Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Någon tidsbestämning tror jag icke vara nödig, och icke ens nyt - Deri 10 0 k to b er e ra. 173 tig, emedan det kan hända, att K.
M. sammankallar urtima ting, för att förelägga detsamma frågor och förslag, som måste hesvaras, men sorn icke kunna på så kort tid medhinnas.
Exc. Hr Gr. o. Landtm., att, hvad ifrågavide § beträffade, hade yrkats dels bifall dertill med den lydelse för det lista rriomtt, som af PresteStit beslutats, och dels att,, med afslag å Utskits förslag till lista mornils lydelse, §:n måtte antagas eni. komiterädes förslag, hvarjemte Gr.
Mörner föreslagit, att i §m skulle införas följande tillägg: »Urtima möte må ej räcka längre än dubbelt det antal dagar, som för lagtima möte är bestämdt»; och skulle 1;sta momit, de bada öfriga utan anm. lemnade mörum, samt det föreslagna tilllägget blifva föremål för särskilda proposir.
Exc. propos. på bifall till lista momit med den lydelse PiesteStit beslutat, och då dervid svarades flere ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja haft ölvervigten.
Sedermera gjordes propos. på bifall till de öfriga momm och besvarades med ja.
Slutligen framställdes propos. på antagande af det utaf Gr.
Mörner föreslagna tillägg och besvarades med flere nej jemte några ja; hvaruppå H.
Exc. lörklarade denna propos. vara med öfvervägande nej besvarad. $20.
Tillkänuagafs vara antagen af PresteStit oeh bifölls. $ 21.
Tillkänuagafs vara antagen af PresteStit.
Eöreskriften i denna § är mycket inkrånglad, och man kunde lätt sluppit allt detta onödiga bråk, om man icke varit så rädd att låta landstinget komma i någon slags beröring med bestående auktoriteter.
Emellertid tror jag tingets värdighet icke skulle lida någon afbräck, derigenom att, i st., f. landstingets sekreterare, om antagande hvaraf R. o. Ad. dessutom ännu icke fattat beslut, K.
M:s om förfall för landstingsman och att inkalla vederbide suppleant; om vidtagande af hvilken förändring jag således får anhålla.
Jag medgifver visserligen, att Gr.
Mörners tvifvel om denna föreskrifts lämplighet kan hafva något skäl för sig; men då frågan är af obetydlig vigt och §:u redan bifallen af 3 Stånd, anser jag icke skäl att göra ändring i en sådan småsak, utan kommer att rösta för bifall till Utskits förslag.
På det hela tror jag Gr.
Mörner har rätt i denna fråga, men anser att inkallande af suppleant borde tillkomma tingets ordfide, som bör vara bäst i tillfälle att bedöma hvem som är den verkligen berättigade suppleanten.
PT4 D en 10 Oktober e. ta. Gr. Mörner:
Hvarken landstingets ordf:de eller dess se kreterare äro skyldige att vistas, vare sig hemma i sin bostad eller på annan viss ort, för att mottaga ifrågav:de anmälanden.
Annu så länge vet man dock, livar K. M:s Beflnde finues, och derföre torde det vara lämpligast att haudlingarue dit insändas.
Jag får således vidhålla min lörsta framställning i detta ämne och anhålla om propos. på bifall dertill.
Sedan öfverbiggningen förklarats fulländad samt H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till §:n oförändrad och dels bifall dertill med den förändring, att de i 2:dra mom:t förekommande orden »tili landstingets sekreterare insända sin till tinget ställda skrittliga anmälan» utbyttes emot orden »till Konungens Befh:de insända sin skriftliga anmälan;» framställde H.
Exc. först propos. på bifall till §:n oförändrad, dervid svarades några både ja och nej, samt sedermera propos, på antagande af :§:n med ofvannämnda förändring, då svaren -utlollo med flere ja jemte några nej; och förklarades ja nu haft öfvervigten. § 22.
Tillkännagafs vara antagen af PresteStit.
Till följd af B. o. Adrns nyss fattade beslut, torde denna § böra undergå den förändring, att ordet »tinget» utbytes emot orden »Konungens Beflude.» §:n bifölls, med utbyte af ordet »tinget» till orden »Konungens Befh;de.» § 23.
Tillkännagafs vara antagen af PresteSt:t.
Ur denna § anhåller jag att orden »af tinget», såsom obehöfliga, mätte utgå. §:n bifölls med uteslutande af de å 3:dje raden förekommande orden »af tinget.» S 24.
I denna § är stadgadt, att landstingsman nen icke skola erhålla annan ersättning än för resekostnaden.
Jag anser tvärtom att de böra åtnjuta äfven dagtraktamente, i likhet med hvad sorn bestås åt B.
St:rs revisorer, eller 4 rdr bko om dagen, nemi. för de lagtima mötena; för de urtima vill jag icke gifva dem något sådant alls, emedan då lockelsen kunde blifva för stor att draga dessa ut på tiden.
Då befattningen att vara landstingsman icke Den 10 Oktober e. In.
173 kan betraktas annat än som ett kommunalupdrag, och då ändamillet med hela denna lagstiftning är att lifva intresset för allmänna angelägenheter inom landet, tror jag det vara principvidrigt att derför bestämma uågon lön, utan anhåller om bifall till komiterades förslag.
Bifall tilt Gr.
Mörners förslag tror jag skulle till stör del förstöra den nytta, man åsyftar vid hela denna författn.
Det är en erkänd och antagen princip, att koramunal-updrag skola vara lönlösa, och vi hafva en mängd sådana, som alla också äro det.
Jag anhåller om bifall till <§:u, och lår tillika uttrycka min glädje deröfver, att intet af de andra St:n fallit på en sådan idé.
Skall man efter det intresse, hvarmed kom munala angelägenheter f. n. behandlas, döma till landstingets framtid, så är deraf icke mycket godt att förvänta.
Att inom kommunerna fiunas personer, som äro villiga att underkasta sig upoffringar för det allmänna, är visserligen glädjande, men icke bör man alltför mycket bygga derpå.
Säkerligen skulle det också ganska väl uptagas, om en och annan afsade sig ett arfvode, hvaraf han icke vore i behof, men som kunde för flere inom kommunen kännas tryckande att utgifva, men icke bör man i beräkning på en allmän anda, som icke finnes, från en landskapsrepresentation utestänga dem, som icke äro i tillfälle till en dylik upoffring.
I afs:de å ersättningens belopp, är jag deremot villig att foga mig efter hvad andra kunna föreslå.
I likhet med Frih. Tersmeden, får jag be känna, att Gr.
'Mörners förslag är mig motbjudande.
Det vore att hos oss införa den nya princip, att ingen är skyldig göra något för det allmänna, utan att han får betaldt för det på runstycket.
Dessutom torde upoffringarua icke blifva så stora, endast 6 å 8 dagars vistelse i residensstaden.
Jag afslyrker på det högsta Gr.
För min del skulle jag vara villig att gå in på Gr.
Mörners förslag, om han ville nedsätta- beloppet till 4 rdr rint.
Det är kändt och erkändt, att i Amerika kommunala updrag skötas bättre än annorstädes, och der äro de betalda; i England deremot skötas de gratis, men illa. - Jag kan icke heller förslå att man skulle förminska landstingsmannens intresse för allmänna angelägenheter genom att tillerkänna dem ett lågt arfvode.
Det är också ingalunda främmande för våra institutioner, alldenstund riksdagsmän, revisorer och ledamöter i pröfningskomitéer åtnjuta arfvoden, och man dessutom här föreslagit en resekostnads» ersättning, som synes mig lika stridig mot den åberopade principen, som någonsin dagtraktamentet kunde blifva.
Jag kan lika litet biträda Hr von Köchs I7B Den 10 Oktober e- tn. som Gr.
Mellan riksdagsmannakallet ocli lands* täugsmannaupdraget råder en väsendtlig skillnad: det förra räcker i åratal, då det sednare varar blott 6 å 8 dagar, och den, som icke under denna korta tid kan underhålla sig sjelf, torde ej vara qvalificerad att rösta i beskattningslrågor, som röra hela länet.
Sedan nu också BoudeSt:t, antagit §:n, skulle det förekomma mig högst besynnerligt, om R. o.
Ad. bestämde arfvoden för ett updrag, som massan af folket vill lönlöst åtaga sig.
Jag anhåller om bifall till g:n. Hr Dalman:
Tersmeden och förenar mig med honom.
Jag tror icke denna fråga vara så simpel som en föreg;de talare synes antaga.
Naturligtvis är det af största vigt, att allmogen blir talrik vid landstinget, och detta mål tror jag icke är möjligt att vinna utan rese och dagtraktamente.
Man får icke se saken ur så hög synpunkt, som roan här synes vilja, utan snarare taga praktiken med i beräkningen; och särdeles många torde icke de blifva, som vilja underkasta sig uppoffringen att i 8 dagar och mera ligga boria från hembygden och underhålla sig i residensstaden, som alltid är en ganska dyr ort.
Till det mesta är jag förekommen af den siste värde talaren.
Jag önskar, att dessa landsting må blifva en verklig representation af länet, och icke förvandlas till ett slags herredagar.
I alside å beloppet af arfvodet, instämmer jag med Hr von Koch, och fäster ännu en gång upmärksamheten derpå, att arfvodet skulle utgå endast för de lagtima, icke för de urtima tingen.
Alt landstingen skulle förvandlas till ett slags herredagar, tror jag icke är att frukta.
Afven den farhågan, att allmogen icke skulle komma att talrikt infinna sig, torde, vara häfd derigenom att BoudeSt:t sjelft antagit förslaget, enligt hvilket intet arfvode må ifrågakomma
Då dessutom §:n är bifallen af de 3 andra Stånden, torde det icke ens vara passande för R. o. Ad. att förändra densamma i den antydda rigtningen.
Man måste äfven besinna, att genom denna författning komma att på landstinget öfverflyttas flera äreuder, som förut tillhört särskilda komitéer, genom hvilkas uphörande vinnes en lättnad, motsvarande den nya bördan.
Jag vet icke hvilka komitéer den föreg:de talaren menat; för min del kanner jag icke mera än en, som sammanträder i residensstaden, nemi. pröfningskomitéen, och der kan det för , en och annan nog löna mödan att vara ledamot, isynnerhet för dem, som hafva läng väg att färdas och få en hederlig rese - Den 10 Oktober e. m. 177 reseersättning.
För öfrigt ar den väsendtliga skilnad mellan en ledamot af en sammankallad komité och en landstingsman, att den förre får afsäga sig updraget, hvilket deremot icke är tillåtet för den sednare; de olika updragen kunna således ej med hvarandra jemföras.
Hvad beträffar rättigheten att afsäga sig sina medborgares förtroende, hvilken icke är för en landstingsman medgifven, får jag uttrycka den förhoppning, att valmännen icke skola med sitt val falla på den, som skulle rygga tillbaka för en ringa upoffring, och att hvar och en skall anse ett sådant förtroende alltför dyrbart och hedrande, för att man skulle önska frånträda detsamma.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder yrkats dels bifall till g:n oförändrad och dels bifall dertill med den förändring, att ett dagtraktamente af Fyra Rdr Rmt skulle tillerkännas landstingsmännen vid ordinarie sammanträden- framställde H.
Exc. propos. på bifall till §:n utan förändring och, då dervid svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Uplästes och godkändes följande voter.-propos.-. »Den sorn bifaller § 24 uti komiLerades förslag till förordning om landsting, röstar la; Den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, bifaller S. o. Ad. ifråg:de g med den förändring, att ett dagtraktamente af Fyra Rdr
Rmt skall tillerkännas landstingsmannen vid ordinäre sammanträden.»
Vid voteringens slut hade rösterna utfallit sålunda; Ja — 18.
S 25- Tillkännagafs vara antagen af Prest,eSt.t, Gr. Mörner:
Jag kan icke rätt inse skälet, hvarföre K.
Mtts rätt att utse
Ordf. i landstinget skall vara mera begränsad än K.
M:ts rätt att nämna Talmän för Borgare- och BondeStm, hvilka icke behöfva tagas bland de valda ledamöterna.
Jag anhåller derföre att i §:n måtte göras den förändring, att K, M:t må ega rätt utse Ordf., utan att det bestämmes att han skall tagas bland landstingsmännen.
Jag instämmer i detta afs:de h o. h. med Gr. Mörner.
Att gå så långt i inskränkning, att K. M:t H. XI. 12 Dan 10 Oktober e. in. skulle nödgas utse Ordf. bland de valde landstingsmannen, tror jag kunde medföra flera olägenheter, då qvalifikationerna för dessa båda updrag äro helt olika.
Det kan nemi. lätt hända att den, som är lämpligast att vara Ordf., alls icke blir vald, och då skulle K.
M:t ej ega frihet att nämna honom.
Lagerbjelkes invändning får jagsvara, att den, som är skickligast till Ordf., troligen blir i de aldra flesta fall vald till landstingsman, och äfven om så icke skulle blifva fallet för någon enda gång, torde väl bland 50 å 60 personer linnas någon, som eger tillräcklig erfarenhet och vana, för att K.
M:t skall kunna med fullt förtroende vända sig till honom.
Hvad Borgare- och BondeStms Talmän beträffar, har K. M:t visserl. fritt val, men de hafva dock alltid blifvit tagna bland dem, sorn redan erhållit sina kommittenters förtroende, hvari torde ligga den icke minst nödvändiga egenskapen för en Ordf'., Jag anhåller om bifall till Utsk:ts förslag.
Pir Dalman:
I motsats till de föregående talarne anser jag tinget sjelft böra väija ordf:de, och kan icke inse några olägenheter deraf.
Om deremot Utsk:ts förslag ginge igenom, komme det att bero på Landshöldiugens förord hvem som blefve ordfule, och detta kan väl icke vara önskvärdt.
Mörners förslag, så kunde, om det antages, inträffa, att K.
M:t utsåge till ordf:de en person, som alls icke vore qvalificerad att deltaga i tingets förhandlingar.
Jag föreslår derföre, att tinget må berättigas att sjelft utse sin ordlide.
Om man skulle antaga den af Gr.
Mörner föreslagna ändring i denna g, så måste man äfven i g 36 införa den modifikation, att ordf:den icke må i besluten deltaga, äfvensom någonstädes borde stadgas att, om K.
M:t till ordf:de utser någon af de valda ledamöterue, den kommun, för hvilken han varit vald, bör skicka en annan i hans ställe, eller ock att suppleanten skall inträda.
Emedlertid är §:n redan bifallen af Preste- o. BondeStm, och då det är föga troligt, att BorgareSt:t deri gör någon förändring, torde vara lämpligast att antaga densamma sådan den är.
Då man nu söker för första gången åstadkomma en mera genomförd och utbildad kommunalinstitution i vårt land, torde det vara försigtigast att icke gå för häftigt till väga och att åt K.
M:t öfverlåta åtminstone det obetydliga inflytande vid landstinget, som kan ligga i rättigheten att utse ordfide.
När en gång denna institution hunnit stadga sig, går det ju an att förändra bestämmelserna, men till en början tror jag Gr.
Mörners förslag vara det lämpligaste, och om det antages, kan man sedan vid § 36, som ännu icke är af R. o. Ad. handlagd, intöra ett sådant stadgande, som Frih.
Tersmeden ansett nödigt. ben 10 Oktober a, m tio Sedan öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exc. Pir Gr. o. Landtm., att i afs:de å förevide § yrkats dels bifall till densamma oförändrad, dels bifall dertill med uteslutande af orden »bland tingets ordinarie ledamöter», och dels slutligen af Hr Halman, att R. o. Ad. måtte besluta den förändring i §:n, att landstinget sjelft eger att inom sig utse ordförande.
Härefter framställdes först propos. på bifall till §:n oförän* drad, dervid svaradés flere nej jemte några ja, och sedermera propos. på g:tis antagande med uteslutande af orden »bland tingets ordi* narie ledamöter», då svaren utföllo med flera ja jemte ett eller annat nej, och förklarades ja nu haft öfvervigten. § 26.
Tillkäunagafs vara antagen af PresteStit och bifölls. $ 27.
Det är för mig icke rätt klart, hvarföre vice t>rdf:de skall utses vid början af hvarje ting.
Då tingsledamöterne äro valde för flera år, synes mig att det varit vida enklare, att låta vice ordf:de väljas vid slutet af tinget, då man sluppit den här omtalade ålderspresidenten.
Denna § synes mig ganska enkel och tydlig.
Vice ordf:de skall fungera endast i händelse af den or* diuaries sjukdom eller annat förfall, och den omtalade ålderspre* sideuten skall endast presidera vid valet till vice ordf:de.
Exc, Hr Gr. o. Landtm, yttrat, att derunder icke afgifvits något annat bestämdt yrkande än om bifall till §:n, blef propos. derå fram* ställd och med ja besvarad. §§:na 28—31 samt g 32 enl.
Tillkännagåfvos vara antagna af PresteSt:t och biföllos.
Härefter blef den vidare pröfningen af förslaget upskjuten till nästa plenum.
Anmäldes och bordlädes nedannämnde från Utsk:n inkomne Utlåt:n och Mern. nemi. från StatsUtskottet: N:o 202, i anledning af K.
Skrifvelse ang:de ifrågasatt uphörande af de så kallade frisocknarnes tjenstbarheter till
Dylta svafvelbruk och socknarnes rotering; 180 Den 10 Oktober e. ra.
N:0 204, i ani. af verkställd omröstning i åtskilliga till 8:de och 9:de hufvudtitlarne hörande anslagsfrågor; N:o 205, i ani. af RiksStms beslut rör:de de i StatsUtsk:ts Utlåt.
N;o 100 behandlade frågor ang:de jernvägsanläggningar; Sammansatta Stats- och BankoUtskottet N:o 40, i ani. af RiksSt:ns beslut öfver Utlåtit N:o 24, i fråga örn förändrad organisation af hypotbeksinrättningarue i riket; Allmänna Besvärs- och Ekonomiutskottet N:o 188, i ani. af väckta motioner i fråga om meddelande af föreskrifter i afs:de å hypotheksföreningarnes verksamhet.
Dels finnas redan på föredragnings listan, dels äro i dag för första gången bordlagda flera Betänkm, hvilkas snara afgörande är af största vigt, hvarföre jag får anhålla, att de måtte sättas främst på listan till nästa plenum.
Dessa Betänkm äro: Sammans.
BankoUtsk:ts Betänk.
N:o 40, Bevilln.Utsk:ts Betänk.
N:ris 45 och 46, samt StatsUtskrts Betänka N:ris 202, 203 och 205.
Uppå härefter framställd propos., beslöt R. o. Åd., att Sammans.
BankoUtskits Mern.
N:o 40, Bevilln.Utsk:ts Mern.
N:ris 45 och 46 samt StatsUtsk:ts Utlåtrn N:ris 202, 203 och 205 skulle i nämnde ordning upföras främst å föredragningslistan för nästa plenum; hvarjemte R. o. Ad. biföll II.
Exc. Hr Gr. o. Landtm:s hemställan, att i sammanhang med Bevilln.Utsk:ts Mern.
N:o 46 skulle till behandling förekomma PresteStits prot.utdrag N:o 488, med inbjudning till MedSt:n att biträda PresteSt:ts beslut öfver nämnde Mern. R. o.
Ad åtskiljdes kl. nära 10 e. m.
In fidem, O. Braket. b» n 11 Oktober, m T horsdalen de» 11 Oktober 1860.
Justerades 2 prot.-uttlr. för d. 10;de dennes samt pleniprohl för d. 2Ö:de sistl.
Öpnades Hrr Elektorers lista vid val af 1 ledamot i Allm, Besv.- o. Ekon.Utsk:t efter
N:o 1,532 Hr Leijel, fullm.
Gr. Taube» Henning Adolf; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 370, Frih.
Paykull, Johan Gustaf. Anmäldes och bordlädes StatsUtsk:ts Utlåt.
N:o 206, i ani. af RiksStms beslut rör:de StatsUtsk:ts i Betänk:t N:o 165 fram* ställda förslag om inrikes skeende uplåning emot Svenska fondera* de statsobligationer.
Då detta Betänk, är af sär deles vigt och afven eger sammanhang med åtskilliga af B. o. Ad. redan förut fattade beslut i afs:de på jernvägsfragan, får jag anhålla att detta Betänk, sättes på föredragningslistan till nästa plenum näst efter StatsUtsk:ts Betänk.
Propos. å bifall till detta förslag framställdes och besvarades med ja.
Efter föredragning af Sammans.
Stats- o. BankoUtsk:ts d. 10:de dennes bordlagde Mern.
N:o 40, i aul. af BiksSt;ns beslut öfver Utlåtit N:o 24, i fråga om förändrad organisation af bypollieksinrättningarne i riket, begärdes detta Mern. af flere ledamöter ånyo på bordet, hvarjemte anmälte sig och yttrade Hr Bildt:
För min del får jag anhålla att det nu sist bordlagda Betänkit måtte sättas först på föredragningslistan till Lördagens plenum.
Äfven detta förslag blef, uppå framställd propos., af B. o. Ad. bifallet.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Bcvillu.Utskits d. 8;de dennes bordlagde Mern.:
Ben 11 0 k t06 ef.
N:o 45, med förslag till de formulärer, som böra bifogas deri föreslagna förordnm ang:de mantals- och skattskrifningarnes förrättande; samt N:o 46, med förslag till de formulärer, som böra bifogas den af R.
St:r vid innevide riksdag beslutade nya Bevilln.-stadga; i sammanhang hvarmed PresteStits d. 10:de dennes bordlagde prot.» utdr.
N:o 488 jemväl blef för andra gången bordlagdt.
Föredrogos, men blefvo, på flere ledamöters begäran, ånyo bordlagde, 8tatsUtsk:ts nedannämnde, d. 10:de dennes bordlagde Mern.:
N:o 202, i ani. af K. M:s Nåd.
Skrifvelse ang:de ifrågasatt uphörande af de s. k. frisocknarnes tjenstbarheter till
Dylta svafvelbruk och socknarnes rotering; N:o 203, i ani. af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de f. d. Geijer» ska husets på Riddarholmen användande till Riksarkif; samt N;o 205, i ani. af RiksSt:ns beslut ronde de i StatsUtsk-.ts Utlåt.
N:o 160 behandlade frågor ang:de jernvägsanläggniugar.
N:o 161, dervid förekom Förslaget till Förordn. om Landsting. §§ 33 och 34.
Tillkännagåfvos vara antagna af PresteStit och biföllos. § 35.
På grund af hvad förut blifvit beslu tadt ang:de motsvarande §§, der fråga om ordf:des rättigheter förekommit, anhåller jag, att §:n finge följande lydelse: »Ordhden vakar öfver ordningen vid landstingets förhandlingar och lemnar ordet åt tingets ledamöter i den ordning de sig dertill anmäla».
Jag anhåller att få förena mig med Gr. Sparre.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., beslöt R. o. Ad., att §:n skulle lyda som följer: »Ordf:den vakar öfver ordningen vid landstingets förhandlingar och lemnar ordet åt tingets ledamöter i den ordning, de sig dertill anmäla».
S 36.
Tillkännagafs vara bifallen af PresteStit.
Sedan R. o. Ad. beslutat, att K.
M. eger utse ordf:de äfven utom den krets, som består af landstingets fren 11 Oktober. ledamöter, torde det vara nödvändigt att göra en ändring i den nu föredrague 36:te §:n.
Jag hemställer derföre, om icke §:n borde erhålla följande lydelse: »Ordftden eger att i tingets öfverläggningar oell, om han till landstingsman vald ar, jemväl i dess beslut deltaga.
För min del är jag förekommen af Frih.
Tersmeden, och inskränker mig derföre endast till att förena mig i hans framställda yrkande.'
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå framställd propos., bifölls §:n med den förändring, att efter orden »öfverläggningar och» infördes orden »om han till landstingsman vald är, jemväl i dess.» gg 37 och 38.
Tillkännttgåfvos vara antagna af PresteSl:t och biföllos. g 39 enl.
Tillkäunagafs vara bifallen af PresteSt:t.
Sedan R. o. Ad. i denna författn. beslutat ett omröstningen skall ske öppen, förmodar jag att intet skäl förefinnes att i detta särskilda läll bibehålla den slutna.
I allmänhet torde den slutna omröstningen icke böra begagnas annat än vid val af fullm:ge eller representanter.
Den allmänna regeln att ombud och representanter böra rösta öppet, för att deras hufvudman och valmän må kunna erfara, huruvida de valde skött sitt kall till valmännens belåtenhet bör här tillämpas.
Jag tager mig derföre friheten hemställa, att It. o. Ad. täcktes bifalla 39:de gm med den förändring att, med bibehållande af lista punkten af mom. 1, den 2:dra deremot borttages och den 3:dje erhåller denna lydelse: »Äskas omröstning, verkställes den öppet och efter upprop».
Det sednare moimt skulle uteslutas och §:n i sin helhet erhålla denna lydelse: »För hvarje fråga, som till behandling förekommit, skall ordbden, sedan öfverläggningen förklarats slutad, framställa propos., sä affattad, att deu må kunna med ja eller nej besvaras.
Askas omröstning, verkställes deu öppet och efter upprop».
Vid sockenstämmor, vid allmän rådstuga o. s. v. med ett ord vid primära församlingar anser jag det vara särdeles lämpligt att rösterna afgifvas öppet; ty hvarje deltagare i dessa bestyr bör öppet uttala sin mening.
Vid representativa församlingar i högre bemärkelse deremot tror jag att omröstningen bör vara sluten, ty enl. mitt förmenande vinnes icke genom den öppna omröstningen större kontroll öfver ledamöterne.
Icke heller har jag hört någon klagan vara förspord deröfver att, inom RiksSt:u t. ex., voteringarne verkställas med slutna sedlar.
Jag är således af den mening att Utsk:ts förslag i denna del måtte bilallas.
Hvad angår den meningen, som handlar om »klubb - Öen 10 O k t o b äf. slaget», bar jag ingenting emot att densamma utgår, med vilkor dock det §:ti i öfrigt blir oförändrad.
Redan förekommen »f Gr.
Sparre, före nar jag mig med honom i hans framställda yrkande.
För min del får jag anhålla att i allo få förena mig med Gr. Sparre. Gr. af Ugglas:
För min del måste jag upträda mot Hr v. Köchs förslag.
Skulle nemi. omröstningen verkställas öppet, fruktar jag att detta skulle blifva likasom en indirekt instruktion för fullrmge.
Dessa skulle kanhända, af fruktan att ej blifva om-* valde, mången gång ej ega nog sjelfständighet att, om de äfven blifva öfvertygade om att något annat vore rättare, än livad koraitenterne önska, öppet uttala sin åsigt.
För min del anhåller jag om bifall till Utsk:ts förslag.
Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Gr. af Ugglas, med ani. af H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm:s uptagande af haus gjorda yrkande om bifall till Utsk:ts förslag utan förändring, begärt ordet och förklarat sig derifrån afstå; framställdes propos. på bifall till §:n enl.