Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om Ridderskapet och Adeln nu, i enlighet med Grefve Frölichs önskan beslutar, att det beviljade förskottet icke får utbetalas, utan emot Bolagets förbindelse, och således, i stället för att vidhålla, upphäfver sitt förra beslut, så inträffar, äfven om Bolaget vore i tillfälle att gifva en förbindelse, det vill säga samladt, likväl den omständighet, att Bolaget icke kan afgifva någon förbindelse, innan det känner terminerne, inom hvilka betalningen bör erläggas, och derom hafva Ständerne ännu icke fattat något beslut.
Jag tror derföre, att uti ett ämne som detta, der af blott missförstånd ifrågavarande tvetydighet uppkommit, bäst vore att meddela StatsUtskottet, det Ridderskapet och Adeln bifaller lyftningen af det^beviljade förskottet emot Directionens qvittence i termer, som innebära förbindelse, att medlen användas enligt beslutet, eller återbetalas, på sätt Rikets Ständer derom framdeles kunna besluta.
Derigenom undveks, att dölja sig under den larf man vill begagna, för att genomdrifva önskningar stridiga mot förut fattade beslut.
Den 4 Ma ji f. m. 3i Hans Excellence Herr Grefve af Wetterstedt, Gustaf: Då Rikets Ständer, vid beviljande af det ifrågaställde förskottet, icke bestämde något formulär, hvarefter förbindelsen borde inrättas, tror jag, att man utan afvikelse, och med förtydligande af förra beslutet, kan, såsom Grefve Posse anmärkt, besluta huru man vill,, och förklara, om man finnér sig nöjd med StatsUlskottets i ämnet afgifne förslag.
Då, enligt livad Grefve von Schwerin behagat upplysa, RiksgäldsContoret haft lika åsigt med StatsUtskottet, anser jag Japropositionen, den äfven jag med min röst tänker att biträda, vara riktig, och Contrapropositionen deremot endast böra innefatta afslag å hvad StatsUtskottet föreslagit.
Ehuru jag för ingen del tror, att jag misstagit mig på rätta förståndet af sisla beslutet, har jag dock fästat uppmärksamhet derpå, att det nu tillhör Ridderskapet och Adeln att besluta öfver af StatsUtskottet begärd förklaring af förra beslutet, hvilket, då det sålunda blir underkastadt förklaring, äfven lika lätt blir underkastadt förändring, hvilket jag äfven tror skall vid voteringens slut blifva händelsen, om jag ej alltför mycket misstager mig.
Jag kan icke frångå, att anse Ständernes sista beslut tydligt och klart deri, att penningarne skulle utbetalas, då Bolagets förbindelse för återbetalningen preste - 32 Den 4 Maji f- rn. ra des.
Dermed kan ganska väl förlikas betydelsen af clet så mycket omtalta ordet - genast, emedan det varit ganska möjligt förmoda, att denna förbindelse redan var färdiggjord på förhand och till
Directionen aflemnad, helst Bolaget vid dess sammankomst i sistlidne October månad redan hade sig lånebehofvet bekant.
Det hade således mycket lätt kunnat inträffa, att
Directionen kunnat prestera Bolagets förbindelse, och då hade ordet genast blifvit användbart, samt penningarne straxt kunnat lyftas.
Nu då det är nödvändigt, att afgifva yttrande till förklaring öfver förra beslutet, finner jag väl, alt, enär en förklaring bör vara tydligare, än det som förklaras skall, mitt förra förslag till Contraproposition var något haltande, och får derföre i stället föreslå, att
Contrapropositionen måtte erhålla följande lydelse: ”Vinner ”Nej; kommer bidraget af 100,000 R:dr B:co ”icke att utlemnas, förrän Bolaget derföre ”afgifvit sin förbindelse, i enlighet med Rikets Ständers beslut.” Medan jag ännu har ordet, anhåller jag om tillstånd att få nämna, det den vändning Friherre Cederström sökt gifva åt saken, då han sagt, att Ständerna förbehållit sig, att framdeles besluta om återbetalningen, icke hör till närvarande fråga, emedan den inskränker sig blott till att bestämma, huruvida medlen skola utbetalas lill rät - Den 4 Maji f. m. 33 rätter man eller icke, och om Directionen är rätter man dertill, eller om man, i enlighet med förra beslutet, skall afvakta Bolagets auctorisation för Directionen.
Detta är, hvad RiksgäldsContorets Fullmägtige begärt upplysning om, och som kan meddelas, utan att förra beslutet på något sätt ändras, och häri kan jag icke upptäcka någon larf, hvarunder man söker att fördölja det rätta.
En värd Ledamot har yttrat, att Rikets Ständer ej fastställt formulär för ifrågavarande förbindelse.
Detta är visserligen sannt, men jag får erindra, att frågan nu är, icke huru förbindejsen skall vara inrättad, utan af hvem den för medlens lyftning skall vara utgifven.
Af dessa skäl får jag äran förnya min anhållan, att Contrapropositionen måtte blifva i enlighet med mitt sednast dertill afgifne förslag.
Jag återkallar med nöje de anmärkningar jag gjort emot RiksgäldsContoret och StatsUtskottet, då jag blifvit upplyst, att intetdera Verket hemställt om antagande af
Directionens presterade ansvarsförbindelse.
Så fattade jag likväl meningen i början, men då jag nu finner, att RiksgäldsContorets Herrar Fullmägtige förklarat, att de af Rikets Ständers dem, i ProtocollsUtdrag från StatsUtskottet, meddeldte beslut ej kunnat fatta, att förskottet borde blott emot den af Direca3 H. 3 34 Den 4 Maji f. m. tionen företedde förbindelse utgifvas, tror jag dem äfven hafva handlat rätt deruti, att de nekat utlemna medlen, och anmält förhållandet i StatsUtskottet.
På den grund, som Friherre Cederström bygger sin tolkning af Ständernas förra beslut om förskottets beviljande, kommer man till det resultat, att Ständerna skulle hafva handlöst bortkastat Statens medel, utan att ens försäkra sig om något lagligt medel att återkräfva sitt lån af den verkligen gäldskyldige; ty Bolaget kan, sedan det fått penningarne i handom, icke tvingas att afgifva någon ansvarsförbindelse för återgäldandet af ett lån, till hvars lyftande det icke sjelf auctoriserat någon.
Jag hemställer, om detta vore ett handlingssätt, som egnade Representanter, hvilka böra beskydda och icke förspilla Statens medel.
Jag förenar mig med Grefve Frölich uti begäran, att den af honom sednast föreslagne Contraproposition måtte antagas.
Det synes mig som discussionen lämpligast delas uti 3:ne frågor, hvilka utgöra dess föremål.
Den första frågan är, huruvida RiksgäldsContorets
Fullmägtige rätteligen förfarit, vid verkställandet af Rikets Ständers beslut om förskottet åt Götha Canal.
Häri är jag af den tanka, att då i beslutet står, det medlen skulle utbetalas genast, men straxt der bredvid äfven vilkoret, nemligen Bolagets för - Den 4 Maji f. m. 35 bindelse för Återbetalningen, så kan vilkoret icke skiljas ifrån tiden, och följaktligen anser jag Fullmägtiges ifrågavarande åtgärd riktig.
Den andra frågan är, huruvida Rikets Ständer i anledning af sedermera inträffade omständigheter vilja mildra deras förra beslut, och tillåta, att penningarne få utgifvas emot Direclionens, i stället för Bolagets, förbindelse.
Jag kan ej se något hinder derföre, och tror, att vi hafva fria bänder, att nu besluta huru vi finna för godt.
Directionen utfästersig, alt anskaffa Bolagets förbindelse, ville jag för min del tillstyrka, att förskottet utlemnades.
3:dje frågan handlar om den i saken framställde Voteringsproposition, och huruvida den är riklig.
Jag skulle tycka, att den afHansExcellence Herr Grefven och LandtMarskalken föreslagne
Japroposition lemnar något tvifvel öfrigt.
RiksgäldsContoret har trodt sig behöfva återställa handlingarne.
Örn nu Ja vinner, så är RiksgäldsContoret återfördt på samma punkt, som då det log sitt förra beslut, och jag hemställer derföre, att denna proposition antages med den jemkning, att om Ja vinner, skall RiksgäldsContoret utlemna förskottet mot Directionens förbindelse, att äfven ansvara för anskaffandet af Bolagets skuldsedel.
Under den 3# 36
Den 4 Maji f. ru. discussion, som föregick sista beslutet angående ifrågavarande förskott, uppstod äfven fråga om vilkoren för återbetalningen, och att dessa borde blifva föremål för serskild öfverläggning; men många påstodo då, att dessa vilkor redan voro discuterade, hvilket äfven Herr RiddarhusSecreteraren i sitt vänskapsfulla yttrande för Canalen uppgaf vara förhållandet.
Närvarande öfverläggning torde dock bäst bevisa, att saken i sjelfva verket icke förhöll sig så, och att beskaffenheten af vilkoren icke hade blifvit föremål för serskild utredning; ty annars hade vi icke nu beliöft öfverlägga om hvilken förbindelse skulle vara gällande, Directionens eller Bolagets.
Emedlertid är ett beslut fattadt, och frågan arnu, att tillse, om detta i bokstafven är så tydligt, att det icke beliöfver någon förklaring.
Ordet genast måste nödvändigt referera sig till någon viss tidpunkt, då detsamma skall sättas i verkställighet.
Säger man, att detsamma har afseende på den tid, då beslutet fattades, det vill säga, att penningarne genast derefter skulle utbetalas, så förfaller beslutet om vilkoren, ty desse, eller deras uppfyllande finge då icke ett Ögonblick uppehålla betalningen.
Sådan tror jag dock icke, att meningen möjligen kan anses hafva varit, utan det måste, enligt min tanka, vara med ordställningen öfverensstämmande, att ordet genast hänföres till den tidpunkt, då vilkoren blifvit uppfyllde; det Den 4 Maji f. m. 37 vill säga, då Bolagets förbindelse till återbetalning är vorden aflemnad; och då eu sådan aflemnas, böra penningarne genast Bolaget tillhandahållas.
Directionen kan icke i delta afseende betraktas annorlunda, än som Bolagets Ombudsmän, och enär en Ombudsman icke i allmänhet utan serskildt uppdrag kan skuldsätta sin hufvudman, lärer väl ej Directionens förbindelse kunna anses medföra någon skyldighet för Bolaget till återbetalning.
Jag finner således beslutet vara klart deri, att Bolagets förbindelse måste presteras, innan penningar kunna erhållas, och anser icke annan förklaring kunna möjligt lemnäs.
Att ett motsatt begrepp härom eger rum, kommer deraf, att kanske mången önskat, det penningarne genast efter beslutets fattande skolat utfalla, men beslutet innehåller motsatsen, och då man ger detsamma en annan tydning, förändras i sjelfva verket beslutet.
Man torde böra vara varsam, uti att vid en och samma Riksdag fatta olika beslut i samma fråga.
Angående den nu föreslagne förskrifningen, så innehåller den väl en skyldighet för Directionen, att anskaffa Bolagets förbindelse, men någon påföljd för uraktlåtenheten deraf finnes icke bestämd.
Om det inträffade, hvilket synes mig mycket troligt, att Bolaget nekade utgifva någon låneförbindelse, vet jag sannerligen icke, hvad påföljden deraf för Directionen skulle blifva.
Delta synes mig vara ett ytterligare skäl, att för - 38 Den 4 Maji f. m. blifva vid det förra beslutet.
Contrapropositionen anser jag ej behöfva vara annan än afslag å StatsUtskotlets förevarande Memorial.
Grefve Horn} Claes Fredtik:
Förekommen uti hvad jag ville säga af Grefve Frölich och Friherre Anckarswärd, förenar jag mig uti anhållan om antagande af den förstnämndes förslag till Contraproposition; och ber att, i anledning af hvad Friherre Boije anfört om rättigheten att kunna mildra det först fattade beslutet, få erindra, att då mildringen skall ske genom borttagande af föreskrifne vilkor, synes den mig förvandlas till en förändring, som jag icke anser behörig; hvadan Friherre Boijes yttrande i denna del torde böra förfalla.
Då Friherre Anckarswärd nu mera återkallat de anmärkningar han gjort emot RiksgäldsContorets
Fullmägtiges behandlingssätt af förevarande fråga, har jag ej behof att tillvägabringa den vederläggning jag eljest ämnat.
Jag vill derföre blott meddela några upplysningar, huru Fullmäktige förfarit med detta ärende.
Då Fullmägtige ernottogo Ständernes beslut, att RiksgäldsContoret skulle till arbetets fortsättning vid Götha Canal genast utbetala 100,000 R:dr, funno de af det ProtocollsUtdrag, hvari detta beslut innefattas, att det skulle ske emot Den 4 Maji f. m. 39
Directionens ansvarighet för medlens användande och Bolagets förbindelse för återbetalningen, om så erfordrades.
Vid. fråga om medlens lyftning bunde
Directionen endast förete sin egen förbindelse, men icke någon af Bolaget, och ej heller skaffa någon sådan förrän vid blifvande Bolagsstämma.
Fullmägtige, som ansågo för sin första pligt att tillse, det Rikets Ständers beslut fullkomligen uppfylldes, kunde, enär Bolagets betalningsförbindelse brast, icke utlemna penningarne, och skulle måhända gjort sig oförtjente af Rikets Ständers förtroende, om de handlat annorlunda.
Emedlertid och då ej heller lick förbises, att Ständerne föreskrifvit, det utbetalningen genast borde ske, och derjemte inträlfade, attStänderne voro på stället församlade, ansågo Fullmägtige sig böra anmäla förhållandet lios deras närmaste Principal, StatsUtskottet, för alt inhämta utlåtande, huru förhållas borde.
Utskottet bar gillat Fullmägtiges förfarande, enär det, i stället att förständiga Fullmägtige om medlens utbetalande, anmält förhållandet till Rikets Ständers egen pröfning.
Beträffande sjelfva saken, så är den ganska klar och delar sig i atlie vilkor, som
Ständerne föreskrifvit för förskottets beviljande.
Det ena är uppfyldt genom företeende af Directionens förbindelse, och det andra kan icke nu fullgöras, förrän Bolaget varit tillsammans.
Ständerne ega derföre nu alt säga, örn dc vilja 4° Den 4 Maji f. m. åtnöja sig med Directionens förbindelse i a:ne månader, till dess
Directionen efter sitt åtagande hinner anskaffa Bolagets skuldsedel.
Efter denna uppställning skapa sig Propositionerne sjelfve.
Boije har i ardra delen af sitt yttrande utvecklat ämnet så väl, att jag dermed förenar mig.
Jag kan ej inse, att Grefve Frölichs Contraproposition är skadlig, utan tror tvertom, att den är antaglig, och anhåller vördsamt att Japropositionen måtte blifva den Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken behagat föreslå; samt Nejpropositionen antingen den af Grefve Frölich uppgifne, eller ock afslag å StatsUtskottets Memorial. Friherre
En hvar måste finna, att uti Ridderskapets och Adelns förra beslut om det begärta förskottet, finnes icke ett enda ord om skuldförbindelsers presterande, hvarken af Bolaget, eller Directionen.
Att Directionen skall qvittera hvad den lyfter, faller af sig sjelf, men att vilja besluta om förbindelses affordrande af Bolaget, vore att helt och hållet förrycka meningen af det föregående beslutet.
En värd Ledamot har omnämnt, att ordet genast hade afseende på tiden, då förbindelserne aflemnades, men då ordet förbindelse i beslutet ej omnämnes, måtte man väl icke kunna tillämpa ordet genast till något, som ej omtalas i hela beslutet.
Alltså måtte i Den 4 Maji f. m. ordet genast tora refereras till liden, då teslutet gafs.
Något vilkor för medlens utlemnande genast är icke föreskrifvit, och mera än CanalDirectionens qvittence derföre fordras icke.
Directionen är ansvarig för medlens användande till artetet, och anskaffandet af Bolagets förbindelse för återbetalningen, om så erfordras, men denna ål erbetalningsskyldighet är ännu icke beslutad, och således måste all fråga om förbindelses anskaffande vara för tidig.
Uti den föreslagna Contrapropositionen kan jag ingalunda instämma.
Derigenom skulle RiksgäldsContorets
Fullmägtige möjligen åter försättas i tillfälle att ingå med förfrågan till StatsUtskottet, och detta till Ständerne.
Sådant är likväl hvarken formligt eller lagligt.
Då pluraliteten beslutat, alt medlen, genast böra utlemnas, måste det ock verkställas.
Jag har derföre ingenting emot StalsUtskoltets förslag, men protesterar emot .Grefve Frölichs project till Contraproposition.
Det är med nöje jag erfarit, att Grefve Frölich funnit riktigheten af min anmärkning emot hans första förslag till Contraproposition.
Vi äro nu öfverens derom, att förklaring af första beslutet erfordras.
Till Herr Grefven och LandtMarskalken får jag hemställa om uteslutande af de sista orden i den af Grefve Frölich föreslagne Gontvapropositionen.
Bifalles icke 1 ■ ' ' 42 Den 4 Maji f. m. detta, nödgas jag begära deras införande äfven i Ja-propositionen.
Då en af Rikets Högste
Domare gifvit oss vänskapliga råd, huru vi skola tolka förra beslutet, vöre det förmätet af mig, att vilja deremot något invända, men jag vågar dock hemställa, om det icke finnes en enklare och rigtigare utväg att tolka beslutets mening, den nemligen att vädja till oss sjelfve, om icke vid beslutets fattande åsyftades medlens utbetalande genast, för att derigenom bereda nytta, och icke genom arne månaders uppskof dermed förspilla tiden, till dess det blir försent, att vänta någon fördel af arbetets påbörjande.
Denna sjelfpröfning bör vägleda oss, och någon annan förklaring af beslutet erfordras icke.
Herr Lefren> Johan Pehr: Sedan Grefve Posse och Friherre Cederström yttrat sig, behöfver jag ej vara vidlyftig, emedan desse Herrar till större delen förekommit mig.
Jag får dock erindra, att frågan delar sig i 2:ne delar, om nemligen medlen skola utbetalas nu genast eller först fram i Julii månad.
Orsaken till hela denna förvillelse är, att StatsUtskottet uti dess till Fullmägtige i RiksgäldsContoret expedierade ProtocollsUtdrag förändrat ett ord emot lydelsen i Sländernes beslut.
Jag anmärkte genast i StatsUtskottet, alt fråga för närvarande endast knnde uppstå om
Directionens qvittence för medlen, men icke destomindre inflöt i Pro - Den 4 Maji f. m.
43 tocollsUtdraget ordet förbindelse, i stället för ordet vilkor, som står i Ständernes beslut.
Jag hemställer tillden höge Domare, hvilken citerades af Grefve Posse, huruvida han, såsom Domare, skulle tilltro sig att tolka ett document, sedan det blifvit till ordalydelsen förändradt, om äfven, såsom här, utan allt uppsåt till förvillelse, annorlunda än det lydde vid beslutets fattande.
Ju längre discussionen fortfar, ju mera invecklad blir den.
Af Friherre Akerhjelms yttrande finner jag det likväl vara klart, att CanalDireclionen icke är af Bolaget berättigad lyfta det beviljade förskottet, eller ens att söka lån för Bolagets räkning.
Måhända kan den anses berättigad, att söka erhålla en gåfva, och denna rättighet har den väl kunnat taga sig sjelf, utan någon slags autorisalion; men då frågan är om, att upptaga lån, måste rättigheten att afgifva förbindelse för den låntagande vara o vilkorligt gifven.
Man har nu talat om en interims-förbindelse af Directionen; men jag hemställer, om Directionen har någon rättighet att afgifva en sådan förbindelse för Bolagets räkning.
Eljest måtte den endast komma att förbinda Directionen, men ej Bolaget.
Om man nu ändlligen vill vinna det älskade ändamålet af prompt utbetalning, må hvar och en taga på sig vådan, att anförtro
Directionen rättigheten att för Bolagets räkning lyfta det 44 Den 4 Maji f. m. beviljade förskottet, mot skyldiglieten, att derföre anskaffa Bolagets betalningsförbindelse, hvilken icke ovilkorligen står i Directionens magt att erhålla.
Jag kan ej qväfva min djupa smärta deröfver, att StatsUtskottet funnit sig behöfva begära förklaring af ett så tydligt beslut, som det ifrågavarande.
Blotta behofvet af en förklaring förutsätter möjligheten af en förändring, och jag kan ej undertrycka min öfvertygelse om vådan af, att genom en ny votering få ett föregående beslut upphäfvit.
Jag har ej något att tillägga, hvad Friherre Åkerhjelm, i afseende å Contrapropositionen, alternativt föreslagit.
Jag är villig, att ändra mitt förslag till Contraproposition derefter, och tror det vara bättre, att, såsom Friherre Åkerhjelm och Herr Stråle föreslagit, ställa Nej-propositionen på enkelt afs/ag till Utskottets Memorial, emedan man clå undviker all vidare förfrågning.
Jag bekla gar, att Götha CanalDirection fästat så liten uppmärksamhet vid hvad Rikets Ständer under sisla Riksdag beslöto, och vågat så anticipera på sina tillgångar, att de ej ens kunnat afvakta Ständernes beslut om nytt bidrag, utan att derå genast vid arbetsårets början behöfva begära få lyfta förskott.
Ständernes beredvillighet, att alltid lemna hvad som begärts, har visserligen varit stor; men CanalDirectionen hade icke bordt förtrösta derpå i evighet.
Sedan Stan - Den 4 Maji f. m. ’ derne nu tagit det beslut, att lemna ett förskott af 100,000 R:dr till Canalarbetels fortsättande, uppstår fråga, om det skall betraktas såsom gåfva eller lån.
Det sednare måtte likväl vara det rätta, enär, fastän ordet bidrag först nämnes i beslutet, deri likväl sedermera stadgas om Bolagets återbetalningsskyldighet, i fall Rikets Ständer sådant fordra.
Mig förefaller det tydligt, att den, som lånar, måste gifva skuldsedel, och icke ett qvitto på penningarne.
Derföre måste äfven Bolagets skuldförbindelse presteras, då penningarne skola lyftas, antingen kortate eller längre tid till förbindelsens anskaffande erfordras.
Jag tror alltså, att Contrapropositionen bör innehålla, att, innan det beslutade bidraget får lyftas, bör presteras så väl
Directionens förbindelse för medlens användande till Canalarbetet, som Bolagets för återbetalningen deraf, i fall Rikets Ständer sådant äska.
Det, i följd af denna åtgärd, uppkommande dröjsmål vore, i min öfvertygelse, en högst förtjent och nödig varning, att bättre beräkna sina tillgångar, och icke alltid blindt förlita sig på Ständernes beredvillighet, att fylla dem i tid och otid.
Aktningen för fattade beslut, och omsorgen att icke rubba dem, är alltid dyrbar; men denna skrupel bör icke gå till sådan förvillelse, att man underlåter lemna afseende å de sedan tillkom - 46 Den 4 Maji f. m. ne omständigheter, hvilka måste påkalla ett omdöme, lämpligt till dem; och då dessa omständigheter påkalla en förklaring af beslutet, är detta derföre lika fritt och tillbörligt.
Så gifvet det synes mig vara, att då Rikets Ständer fästade ett vilkor vid ordet genastj det icke stod i Fullmäktiges skjön, att förbigå detta vilkor, lika gifvet synes det mig, att då det sedermera visat sig, att Directionen, som af Bolaget var berättigad att hos Konungen och Rikets Ständer begära ett ytterligare förskott, likväl i den oförmåga, hvari Bolaget var att kunna förutse, hvilka subdivisioner denna fråga kunde erhålla, icke fått af Bolaget ett uppdrag, hvars behof icke anades, och Bolaget icke kan på 2 månader sammankallas, hvilket åter skulle verka ett uppehåll i arbetet, hvars förekommande just utgjort föremålet för Rikets Ständers beslut; jag likväl står fast vid tendensen af samma beslut, då jag tillstyrker, att Directionen må få lyfta penningarne, emot förbindelse, att genast sammankalla Bolaget och anskaffa dess ansvarighet för medlens återbetalning.
Man har derigenom häfvit den skrupel, huruvida man rubbar sitt förra beslut eller icke: en farhåga , hvilken, besynnerligt nog, blifvit framställd å båda motsatta sidonie.
Friherre Ancltarswärd: Friherre
Boije bar så fullständigt talat för Ja-propositionen, att jag hoppas Herrarnes ursägt, om jag, oaktadt discussionens längd, yttrar nå - Den 4 M a*j i f. m. 47 gra ord från en annan synpunkt.
Som Grefve Frölich, efter hvad mig synes, icke uppfattade det förslag Grefve Posse framställt, uther jag mig få nätuna, att jag anser Grefve Posses anmärkning riktig, och förenar mig om uteslutande i den af Grefve Frölich föreslagne
Nej proposition af uttrycket: "i enlighet med Rikets Ständers beslut.”
Det skulle nemligen kunna för närvarande anses innefatta en oformlighet, enär det i resultatet visar sig, att Rikets Ständers beslut icke varit af den tydlighet, att det af RiksgäldsContorets Fullmägtige och StatsContoret kunnat fullkomligt fattas; hvarföre jag anser Nej-propositionen böra klart och fullständigt uttrycka den ena meningen.
Hvad det vädjande beträffar, som här blifvit framstäldt af Grefve Posse, till Ridderskapets och Adelns medvetande om afsigten med det första beslutet, tar jag mig friheten göra den anmärkning, att om Rikets Ständer vid detta tillfälle, jag medgifver gerna, emot alla föregående bruk och emot hvad som varit vanligt, i anseende till Götha CanalBolags sätt, att förhandla med Rikets Ständer, blifvit behandlade med den öppenhet, att Directionen tillkännagifva sig icke ega någon autorisation från Bolaget, som lemnade
Directionen rätt att afge den begärda förbindelsen, så vädjar äfven jag till Ridderskapets och Adelns öfvertygelse, om icke ett sådant tillkännagivande möjligen hade kunnat föranleda lill ett helt annat be - 48 Den 4 Maji f. m. slut; och dä det icke skäligen kunnat åläggas Rikets Ständer eller något serskildt
Stånd att förese den händelse, att CanalDirectionen icke vore försedd med någon annan autorisation, än att blott affordra Rikets Ständer alla bidrag, utan att kunna aflemna några motsvarande förbindelser, så tror jag, att den af Grefve Frölich i öfrigt föreslagne, af mig förut omförmälde, Nejproposition är den enda, som här bör framställas.