Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan icke påminna mig, gtt man vid någon af de riksdagar, sorn jag bevistat, tillåtit sig att förtrycka ett förslag, på sätt som nu skett med mitt; men jag anser likväl detta förslag icke vara af den vigt, att jag nu vill begära någpn discussion deröfver, H. Ex. Hr Gr. o.
Landtm, yttrade, att då Frih. Boye, Ludv., nu ej yrkat uppläsning af det ifrågavar. anförandet, ansåg H. Ex. saken ej heller nu kunna blifva föremål för någon propos:n, >4 Den i6 Octobcrf. m.
Frill. Rantzou, J o h.
Alb., hade inleinnat ett så lydande anförande:
Jemte det jag får anmärka min reservation emot R. o. Ad:s vägran att erkänna folkets rätt att, utan afseende på stånd, välja representanter, anser jag mig jemväl pligtig att tillkännagifva min åsigt öfver Gr.
Frölichs förslag, hvilket äfven åsyftar en förändring i vårt representationssätt.
Jag bekänner då, att jag i detta afseende delar de betänkligheter emot R. o. Ad:s organisation genom val inora sig, sorn af en utaf både fosterlandet och af mig enskildt högt aktad, beklagligen alltför tidigt bortgången representant, Hr Gr.
Cronhjelm blifvit anfördt, då tvenne gånger förut under denna riksdag en likartad fråga varit föremål för Ståndets pröfning och då blifvit afslagep, — skäl, sorn under de föregående dagarnas debatter här blifvit ytterligare utvecklade af Hrr Cederschjöld och Dalman.
Äfven jag föreställer mig, att en dylik decimation af R, o. Ad. skulle vara skadlig pcb tilläfventyrs borttaga äfven ,dep återhållande kraft, sora någon gång vid för nationalfriheten vigtiga tillfällen visat sig finnas uti R. o. Ad:s större antal, utan att derigenom bereda Folket pller Svenska Adeln någon visshet derom, att de utmärkta insigterna oell den verkliga sjelfstäodigheten finge ett inträde på detta rum.
Jag betviflar åtminstone, att dessa val kunna organiseras så, att det ej går med dem. såsom med alla andra tilt förstärkt Stats- m. fl. Utsk.
Den sjelfskrifna representationsrätten är det enda prerogativ, sorn återstår Svenska Adeln, och ehuru jag med iden jifligasle känsla skulle önska att få öfverlemna äfven detta i Svenska folkets sköte, för att vinna en verklig förbättring, för att föregå de öfriga RiksStm roed ett sannt patriotiskt exempel, tillstår jag likväl, att jag tvekar afsäga mig denna rätt endast för att minska R. o. Ad:s antal och derigenom, efter min tanka, öka Regeringsmagtens redan förut nog stora inflytande på Riddarhuset, — ett inflytande, hvilket aldrig, åtminstone i de stora och vigtjga samhällsfrågorna, kan med samma ofelbara säkerhet utöfvas, då Regeringen icke äger * s'n niagt att utesluta det frisinne, den patriotism, hvars rösf åtminstone någon gång, icke utan verkan, låtit höra sig inom R. o. Ad.
Uti blotta möjligheten, att 1200 personer af alla de glassér och jnleressen, sora tillhöra detjta Stånd, kunna komma upp till riksdagen för att utöfva sin representationsrätt, ligger, efr ter mitt sätt att se, en garanti, den jag ej vill bortskänka, ptan att i stället erhålla en representativ fortp, om hvars företräden jag äp viss; oph denna visshet äger jag ej, i afseende å Gr.
Frölichs förslag och erhåller den aldrig, så framt man ej, mer eller mindre vidsträckt, erkänner Svenska Folkets och ickp blott fyra eljer fern corporationers pått att inom sig välja representanter.
Gr, Frölich har, enligt hvad jag uppfattat, icke velat i Den 16 Octo ber f. m. erkänna denna rätt, och hans förslag syftar således blott att stöpa felaktigheterna i en annan form, sorn val —jag medger det — skulle fortskynda arbetet och gifva ett måhända nu saknadt inflytande åt de parlamentariska lalenterna, men som dock icke en hårsmån närmar oss till det förnämsta målet för en representationsreform, det nemi. att tillfredsställa folkets fordran att icke representeras genom skrän, att skänka Representationen ett stöd i folkets opinion, hvarförutan den fortfarande skalf sakna kraft till progress och reform.
Folket skulle icke tro sig hafva vunnit något uppå denna förändring, och erfarenheten skulle, i min tanka, bekräfta denna tro. R. o. Ad:s concession af sin representanträtt, gjord för folket, skulle mötas af hela Nationens tacksamhet och ovilkorligen snart framtvinga en lika beskaffad uppoffring af Ståndsrepresentationen hos våra Medständer; men den af Gr.
Frölich föreslagna concessionen — ehuru i sitt resultat innefattande en större uppoffring än den, som sker genom erkännande af allmän vali ätt, enär denna sednare femnar en större chance för dugligheten och frisinnet hos R. o. Ad:s ledamöter att inkomma i Representationen, an om sådant skulle bestämmas af dem, som alltid eljest upprätta vallistorna på Riddarhuset — komme troligen icke att mötas af något det minsta folkets deltagande; tvärtom tror jag, att den stora massa af bildade medborgare, som fortfarande stöde utanför de härigenom än mer eompakt sammanslutna fyra RiksSt., med ganska mycken likgiltighet skulle betrakta en slik uppoffring, som dock, enligt hvad jag ofvan sagt, sannolikt blefve för R. o.
Ad:s både anseende, inflytande på fosterlandets angelägenheter och patriotism mera menlig, än någon annan'.
För dessa mina meningar begär jag ett rum i prot., förklarande i öfrigt, att då jag icke tilltrott mig det säkra omdöme i denna fråga, att jag ju möjligen icke misstager mig, och då jag är viss, att ej mindre motionären än hans anhängare uppriktigt åsyfta en nyttig reform, jag anser mig icke hafva bort deltaga uti voteringen för att med min röst kunna bidraga att hindra densamma.
Fortsättningen af pröfningen utaf Constit.Utskrs memor.
N:o 35 uppskjöts till eftermiddagen. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl, 2 e', m, tn fidem1 protocolli, F. O.
Silfverstolpe.- t 16 t)en 16 Ocfobcr e. m.
Thorsdagen den 16 October i834.
Plenum kl, 5 e. rn.
Fortsattes pröfningen af Constit.Utskts meinor.
Sedan alla de anmärkningar, hvilka blifvit gjorda vid Utskts memofr. i allmänhet, nu blifvit hvar efter annan särskildt prdfvade samt K, o.
Ad. ej funnit för godt att godkänna någon af dem såsom Ståndets gemensamma tanka, före tbgos nu punktvis de af Etsk. framställda särskilda förslag till förändringar i åtskilliga § af Riksd.Ordntgen, i3 J 2 morn.
Utsk:s föYslag gödkändes till den behandling, 56 J Reg.F, föreskrifter.
Jag vill ej motsätta mig denna punkts godkännande, emedan jag hoppas, att den dock vid nästa riksdag blir afslagen.
Jag anser det här föreslagna tillagg obehöfligt, enär Undervisningskallet i alla fall
Sf represen teradt i PresteSt. r3 § 3 mom.
Såsom ledamot af Constil.TJtsk. har jag tagit mig friheten vara skiljaktig i denna fråga, och jag har i en betänk, bifogad reservation sökt utveckla, hvarföre icke embetsman bora i och för denna egenskap äga representationsrätt.
Lika obilligt som jag anser det vara, att en embetsman skalle vara Utesluten fräd representationsrätt derföre, att han innehade ett embete, då han i öfrigt vore qvalificerad såsom representant, lika orätt anser jag vara, att han blott i anseende till det embete, lian innehade, skulle blifva en af Nationens representanter.
Jag kan således ej finna någon rättsgrund för Gonstit.Utskts förslag i denna del och vågar hemställa, att Ståndet måtte såsom sin gemensamma tanka förklara, att Ståndet ej anser, att domare och civila embetsman böra hafva representationsrätt i och för denna deras egenskap.
Jemte det jag instämmer i hvad Frih.
Ehrenborgh yttrat, skulle jag dock önska, att R. o. Ad. ville utsträcka sin gemensamma tanke derhän, att icke blott de civila embetsmännen nämnas; ty jag tror, man bor afböja ett nytt försök af Constit.TJtsk. att, i stället för civila, insätta militära erobetsmän i PresteSt.
Jag skulle derföre önska, att man uttryckte den gemensamma tanke, att R. o. Ad. anser ingen embetsman, såsom embetsman, böra äga rättighet att deltaga i Representationen. Frih, De» 16 Oetober «. ». »7 Frih. Boye, Ludv.:
Jag instämmer i allo uti den mening, som Frih. Ehrenborgh yttrat, och då Hr Frih. förklarat, alt han anser embetsman icke berättigade alt såsom embetsman erhålla representationsrätt, skulle jag tro, att just derigenom den scrupel undanfallit, som Gr.
Jag. begär således propus, på Frih.
Jag anhåller vördsamt att tå veta, huru PresteSt. sjelf'beslutat i denna punkt, och att sedermera få fortfara.
Se c r et.:
PresteSt:s prot.-uldr. af d. 9 dennes innehåller, att ”Constit.Utsk:s memor.
!N:o 35 återremitterades med följande anmärkningar, hvilka förklarades vara Ståndets gemensamma tankar vid Riksd.Ordn. § i3:
Ståndet ansåg tillägget i 2 morn.: ordinarie, till annat RiksSt. ej hörande lärare vid elementarverket] m. m. böra utgå, och ogillade 3:dje inom., enligt hvilket vissa domare och civila embetsmål] skulle i PresteSt. inträda.”
Hr vonHartmansdorff:
Ehuru besynnerlig Gr.
Horns anmärkning vid första påseendet kan tyckas vara, är den dock riktig; ty då man blott på grund af deras egenskap att vara embetsman vill införa vissa classer medborgare i PresteSt.
, ser jag icke, hvarföre ej andra embetsman, såsom militärer, skulle få plats i Läroståndet.
Horns anmärkning är således på sitt ställe; men jag skulle önska, att R. o. Ad. ej uttryckte sin mening i så allmänna ordalag, att den kunde synas innefatta ett ogillande deraf, att presterna sjelfva representera.
Jag tillstyrker derföre, att de ordalag må nyttjas, som Frih.
Ehrenborgh föreslagit, nemi. att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke förklarar, att Ståndet ej anser lämpligt, att de af Etsk. föreslagna civila embetsman inträda såsom representanter i PresteSt.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling efter i 56 §.
Reg.F. godkänna Constit.Utsk:s förslag till förändrad redaction af i3 § 3 mom.
Ropades nej. H. Ex. hemställde, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara, att Ståndet ej anser, att domare och civila embetsman böra hafva representationsrätt i och för denna deras egenskap.
Ropades ja. i4 § 6 morn.
Jag anhåller att få veta, huru BorgareSt. beslutat öfver denna punkt.
BorgareSt:s beslut, rör:de Constit.Utsk:s betänk.
N:o 35, är af alldeles samma ordaly 1S H. 3 IS Den i5 October e. m. eleise nied del förslag till gemensam taute, som Or.
Frölich' först framställde för R. o. Ad., samt innehåller intet rörtde deta i lierna eller de särskilda §§ * Etsk:s förslag.
Jag anhåller att få veta, huruvida, denna § blifvit godkänd af Preste- och BondeSttn.
Underteckri.
Pri d d.
S e c re t.:
PresteSt. liar rörtde i4 § 6 mom. fattat det beslut, att orden: ”i måu af deras kronoutskylder, " ansetts böra förändras till: "i mån af deras bevillm för egendom och rörelse.” BondeSt. åter har antagit Constit.Ulskts betänk.
Ar:o 35 till grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Jag anhåller, att R. o. Ad. måtte fatta enahanda beslut som PresteSt.
Jag förenar mig så mycket hellre i den anmärkning, som af PresteSt. blifvit gjord och hvaruti Hr v.
Hartmansdorff instämt, som jag är skyldig tillkännagifva, att de personer, som inom Utsk. yrkade detta förslag, hvaribland jag icke var, misstogo sig, då de antogo kronoutskylderna såsom grunden för de manufacturisters och fabriksidkares census, som skulle erhålla inträde i BorgaréSt.
Detta misstag begicks af ledamöter i PresteSt. och har nu inom detta Stånd i anmärkningsväg blifvit rältadt.
Jag tror rättelsen vara nödvändig, såvida förslaget skall gå i verkställighet.
Erfarenheten torde i alla fall gifva vid handen omöjligheten att sätta detta stadgande i verkställighet, hvilket också varit enda skälet, hvarföre jag deremot opponerat mig i Utsk.
Jag vill dock icke motsätta mig, att R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanke förklarar den anmärkning, som af PresteSt. blifvit gjord.
H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade till grundlagsenlig behandling efter 56 § Reg.F. godkänna Constit.Utsk:s förslag till förändrad redaclion af i4 § 6 mom.
Ropades nej. H. Ex. hemställde derefter, om R. o. Ad. behagade såsom sin gemensamma tanka förklara, att orden: ”i mån af "deras kronoutskylder," borde förändras till: ”i mån af de"ras bevillning för egendom och rörelse.” Ropades ja. r5 S.
Jag anhåller att få veta, hvad Preste- och BondeSt. i anleda, af denna § beslutat, och önskar sedermera få yttra några ord.
PresteStls prot.-utdr., rörtde förevar, memor., upptager endast de§§, hvaremot
Ståndet gjort anmärkningar, och omnämner ej i5 §5 hvarföre PresteSt. måtte hafva] lemnat denna $ utan anmärkning.
Den 16 Öctob er e nv >9 BondeSt. liar godkänt liela betänk.
N:o 35 lill grundlagsenlig behandling vid nästa riksdag.
Uti ett anförande i ett föregående plenum, då fråga var om detta betänk, i dess helhet, yttrade jag, att jag ämnade, då i5 § skulle förekomma, yttra några ord om deri förekommande ämne.
Constit.Utsk. har i sina premisser, såsom grund, hvarför det tillstyrkt i frågavar. förändring i i5 §, yttrat, alt säteri samt rå- oell rörshemmansägare af allmogen till representationsrätt i BondeSt. ledan äro qvalifieerade genom samma yrke och samma sjelfständighet.
Jag kan icke finna, att ordet allmoge antyder en så ingripande egenskap hos representanten, att man ej bort utgå från en annan princip, nemi. att efterse, hvilka personer äro lika qvalifieerade lill representation i BondeSt. som de, hvilka innefattas under benämningen allmoge.
För mig synes, att den restriction, enligt hvilken endast de, som tillhöra allmogen, skola kunna vinna inträde i BondeSt.
, borde försvinna, och alt Utsk. med mera uppmärksamhet bort följa en derom till Utsk. inlemnad motion af en bland R. o. Ad:s ledamöter.
För min del inser jag visserligen svårigheten att vinna bifall å det yrkande, att i5 § måtte återremitteras, med begäran, att deremot af hvarje härads afla hemmansägare måtte, med röstberäkning efter hemmantalet, en bland de röstande utväljas såsom häradets riksdagsfullmägtig till BondeSt.; men jag nödgas dock anhålla derom, emedan det är min fullkomliga öfvertygelse, alt, för att kunna enligt min förut yttrade önskan i framtiden tillvägabringa en ändamålsenlig representationsförändring, det är nödvändigt, att något Stand blir så organiseradt, att det kan uttrycka landels opinion oro behöfvet af en sådan förändring och sättet att bereda densamma.
Jag vågar yttra den öfvertygelse, att för närvar.
RiksSttu icke äro så qvalifieerade, att de kunna framföra uttrycket af den allmänna opinionen 0111 behofvet och rätta sältet att verkställa en representationsförändring; men om man åtminstone kunde erhålla ett
Stånd, som uttryckte den allmänna opinionen i denna fråga, vore sådant redan ett steg framåt, och för att taga delta steg anser jag enda möjligheten vara att i BondeSt. införlifva de personer, som med detta Stånd hafva samma interesse, eller Sveriges öfriga jordägare.
I händelse någon skulle dela min åsigt, anhåller jag om propos, å det yrkande, jag tagit mig friheten framställa.
Jag hade önskat och hoppats, att liågon gemensam tanke inom detta hus skulle blifva uttryckt, som gifvit något slags representationsrätt åt orepre senterade medborgareclasser inom samhället.
Detta har icke skett; men det gifves ännu en väg till detta ändamål.
Man kunde nemi, såsom gemensam tanka uttrycka den mening, att i BondeSt. skulle införlifva! ett visst antal af stånds - 30
Den 16 0 c t ober e. m. personer, som äro jordägande, på samma sätt som förut sbett med bruksägares upptagande i BorgareSl.
Om detta blefve Ståndets gemensamma tanke, skulle åtminstone lill en del kunna vinnas, hvad som måhända i alla fall kommer att taga ut sin rätt på någon annan väg.
Jag har tillåtit mig att i min reservation tillkännagifva, det man gjort de orepresenterade jordägarne en orättvisa, då man gifvit representationsrätt åt manufacturister och fabriksidkare samt civila embetsman, men icke åt den dass, som mest bland alla äger rätt att blifva representerad.
Jag har icke varit af deras tanke, som hyllat den mening, att man borde inflicka något i vår Representation af det'skäl, att jag hoppats, det man skall inse den tvingande nödvändigheten att gå en opinion till mötes, som måhända i detta ögonblick anses orättvis, men hvilken måhända i en framtid kommer alt bevisa, att den icke är det.
Jag förklarar, att det gifves ett medel att åtminstone inom detta hus tillkännagifva, att det ligger en rättvisa i denna opinon hvilket kunde uttryckas derigenom, att R. o. Ad. förklarade för sin gemensamma tanke, att man önskade, att i BondeSt. införlifvades ett så stort antal ståndspersoner af ofrälse jordägare, som man ansåg svarande mot det antal brukspatroner, som vunnit inträde i BorgareSt.
Detta vore visserligen endast ett palliativ; men hela vår Representation är grundad på palliativer, och så länge delta skall fortfara, vore det önskligt, att de åtminstone blefve grundade på rättvisa.
Äfven jag skulle visserligen instämma i Gr. v. Fersens och Frih.
Ehrenborghs anmärkning, om jag icke erinrade mig, huru enhälligt motstånd i Constit.Utsk. röntes af BondeStts ledamöter emot den der väckta motionen, att äfven tjenstemän och personer, sorn varit tjenstemän, skulle kunna blifva ledamöter af BondeSt.
När jag derjemte besinnar, huru länge BondeSt. motstod förslagen om blotta frälsehemmansägares irrförlifvande med Ståndet, tror jag, att man bör vara nöjd, då BondeSt. nu medgifvit äfven säteri- samt rå- och rörs-hemmansägares inträde i Ståndet, och icke, endast af begär att uttala en opinion inom detta hus, äfventyra att väcka missnöjen annorstädes.
Jag önskar, att man måtte gå långsamt till väga och gifva BondeSt. tid på sig att framdeles finna, det äfven de, som varit tjenstemän, utan våda der kunna intagas.
Föröfrigt kan jag ej undertrycka en liten förundran öfver den siste värde talarens yttrade missnöje deröfver, att intet radicalt blifvit gjordt i representationsfrågan, då jag vill minnas, att just han inom Utsk. ville inskränka hela representationsfrågan blott till förenkling af formerna för arbetsmethoden.
Jag vill icke återkomma till den discussion, hvarmed R. o. Ad. 2:ne dygn varit sysselsatt , ■och dervid det blifvit utveckladt, hvilka förslag till Stån - Den 16 October c. m. 31 dets gemensamma tanke lagligen kunna göras; men då nu såväl Gr. v. Fersen som Frih.
Ehrenborgh föreslagit, att R. o. Ad. måtte såsom sin gemensamma tanke uttrycka en opinion, , som afviken från Constit.Utskrs förslag, får jag protestera emot ett dylikt förnyande af hvad sorn vid de föregående öfverläggningarna ägt runi, och anhåller jag, alt, i fall någon gemensam tanke skall uttryckas, den må afse sjelfva redactionen af Utskts förslag, hvilken i annat fall måste hvila till nästa riksdag.
Jag skall ej vidare inlåta mig i den strid om gränsorna för anmärkningsrätten emot Constit.- Utskts förslag, som här så ofta varit föremål för öfverläggning.
Hvar och en torde dock bibehålla sin öfvertygelse, åtminstone förblifver jag vid min.
Måhända är den oriktig; men jag låter mig icke öfvertygas, att den hittills varit det.
Hr Cederschjöld har fullkomligen riktigt anmärkt, att hvarje förslag, sorn åsyftat att på något sätt förändra BondeSt:s organisation, inom BondeSt. väckt det allrastörsta motstånd.
I anleda, af Gr. v. Fersens motion uppkom den förändring, som Utsk. i förevar. § föreslagit, nemi. att från ordet hemmansägare borttaga epitheten krono, kronoskatte, frälse och frälseskatte och gifva representationsrätt åt hvarje hemmansägare af allmogen.
Jag tog mig friheten alt genast i Constit.Utsk. förklara, att detta, efter min öfvertygelse, icke var någon grundlagsförändring, emedan det, som man hegärde, nemi. representationsrätt för säteri- samt rå- och rörs-hemmansägare, redan var de facto bifallet derigenom, att frälsehemmansägare vid innevar. riksdag fått representationsrätt; och såsom bevis derför åberopade jag 2:ne förhållanden: det ena, att i Kronans jordeböcker icke finnes någon särskild column för säteri-samt rå- och rörs-hemman, utan de upptagas under frälsecolumnen, och det andra, att uti det betänk., som 1809 års Constit.Utsk. framlade för R.
St., ansåg man säteri- samt rå- och rörs-hemman innefattas under den frälsta jorden i Riket.
Jag tillhör således deras mening, som ansett den nu föreslagna redactionen ej uttrycka annan mening än den förut antagna §, fastän meningen nu måhända blifvit mera förtydligad.
Föröfrigt, och till bemötande af Hr Cederschjölds framställning, får jag öppet förklara, alt min mening öfver denna fråga i Constit.Utsk. varit den, att gå så långt på reformernas bana, som det stod i min förmåga, men att jag icke 8 dagar varit ledamot af detta Utsk., innan jag såg, att något fortgående på denna bana ej kunde ske.
Jag är skyldig mig sjelf att förklara, det jag tillhör dem, som vilja framgå på reformernas bana, och jag tror, att den återhållande kraften alltför mycket visat sig inom Constit.Utsk. och inom detta hus samt, likasom alla alltför starka motståndskrafter, komma att verka motsatsen af hvad man åsyftat, Jag har i denna sak icke ett ord att tillägga. 22 Den 16 Octobcr c. ra. Gr. von Fersen:
Hr Cederschjöld har i sitt sista anförande smickrat med det hopp, att hvad icke nu kunde göras, i en framtid kunde komma att äga rum, då man hunnit vid en kommande riksdag få säteri- samt rå- oell rörsliemmansägare intagna i BondeSt.
Jag vill icke gå bröstgänges lill väga eller taga för stora steg; men mig synes, att, då man under 2:ne riksdagar utgått från den princip, att det är jorden, som representeras inom BondeSt., något skäl ej finnes, hvarför personer, som äga jord, skola vara från detta Stånd uteslutna.
Likväl tror jag, att om den tidpunkt framdeles kan inträffa, då upplysningen hunnit sprida sig så långt, att man finner, alt det icke är qvalificationen af allmoge, utan jorden, som lemnär rätt till representation i BondeSt., och således äfven personer, hvilka ej tillhöra allmogen , framdeles komma alt erhålla inträde i Ståndet, skall den motionär, sorn i Constit.TJtsk. väckt det förslag, jag tagit mig friheten understödja, blifva belåten; men jag hade trott, alt nu, då BondeSt. godkänt den af Constit.Utsk. föreslagna utvidgningen af representationsrätten i detta Stånd, det icke skulle vara någon omöjlighet att, i händelse R. o. Ad. såsom sin gemensamma tanka förklarade, hvad jag framställt, BondeSt. kunde derpå ingå, synnerligen då man svårligen kan neka, att det behöfves något inom detta Stånd, som vore mera qvalificeradt för representation, än blotta egenskapen af allmoge, och att det således vore bättre, att äfven inom detta Stånd kunde påräknas den upplysning, som inom representativa kamrar bör finnas, än att representanten måhända är tvungen att utom kammaren söka denna upplysning.
Detta har varit mitt skäl, hvarföre jag önskat, att R. o. Ad. skulle förena sig om den gemensamma tanke, som jag i anledn. af i5 § föreslagit.
Cederström har ej velat tillerkänna mig laglig rätt att af Hr Gr. o. Landtm, begära denna propos.
I anledn. deraf får jag i anseende till föregående debatter endast hemställningsvis fråga Hr Frih., huruvida någon gemensam tanke i afseende på en § eller ett förslag, sorn från Constit.- Utsk. inkommit, kan fattas.
Jag kan ej finna annat, än att en gemensam tanke måste vara antingen lika med förslaget, ogilla detta förslag, innehålla ett nytt förslag eller också en förändring deraf.
Om man ogillat förslaget, har Frih.
Cederström protesterat deremot såsom grundlagsvidrigt, och om ett nytt förslag blifvit framstäldt, har han äfven protesterat deremot.
Här föreslås en förändring i TJtsk:s förslag, och äfven detta förklarar Hr Frih. vara grundlagsvidrigt.
Hvad återstår då annat, än att all discussion öfver ett grundlagsförslag vore fullkomligt öfverflödig, och att man borde nöja sig med det förslag, Utsk. lemnat.
Om sådant vore stadgadt i grundlagen, skulle jag i delta stadgande söka ändring och nu icke hafva att yttra något deremot; men så Den 16 October e. m. 33 Jange det står i grundlagen, alt anmärkningar emot Utskts förslag lunna göras och förklaras såsom Ståndets gemensamma tankar, kati jag ej inse, att icke någon af de kategorier, jag nämnt, skall vara afsedd med Reg.Fts 5ö §.
Jag har höft Frih.
Cederström anmäla sig och väntar derföre, att han hehagade lemna mig den upplysning, hvarigenom mitt begrepp i denna fråga kan redas, särdeles då han deltagit i så många riksdagar, att han hunnit förvärfva den practiska kännedomen jemte den theoreliska.
Jag anmälde mig för att lill Frih.
Cederström ställa ungefärligen samma uppmaning, som Gr. v. Fersen nyss gjort; men jag skiljer mig såvida från Gr. v.