Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med all aktning för den varma protest vi nyss här hört afgifvas, får jag likväl bedja, att något litet fä behålla mitt sätt att uppfatta sakerne, hvilket är, att då, såsom nu är händelsen, ett beslut blifvit fattadt rör:de ett förslag till gemensamma tankars afgifvande vid ett Const.Utsk:s betänk., detta beslut icke bör utsträcka sig till alla andra förslag i samma syftning.
Dessutom hafva enligt praxis alla förslag till gemensam tanke i grundlagsfrågor, hvart och en i den ordning de afgifvits, blifvit af H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, framställde till pröfning, hvarföre väl äfven denna gång, på sätt vid flera föregående tillfällen skett, ifrågavar. förslag, i den ordning det blifvit uppläst, bör komma under pröfning.
Här är visserligen sagdt, att om R. o. Ad. hade velat begagna sig af denna rätt, borde R. o. Ad. hafva prccaverat densamma.
Jag får lill svar derå nämna, att någon sådan advocatyr tror jag icke behöfvas, enär den som afgifvit förslaget naturligtvis gjort det i afsigt att det af Hr Gr. o. Landtm, skulle framställas till pröfning, hvarom intet förbehåll behöft göras.
Jag anhåller således, att frågan må få gå sin vanliga gång. ben 18 April e. m. 565 Gr.
Spens: Om Hr Cederschjölds förslag till gemensam tanka, hvilket genom resultatet at den nyligen hållna voteringen förklarades utgöra R. o. Ad:s gemensamma (anka, hade bestämdt innehållit, att R. o. Ad. icke ansåg någon förändring af ifrågavar. grundlags-§ vara nödig, nyttig eller lämplig, så skulle jag med Hr Printzenskjöld instämma deruti, att hvarje annat förslag till gemensam tanka nu vore förfallet; men då nu detta förslag icke innehåller någonting annat, än alt det förslag, som Const.Utsk. framställt, är onödigt, onyttigt och oantagligt, hvilket i min tanka alldeles icke utesluter antagandet af ett bättre och riktigare; så enär ett, åtminstone efter mitt sätt att se saken, så beskaffadt förslag redan förut var af Gr.
Lagerbjelke framstäldt och af H.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, upptaget, såsom ett möjligen blifvande öfverläggningsämne, kan jag icke finna något skäl, hvarför detsamma icke skulle erhålla samma rätt som det, hvilket redan blifvit understäldt R. o.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, det han, för att, såvidt pä honom ankom, förkorta öfverläggningen, trodde sig böra tillkännagifva, det han, dä Gr.
Lagerbjelkes förslag icke stod i strid med R. o. Ad:s fattade beslut och icke sträckte sig utöfver det ämne, Const.Utsk;s mein. omfattade, ansåg sig icke vara berättigad alt vägra propos. om detta förslags antagande såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke.
Då jag endast ärnade hos H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, anhålla om någon förklaring af FIr Gr. o.
Landtm:s åsigt i denna formfråga, så och då Hr Gr. o. Landtm, nu behagat afgifva en sådan, har jag ingenting vidare att tillägga.
FIr Printzenskjöld:
Efter den förklaring H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, täcktes afgifva, är det i sanning obehagligt för mig att uppträda till bestridande af de åsigter, som här söka göra sig gällande.
Min uppfattning af frågan är likväl sådan, att jag nödgas fortfara i uttalandet af den mening jag hyser, äfven om densamma skulle hafva den olyckan att slå i strid med den, hvilken Hr Gr. o. Landtm, nedlagt till prot.
Jag grundar denna uppfattning på den tydligaste, den renaste Svenska; men ingalunda på någon advocatorisk bevisning, såsom en värd talare förmenat.
Denna beskyllning torde återfalla på den värde ledamoten sjelf.
Uti voter.propos. står tydligen, att den, som vill till Const.Utsk. såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka hänvisa den anmärkn., att det af Ulsk. framställda förslag är hvarken nyttigt, nödigt eller antagligt voterar ja, och nu har ett öfvervägande antal ja förklarat, att pluraliteten velat till Const.Utsk. såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka hänvisa denna anmärkning.
Jag frågar då, huru det vill blifva niöjligt att inlägga någonting annat i denna gemensamma tanka?
Det vore ju att rent af upprifva ett en gång fattadt beslut.
Sedan FI.
Ex. FIr Gr. o. Landtm, förklarat sig kunna göra propos. på ett tillägg till den gemensamma tankan, så 566 Den 18 April e. m. liar jag deremot ingenting att anföra, då jag förmodar, att Hr Gr. o. Landtm, väl betänkt huru det skall slå tillsammans med ordalydelsen i grundlagen.
Hr Cederschjöld: Sedan R. o. Ad. nu genom votering förklarat såsom sin gemensamma tanka, att Const.Utsk:s betänk, vore onödigt, onyttigt och oanlagligt, är det icke utan förvåning, som jag nu finnér, att fråga väckes om antagande af en annan gemensam tanka.
Jag ber hvar och en, som deltagit i denna votering, lägga handen på hjertat och svara, huruvida han icke ansåg, att frågan borde förfalla om den blefve så afgjord, som nu verkligen har skett.
För min del kan jag icke annat än anse detta såsom ett försök att upprifva ett redan fattadt beslut, och kan icke annat än på det högsta protestera mot framställning af propos. på Hr Gr.
Under min 30-åriga riksdagsmannabana har jag aldrig varit vittne lill någonting dylikt.
Raab: Sedan H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, täckts förklara, att Hr Gr. o. Landm. kommer att framställa propos. på den återstående delen af Gr.
Lagerbjelkes förslag, så synes det, å ena sidan, som all vidare discussion i denna fråga kunde vara öfverflödig; men då, å andra sidan, sådane (lieser framställas, som här verkligen skett, är det icke besynnerligt om man icke vill låta dessa gå och gälla utan vederläggning.
Man har yttrat sin förundran deröfver, att en fråga, sådan som denna, blifvit bragt å bane.
Jag åter kan icke undertrycka min förundran deröfver, att man här velat påstå, att R. o. Ad. icke skulle få hafva mera än en gemensam tanka, då grundlagen likväl talar om flere.
Jag ber alt i R. o. Ad:s minne få återföra förhållandet då representationsförslaget var å bane.
Hr von Hartmansdorff hade då icke mindre än 28 förslag till gemensamma tankar, af hvilka, om jag minnes rätt, vi discuterade 7 eller 8, intill dess att slutligen de som återstode voro subsumerade under dem, som redan voro antagne.
Kan väl någon af Eder, mine Hrr, nu uppträda här med det påstående, att Hr Cederschjölds förslag, hvilket genom den sista voteringen förklarades utgöra R. o. Ad:s gemensamma tanka, subsummerar under sig Gr.
Lagerbjelkes förslag?
Så länge detta icke kan ådagaläggas, måste det äfven vara riktigt och lagligt, att detta sednare förslag blifver föredraget, och om än icke antaget, dock får utgöra föremål för votering. H. Ex. Hr Gir. o. Landtm, yttrade, det han ansåg sig böra fästa R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, ali Gr.
Lagerbjelkes förslag i första punkten jnnehölle alldeles detsamma, som Hr Cederschjöld hade föreslagit och R. o. Ad. nyss beslutat.
H. Ex. föreställde sig således, att det beslut R. o. Ad. fattat, icke försatt frågan i annat skick, än som skulle ägt rum, derest R. o. Ad. företagit Gr.
Lagerbjelkes förslag till pröfning punktvis och bifallit samma punkt.
Genom ett sådant afgörande af första punkten hade icke de öfriga kunnat vara afslagne; och saken vore icke annan i detta ögonblick.
Den 18 April e. m. 5C7 Gr.
Efter elen förklaring, som H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, nyss liar afgifvit, vill jag endast hemställa till de Hrr, hvilka reserverat sig emot det genom den sista voteringen af R. o. Ad. fattade beslut, troligen af det skäl, alt de ansågo all vidare möjlighet afskuren att få något tillägg till den då af R. o. Ad. beslutade gemensamma lankan, huruvida de icke numera skulle vilja afstå från sina reservationer, sedan en väg i nämnde afseende blifvit för dem öppnad, hvilken de då förmodligen icke sjelfva anade, men som de nu finna så tydlig och klar.
Hr Mannerskantz: Om Hr Cederschjölds förslag icke afskildt alla andra, så må Hr Cederschjöld tillskrifva detta sig sjelf, som icke så uppställt detsamma.
Spens har upplyst huru förslaget skulle varit beskaffadt för att hafva åstadkommit en sådan verkan.
Mörner äfvensom
Hr Cederschjöld hafva vädjat till de af Husets ledamöter, hvilka reserverat sig emot det sednast fattade beslutet om de icke då trodde, att det af Hr Cederschjöld framställda förslag till gemensam tanka, skulle förqväfva alla öfrige förslag i samma anda.
Jag erkänner, att jag voterade och reserverade mig i denna tanke; men jag kan alldeles icke finna, hvarföre detta skulle förhindra mig att nu, sedan man genom klara skäl bevist, att jag härutinnan misstagit mig, derigenom alt jag icke noga betänkt hvad Hr Cederschjölds förslag verkligen innehöll, med fullkomligt godt samvete kunna rösta för Gr.
Mörner har yttrat sig så väl, att svårligen någonting bättre eller dermed ens jemförligt kan sägas.
Jag vill således blott betyga Frih.
Raab min glädje deröfver, ali han, som för en limma sedan önskade måhända flera veckors uppskof i denna fråga, för att derutinnan stadga sin öfvertygelse, så hastigt återfått sin snarfyndighet, att han nu, då ett förslag till gemensam tanka framställes, genast är beredd att antaga detsamma.
Då jag äfven var en bland dem, som reserverade mig emot det genom den förra voteringen af Rj o. Ad. fattade beslut, torde jag också häröfver vara Gr.
Mörner någon förklaring skyldig.
Jag instämde egentligen uti den reservation, som Frih. Hamilton afgaf, hvilken, om jag fattade den rätt, sträckte sig icke blott lill det sista af R. o. Ad. fattade beslut, utan äfven till de 2:ne föregående.
Jag bekänner, att det af dessa beslut, som jag synnerligast ogillade, var det, hvilket innefattade afslag å den af Hr Akerman gjorda framställning; men äfven i afseende på de öfrige hade jag biträdt en mening, olika mot den som segrade.
Då jag voterade enligt den sist framställda propos., var det verkligen min tanka, att det af Hr Cederschjöld framställda förslag icke borde till Const.Ulsk, hänvisas såsom utgörande R.
St:s gemensamma tanka, emedan jag icke kunde anse Const.Utsk:s förslag vara hvarken onödigt, onyttigt eller oantagligt; och då Hr Åkermans förslag icke blef af R. o. Ad. antaget, skulle jag helst 568 Den 18 April e. m. hafva sett, att Const.U(sk:s förslag, sådant det af Ulsk. blifvit framstäldt, hade fått hvila till nästa riksdag:
Jag ber att få tacka Hr von Hartmansdorff för hans deltagande i afseende på min snarfyndighet, såsom han behagat yttra.
Om Hr von Hartmansdorff skulle deruti finna någonting misshagligt, tillåter jag mig fästa hans uppmärksamhet derå, att han har derför att tacka sig sjelf, då han icke ville lernna mig någon längre betänketid.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då det å nyo blifvit framstäldt, alt R. o. Ad. ej skulle kunna antaga mer än en gemensam tanke, och H. Ex. ej gerna ville ådraga sig misstanken, alt den ena gången behandla ärenderne i strid med hvad som skett en annan gång, finge erinra, att då representationsförändringsförslaget förevar, hlefvo såsom R. o. Ad:s gemensamma tankar antagne icke allenast ett af Gr.
Lagerbjelke afgifvet förslag, utan äfven åtskilliga förslag af Frih.
Palmstjerna, och, om H. Ex:s minne icke felade, äfven af Hr von Hartmansdorff.
Jag kan icke erkänna den tydning man vill gifva åt det af R. o. Ad. fattade beslut.
Jag skulle tro, att när Const.Utsk:s förslag blifvit af R. o. Ad. förklaradt oantagligt, kan icke någon vidare pröfning af detsamma komma i fråga.
Lagerbjelkes förslag innefattar en pröfning af detta förslag, emedan, så framt det icke är grundlagsvidrigt, det ovillkorligen måste hälla sig inom den framställning, som af Ulsk. blifvit gjord.
Jag kan vid sådant förhållande icke annat än reservera mig emot den propos., som jag förmodar här kommer att afgifvas.
I motsats emot den siste värde talaren kan jag icke finna något skäl, hvarför man skulle äga rätt att bestrida R. o. Ad. att yttra sig öfver Gr.
Om R. o. Ad. nu afgifvit en gemensam tanka, ser jag icke hvarföre R. o. Ad. skulle vara förhindrad att vidare tänka.
Det vore i sanning bedröfligt om så skulle vara.
Med all aktning för den siste talaren och hans försök att bereda en utväg för pröfningen af Gr.
Lagerbjelkes förslag, ber jag få fästa uppmärksamheten derå, att detta försök ovillkorligen redan måste vara fruktlöst.
Man behöfver icke mer än genomläsa den propos., som nej innefattade, för att få ett tydligt och klart begrepp derom, att en gemensam tanka redan är uttryckt och att några tillägg till densamma icke vidare kan komma i fråga.
Nej propos. lyder tydligen, att om nej vinner, förklarar R. o. Ad. icke Hr Cederschjölds förslag utgöra R. o. Xd:s gemensamma tanka.
Nu vann icke nej utan ja; således förklarades ja-propos. utgöra R. o.
Ad:s gemensamma tanka, och frågan måste således enligt logikens reglor en gång för alla vara afgjord samt några vidare tillägg icke kunna äga rum.
Den 18 April e. m.
Hr Printzenskjöld liar nu för 3:dje gången uppläst voter.propos., den jag förmodar vi alla förut kände.
Han har deraf kommit till den slutledning, att då R. o. Ad. genom sitt beslut förklarat Const.Utsk:s förslag för oantagligt, så vore i och med detsamma enligt logikens reglor vägen stängd för hvarje annat förslag alt komma under pröfning.
Detta är likväl tvertemot all logik; ty detta R. o. Ad:s beslut innefattar visserligen, att Const.Utskrs förslag, i dess nuvarande skick, vore oantagligt, men det utesluter ingalunda derföre andra förslag, hvilka innefatta sådane modificationer, som kunna leda till en förbättring deruti, hvarigenom det kunde blifva antagligt.
Dock, orsaken hvarför jag nödgas motsätta mig en pröfning af Gr.
Lagerbjelkes förslag är den, att detta förslag är nytt och i grundlagsvidrig väg tillkommet.
Jag önskar att denna på en gång obehagliga och öfverflödiga discussion snart måtte upphöra.
Den är obehaglig derföre, att en stor del af R. o. Ad. ansett frågan redan afgjord och sålunda icke förmodade att man nu skulle framkomma med ett tredje förslag till gemensam tanka, då af de 2:ne, hvilka redan utgjort föremål för R. o. Ad:s pröfning, och af hvilka det ena innefattade, i de termer, som äro tillåtna vid behandlingen af Cons!.Ulsk:s betänk., ett rent afslag ä Const.Utsk:s förslag, hvaremot det andra åsyftade ändringar i detsamma, då, säger jag, R o.
Ad. af dessa 2:ne förslag genom votering beslutat, att det, hvilket innefattade det enkla afslaget, skulle till Const.Ulsk. såsom R. o. Ad:s gemensamma tanka hänvisas.
Denna discussion är äfven öfverflödig, då II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarat sig kunna framställa propos. å Gr.
Jag tillstyrka derföre på det högsta dess upphörande.
Då nu H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke behagade till Const.Utsk. hänvisa det af Gr.
Lagerbjelke afgifna förslag, ropades starka nej, blandade med ja, hvarpå H. Ex. förklarade, det han funnit nej hafva öfverröstat ja.
Jag får vördsamt hemställa, huruvida icke i voter.propos. borde utsättas, att, i händelse Gr.
Lagerbjelkes förslag blifver förkastadt, alla återstående förslag i ämnet äfven måtte anses i och med detsamma hafva förfallit, på det icke ytterligare voteringar må kunna ifrågasättas.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm., som i anledn. häraf förklarade sig anse R. o.
Ad. icke sakna rättighet att till behörig pröfning upptaga sådane i ämnet framställde förslag, som icke stodo i strid med redan fattade beslut, fästade derjemte uppmärksamhet derpå, att af de i denna fråga afgifne förslag numera endast återstod Hr Lagerhjelms, som vore nära öfverensstämmande med Gr.
Lagerbjelkes, och, derest det i någon punkt vore derifrån af9 H. 72 570 Den IS A pril e. m. vikande, icke, i följd af afslag å Gr.
Lagerbjelkes förslag, behöfde förfalla.
Den sorn vill, att, i fråga om del i Const.Utsk:s meni.
N:o 35 framställda förslag om tillägg i 87 § Reg.F. och 33 § Riksd.- Ordn., till Const.Utsk., såsom R. o. Ad:s gemensamma tanke, hänvises, att det ändamål, som genom detta förslag bort åsyftas, bäst vinnes om förslaget bygges på följande grunder: ”a) att beslutande rätten förblifver hos R.
St.; b) att granskningen, så framt den anses icke kunna af LagUtsk. under loppet af en riksdag medhinnas, uppdrages åt ett särskildt Utskott, bestående af 8 ledamöter, 2 af hvarje Stånd; c) att med samtycke af alla 4 Stånden och Konungens bifall, särskilda Utsk. må kunna, efter riksdags slut och intifl nästa riksdag, sitt arbete fortsätta; d) att Utsk:s betänkande om sådan propos. bör första gången punktvis föredragas till fattande af beslut, särskildt öfver hvarje del af frågan, och derefter, så framt icke samtlige Ståndens beslut om alla punkter öfverensstämma, till Utsk. återförvisas; e) att dess svar å denna återförvisning bör innefatta fullständig text till den åsyftade lagen, hvaröfver då skall beslutas, till antagande i dess helhet utan förändring, eller till förkastande; varande vid sednare öfverläggningen intet
Stånd bundet af sitt vid föredragningen punktvis fattade förra beslut;” voterar ja; Den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, förklaras icke förenämnde anmärkn. utgöra R. o. Ad:s gemensamma tanke.
Jag får reservera mig emot det behandlingssätt, som denna fråga här har undergått, och instämmer i allo i hvad Gr.
Gyldenstolpe före voteringen i detta afseende yttrat.
Mig veterligt, är det första gången, som ett Const.Utsk:s betänk, blifvit på detta sätt behandladt. H. Ex. Hr.
Gr. o. Landtm, har åberopat, att samma föredragningssätt ägde rum, då frågan om nationalrepresentationens ombildning inom detta Ständ discuterades; men jag får dervid observera, att vid nämnde tillfälle Const.Utsk:s betänk, aldrig blef såsom nu genom ett formligt beslut förklaradt för oantagligt.
Jag kan icke annat än anse, att genom det steg R. o. Ari. nu tagit, R. o.
Ad. har godkänt den princip, att grundlagsfrågor kunna behandlas med mycket större lätthet än andra ämnen; ty hade uti någon annan fråga ett förslag inkommit, och det inkomne betänk, genom votering blifvit afslaget, så hade derefter något förslag till ändring icke kunnat komma under omröstning.
Den 18 April e. m. 571 H. Ex.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han ej kunde underlåta att, i anledn. af Hr Tersmedens anförande, återkalla i R. o. Ad:s minne, att då förslaget om representationsförändring förevar, hade Hr Lagerhjelm, likasom nu Hr Cederschjöld, föreslagit, att Utsk:s förslag måtte förklaras oantagligt, men derjemte, just för att, i händelse af bifall dertill, hindra att sedermera några af de i öfrigt ifrågasatte proposune skulle kunna bifallas, begärt att ingen annan gemensam tanke måtte till Utsk. hänvisas.
Hade nu den bifallna proposm varit sådan, så hade något ytterligare förslag ej kunnat upptagas, hvaremot, då så icke varit förhållandet, något hinder för emot föregående beslut icke stridande förslags pröfning ej förefunnits.
För öfrigt finge H. Ex. i afseende på jemförelsen med behandlingen af sådane förslag, som icke innefatta grundlagsfrågor, fästa uppmärksamheten derpå, att motioner i andra ämnen genom afslag å Utsk:ns betänkm kunna definitivt afgöras, men deremot då Const.Utsk. inkommer med förslag till grundlagsförändring, endast anmärkmr kunna beslutas.
Stjernstedt, Aug. Wilh., och Frih. Cederström, Claes Rudolph, förklarade det de instämde i Hr Tersmedens reservation.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, framställd propos. förklarade R. o. Ad. sig anse det af Hr Lagerhjelm afgifna förslag till gemensam tanke vara förfallet.
Landtm, hemställde, att, som i förmiddagens plenum Högv.
PresteSbs inbjudning till instämmande i dess beslut, rör:de 25 § litt. a)—f) af RancoUtsk-.s utlåt.
N:o 44, blifvit lagdt på bordet, men det vore angeläget, alt R. o. Ad. i afseende på denna inbjudning snart fattade sitt beslut, på det BancoUtsk. måtte komma i tillfälle att afgifva sammanjemkningsförslag i ämnet, R. o.
Ad. måtte tillåta att berörde inbjudning finge uppföras främst å föredragningslistan för morgondagens plenum; hvilket bifölls. H. R. o. Ad. åtskildes kl. ^ till 12 om aftonen.
Justerades 3 prot.uldr. för d. 18 dennes e. m.
Föredrogs å nyo Högv.
PresteSt-.s i gårdagens förmiddagsple - 572 Den 19 April f. m. mim på bordet lagda pvot.ntdr. af d. 16 dennes, innehållande inbjudning lill Medstånden, alt förena sig i PresteSt:s, vid föredragning af BaucoUtsk:s utlåt.
N:o 44, öfver de inom RiksSltn gjorde anmärkn:r vid betänk.
N:o 29 med förslag till en i vissa delar förändrad reglering af Bankens lånerörelse m. m., fattade beslut i afseende på 25 § litt. a)—f) af samma utlåt.
H. Ex. Hr Gr. o. Land tm. yttrade, det han, i afseende på de ifrågavar. mom. a), b), c), d), e) och f) af 25 §, ansåg sig böra meddela den upplysning, alt 3 Stånd godkänt mom. a), endast med den förändring af BorgareSt., att ordet ”ordinarie” på första raden blifvit uteslutet, samt deremot mom. b), c), d) och e) blifvit oförändrade af 3 Stånd antagne, och för öfrigt, i fråga om mom. f) R. o. Ad. fattat beslut, som i flere afseenden voro öfverensstämmande med PresteShs.
Vid sådant förhållande, och då R. o. Ad. vid föregående tillfällen gillat den grundsats, att det vore både emot grundlagens anda och dess mening stridande, att antaga inbjudningar, som åsyfta upprifvande af ett R.
St:s beslut, finge H.
Ex. hemställa, om R. o. Ad. ansåge sig icke kunna antaga PresteShs förevarande inbjudning.
Ånyo föredrogs BancoUtsk:s d. 2 och 9 dennes på bordet lagda mern.
N:o 45, i anledn. af de inom 3:ue RiksSt. framställde anmärknsr emot Otskrs under N:o 34 afgifna utlät., angide afhjelpande af penningeförlägenhelen i allmänna rörelsen, m. m.
Då detta Stånd har med sina beslut kommit efter de öfriga; så hemställer jag, om Hr Gr. o. Landtm, skulle behaga låta Ridd.secret. upplysa huru desamma blifvit af de öfriga Stånden afgjorda, hvarigenom öfverläggning måhända i åtskilige fall kunde undvikas.
Ridd.secret., att Presleoch BondeStm bifallit förevar, mern. samt BorgareSt. lagt detsamma till handlingarne.
Jag ber om ursäkt att jag gör en förfrågan till ledning för mitt minne, nemi. huruvida R. o. Ad., på sätt jag tror mig ihågkomma, bifallit den i mern.
N:o 44 föreslagne comiteen.
Här hänvisas på denna comité, och det vore derföre angeläget att veta, hvad beslut som derom blifvit fattadt.
Sedan härefter upplysning blifvit af H. Ex. Hr Gr. o. La nd t m. meddelad, att R. o.
Ad. beslutat und. hemställan om den ifrågasatte comitéens utseende, blef BancoUtsk:s mern.
N:o 45 af R. o. Ad. bifallet.
PresteSt:s d. 5 dennes på bordet lagda prot.utdr. af samina dag, innehållande inbjudning til!
Medstånden, alt förena sig i det af PresteSt., vid föredragning af BancoUtsk:s utlåt.
N:o 49, öfver väckt fråga, att Bancofullm. må berättigas ä Den 19 April f. m. 573 deposition i Hamburg emottaga silfver utöfver det bestämda beloppet af 500,000 r:dr sp., fattade beslut, att i det bancoreglem., som kommer att utfärdas, skulle införas ett, stadgande af samma innehåll, som Utsk:s förslag i förenämnde utlåt., med den förändring allena, att orden ”så snart årstiden innevarande år det medgifver”, måtte utbytas mot orden ”vid tjenlig årstid”.
Ridd.secret. upplyste, att Hederv.
BondeSt., med frånträdande af sitt förra beslut, antagit ifrågavar. inbjudning, men att underrättelse om något af Vällofl.
BorgareSt. i afseende på densamma fatladt beslut ännu icke erhållits.
Det beslut, som Ståndet har fattat i anledn. af BancoUtsk:s utlåt., hvarigenom PresleSt. blifvit föranledt att utsträcka hvad som hade blifvit af BancoUtsk. föreslaget för innevarande år, under en tiderymd af högst 6 veckor, lill all framtid och för 5 ä 6 månader om året, är af en så vådlig beskaffenhet, att jag icke kan annat än afstyrka inbjudningens antagande.
Saken är dessutom af den vigt, att den icke synes på ett sådant sätt böra antagas, innan BancoUtsk. blifvit hördt och måhända äfven Bancofullm:s yttrande blifvit deröfver inhemtadt.
Olika är att medgifva ett sådant förfarande under en lid af 6 veckor, då så väl BancoUtsk. som R.
St. äro närvar., och att pålägga det såsom en pligt för Bancofullm. under hvarje kommande år.
Man har, såsom Hrr:ne torde påminna sig, ansett nödigt att bestämma den fond, som fick hållas i Hamburg, till endast 500,000 r:dr.
Att nu tillåta denna fond att gå till hvad belopp som helst under loppet af flera månader, torde vara i hög grad oförsigtigt, när man icke får i Hamburgs bank deponera några medel, utan desamma endast skola stå hos enskilda handlande eller bankirer derstädes.
Man får icke glömma, att vid slutet af 90-talet, nästan på en gång under loppet af några dagar, några och femtio handelshus i Hamburg inställde sina liqvider.
Pro tocoll, hållna hos H ö g 1 o f I i g e Riclderskapet och Adelil vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, År 1840.
Hörbergska Boktryckeriet, 184^.
, ' II , ■■ ■ ii : ! '■ - ■ Måndagen den 19 October 1840.
Företogs val af \(