Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Är realisationen sådan Herr Cederschjöld tror den vara och velat öfvertyga mig om, nemligen baserad på rigtiga grunder, så är ingen fara; då skall ingen strypning äga rum; brister den åter i grunder, då måste man förutsätta så många brister, att denna ingen ting betyder.
I anledning af den siste värde talarens yttrande, får jag gifva tillkänna, att då jag talade för realisationen, hvilade dess plan ännu på en säker grund; men genom de motioner, som sedermera dels af enskilta, dels af Utskottet blifvit gjorde, att sätta nya myntrepresentativer i omlopp, derigenom, säger jag, hafva minor blifvit anlagde under realisations-byggnaden, för hvilka minors verkan jag fasar.
Jag börjar nästan ångra, att jag x815 väckte fråga om realisation och allt sedan sökt pådrifva den.
Ty komma nj^a myntrepresentativer att utgifvas med gångbarhet i bandel och vandel lika med de nuvarande Bancosedlarne, så skola de snart uttränga dessa senare ur rörelsen, och göra Bankens fond otillräcklig för vexlingen.
Yi minnas, huru Riksgäldssedlarne utträng - 58 Den 2 December e. ra. de Bancosedlarne.
Följden skall likaledes här blifva, att de nuvarande Baneosedlarne blifva mera umbärliga i allmänna rörelsen, och presenteras till vexling i Bancoluckan.
Och hvad säkerhet äger man då för realisationens bestånd? ‘Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att, efter hvad Hans Excellence fattat, hade under discussionen begäran blifvit framställd om tvänne propositioner, nemligen dels att, i händelse Bankens säkerhet efter realisationens börjau skulle sådant fordra, BancoFullmägtige må berättigas inställa den ifrågavarande nya Lånerörelsen; och dels att någon viss proportion måtte bestämmas emellan beloppet af de lån, som skola upptagas mot Obligationer, och dem, som skola upptagas på Afskrifnings-räkning.
Hvad den första frågan beträffade, så, ehuru det visserligen ankom på Ridderskapet och Adeln att nu afgöra densamma, likväl och då i slutet af Utskottets Utlåtande en hemställan i detta afseende förekom, ansåg Hans Excellence för dess del lämpligare att uppskjuta denna fråga, intilldess Utskottets förslag i öfrigt blifvit pröfvade, helst Hans Excellence vore öfvertygad, att i händelse Ridderskapet och Adeln hyste det förtroende för BancoFullmägtige, att Ståndet ville nu i deras händer öfverlemna berörde rättighet, Ståndet skulle äga ännu större Den 2 December e. m. 59 skäl till elt sådant förtroende, om frågan kom att afgoras, sedan Utskottets förslag i deras helhet förut blifvit pröfvade.
Med fullt förtroende till den majoritet, som redan förklarat sig genom Friherre Boye beredvillig, att gifva BancoStyrelsen den ifrågavarande rättigheten, vill jag icke yrka proposition nu, men ber att få förklara, att när förslaget derom förekommer, helt såsom Utskottet framställt det, det vill säga så, att det kan användas både före och efter utvexlingen, jag ej skall underlåta att tala derföre, ty det är högst vigtigt, att Fullmägtige äga denna rätt före vexlingen; hvaremot det är vida mindre vigtigt efteråt, emedan utvexlingen sjelf då jemnar förhållanderne.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, huruvida, enär frågan om BancoFullmägtiges rättighet alt, efter förekommande omständigheter, inställa den nya lånerörelsen, utgjorde föremål för en af BancoUtskottets framställningar, Ridderskapet och Adeln fann för godt bifalla, att denna frågas afgörande finge uppskjutas, för att, sedan Utskottets förslag i öfrigt blifvit pröfvade, företagas i den ordning Utskottets i samma ämne gjorde hemställan förekommer.
Ropades Ja, Herr Cederschjöld:
Jag skulle önska, 6o De i) 2 December e. m. att Herr Grefven och LandtMarskalken täcktes inhemta Ståndets mening, om vi ej först böra afgöra, huruvida Obligationerne skola ställas å vista, eller på uppsägning.
Herr Lef, 'én:
Det anstår vissei l igen icke mig, att envisas; men jag blott hemställer med Herr Rosenblad, att proposition må meddelas å Utlåtandets tillstyrkande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att hvad angick den andra frågan, hvarå proposition blifvit begärd, nemligen bestämmandet af någon viss proportion emellan lånbeloppet emot Obligationer och på afskrifnings-räkning, i hvilket afseende blifvit yrkadt, dels alt två tredjedelar af totalsumman borde upptagas mot Obligationer, och en tredjedel på afskrifnings-räkning, samt dels att halfva beloppet borde upptagas på hvardera sättet; så, ehuru det visserligen ankom på Ridderskapet och Adeln, att nu afgöra denna fråga, ansåg Hans Excellence likväl för sin del lämpligare, att berörde proportion bestämdes först efter det, i nästkommande moment af Utskottets förslag, sjelfva upplånings-summans totalbelopp blifvit gifvit, helst det torde innebära ett ovanligt och besynnerligt förhållande, att proportionen på förhand bestämdes emellan summor, hvilka ännu icke till deras totalbelopp voro gifue.
Hans Excellence hem - Den a December e. m.
Gi stallile alltså, att proportionen mellan lånbeloppet mot
Obligationer och det uppå afskrifnings-räkning måtte bestämmas, sedan i nästföljande moment totalbeloppet af upplåningssumman blifvit afgjordt.
Ropades Ja. Hans Excellence yttrade vidare, att, då för slutliga afgörandet af första momentet annu återstod att bestämma räntan och uppsägningstiden, ansåg Hans Excellence, att beslut i dessa ämnen nu borde fattas.
Jag begär borttagandet af ordet högst, men skall icke motsätta mig 4 procents ränta, då uppsägningen varder ställd på lång tid.
Då Herr Rosenblads rättighet är, att få Utskottets tillstyrkande till Ja-proposition med den modification han föreslagit, anhåller jag, att Contra-propositionen mätte blifva Herr Hjertås förslag, att Fullmägtige bemyndigas upptaga lån mot 2 procents ränta å vista eller med en månads uppsägning; och mot 4 procents ränta på 6 månaders uppsägning.
Jag anser det icke vara bra, att ovilkorligen säga, att lånen skola vara å vista; utan att det är bättre öfverlemna detta åt BaneoStyrelsens bedömande.
Tham har framställt begäran om proposition enligt den 6a Den 2 December e. ni. menius; jag i förra plenum yttrade; men jag anhåller, att vid räntan till 4 procent må sättas ordet högst.
Om man stadgar, att BancoStyrelsen har rättighet, att upptaga lån för 2 procent, mot skyldighet att betala vid anfordran, eller efter högst en månad, och för högst 4 procent på 6 månaders uppsägning; så anser jag stadgandet vara rättadt efter Bankens säkerhet och det sätt, som är möjligt och behöfligt för allmänna rörelsen.
Jag anhåller således om proposition å denna ändring.
För min del kan jag ej instämma deruti, att
BancoFnllmägtige må upptaga lån för högre ränta än 2 procent.
Jag skall gå så långt, att antaga att de skola betalas å vista, eller efter eu månads uppsägning, men fyrra månader eller en längre tid skulle göra en rubbning uti alla Landsorter, emedan uppsägning skulle inträffa vid insättningen i Banken i afvaktan på kommande Ständers beslut.
Jag bestrider således denna anstalt, såsom bögst skadlig, och begär votering i första rummet derom, att räntan blott skall bestämmas till 2 procent.
Då nu fråga är, att Obligationerna skola ställas både å vista och på en månads uppsägning, får jag tillstyrka, alt å vista må gälla blott på Afskrifnings-räkningen, och att alla Obliga® Den a December e. m. 63 tioner blifva på en månads uppsägning, på det myntrepresentativen ej må onödigt förökas; ty ställde å vista skola Obligationer blott vara ett löpande mynt, och i delta afseende hafva samma verkan på myntvärdet, som en utsläppning af vanliga Bancosedlar.
Jag anhåller derföre om den proposition, att Afskrifnings-räkningen må blifva å vista, och Obligationerne på en månads uppsägning.
Friherre af Nordin ^ Carl Johan:
Jag förenar mig i Herr Cederschjölds åsigt, att göra skillnad i räntan emellan Obligationerne och Afskrifnings-räkningen.
Afskrifnings-räkning ej bör äga rum utan å vista och med låg ränta; men Obligationerna deremot bära något högre ränta, men hafva någon bestämd uppsägningstid, och i sådant afseende föreslår jag minst 2 månaders uppsägningstid och högst 3 procents ränta.
Afskrifnings-räkningen deremot bör vara, som sagt är, å vista.
Jag anhåller alt detta måtte blifva contra-propositionen.
För att mera afse utgången än tillfråga egna åsigter, skall jag förena mig med Herr Cederschjöld och Friherre af Nordin, uti den jemkning af Japropositionen, att Obligationerna må ställas på minst 2 månaders uppsägning, men Afskrifnings-räkningen blifva å vista.
Jag skall dessutom ärligt på förband gifva till - 64 Den i December e. in. känna, atl jag tänker föreslå, att på Afskrifnings-räkningen ej må insättas några Statens medel, tj dessa skulle då upptaga liela summan, och Bankens rörelse i detta' afseende ställas på nya sedlar, hvilket är högst vådligt.
Jag förenar inig med Herr Cederschjöld i anhållan om framställning af hans proposition.
Om en sådan mening skulle vinna bifall, som nu blifvit framstäld, att nemligen Afskrifnings-räkningen borde ställas på låg ränta, och Obligationerne på högre ränta, så måste Obligationer på uppsägning fordra en högre ränta än 3 procent, på det Obligations-räkningen må få något med.
Jag anser det ej möjligt, alt inom vårt land få penningar för 3 procent på 2 månaders uppsägning; ett sådant stadgande skulle blott tjena till att upphäfva hela inrättningen, ty allt hvad man kunde erhålla vore på sin höjd några tusende Riksdaler, men ej någon betydlig summa, enär allmänna räntan är 6 procent.
Följden skulle blifva, att man genast vid penningarnes insättande lät på Obligationen påteckna dess uppsägning.
Jag anser en Obligationsrörelse med 3 procents ränta och 2 månaders uppsägning alldeles icke verkställbar, och skulle på det högsta beklaga, om en sådan mening vid voteringen blifver den rådande, emedan den skulle göra D cn 2 December r. in. 6 > gora liela förslaget om upplåning emot Obligationer om intet.
Hvad angår att insätta på Afskrifnings-räknirig mot 2 procent, så tror jag, att raan åtminstone i Stockholm, skulle få mot 1 procent.
Jag anser det vara mycket bättre, alt fastställa 2 procentsränta för Obligationer, att betalasvid anfordran, och 4 procent, då Obligationerna äro ställde på ett halft års uppsägning.
Jag vill fästa uppmärksamheten derpå, att om man inlåter sig i bestämmandet af olika räntor för Obligations-räkningen och Afskrifnings-räkningen , är det nödvändigt, att först bestämma hvad sorn skall ingå på ena eller andra räkningen, ty Afskrifnings-räkningen blir naturligtvis annars den förmonligaste.
Jag anhåller om proposition, att räntan å Obligationerne må bestämmas till 2 procent att betalas vid anfordran, eller efter 1 månads uppsägning, samt till 4 procent efter 6 månaders uppsägning.
Om jag fattat Herr Hjerta rätt, har han i sitt 'förra yttrande velat hafva räntan lika för båda upplåningssätten, men i sitt senare yttrande önskat, att räntan måtte ytterligare nedsättas under 2 procent på Afskrifnings-räkningen, emedan ändamålet med densamma endast vore att få de medel, som finnas här i Stockholm uti Cassorna, hvarjemte 5a H. 5 66
D e n i December e. m. han yrkat, att räntan å Obligationerne skulle uppsättas.
Jag anser det billigt, alt bestämma högre ränta å Obligationer, som hafva uppsägning, men jag betviflar ieke, att vi skola erhålla medel för 3 procent till och med för i procent, och tror att räntan hör nedsättas så mycket som möjligt, blott ändamålet vinnes.
Erfarenheten har visat vid de gamla Disconterna, att den uppsägningsrätt, man der ägde, icke begagnades; äfvensom erfarenheten ådagalagt, alt penningar i hufvudstaden erhållas utan svårighet på korta tider och på personers namn, och jag kan icke inse, hvarföre man ej skulle få penningar mot 3 procent med Rikets Ständers garanti, synnerligen som Obligationerne nu blifva lätt transportabla, och ganska säkert man och man emellan göra samma gagn som BancoSedlar; en fördel, som icke så lätt uppkommer, då penningar lånas åt enskilte.
Jag tror, att, om man vill vinna ändamålet, man i början ej bör uppdrifva räntan.
Möjligheten att skaffa penningar, är utan all fråga en sak, som på hvars och ens omdöme beror.
Friherre af Nordin tror det vara möjligt, att mot 3 procent få penningar så mycket man önskar.
Jag åter är öfvertygad, att man ej på dessa vilkor kan erhålla 2 millioner.
Detta tror jag, att blotta erfarenheten skall visa.
Men jag har ej yttrat, att det är Den 2 December e. m. nödvändigt stadga en skillnad emellan räntorne för de båda olika upplåningssätten; utan jag har trott, att 2 procent kunde behållas för båda, särdeles om två tredjedelar af fonden bestämdes för Obligationer, och jag bestridde i förmiddags Afskrifningsräkningen, emedan den ifrågaställde summan var för obetydlig att delas.
Jag har sagt, att om man uppsatte räntan på Obligationer till 4 procent, skulle man kunna nedsätta räntan på Afskrifnings-räkningen till 1 procent.
Följden blef annars, att allt insattes på Afskrifnings-räkningen, en sak som jag ansåg mig böra förekomma, emedan jag är öfvertygad, att Obligations-räkningen är af vida större fördel för landsorterna.
Propositionen må blifva hvilken som hälst, förblifver jag min mening, särdeles som jag tror det vara fråga om att söka förstärka den fasta fonden, om så behöfves.
Delta skulle sätta Styrelsen i tillfälle att, i stället för Couponssystemet, förstärka den fasta fonden genom upplåning på längre tider.
Jag vill dock gå ifrån att yrka min mening, om Ridderskapet och Adeln blott vill göra början nied denna upplåningsrörelse på korta tider, så att allmänheten må finna, huru en verklig Bankrörelse ser ut.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMafskalkens proposition, hvilken kan blifva så enkel sora möjligt, synnerligen om Friherre 5a H. 5* 68 T)en 2 December e. m.
Gederström vill afstå från sin mening;.
Om mitt förslag blir Ja-proposition och Friherre af Nordins Contra-proposition, kunna vi slippa med en votering.
Såsom tillagg till Herr Hjertås proposition, föreslår jag den mening, att BancoStyrelsen må äga rätt, att afven mot 4 procent upplåna, om detta är nödvändigt för att uppnå ändamålet, som är att erhålla 3 millioner.
Det är ej nijin mening, att det ovillkorligen skall ske, utan att BancoStyrelsen må berättigas att på fönnonligasle sätt bedrifva rörelsen.
Jag tror ej en gång, att 3 procents ränta skall Behöfvas för erhållande af de 3 millionerna, ty då Disconterna funnos, blefvo af Götha CanalDiscont i 3 procentsedlar till och med 7 millioner upplånta; Götheborgs
Discont hade 2 millioner, och Malmö Discont äfven 2 millioner, eller tillsammans 11 millioner.
Det är riktigt, såsom Herr Hjerta sagt, att Afskrifnings-räkningen stundom gick till 4 millioner och derutöfver* Jag känner detta så mycket mera, som jag då flera gånger reviderade Götha CanalDiscont; och jag måste förundra mig, att, då penningar kunna fås för 2 procent, man nödvändigt vill bortskänka den 3:dje*
Man bör icke gifva mera än 2 procent, men 4 procent i nödfall.
Alt erhålla lån på 2 månaders uppsägning för 3 procent tror jag ej låter sig göra; detta är dock en opi - Den i Dec emli er e. ni. % riionssak, men jag tror ej det lyckas. .Deremot är jag säker på, alt man inut ?. procent erhåller penningar alt betalas å vista.
Jag anhåller om bifall lill den af Herr Hjerta föreslagne proposition.
Öfvei läggningen bar ledt derhän, att man glömt, det man genom utfärdandet af Obligationer på en månads uppsägning blott gör sedlar, som skola betalas a vista, ty om man insätter på Obligations-räkningen penningar mot i månads uppsägning, och genast uppsäger desamma, måste ovillkorligen Obligationen om en månad inlösas å vista.
Jag kan ej afstå från mitt yrkande, att räntan skall Vara enahanda, och ej utöfver a procent, Herr Rosenblad:
I afseende på hvad Friherre Cederström anmärkt; så förmodar jag, att räntan skall upphöra att räknas till godo å Obligationerne ifrån förfallodagen; hvarigenom Friherre Cederslröms anmärkning torde förfalla.
I anledning åter af hvad Herr Hjerta yttrat, får jag erinra, att det är lättare att bruka bägge Obligationssätten, än Afskrifnings-räkningen, då man vill gifva en anvisning på Banken.
Jag nödgas välja ett mindre ondt för att undvika ett större, och derföre strida mot Afskrifnings-räkningen, oaktadt Herr Thains nyss anförde exempel.
Jag föreslår, alt Obligationerne må 7° Den 7.
December e. m. ställas å tre procents ränta och minst tvenne månaders uppsägning, samt att de på Afskrifnings-räkning upptagne lån må slällas å vista mot två procents ränta.
Nej propositionen må deremot innefatta Herr Hjertås förslag.
Några värde talare hafva förment, att inga penningar skulle till
Banken utlånas på 2 månaders uppsägning mot 3 procents ränta, men att deremot mycket penningar skulle insättas på Afskrifnings-räkningen.
Jag kan ej annat föreställa mig, än att äfven Obligalionsräkningen skall blifva tillräckligen begagnad, när jag besinnar, huru stor del af Kronans uppbörd ligger kan hända flera månader ofruktbar i StatsContoret; och huru många allmänna verk, samt enskilta personer, nu nödgas hålla stora kassor beständigt liggande, af hvilka de endast på vissa bestämda årstider hafva egentligt behof.
Jag kan således ej annat tro, än att full tillgång på penningar skall erhållas, och att man kan hända till och med kunde nedsätta räntan under 3 procent; emedan denna ränta i alla fall vore en ren vinst för dem, sora insatte eljest ofruktbara Kapitaler.
Man invänder emot Afskrifnings-räkningen, alt den icke kan begagnas af andra än Stockholmsboar.
Men förhållandet är icke sådant; ty många Possessionater och Bruksidkare i Landsorterna linna ju redan Den i December e. m. 7* sin uträkning deruti, alt hafva penningar räutelöst slående i Banken, för alt kunna derpå gifva anvisningar.
Dessutom vill jag fästa deras uppmärksamhet, som jämra sig öfver penningeförlägenhet, derpå, att de ej borde vara så angelägna att draga Capitalerna från Landsorterna lill Stockholm; utan tvärtom söka qvarhålla penningarne i Landsorterna, på det att dc af sina vänner och bekanta så mycket lättare kunde erhålla stående lån; eller är det i hopp, att få bättre Credit, der de minst äro kände.
Jag instämmer alltså i Herr Rosenblads proposition, blott med det tillägg, alt högst 2 procent på Afskrifnings-räkningen, och högst 3 procent på Obligations-räkningen må beräknas i årlig ränta.
Efter hvad här blifvit yllradt, är det min pligt att förklara, att det ej är af brist på förtroende för BanOoFullmägtige, som jag ej kan rösta för Obligationer å vista, löpande med ränta; ulan derföre att desse kommo att göra alldeles samma tjenst som Bancosedlar, och skulle medföra precist samma följder, sorn om man utsläppte nya sedlar.
Friherre Cederström må säga hvad lian vill, så äro Obligationer på uppsägning något helt annat, än Obligationer å vista, som i ögonblicket kunna löpa till Bancoluckan, och möjligen 72 Den i December e. in. der göra en för stark påkänning.
Jag anser Herr Rosenblads proposition vara den mest ändamålsenliga, och instämmer derföre deruti.
Jag vill äfven, i anledning af en talares yttrande, att betydliga medel skulle finnas i StalsContoret, upplysa, att icke en skilling finnes der, utom hvad som för dagen inflyter, utan alla medel äro insatta antingen i Ranken eller i RiksgäldsConloiret; hvarom en hvar, sorn vill göra sig besvär, kan utan svårighet öfvertyga sig.
Skulle Rikets Ständer bestämma upplåningssumman till 3 millioner, så blir naturligtvis denna summa icke på en gång upptagen, i osäkerheten på utlåningshehofvet.
Jag tror, att Utskottet haft rätt deri, att upplåning må få äga rum i Götheborg och Malmö, så väl som i Stockholm.
För upplåningsbehof komma naturligtvis listor att upprättas.
En million torde snart nog tecknas.
Directionen för Städernes Brandstodsförening har åliggandet, att placera sina medel i statspapper till 3 procent, så snart tillfälle dertill öppnas., Denna fond går till 3oo,ooo R:dr.
BeklädnadsCassorna, hvilkas medel nu ligga ofruktbara i Ränterierne, och hvilka likaledes gå till omkring 3oo,ooo R:dr, torde äfven erbjudas.
Flere andra Communiteter torde finnas i Landsorterne, som hafva medel fruktlöst liggande.
Den 2 December e. m. 7 3 Sedan desse anleckningar skett, kommer BancoStyrelsen att derefter ställa ul]åni»gen.
Jag önskar antagande af Herr Hjertås förslag, att 3 procents ränta må gifvas för Obligationer på kort tid eller högst en månads uppsägning, och att det må vara BancoStyrelsen tillåtet, att på lång tid gifva högst 4 procents ränta.
I anledning af discussionen får jag föreslå ett sätt att undgå votering, nemligen att man först bestämmer räntans belopp å så väl Obligationerna, som Afskrifnings-räkningen, utan att tala om uppsägning.
Jag skall gerna afstå från mitt yrkande att sätta Obligationerna på 4 procents ränta, och medgifva, att b procent må blifva den högsta.
Jag anhåller således om proposition derpå, att Obligationerna må ställas på högst 3 procents, och Afskrifnings-räkningen på högst 2 procents ränta, såsom Friherre af Nordin föreslagit.
Vi kunna sedan bestämma uppsägningstiderna, då jag äfven vill afstå från att yrka fyra månader, och i stället föreslå, att det må ankomma på Banco-fullmägtige att bestämma Obligationernas inlösen å vista eller efter en högst två månaders uppsägning.
Med ^fägnad finner jag, att Herr Hjerta instämt med mig deruti, att räntan bör blifva högst 3 pro - » 74 Den i December e. m. cent för Obligationer, och högst 3 procent för Afskrifnings-räkning.
Vi äro i dea delen sålunda af lika mening och ifrån ali tvist.
Det återstår nu blott att bestämma, om Obligalionerne skola vara endast på uppsägning, eller både på uppsägning och å vista.
Herr Hjerta vill skilja dessa olika slags Obligationer i afseende på ränteberäkningen; men det är endast med det vilkor, att alla Obligationer blifva på tid, som jag för min del ingått på högre ränta än 2 procent.
Jag kan således ej medgifva den klyfning af frågan, som äskas.
Jag tror, att vi böra framställa allt uti en och samma proposition, ty annars kan möjligen i en senare votering alla Obligationer blifva ställda å vista, hvilket icke vore annat än utgifvande af nya Bancosedlar med ränta.
Jag bestrider derföre all afklippning af propositionen, jemte det jag fägnar mig deröfver, att Herr Hjerta frångått sin begäran, att man skulle upplåna emot 4 procents ränta, som blott vore att bortkasta penningar.
Jag är till största delen förekommen af den siste värde talaren, och vill blott, hvad de 4 procenten angår, påminna, att hela inrättningen ej är för att låcka folk sätta penningar i Banken, utan för att experimentera, om öfverllödiga Capitaler finnas.
Den är icke eller för att låcka förtroendet från enskilda till Ban - Den 2 December e. in. 75 ken.
Hvad skulle följden blifva, om Banken upplånte penningar mot 4 procent, på korrt lid eller å vista, för alt utlåna samma penningar på längre tid mot 5 procent?
Jo, man skulle icke allenast skada den enskilta crediten, utan äfven tillika blottställa Banken för betydliga förluster.
Den enskilta crediten skulle skadas, ty de flesta skulle heldre låna till Banken mot 4 procent å vista eller på korrt uppsägning, än till enskilta mot 6 procent på längre uppsägning, och med osäkrare eller besvärligare indrifning;— och Banken skulle blottställas för förluster; ty en procent i vinst vore ej tillräcklig för att hålla Banken skadeslös, särdeles om lån skulle utgifvas mot invisningar på gjorda varulefverancer, och således tre bedragare kunde associera sig för att erhålla 60,000 R:drs lån.
Jag anhåller derföre, att i propositionen må intagas, att Obligationerna skola vara på uppsägning, och Afskrifnings-räkningen å vista.
Jag trodde, att det förslag jag vågade framställa, skulle förenkla discussionen, och göra att vi kunde undvika votering; samt att, då jag medgifvit högst 3 procent för Obligationer, och högst 3 procent för Afskrifnings-räkning, den saken skulle vara afgjord, och vi kunna skrida till öfverläggning om upplåningen å vista, äfvensom uppsägningstiden, hvarvid Den 2 December e. m.
Friherre af Nordin ägde tillfälle göra sin mening gällande.
Men jag finner nu deremot ej annat än en mängd frågor inblandade, såsom om uppsägningen skaij blifva på en, två eller fyra månader, samt oin Obligationerne skola betalas å vista; och då man såsom vanligt alltid begär votering om sina sattser, ser jag ej något slut på denna sak.
De, som nu afgöra räntan, måtte väl sedan kunna bestämma uppsägningstiderna.