Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Enligt min tanke, är denna bansträckning af ganska mycken vigt så väl i och för sig sjelf, som i och för den förening emellan södra och vestra stambanorne, hvilken genom densamma åstadkommes, och är det bestämdt misshushållning att hålla på så länge med ett arbete af en jemförelsevis så ringa omfattning.
Det var ur denna synpunkt sedt, eller i öfvertygelse att det vore nödvändigt att så fort som möjligt fullborda denna del af södra stambanan, som jag i går på eftermiddagen bestred användandet af de 0 millma till fortsättning af den andra delen af denna bana.
För detta ändamåls vinnande, är det blott en sak, som afskräcker oss, nemligen huru penningar skola kunna anskaffas.
Dertill vågar jag påstå finnes flera sätt.
I den K. Propos:n är nemi. föreslaget, att penningar i och för jernvägsarbelenas fortsättning äfven skulle uplånas inom landet.
Denna fråga är ännu ej af Utsk:t pröfvad.
Utsk:t har ansett, som synes af Betänk:t, att 22 milhr är den summa, som för behofven erfordras, och att densamma borde uptagas utomlands.
Om behofven skulle visa sig större, vore det väl i mångas tanke förmånligt att försöka med försäljning af statsobligationer inom landet, och, fastän jag i allmänhet under nuv:de förhållanden ej anser det vara nyttigt, att i någon större skala staten upträder som låntagare inom landet, medgifver jag dock att en så obetydlig summa, som här är i fråga, nemi. 2 milhr, bör kunna uptagas, utan att våra näringar deraf få någon särdeles känning.
Detta är det ena sättet att anskaffa penningar.
För det andra veta vi, att ej mer än 4 mill. ännn äro använda af den till en summa af 6 mill. upgående bankovinsten; således der äfven en tillgång.
400 Den 26 April.
Jag anhåller derföre om Ilr Gr.-ns o. Landtnäs propos. på återremiss af denna punkt, i det syftemål, att Utsk:t måtte tillse att medel anskaffas till det belopp, som erfordras i och för fullbordandet af jernvägsarbetena å södra stambanans nordliga del mellan Falköping och Jönköping.
Hr Nordenfelt, Enar:
Hufvudsakligen instämmande med den siste värde talaren, tager jag mig dock ytterligare friheten fästa upmärksamheten på den verkligen stora vigt, som ligger derpå, att denna nordliga del af södra stambanan, nemi. emellan Jönköping och Falköping, ju förr dess heldre blifver fullbordad.
Man har bestridt vigten häraf på den grund, att Jönköping med sina valtenkommunikationer redan nu vore i tillfälle att sätta sig i förbindelse så väl med Götheborg som med flerfaldiga andra för varuafsättning vigtiga platser.
Detta kan ej förnekas, så vida man håller sig till sommartiden och förhösten, då vattnet ännu ej är tillfruset.
Likväl, hvad varutransporten beträffar, så är densamma särdeles dyr melian Jönköping och Götheborg.
Man skall nemi. först gå till Södesund och sedan skall man passera den delen af Götha kanal, som förenar nyssnämnde insjö med Wenern och som sedermera genom Trollhättan leder till Götheborg.
Det är således för hvarje fartyg, som passerar denna väg, ganska betydliga kanalafgifter att betala på tviinne ställen, och förblir detta ett för varutransporten ganska kännbart förslingssätt..
Hvad åter den personliga trafiken beträffar, är den nästan alldeles icke begagnad derför, att det uptager både längre tid och drygare kostnad att resa sjövägen till Götheborg, än att tillryggalägga denna korta väg öfver landet, hvilket; mycket beqvämt kan göras på 1V2 dag.
Skulle nu denna bana ej bli färdig längre än till sjön Stråken, sä blir säkerligen ej heller denna banbit mycket begagnad, i anseende till det korta afståndet mellan Stråken och staden Falköping.
Och under sådana förhållanden inses ju tydligen, att det vore en stor misshushållning med Statens medel, att nedlägga dem på ett företag, som blott till hälften blir fullbordadt.
Betrakta vi åter andra tider på året, så finna vi, att enär småsjöarne och kanalen tillfrysa ganska tidigt och då således isarne hindra trafiken från Östergöthland och norra Småland, från Wadstena och Grenna, så blir deraf en gifven följd, att hela denna trafik kommer att draga sig till Jönköping, för att medelst den nya banan kunna med lätthet upnå den naturliga exportorten Götheborg.
Enligt mitt förmenande anser jag denna bansträckning vara af särdeles stor vigt och jag skulle beklaga, om ej K.
St:r skulle anse sig kunna under denna statsreglerings-period fullborda det påbörjade arbetet.
Jag instämmer för öfrigt, i afs:de på medels anskaffande, i det af den siste värde talaren framstälda förslag, eller att öfverlemna till StatsUtsk:ts pröfning, om de befintliga tiilgångarne kunna i detta hänseende tillfredsställa b. hofven, eller om, för ändamålets vinnande, det vore nödvändigt att anskaffa medel genom uplåning på inhemskt fondsystem.
Jag anhåller således, i likhet med Frih.
Tersmeden, att denna Den 2® April. m denna 5:te punkten måtte blifva återremitterad, på det att StatsUtsk:t framdeles måtte till R.
St:r inkomma med förslag, huru medel lättast må kunna anskaffas till fullbordande af jernvägsarbetena å södra stambanans nordliga del mellan Falköping och Jönköping, Hr Bildt, Didrik Gillis:
Ehuru väl man icke kan up göra annat än approximativa beräkningar öfver de blifvande trafikinkomsterna på den ifrågav:de södra stambanans nordliga del mellan Falköping och Jönköping, så har jag likväl kommit till det resultatet, att jag i alio äfvere-nsstämmer med dem, som önska, att så fort som möjligt få denna bana fullbordad.
Som på den södra stambanan redan äro nedlagda betydliga kapitaler och som med allt skäl kan förmodas, att
Ständerna komma att besluta att på densamma nedlägga ytterligare stora summor, så synes det mig vara fördelaktigt, att dessa penningar så fort som möjligt måtte blifva afkastliga och att ej arbetstiden måtte allt för länge utsträckas.
Af dessa skäl har jag inom Utsk:t varit af deri öfvertygelsen att medel böra gifvas.
Denna min åsigt, som inom Riksgäldsafdelningen delades af majoriteten, lyckades dock ej inom Ut.sk:t vinna några sympatier.
Oaktadt jag således ej antecknat mig sorn reservant, befann jag mig likvisst i detta afseende inom Utsk:t i minoriteten.
Ehuru jag således både inom Utsk:t och här under diskussionerna alltid förfäktat den åsigt, att denna nordliga del af södra stambanan företrädesvis borde fullbordas, så kan jag dock icke nu, efter det beslut Ridd. o. Åd. i afseende på den 4:de punkten fattat, eller att 6 mill. skola användas i och för fortsättning af arbetena å den södra banans södra del, biträda det förslag, som här af Frih. Tersmeden blifvit framställdt, att, utöfver hvad Utsk:t föreslagit, anslå en summa af 2 mill. till Falköping-Jönköping-banans fullbordande.
Jag anser nemi., att inga medel för närvarande förefinnas till ett sådant ändamåls vinnande.
Man har visserligen häntydt derpå, att man genom ett inhemskt fondsystem skulle kunna erhålla dertill erforderliga medel.
Det är visserligen möjligt, att det kunde lyckas.
Men då R.
St:r beslutade, att, t och för arbetenas fortsättning å Statens jernvägsbyggnader, ett lån på 23 mill. skulle utrikes uptagas, så skedde detta, enligt min upfattning, under den förutsättning, att man derigenom skulle undvika en påtvungen uplåning inom landet, som möjligen kunde förorsaka äfventyrliga rubbningar på den Svenska penningemarknaden och upprifva de sår, som efter den herrskande krisen ännu ej voro läkta.
Detta var orsaken hvarför Ständerna beslöto att lånet utrikes skulle uptagas, och jag frågar, om det vore konseqvent, att nu fatta ett beslut, som skulle stå rakt i strid med denna inom representationen så nyligen uttalade åsigt.
Skulle man nu besluts, att dessa mill. skulle uptagas genom ett inhemskt fondsystem, så skulle RiksgäldsKontoret ovilkorligen vara skyldigt att anskaffa dessa medel, antingen genom en sådan uplåning eller ock upköpa dem till hvad pris som helst, blott med afseende på H. V. 26 402 Den 26 A piff. livar det först kunde tinna dem, men ehuru jag visserligen önskar, att denna bana måtte så fort som möjligt fullbordas, så kan jag dock ej sträcka min önskan så långt, att det måtte ske med hvilka uppoffringar som helst från Statsverkets sida.
Det återstår således att undersöka, om RiksgäldsKontoret skall kunna af sina disponibla tillgångar lemna den erforderliga summan.
StatsUtskit har ännu ej inför 11.
Stil* framlagt någon beräkning om RiksgäldsKontorets tillstånd, men Utskrt har af Fullmäktige erhållit en tabell, innehållande uppgift på sannolika utgifter och inkomster under nästa Statsregleringsperiod.
Hvad inkomsterna beträffar, voro de på siffran bestämda, men utgiftsposterna är det omöjligt att ännu med någon visshet kunna beräkna, då Ständerna ej afgjort mer an 5 hufvudtitlar och de öfriga jemte många andra motioner, hvari äfven anslag äskas, ej ännu utgjort föremål för granskning.
Men man kan dock göra sig en bild öfver, huru hufvudutgifterna skola gestalta sig.
Om allt i K. M:ts Propos. bilalles. så återstår i behållning en disponibel summa af 1,697,000 rdr.
Men med dessa penningar skall man belacka de utgifter, sorn vid denna riksdag komma att göras för jernvägslånen.
Dessa utgifter utgöras årligen af 1,497,000 rdr; återstår således en disponibel summa af omkring 200,000, hvilken på tre år kommer att utgöra 600,000 rdr.
Visserligen är det sannt, att man ej med bestämdhet katt förutsätta att allt hvad K. M. i sin nåd.
Propos. begärt, blifver bifallet, men man kan dock i de flesta fall antaga, att hvad af K. M. begäres, slutligen blifver Ständernas beslut; men man skall dock taga i betraktande det ej obetydliga antal anslag, som dels redan blifvit af Ständerna bifallna, och de som inom kort komma att underställas Ständernas pröfning.
Jag ihfigkommer nu, att från den afdelning inom StatsUtsk:t, som behandlar äreuder rörande allmänna arbeten, kommer t. ex. ett förslag att underställas
Ständernas pröfning om en anslagssummas af 50,000 rdr beviljande för vägars förbättring.
Det är äfven föreslaget åtskilliga andra nya arbeten, såsom förbättring af vägarne i norra delen af landet, och om blott dessa på Riksgäldsafdelningen till bifallande framställda förslag af Ständerna godkännas, så skulle jag tro, att största delen af de disponibla 600,000 rdr kommer att åtgå.
Och under sådana förhållanden synes det för mig ingalunda klart, huru medel skola kunna anskaffas.
Man har föreslagit äfven ett'annat sätt, nemi. att bankovinsten dertill skulle användas.
Hvad densamma vidkommer, så har jag hört talas om andra sätt att begagna den, såsom till understöd för sådane inhemska fabriker, som skulle tillverka jernvägsmateriel, på det man derigenom skulle förekomma den ofantliga import af denna vara, som nu eger rum från England och sorn för nästa Statsregleringsperiod anses uppgå till 8 å 9 mill. rdr.
Dessutom bör ihågkommas, att anslag äro begärda för en del andra företag, som ej kunna helt och hållet åsidosättas.
Här är begärdt understöd till åtskilliga bibanor. K. M. har visserligen i sin Nåd.
Propos. ej ansett sig böra tillstyrka bifall till någon af dessa begärda summors lifgifvande, aldenstund K. M. ansett, att man med de få tillgängliga medel, sorn förefinnas, bör koncentrera sina krafter
Den 25 April. 40:* för att i möjligaste mån fortskynda fullbordandet af de påbegynta stambanorna, men för min del anser jag, att man ej bör förbise dessa bibanor.
Genom att understödja desamma, vinner man kommunikationer för vida bättre pris, jin om man skulle helt och hållet uppoffra allt på stambanorna.
Bibanorna hafva hittills erhållit lån på 4 proc. ranta.
Staten kan således ej förlora mer jin 1 proc.
Från åtskilliga håll inom riket hafva lån blifvit fiskade för anläggande af bibanor.
Här är t. ex. föreslaget en bibana-melian Borås och vestra stambanan, som bevisligen skulle medföra väsendtliga fördelar för provinsen; anslagslån hafva äfven blifvit äskade för åtskilliga bibanor till Köping-Hult-banan, hvilka obestridligen äfven inom distriktet komma att medföra mycken nytta; för att ej tala om de många bibanor i provinsen Skåne och i norra Sverige.
Af dessa skäl anser jag således, att, enär Ridd. o. Ad. besiu tat att ö mill. skola användas för arbetenas fortsättande å södra stambanans södra del, och då således inga disponibla medel för närvarande förefinnas, man ej vid detta tillfälle bör, utöfver hvad Ulsk:t föreslagit, anslå några ytterligare medel till fortsättning af jernviigsarbetena å södra stambanans nordliga del, mellan Falköping och Jönköping, hvarföre jag för min del tillstyrker bifall till Utskits i detta hänseende gjorda framställning.
Oaktadt jag ej kan underkänna en stor del af de skäl, den siste värde talaren, Hr Bildt, anfört, anser jag mig ändock tvungen att instämma i det förslag, som blifvit af Frih.
Tersmeden framstäldt, eller att, utöfver hvad Utsk:t föreslagit, en ytterligare anslagssumma af 2 mill. rdr måtte till Falköping-Jönköping-banans fullbordande beviljas.
Jag anser nemi. att det är en uppenbar misshushållning med Statens medel, att ej fullborda en bandel, som redan är påbörjad, ty derigenom komma de deri nedlagda kapitalerna att fortfarande blifva allt för länge räntelösa.
I strid med hvad här af åtskilliga talare blifvit anfördt, är jag af den öfvertygelsen, att, ehuru vattenkommunikationer från Jönköping både till Vesterhafvets hamnar och till flera andra afsättningspunkter förefinnas, de blifvande jernbanorna komma att äfven under seglationstiden begagnas.
Ty. såsom vi veta, äro våra förnämsta exportartiklar tunga varor.
Om Statens jernbanor ej ställa sina taxor så lågt, att äfven dessa varor kunna lastas å dem till ett pris, som ej mycket öfverstiger sjötransportens, få de åtminstone på flera år föga att transporteia från de inre provinserna, och blir jernvägsstyrelsen derföre nödsakad dertill, hvilket också erfarenheten redan visat.
Då dertill kommer, att fartyg äfven på de inre lärvattnen icke sa sällan förolyckas, hvarföre afsändaren,- medelst en ej obetydlig assurans, måste försäkra sina voror, om ej i dylika bolag, åtmiostone i sin egen bok, så är jag för min del öfvertygad otn att äfven under seglationstiden varuafsändare välja det säkrare, skyndsammare och derigenom billigare sättet att fortskaffa sina varor, hvilket obestridligen sker medelst jernbanorna. r— Som vi veta, är äfven en samtnanbiudningsbana från vestra stambanan i trakten af Hallsberg till Orebro föreslagen, hvarigenom, då 404 De n 26 April. en gång denna såväl sora Falköping-Jönköping-linien blir färdig, trupper och krigsförnödenheter från rikets vestra och södra provinser kunna föras från Jönköping till Orebro och Arboga, samt vidare på Mälaren till Stockholm, således en inre kommunikationsled, som blir aldeles säker och oberoende, äfven om en fiende skulle vara herre i Östersjön, hvilket lätt nog kan inträffa.
Afven ur både politisk och ekonomisk synpunkt tror jag derföre att det vore af stor vigt att denna bandel blefve snart färdig.
De inkast, den siste värde talaren gjorde mot ett inhemskt fondsystem, kan jag i allmänhet icke bestrida.
Jag kan dock ej inse, att skälen i afseende på vådan af ett sådant företag böra gälla lika mycket nu, som då förslaget härom sista gången väcktes.
Först och främst är nemi. den nu ifrågavarande summan betydligt mindre och dessutom hafva konjunkturerna sedan den tiden förbättrats.
Utsigterna för vårt finaneiella tillstånd hafva enligt mitt förmenande börjat ljusna, bankens silfvervaluta har ökats med 4 mill., hopp är att exporten af trävaror skall i år lemna bättre resultater, spannmålen bar stigit i pris, och mycket annat gör, att jag skulle anse det vara ganska lämpligt, att nu göra en början till ett inhemskt fondsystem med den föreslagna summan af 2 mill., som icke borde vara farlig att undandraga den Svenska industrien och som icke blefve svår att få uplånad.
Hvad beträffar det framställda förslaget om bankovinstens användande till detta ändamåls viunande, vågar jag ej, bemöta de anmärkningar, den siste värde talaren häremot framkastat, emedan han af mångårig erfarenhet bör känna förhållandena bättre än jag, men jag skulle tro, att det vore klokast att återremittera punkten till StatsUtsk:t, på det att Utsk:t må pröfva saken en gång till, och afgifva Utlåt, om lämpligaste sättet för medels anskaffande i och för Falköping-Jönköping-banans fullbordande under denna Statsregleringsperiod.
Jag förenar mig således med dem, som yrka återremiss.
Frih, Sprengtporten, Jacob Wilh.:
Jag, för min del, finner de skäl, som af föreg:de talare blifvit anförda för nyttan att unner denna Statsregleringsperiod fullborda den delen af södra stambanan, som är belägen mellan Falköping och Jönköping, så talande, att jag anser mig i allo böra understödja detta förslag.
Jag skulle likväl vilja göra detta eventuelt, alldenstund jag, i likhet med en af Utsk:ts ledamöter, håller för troligt, att några medel för ett sådant ändamåls vinnande ej för närvarande finnes i KiksgäldsKontoret att tillgå.
Derföre om förslaget vunne framgång, skulle jag önska, att It.
St:r lemnade RiksgäldsKontoret rättighet att, i händelse Kontoret funne utväg att uptaga detta lån mot vilkor, som ej öfverstego de, som för andra utom riket kontraherade lån blifvit antagne, för fortsättande af denna bandel upptaga ett lån på 2 mill. rdr.
Jag anhåller att denna anmärkning måtte få åtfölja återremissen till Utsk:t.
Åkerhjelm, Johan Carl:
Som jag, så väl inom Den 26 April. 405 TJtsk:t som under diskussionerna på detta rum, tillhört, den majoritet, som röstat för att de 6 milhna skulle anslås till fortsättning af arbetena å södra stambanans södra del, samt att de återstående medlen borde beviljas till nämnde banas nordliga del, anser jag mig med några ord böra redogöra för de skäl, som ledt mitt beslut.
Sedan R.
St:r beslutat uptagandet af ett utländskt lån på 25 mill. rdr till användande i och för fortsättning af arbetena å statens jern vägsbyggnader, och Utsk:t af denna summa föreslagit, att dels 15,7 96,889 rdr måtte anvisas för fullbordandet af vestra stambanan från Stockholm öfver Katrineholm till Töreboda, dels 1,762,479 för anläggning af en sammaubindningsbana mellan vestra stambanan frän Halsberg till Orebro, utgjorde återstoden en summa af 7,440,632 rdr att ytterligare disponera.
Man skulle nu tillse huru dessa medel på det för Staten fördelaktigaste sättet skulle kunna användas.
Tvenne alternativa förslag gjorde sig gällande inom Utsk:t, det ena, att företrädesvis fortskynda stambanans från Finjasjön fullbordande, det andra att, med åsidosättande deraf, söka åvägabringa en sammaubindningsbana i sin helhet mellan Jönköping och Falköping.
Med afs:de fästadt, på staden Jönköpings fördelaktiga läge, hvarifrån varor af alla slag kunna, linder största delen af året, med undantag af några månader under vintern, sjövägen transporteras till så väl Westerhafvets hamnar, som till så många andra för varuafsättningen fördelaktiga orter, och i betraktande deraf, att den trakt, hvarigenom de trenne milen jernväg, som kunde på södra banan byggas, hela året om vore i saknad af lättare kommunikationsmedel, så väl för person- som varutrafiken, ansåg jag, att det vore klokare och vigtigare både för nämnde provins och för landet i allmänhet, att nedlägga penningarne på byggande af jernvägen i Småland.
Jag förnekar ingalunda vigten och betydelsen af att fullborda Falköping-Jönköping-banan; men, då man tager i betraktande, att, hvad som skulle återstå att färdigbygga af denna bana efter förloppet af den nuvide Statsregleringsperioden, icke skulle erfordra en längre tidrymd än ett år, för att fullbordas, har jag äfven af detta skäl ansett, att vid sådant förhållande de disponibla medlen företrädesvis borde användas i och för fortsättning af den södra stambanans södra del genom Småland.
Ehuruväl jag ingalunda vill bestrida vigten af att äfven Falköping-Jönköping-banan snarligen måtte fullbordas, så tror jag likväl, att det för närv:de blifver svårt att bedöma huruvida Statsverket kan bereda de 2 mill. rdr, sora till detta ändamål ytterligare erlordras, hvarföre jag yrkar bifall till Utsk:ts i den förev:de punkten gjorda framställning, dock med det förebehåll, att, i händelse medel skulle under riksdagens lopp komma att förefinnas, R.
St:r må ega rättighet, om de för godt finna, att desamma till fullbordande af södra stambanans nordliga del meilan Falköping och Jönköping använda.
Jag tillkännagaf redan i går, att min åsigt var, att man redan under denna statsregleringsperiod borde Ren 26 April. söka åstadkomma fullbordandet af bansträckningen mellan Falköping och Jönköping.
Jag anser den vara af stor vigt för att öka trafiken på den vestra banan, ty med den kännedom, jag om densamma eger, behölver den alla möjliga matare, för att i någon man kunna betacka de dryga omkostnader, som för dess uppehållande erfordras.
Det finnes likväl en annan bibana, nemi.
Boråsbanan, sorn i än högre grad skulle biträda till ökande af denna trafik, och jag hoppas att Utsk:t skal! finna utvägar att till densamma lemna understöd.
Skulle sedan några medel återstå, så skulle jag för min del gerna önska, att desamma användas till fullbordande af Falköping-Jönköping-banan.
Jag skulle derföre våga hemställa att. R. o. Ad. ville, med bifallande af denna punkt, anmoda Stats(Jtsk:t, att, derest tillgångarna medgåfve, inkomma med förslag om lämpligaste sättet för medels anskaffande till denna bibanas fullbordande.
Under gårdagens diskussion redogjorde jag till största delen för de skäl, som föranledt K.
M. att i sin Nåd.
St:r göra framställning om en sådan fördelning af återstoden af de för Statens jernvägsarbeten anvisade medel, att, 0,000,000 rdr måtte användas till fortsättning af arbetena å Statens södra stambana från Finjasjön och vidare upåt Småland, samt att 1.440,632 rdr måtte användas till nämnde banas nordliga del mellan Falköping och Jönköping; jag vill således ej nu ytterligare inlåta mig i någon diskussion deröfver, utan har jag endast begärt ordet i afsigt att bemöta en af Frih.
Hamilton framkastad anm., angrde den betydliga trafik, sorn skulle ega rum på den föreslagna bandelen melian Falköping och Jönköping.
Jag kan nemi. icke föreställa mig, att den kan blifva så synnerligen betydlig, som han tyckes förmoda.
Tänka vi oss, att en varutransport skulle, under en tidpunkt af året, då kanalen vore tillfrusen, men Wettern farbar, fortskaffas från någon hamn vid Wetterns nordliga eiler östra sida till Jönköping och vidare på jernväg till Götheborg, huru mycket besvär och omkostnad skulle ej dermed blifva förenadt.
Skulle man ens kunna föreställa sig, att en varuafsändare ville underkasta sig alla de af- och pålastningar af varan, som deraf skulle förorsakas, nemi. att först föra den till någon hamn, för att få varan till Jönköping, och sedan lossa den der, för att åter vid jernvägsslationerna både i Jönköping och Götheborg få förnya samma besvär.
Alla de omkostnader, som ett sådant fortskaffningssält skulle medföra, gifva mig åtminstone anledning förmoda, att de flesta varuafsändare heldre vänta några månader till vattenkommunikationen blir fri, än de utsätta sig för det äfventyrliga och kostbara sätt att fortskaffa sin vara, som jag nyss antydt.
— Hvad beträffar den föreslagna återremissen, tror jag i sjelfva verket man ingenting dermed kan vinna.
Jag grundar min öfvertygelse derpå, att, om man, på sätt en värd talare anfört, jemför enl. K. M:s Nåd.
Statsverkets inkomster celi utgifter, så skall man finna, att, sedan det nu kontraherade jernvägslånet blifvit amorteradt, de återstående tillgångarne blifva ganska obetydliga.
Återstoden skulle kanske kunna belöpa sig till några hundra tusende rdr, men man Den 26 April.
407 skall likväl ihågkomma det ej obetydliga antal enskilda motioner, som blifvit väckta i syftemål att af Statsverket erhålla vissa anslagssummor, hvilka sammanlagda upgå till flera rnilbr, och, oaktadt det är ani. att hoppas, att största delen af dessa motioner blifva afslagna, så är det alltid att förmoda, att så mycket qvarstår, som medtager den lilla obetydliga behållning, rom här är i fråga.