Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet anser sig blott kunna medgifva nedsättning till 10 procent å hemmans värdet, sorn icke kan emottagas gåsom uppfyllande a! rättvisans fordran, men denna nedsättning är likväl sammanbunden, med en föreskrif', så förhatelig v<d dess tillämpning, att den icke bör godkännas nemligen att desse to procent icke skulle lika fördelas i mohn af de uppskattniogsvärdeD å hemmanen, som nu i många år varit orörändradt gällande i grund af mångfaldiga TaxeringsCommiitéers edeliga, så kallade pröfning och omdöme, utan härefter, efter BeredningsCommittéernes omdöme, fördelasoch bestämmas, om och till hvad belopp, nedsättning för hvarje hemman borde äga rum.
Den o Martu, Lots 53 R:dr i sk., samt med Lots 61 Ridt 17 sk.
Om ett fartyg förrättade 28 paket resor under sommaren, så uppgå afgifterne i förra fallet, eller utom Lots, till 2,255 R:dr 24 sk., samt i senare till 5,65g R:dr 22 sk.
Med den trafique, sorn nu åger rum emellan Stockholm och Åbo, år det icke möjligt att ett Svenskt ång-fartyg kan betåcka sina omkostnader, utan lärer denna fraktförtjenst få upplåt as åt Finska sUmparné.
Samma förhållande inträffar högst sannolikt med de ång-fartyg, som få sin bestämmelse att bestrida paquetfarten emellan Stockholm och Carlscrona, Götheborg och MaltnÖ, Stock holm och Gelle Scc, och häraf synes, huru stundom svårigheten att få äldre olämplige blefne författningar upphåfne, qväfver en och annan ny industri-grens tillväxt och utveckling.
Engelska Parlamentet har tillsatt en Cdmité, som med synnerlig uppmärksamhet följt utvecklingen af ångbåts-farten, och denna Comité har, i dess femte års berättelse, tryckt s London förliden Augusti månad, fästat uppmärksamhet på afgifternes nedsättande för ångfartyg 5 och när det funnits nödvändigt uti det rika, med mångfaldigt starkare trafique försedde England, så måtte det blifva ännu nödvändigare uti det, på både folk och produeter, fattige Sverige.
Under det att Rikets Styrelse med varsam, Den 5 Mars. men säker, hanrl så småningom lossar de band, som fj Ura nåringarne, torde det icke vara o« tjenligt, att med ett par ord nämna, huru sorn eila, så vål främmande sorn inländska fartyg onder 6 fots djupgående, genom Kongl M j ts Nådiga Skrifvelse till Förvaltningen af SjöAren lerne, under flen 10 December 1822, fått tillgodonjuta nedsatta afgiller uti Lots- och Båk-urngålder, så fort de segla inrikes; men denna förmon h<r icke blifvit lörum ad åt Svenska inrikes seglande fartyg af lika djupgående.
Sorn den utrikes activa handelns liflighet helt och hållet beror på den styrka och lätthet, hvarmed den inrikes seglationen bedrifves, och de flere dyrbara Ca na! verk Sverige redan åger eller snart får färdiga, bestämt åsyfta lättare inrikes communicatiorier, och i följd deraf en lifligare inrikes rörelse, så lår jag vördsamt hemställa: att samma får möner, sorn Kongl. Maj-.ts Nådiga Skrifvelse af den to December 1822, tillägger alla utrikes Seglande fartyg under 6 fots djupgående, äf ven må. utrträckas till de inrikes seglande.
Sveriges framfarne store Konungar hafva gjort mycket för Fäderneslandets kännedom , men mycket återstår ännu för att på ett tillfredsställande sätt kunna svara mot tidens fordringar.
Konung Carl IX, låt genom Bureus Landt - Idén 5 Martil.
HrindtmåteriCohtoirets försteStyresman satnfa iraterioliér till en karta öfver Sverige , sot» ulgals i 6 blad 1628, Konung Carl XI låt genott! Gner<»!- Directeuren Friherre Gripenhjelm Öka oell förbättra kännedomen om landet, sorn ifrån år 170/1 genom ilere utgifne kartor öfverlemnats till Allmänhetens upplysning.
Genom Directeuren Faggots och fränd.
Presidenten Friherre Wettersterlts bemödanden bafra flere förbättrade ProVince-kartor blifvit graverade och utgifne.
Det Ökade interesse hvarmed Sveriges inbyggare synas omfatta sitt lands kännedom, och den mängd bidrag dertill som nästan årligen genom etl mängd offentliga handlingars allmängörande erhålles har gifvit anledning till, att en större Generalkarta öfver Sverige, Norrige och Dan* mark år på Hans Maj;ts vår närvarande Konungs
Nådigste befallning af undertecknad- sam. rmmdragen och Utarbetad uti 8 blad, jemte åtföljande beskrifning.
Denna karta biifver fårdig-grairerad till nästa års slut, och j g smickrar mig med det hopp, att hon skall svara moldén niöda som blifvit nedlagd på dess fullständighet.
En ganska betydlig förbättring i Sveriges och Finlands Geografi får tillskrifvas en «nskildt mans brinnande ifver för sitt Fosterlands Väl.
Jag behöfver icke i milia Landsmäns minne åferkalla att det år den förtjenstfull och patriotiske Friherre
Hermelins uppoffringar vi håfve att tacka för ett af de större sfeg till fullkomlighet Svenska Geografien gjordt.
Från 1794 till 1809 säminandrogs och utgafs på dess bekostnad kar-tor öfver de flesta provineer; och når Fribert® . • Jiil. till Ridd. 0. Ad.
Pr, 2 Baud - Den 3 Martil.
Hermelin bade uppoffrat hela sin forlu ne, 6amt var urståndsalt art vidare fullfölja sina bemödanden för fosterlandets heder och vål, hembjöd h«n till Rikets Ständer vid Riksdagen år 1809 hela sitt dyrbara kartverk för en summa af Femtontusende Riksdaler Banco.
Anbudet blef icke emottagit, utan två Stånd stadnade emot två, då tväntie af Ridderskapets och Adelns Ledamöter, Friherrarne Bonde och Adelsvärd , hellre ån att se Friherre Hermelins med så mycken omsorg utarbetade kartesamling förskingras genom försäljning på öppen auction, eller det sorn kanske varit värre falla i handerne på herrsklystne grannar, så erbjödo de sig att inlösa detsamma.
Det blef sedermera fördelt på Actier, och fick namn af Geographiska Inrättningen.
Från denna Inrättning hafva flere goda kartor utkommit och Friherre Hermelins primitiva plan att utgifva en fullständig kart-samling öfver alla Sveriges provinser fullbordades, ech har redan i flere år varit tillgänglig för Allmänheten att för lindriga priser erhålla.
Geografiska Inrättningens karte-försåljning har icke dessa senare åren inbringat mer ån omkring 3 procents revenue årligen, och förlidet års behållning var så ringa att ingen utdelning ägde rum.
Flere karteplåtar åro mycket slitne och en del tarfva dels förbättringar, dels att å nyo uppläggas och orrgraveras, och de rya kostnader som ett sådant arbete påkallar kunna icke på annat sått erhållas ån genom tillskott af Actie - ägarne.
Dessutom fordrar ett vidlyftigt karteverks till— böiliga underhåll och begärlighet ho# publiken Den 3 Martiin 195 att alltjemt förses med nya arbeten , så att det fortskrider lika med hela den öfriga samhålls-, culturens utveckling.
Uti de fleste Europeiska Länder hafva alla större karteverk alltid varit Statens egendom, och de mera utförliga arbeten, som blifvit publicerade, hafva alltid haft
Styrelsens omsorg att tacka för deras tillkomst.
Detta förhållande år grundlagt uti sakens natur, derföre, att alla de vidlyftiga priliminaira arbeten som fordras till en kartas eller geographiska beskrifningars författande åro så mångfaldiga och så dyrbara, att högst sällan någon enskild man fÖrmår bekosta dem, om han och skulle åga viljan samt erhålla Regeringens tillåtelse dertill, Friherre
Hermelins arbeten grunda sig på circa 100,000 kartor, som finnas uti LandtmåteriContoirets vård, som blifvit samlade under nåra tvänne seklers tid, och som kostat Staten flere millioner Riksdaler.
Konung Carl den XT. förordnade redan år j683, att bland LandtmåteriContoirets betjening skulle en ensam befatta sig med det geografiska arbetet.
Rikets Ständer anslogo år 1734 Sooo daler Silfvermynt åt
LandtmåteriContoiret att derföre uppköpa instrumenter samt köp. par-tryckeri.
Detta anslag blef under följande Riksdagar ytterligare ökadt med 7,000 daler silfvermynt, hvarigenom Landtinåteri-Contoiret sattes i tillfälle att utgifva flere, för de» ffö^n, goda kartor.
Desse kartor hafva sedermera blifvit utträngde genom Friherre Hermelins såsom varande fullkomligare och senare utgifnej
Den 3 Martil, och de instrumenter som finnas vid Contoiret åro icke heller nu mera, i anseende till senare tiders förbättringar, rått tjenlige.
Det år icke att begära det geografiska Inrättningens delägare skola genom uppoffringar fullfölja en enskildt nians patriotiska företag, hvars hufvudåndamål, nemligen att publicera förbättrade geografiska kartor öfver alla Sveriges provinser, redan synes vara uppnådt.
Det vore således af dessa samfåldta anledningar som jag vördsamt får hemställa om icke dea geografi/ka Inrättningens hela, dyrbara, samling af ritade och graverade kartor, piettar och instrumenter (hvuruti år inbegripet en chronometer och tvånne sextanter) kunde för Statens räkning inlöfas och öfverlemnas till fvandtmäteri-Contoirets värd och handha/- vande.
Härigenom skulle efter min tanke vinnas:' 1) Att denna dyrbara knrfe-9amling kornme att deponeras på sitt råtta ställe, sorn år Kongl.
LandtmåteriContoiret, emedan derstädes finnas både rum till deras förvarande och tryckeri samt betjening. 2) Erbölies vid LandtmåteriContoiret saknade goda instrumenter. 3) Sorn Embetsmål! pä Stat redan finnas vid LandtmåteriContoiret, ilvars befattning det år att vaka öfver Geografiens framsteg, så kurt?
Den 5 Martii,, 197 de de förbättringar som erfordras lättare verkställas. 4) Bereddes genom afkastningen af ifrågavarande kartors försäljning en fond tili bestridande af de omkostnader, som vid ett karteverk åro oundgänglige, utan att Staten behöfde vidare betungas med något wvisst årligt anslag.
Jag får härjemte äran bifoga: 1) en förteckning på geografiska Inrättningens alla effecter, och 2) protocolls-utdrag af sammankomsten den i5 sistlidne Februari, sorn både upplyser ©m de billiga vilkor sorn äskas för karte, verkets försäljning, äfvensom att jag varit befogad till den vördsamma framställning jag nu gjordt.
När Friherre Hermelin hembjöd karteverket till Rikets Ständer år 1809 utgjorde dess pris i5,ooo Riksdaler Banco; det har sedermera blifvit förökt med flere graverade plåtar, så att dess värde uppgår lill öfver J7 000 Riksdaler, hvilket dess närvarande ågare vilja afstå mot en nedsatt summa af 12,000 Riksdaler Banco, att betalas i fyra års trd, eller ock emot försäkran af 4 procents årlig ränta per Actie, sorn på da utelöpande 170 6tycken Actier, tecknade ä 100 Riksdaler hvardera, skulle belöpa sig till 680 Riksdaler årligen.
Den båsta Geografi öfver Sverige år, Sven•karne till ringa heder, utarbetad af en utländning, Den 5 Martil, och tryckt i Leipzig år 1820.
Förhållandet kan bli detsamma med kartorne, om icke dess mera uppmärksamhet användes; och Sverige år dock ett Land, som förtjenar att vara ålskadt af dess inbyggare, men för att älska det fordras att det år kändt.
N;o i3.
I frågan om den allmänna penninge-förlägenheten i landet har redan af många Talare blifvit så mycket ordadt, att mera synes ej vara att tillägga, men min lifliga känsla att ifra för de,t allmänna båsta uppmanar mig att äfven yttra mina tankar i samma ämne.
Orsaken till ifrågavarande förlägenhet ligger förmodligen i det förut genom omständigheterna tvungna utsträckta låne-sysiemet, och deraf uppjagade priser så vål på egendomar som varor och arbetslöner, hvilket förorsakat oreda i Nationens penninge-affairer och gjort den mycket gäldbunden, hvaraf resultatet blifvit att en stor del af Svenska jorden finnes nu graverad i Banken, Cassör m. m., detta gåldbundna tillstånd absorberas en stor del af den i rörelsen varande penningestocken till dryga räntors betalande, provisioner &c., hvilket allt går till hufvudstaden, och förorsakar i Provincerne brist på RÖrelse-capital, till förlag af Nåringarnes underhållande, Krono-utlagors betalande med mera till den grad, att förmögne bönder, som ej hafva skuld å sina egendomar, erfara förlägenheten Den 5 Martil.
199 och med svårighet kunna göra rått för slg: huru mycket svårare skall det då vara för den skuldsatte och den mindre bemedlade!
I allmänhet omtalas de dryga K.rono_utlagorne, sorn i närvarande ställning visserligen äro ganska känbara, men som i händelse det vore i provincerne tillräckligt rörclse-capital, sora befordrade liflighet i allmänna rörelsen, sku lie ej så egentligen kunna öfverklaga, Hufvudfrågan torde således blifva att arrangera det denna hos Nation genom tidernas skick tvungna skuldsättning blifver så litet tryckande sorn år möjligt och lärer svårligen kunna göras på annat sätt, an att Cassör, der de måsta skuldsatte egendomar åro graverade, nedsätta sina räntor, till ett lika förhållande, med de lån Banken utlemnat på jordegendom eller 4 procent och tvenne procents afbetalning, då den omtänksamme och idoge jordbrukaren skulle i framtiden se ett.mål att kunna lösa sin jord från en tryckande skuld; jag vågar äfven vördsamt föreslå att Cas3orne, som uti sednare tider nådt en ostridig tillväxt, måtte erhålla ett maxime-belopp, hvaröfver de ej fingo stiga, utan deras tillgångar deröfver användas till Riksgagneliga föremål.
Jag förmodar denna försigtighet så mycket mera enlig nied vår närvarande samhällsordning, som Riksens Ständer endast med inskränkta förbehåll tillåtit FideiCommisser, och hvad åro desse att jemföra emot Cassorne som fortgå uti ett jämt stigande?
Man klagar öfver den tryckande ränta Staten genom Disconten fordrar, så mångfaldigt större än hvad jordbrukaren kan beräkna.
Vöre det ej billigt att Disccmterne neda Den 3 Martii. satte sin ränta, och den tryckande föreskrifter} att räntan förskottsvis skal! erläggas bjefve för. ändrad, Piscpnten skulle derigenom blifva ett välgörande räddningsmedel i stället för en rup nerande, och Staten kunde erhålla ersättning derigenom, att det bestämda anslaget bjefve begagnat.
Uti ett land sopa Sverige, der produetion af Landtmannaalster hastigare vuxit, än industrien i öfriga grenar kunnat medfölja, mycket i brist af tillräckliga capitaler till nåringarnes bedrifvande, skulle naturligtvis förlägenhet oell stagnation uppkomma; orsaken till denna nämnda produetions hastiga tillväxt var utan tvifvel den politiska ställningen i JEjuropa, då så vål Sverige sorn andra hjationer måste öfverspänna sina krafter, och då de reela tillgångarne bru^ sto, taga sin tillflykt till crediten och genom ökad sedelstock förstora sitt rörelse-capita!; det* ta tiar visserligen luft många skadliga följder med sig, men likvist bidrog detta system till nåringarnes hastiga lifvande, hvaraf en betydlig Ökad produetion blef en följd, som nogsamt erfares derigenom, att förr behöfdes ett storf qvantum spannmål årligen införskrifva^, och nu finnes deraf öfverflöd till landets behof, Pet synes vara en gifven satts, att om man har större varuqvantum att försälja, behöfve* rnera penningar i rörelsen, att med fördel kunna försälja detta, ån ett mindre erfordrar och i hvilket fall produetion återgå1" förmodligen snart till sitt aftagande, sorn år att befara hos oss.
Den 5 Martil, 2.01 hvarest nu flere år inträffat större produetion, Xuen mindre penningar i allmänna rörelsen, följderne deraf erfara vi redan.
Man kan invända att hastigt omlopp af det i rörelsen varande myntet kunde fika vå! befordra försäljningen af ett större varuqvantum som ett mindre, men jag tviflm derpå att ett så hastigt omlopp, sorn behöfdes låter sig göra i vårt vidsträckta land, och detta sorn mycket annat Utgör en vacker hypothese, men sorn ej år verkställbar, och hvilken kraft vore det som för Landtmans afsättning af dess produkter skulle befordra denna hastiga circulation, då egentligen snart ett år efter verkställd skörd eller påföljande sommara först efterfrågan blifver efter dess effecter, och brist på penningar gör att ingen kan speculera j andra saker ån högsta behofvet påkallar; under tiden har Landtmannen nödgats betala sina Kronoullagor, räntor &.c., som naturligtvis grufligt skola trycka honom.
J)et torde derföre vara nödigt att finna nå-^ got medel till vidare afhjelpande af den iråkade pennirigeföi lägenheten, och antaga samma hjelpemedel sorn andra bländer, hvilka varit i enahanda författning med vårt land, nemligen haft skuldsatt jord och ökad productjon, samt ej haft af silfver tillräckligt utbytningsmedej, och derföre nödgats skaffa sig annat, grundadt på landets production och fastigheter, hvilket fått pamn af creditsystern och hvarom Friherre Wran' gel förut våcjct motion, hvaruti jag väsendtligen instämmer, hvarjemte jag i anledning af fure
202 Den 3 Murs. 1)
Att uti flera delar af Riket matte af privata få inråttas LåneBanker, med lika rättigheter och förmåner som RiksDi-monten åger, utan allt annat publikt biträde eller deltagande, ån att samina ProvinceBanker må få hålla likasom privata, öppen räkning i Banken och derå utfärda Assignationer. 2)
Att hvar och en Landtman må få emot en lindrig hyra eller procent på nederlag aflemna större eller mindre qvantum spannmål i Kronans Magaziner och på de deröfver erhållna attester företrädesvis i ProvineeBariken undfå motsvarande lån på sex högst nio månaders tid. 3')
Som jordbruket och näringarne behöfva stå med hvarandra i ett jemförligt och afvigt törhållande till uppmuntran för slöjderne, Får- och Boskapsafvelns förökande och förbått. rande vissa premier för hvarje Landsort måtte fastställas till några af dem, särdeles bland Allmogen som i dessa delar ådagalagt båsta nit och omtanka och som i längden säkert skulle hafva nog så god verkan som ManufacturDiscoriten för några särskilta Fabriksinrättningar, hvarjemte icke olämpligt skulle vara att vid särdeles goda års växter bestämma några Exportpremier till de af våra Handlande som kunde styrka att å Utrikes orter hafva afsatt största beloppet af Svensk spannmål.
Flera vårda Ledamöter hafva projecterat ^tillgång till ersättning af skatternes förminskan - Den 5 Martti. de uti ett indraga en del af Indelta Arméen; ett sådant project oin det vunne framgång skulle säkert icke leda till mindre ån att gifva sista stöten åt den förut allt lör hårdt betungade IvronoskatteHemmansågaren och öka penningeförlågenheten hos jordbrukaren, som naturligtvis har mindre känning, det Soldaten af det stora areal jord som i allmänhet finnes till våra Hemman lemnäs ett stycke, jemte den obetydliga lön som depenceras i orten, ån om han skulle betala en stor vacance-afgift sorn ginge ur provincerne.
Dessutom synes de vårda talarne nog lått betraktadt ett vigtigt ämne för bibehållande af vår sjelfständighet till hvars råtta bedömande jag fruktar de sakna den militaira erfarenhet och djupa beräkning som erfordras för att moget bedömma ett dylikt ämne, nemligen göra en militairisk öfversigt huru stor Armée vårt land behöfver till sitt försvar.
Man ger vål deremot alltid anvisning på vår Nationalbeväring, men det torde tillika considereras att det fordras tid att den organisera, och nödigt år, hafva den ständige Arméen så stor som kan erfordras att emotstå första anfallet af ett fientligt tillgrepp, tills ReservCorpsens organisation medhunnits, äfvensom ett tillräckligt antal exercerade och discipline rade trupper att sätta emellan dessa recruter och nyläringar i metieen, emedan jag beklagar det befäl som har nyss skapade Batailloner att föra emot fienden, äfvensom otyckligt det land, hvars försvar icke båttre vid ett sådant tillfälle år ordnadt.
Denna min motion vågar jag vördig 204 Den 3 Martil* samt anhålla måtte blifva remitterad till Statsutskottet.
Herr Gripenstedt, Jacob'.
Då så många kunnige och vältalande vårda Ledamöter redan yttrat sig rörande våra fi. nancer, så borde jag med för litet upplysning uti detta vigtiga ämne ej vågat begära ordet, men den varma patriotiska känsla jag alltid närt, och hvilken för ingen orsak kan hos mig ändras, drifver mig att, ehuru enfaldigt, besvara Herr Grefve von Plåtens anmärkning rörande en realisation: ja, om den ock skuile gå med bekostnad af utländskt lån, tror jag var yttrandet; mitt blifver __ Gud må bevara oss för bägge delarne.
Når en realisation vore besluten, år Följden gifven, nemligen att hvar och en uppsäger sina fordringar och att, innan nya utlånings. anstalter, med alla dess alltid många förknippa, de svårigheter komme till undsättning, så blef hvarje skuldenär ruinerad, eljer måste ingå på Ackrarns vilkor, att gifva nya förbindelser uti det rya, och kanske för en liten tid säkra myntet, alltså dessas undergång afgjord, och troli - gen inom ett års tid, vore vårt guld och silfver Jäekadt ur Banken, och mot öfverllödsvaror uti Utlänningens händer bortbytt då vi blott behålla qvar våra sköna Bankbyggnader med Den 5 Marlii, 205 »II dess betjening, att sköta våra omkring- och Vilsefarande sedlar, som saknade ali säkerhet.
Om, till exempel vi skulle upptaga ett Utländskt lån, omkring tre millioner ett dermed genomsätta vår realisation, så ginge på ungefär #0 år allt det redbara vi uti vår Bank äga ut, att betala räntor, och i så fall blef vår Bank äfven förstörd» Så länge Bancosedlarne, hvilka kunna förenäs med Riksgåldssedlarne sedan de hafva ett bestämt värde sins emellan, till besparing af Betjening, utan svårigheter uppfylla sina bestämda ändamål, att, uti handel och vandel skilja hvarje Medborgare åt, och antagas uti alla utskylder, hvarföre skola decasseras?
Hvad rörer oss inom landet uti hvad värde våra sed lar stå hos Utlänningen.
Att våra sedlars värde bestämmer Cursen, tror jag vara ett stort misstag _ lät oss bortlägga ali flärd och öfverflöd hvarigenom våra importer ej behöfva öfverstiga våra exporter, då blifva våra Handlandes växlar för fullt godtogne, hvilka åro det representiva myntet dem emellan.
Det är onekeligen vår Nations eget fel, att vi ej hafva Öfverbalance uti Handeln med så inånga, och för Utlänningen oumbärliga exportvaror; då vi verkligen ej behöfva förskrifva utifrån någon mera nödvändighetsvara ån salt.
Härvid bör observeras —• de TullFörfattningars totala förändring, sorn utestängt oss från alla de förmåner, hvilka andra Nationer i följd deråt fått Dea 5 Martti. begagna, till vår stora förlust, och deras bevisliga vinst, på vår bekostnad.
Låt oss förbjuda nyttjandet af blott 3 öf~ verflödsvaror, hvarigenom införseln förbjuder sig sjelf, det vore efter min tanka Caffe, Vin och Sidentyg Caffe kan ersättas på mångå sått; Vin med Mjöd och hemmabrygdt Öhl; Sidentyger, med hemmavåfda tyger, som ock vore en skyldighet euiot vårt nu mera snålla kön.
Jag ansvarar sedan för öfverbalance i handeln. __ Hjelp penningeförlågenheten med UtlåningsFonden till högst 4 procent, hvaraf äfven en bör organiseras uti Göteborg och en uti Malmö den entreprenante och idoge Medborgaren korn. mer sig före, oah allt kommer uti välstånd, hvarigenom åter förtroende och vänskap komma att råda man emellan.
Gör Höglofl.
Ridderskapet och Ådeln samt de öfrige Respective MedStånden reflexion å detta mitt vördsamma Memorial, så anhåller jag ödmjukligen om dess remitterande till vederbörfigagUtskotten.
Herr Lej ren, Johan Pehr:
Herr friherre Frång Sparf® har i Plenum Den 3 Martu.
207 den 26 dennes genom en af Ridderskapet och Adelli med enhälligt bifall mottagen framställning visat angelägenheten att vända de bildade
Folkdassernas håg till de så kallande närande yrken oell uppmanat oss dertill på ett sätt, värdigt honom och den Nation till hvilken han talat.
Min tanke är ej att nu öppna en öfver-' läggning öfver detta ämne, som i sin ordning framdeles förekommer.
Jag har blott velat genom dess nämnande bereda mig Högloflige Ridder, skåpets oell Adelns benägenhet för den motion som med den af Friherre Franc Sparre äger ett nära sammanhang.
Men då vi utan national-egenkärlek kunna påstå, att intet land, i förhållande till sin folknummer, kan framte ett större antal stora män inom alla grenar af menskliga forskningens område, än Sverige, måste vi Afven medgifva, att få länder så litet som
Sverige förstått att begagna dessa stora vetenskaps-män till direct båtnad för landets fruktgifvande näringar, och gammal är den klagan, den sorgligt sanna klagan, att många Svenska snillen, antingen i saknad af utrymme och föremål för practisk yerk-; jDen 5 Martti, isamhet inom Fäderneslandet, eller såsom följd af tillfälliga anledningar till missnöjen, varit nödsakade att lemna fosterjorden och tillbjuda främlingen de skördar fädernebygden synts förskjuta.