Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Cronstrand utförda ritningar öfver Egyptens fornlemningar ej matte gå för Statsverket förlorade, numera blifvit af motionären skriftligen aflemnad; Oell hemställde H.
Exc., att denna motion fiuge till StatsUlskit remitteras, hvilket af JR. o.
Vidare anmälde H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att från R.
St:rs Just.Ombudsman hade till Riddar!).Kansliet öfverlemnats ett skriftligt mein., utgörande tillägg till den förut afgifne EmbetsBerättelsen till iunevrde
Riksdag och innefattande förslag till ändring uti K.
Förordmn ang. inteckning i fast egendom d. 13 Juli 1818; och beslöt R. o. Ad., uppå af H.
Exc. "jord framställning, att det nu föredragna mem:t skulle kommuniceras MedSt.-n och remitteras till LagUtskit.
Anmäldes och lades på bordet följande från Bevillu.Utsk:t inkomne mein., nemi.:
Om återlemnande af en utaf Johan Persson från Upsala län inom BondeSt:t väckt motion; N:o 4.
Om återlemnande af en utaf C. G.
Cederskog från Östergöthlands län inom BondeSt:t väckt motion; samt N:o 5.
Om återlemnande af en utaf
Hr Alfred Grenander inom BorgareSttt väckt motion.
Föredrogs men begärdes på bordet ett från Vällofl. BorgareSt:t ankommet Prot.Utdrag för d. 30 sistl.
Nov., innefattande inbjudning till MedStin att förena sig uti ett af BorgareStit fattadt beslut om RiksStåndens sammanträdande till gemensamma öfverläggningar ang. de hvilande grundlags-förslag, som afse tillökadt antal af StatsRådets
Ledamöter och inrättande af ett nytt StatsDepartement.
Hushållning kan i vissa fall blifva misshushållning, så för Staten som för den enskilde.
Finner Staten utur Statsekonomisk synpunkt det vara gagneligt för Riket att medelst jernvägars anläggande underlätta kommunikationen orter emellan, och derigenom 4 Den 1 December f. m. framkalla en för hela Riket, så uti industrielt som merkantilt hänseende, gagnelig verksamhet, måtte det äfven vara fördelaktigast om dessa anläggningar så fort som möjligt kunna åstadkommas — ju längre detta fördröjes, ju större blir förlusten för landet —: ej nog att de redan påbörjade jernvägarna ingalunda kunna påräknas att gifva någon egentlig inkomst förr än de blifva till något helt fullbordade, — och således under byggandet ej obetydlig ränteförlust, årl. göres å de till flere mill. på dem nedlagde summor—, utan all den industri, all den verksamhet oell rörelse, desamma, såsom varande de kraftigaste häfstängerna till landets utveckling och välstånd, afse att framkalla, fcrdröjes.
Om det kunde ske, så vore det otvifvelaktigt för Riket det lyckligaste, att ett system upgjordes och antogs för alla de jernvägar, Staten skulle bygga, och att dessa sedan inora några år fullbordades.
Men då detta, dels af brist på dertill disponibla arbetskrafter, och dels, ja mest, af en ännu hos de flesta varande öfvertygelse, att Staten cj bör på en gång uptaga de stora summor, som i så fall skulle erfordras, ej kan låta sig verkställas; så bör dock alltid vara för lliket gagneligt, att, så vidsträckt och skyndsamt som möjligt, kunna utan för stora uppoffringar åstadkomma jernvägars byggande.
Utgående från dessa åsigter, och förutseende att mången, lyssnande till det, som det börjar synas utan skäl, på modet varande talet om Rikets dåliga finansiella ställning, vid detta Riksmöte skulle komma att lägga sin röst emot en stamjernbanas anläggande norr ut från Stockholm, beslöto Upsala stads och deromkring varande ortens invånare att, genom aktieteckning och under förutsättning af en från Staten erhållen mindre räntegaranti, försöka åstadkomma en jernvägsförbindelse emellan Stockholm och Upsala uti den af K. M:t vid sednaste Riksmöte nådigst föreslagne rigtuing, Uå 625,900 Rdr voro tecknadeT bildades bolaget, och underd. ansökan gjordes hos K.
M. om erhållande af nåd. propos. till Rikets nu församlade
Ständer om erhållande af den nödigt ansedde räntegarantien.
M. häröfver infordrat Dess JernvägsKommités underti betänkande, har nämnde Kommité, efter att åt alla de frågor, som röra denna jernvägs-förbindelse, egnat ett vidlyftigt och noggrannt utredande, till alla delar tillstyrkt den underd. ansökningen.
Till Kommitéens yttrande dervid skall jag här nedan återkomma.
M. ej ansett sig vid denna Riksdag kunna framställa nåd. propos. om den af bolaget begärda och af K.
JernvägsKommittéen tillstyrkta räntegarantien, men uti Dess nåd. prop. om jernvägarna sagt, det K.
M:t »lifligt erkänner det påtagliga behofvet och den stora vigten af en jernvägsförbindelses snara tillvägabringande från hufvudstaden till de norr om Mälaren belägna orter;» så är min fasta förhoppning och öfvertygelse, att om R.
St. för sin del besluta den äskade räntegarantien, samt anvisa medel till dess utgörande, detta ingalunda står i strid med K.
Mits uttalade åsigter om hvad som för Riket är bäst och gagneligt.
Att nu utförligt anföra alla de skäl, som tala för denna jernvägs snara anläggande, torde ej vara behöfligt, men må det dock tillåtas mig omnämna några.
SA viii Upsala stad, som den omkringliggande orten, nödgas nu landvägen transportera större delen af på orten till omsättning befintliga och behöfliga varor, hvarigenom allmogen, synnerligast vintertiden, nödgas sysselsätta sig med forsling, hvilken, genom en jernvägs-förbindelse emellan Stockholm och Upsala, skulle uphöra, det foder och den arbetskraft, som nu förspilles på forslingen, komma provinsens modernäring, jordbruket, till godo, en mängd nu ofruktbar mark otvifvelaktigt göras fruktbärande, ladugårdsskötsel höjas från sin uuv:de jemförelsevis låga ståndpunkt samt odalfikerns produktionsförmåga deraf i ej ringa mån ökas; och får jag uplysningsvis nämna, att endast inom Erlinghundra, Semminghundra och Långhundra härader uti Stockholms län äro 3,500 tunalund redan under påbörjad odling och ytterligare otnkr.
3,000 tunni, till odling tjenlig mark finnes inom detta distrikt; —äfvenså finnes uti Odensala socken och den trakt, der jernvägen skulle komma att framgå, en större torfmossa, för hvars tillgodogörande aktiebolag är påtänkt att bildas.
Visserligen kan det invändas, att
Upsala under en tid af året har sjökommunikation med hufvudstaden, — men nu visar det sig, enligt de räkningar Kongl.
JernvägsKommitéen låtit verkställa, att trafiken vid Rotebro nptager den betydliga andelen af anda till 46,4 proc. af sammanräknade antalet hästar passerade vid Fittja, Rotebro och Stäket, och således är den lifligaste någon af de till hufvudstaden löpande vägar kunna förete, samt, om de återstående 2:ne månaderna antagas lika med den sednast räknade, utvisande en nuvarande trafik på axel upgående till den otroliga summan af 147,650 hästar pr år.
— Månne någon ort i Sverige kan uppvisa något dermed jemförligt?
— Och då trafiken under vintern visat ända till 18,932 hästar uti månaden, samt ingen sommarmånad understigit 7,466 hästar; så lärer vara svårt att förneka den lifliga landtrafik, som finnes på denna väg och gifvet påkallar behof af underlättade kommunikationsmedel, eller, med andra ord, af jernväg.
Till svaromåls afgifvaude för Upsala stad å de af K. Jernvägs Kommitén till Länens innevånare framställde frågor, nedsattes uti Upsala en Koramité.
För att åskådliggöra det betydande tillopp uti trafik, en Stockholm—Upsala-bana kunde hafva att påräkna i anseende till att många vägar sammanstöta uti Upsala, lät nämnde Kommité utarbeta en karta, som uti geometrisk progression utvisar trafiken emellan Stockhom och Upsala, och får jag nu öfverlemna ett exemplar af denna karta samt fästa uppmärksamheten derå, att denna karta geometriskt utvisar i det närmaste samma proportion emellan Stäkes- ochRotebro-trafiken, som den K.
JernvägsKomitéen funnit genom räknandet af vid båda ställena passerade hästar.
Af denna karta synes vidare, det vid Upsala sammanstöta ej mindre än (7) sju, norr, öster och vester ifrån kommande större landsvägar.
Då uti Upsala stad Rikets första universitet finnes, som årl. besökes af omkring 1,000 studerande, skulle en jernvägsförbindelse med hufvudstaden, derifrån jernväg söderut snart blir för trafiken Den 1 December f. m. öpnad, otvifvelaktig medföra det för den studerande ungdomen högst gagneliga förhållande, att lättare och med mindre kostnad än nu kunna, dels under mellanterminerne komma tili föräldrahemmen och dels under terminerna uti Upsala erhålla besök af föräldrar och målsmän.
En jernvägsförbindelse mellan hufvudstaden och Upsala skulle derjemte i väsendtlig mon inverka fördelaktigt för Sveriges norra provinser; så har t. ex. den betydliga Norrlandshandeln sedan urminnes tider haft sin stråkväg öfver Upsala till Stockhom; men nu vet en hvar, som om orten har känuodom, att under vintermånaderna kan i vanligaste fall påräknas godt väglag norr ifrån till Björklinge kyrka eller till 1 */t mil från Upsala, då deremot sådant är sällsynt derifrån och fram till Stockholm.
Huru menligt detta inverkar på Norrlandshandeln. tror jag hvarje Norrländning kan intyga, och är derföre ej ovanligt uti Upsala få höra Norrländningar säga, att de anse det svåra väglaget eller s. k. mehn föret från Upsala till Stockholm utgöra ett hinder, som gör att
Norrlandshandeln snarare minskas i stället för att ökas.
Stockholm, såsom varande Sveriges hufvudstad — med säte för Regeringen, Banken, de vigtigaste
Embetsverken och de i allmänhet största samt inflytelserikaste inrättningarne i landet — med eli befolkning större iin den sammanlagde i de dernäst (6) sex folkrikaste, samt till och med. större än den sammantagna befolkningen uti 64 stycken af de mindre städerna, bör, just i följd af denna relativt större folkmängd, uti merkantilt och industriel! hänseende kunna teioligen vidt omkring sig utöfva en proportionaliter vida större och mera välgörande inverkan å både städer och landsbygd, än någon annan ort inom Riket.
Det synes mig således vara med en sund statsekonomi öfverensstämmande och ligga i hela landets intresse att. i hvad på det kan ankomma, medverka till denna stads förkofran.
Sedan jag nu anfört några af de hufvudsakligaste skälen för denna jernvägs-förbindelses snara fullbordande, torde jag få anföra en del af hvad Kgl.
JernvägsKommitén uti denna fråga yttrar: så säger Kommitén sid. 91.
»En sådan förbindelse emellan hufvudsta»den med 100.000 invånare och Upsala stad med nära 10,000, »hvilka ömsesidigt hafva behof af en liflig kommunikation sins»emellan, kan ej annat än åstadkomma den måhända största passa»geraretrafik, som på någon lika lång jernväg i Sverige upkommer; »Genom de manga vägar, sorn från flera sidor leda till Upsala »och äfven från den östra delen af Stockholms län träffa samma »linie vid Rotebro oell Norrsunda samt flera ställen, måste denna »traflk dessutom väsendtligen ökas.» — och sid. 96: »Att stam»banan i nordlig rigtning från hufvudstaden med förslå må kunna »komma till utförande, är säkerligen ett mål, dit icke allenast huf»vudstaden och de norra provinserna, utan hela landet hoppas hin - »na, och om Staten, i anseende till de betydande jernvägsbyggna»der, som redan blifvit påbörjade och väl i första rummet böra ut»föras, saknar medel att snart bygga denna bana, så synes det vara Den 1 December f. m.
I »alla skäl att understödja de bemödanden, som från ett privat bo»lags sida nu erbjuda sig för påbörjande och verkställighet af detta »för det allmänna gagnande arbete.
»Kommitén får derföre i underd. tillstyrka, att sökandenas »underd. anhållan af Eders Kongl. Majit måtte bifallas, och nådig »framställning till R St. göras derom, att Staten mätte, med den af »sökandena begärda räntegaranti. understödja deras tillämnade löre»tag, så mycket hellre, som ifrågavarande jernväg, efter Kommiténs »underd. tanke, är ibland dem, hvilka genom blifvande trafik sanno»likt komma att gälda derpå nedlagda kostnader, hvarigenom Sta»tens risk, till följd af en, till det belopp sökandena föreslagit, »lemnad räntegaranti, icke synes böra blifva synnerlig stor».
Af allt, hvad jag nu anfört, torde inses den ofantliga fördel, som skulle tillskyndas Hufvudstaden, Upsala, större delen af Stockholms och Upsala län samt hela norra Sverige, om en StockholmUpsala jernbana snart kunde anläggas; jag öfvergår nu derföre och beder att få anvisa sättet, hvarpå detta lämpligast under nuvaride förhållanden torde kunna ske.
Men derförinnan får jag bedja södra Sveriges representanter, att ej förundra sig öfver norra Sveriges representanters sträfvanden, att till denna betydliga del af Rikets utveckling erhålla nutidens kraftigaste bistånd — jernvägar —, och att ej med ordet »lokalintresse» söka afböja desamma, utan, trofast räckande handen, med oss ingå uti en noggrann pröfning af hvad som är bäst och gagneligt för vårt gemensamma mål — fosterlandets bästa!
— Måtte man ihågkomma, att norra Sverige nu sannolikt står färdigt att rösta för betydliga anslag till fullbordande och fortsättande af det inom södra Sverige updragna jernvägsnätet, — och måtte äfven ihågkommas att för norra Sveriges jernvägar ej begäres millioner, utan endast obetydligheter — ja endast några smulor från den rike mannens bord!
Sedan K. Jernvägs-Komitéen granskat det på Upsala stads bekostnad uprättade kostnadsförslaget för Stockholm-Upsala-jernvägens anläggande, har Komitéen uptagit kostnaden till 5,004,867 rdr rint.
Att erhålla hela denna summa genom aktieteckning inom Riket, torde vara mindre tänkbart, roen om Staten lemnade 4 proc. ränta å detta belopp, så kunde bolaget uptaga ett amorteringslån och genom aktieteckning endast behöfva fylla återstoden.
Hvar och en måste således finna, det räntegarantien ej begäres för att tillförsäkra aktie egarne ränta å af dem inbetalte medel, utan endast för att möjliggöra låns uptagande och företagets lyckliga fullbordande, — den enskildte aktie-egaren riskerar, åtminstone till en början, räntan på af honom inbetaldte medel.
Då jag redan uti April månad d. å. utarbetade en probabili tetskalkyl öfver sannolika inkomsten af trafiken på nu ifrågasatta jernbana, så skall jag hafva äran aflemna densamma till det R.
Stis Utskott, dit denna min motion varder remitterad, och vill jag der före nu endast nämna, att denna kalkyl blifvit uprättad på grund af från Hushålls-Nämnder, Kronofogdar, Magistraten, Hrr Handlande och enskildte lemnade uplysuingar.
Af denna kalkyl inhemtas: att sedan 117,500 rdr blifvit afdragne för sjötransporten, samt 8 Den 1 December f. m. 232.500 rdr för drift- och underhållskostnad, återstå, genast efter jernvägens öpnande, 228,200 rdr eller 4,56 proc. på anläggningskostnaden. och, sedan den uti kalkylen supponerade ökningen ingått, 300,000 rdr eller 6 proc. på nämnde kostnad, allt för år räknadt.
Att denna beräkning i intet hänseende är för hög, gifver erfarenheten i dylika fall vid handen.
Södra Stambanan har från d. 1 Okt. 1858 t. o. m. Sept. 1859 inbringat 220,556 rdr.
Och då nu denna bana, som har en längd af 5 mil, med en banraijon af 29 6,600 personer på qv.milen samt Malmö med 1 5,800 invån. till ändpunkt, inbringat 226,556 rdr, så skulle Stockholm-Upsala-bauan af 6 mils längd med 35 qv.mils banraijon, 2,100 personer på qv.milen, och Stockholm med 10 1,500 personer till ena ändpunkten, inbringa årligen 670,674 rdr.
I kalkylen är den uptagen, genast efter banans öpnande, och då deruti inbegripes de 117.500 rdr, som sedan får afdragas för sjötransporten, till endast 578,172 rdr, och först sedan trafiken ökats, till 650,000 rdr, allt rmt.
Drift- och underhållskostnaden utvisar för södra stambanan en summa af 205,181 rdr, och skulle således för Stockholm-Upsala-banan blifva 246,222rdr, hvaremot den uti kalkylen blifvit? beräknad till 232.500 rdr; men dels har denna summa, fördelad per mil, visat sig vara tillräcklig vid Gefle-Fahlu-banan och dels måste driftkostnaden blifva större vid en bana, som, lika med södra stambanan, är meningen att utsträcka.
Statens risk vid att lemna den äskade räntegarantien torde således kunna antagas blifva ringa, om ens någon.
Det är endast under bygnadstiden eller under omkr. 3 år, som Staten behöfde utgifva räntegarantien med tillsammans högst 600,000 rdr, eller 200,000 rdr årligen; och torde, till denna summas fyllande, i fösta hand kunna anslås den behållning, Statens redan öpnade stambanor lemna; — det vore ju för södra Sverige ett tillfälle, att på något vis uttrycka sin erkänsla till norra Sverige för dess beredvillighet att skaffa dem deras betydliga jern vägs-anläggningar.
Af en och annan har jag hört den farhågan yttras, att bolaget begär räntegaranti, endast för att kunna indraga utländingar med i bolaget.
Detta är ett fullkomligt misstag, ty endast för att, utan utländska kapitalers anlitande för mera än hvad till ifrån utlandet behöflig materiels upköpande är behöfligt, kunna anskaffa medel till företagets fullbordande, är det som räntegarantien begäres; och kan som bevis derföre nämnas, att bolaget från England erhållit anbud om byggandet af jernvägen och tagande af aktier till 2/3delar af anläggningskostnaden, samt att bolaget ej har velat fatta denfinitivt beslut i frågan förr än det får se om dess nu gjorda begäran om räntegaranti af Ständerna bifalles, emedan i så fall det Engelska anbudet ej kan ifrågakomma att antagas.
Vidare har jag hört framkastade förutsättningar, dels att, »om Staten äfven lemnade räntegaranti, det ändå ingenting skulle blifva utaf med byggandet af jernvägen», och dels »att Staten inom kort kommer att bygga denna jernväg, samt detta då med större besparing än om enskildt bolag nu skulle göra det».
— Hvad första an - Den 1 December f. m. 9 märkningen beträffar, så skulle detta endast kunna blifva förhållandet, för så vidt bolaget ej lyckas erhålla lån mot af Staten garanterad ränta, hvilket väl ingen på allvar kan tro behöfver befaras; men skulle mot förmodan så blifva, — hvad värre då, än att dea enskildte aktie-egaren gjorde förlust på det af honom inbetalte beloppet och Statens risk blefve ingen; — ett tydligt bevis på att ortens invånare äro färdiga riskera upoffringar för den af dem så vigtigt ansedda jernvägens åstadkommande.
Beträffande åter den andra förutsättningen, så hafva vi sett, att Gefle-Fahlubolagets bana, under i allo missgynnande omständigheter, blifvit till allmän belåtenhet och lör en billig kostnad färdigbygd; hvartill kommer, att det med säkerhet kan antagas, det ett enskildt bolag, för banans anläggande, får kostnadsfritt uplåten en stor del jord, som, derest Stalén bygger banan, måste ganska dyrt exproprieras.
Bolaget föreslog och begärde, att dess underd. anhållan om Nåd.
St:r, bland annat 4 proc. räntegaranti på hela anläggningskostnaden, med rättighet för Staten i så fall få lösa banan mot de vilkor, jag här nedan skall hafva äran föreslå, eller mot erläggande af hela anläggningskostnaden med 6 proe. förhöjning, om lösningen sker under de lörsta 5 åren, och med 4 proc. förhöjning under derpå följande 5 år; att dessa vilkor ej kunna anses annat än högst billiga, synes derutaf, att K. JernvägsKomitéen, sid. 40, säger: »Slutligen torde Staten alltid böra förbehålla sig, att när som helst få inlösa dylika banor, efter värdering af byggnaden, med tillägg af högst 25 proc. derutöfver af värderingssuminan».
Med anledning af allt, hvad jag här ofvan anfört, får jag derföre nu vördsammeligen föreslå och anhålla, att B.
St:r måtte besluta: A) att det bolag, som bildat sig för anläggande af jernvägsförbindelse emellan Stockholm och Upsala, uti den af K. M. vid sedtiaste Riksmöte Nådigst föreslagna rigtning, tillförsäkras 4 proc. årlig räntegaranti ä den till ett belopp af 5,004,867 rdr rmt beräknade anläggningskostnaden, mot nedannämnde vilkor och förbindelser: 1 :o) att bolaget eger uptaga ett amorteringslån, motsvarande den af Staten lemnade räntegarantien; 2:o) att bolaget tecknar sig minst för skillnaden emellan förutnämnde låuesumma och anläggningskostnaden ; 3:o) att aktieegarne först inbetala hälften af nämnde skillnad; 4:o) att derefter lånet mot den af Slaten garanterade räntan får uptagas, hvarefter aktieegarne inbetala hvad af dess återstående teckningsbelopp kan finnas behöfligt att för bolagets räkning använda; 5:o) att å hela den erhållna lånesummah beräknas 1 proc. årligen till kapitalafbetalning; 6:o) att af hvarje års nettobehållning för trafiken först afgår hvad som erfordras till ränta och amortering af lånet; 10 Den 1 11 eoamber f. m. 7:o) att derefter återstoden af nämnde behållning utdelas till aktieegarue; 8:o) att då aktieegarne erhålla 6 proc. å af dem inbetalte medel, öfverskottet af den årliga behållningen skall användas: ‘/3del till ytterligare amortering af lånet och 2/3delar till utdelning på aktieegarne; 9:o) att Statens räntegaranti ttphör, så snart lånet är till fullo betald t; 10:o) att bolaget förbinder sig anlägga jernvägen efter upgjorda och af K.
M. godkända ritningar uti den för Statens jernbanor och enkel bana bestämda spårvidd; och liro) att
Staten erhåller rättighet lösa banan, när den det vill, root erläggande af hela anläggningskostnaden med 6 proc. förhöjning, om banan löses under de första feni åren efter den dag, då densamma till hela dess längd blifvit för trafiken öpnad, och med i proc. förhöjning, om den löses under derpå följande fem åren, samt derefter utan förhöjning; hvarjemte, derest nettobehållningen af trafiken på jernvägen ej lemnat aktieegarne 5 proc. årlig ränta å af dem inbetalte medel, Staten erlägger fyllnaden uti dessa 5 proc.
B) att bolaget erhåller samma skattefrihet, som blifvit beviljad Köping-Hults och Fahlu-Gefle jernvägs-, Götha kanals och andra dylika bolag; och C) att bolaget beviljas samma rättigheter, som uti § 151, punkt.
12 af 1853 och 1854 årens Regkte för 11.
St:rs Riksg.Kont., blifvit Fahlu-Gefle jern vägs-bolaget lemnade.
Då jag nu vördsammast anhåller, att denna min motion måtte blifva till vederbörligt
Utskott remitterad samt de öfriga Stånden delgifven, — för hvilket ändamål jag härjemte får öfverlemna det i grundlagen bestämda antal exemplar —, vågar jag än en gång uttala den förhoppningen, att R.
St:r måtte behjerta alla för handen varande förhållanden och omständigheter, som till sakens afgörande kunna lända, och ej så omhulda södra Sveriges intressen, att det norra Sveriges derigenom blifva styfmoderligt behandlade.
Sannt är yttradt: »Man bör aldrig så klappa det hvita barnet, att man glömmar det svarta.» Hr Wästfelt, Nils; Den nu föredragna motionen är i alla delar så väl utförd, att jag har ingenting deremot att anmärka.
Motionären yttrar endast i sitt anförande, att de norra orterna äro stjufmoderligt behandlade jemförelsevis med de södra; jag var visserligen en bland dem, som förordade, jernvägens dragande norr om Mälaren, men sedan en gång ett beslut blifvit fattadt, så instämmer äfven jag deruti, att den södra banan skall fullföljas.
Regeringens beslut att ej bevilja några anslag till Den 1 Dece mber f. m 11 enakilta företag.
Statens finanser äro i sådant skick för närv:de, att ett sådant tillstädjande vore i aldra högsta grad oriktigt.
Talaren afbröts här af H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., som erinrade. att endast den af Gr.
Taube nyss väckte motionen nu vore föremål för föredragningen.
Efter den uplysning, jag af Hr Gr:n o. Landtm, inhemtat, har jag ingenting vidare att tillägga.
Exc. i ani. häraf förklarat, att derest Hr Wästfelt vore sinnad att väcka någon motion, han skulle i sin ordning blifva dertill upropad; framställdes och bifölls propos. å remiss af Gr.
Taubes motion till StatsUtsk:t och densammas kommunicerande med de öfriga RiksStm.
Rehbinder, Fredrik Wilhelm, upläste två så lydande motioner: l:o.
Hå, ur Statsekonomisk synpunkt sedt, det omöjligen kan vara någon fosterlandsväns mening, att förhindra landets modernäring, jordbruket, på förmånligaste sätt använda dess alster, derest nemi. detta icke sker till skada för landets intressen i allmänhet, och då otvifvelaktigt bränvinsbränning så till vida utgör en förädling af råvara, som bränvinet är ojemförligt mycket lättare och billigare att transportera, än spanmål och potates; hvartill kommer, att dranken, hvilken alltid med säkerhet bör utgöra vinsten af brännerihandteringen, förtärd af gödkreatur, lemnar ett. ypperligt kött och den mustigaste gödsel, hvilken sednare är af stor vigt för jordbruket, så bör, enl. min åsigt, ur sannt nationelt intresse önskas, att Sverige skall bränna betydligt med bränvin, men konsummera deraf så litet, som möjligt.
Flera land i Europa, såsom t. ex. Preussen, Holland och Danmark. hafva långt före detta insett fördelen af ett slikt förfarande.