Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1: o. Uti högsta domstolen kunna ringare mål prövas och avgöras av fem ledamöter, så ock av fyra, där alla fyra äro om slutet ense.
Över viktigare saker skola minst sju döma.
Ej må flera än åtta ledamöter på en gång i prövningen av något mål deltaga, där ej för vissa fall annorledes förordnas i den ordning 87 § 1 mom. stadgar.
I samma ordning bestämmes, huru många av domstolens ledamöter skola deltaga i prövning av ansökan, varom i 18 § 2 mom. förmäles.
1809: Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, wrångwisa och orätt hindra och förbjuda, ingen förderfwa eller förderfwa låta til lif, ära, personlig frihet och wälfärd, utan han lagligen förwunnen och dömd är, och ingen afhända eller afhända låta något gods, löst eller fast, utan ransakning och dom, i den ordning Sweriges Lag och laga Stadgar föreskrifwa; ingens fred i des hus störa eller störa låta; ingen ifrån ort til annan förwisa; ingens samwete twinga eller twinga låta, utan skydda hwar och en wid en fri utöfning af sin Religion, så widt han derigenom icke störer Samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer.
Konungen låte en hwar blifwa dömd af den Domstol, hwarunder han rätteligen hörer och lyder.
Konungen bör rätt och sanning styrka och befordra, vrångvisa och orätt hindra och förbjuda, ingen fördärva eller fördärva låta, till liv, ära, personlig frihet och välfärd, utan han lagligen förvunnen och dömd är, och ingen avhända eller avhända låta något gods, löst eller fast, utan rannsakning och dom, i den ordning, Sveriges lag och laga stadgar föreskriva; ingens fred i dess hus störa eller störa låta; ingen från ort till annan förvisa; ingens samvete tvinga eller tvinga låta, utan skydda var och en vid en fri utövning av sin religion, så vitt han därigenom icke störer samhällets lugn eller allmän förargelse åstadkommer.
Konungen låte en var bliva dömd av den domstol, varunder han rätteligen hörer och lyder.
1809: Konungens domsrätt skal updragas Tolf af Honom utnämnde lagkunnige Män, Sex Frelse och Sex Ofrelse, hwilke fullgjort hwad Författningarne föreskrifwa dem, som uti Domare Embeten må nyttjas, samt i sådane wärf ådagalagt insigt, erfarenhet och redlighet.
Riksdagen skall sammanträda i rikets huvudstad, utom i de fall, då fiendens framträngande eller pest eller andra lika viktiga hinder göra det omöjligt eller för riksdagens frihet och säkerhet vådligt.
Varje riksdag skall för ärendenas beredning tillsätta dessa utskott: ett utrikesutskott, ett konstitutionsutskott, ett statsutskott, ett bevillningsutskott, ett bankoutskott, tre lagutskott samt ett jordbruksutskott med den sammansättning och de uppgifter, som i riksdagsordningen bestämmas.
Vardera kammaren skall ock tillsätta ett allmänt beredningsutskott.
§ 73.
§ 78.
1809: Ej må någon del af Riket kunna derifrån söndras, genom försäljning, förpantning, gåfwa eller å annat dylikt sätt.
Ej må någon del av riket kunna därifrån söndras genom försäljning, förpantning, gåva eller å annat dylikt sätt.
§ 79.
§ 76.
Finner utskottet av dessa protokoll, att någon statsrådets ledamot uppenbarligen handlat emot rikets grundlag eller allmän lag, eller tillstyrkt någon överträdelse därav, eller underlåtit att göra föreställningar emot sådan överträdelse, eller den vållat och befrämjat genom uppsåtligt fördöljande av någon upplysning, eller att den föredragande underlåtit att, i de fall, som 38 § av denna regeringsform förutsätter, sin kontrasignation eller underskrift å ett Konungens beslut vägra, då skall konstitutionsutskottet ställa en sådan under tilltal av justitieombudsmannen inför riksrätten, och gånge härmed som i 101 och 102 §§ om tilltal emot regeringsrätten föreskrives.
Svensk författningsamling 1817 Låssa kyrkas arkiv
Kungörelse angående tullavgiften för utgående svenskt stångjärn.
Stockholm den 29 januari 1817.
Järntillverkningen har stigit i värde och försäljningspris, så att bruksidkaren inte längre bör vara beroende av särskilt understöd som nedsatt tullavgift.
Vi har funnit skäligt att återställa den tull på stångjärn, som var före 30 mars 1814.
Redogörs för tullen efter olika växelkurser.
Stockholms slott den 29 januari 1817.
Universal angående syner på bortarrenderande militär boställen.
Stockholm den 31 januari 1817.
Det har kommit till Kongl Maj: ts vetskap att en del av arrendatorerna, som arrenderar militära boställen, vanvårdar och brister i sina skyldigheter.
Kongl Maj: t har varit föranlåten att vid syneförrättningarna lägga ansvaret på syneförrättare att meddela underrätterna hur skötsel och hävd av boställena föreligger.
Högsta ansvaret har Hovrätten.
H A von STROKIRCH
Kungörelse om förändringar och tillägg i reglementet av den 20 augusti 1805, för Kongl Flottornas hantverks och timmermans stater.
Stockholm den 3 februari 1817.
Den 17 december1816 har Kongl Maj: t stadgat: 1: o I reglementet för flottornas hantverkare och timmermanslöner beräknas avlöningar alltid efter den kontanta månads- eller daglön de nu har eller framledes får och en sjuk daglönare får endast halv dagspenning mot tidigare 2 / 3.
2: o Sommar och vinter dagspenningar blir lika stora.
3: o Ingen timmerman eller hantverkare som är över 36 år eller behäftad med sjukdom får anställas vid Kronans varv.
Skulle någon särskilt skicklig person över 36 år anmäla sig kan han antagas på ett visst antal år.
Han får dock inte vara över 45 år.
4: o Ingen får antas på mindre än två år och ingen daglönare, utom för liderlighet och oskicklighet avskedas annan tid på året än november, december och januari.
5: o När lärlingar är utlärda och uppflyttas som hantverks- eller timmermän skall de förbinda sig att arbeta i 6 år.
6: o Övertidsersättning blir ett tillägg på 1 / 8 av vad paradsunderhållet för båtsmän är.
Skiftbetalningarna blir lika så väl söcken - som helgdagar, trots att på helgdagarna njutes dubbel lön Stockholms slott den 3 februari 1817.
Kungörelse angående tiden, då den utländska manufakturvaror åsatta condemnationsstämpeln upphör att vara gällande.
Stockholm den 10 februari 1817.
Utländska manufakturvaror som har särskild condemanationsstämpel (en vara är förbruten) upphör att vara gällande med början av nästkommande år.
Skulle sådana varor påträffas anses de som lurendrejeri och tullförsnillning.
Vissa undantag kan ges om någon mot förmodan innehar sådana varor.
Reglemente angående den under kommerskollegies ställda manufakturdiskontofonden.
Stockholm den 12 februari 1817.
Diskontoverket fick sitt reglemente för manufakturdiskontofonden den 22 april 1779.
Kommerskollegiet anser att rättelser och förändringar bör ske och Vi förordnar följande.
§ 1 Alla fabriksidkare, som tillverkar vävnader av ull, silke, bomull.
lin, hampa och kamelhår samt polerade eggjärns- och andra manufaktursmiden är som hittills berättigade till diskontolån § 2 Före 10 januari skall de fabriksidkare som önskar lån anmäla detta till Hallrätten.
Han skall uppge det totala värdet av tillverkningen året innan.
Riktigheten skall styrkas med ed.
§ 3 Lånet skall tas ut under året och får inte skjutas upp till kommande år.
§ 5 Personer som antas till säkerhet för lånet skall vara kända som förmögna eller ha god kredit.
Kollegiet skall om nya lån beviljas till tidigare låntagare, noga underrätta sig om hur de uppfyllt sina förbindelser.
Om de varit tröga betalare eller lagsökta.
§ 6 Formuläret som låntagaren skriver under.
§ 7 Räntan är 4 % om året eller 1 / 3 % i månaden, vilken ränta avdrages vid lånets lyftande.
Om lånet inte betalts 8 dagar efter förfallodagen höjs ränta till det dubbla på det belopp som är obetalt.
§ 8 Fjorton dagar innan förfallodagen skall anmaningsbrev lämnas till låntagaren att tiden är inne att betala lånet.
Han skall sätta in pengarna i Riksens Ständers Bank mot att få tillbaka reversen, som sänds till Diskontkontorets kamrer.
§ 9 Om lånet inte betalts inom 1 månad, anställes lagsökning.
§ 10 Diskontokontoret skall vara öppet alla söckendagar och tjänstemännen bemöta en var med bredvillighet och skyndsamt biträde.
Som inrättningens säkerhet och bestånd väsentligen därav beror, att alla reverser tillbörligen förvaras, de inkommande medlen i rätt tid insätts i banken, samt att alla räkenskaper är i god ordning och att alla som har med Diskontoverket att göra uppfyller sin skyldighet.
En ledamot av Kollegium har full insikt i verksamheten.
Den låntagare, sedelutgivare eller acceptant, som inte uppfyller denna författning mister rätten att låna och bötar dessutom 100 riksdaler specie.
Stockholms slott den 12 februari 1817.
Kungörelse angående vad, som bör iakttagas i avseende på förpassning och transport inom riket av kaffe, mascowad-, terres-, tetesvitt puder och krossat lumpsocker, tobaksblad, vin och arrak.
Stockholm den 13 februari 1817 Det har uppmärksammats att större partier av utländska varor, särskilt kaffebönor, kommit till Stockholm och Göteborg från andra inrikes städer.
Man har påstått att det rört partier som redan är tullade, men inte funnit avsättning på den ort varifrån de nu sänts.
Detta är omöjligt att kontrollera och man kan befara att tullförsnillning föreligger.
För att undvika förlust av tullmedel och hinder för rättskaffens köpmannanäring förordnas följande: 1: o Kaffe, mascowad-, terres-, tetes, vitt puder, krossat lumpsocker, tobaksblad, vin och arrak får inte förpassas mellan inrikes städer.
2: o Då sådana varor avsänds från stapelstad, dit de inkommit och blivit förtullade, skall intyg om förtullningen och med vilken skeppare de inkommit medfölja.
3: o Vid förpassning till annan inrikes ort från den stad skall förpassningsjournalerna stämma.
4: o Beträffande varor, som inkommit utan förpassning skall dubbla tullavgifter erläggas.
5: o Om varor avsänds av annan än den som enligt tulljournalen förtullat dem, skall överlåtelsebevis eller räkning biläggas.
6: o De varor som blivit avsända från stapelstad får inte förpassas dit igen, med undantag för vad som förs till marknader.
De skall dock genast efter marknadens slut återgå till samma person som fört dit dem.
7: o Skulle någon bevisligen ha äldre förtullade varor eller osålda partier och han vill försända dem till annan ort skall han ansöka om särskild tillåtelse, lämna bestämd uppgift om kvantitet och tullbevis.
Förbudet från 1791att transportera tobaksblad inom landet, om det inte förpassas till någon tobaksspinneriidkare kardus- eller snustillverkare, kommer att upphöra.
Kungörelse angående vissa ändringar vid befattningen med utarrenderade militärboställen.
Stockholm den 26 februari 1817.
Landshövdingarna har anmält att då det tid efter annan utkommer författningar angående utarrenderade militärboställen, vore önskvärt att på dessa boställen hölls ekonomiska besiktningar för att se deras tillstånd.
Efter 5 år borde också löftesskriften förnyas.
Regementscheferna bör fortfarande ha tillsynen och den på landshövdingen överflyttade åtgärden inskränkas till att gälla endast av- och tillträdes synerna.
Kongl Maj: t förordnar: Landshövdingarna skall bara bevaka de boställen där inkomsten inbetalas till statsverket.
De boställen där arrendet tillfaller regementen skall tillses av regementschefen.
Tiden då arrendet förnyas bör vara 10 år, då kortare tid kan får mindre nogräknade arrendatorer att säga upp arrendet utan att ha utfört sina åligganden.
Officerare har anhållit om ersättning, då deras arrendatorer inte kunna uppfylla sina åtaganden.
Kongl Maj: t kan inte bevilja någon ersättning av allmänna medel, då de i löftesmännens borgen alltid äger sin säkerhet.
JOH AUG SANDELS O E LAGERHEIM
Förordning angående sockenstämmor och kyrkoråd: Stockholm den 26 februari 1817.
Prästeståndet har anmält behovet av en författning, som bestämmer allt vad som skall avhandlas vid sockenstämmor och kyrkoråd.
§ 1Sockenstämma skall hållas i varje församling i maj och oktober varje år och dessutom när nödvändigheten kräver.
§ 2 Kungörelse om sockenstämma äger endast kyrkoherden att utfärda.
Vill befallningshavande höra allmogen i sockenstämman sker det genom kyrkoherden.
Vägrar kyrkoherden att utlysa sockenstämma skall kronobetjänt anmäla det till befallningshavande, som förordnar, hur det skall bli.
Enskilda personer som har rösträtt i sockenstämman, har också rätt att begära att den sammankallas.
Kyrkoherden prövar anhållan.
§ 3 Sockenstämman skall från predikstolen pålysas minst 8 dagar innan och även på dagen då stämman skall hållas.
I ärenden som inte tål uppskov skall stämman hållas samma dag den pålyses.
Kungörelsen skall alltid innefatta uppgifter på de ämnen som skall förkomma.
Är ärendet sådant att det berör flera socknar skall de kallas till moderkyrkan.
§ 4 Rättighet att inställa sig till sockenstämma har i allmänhet de som äga fastighet eller ha rösträtt vid prästval.
Den ledamot som inte är närvarande kan inte i efterhand ändra stämmans beslut.
Stämman sammanträder i sockenstugan, som varje socken skall bygga och underhålla.
Den som inte har rätt att delta får inte tränga sig in och om så är fallet skall han avvisas.
§ 5 När stämman är samlad åligger det kyrkoherden eller hans tillförordnad att vara ordförande.
Han skall tydligt och fullständigt framlägga ärendena, och se till att inga andra frågor än dem som blivit kungjorda blir handlagda.
Han skall också föra redigt protokoll över framställning, överläggning och beslut.
§ 6 Till sockenstämmans handläggning hör det som rör kyrkans vård, socknens hushållning och allmänna angelägenheter som: 1: o Klockares och annan kyrkobetjänings tillsättande och avskedande.
2: o Kyrkvärdars, sexmäns och rotemästares utnämning.
3: o Granska räkenskaperna och användandet av kyrkans medel.
4: o Undervisningsanstalter inom församlingen.
5: o Hushållning och vård av kyrkans egendom samt socknens enskilda kassor, som fattigkassa och brandstodskassa.
6: o Byggnation och underhåll av kyrkan och alla socknens hus, prästgård, fattig- och sockenstuga.
7: o Bänkfördelning.
8: o Hantverkares antagande.
9: o Brandstodsföreningar.
10: o Frågor om försörjning av socknens fattiga och överläggningar om mindre arbetsföra personers inflyttande från andra socknar.
11: o Verifikation av rest- och avkortningslängder och granskning av erlagd betalning för kronoskjutsar.
12: o Val av fullmäktige för socknen så väl i allmänhet som i särskilda ärenden t ex socken beredningskommitté.
13: o Tillsyn av sockenmagasiner och redogörelse för verksamheten.
14: o Intygande om personers förhållanden, vilka anmäls till belöningar hos Sällskapet Pro Patria eller Patriotiska Sällskapet samt andra allmänna eller till länet särskilt hörande sällskap, som har rätt att utdela belöningar, även yttrande om gjorda uppodlingar och salpetertillverkning.
15: o Vaccinationens befrämjande och jordegummors antagande.
16: o Överenskommelse om salpeterskattens utgörande, väghållning, snöplogning, brobyggning m m.
17: o Överenskommelse för att befordra allmän ordning och sedlighet inom församlingen, vilket sockenstämman har ansvar för.
Den äger rätt att på vederbörlig ort anhålla om vites föreläggande om sådant synes nödvändigt.
§ 7 Varje ledamot i stämman skall vid överläggningarna iaktta ordning och anständighet.
Blir ordföranden med ord eller gärning förolämpad straffas den skyldige efter 18 kap i missgärningsbalken.
Förolämpar ledamöterna varandra bötar de dubbelt mot vad sådant brott stadgar i andra fall.
Har man skiljaktiga meningar och pluraliteten inte är tydlig sker votering.
Rör ärendet endast vissa hemmans rätt och skyldigheter deltar endast de som det berör.
§ 8 Protokollet skall om så ske kan genast justeras eller inom 14 dagar.
Det undertecknas av ordförande som är ansvarig för innehållet och bestyrks av minst 3 personer.
Vägrar de skriva under tar ordförande intyg om förhållandena av närvarande krono- eller kyrkobetjäning och meddelar sockenstämman hur de skall söka ändring i beslutet.
Ordföranden skall samla protokollen och vårda dem.
Han skall utan lösen lämna utdrag ur protokollet även till icke ledamot i stämman, men som kan ha med ärendet att skaffa.
Det är tillåtet för vem som helst att själv gör avskrift.
Dock är ordföranden berättigad till ersättning för skrivmaterial av kyrkans medel.
§ 9 Protokoll som berör församlingen skall genast uppläsas från predikstolen.
Är någon missnöjd kan han besvära sig hos Domkapitlet eller Befallningshavare, beroende vilka ärenden det gäller.
§ 11 På varje ort skall ett kyrkoråd inrättas.
Kyrkoherden är ordförande och ledamöter är kyrkvärdarna och minst 4 och högst 8 av socknens bofasta innevånare, vilka väljs på sockenstämma.
§ 12 Kyrkorådet skall handha kyrkodisiplin samt vad religions och sedernas vård hör.
De skall uppta frågor om osedligheter och försummelse av gudstjänsten, uteblivande vid katekesförhör, vårdslöshet vid in- och utantill läsning, tjänstefolkets olydnad mot husbönder, undersökning om mödrar som kvävt sina barn.
I städerna får de inte befatta sig med ovarsamt handhavande av eld eller sådant som i sockenstämman blivit beslutat om allmän ordning och sedlighet.
Kyrkoråden får inte befatta sig med egentliga lagbrott.
§ 13 Var och en som bor i socknen är skyldig att komma på kyrkorådets kallelse.
Uteblir han bötar han 32 skilling som delas mellan kyrkan och de fattiga.
§ 14 Kyrkorådet sammanträder i sakristian eller hos pastor.
Man skall försöka med förmaningar och föreställningar för att få den felaktiga att rätta sig.
Man kan dock döma till böter, arbete i kyrkan och stockstraff.
Ordföraren skriver protokollet och den dömda parten kan få skriftligt på domen om han så önskar utan lösen.
§ 15 Den som är missnöjd med domen anmäler detta hos ordföranden, som ger hänvisning till fullföljandet av hans klagan.
Stockholms slott den 26 februari 1817.
Kungörelse angående förbud mot införsel av bränd och malen cikoriarot.
Stockholm den 3 mars 1817.
Kommerskollegium har förklarat den 12 februari, att förbud råder att införa bränd och malen cikoriarot.
(kaffeersättning) Stockholm den 3 mars 1817.
Förklaring över Kongl Kungörelsen av den 2 augusti 1792, angående förbud mot tryckta assignationers utgivande.
Stockholm den 27 mars 1817.
Vår kungörelse av den 2 augusti 1792 förbjuder enskilda personer att utgiva tryckta assignationer (anvisning på inbetalning).
Det må hädanefter inte vara tillåtet för enskilda personer att utgiva graverade assignationer på andra enskilda personer.
Den som efter denna förklarings uppläsande från predikstolen beträds med sådana graverade anvisningar ställs under lika ansvar som den som utfärdar tryckta assignationer.
Stockholms slott den 27 mars 1817.
Kungörelse angående förbud mot införsel av porter och om importens inställande, tills vidare, av utländska bomullstyger, arrak och viner.
Stockholms slott den 31 mars 1817.
Med omsorg om Våra undersåtar har Vi beslutat att inskränka importen av vissa umbärliga utländska varor, och minska de utgifter, som landet inte har råd med och förhindra en omåttligt uppdriven växelkurs.
Vi förbjuder införsel av porter och tills vidare den frihet till import av arrak, vita och släta bomullslärfter och nettelduk.
Undantag bomullsvävnader som kommer direkt från Ostindien med svenska skepp.
Alla i sjötulltaxan tillåtna viner med undantag för den vinsort som används i kyrkan, blir otillåtna.
De varor som redan finns i landet, läggs i nederlag i den stapelstad dit de anlänt för att inom årets slut utskeppas igen.
Kungörelse angående tillstånd att införa de i sjötulltaxan förbjudna slag av bomullsgarn.
Stockholm den 14 april 1817 Vitt bomullsgarn, som varit förbjudet att införa, är tillåtet mot en tullavgift på 25 % av varans värde.
Stockholm den 14 april 1817.
Cirkulär angående skyldighet för vederbörande domare att, i avseende å den genom Kongl Kungörelsen den 23 januari 1811, fastställda avgift till krigsmanshuskassan, noggrant iakttaga vad om uppbudsförteckningars avlämnande blivit dem ålagt.
Stockholm den 17 april 1817.
Hovrätten har lämnat en skrivelse: att vid granskning av inkomna krigsmanshus räkenskaper, den under namn av en per mille avgiften, inte blivit debiterad.
Redogörarna anger som skäl att de inte fått de anbefallda uppbördsförteckningarna av domhavande, som skulle ligga till grund för debiteringen.
De anmodas att i fortsättningen som deras skyldighet är, att lämna förteckningarna.
Kungörelse om förbud mot nyttjande av obehöriga hyttarbetare vid tackjärnsblåsningen.
Stockholm den 25 april 1817.
Förordningen av den 26 juni 1766 har kommit till för tackjärnsblåsningens rätta skötsel och vård.
Där står att ingen masugns- eller hyttägare får anställa ställ- eller masmästare, hyttdräng eller uppsättare som inte blivit för skicklighet antagen.
Böter på 10 riksdaler både för arbetaren och ägaren.
Denna förordning har inte alltid blivit efterlevd, utan obehöriga arbetare har använts varigenom dels skada och olycka vid blåsningen har inträffat och illa artat tackjärn har blivit tillverkat.
Kongl Kollegium erinrar vad som står i förordningen, Vitet är förhöjt till 6 riksdaler 32 skillingar för så väl arbetare som ägare.
Bergsfogdarna har ansvar och skall se till att ingen är okunnig om förordningen genom att föranstalta att den blir läst från predikstolen varje år.
SALOMON LÖFVENSKJÖLD
Kungörelse angående nödvändigheten av inskränkning i införsel och förbrukning av utländska yppighetsvaror.
Stockholm den 30 april 1817.
Med oro och bekymmer har Vi sett hur nationen mer och mer förbrukar utländska yppighetsvaror.
Detta långt utöver rikets betalningsmöjligheter.
Det har en ofördelaktig inverkan på landets ekonomiska ställning och driver upp växelkursen, vilket försämrar myntvärdet och leder till prisökningar.
Det har försatt många personer i ett oskyldigt och kännbart lidande.
Vi har insett angelägenheten av en hushållning, där svenska produkter ersätter vad som kan hämtas utifrån.
Det kan ske genom kraftiga anstalter att uppmuntra inhemska näringar och utvidga nyttig industri.
Dock är det naturligtvis inte så hastigt verkande, som rikets nuvarande förlägenhet kräver.
Inskränkning i importen blir nödvändig.
Vi förbjuder all försäljning av tillrett kaffe, utländska vinslag, likörer och drycker.
Trots att Vi känner att de flesta i nationen förstår Vår motivation, är det av verkligt nödtvång Vi måste komma med bestämda föreskrifter för enskilda personers klädsel och levnadssätt.
Vi hyser dock det förtroende för Våra undersåtar att de ser till statens gemensamma välfärd och använder svenska produkter.
I denna förhoppning vill Vi inte begagna Vår makt att befalla utan anmanar Svea rikets innebyggare, som en far manar sina barn, att medverka i detta ändamål.
Vi är förvissade om att den känsla av medborgerlighet och kärlek till kung och fädernesland, som sedan ålder utmärkt Vårt folk fortfarande visar sig.
Särskilt uppmanar Vi de högre samhällsklasserna att genom gott föredöme främja patriotismen och att använda sitt större anseende i samhället för att öka tarvlighet och sparsamhet.
Det åligger befallningshavanden och prästerskapet att bistå med råd och upplysningar.
Stockholms slott den 30 april 1817.
Kungörelse angående förbud mot såväl försäljning av tillrett kaffe, som bruk av vissa utländska vinslag, likörer och drycker; Stockholm den 30 april 1817.
Vi vill genom utfärdad kungörelse fästa Våra trogna undersåtars uppmärksamhet på angelägenheten att inskränka införsel och förbrukning av utländska yppighetsvaror och att föredra svenska tillverkningar.
Vi vill inte stadga sådana föreskrifter som berör klädsel och levnadssätt, men har inte kunna undgå att
ledsaga denna anmaning med ett uttryckligt påbud syftande till minskning av utländska konsumtionsvaror.
Där för förordnas följande: 1: o Från och med 1 oktober är all försäljning, skänkning och förtäring av tillrett kaffe på källare, värdshus, spiskvarter, kaffehus och krogar samt vid marknader och auktioner förbjudet.
10 riksdalers vite för både säljare och köpare.
För att undvika underslev blir s k svenskt kaffe, bestående av alla artificiella tillredningar, som till lukt och smak likna verkligt kaffe också förbjudna.
2: o Alla utländska vinsorter under benämning champange, bourgogne, canarie, malvoisie, palmsec, cap- eller tokajervin, likörer, utländskt brännvin, cider och främmande ölsorter och porter skall till förbrukning och försäljning upphöra 1 januari.
Böter för säljare och köpare och värdar.
Kungörelse angående frihet tills vidare, att mot erläggande av helfri sjötull på landsvägen från Norge införa sådana utländska varor som är till införsel från andra orter tillåtna.