Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Man hoppades nemi., vid de föregående tillfällen, då den 15 Oktober bestämdes för sammanträdandet, att deraf skulle härflyta ett desto tidigare afslutande af göromålen; men erfarenheten har tydligen visat, att detta mål ej vunnits.
Då å andra sidan ej kan förnekas, att genom Riksdagens början redan den 15 Oktober många jordegare föranlåtas att öfvergifva sina hem förrän landtmannasysslorua för hösten kunnat afslutas och lemna sina arbetare t. ex. före potatisskördens inbergande och öfriga rotfrukters inhöstande samt före tjenstefolkets flyttning och den nya tjenstepersonalens inöfvande i ladugårds- och andra bestyr, torde det väl ej nekas, att ett upskof vore, åtminstone utur dessa synpunkter, för landtmannen ganska önskvärdt.
Men landtbruk idkas af 3/» utaf den Svenska representationen; och äfven för städernas befolkning är åkerbruk ej heller alldeles främmande, likasom det för en hvar, som har en nyttig verksamhet i sin hembygd
Den 30 Mars. ‘ eller i sin stad, måste vara påkostande att lemna denna tidigare än nödigt vore och utan motsvarande gagn deraf för det allmänna.
Då, sorn jag nyss nämnde, Riksdagen ej blifvit förkortad, utan snarare förlängd, oaktadt R.
St:r sammanträdde tidigare, än förr öfligt var, då förefaller det mig vara lämpligt att återgå eller åtminstone närma sig till den dag, som under flere föreg:de riksdagar utgjorde dagen för sammanträdet.
Jag vill nemi. väl icke påstå att just den 15 November är den bestämdt mest passande för alla landskaps representanter; ty deremot, kan invändas, att de i Rikets norra del aflägse boende riksdagsmän i ani. af ångbåtsfartens upbörande och vägarnes mindre goda skick under denna årstid hafva svårt att här så sent infinna sig.
Derföre vågar jag framställa såsom förslag, huruvida icke, i egenskap af amandement till Hr Printzenskölds motion, eller ett medelvägsförslag, kunde medfölja den hemställan, att Exp.Utskit måtte underställa R.
Stirs pröfning den dag Utskit., elter moget begrundande af samtlige de omständigheter och förhållanden, som härvid böra tagas i betraktande, anser lämpligast, mellan den 1 och 15 November 1862 för nästa riksdags sammanträdande.
Det torde vara allmänt bekant, att riksdagarnes längd egentligen beror på det sätt, hvarpå Stats Utsk:t arbetar och isynnerhet på huru lång tid Statsregleringen hinner bestämmas.
Då nu StatsTJtsk:t arbetat, med undantag af julveckan, ganska flitigt, så snart det varit möjligt för det att börja, nemi. efter motionstidens slut, synes det mig att intet annat sätt att förkorta Riksdagen förefinnes, än att inskränka motionstiden till 14 dagar.
Man behöfver derföre ej återgå till en tid lör riksdagens öppnande, som var så olämplig, nemi. början af November, ty denna tid är otjenlig ej blott för Riksdagsmännen i norra Sverige, utan för dem, som bo i södra delen deraf, om t. ex. ångbåtskommunikationen uphört, och då, såsom vatdigen inträffar i Nov., vägarne äro högst svåra.
Det kan visserligen lör dem, som bo i Stockholm, vara lik giltigt när Riksdagen tager sin början; men man bör väl isynnerhet taga i betraktande de större eller mindre olägenheter, som i detta afseende kunna förorsakas landtboerne.
För min del skulle jag ej hafva något emot, att
Riksdagens början fran.flyttades till den första Oktober, men då så få ledamöter af det Höglofl.
Ståndet äro närvarande, och det således ej är lämpligt att orda och besluta öfver ett sådant förslag, inskränker jag mig dertill att anhålla om bifall till den tid, som till denna Riksdagens öppnande bestämdes, nemi. den 15 Oktober.
Det har, såvida mitt minne icke sviker mig, ej varit vanligt, att R'. o. Ad. definitivt beslutat sig öfver en afgifven motion i förev:de hänseende; ty vanligen hafva flera motioner af olika innehåll i alside på dagen blifvit till ExpUtsk:t samtidigt remitterade.
Jag föreställer mig således, att det ej heller vore lämpligt, att R. o. Ad. nu genast deröfver beslutade sig; utan Deu 30 Mars. torde motionen vid detta tillfälle, såsom tillförene skett, endast böra till vederbörligt Utsk:t remitteras, i förening med de i anledning af det ursprungliga förslaget afgifne yttranden och alternativa hemställanden.
När det Högloft.
Exp.Utsk:t inkommer med sitt Memoria], blifver rätta stunden för Stånden att öfver ämnet besluta.
Hvad som yttrats ang:de den af K.
St. såsom hvilande antagna grundlagsändring att motionstiden blefve förkortad till 14 dagar, hvarom nyss ordades, så beror ju dess pröfning på nästa Ständer, hvart Stånd för sig; och ehuru lyckligt dess slutliga antagande än vore, få vi väl icke räkna derpå, såsom en afgjord sak, och derpå bygga vidare slutsatser om kommande riksmötens, med någon säkerhet emotsedda större kortvarighet, i jemförelse med nutida förhållanden.
Exc. Hr Gnn och Landtm, anhöll att få meddela den uplysning, att Hr Printzensköld uti sin ifrågavrde motion begärt densammas remitterande till Exp.Utskit.
Jag vill endast, med ani. af hvad Frih.
Cederström yttrat, nämna, att det icke kan komma i fråga annat än att remittera motionen till vederbörligt Utsk.; ty dess behandling tillhör Utsk:t i första rummet.
Hvad sjelfva saken beträffar, är jag af samma tanke som Hr Bildt, och har således ingenting att i detta afseende tillägga.
Jag för min del kan icke finna något skäl att utsätta tiden för Riksdagens öpnande sednare än till d. 15 Okt.
Lika med Hr Bildt, skulle jag tvertom önska att tiden framflyttades, och just på detta rum, dä R. o. Ad. skulle utlala sin önskan ang:de denna fråga vid en föreg:de Riksdag, tog jag mig friheten föreslå d. 15 Okt., just med afs:de på de beqvämligheter, som då ännu förefinnas för resande.
Dem, som bo i Stockholm, kan det göra detsamma, när Riksdagen börjar, men man bör väl i främsta rummet taga i betraktande lättheten i kommunikationer för dem, som bo 50 å 60 mil från hufvudstaden.
Frih, Cederström har yttrat, såsom skäl för upskof med Riksdagens öpnande till någon dag mellan d, 1 och 15 Nov., att under Okt. månad uptages potatisen, tjenstefolkets flyttningstid inträffar, o. s. v.; dessa skäl tror jag hafva ingenting att betyda, da något så vigtigt som Riksdagens öpnande å andra sidan skall tagas i betraktande.
Jag förenar mig i Hr Bildts yrkande att nästa Riksdag må taga sin början d. 15 Okt.
Efter härmed slutad öfverläggning och uppå gjord propos., beslöt R. o. Ad. att kommunicera motionen med de öfriga RiksStånden och remittera densamma, jemte de derom nu afgifne yttranden, till Exped.Utskit.
I)nn 30 Mars.
Föredrogos och lades till liandlingarne Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ts d. 28 dennes bordlagde Mern.:
Nio 50, i ani. af återremiss utaf Betänk:t N:o 3; JS!:o 51, i ani. af återremiss utaf Betänkit N:o 12; Nio 52, i ani. af återremiss utaf Betänkit N:o 20; och N:o 53, i ani. af återremiss utaf Betänk:t N:o 29.
Eöredrogos och bi föl los samma Utsk:s Betänkm: N:o 54, i ani. af väckt motion ang:de nya och fullständigare föreskrifter rörde rotedelegares skyldigheter att förvara rotekista m. m.; N:o 5 5, i ani. af väckt motion om uprättande i Carlskrona af en ständig värfvad båtsmanstrupp; N:o 56. i atd. af väckt, motion om ändring i K.
Brit d. 25 Aug. 1800, i fråga om fördelningen, särskilde rusthållsdelegare emellan, af ansvaret för rustningshästens vård och skötsel; och N:o 57, i ani. af väckt motion om förändrad behandling af frågor om ansvar för vanskötsel af rusthäst samt om uphörande at visitationer å rusthästarne.
Vidare föredrogs samma Utskis Betänk.
N:o 58, i ani. af väckt motion derom, att
Ronneby köping måtte bestämmas till rendez-vous-plats för Ronneby sockens båtsmän.
Då Ekon.Utskits Hr Ordf:de ej i dag är närvide, hade jag trott detta ärende lämpligen böra för andra gången bordläggas; men, då ingen med mig hörts instämma i en sådan anhållan, och då målet alltså nu skall algöras, torde det tillåtas mig med några ord yttra mig öfver denna fråga, som svnts mig hafva förtjenst en gynnsammare behandling, än som inom det Högh Utsk:t kommit, densamma till godo.
Visserligen erkänner
Utskit att, »så vidt Utsk:t kunnat inhemta, det i motionen väckta förslag synes ega skäl för sig».
— Oaktadt denna lotvaude förklaring, afstyrker Utskit snöpligen all åtgärd å R.
St:rs sida till befrämjande af samma motion.
Hvilka äro väl de af Utsk:t upgifna auline till detta alstyrkande?
De äro af trefaldig art.
Jag önskar att få taga dem, hvar för sig, enfaldeligen i skärskådande.
För det första yttras, att »den af motionären önskade förändring torde lätteligen kunna genom frågans anhängiggörande i administrativ väg tillvägabringas».
— Men att sådant icke måtte så alldeles »lätteligen» stå att vinna, tyckes bäst bevisas af den artigt långa tiderymd, som förflutit, sedan ett dylikt förslag hos 11.
St;r afspisades med enahanda lörespeglade sätt till ernående af önskadt resultat.
Vi se nemi. uti det föreliggande UtskisBetänkit refereradt, huruledes, sedan fråga om bestammande af flere samlingsplatser för Båtsmännen i Blekinge förevarit vid lliksdagen 1840 och 1841, dervid R.
M. afläto underd. skrifvelse i ämnet, hvilken äfven föranledde bestämmandet af en ytterligare mötesplats, väcktes, vid 1847 års Riksdag, en motion, som inne-. 494 Den 30 Mars. fattade, bland annat, äfven hvad nu är föreslaget.
Men sistnämnde Riksdags Ekon.Utsk. var ej lika beredvilligt, eller ock mera lätttroget, än sin närmaste föregångare.
Det yttrade i sitt Betänk.
N:o 33, — ej 34 såsom bär af misstag nu upgifves, — »att då R.
St:r för ej lång tid tillbaka fästat K.
M:s aptnärksamhet på de öfverklagade olägenheterne samt K. M. i följd deraf vidtagit de åtgärder, som funnits lämpliga, och, om någon ytterligare rättelse skulle vara af behotvet påkallad, den enklaste och lättaste utvägen för erhållande deraf syntes vara att hos K.
M. göra underd. anmälan om förhållandet, Utsk:t ej funne skäl att i ani. af motionen tillstyrka någon åtgärd; och biet' detta yttrande af R.
St:r godkändt.
» Nu hafva likväl 13 år förflutit'sedan nämnda tid; och ingenting har hunnit göras för bestämmande af en lämplig »rendezvousplats» åt Ronneby sockens båtsmän!
Det tyckes således som hade den, af Utsk:t föreslagna, »enklaste och lättaste utvägen» ej varit den till målet skyndsammast och säkrast ledande, enär så många är förgått utan ändring af de öfverklagade olägenheterne, i följd af saknad mötesplats.
Derföre torde 18-iO års method, som i detta afs:de visat hugnesammare påföljd, jemväl nu kunnat iakttagas!
För det andra och tredje har Ekon.Utsk:t ansett frågan om Ronneby båtsmäns »rendez-vous-plats» vara »af alltför enskild natur och ringa vigt, att göras till föremål för en R.
St:rs framställning.» — I alside härå, vill jag väl medgifva, att ärendet kan synas vara af en mycket enskild, ja t. o. m. kanske af en, i vissa hänseenden, mycket grannlaga natur; men hvad jag bestämdt förnekar, är att det skulle vara af en alltför ringa vigt och betydenhet för hela den ort, hvarom är frågan.
Tvertom synes den mig vara af mycken betydelse.
Jag vill ej utförligt vidiöra svårigheten för rotehållarne att nödgas sanda sina båtsmän å kärror landvågen, minst 4 och stundom ända till (iV2 rnil fram till Carlskrona, i st. f. att vara hugnade med lättnad i transporten, uti likhet med sina grannsocknar, hvilka, tack vare 1840 års Ekon.Utsk. och Ständer samt K. M., åtnjuta fördelen af lampliga mötesplatser vid kusten, der Kronans fartyg afhemta båtsmännen.
Men jag vill, oberäknadt denna rotehållarnes billiga fördel, åberopa en annan omständighet, på hvilken jag tror bör läggas någon vigt.
Det är den moraliska, pekuniära, sanitära och ur allmänt mensklig synpunkt behjertansvärda fördelen af eti lämplig »rendez vous plats» åt den i fråga vide folkrika ortens båtsmän, vid afskedet, kanske för en lång tid, från sin hembygd, för att, på hafvets osäkra böljor, tillbringa en oviss framtids dagar.
Huru nyttigt, ändamålsenligt och förmånligt vore det icke att, innan de gåfve sig af till sjöss, de på utsatt »rendezvous-plats», väl vald naturligtvis, centralt belägen, i skölet af en leende natur, i himmelens åsyn och i synnerhet under sitt aktade befäls höga upsigt, kunde styrka sitt mod medelst aftaladt återseende af de vänner och vänninnor, hvaraf, såsom man påstår, båtsmän pläga ega ett stort antal; upgöra och utsluta diverse affärsförbindelser; klarera gamla skulder och utreda alla andra förhållanden af vigt för deras förflutna, närvide och framtida bana; taga Den 30 Mars. 49 ft ett ömt farväl af de på stranden qvarvarande och fatta helsosamma beslut, att genom ett manhaftigt och tappert anförande göra sig å fjerran stränder lika huldt omfattade af medmenniskors rättvisa bevågenhet o. s. v.
Dä afskeds scenen sålunda sker på en gång och med en viss högtidlighet, intryckas dess hågkomster desto djupare i de afseglaudes inre, dämpar hemsjukans möjliga utbrott, och utbreda ett fysiskt och moraliskt välbefinnande hos de, från detta »rendez-vous» ut på sjön sig begifvande båtsmannens hela skara.
Sedan jag nu, i sak, haft aran andraga de skäl, som föranleda mig att önska, det denna fråga ej varder jså, som Ekon.Utsktt hemställt, alldeles skjuten å sido, torde jag, jemväl i språkligt, hänseende, få göra en liten invändning mot den af Utsktt begagnade term af »rendez-vous.» I Betänkme af 1840 och 1847 hette det helt enkelt: »samlingsplats.» — Visst kan man säga, att, der båtsmän hafva sin samlingsplats, der hafva de också sina »rendez vous»; men hvarföre detta fransyska ord?
Icke kan roan begära, att (om än med sjelfva saken fullt förtrolige) båtsmän i Blekinge skola förstå betydelsen af ordet »rendez-vous.» Kanske äfven andra än båtsmän staka sig derpå, troende det vara liktydigt med ett annat fransyskt ord: »téte-å-téte», befarande att något sådant här vore åsyftadt.
Men det vore ju ett stort misstag!
Derest icke de af mig nu vördsamt gjorda anmärkningar skulle föranleda förklaringar från Utsk:ts ledamöters sida, som R. o. Ad. finner nöjaktigt besvara hvad af mig yttradt blifvit, torde jag, lika vördsamt, få anhålla om återremiss af detta Betänk.
Hr Virgin,'Ch r. Ad.:
Jag vet ej huruvida jag skall anse Frih.
Cederströms afgifna yttrande såsom persiflnge eller allvar; men hvad sjelfva saken beträffar, får jag äran uplysa att denna fråga helt och hållet hörer till flottans styrelse att bestämma, och då en eller annan förändring i något hänseende är verkligen af behofvet påkallad, lärer den myndighet, som har med denna sak att göra, ej underlåta att göra erforderliga förändringar.
Jag kan således ej annat än yrka bifall till Utsk:ts Betänk.
Förekommen af Hr Virgin, har jag högst litet att tillägga.
Jag kan icke riktigt fatta Frih.
Cederströms yttrande, antingen det afgafs för att gifva Ekon.Utsk:t en lektion i Svenska språket eller om det var för att erhålla förändring i sak.
Hvad sjelfva saken beträffar, har redan blifvit närandt, att den är af helt enskild natur och att den ej bor blifva föremål för R.
Det är lika olämpligt att R.
Stro befatta sig med denna sak, som om R.
Stro i underd. anhöllo att K.
M. täcktes bestämma, hvar ett kompani af Wermlands eller Södermanlands Reg:te skulle hafva sin samlingsplats.
Cederströms qvicka och roliga anförande i öfrigt angår, så får jag nämna att ordet »rendez-vous plats» råkar att vara den från gammalt begagnade och ännu brukliga benämningen inom flottan på den plats, der båtsmännen vid kommenderingar skola samlas.
Deri 31 Mars, Efter härmed slutad öfverläggning samt uptagande af de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till. dels återremiss af före vide Betänk., framstäldes propos. å bifall till detsamma ocdi då dervid svarades många ja jemte ett eller annat nej, förklarades ja hafva varit öfvervägande.
Slutligen föredrogs, men bordlädes ånyo, på flere ledamöters begäran.
Besvärs- oell Ekonomi-Utskits den 28 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 59, i anledn. af väokta motioner om dels revision af, dels särskilda ändringar uti K. Mits Nådiga Instruktion af den 10 November 1855 för Landsböfdjngarne i rikets län samt de vid Länsstyrelserna anstälde tjenstemän. B. o. Ad. åtskiljdes kl. 9 e. m.
In fidem, O Brakel.
Lördagen den 31 Wars 1860- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades 7 prot.utdrag för den 30 dennes.
Anmäldes och lades på bordet nedannämnde, från Utskin inkomna Utlåtanden och Memorial, nemi. från StatsUtskottet:
N:o 84, angide regleringen af utgifterne under BiksStatens Fjerde Hufvudtitel; och N:o 85, angide regleringen af utgifterne under BiksStatens Femte Hufvudtitel; BevillningsUtskottet: N:o 19, dels i anledn. af återremiss å Betänk.
Nio 13, ifråga om den så kallade tolagens utgående på sätt löre sednaste Biksdag varit stadgadt, dels i anledn. af ifrågasatt ändring i de vid samma Riksdag för tolagsersättningens beräknande faststälda grunder; Nio 21, i anledn. af väckta motioner angide skatt för hundar; Sammansatta D en 31 Mars.
Sammansatta Bevilln.- samt Allm.
Ekon.Utskottet: N:0 5, i anledu. af återremiss af Betänk.
N:o 1; N:o 6, i auledn. af återremiss af Betänk.
N:o 2. H.
Exc. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Eörste Direktören vid K. M:ts HofKapell och Spektakler. hos hvilken åtskilliga ledamöter af RiksStånden anmält deras önskan att få bese deri Kongl. Theatern och dess materiel, inbjudit samtlige medlemmar af R.
St. att för sådant ändamål nästk:de Tisdag d. 3 åpril kl. 5 e. m. infinna sig i Theaterhuset, dervid Riksdagsmannapolletterne komme att gälla såsom inträdeskort; och skulle kl. 7 samma qväll s. k. uppvisning af Theaterns elevskolor ega rum, för åskådande hvaraf Riksdagsmännen och deras damer, om de önskade öfvervara denna upvisning, egde att toga plats i Tlieatersalongen, hvarhelst de behagade.
Eöredrogs Konst..Utsk:ts den 21 och 30 dennes bordlagde Memorial N:o 7, ang:de del tillägg till 12 § Reg.Eorm., att Konungen icke må utan R.
Stms samtycke blifva regerande furste af utländsk stat.
Då ett från förra Riksdagen hvilande förslag, lika beskaffadt med detta, vid början af Riksdagen till afgörande företogs, gaf jag tillkänna att jag icke ansåg detsamma kunna i Svenska Grundlagen införas, utan att träda Noriges rätt för nära.
Det betyder föga om nu ifrågavide förslag blir antaget eller hvilande till nästa Riksdag, men om jag då icke skulle vara närvuie, anhåller jag att nu ånyo få till prot. antecknadt att jag, med fästadt afs:de på Norige, anser det icke kunna i Svenska.
Grundlagen införas.
Det är icke mer än några få månader sedan, då den fråga, som r.u är före att beredas, här blef föredragen till slutligt afgörande.
Vid detta tillfälle beslöt R. o. Ad. genom votering och med ganska stor majoritet att antaga förslaget såsom det var redigeradt — detsamma som nu är föremål för öfverläggning.
Jag kan således icke föreställa mig att R. o. Ad. nu, utan att några nya skäl förekommit och ritan att lingon förändring blifvit i förslaget gjord, skulle kunna frångå den tanke, R. o. Ad. då hade.
Jag vågar således vördsamt anhålla att R. o. Ad., för den händelse att något bestämdt förslag till gemens- m tanke, stridande mot förslaget, skulle framställas, matte sådant afslå, på del förslaget må blifva hvilande och R. o. Ad. sålunda komma i tillfälle att nästa Riksdag förnya det beslut, R. o. Ad. vid denua fattat.
Alströmer här framställt en betänklighet, hvilken, så vidt jag kan påminna mig, icke yttrades, då detta förslag förra gången förevar, så ber jag att i minnet, få återkalla ett förhållande af vida iner bestämd art, än det som Friluu H. IV. 3 2 Den 31 Mars. åsyftat, hvilket förekom vid sednaste Riksdag.
En ledamot af R. o. Ad., som vid det tillfället i en annan fråga var af samma tanke som Frilun nu är, väckte då motion att R.
M. med en underd. anhållan, att, sedan ett förslag så och så besknfTadt blifvit hvilande, K.
M. måtte vidtaga de åtgärder, som behöfvas för att i Norige åstadkomma ett förslag i samma syftning.
Jag vill icke säga att detta förslag fordrar en sådan åtgärd, utan endast påpeka att otn Frih.
Alströmer hyser en sådan tveksamhet i ifrågavide lall, så är det icke genom en protest, utan på helt annat sätt, som han skall få densamma undanröjd.
Alstiömer:
Jag har här icke framställt något yr kande, ulan endast hedt att lå till prot. antecknad min mening om förslagets antaglighet.
Den grundlagsförändring, som nu är föreslagen att antagas såsom hvilande, var vid denna Riksdags början hvilande och antogs då, på sätt Gr.
Lagerbjelke erinrat, af lå. o. Ad.
'Jag vill minnas, att rösterna vid besagde tillfälle utlollo med 107 för antagande och endast 41 förnekande, hvilken proportion utvisar stor benägenhet hos Ståndet för denna angelägenhet, och säkert tänker R. o. Ad. likaså i dag.
Utsk:t har nämnt, a't i PresteSt., af hvars diskussion Utsk:t tagit kännedom, hade afslaget grundats endast på den förmodan, att det fall, som förutsattes, icke skulle inträffa, och förändringen således icke vara nödig.
Måhända har Utsk:t icke nog tydligt eller nog fullständigt refererat förhållandet, hvarom jag i sådant fall nu torde få närmare upplysa.
Den diskussion, som i PresteSt. förevar, ådagalade Ståndets förmodan, icke att ju ej Konungen kunde blifva regerande furste af annan stat, men väl att sådant icke skulle kunna ega rum, ulan att representationen blifvit deröfver förut hörd.
Sådan var den förutsättning, som inom PresteSt. uttalades.
DA emellertid förslaget af åtminstone 2:ne
Stånd är antaget såsom hvilande vid denina Riksdag, skulle det sannerligen visa ett alltför stort vacklande i åsigter, om icke R. o.
Ad. vid detta tillfälle jemväl skulle detsamma godkänna, hvarföre, och med hufvudsakligt afs:de å dess enligt min mening välbetänkta innehåll, jag derå yrkar antagande.
Sedan öfverläggningen ansetts fulländad, förklarade H.
Landtm., att, då något bestämdt yrkande i afseende å förevarande Mern. icke blifvit framstäldt, det deri afgifue förslag komme, jemlikt 81 g Reg.Form., att hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
N:o 8, med förslag till ändring i 76 g Riksd.Ordn., angående StatsRådets décharge för dess åtgärder, förklarades nämnde förslag skola hvila till grundlagsenlig behandling vid nästa Riksdag.
Den SS Mars.
Föredrogs ånyo Allin.
Besvärs- oell Ekon.-Utsk:U den i! och 30 dennes bordlagde Betänk.
N:o 44, i anledn. af vackt fråga om femårigt i stället för ständigt Rektorat vid högre fullständiga Elementarläroverk.
Sedan, uppå begäran af Frih. Cederström, Rudolf, de vid nämnde Betänk, fogade reservationer blifvit uppläste, yttrade Frih.
Reservauternes vid detta mål afgilna yttranden hafva synts mig välgrundade.
M. med bifall till R.
Sius vid sednaste
Riksdag gjorda hemställan, så nyligen, sorn den 29 Jan. 1859 stadgat den föreskrift, hvarå man nu önskar ändring, anser jag för min del en i motsatt riktning afgifvande hemställan från R.
St:rs sida skola vittna om en alltför stor rörlighet och föränderlighet i åsigter.
Dessutom tror jag, lika med reservanten Hr Lundholm, att det, i sig sjelft, netnl. för erhållande af utmärkte rektorsämnen, är fördelaktigt, om rektorer innehafva en genom fullmakt tryggad och fast beställning, så att de, under en längre följd af år. måtte i de läroverk, som åt deras upsigt äro anförtrodde, bibehålla enahanda helsosamma åsigter angrde undervisningens handhafvande och den studerande ungdomens rätta omvårdnad.
Utskrt har också nödgats medgifva att det icke vore tjenligt, att, så ganska snart, efter sedan detta ärende blifvit regleradt, besluta begärandet af någon direkt ändring; men Utsk. anser således icke, att den hemställan, som blifvit afgilven, innefattar åsyftandet af en sådan betydande olikhet med det bestående, att dess framställande ju 3klille, om den bifölles, kunna föranleda en rätt väsendtlig ändring i nu gällande, lagstadgade skick.
Om likväl R.
St., på sätt Utsk:t föreslagit, skulle anhålla, att rektor endast må tills vidare tillsättas, och blott, på förordnande, så inträder ju i dessa afseenden ett osäkerhetstillstånd, ett tiilsvidaresystem, som man eljest i allmänhet vill undvika, i st. för det af R.
St. vid sisth Riksdag föreslagna och af K.
M. i nåder meddelade stadgande.
I den omständigheten, att, uti äldre tider, rektoraterna voro ambulatoriska, torde väl icke innefattas något giltigt skäl, att återgå till detta förhållande, enär detsamma visat sig 'mindre ändamålsenligt, och, just i följd deraf, afskaffades.
På grund at hvad jag nu i korthet andragit, anhåller jag att R. o. Ad. måtte alslå Ekon.Utskis nu föredragna Betänkande.