägenhet Uppstå, 6ådan den vi nu ärfare, Och hvars till— Bil, till Ridd, 0, Ad. Pr&t. VI Band. 34 *3» Den 31 JuliiJ. rn. varö alla från Landsorterne ankomne
Riksdagsman hafva tämeligen högt och gemensamt intygat.
Det gifves Män , och vi hafva hört dem här alla dagar, tom försvara ett motsatt förhållande och påstå, det myntrepresentativets mängd och vacklande värde förorsakat denna förlägenhet.
Det var just mängden af Pappersmynt*^ (hvars öfverflödiga och brådstörtande tillökning jag ingalunda vill försvara,) det var just mängden deraf som gaf lif åt Nationens slumrande verksamhet, som förvandlade mången vildmark till fruktbärande åkrar, som grundläde nya Fabriker och uppdrefmången Slöjd till en förut saknad fullkomlighet*
Det var den starka och oklokt hastiga indraga ningen af dessa papper, som icke allenast slutade tillväxten, men som är nära att döda tillvaron af denna industri.
Hvad åter det vacklande värdet angår, bar en värd talare inom detta Samfund, Herr Munk af Rosensköld, P* högst bevisande sätt upplyst, att Coursen; vid det öfverflödiga pappersmyritet, var oändeligen lägre och mera stahle, än nu, efter 6 a 8 millioners indragning.
Banken äga en deremot fullt svarande valuta, om icke till alla delar i Silfver, åtminstone i säkra Hypotheker, hvilka, genom årligt Silfverköp , .-unna gifva en småningom, men alltid ökad och omsider för en Realisa - Di’ll 22 Julli f, m. tion tillräcklig Metallfond.
Å andra sidan ser jag dessa Bankens Sedlar kring hela Landet begärligare, än alla Land.:ts producter, dem man anser för en lycka att till lag» priser, ja! ända till vanpris få föryttra.
När nu producternas vågskål idkeligen faller, och Sedlarnes stiger; når man snart sigt tili intet pris kan få förbyta sin jord mot dessa Papper, dem man köper för en hög ränta, dem man i provincerna nästan icke kan få köp», då frågar jag ined förundran, om dessa Sedlar äro i vanvärde, om deras mängd är för Jior?
Man har sagt, att om BancoSedelstocken ökades, skulle dess missförhållande till Si 1 fver— Fonden tilltaga och Capitalisten genom Papperets ytterligare försämring blifva ytterligare Ii. dande.
Lånas de ut mot ränta, och Silfver idkeligen köpes för denna ränta, skola deras förhållande till MetallFonden dagligen förbätttas, medan lifvade Näringar och utvidgad Handel, å andra vägar indraga Silfver i Landet och göra en allmän Realisation omsider möjlig.
I följd af dessa enkla läror, icke hämtade ur lärda Verk, icke framställda med Professorlig vettenskaplighet, men tagne ur erfarenhetens stora
Bok, också på sitt sätt ett Classiskt verk; i följd af dessa läror hemställer jag till de Höglofl.
Utskotten, oc i efter 632 Den 22 JtUiif lil. dem till Höglofl.
Ridderskapet och Adein öih icke, i fråga om Sedelstockens belopp , det lilla ordet:
Circa, bör få den möjeligen vidsträcktaste tydning.
Jag uppmanar hvarje hat tillstädesvarande Landtman , som känner förhållandet , det vill säga förlägenheten, som med värma vill Fäderneslandets väl, vill Näringarnas hjelp och Jordbrukarns räddning,jag uppmanar hvarje sådan man, om någon ännu finnes qvar, att förena sin röst med min! och desse Herrar, som äro af stridig tanka j som anse förlägenheten endast vata till förden störtade Creditvinglaren, dem inbjuder jag, att göra en Eriksgata genom Rikets sädesrikastö provincer genom Skåne, Öster- och Vestergötland; men icke blott landsvägarne rakt fram*
Utan i stället dessa obesökta bivägar som leda till kojan, till den aflägsne , sträfvande Hemmansbrukaren.
Kanske skola de tro och beklaga hvad de der gå att se, fast de icke nii tro oss; kanske är den Sedelmassa de skola finna i hela Socknar, hela Häraderj hela landsträckor ganska lätträknad.
I Kronöutlagor, bestämde efter ett dubbelt om reicke 3 dubbelt Spanmålspris^ utgå från Landsbyggden till Hufvudstaden desse Sedlar, De äro sedan för oss den förlorade Sonen , som dock aldrig återvänder till sin Faders hus* om vi ock för dess hemkomst ville slagta dea gödda Kalfven* Ben 22 Julli f tn} N:o 4.