Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Koräenntolpe, ^nösrs, erindrade, att Utstottets Betänkande tycktes gifwa anledning till att reparations-kostnader»? borde bestämmas.
Grefwe kel örner, 6ärsn, ut bad sig fä upplysa, att frägan vm wista Summorutsättande för Kongl. Sköttens underhäll ej wore ett ämne som inginge i det Betänkande, som rdrde HofStaten; men att Stats-Utstottct wistcrljgen wore betänkt uppä, alt för detta behof ansiä nägot wistt, och att det skulle medfölja den öfriga Stats-regleringen.
Sluteligen i anledning af FörmiddagS-Protocollct för den 6 September, erhindrade Herr Karelen stolpe , ^.nöers, att han förenämnde dag gjort rn Motion rörande be UtskottS Ledamöter, som pä längre ZQ4 Den rtz Gepteinbev. längre tid, och utan dertill erhällit tillständ, frän Utskotten warit fränwarande.
Denna Motion hade blifwit lagd pä bordet, och Herr dlloräsnstoips önskade, att den nu till afgörande mätte uptagas.
Herr Grefwen och Landt-Marfkakken trodde ej att wänga Utskotts - Ledamöter wörö bortreste, i hwllkas ställe ej andra blifwit walde.
En och annan Ledamot hade sä wäl hoS Herr Landt-Marskalken, som hos sjelfwa Utskotten anmäldt, att de pä nägra fä^agar ärnade resa bort, och sä» dant ansäg Herr Landt-Marskalken ej behdfwa nägon anmärkning, Herr k^orsisnstolpe, kristers, kn» wände, att ehuru obehagligt det är namngifwa personer, kunde han dock säsom exempel nppgifwa en Ledamot I Banco-Utskottct, Capitaine kkrenkorz, hwil» ken för mera än twä Mänader sedan bortrest, under gifwcn anledning att Återkomma, men troligen af angelägenheter blifwit hindrad att sölja stn afsigt.
— Likasä Häradshöfdingen Lkreniror? i Expeditions - Utskottet ; och trodde Herr Hiorcjen5tol^e att ännu flere kunde uppletas.
Herr Grefwen och Landt-Marskalken förklarade, att om Utskottens Ordförande gäfwe tillkänna, att Ledamöter saknades, skulle genast proposition om tväkjaude af nya i de fränwarandes ställe blifwa gjord.
Friherre ^sarinerketm, I^grs ^U8t^
Oen gjorde anmärkningen funne han billig, om af Ledamöters fränwaro följden wore, att Utskottens arbeten uppehöllcs eller hindrades.
— Intet Utskott - Den 16 September. ZvZ flott lärer wilja Staga sig, att sädant inträffat.
För det närwarande tyckte Friherre lrlannerkieim förhällanbet wara sädant, att förlusten helt och hället wore pä de fränwarande Ledamöternes sida, hwilka mäste nöja sig med de närwarandes Beslut.
Skulle nägot steg tagas till förekommande af möjliga olägenheter genom Utskotts-Lebambters fränwaro, trodde Friherre I^LNncrkeim, att hela Frägan borde fbrwisas till Riddar-- hus - Utflottet för att ihägkommaS wid utarbetningen af en ny Riddarhus-Ordning.
F r i h e r r e 8 r a e l v 0 n lstollstsln, Lorsitr kunde för sin del ej instämma iden wärda Ledamotens» som sist talade, yttrade mening: Utskottens Ledamöter mäkjas af Riddcrskapet och Adeln.
Sedan de emottagit det dem uppdragzie förtroendet, trodde han det ej böra ankomma pä deras eget behag att deltaga i Utskottens arbeten eller ej.
De mäl de behandla, wore Ständens angelägenheter och icke de« ras.
Det wore en möjlighet att sä mänga kunde resa bort, att ärendcrne deraf hindrades.
Herr dl o r cl s l» f t 0 1 p 6 .'^nsterg , Instämde sä mycket häldre i Friherre 8tasls mening, som wid frägan om antalet af AdelnS Ledamöter i Utskotten, detta blifwit förminikadt till hälften emot förr.
Antalet wore fullkomligen dctcrmineradt, och dä wore wäl meningen, att samma antal Ledamöter ständigt mätte finnas i Utskotten.
Herr dlorclensto!- ps wistke till och med att personer funnes, som, ehuru walde till Utstötts-Ledamöter, likwäl aldrig bcwistat Utskottens Sammankomster.
Det wore ej Herr dlorstenxtolpsn mening att anmärka, om en Ledamot warit borta nägra dagar, ja om det ginge ända till twS ä tre weckor, allenast hail ordentligen anmält sin 506
Den 16 September. sin fränwaro; men ett längre uteblifwande och utan tilkännagifwande, ansäg han orikligt.
Herr von lstaussvvoikk, Larl 6ustsk
Alla de tre Ledamöter, som öfwer detta ämne yttrat sig, instämma deri, att en witz ordning dör Utskottens Ledamöter förest, jfwas; men de äro stiljaktige i frägan vin sättet.
Tmännc syna- hafwa önskat att Herr Grcfwen och Landt-Marstalken efter erhällen upgift af UtstottenS Ordförande, skulle behaga gä i författning om completterande af de fränwarandes rum; ben tredje har föreslagit fräganS förwisande till RiddarhusUtskottet, för att ivid Riddarhus-Ordningens sammanfattande observeraS: denna sista utwäg ansäg
Herr kstsussevolst böra föregä, innan Ridderskapct och Adeln till afgörande företoge sjclfwa frägan.
Oest erström, ^sacob, instämde i detta Herr von l^ausvvoists yttrande, men utbad sig fä tillägga, att dä man sä nitiskt söker anmärka origtigheter, ej mä fbrbigäS en, som är wigt,- gare än de redan omtalte, nemligen att Herrar Ctectorerne af tredje Clatzen, walt Ledamöter till Utskott, när af Ellofwa allenast Fyra, och säledeS längt färre än pluraliteten wars tillstädes.
H e r r k a i> 1 m n n, Otto krsstrlc.
Dä saken i ett föregäende klenwn blifwit wäckt och lagd pä bordet, och tankarne syntcS derbfwer wara mycket stiljaktige, hemstälde
Herr käsilmsn, om icke frägan derom kunde upstjutas till justeringen wore stutad, för att dä särskildt öfwcrwägas och afgöras.
Herr Grefwe» och Landt-Marskalk e n, trodde att derbfwer ingen widare ventilation be» hbfdrS, Den 16 September. 507 höfdcs, utan framstälde derföre den proposition, det niättc Utskottens Ordförande upgifwa, när Ledamöters fränwaro gjorde hinder i Utskottens activite, och för öfrigt frägan i allmänhet till Riddarhus Utstottet re. mittcras.
Friherre Elemin x, Liaes, trodde sig böra nämna att om denna utwäg strängt följdes, skul. le det hända ätmindstonc innom Stats - Utskottet, hwarS Ordförande han hade den äran wara, att flere gansta nvttige och arbetsamme Ledamöter som äterförwäntades, skulle förloras.
Herr Grefwen och La n d t-Marska l ken crindrade att frägan anginge allenast sädane bortreste Ledamöter, hwilka en längre tid uteblif. wit, och ej anmält sin bortresa, och tiden när de ärnade äterkomma.
Herr st. o tiri i 6 b, Larl stcestric, yttrade sin önstan, att den af Friherre Osterström gjorde anmärkningen, rörande Elcctorerne, äfwen till RiddarhusUtstottet mätte remitteras.
Ridderstapet och Adeln instämde häruti.
Härefter fortsattes Justeringen, efter HwarS flut Företogs ä nyo den i kienunr den iz Scptem. ber upläste, och pä bordet lagda Banco-Utstottets redogörelse - zo3 Den 16 September. görelse af ben 4 bennet i anledning af Biskopen m. m.
Friherre ^törners hos Prästc-Ständct anförda anmärkningar emot berörde Utstötts Ordförande.
Herr k scb lin, ^joban ^Zolpb: upläste till Protocollct följande: Närwarande ämne som rör Banquen, som rör olagligheter wid betz styrelse, som rörer bfwerträdelser af sörestrjstcr, som rbrcr icke mindre än wälförtjente McdbrdderS obehöriga antastande inför Rikets Ständer, är af för mycken wigt att ät tystnad dfwerlemnas; och jag »pmanas utaf ämnets wigt att begära af Högloft.
Riddrrstapet och Adeln tälamod wid hwad jag nu har äran anföra.
Banco, Utskottets ProtocollsUtdrag har redan mer än öfwerflödigt uplyst fbrhällandct af benna sak; det wore onyttigt att nägot derwid tillägga, det är säledes endast wid fbljderne, wid fortgängen och wid afflutanbct af denna sak, som jag ämnar fästa och uppehälla mig.
Jag är wisst af ben tankan att tagne beslut böra förblifwa bergfäste, men jag kan e) blifwa af den, att ett Rikets Ständers Utstött bör owarsamt taga sädane, som kunde hindra dem, att sedan, som nu stedt, genast beswara och tillredsställa stna Principalers önskningar och fordringar.
Bestnnen sjelfwe wäban af säbane händelser, och de som nu stg förete, och ligga under wära ögon, om de skulle kunna, som jag aldrig förmodar, godkännas eller winna Burskap och framgäng.
Jag ingär ingalunda i pröfning, af deras upsät som isral i denna sak, att hindra det enda som stuteligen stall afgöra hela den upkomne twisten; men jag uphör aldrig att yrka, att alla handlingar i detta ämne böra allmännc göras; och jag smickrar mig med det hopp - Den 16 September. 509 hopp, att Hbglofliga RIbdcrskapet och Adeln ej undcrlä* ter att dertill taga de mäst kraftiga stch.
Det är re dan mer än uplyst, iner än uppenbart, att Rikets StänderS Fullmägtige i Banqnen ej följt instructivner och föreskrifter; att Herrar Revisorer lätit till en stor del af dem, pä sig ircrka igenom en känd Embetsmantiltagsenhet och magtspräk, allt wädcligc, högst owäntade och bekymmersamma, händelser, och dplika framtida försök böra pä det sorgfälligaste och kraftigaste sätt fö, rekommas och förebyggas.
Detta sker, om Hbglofliga Ridderskapct och Adeln skulle för det första yrka Sin och Mcd«StändcrS rätt, att de till Realisationen hörande handlingar, mä med sörsta till tryckning utlemnaS, som uplysa besse händelser, och till utrönande förut huruwida nägot deruti kan finnas som wäscnteligcn rörer DanquenS hemligheter proponeraS rcspcctive Med, Ständer, att lika med sig utwälja missa Ledamöter af hwarje Ständ, som efter aflagd tysthckS-cd, inträda i Banquen och göra sig i ämnet förwissade, och sedan förordna publicitet af dessa handlingar, som Muralitcten i Banco-Utskottet ansedt af ingen wäda att kunna gö, ra.
För det andra att i största manlighet och förtrolighet, inbjuda de rcspcctive Mcd-Ständcn, att samfält fastställa sädane instructioncr för Banco - Fullmägtige, som binda dem tvid answarighct, som bör wara bestämd att ej frängä gifne föreskrifter och BanquenS Författningar l framtiden, för det z:d)e att Ridderskapct och Abeln anse sig wärdigt att förklara, det längt ifrän att skydda det minsta desi Ledamöters afwikelser eller misstag, Riddcrskapet och Adeln anse, att dess nuwarande Herrar Fullmägtige ej hafwa upfyldt all den pligt, Ridderskapct och Adeln af dem i följd af sitt dem kemnade förtroende bordt förwänta.
För det 4-de att Rid. dcrskapet och Adeln deremot godkänner Friherre lacceb Legerström» förhällande, och sine Ledamöters i Danco Utskot - gro
Den 16 September.
Utskottet ädagalagde redeliga afstgtcr, och som aldrig kunna annat än anses högst berömlige och förtjenande RidderffapetS och Adelns fullkomliga aktning och wälwilja.
För det s:ke att Högloft.
Ridderskapet och Adeln öswerlemnar till rcspectivc Med-Ständer, särdeles bet Högwördige Präste-Ständet, att sjelfwc confidercra och bedbmma Biffopen
Doctor törnars förhällande i detta mäl; och att för det 6:le Ridderskapet och Adeln, längt ifrän att kunna tänka, det dylika cnstdiga utfall, icke stödde af sanning, icke af rättwisa, twärtom deremot stridande, kunna blifwa hos de öfrige rcspcctive
Ständen gillade eller skyddade:
Anseende och fbrwäntande för det 7:de Ridderskapet och Adeln af rcspectivc Ständens wälwilja och den Ridderskapet och Adeln altid sökt af dem förtjena ett medwärkande, och ett behandlingssätt i detta granlaga mäl, som är wärdigt Rikets Ständer, och som säkerheten för det dyrbaraste Rikets stöd, dek angelägna Banco-Wcrkcts bibehäklande, kan och bör anses oumgängeligcn nödigt, och det Ridderskapet och Adeln nu och i alla tider, bäde skyddat och framgent will i allt hwad pä deni ankomma kan, understödja och befästa.
Förmodandes Ridderskapet ock
Adeln för det 8!de att sedan Respective Med-Ständen inhämtat hwad Banco-Utffottet sä fullständigt uplyst och ukredt, de skola benägit finna, att RidderffapetS och Adelns yttranden grundat sig pä högsta billighet och rättwisa och att i följd deraf, och som Ridderskapet och Adeln har sig bekant, att denna sak i allmänhet werkat största upmärksamhct, och det allmännas Dom är för Ridderskapet och Adeln och dest Ledamöter altid af högt wärde, sä har Ridderffapet och Adeln bcfiutik, att pä förhand och i hela sin wido läka särskildt trycka hela Banco-Utffottets Protocolls-Utdrag.
Detta mine Herrar är hwad jag i ödmjukhet i delta mäl wägar projectcra, att blifwa Högloft.
Rid bcrffa» - Den 16 September. gir derskapets och Adelns beslut; skulle Högloft.
Ridderska, pct och Adeln det förkasta säsom onyttigt till sitt hela eller till mer eller mindre del, skull det ej blifwa för mig päkostandc, att erkänna min ofullkomlighet, jag är dock bfwertygad, att detta mäl mäste pä nägvt sätt handläggas och afflukas; det har gäkt för wida, och ämnet är för wigtjgt att anses för indifferant, det blir säledeS wäl ej etl fel af min wälmening, att jag söre» slagit hwad jag kunnat uttänka.
Och när Högloft.
Ridderskapct och Adeln fattar annat beslut än hwad jag dristat föreslä, skall jag dä till det utan twifwel dlifwande wida bättre, wara den första som samtycker; mä detta emedlertid i Protocollet wittna om mine tänkesätt, af wördnad för mitt Ständ, af mitt bifall lill de MedbrbderS klokhet och ständaktighct som i Banco, Utskottet emotstädt alla de försök som blifwit gjorda pä sanningens bekostnad.
Mänge hördcs härtill yttra sitt bifall. Grefwc6^11enkor§, polian llenoin§, hade inlemnat följande Oictamcn som uplästcS.
Dä jag fränwarande under Banco - Utskottets öfwerlä^gning i afseende pä den af Herr Biskopen Baron lViÄrners i Högwördige Präste-Ständet, emot mig gjorde anmälan, först wid upläsande af de samma ämne angäende handlingar, erhällit uplysning, att Herr Biskopen ett ytterligare anförande mig rörande i Banco-Utskvttet ingifwit, nbdgaS jag ödmjukeligen anhälla, att innchället deraf fä wcverlägga.
Jag förbi, gär att Herr Biskopen anförcr sig icke hafwa hört, att nägon i Banco-Utskottct begärt votering, hälst det är likgiltigt, om Herr Biskopen hört de! eller icke, dä det uplaste Protocollet uplpjer, att frägan icke annorlunda än genom 512 Den 16 September. genom votering kunde afgöras, sedan jämnlikt Herr Biskopens eget tilkännagifwande propositionen med Ja och Nej bcswaradcs, och i följe deraf flera af Utskottets Ledamöter dä äfwen förcsiogo, hivad dcrwid i ett contra-proposition borde införas; men hwad jag finner anmärknings-wärdt, är, att sedan Herr Biskopen i detta anförande crkändt att jag framsiält ett sädant project till den contra-proposition, som jämlikt rätta förhällandct, han till desi innehall ordagrant »pläger, och till widlyftighets undwikande jag nu icke äter uprepar, har sedermera oförmärkt i anförandet sig insmugit det yttrande, att den sednare delen af samma proposition, säsom i Herr Biskopens tanke, motsägande den förra delen deraf, oförmärkt mätte hafwa ditkommit.
Jag hade icke förmodat, att Herr Biskopen skulle sä uppenbart kunna emotsäga sanna förhällandct och desi egit med Banco-Utskottet instämmande medgifwande af propositionens runehäll, dä han förklarar det oförmärkt torde hafwa influtit, som han förut sjelf sagt hade blifwit säsom project till voterings-proposition ordcnkeligen framstäldt, och obehörigheten af detta föregifwande, stprkcs ytterligare deraf, att Contra - propositionen, med undantag af ben förmodade oförmärkt införde slutmening, wore alldeles cvahanda som den motsatte voterings - propositionen , och säledcS alldeles bfwcrcnsstämmande med Herr Biskopens egen önskan; hwaraf följer, det i fräga warande tillägg nödwändigt fordrades, för att gifwa den sednare propositionen behörig egenskap af Contraproposition , och Herr Biskopen anledning, att i grund af samma beskaffenhet deremot protestera.
— Origtighcten af detta sällsamma föregifwande ligger säledes i öppen dag, men till förekommande af misstag i omdömmct öfwer i frägawarande omständighet, har jag dock anscdt mig icke böra underläts att sammanbinda - Den 16 September.
ZlZ kinda förenämd?
anmärkning/ med de flere jag t anledning af Herr Biskopens i dest första skrift andragne felaktiga upgiftcr, förut anfördt, till wcderbörlig gransk» ning och bedömmande.
Hwad fluteligen angär Herr Biskopens yttrande, att den sednare delen af Votering^» proposition emoksäger den förra delen deraf, sä är NU benna fräga fdremätet för Riksens Ständers uplysta granskning.
Att denna proposition icke rubbar ett förut fatkadt beslut, förmodar jag wara fullkomligen uplyst, och jag gör mig försäkrad, att Ridderskapet och Adeln hwars rätt säsom Riksständ, genom rcalisatioNL-förän» bringen, blifwit i synnerhet för nära trädd, icke lärer Niedgifwa att genom origtige upgifker, fränkännas ett Laglig rätt till en omständlig kännedom, af hwad till benna märkliga händelse föranledt och hwad dermed gemenskap äger. kl. (ijllenborZ - Herr von Lcbnlsenbeim, Davil; Det 1 fräga warande mälet synes wara ganska enkelt, och ej fordra en mängordig öfwerläggning.
Det ivid» lyftiga Protocollslltdraget ifrän Höglofl.
Banco-Utskottet innehöll föga annat än ett upkommen twist, huru» wida BanqUens hemligheter kunde mcdgifwa en omstäns delig underrättelse till Riksens Ständers klena, om werkställighcten af RikSgälds-Sedlarnes realisation; mett deruti saknades ett förwäntadt yttrande, huruwida dek litt Friherre sscob Lesterkröttm remitterade dictamen Upgifna förhällande
Med fänninge» wärkeligen öfwer» enSstämde:
Jnga financiella Banco - hemligheter äro k nämnde diktamen äskade, och sädane haswa icke hellek till ziffertalct, kunnat till för detta Konungen yppa-, och mäste sä mycket mindre hinder i wägen wara, att Tredje Band.
N:c> 66, 67. fdk 514 Den 16 September. för Riksens Högloft.
Ständer upgifwa be skriflwäxlitt» gar och bfwerenskommclser som emellan den wcrkstäl» lande magken och Banco-Fullmägtige om realisationen fbrewarik.
Med Herr Grefwe Xxel hamilton, som först wäckt denna realisations-fräga, hade en hivar al» draförst wid Riksdagens början förwäntat underrättelse vm de skäl, som mbjeligen kunnat föranleda till för» ändringen af ett ifrän alla Predikstolar kungjort Riksdags-bcflut om rcalisationssättct; och att c) till
Riksmötets flut upskjutas skulle med ben allmänna Bancoberättclsen.
Utredandet af en sädan högmälssak, som medfört s-:dcls förhöjning af all utkräsd Bcwillning utöfwer det belopp som Riksens Ständer sig sjclfwe äta, git.
Jag kan icke finna, att Högloft.
Riddcrffapct och Adeln för denna gängen bör ingä i merita carila, utan att nu blott af Banco-Utskottct begärcs en snar och särskild berättelse om Realisations-bcflutct, med tillagt gillande af Ordförandes och öfriga Ledamöters af Ridderskapet och Adelns förhällande wid detta uti Banco-Utffottet förewarande ärende.
Herr dstorZen8toIpe, kristers:
Med full anledning att gilla hwad af Herr keciflin blifwit pttrat, fär jag den äran tilkännagifwa, att jag med honom fullkomligen instämmer, och derjemte hemställa, om c) särskildt mätte trpckas hela Danco-Utskottets afgifne redogörelse i detta ämne, sä wäl som ben delen af denna dags Protocoll, som kommer att innefatta Ridberskapcts och Adelns ventilation och beslut dcröfwcr.
Grefwe volina, ^uZust, conformcrabe flg med Herr Ifloräsnstolpe.
Herr Ilire, Albreckt, uppläste till Protokollet följande:
Som en del af Herr keciflin8 nu upplä, Den 16 September. 515 upplästa Oictamen synes innefatta ett Zmdömc öfwer Banro-Fullmägtigcs Ztgärd ivid Realisations-frägan , hwilkct Högloft.
Riddcrffapet och Adeln ej, utan fullständig kännedom om saken, i förhand lärer wilja afgffwa eller antaga, sär jag ä Fullmägtiges wäanar förbebäl, la, att delta ämne ej förr mätte företagas, än F mco» Fullmägtige ägt tillfälle att widtaga de steg, till äda, galäggandc af rätta beskaffenheten af deras förhällande, som de äro Riksens Högloft.
Ständer och stg siclfwe skyldige.
Grefwe lVI 5 r r> e r , /^stolpki (storan:
Ock är wiftcrligen ett grannlaga och ömtäligt amne det fbrewarande, icke genom swärjghcten att utreda det, men igenom det inflytande det kunde haswa pä Riddcrffapcts och Adelns förhållande till ett aunar Stend.
Det deltagande, hwarmed Riddcrffapet och Adel- utaf de meddelade ProtocollS-Utdragen inhämtat sine Leda, mötcrs i Banco-Utskottet förhållande och bemödanden, är billigt och naturligt.
Det ar ocksä längt ifrän min tanka att säga nägot, som kunde störa denna rättwisa känsla.
Jag torde likwäl fä anmärka, att Hägar!
, egcntcligcn inskränkt, till bcdömmandet af ett, i anledning af Riddcrskapets och Adelns remiss i Banco» Utskottet uppkommit, mihförständ, nu bör stadna tvid detta ämne.
När Riddcrffapet och Adcln, öfwcrtygad om riktigheten af sina Ledamöters förhällande ! närwarande Dancv-Ulskott, förklarat dem filt högtidliga gillande och bifall, äterstär för pöglofliga Riddcrskapet och Adcln att iagttaga den warsamhct, som fordras, i anseende till ett annat Ständs Ledamöter.
I detta afseende torde man böra inskränka sig atk förklara, det Högloft.
Riddcrffapet och Adeln, de upplysningar af de meddelte Protocoller blir it inhämtade , ansett den af Herr Grefwe L^iienbur^ ib - st igne Z16
Den 16 September. singne proposition pä intkt wis stridande emot BancoUtskottets beslut, och att följaktcligen Utskottet borde dcröfwer votera, och stutcligcn meddela Riksens Ständer sitt yttrande i hufwudsakcn.
Pä detta sätt skulle sag tro Riddcrskapct och Adela finna ulwäg att undgä, att stbta nägot ständ, och B nco-Ulskottet uti detta Högloft.
Riddcrffapcts och Adelns yttrande finna tillräcklig anledning att meddela dc upplysningar öfwer Fullmägtigcs fdrhällande och Realisationens gäng, som Ridderskapct och Adeln har wäntat och har rätt att fordra.
Herr Lilvcrstolpe, Gustak ^brgbsm.
I hwad jag tänkt anföra, rörande detta ämne, äp jag redan i flera afsecndcn förekommen af Herr Idre och Grefwe öelörner, med hwilka jag säledcs fär sörena mig i det mästa Jag atthällcr dock, att säsom Ledamot i Banco - Ulskotlct, fä dels lemna Hägra upplysningar om hufwudsakcn, dels förklara hwar. före B mco-Ulskottct ej, säsom en och annan Ledamot här tycktS önska, yttrat sig rörande de begärda handlingarnas publicitet.
Sedan Riksens Sländer, i anledning af Herr Biskopen Friherre törners hos Prestc-Ständct anförde klagowäl, af Banco-Utskottet infordrat upplysning om sakens sörhällandctrodde sig Banco-Utskottet derom ej kunna foga nägon kraftigare anstalt, än när det till Sländerne öfwcrlcmnade alla saken rörande Protocoll och Handlingar, löfwerläggnings-ämnet här synes mig nu wara, att sedan Ridderskapct och Adeln af dessa handlingar inhämtat förloppet innom Banco-Utskottet, Riddcrskapct och Adeltt Mätte förklara, huruwida Ulskottcls, och i synnerhet dess Ordförandes uppförande, bör gillas eller ogillas.
Först ester en sädan förklaring kommer BancoUtssottkt i tillfälle att fiulcligcn yttra sig öfwer det till Den 16 September. 517 kill Utskottet remitterade Friherre Lest^rströms Memorial.
All förutgäcnde pröfning af Herrar BancoFullmägtigcs uppförande synes mig förtidig, men kommer aldeles i sin ordning, i fall Banco-Utskottek skulle till Riksens Ständer förklara, att ingen ting hindrar ett fullständigt meddelande af de begärde BancoFlillmägtiges och Ncvisorerncs handlingar.
Oä min bfwcrtpgelsc är sädan, och dä jag gör mig hopp, alf äswcn Banco-lstskottct, när det fär skrida till sakens afgörande cj lärer finna nägot hinder för publiciteten i detta afseende, anhällcr jag, att Herr Pacistm8 anmärkningar och förslag, rörande pröfning af Fullmäg» tiges förhällande mätte fä hwila pä bordet, till dess Banco-Unkottct inkommit med sitt swar, rörande Friherre Lefi^rmröms Memorial.
— Men detta beror af det beslut Riksens Ständer behaga fatta, rörande.dek obehagliga misssö: ständ, som wid voteringens anställande innom Utskotttt yppades.
Att frägan derom, titan att med nägon annan bisak förblandas, nu mätte afgöras, är hwad jag widare för anhälla om.
Jag och flera af Utskottets Ledamöter hade wisst önskat, ak Riksens Ständer längt för detta erhällit fullständiga upplysningar om Realisationens werkställighet, med alk hwad dermed stär i gemenskap; men efter den wändtling sakerna innom Utskottet tagit , kan Utskottet der, till ej taga något steg, innan det, genom ben skedda protesten, i wägen lagda hindret, blifwer häfwet.
DL jag flutcligcn tpkt mig finna, att Riddcrffapcts och Adelns tanka i den »u förcwarandc frägan, ej är twctydig, wägar jag sälcdes af Herr Grefwcn och LandtMarskalken anhälla om en sädan proposition, att Riddcrffapet och Adeln mätte godkänna sina Ledamöters k B ncv-Utskottet uppförande, och ailtoriscra Utskottet, att utan hinder af den gjorda protesten votera öfwer den framställda propositionen, samt med ett tillffreds - Zl3 Den 16 September. ställande swar rörande hufwudsakcn till Riksens Stän» der inkomma.