Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Likväl och i trots af den helgd, som Reg.Fins 114 § ger åt RiksSttns privilegier, har Utsk. bemödat sig att göra Adelns uppoffring gällande äfven för det fall, att villkoret derifrån skiljdes.
Det är sannt, att privilegiifrågan var til» lika grundlagsfråga; och jag tillåter mig derföre ingalunda att i behandlingssättets användande se någon plan alt, efter erhållet bifall till de i min tanke grundlagsvidriga votertspropostna till förstärkt Const.Utsk,, gifva åt bifallet en tydning, såsom hade Ståndet di rigenom afslutt ifrån villkoret; men i conseqvens med den protest emot berörde bifall, sorn för min räkning är intagen i prot. för den jo sistl.
Mars, anser jag min pligt vora att göra Ståndet uppmärksamt på angelägenheten alt, genom det beslut, som nu skall fattas, borttaga allt tillfälle till en så beskaffad tydning.
Så formvidrig jag anser den rättighet vara, som Utsk. tagit sig, att i sitt slutliga jemkningsbetank. framställa nya förslag, hvilka, såsom förut okända, icke kunnat ingå i de meningar, som skulle sammanjemkas; ,å oförklarlig förefaller mig också, ej mindre den besynnerliga motsägelse, som förefinnes emellan Utsk:s omdöme och förslag, i frågan angtde städernas särskilda representation, än den lika besynnerliga huldhet för städernas innevånare, som visar sig i förslaget derom.
Sedan Utsk. sjelft, pag, 13, påmint om sin i mein.
N:o 38 vttrade öfvertygelse derom, ”alt en särskild stads representation i ett land, der städerna icke äga io:delen af befolkningen, icke låter sig försvara’ ; förklarar Utsk. ytterligare ”sig betvifla gagnet af en konstgjord skilnad emellan stad och land”, men slutar likväl med att på samma sida föreslå, det städer och större köpingar må, för riksdagsmannavalen, bildas lill särskildta fiån landet afsöndrade dislricter.” X)å man påminner sig. att lörsiäi kla Const.Utsk, hade genom votering beslutat samfällda val, utan något undantag för städerna; så vill det synas att förslaget i denna del innebär en Den i j April f. <n.
:o grnndlagsvidrighet, sorn icke undanrödjes af benämningens förvexla!" till sliidernes innevånare, i stället för städcrnes borgel sk.'ip. Troligen gifves ingen Svensk man, soia icke vet, alt den del af sliidernes innevånare, soln icke tillhör borgersknpet, är alliför ringa all ilga något märkbart inflytande på sliidernes val, der Itlgången ovillkorligen skulle komma att af borgerskapet bestämmas*, oell då man besinnar den liknöjdhet, med hvilken Ulsk. lemna! åt slumpen alt afgöra om någon adelsman eller prestman skulle kntjnnä att tillfälligtvis ingå i representationen, synes det sannerligen ligga mycken huldhet i den städerna, d. v. s. borgerskapet, medgifna visshet sitt af första kammarens 175 ledamöter alllid få tillsatta ett antal af 3o samt alt genom dem bidraga till formerande af andra kammaren.
Om nu detina fördel också icke får betraktas såsom ett tjvatstående ståndsprerogativ, så kan dock icke förnekas, att deremellan visar sig eli märkvärdigt syskontycke.
I di n rättighet till difecta val, sorn är ensamt städerna tillagd, ligger visserligen också en fördel; men till den har Utsk. förklarat sin orsak, den nemi. *'ritt dermed gjordes böljan med den uppfostran till politisk, frihet, som Utsk. anser såsom ett hufvudandamål med alla representativa författningar.”
Till en sådan uppfostran bar Utsk. visserligen i förevar, och (leia andra hetänkm gifVit politiska begrepp, tjenligä till både inledning och syftemål; och det synes icke helier otroligt, att slädernes rörligare befolkning lemnar mera åt förhoppningen på uppfosli ingens framgång, än den vidsträckta och kalla landsbygden; men mig må väl ursägtas, att jag ändock qvarstår vid öfvertygelse!) derom, att på det hela taget kommer det alt gå långsamt ined de monarkiskä begreppens förjagande ur Sverige.
På alla dessa skäl tillstyrker jag att förevar, förslag må äf R. o. Ad. förkastas och betänk, läggas lill handlingarna; hvarom jag alltså anhåller att Ur Frill. o.
Landtm, behagade gifva oss proposition.
Boye tilläde muntligen; Då jag författade delta mitt anförande, hade jag icke inom (nig algjort att det borde föredragas på samma gång med betänk.
Nto 68. och deraf bände, alt jag uppsköt att vid en § i betänk.
Wto 68 göra en erinran, som jag ansel* ganska vigtig, och för hvars iakttagande J, mine herrar! skolén stanna i ansvar inför framtiden, inför edia efterkommande och inför historien.
Coust.Utsk, bär i frågan half intet annat att befatta sig med, än Utarbetande af ett fulslag till förändradt representationssätt, och likväl tiar Utsk, tillåtit sig den djerfheten, att i förslaget till Reg.F. rent af Utesluta 1 14 §:n> som bjuder helgd för R.
St:s ägande privilegier.
Nu veta vi att privilegierna innehålla mycket annat än sjelfva representationsrätten; de innehålla synnerligen So Den ij April f. m. för PresteSt. försäkringar, hvilka uro, icke hlolt för sjelfva kyrkan, ulan ufven för samhället, af elen största vigt.
Med hvad ratt tillåter sig Const.Utsk. att summariskt borttaga denna §, ulan att någorstädes föreslå någon annan?
Med livad rätt vågar Const.Utsk. sålunda försöka att skapa oss ett annat statsskick, än det vi hafva, d. v. s. borttaga våra privilegier?
Jag ber att få lugga detta skiil till hvad jag nyss anfört såsom grund till föi kastande af detta representationsförslag.
Jag har hört af en värd ledamot här göras en framställning, som jag anser af största vigt att besvara.
Jag ur skyldig Frih.
Cederström den rättvisan, att den besynnerliga ide'e, som af en annan värd ledamot här blifvit framställd, har af honom vid föreglde riksdagar hvarenda gång blifvit använd, när dylika frågor förevarit, och han deltagit i öfverläggningarna derom; jag menar den ideen, att ehuru Reg.- F:n och Riksd.Ordntn uttryckligen bjuda, alt de grundlagsförslag, sorn blifva ht ilande, skola hvila såsom R.
Sits samfällda mening och således för deras räkning, ehuru sunda förnuftet säger hvad lietta betyder, så skall likväl, mine hellar! meningen icke vara sådan som vårt förnuft säger att den tydligen är, utan den skall vara, alt Const.Utsk. äger att påtvinga oss grundlagsförslag, hvilka vi ej gilla, och för vår räkning skola vi låta dem hvila i egenskap af vår mening, ehuru de icke äro vår mening.
Till eder alla, mine lierrar! afven till dem, som i redlig afsigt, i den varma tro, att publieislernes, tongifvarnes och operatörrrnes arbete vid nästa riksdag ej skall kunna förhindra kullkastandet af detta förslag, äfven till dem, som af en varm tro resonera så, alt man kunde låta det oskyldiga verket ligga der, vill jag hemställa, om icke vi gåfve en dementi åt vårt sunda förnuft, om vi anloge della förslag, sådant det nu blifvit framstuldt, och jag missräknar mig ej på känslan och det sunda förnuftet inom delta Stånd.
Jag ur uppkallad af en värd talare här midlemot, som den andre i ordningen hade ordet, då han egentligen ville bringa discussionen omkring del ämnet, huru detta betänk, borde föredragas.
Med honom instämmer jag fullkomligt deruti, att betänk, måste i sin helhet disculeras, emedan det vore att helt och hållet tillintetgöra vår beslutanderätt, örn vi inginge i pröfning af delaljerna och fattade ett eller annat beslut örn dessa lag-§§, hvilket sedermera skulle komma att stå i fullkomlig motsats emot Ståndets tanke i sin helhet; men jag beklagar att jag ej kan dela den värde talarens conclusion.
Han har bland annat yttrat, alt den föreg:de voteringen i förstärkt StalsUtsk. skulle såsom ett R.
St:s definitiva beslut helt och hållet binda R.
St. vid den ytterligare granskningen af Const.- Utsk:s förslag i denna fråga.
Jag har att förebrå mig, att jag D c il 17 April f. ni. 8 i jag ej protesterat emot hela ilen förhandling ifrån Coust.- Utskts sida, som föranledde dessa voter:s-propos:r, deras godkännande och således afven voteringen i förstärkt Const.- Ut«k.; men jag tillstår uppriktigt, att jag vid denna preliminarfråga alldeles icke fästade den stora vigt, som den nu synes erhålla, då Const.Utsk., aflägsnande sig ifrån 56 §:ns i Reg.Ftn bestämda föreskrift och före jemkningsförslagets t i 11— vägahringande i en preliminärfråga, inheintat Ståndens tanke, d. v. s. sökt att genom votering i förstärkt Const.Utsk. få en ledning för sitt arbete.
Jag kunde likväl ej dermed anse R.
St:s detinitiva beslutanderätt vara omintetgjord.
Jag trodde att hela denna åtgärd var endast och allenast ämnad ali förskaffa en ledning för Coust.Utsk:s arbetssätt, alltid förutsatt, att om Const.Utsk, på denna grund lyckades att uppgöra ett antagligt förslag, sä måste dess antagande likväl bero på R.
St:s pröfning; men då Const.Utsk. pä denna oliktiga, och jag vill t. o. m. saga, denna grundlagsvidriga grund, uppställt ett förslag, som, efter min och flere ledamöters här yttrade tanke, ej kan antagas af representationen, så instämmer jag fullkomligt i den slutsats, hvartill Hr Lagerhjelm kommit, nemi. att R. o. Ad. måste förklara detta förslag oantagligt, och det må sedermera bero på Consl - Utsk., att på de grunder, som en gång blifvit bestämda, försöka att i grundlagsenlig väg uppgöra ett antagligt förslag, om detta Const.Utsk. är mäktigt ett så herculiskt arbete, som jag anser detta i närvar, stund vara; men om Const.Utsk., med en sådan gemensam tanke ifrån R. o. Ad. och måhända ifrån flera RiksStånd, finner sig föranledt att framställa ett ytterligare jemkningsförslag med voter:s-propostr lill afgörande i förstärkt Const.Utsk., och om detta förslag då inkommer i samma ofullständiga skick, så måste det äfven då förklaras vara oantagligt.
Jag delar icke heller Frih.
Hamiltons tanke i denna del, att icke RiksStrn skulle kunna hafva rättighet att besluta vid den första riksdagen, att ett grundlagsförändringsförslag ej är nödigt eller ändamålsenligt, emedan jag anser att, då grundlagen bestämdt fordrar att hvarje sådant förslag skall vara både nödigt och ändamålsenligt, så kan hvarje grundlagsförändringsförsläg föi kastas, som strider deremot, och då kunde äfven en propos. derom framställas såsom alternativ lill förstärkta Const.Ulskts votering.
Hvad utgång denna fråga än må taga, så anser jag emedlertid det vara nödvändigt för R. o.
Ad., alt genom det beslut, som nu kommer att fattas, Ståndet förklarar delta förslag oantagligt.
Jag inlåter mig nu icke vidare i någon detaljerad utveckling af mina motiver i denna del, utan önskar blott att få instämma i de talares åsigt, som hegart Hr Frih. o. Landt inis propos. derpå, att Const.Utskis förslag måtte i sin hellie! till pröfning företagas och äfven sålunda till afgörande förekomma. 24 H. 11 Den 17 April f. m.
Ehuru discussionen ännu icle varat länge, så synes den mig redan hafva led t R. o. Ad. in på elt fält, sorn hotar att upptaga mångdubbelt större lid för detta ämne, än som mahanda eljest skulle vara nödigt.
För att, så vidt på mig kan bero, söka återföra öfverläggningen från alla för vidt sväfvande episoder, anser jag att man först bör komma öfverens om en sak, nemi. att de ledamöter inom Huset, som tala för motsatta åsigter i detta ämne, icke må spela comedi med hvarandra.
Vilja vi undvika detta, så böra vi öppet erkänna för hvarandra livad alla nogsamt hafva sig b kant, nemi. att R. o. Adis ledamöter dela sig i tvänne eller kanske rättare Irenne nuancer eller motsatta fraclioner; den ena, som på förhand liar föresatt sig, att Const.Utskls förslag skall på hvad sätt som helst omkullkastas, för att göra representationsreformen omöjlig vid nästa riksdag, och för att förekomma lie följder, 'sorn möjligen kunde befaras af begreppens utveckling i an eende till det vackra och uppoffrande beslut, som R. o. Ad. för ett halft år sedan fattade, att vilja afstå från den sjelfskrifnn representationsrätten.
Den andra fraclionen delar sig åter i tvänne nuancer, en minoritet, som fullföljer någorlunda nära de principer, som Coust.Utsk. framställt, och den andia niiancen, sora antager bona fide hvad R.
St:s förstärkta Const.- Utsk. lagt till grund för den blifvande representationsförändringen, men anser att det förslag, som (jonst.Ulsk. i detta afseende på ifrågavnr. grunder uppfört, alltför litet instämmer med de åsigter, hvilka kunna inom R. o. Ad. göra sig gällande, och att derföre elt annat fo 1 slag borde uppgöras.
Betänker man detta, mine herrar! så skall man finna, att det är alltför tidigt nu, alt ingå uti någon pröfning af det hela eller några anmärknrr emot detaljerna af Const.Ulsk:s förslag, såvida man icke sedan äfven vill underkasta detta förslag en detaljerad pröfning.
Det är i min tanke endast en taktisk mesur af de herror, som vilja kullkasta det hela, att härigenom ställa så till, att de hafva hela fördelen på sin sida, utan att lemna något åt sina motståndare.
1 Jag erkänner hela den talent, som den värde talare, hvilken nyligen yttrat sig och som har sin plats framför mig, äger alt meddela andra den politiska förskräckelse, som utgör ett af hufvuddragen i hans karakter; men jag tror att alla de vackra talesätt, som han i detta afseende framfört, nu kommit helt och hållet för tidigt.
Jag får dock säga, alt jag instämmer med honom i den punkten, att jag förtröstar på vår ordförande, att han icke skall vid delta tillfälle medgifva ett behandlingssätt, som i min tanke skulle komma att blifva för kommande tider ett qvarstående minne af elt uppenbart våld inom detta Stånd, begånget på formerna.
Jag grundar min öfvertygelse, olika med hvad den siste värde talaren yttrat, derpå, att Reg.Fm, genom de föreskrifter den gifvit till meningarnes sammanjemkaude, icke afsett något annat Den 17 April f. ra. 83 än elt rent af nödvändigt medel att komma till ändamålet, reformens möjlighet inom en representation, som består af fyra kamrar.
Det har ej varit möjligt i en grundlagsfråga, i hvilken fyra RiksSt. kunnat stanna i olika beslut, men som lagstiftaren likväl ansett böra hvila till nästa riksdag, att komma lill ett resultat på annat sätt, än att Const.Ulsk. skall sammanjemka meningarna så vidt möjligt är, och att, der meningarne ej kunna samnianjemkas, frågan afgöres genom votering i förstärkt Const.Ulsk., då hvarje
Stånd för sig måste uppoffra sitt föregående beslut och antaga såsom R.
St:s den grund, som i förstärkt Const.Utsk. blifvit lagd, samt det förslag, som derigenom bl i f ve r bordlagdt.
Detta gör icke något våld på R.
St:s delir.itiva beslutanderätt vid en blifvande riksdag, då det står hvarje Stånd öppet att bifalla eller alsia det hvilandc förslaget, hvilket sednare jag ej betviflar att detta Ständ vid nästa riksdag kommer att göra.
Mig synes derföre alldeles klart, att någon föregående allmän discussion af betänk, är, 0111 icke grundlagsvidrig, åtminstone alldeles ändamålslös, innan R. o. Ad. har beslutat alt inskränka den till hvad sorn utgör en omedelbar följd af de grunder, som förstärkta Const.Utsk. har antagit.
Jag skall således nu icke hollei' yttra mig öfver något af hvad de föregående talarne framställt.
Jag tror alt det är ganska lätt att vederlägga dem, och att de till en del vederlägga sig sj-lfva genom inconseqvensen att yttra sig på sätt som de gjort, innan R. o. Ad. bestämt på hvad sätt frågan skall behandlas, och i delta afseende skulle jag önska, för tidens vinnande, att de ledamöter, som hädanefter yttra sig, måtte instämma i den .önskan, att Hr Frih. o.
Landtm, måtte yttra sig, huruvida Hr Frih. o. Landtm, anser med grundlagarna förenligt, att R. o. Ad. förkastar en grund, som är lagd af förstärkt Const.Utskott.
För öfrigt står delta mitt yttrande icke på något sätt i opposition emot det behandlingssätt, som Frih.
Hamilton har föreslagit.
De som vilja begagna den utvägen att vid nästa riksdag kunna förkasta förslaget, må ej förvägras att göra det; men vi hafva hört af Irenne värde talare, Hr Lagerhjelm, Frih. Boye och Gr.
Horn, att de ej lära ämna att släppa betänk, fram på detta sätt, och derföre torde det vara bäst att nu genast befordra det till den behandling, som torde vara den enda rätta och lagliga.
Äfven jag önskar nu inskränka mig till frågan om formen eller om ärendets behandling, samfäldt eller i detalj.
Jag har, alltifrån den tid jag började sjelfständigt tänka öfver vårt statsskick, städse haft den öfvertygelsen, att Sveriges representation behöfde en förändring.
Jag har utvecklat denna öfvertygelse, så ofta jag dertill baft lägligt tillfälle.
Jag har vid dessa tillfällen tillika bestämdt och tydligt uttryckt min sats, att Svenska ståndsideen icke borde undertryckas utan tvertom städse tje - Den 17 April f. m. na till hufvudgrund för Sveriges Rikes representation.
Att förena med de lyra äldre Stånden ett femte Stånd, Ilvars behof att vara repi esenleradt har uppkommit sedan de bildades, har jag för min del ansett lämpligt.
Jag har haft den öfvertygelse», att den stigande sanna bildningen skulle småningom bereda tänkesättet till välvilja för detta vigtiga ändamål, nemi. representationens ombildning.
Jag bar gifvit akt på lidens verkan och funnit, alt framski idandet i detta fall varit verkligt och sansadt, men jag har tillika funnit ett annat element, som ej har synts vilja åtnöja sig med denna långsamma, sansade gång emot målet, som i del ögonblick, då tänkesätten voro betydligt framskridna i den riktning jag önskat, tagit dem under sin speciella ledning, för att föra dem till ytterlighet, och det är emot denna ledning och emot ledarena, som jag städse skall högtidligen yttra mig, af den enkla grunden, att jag uppriktigt och varmt älskar reformers lugna, värdiga och förståndiga slutliga genomdrifvande i mitt fädernesland; men jag ka-n deremot aldrig blifva ense med dem, sorn vilja göra gnllande satser, hvilka icke öfverensstämma med hvad rätt och förståndigt är, och med hvad sorn finnes i hela vårt folklynne; ty jag tror ej, att man på deras väg kan komma till något resultat.
Jag har vid en föregående liksdag, i fråga 0111 frihet, yttrat den åsigten, alt våra publicister i allmänhet begagnade denna ädla, sköna rättighet såsom ett medel, ej till frihetens värn, utan, på sätt jag då uttryckte mig, de göra mera skäl för alt kallas frihetens dödgräfvare.
Jag tror att deras sätt att gå tillväga med representationsreformen har roed det förutnämnda ett särdeles syskontycke, och jag skulle vilja kalla dem representationsförändringens dödgräfvare.
Jag uttrycker mig gerna i bestämda termer, på det att ingen må vara oviss om hvad min öfvertygelse är, då jag ofta här tager mig friheten alt yttra mig öfver v i g t i— gare frågor, och jag vågar en gång till säga, att jag gärdet med värma i delta fall, derföre att j ig ser ett älsklingsföremål, nemi, representationens ombildning, på detta sätt strypt i sin födsel af dem, sorn föregifva sig vara cullin ens närmaste stöd och företrädesvis dess föregångare i vårt land.
Jag tror för min del, att förhållandet är alldeles motsatt, och att ett sådant sätt att gå tillväga ej leder till cullur utan lill barbari.
Efter delta företal, sorn uttrycker min åsigt rörtde ärendet i allmänhet, får jag på det högsta beklaga det sätt, hvarpå detta ärende under denna riksdag blifvit "bedrifvet, och den ställning, hvari detsamma nu befinner sig.
Jag säger detta med sorg, derföre att jag icke ser någon möjlighet att| antaga det framställda förslaget, utan måste instämma uti deras åsigt, sorn förkasta det, och må detta ske till harm för deras åsigt, som i detta skick hafva framlagt förslaget och gjort del omöjligt att upphinna det mål, till hvilket, efter min åsigt, hvarje medborgare bör sträfva, Dun i - April f. ra. 85 sorn ii I sk a r ii I veck linden oell fullkomningen af våra nationella inrättningar.
J.ig tror alt vi hafva grundlagsenlig rätt all uttrycka denna önskan, oell vi halva dessutom praejndicaler i della afseende, då Consl.Utsk. har för oss bestämt volerts-proposlr, t. ex. sednast i fråga om Regeringens ledamötets rättighet alt inträda i Ståndens öfvei läggningar, äfven der de icke äro ståndsledamöter.
Vi hafva voterat om denna fråga med ja och nej, och denna fråga har förfallit.
Således måste äfven denna vida vigtigare fråga kunna på samma sätt afgöras, och jag skulle anse oriktigt att lill nästa riksdag öfverlemna ett arf af denna beskaffenhet, då jag ej kan lika med den värde talaren, som yttrade sig näst före mig, Hr Hjerta, anse, att några omständigheter, som kunde inträffa före nästa riksdag, skulle kunna föranleda R. o. Ad., eller de öfriga RiksStm skulle kunna vara sinnade, att antaga ifråga var. grundlagsförslag; ty den makt, som 1111 synes framträda under mindre hotande form än vid början af riksdagen, den fruktar jag icke, af det enkla skäl att jag stödjer mig på det gamla Svenska vettel och det gamla Svenska lugnet, då det gäller frågor af så stor vigt och 'så omfattande följder för fäderneslandet.
Jag tror det ej vara värdigt en folkrepresentation, att lägga på R.
St;s bord ett sådant foster som delta, emedan andra nationer, sorn ej kunde underlåta att taga kännedom 0111 detla förhållande, men ej så noga känna våra former, kunde deraf taga sig anledn, att tro oss vara representanter af ett folk, som ej förstod bättre än att lägga på bordet ett grundlagsförslag af sådan beskaffenhet som det ifrågavarande.
Jag anhåller hos Hr Frih, o. Landtm, örn propos. lill R, o. Ad-, att delta förslag må anses obehöflig! och odugligt.
Jäg har några månader varit frånvar. under discussionerna öfver detla representationsförslag.
Jag har likväl tagit kännedom deraf och anhåller att vid detla tillfälle få yttra några ganska få ord öfver förslagets tendens i sin helhet.
Att en representationsförändring har varit lifligt önskad i 33 år, är för ingen af oss obekant.
Jag har lika lifligt deltagit i denna önskan, men jag ber om förlåtelse all jag ej har kunnat inse, att det diden vigtigaste reform, som under riksdagen varit i fråga.
Delta har jag ej ansett den vara, utan jag har trott i första rummet ibland reformer böra komma ifrån Consl.Utsk. till R.
St, och framför allt här afgöras ett förslag till förkortande af tiden emellan riksdagarna, just på det att en representationsreform småningom må kunna åstadkommas.
Om vi nu hade ett Eidswold här, och vi stöde på Eidswolds slätt efter en nyss slutad revolution, så tror jag att jag skulle vilja roed min röst bifalla det förevar, representationsförslaget, Nu måste jag likväl bekänna alt jag icke kan göra det.
Jag är långt ifrån att någonsin hafva velat 86 Den 17 April f. m. gilin halfmesurer; jag bater dem, men jag anser ej ett förslag, af så vidsträckt tendens som detta, vara nyttigare än t. o. m. en halfinesure eller ett framskridande, någonting, som vill söka ett bättre men icke gifva allt på en gång.
Ett sådant förslag som det närvar, tyckes mig ämnadt att alldeles bibehålla oss i det närmaste stående på den punkt, der vi nu är o.-
Att vår representation är i högsta grad olämplig och otjenlig för vår lid, det är, såsom jag tror, of en hvar erkändt, ehuru vi hittills temmeligen bibehållit vårt oberoende.
A'u är likväl
Öfver läggningen på lyra kamrar, detta ofantligt tunga soll för afgörande af frågorna, visst icke mera lämpligt; men bär har varit ett annat förslag att tillgå än det, sorn Const.Utsk. tillstyrkt, nemi.
Sprengtporten», hvilket kanske, med några modificationer, hade varit nyttigt att antaga.
Det innehåller bibehållandet af ståndsval med tillägg af en dass af de medborgare, hos hvilka kanske den största eller åtminstone en stor bildning ligger förvarad, och som representationen måste finna af största vigt att kunna tillegna sig.
Jag skulle åtminstone hafva ansett delta vara en stor lycka för vårt land, oell till en början antagit detta förslag samt hyst fullt förtroende lill en ytterligare förbättring deruti, sedan tiden emellan riksdagarna blifvit kortare, och jag skulle vilja antaga den lill
Iva år i stället för tre, som jag menar vara föreslaget.
Personliga intressen, corporationers intressen och Statens intressen, synas mig lägga hinder i vägen för en representationsförändring i så genomgripande scala, som det nu framställda förslaget.
Jag tror alt en sådan förändring icke är möjlig, och befarar af ett sådant försök starka skakningar, ;för hvilka jag åtminstone ber Gud bevara mitt fädernesland.
Här har vexelvis talats om formen för föredragningen af ifrågavar. betänk., och vexelvis anförts skäl emot detsamma, med yrkandet af förslagets förkastande i dess helhet.
Jag anser det vara orätt alt ingå i sjelfva sakfrågan förr, än föredragningssätt!'! blifvit afgjordt, och anhåller sålunda att dermed få uppskjuta, intilldess beslut ronde denna fråga blifvit faltadt.
Man har yrkat detta förslags föredragning i sin helhet och dess förkastande på samma sätt.