Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På det att R. o. Ad:s vid 8:de punk - 460 Den 28 Juli. ten fattade beslut om pension för Gr.
Ridderstolpes enka måtte lända till ett önskadt resultat, anhåller jag att R. o.
Ad. behagade aflåta en inbjudning till Med-Slånden atti detsamma sig förena.
Jag vill icke motsätta mig den inbjudning, Frih.
Cederström föreslagit; men jag kan icke inse hvad den egentligen tjenar till, ty då denna fråga återkommer till Stats-Utsk., så upgör Utsk. voter.-propos. i händelse 2 Stånd stannat emot 2, och denna voter.-propos. framställes alltid så, att om icke något
Ständ vill förena sig med de atidra, så kommer man att votera om bifall eller afslag.
Jag kan vid sådant förhållande icke inse hvartill det skulle gagna, att någon serskild inbjudning ifrån R. o. Ad. blefve afgifven.
Derest det vore en afgjord sak, att 2 Stånd bifallit K. M:s Nåd.
Propos. i detta ämne, så skulle jag icke för min del ifra för någon inbjudnings aflåtande, utan låta saken hafva den gång, Hr Bildt anser vara den rätta; men då BorgareSt. endast återremitterat frågan, utan att ännu derom hafva fattat något definitivt beslut, och då vid öfverläggningen inom PresteSt. åtskilliga ledamöter yttrat, att de väl gillade sjelfva saken, men icke ansågo sig utan inbjudning ifrån något annat
Stånd kunna frångå sitt en gång fattade beslut, så synes det, om man önskar att pension måtte Grefvinnan Ridderstolpe beviljas, och det har R. o. Ad. för sin del förklarat, vara ganska angeläget, att genom en inbjudnings aflåtande söka förebygga att 3 Stånd lill Utsk:s afstyrkande hinna lemna sitt bifall.
I fall sådant bifall hunne affattas, lärer icke Stats-Utsk. kunna aflåta ett sådant yttrande, som det Hr Bildt nyss omnämnde, utan då måtte Utsk. naturligtvis förklara, att frågan på grund af 3 Stånds beslut enl. 75:te §:n Riksd.Ordn. redan vore afgjord.
På grund häraf tror jag således, att Hr Bildt misstagit sig om frågans ställning, och då han i början af sitt yttrande benäget förklarade sig icke egentligen åsyfta att motsätta sig mitt yrkande, så hoppas jag att denna välvilliga förklaring icke må anses utplånad genom hans mot slutet tillkännagifna individuella öfvertygelse af skiljaktigt innehåll.
Jag vidhåller således mitt väckta inbjudnings-förslag och anhåller vördsamt att Hr Gr. o. Landtm, derå behagade framställa propos.
Jag anhåller att få fästa upmärksamheten derpå, att om 3
Stånd redan fattat enstämmigt beslut i denna fråga, så är sådant R.
St:rs beslut och lärer icke genom någon inbjudning ifrån R. o. Ad. kunna uprifvas; hvarföre jag anser en sådan vara utan all verkan och nytta.
1 fall man pä något lagenligt sätt kunde göra det möjligt för Grefvinnan Ridderstolpe att erhålla pension, så skulle jag visst icke motsätta mig densamma, men jag anser den ifrågasatta inbjudningen under närvande förhållanden, med fullt erkännande af den välvilliga afsigt, som ligger till grund derför, likväl vara både olaglig och onyttig.
Den 28 Juli. 461 Frih.
Såvidt jag vet, befinner sig frågan för närvande uti det skick, att R o.
Ad. bifallit K. M:s Nåd. Propos., PresleSt. deremot afslagil densamma och de tvenne öfriga Stånden derom ännu icke definitivt beslutat.
Vid en sådan ställning af frågan hemställer jag, om icke en inbjudning ifrån R. o. Ad. må kunna vara af väsendtlig vigt för att bringa frågan till afgörande i enlighet med R. o. Ad:s åsigt.
Jag kan således icke gå in på Hr Bildts yttrande att förslaget är onödigt och onyttigt.
Tvertom utgör det troligen enda sältet att bereda slutlig framgång åt R. o. Ad:s beslut; i hvilket afseende jag fortfar att anhålla om det Höglofl.
Ståndets benägna medverkan, genom den föreslagna inbjudningens aflåtande till våra respektive Med-Stånd.
Jag anhåller att få instämma med Frih. Cederström, och ber derjemte att få anmärka, att då det icke är utaf R. o.
Ad. kändt, att denna fråga redan är genom R.
Stms beslut afgjord, så lärer väl icke något hinder emot den föreslagna inbjudningen kunna förefinnas.
Jag förenar mig så mycket heldre uti anhållan om en sådan, som det skulle smärta mig, om vid det första tillfälle då pension vägrades en högt upsatt embetsmans enka, sådant skulle drabba en person af utländsk härkomst.
Denna fråga befinner sig i den ställning att 2 Stånd, nemi.
Preste- och BondeStm hafva bifallit Utsk:s Utlåt.; men deremot har R. o. Ad., med bifall till K. M:s Propos., afslagit detsamma och BorgareSt. har ännu icke, såvidt kändt är, deröfver fattat något beslut.
Under sådana förhållanden anser jag det icke vara något hinder för R. o. Ad. att afgifva en sådan inbjudning, som Frih.
Hr Bildt har yttrat alt den skulle vara onödig, enär Stats-Utsk., då 2 Stånd stannat emot 2, vid upställandet af voter.-propos. alltid inbjuder 2 Stånd att förena sig med de öfriga; men efter vanlig praxis skulle denna inbjudning just vara ställd till R. o. Ad. och det Stånd, som jemte R. o. Ad. beviljat pensionen, emedan Utsk. vanligen, då 2 Stånd varit af samma tanke som Utsk., inbjuder de båda andra Stånden att med dessa sig förena, och icke tvärtom.
Således skulle icke det af Frih.
Cederström afsedda målet vinnas genom att invänta denna inbjudning ifrån StatsUtsk.
, emedan den kommer att blifva uti alldeles motsatt riktning emot den föreslagna.
För min del är jag hufvudsakligen af samma tanke som Hr Bildt.
Vanligen aflåtas inbjudningar, då Stånden uti flera enskildta delar af ett längre förslag hafva stannat uti olika beslut, dä inbjudning aflåtes för att derigenom få reda i besluten och undvika de svåra intrasslingar, som skulle upkomma vid sammanjemkandet af de skiljaktiga besluten.
En inbjudning är äfven på sin plats, då inom ett Stånd uplysningar kunnat lemnäs, hvilka der föranledt beslutet, men som i de öfriga Stånden icke blifvit framställde, hvarigenom dessa möjligen hafva kunnat blifva föranledde att, i brist på erforderliga 462 Den 28 Juli. uplysningar, fatta ett annat beslut, än eljest sannolikt blifvit händelsen.
I dessa båda fall kunna inbjudningar vara nyttiga, men att aflåta inbjudning till de öfriga Stånden, utan någon serskildt derlill gifven anledn., synes mig vara alldeles stridande emot Riksdags-ärendernas lugna och ordentliga gång, emedan derigenom den svårighet npkomraer, att man inom Stånden i allmän het icke skulle veta hvad som egentligen är beslutadt, derföre alt den ena inbjudningen korsar den andra, och de skulle således, i st. f. att reda frågorna, endast tjena till att, om de vunne allt för mycket burskap, intrassla desamma.
Vid detta tillfälle kan jag icke finna annat, än att alla tillgängliga uplysningar redan blifvit meddelade, och jag kan icke eller finna, att denna enkla fråga kan föranleda någon svårighet vid voter:s-propos:ns npställande i Stats-Utsk., så att jag anser det enklaste sättet att afgöra densamma, vara det, all den på den naturliga vägen får gä till förstärkt Stats-Utsk. utan att förlängas och förryckas, jag vågar icke säga intrasslas, genom afgifvande af inbjudningar lill de öfriga Stånden.
Om det äfven i allmänhet må i afseende på inbjudningar så förhålla sig, som Gr.
Lagerbjelke sagt, sä visar dock erfarenheten sedan många Riksdagar, och äfven dem som den värde Gr:n sjelf bevistat, att inbjudningar blifvit aflåtna 1 frågor af alldeles samma beskaffenhet som denna, för att åt det beslut, som ett Stånd faltal, söka bereda framgång.
Vill man saken, så måste man också vilja medlen, då de äro lofliga.
Om 2
Stånd fatta beslut till förmån för Gr.
Ridderstolpes enka, så följer deraf naturligtvis, att votens-propos. blir af Stats-Utsk. upställd, men deraf följer icke, att den inbjudning, som deruti inneliålles, blir sådan, att de Slånd, som afslagit K. M:s Nåd.
Propos. i denna del, igenom samma inbjudning komma i tillfälle att frånträda detta sitt beslut, utan snarare kommer inbjudningen att blifva i motsatt syftning.
Dessutom är det intet tvifvel underkastadt, att en inbjudning från ett Stånd till ett annat verkar vida mera än den inbjudning, som kommer ifrån Utsk.
Således anser jag det vara af vigt för sakens framgång att ifrån R. o. Ad. en inbjudning afgifves till de öfriga Stånden, att uti R. och Ad:s beslut sig förena, och jag instämmer alltså uti den begäran, Frih.
Ehuru jag, i likhet med Gr.
Lagerbjelke, erkänner att det kanske är mindre forménligt att i denna fråga besluta en inbjudning, så skulle jag dock tro, att, om R. o. Ad. önskar framgång åt saken, det vore af vigt att en sådan utfärdades.
Det är nemi. kändt, att inom PresteSt. yppat sig en stor benägenhet att frångå det bifall detta Stånd förut beslutat till Stats-Utsk:s afstyrkande Utlåt, i detta fall, och att de ledamöter, som motsatte sig ett sådant frångående, endast gjorde det på den grund, att de ansågo det vara stridande emot formen.
Om jag icke misstager mig, så vidblef Ståndet sitt förra beslut med endast en rösts majoritet, och det är således troligt att PresteSt, derest en inbjudning ifrån R. o. Ad. inkommer, skall frångå detta Den 28 Juli. 463 beslut och antaga inbjudningen.
Af denna orsak tror jag, att om man vill bereda Grefvinnan Ridderstolpe den ifrågavande pensionen, så skulle en sådan inbjudning säkradt leda till detta mål.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om R. o. Ad., på sätt Frih.
Cederström föreslagit, behagade inbjuda de öfriga RiksStånden, att instämma i R. o Ad:s nyss fattade beslut, ang:de pension för Enke-Grefvinnan Riddarstolpe, ropades
Änvo föredrogs Stats-Utsk:s d. 21 och 22 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 187, i ani. af erhållen återremiss å Utlåt.
N:o 87, i fråga om aflöningen för Presidenterne i vissa af Rikets Kollegier.
Då denna fråga förra gången förevar, tillhörde jag deras antal, som yrkade återremiss, hvilken äfven beviljades, utan att en enda röst höjde sig till bifall för U(sk:s Utlåt.
Jag är äfven öfvertygad derom, att icke eller nu bifall dertill af någon inom detta Stånd skall blifva yrkadt.
Jag ber att såsom ett skäl för den åsigt jag hyser få åberopa Utsk:s egen upställning af frågan.
Utsk. har nami. sorgfälligt uplagit alla de inkast, sorn emot Utsk:s förra Utlåt, blifvit gjorda, men har sedan endast uti tvänne knapphändiga rader yttrat, att dä 2 Stånd bifallit Utsk:s förra Utlåt., så har Utsk. icke funnit skäl att frångå detta sitt beslut.
Härom har likväl Frih.
Cederström med sin vanliga skicklighet yttrat en ganska riktig åsigt uti den reservation han vid 2Usta punkten af föregående Utlåt, afgifvit, hvilken jag anhåller att fä åberopa och för R. o. Ad. upläsa.
Cederström yttrar: ”Jag anser Utsk. hafva bordt taga i öfvervägande de uplysningsvis afgifrie framställningar, hvilka genom återremisserne blifvil Utsk. delgifne.
Den praxis Utsk. åberopat, att vidblifva sitt af 2 Stånd gillade Utlåt., må i allmänhet vara tidsbesparande och derföre antaglig, men torde dock böra tillåta enskildta undantag, när, på sätt 49 § R.O:n tydligen förutsätter, en ytterligare utredning af sakförhållandena blifvit inom RiksSt:n åvägabringad.”
På grund af detta skäl, som jag förmodar att Frih.
Cederström äfven i denna fråga söker göra gällande, får jag framställa det förslag, att R o. Ad., med afslag af Utsk:s Utlåt., måtte besluta att lönerna för ifrågavande Presidenter skola höjas till 4,000 R:dr årligen, hvaremot deras taffel-penningar minskas med skillnaden emellan deras närvar:de lön och den föreslagna.
För den händelse att någon af R. o. Ad:s nu närvar:de ledamöter icke var tillstädes förra gången denna fråga var å bane, anhåller jag att få fästa upmärksamhelen derpå, att här icke är fråga om någon löneförhöjning, utan att här blott är fråga om att minska taffelpenningarne och med ett motsvarande belopp höja lönerna, så att de komma att upgå till ett belopp af 4,000 R:dr, på det att desse Presidenter vid afskedstagandet måtte få samma pension som andra Presidenter.
Utgiften för Statsverket kan icke blifva 464 Den 28 Juli. större än den, sorn belöper sig på den ökade pensionen, som vid afskedstagandet skulle komma dem lill godo, och del kan väl icke vara billigt, att män, med deras vigtiga befattning och af så inflytelserik ställning, skola, till följe af allt för knappa pensioner, tvingas att tjena längre än krafterna tillåta.
Afven jag talade förra gången denna fråga förevar för bifall till densamma, men jag är nu förekommen af Frih.
Raab, och ber derföre att med honom få till alla delar instämma.
Afven jag anser det icke med Rikets sanna nytta förenligt att qvarhålla Chefer för Embetsverk på deras platser längre, än deras krafter tillåta deni att sköta tjensten på det sätt, som Rikets sannskyldiga nytta klöfver, utan jag anser det vara dermed vida mera öfverensstämmande att sätta dem i tillfälle att kunna lemna sina platser, då de icke längre förmå att verka, som de sjelfve önska.
Efter först till bifall å Utskrs hemställan framstäld propos., som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, hemstälde Hr Gr. o. Landtm., om R. o. Ad. behagade, på sätt Frih.
Raab föreslagit, afslå Utskrs hemställan samt besluta, att lönerne för Presidenterne i KammarKoIkm, StatsKont., KommersKollrm och KammarRälten höjas till 4000
R:dr årligen samt deremot deras taffelpenningar minskas med ett belopp motsvarande förhöjningen eller skillnaden emellan deras nuvarrde lön och förenämnde 4000 R:dr, hvilken propos. besvarades med starka
Ja jemte några Nej, hvarefter Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han härvid funnit ja öfvervägande.
Föredrogs och lades till handlingarne Konst.Utskrs d. 22 dennes på bordet lagda Mern.
JVs 30, med utlåt, augrde Talmannens i BondeSt. vägran af propos. på en inom Ståndet väckt fråga om remiss till Bevilln.Utsk. af Särskildta Utskrs förbehandling af Bränvinsfrågan förslag till författning om bränvins tillverkning.
Föredrogs Wällofl.
BorgareStrts d. 26 dennes på bordet lagda Prot.Utdrag JVs 347, innehållande inbjudning till MedStrn, att instämma i det vid föredragningen af Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskrs Betänk.
J\s 110, i ani. af väckte motioner om inrättande af Kommunal-nämnder, af BorgareSt. fattade beslut, att, med afslag å nämnde Betänk., besluta en underd.
Skrifvelse från R.
Strr i enlighet med Frih. Alströmers Betänk, vidfogade reservation.
Hr Ribbing, Arvid, begärde att detta Prot.Utdrag ytterligare måtte få hvila på bordet, och deri instämde Frih. Hjerta, Fredr.
Redan första gången detta Prot.Utdrag föredrogs, uplystes det, att frågan var genom R.
Strs beslut
Den 28 Juli. 465 beslut afgjord.
Detta Prot.Utdrag med åtföljande inbjudning kan således icke föranleda något annat R. o. Ad:s beslut, än att läggas till handlingarne, enär det faller af sig sjelf att ett R.
St:s beslut icke kan eller får genom en inbjudning upphäfvas eller rubbas.
Då det således är gifvet alt Hr Gr. o. Landtm, icke kan framställa någon annan Propos., än på inbjudningens läggande till handlingarne, så hemställer jag till de ledamöter, som begärde ytterligare bordläggning af Prot.Utdraget, om de icke ville derifrån afstå.
Så vida det är vår grundlagsenliga rätt att få frågan ytterligare bordlagd, och då icke något synnerligt uppehåll derigenom åstadkommes, så vet jag icke hvarföre man skulle sätta sig emot sådant.
Ribbing har visserligen sagt att det är hans grundlagsenliga rätt att få denna inbjudning ytterligare hvilande på bordet, men har likväl förgätit att sådant bevisa.
Det står visserligen i R.O:n,att då ett Utsk:s Retänk.
2:dra gången föredrages, så kan det på 2:ne ledamöters begäran ytterligare bordläggas, men detta är icke' något Utsk:s Retänk. och det finnes således icke, mig veterligt, åtminstone i Grundlagen, något stadgande att en sådan fråga som denna skall på 2:ne ledamöters begäran för 2:dra gången bordläggas.
Hr Rildt, Didrik Gillis: Då Gr.
Lagerbjelke uplyst, hvad som jemväl i ett föreg:de plenum blifvit tillkännagifvet, att denna fråga redan är genom 3 Stånds beslut afgjord och således icke till någon åtgärd ifrån R. o. Ad:s sida kan föranleda, och då frågan huruvida man äger rätt till bordläggning för 2:dra gången af ett sådant mål, är mer än tvifvelaktig, enär den enda §, som afhandlar bordläggning för 2:dra gången, eller 49 § 2 mom.
R.O:n, icke nämner elt enda ord om behandlingen af sådana inbjudningar, som den nu fö revande, så hade jag sannerligen förväntat, att de ledadöter, som nu påyrkat ytterligare bordläggning af ärendet, skulle derifrån hafva afstått, så att all vidare diskussion derom hade kunnat undvikas; men då nu Hr Ribbing talat om sin lagliga rätt, så skulle jag anhålla, att han ville uplysa oss hvar den § befinnes, på hvilken han stöder denna sin rätt.
För öfrigt förmodar jag, att Hr Gr. o. Landtm., sedan diskussionen blifvit förklarad slutad, skall härom tillkännagifva sin åsigt; men jag föreställer mig dock, att de Hrr, som här hafva begärt ytterligare bordläggning af frågan, skola vid tanken derpå, att den redan är genom 3 Stånds beslut afgjord, finna för godt att heldre afstå ifrån sin begäran, än att besvära Hr Gr. o. Landtm, med att till hans afgörande hänskjuta tvisten.
Jag kan väl icke, i likhet med Hr Rildt, finna att ordalagen i 49 § R.O:n 2:dra mom. på något sätt lägga hinder i vägen för att 2:dra gången bord9 H. 30 466
Den 28 Juli. lägga en inbjudning, emedan sådana hvarken i detta eller något annat mom. af R.O:n finnas omtalade, utan torde denna fråga ytterst komma att bero pä R. o. Ad:s majoritet, men likväl får jag, som i denna fråga är af lika lanke med Hr Ribbing, hemställa huruvida det lönar mödan att ifrågasätta en ytterligare bordläggning och dermed uppehålla ett mål, i hvilket man icke skäligen kan hoppas att under nuvande omständigheter något vinna.
De båda Hrr å ömse sidor, som så häftigt fordrat, att jag skulle upgifva de lagliga grunder, hvarpå jag slödde min åsigt, att det vore min rätt att få frågan hvilande på bordet, hafva råkat att höra aldeles orätt, dä de sådant framkasta, ly jaS yttrade blott att, så vida del vore min lagliga rätt, så trodde jag icke att det skulle taga bort så serdeles mycken tid om frågan finge hvila till nästa plenum, och att det således icke lönade mödan att motsätta sig min önskan.
För öfrigt är det klart, att om ingen med mig instämmer, så förfaller min anhållan.
Grunden för min begäran om bordläggning var den, att jag ansåg det vara en grannlagenhet emot det Stånd, som icke velat ingå på förslaget om Kommunal-nämnder, nami.
, att invänta hvad beslut delta Ständ i afseende på inbjudningen kunde komma att fatta.
Det är möjligt ali i denna stund frågan genom 3 Stånds beslut är afgjord, men då Ridd.Sekreter:n icke har sig bekant huru BondeSt. afgjort frågan, så kan ju lika väl hända att 2 Ständ stannat emot 2.
Jag anser för öfrigt detta var en sak af föga vigt, som icke bade behöft att så häftigt uptagas, och jag skall icke eller vidare dermed besvära det Höglofl.
Landtm, yttrade, att hvad grundlagsenligheten af den begärda bordläggningen beträffade, det tycktes vara klart, att då Riksd.Ordn:s 49 § omnämnde i lista mom. endast motioner, som kunde bordläggas en gång, och i 2:dra mom.
Utsk:s Betänk., som kunde bordläggas 2:ne gånger; men grundlagen icke stadgade något om bordläggning af genom Prot.Utdrag gjorde inbjudningar från MedSt:n, hvilka synies kunna företagas till afgörande, när R. o.
Ad. så för godt funne, så vore intet hinder att hemställa huruvida Ståndet bifölle Hr Ribbings begäran, och finge Hr Gr. o.
Landtm, således nu hemställa, om R. o. Ad. behagade upskjuta behandlingen af förevarande inbjudning till nästa plenum.
Nej jemte några Ja, hvarpå Hr Gr. o. Landtm., efter förklarande, att lian funnit
Nej öfvervägande, yttrade att R. o. Ad. torde finna att, sedan numera 2 RiksStånd bifallit Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s Betänk.
JVs 110, ifrågav:de inbjudning ej kunde föranleda till annan åtgärd än att läggas lill handlingarne.
Den 28 Juli. 467 Föredrogos, men bordlädes ånyo, på begäran af flere ledamöter, Konst.Utsk:s nedann:de d. 26 dennes på bordet lagda Mern.:
J\s 22, med förslag till ändring af 35 § R.F., ang:de förtroendesysslor; JYs 23, i ani. af 3 Stånds återreraisser af Mern.
J\s 12, innehållande förslag till ändring i 28 § R.F.; och JY2 24, i ani. af ett Stånds återremiss af Mern.
JV5 13, innehållande förslag till ändring af 52 § R.F. och 24 § R.O. Föredrogs Konst.UtsIcs d. 26 dennes på bordet lagda Mern.
J\s 25, i ani. af ett Stånds återremiss af Mein.
JVs 15, innehållande förslag till ändring af 39 § R.O. Hr von Hartmansdorff, Au g.:
Jag anhåller att R. o. Ad. måtte vidblifva sitt förra beslut, hvilket icke innehåller annat, än en förnyelse af hvad Ståndet vid flera riksdagar efter hvarandra beslutit.
Uppå härefter framstäld propos. beslöt R. o. Ad. att, med vidblifvande af sin förut i ämnet yttrade mening, lägga förevande Mern. till handlingarne.
Föredrogos och lades till handlingarne Konst.Utsk:s nedannämnde d. 26 dennes på bordet lagda Mern.:
JVs 26, i ani. af ett Slånds återremiss af Mein.
JVs 16, i fråga om förslag till ändring af 69 § R.F.; JY2 27, i ani. af ett Stånds återremiss af Mern.
J\s 17, innefattande förslag till ändring i 14 § R.O.; och JVs 28, i ani. af 2 Stånds åtterremiss af Mern. J\2 18, innehållande förslag till tillägg vid 46 § R.O., äfvensom, i sammanhang dermed, till ändring af åtskilliga §§ i R.O. och R.F. Vid föredragning af Konst.Utsk:s d. 26 dennes på bordet lagda Mern.
JV2 29, med voteringsproposir, rör:de Utsk:s uti Mein.
JYs 9 afgifna förslag till ändring af 68 § R.O., blefvo ifrågavide voteringsproposir af R. o. Ad. godkände.
Föredrogs Särskildta Utskis d. 26 dennes på bordet lagda Betänk.
JVi 13, i ani. af åtskilliga motioner, om vilkoren för bränvins försäljning.
Detta Betänk, begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte Gr. Lagerbjelke, Gust.: anmälde sig och yttrade: 30* 46»
Det nu föredragna Betänk, är både af ganska stor vigt och af mycket invecklad beskaffenhet, och det är således angeläget att Ståndets ledamöter få tillräcklig tid att derom taga full kännedom.
Som det är R. o. Ad. bekant, komma i nästa veckas början voteringar i förstärkt StatsUtsk. att ega rum, och det är således nödvändigt för inhemtande af tillräcklig kännedom om delta Betänk, att det något upskjutes, hvarföre jag får hemställa att det icke måtte företagas förr än Lördagen i nästa vecka, och då sättas främst på föredr.-listan.
Uppå Hr Gr. o. Landtm.-s i ani. häraf framstälda propos., beslöts att med föredragningen af förevarrde Betänk, skulle upskjutas till nästa Lördag samt att detsamma då skulle upföras främst å föredragningslistan.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Expedit.Utsk. inkomne förslag till R.
St:s underd. skrifvelser till K. M:t.
JM 87, ang:de beviljande af stapelrätt åt staden Sölvitsborg; JM 88, ang:de förklaring af 26 Kap. 2 § ByggningaBalken, i fråga om skyldighet att underhålla en del hus i prestgård; JM 89, ang:de pension för frami.
Landshöfdingen m. m. C. U. Nermans enka; JM 90, ang:de framtida inrättande af en Svensk lifförsäkrings-anstalt; JM 91, ang:de stämpling af Spelkort och afgiften derför; samt JM 92, Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne Utlåt, och Mern.:
JM 188, i ani. af K.
Propos., om understöd af allra, medel åt Tullstatens enskilda pensions-inrättning; JM 189, i ani. af väckt fråga om upbördsarfvode till SkepsOmbudsmannen vid Stockholms Sjömanshus för de sedan år 1848 vid nämnde sjömanshus debiterade och redovisade kronoutskylder; JM 190, i ani. af K.
Propos. ang:de uplåtelse af mark från Eskilstuna Kungsladugård till skolhusbyggnad inom Klosters församling af Nyköpings Län; JM 191, i ani. af erhållne återremisser å Betänk.
JM 92, ang:de K. M:s Nåd.
Propos. om de uti ordinarie räntan ingående persedlars omsättning och förenkling; JM 195, i ani. af erhållen återremiss å Betänk.
JM 94, ang:de afträdande till Nätra och Själavads socknemän af fisket vid Trysunda fiskehamn med dertill hörande holmar, skär och öar.
Den 28 Juli. 463 JM 196, i ani. af väckt motion om låneunderstöd för upbyggandet och inrättandet af mejerier vid Landtbruksskolorna och stamholländerierna; JM 197, i ani. af väckt fråga om beviljande ett lån för aftapning af Lillsjön i Kronobergs Län; JM 198, i ani. af återremisser å Utlåt.
JM 98, ang. ett ytterligare låns beviljande för hamnbyggnaden vid Wadstena; JM 199, i ani. af erhållna återremisser å Utlåt.
JM 91, ang:de hegardt lån till Akademiska föreningen vid Lunds Universitet ; JM 200, i ani. af erhållen återremis å Utlåt.
JM 88.