Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag instämmer med de ledamöter, som sist yttrat sig i tillstyrkan alt hvad K.
M. begärt för Just.re visionen måtte varda på stat uppfördt.
Jag instämmer äfven med Gr.
Posse deruti, att anslag böra beviljas för det departement, som Just.ministern behöfver.
Men jag tror mig ej kunna instämma i den delen af hans anförande, sorn innehåller, att Just.ministern skulle, sedan den nya organisationen inträdt, varda chef för Just.revisionen.
Den utgör, om man så må säga, dels en beredning åt Högsta Domstolen, och dels Domstolens betjening.
Den bör således stå under chefen eller ordförtn i Högsta Domstolen.
Denne är ej längre Just.ministern , sedan det nya skicket inträder; således inser jag ej , huru han dermed kan fä befattning.
Det är omnämndt, att organisationen skulle göras i likhet med Norriges.
Der är förhållandet, att Just.departementet, stående under en Statsråds-ledamot såsom chef, "är alldeles Den a Maje m. 67 skiljdt från Högsta Rätten och tjenstemännen derstädes.
Detta förmodar jng äfven blifver förhållandet här: inen det är i alla fall en organisationsfråga, sorn' tillhör Konungen och ej StatsUtsk. att bestämma.
Men som penningar behöfvas i alla händelser, så nämner jag nu äfven denna omständighet, på det man må tillse, att medlen varda tillräckliga för håda personalerna.
För min del kan jag icke neka, att jag anser klart, det Just.ministern hör vara chef för Revisionen; och jag tror ej, att främsta ledamoten i Domstolen, hvilken ombytes för dagen, kan vara del.
Man har ock aldrig förut varit det, utan är det Just.cancelleren som hittills varit chef.
Jag ber att få återupprepa hvad jag nyss nämnde, alt de nödiga medlen äro oeftergifliga, för att gorå möjligt, att rättsökande kunna få sina mål afgjorda.
Till utvecklande af mitt anförande om rätta förståendet af ordet statsskick, vill jag yttra, att antingen man, som jag, dermed menar regeringssättets grundlagliga natur , eller administrationssättet blott; och att äfven, ifall man verkligen medelst anslags-vota afser grundlags-förändring — såsom t. ex. representations-reformen , som visserligen ingriper i statsskicket — skulle jag ändå icke fatta, alt man som medel använde afslag å förbättringen af en eller annan tjensteinans villkor.
Dernäst, och lill öppen iteration af mina kända organisations-åsigter, vill jag, med anledn. af den centralilet jag tillönskar förvaltningen af Kronans byggnader, anföra ett exempel.
Jag anser, att i den nya förestående organisationen mäste Just.ministern vara chef för hela just väsendet; och till den grad dess enda chef, att icke allenast hela Just.- revisionen står under honom, men äfven Just.cancelleren såsom öfverste-lieutenanten under öfversten, så att, med behörigt beaktande af domarenas oberoende i Domstolen, all tjenstgöringen inom Rikets just.-väsende commenderas af Just.ministern.
Utom sådan uppfattning af nya organisationen, skall den, icke mer än den nuvar., alstra den concentricitet, som är villkor för energisk administration och för verklighet samt rättvisa i ansvarighels-systemct.
För att nu komma lill Nedre Revisionen ■— sorn sällsamt nog så heter, enär ingen öfre finnes— påslår jag att, när man någorlunda känner revisions-secreterarnes göromål, när man vet hvilken ovanlig förmåga fordras för att vara en full— inaIig revisions-secreterare, när man vet, huru hans tjenstgöring är ställd, huru manga nätter han icke får beräkna någon hvila under den tid han är tjenstgörande; så gör det riktigt ondt alise strängt förfaras med deras ändå ej öfverdrift^ lönevillkor.
Detta skulle jag'önska, att man ofta ville betänka vid behandlingen af våra civila tjenster.
Med de förmögenheter de besitta, med dc studier de nödgats idka, P e 11 a Maje. m. skulle
Ue, om de vändt sig åt den industriella vägen, om de endast ingipge på ett hapdejscontpr, der de tjenstgjorde 4 h 5 timmar om förmiddagen, förtjena 4 ä 5 gånger så mycket, sorn högt uppsatte tjenstemän, Peli tidigt på eftermiddagarna vara frie att spatsera och röra sig saint sofva tryggt örn nätterna.
Jag anhåller derföre om Ståndets bevågenhet för revisions-secreterarne, om hvilka jag nu talar.
Jag förenar mig helt och hullet med den af Frih.
Cederström gjorda anr märkning.
Ett enda mål, sorn genom mängden af göromål eller trötthet skulle försummas, eljer med mindre uppmärk^ samhet behandlas, kan, såsom lian anmärkt, handja om summor, mångfalldigt betydligare, än den, hvarom bär är fråga.
Men ej nog dermed; sjelfva Staten sker en skada, en ofantlig skada, när efteråt det är för sent, och det upptäckes alt ett misstag blifvit begånget i högsta instansen.
Detta vållar ett misstroende, en missbelåtenhet, sorn gör en större alls män skada, än sorn kan motsvaras af mångå gånger diffes rencen i de summor, som här är fråga om.
Då jag i förmiddagens plenum hegärde StatsUtsk:s utlåtln N:js 7Q och 8o på bordet, så skedde detsamma ej utan orsaker.
Samma orsaker qvarstå ännu, hvarföre jag skulle önskat detta ärendes föredragning efter statsregleringen ; men då Ståndet beslutat, alt detsamma i nästa plenum före nämnda reglering skall förekomma, så återstår för mig endast att utveckla dessa orsaker, och på grund deraf reservera mig emot ärendets omedelbara afgörande. hiationens och enkannerligen Representationens ögon äio med spänd uppmärksamhet fästade på de nya medlemmars inom Konungens rådkammare tillgöranden, hvilka, i händelse de af R.
St. beslutade grundlagsförändrings-förslag, rör:de införandet af ansvarige ministrar, vinna K.
M:s nåd, bifall, tros inträda > den nya ministeren.
Det synes, sorn R.
St. ännu ärp i någon tvekan om nämnde Statsråds-ledamöters verkliga tänkesätt, och det systeme, som af dem kan komma att framdeles följas, Det synes äfven, som denna tyekau till en del orsakat en viss återhållsamhet i anslags beviljande, enär man ej ansett sig kunna obetingadt meddela rikliga anslag åt en ministere, om hvars tänkesätt man ännu blott äger suppositioner, och hvilken aldrig offentligen uttalat dess trosbekännelse i afseende på |audels administration m. m.
Intet bättre tillfälle att lära karina deras åsigter härutinnan torde för närvar, finnas, än genom pröfvande af det sätt, hvarpå de nu komma alt bedomina och afhandla statsreglerjngs-frågorna.
Deraf kan nationen se, huruvida den i en framtid har att af denna ministere förvänta sparsamhet i tilli tande t af nationens tillgångar; om densamma gynnar utvidgning eller inskränkning af de befintliga embets* Den i Maje m. 69 verken och deras personal; samt hur densammas tänkesätt 310, i afseende å landt- och sjöförsvaret 111. fl. för nationen Jiögst vigtiga frågor.
Af det anförda lärer hvar och en kunna inse , hvarföre jag önskat, alt nämnda StatsUtsk:s utlåt:» först efter slatsregler:n skulle förekomma.
Jag har likväl ännu ett skäl, hvarföre jag drager i betänkande att för närvar, med min röst biträda något anslag åt den , enl. grundlags-förslagen, möjligen blifvande ministeren.
Det skulle nemi. kunna hända, att det anslag, sorn af R.
St, beviljas, af K.
M. anses för ringa; och att K.
Al. deraf finner anlcdn. att helt och hållet förkasta och vägra sanctina å de af R.
St. beslutade grundlagsändrings-förslagen.
Följden häraf vore, att denna af nationen länge önskade och nyttiga reorganisation af styrelsen vid denna riksdag blefve 0111 intet, samt först vid en blifvande åter kunde väckas, eller åtminstone sättas i verkställighet.
Allt detta kunde måhända undvikas, om Ständerne, med förtroende till den blifvande nya ministeren, beviljade så tillräckliga anslag och förmåner, att oberoende och skicklige personer deruti ville och kunde söka inträde, och K.
Al. således ej finge skäl att vägra sin nåd. sanction.
Alen jag förklarar änmf en gång, att detta förtroende lättast och hastigast kunde vinnas, om de ofvannämnde medlemmarne af Styrelsen under nu pågående statsreglerts-frågor öppet för Representationen framlägga deras åsigter.
Det är af dessa skäl jag ansett vigtigt, att statsreglertn blefve föredragen och discuterad framför ofvannämnda StatsUtsk:s utlåttn Af:is 79 och 80.
Den önskan, som den siste talaren framställt, tror jag ej kunna tillfredsställas, ehvad ordning som för våra ärendens föredragning än blefve beslutad.
För att få en sådan allmän förklaring, som han önskar, ser jag icke annan utväg, än att han, som blifvit LagUtsk:s ledamot, eller någon annan yrkar att lill ansvarighetslagen matte läggas en Slatsråds-försäkrån , hvarigenom det blefve tillfälle för Konungens rådgifvare att i alla hänseenden afgifva deras försäkran.
Sveriges författningar känna hittills blott en Konunga-försäkran; men är det fråga om att göra Statsrådets ledamöter till Regenter, så lärer en Statsråds-försäkran äfven vara nödig.
Alen först sedan hon blifvit godkänd, kan hennes begagnande påyrkas.
Jag tror icke, att Statsrådets ledamöter, derföre att de gifva tillkänna sina åsigter om landets angelägenheter och administration, sjelfve blifva styrande.
3;dje punkten.
Hofr ätter nelli' Rosenblad, Bernhard:
Efter det sakrika utlåt., gom i förmiddags i afseende på första punkten afgafs af en 7° Den 2 Maj e. m. ledamot utaf Ståndet, kunde det synas öfverflödigt att ytlra något vidare; men då det är några punkter, nemi. just skälen för StatsUtskrs afstyrkande, sorn, så vidt jag kunde fatta den ledamotens yttrande, icke af honom blifvit nämnda, anhåller jag äfven alt få tillägga några ord i afseende på denna speciella punkt.
StatsUtsk. har anfört, att den förnyade organisationen af Statsrådet utan tvifvel skulle leda till en ny organisation af hela justitiae-väsendet.
Jag anhåller få fiista R. o. Ad:s uppmärksamhet på hvad StatsUtsk. utan tvifvel bort hafva kant, ulan att behöfva derom underrättas, att Organisationen af Statsrådet och de möjliga förbättringar, sorn äfven med den största förändring deruti kan bifallas, endast kan omfatta administrationen och icke justitiae-väsendet, ty justitioe-förvaltningen och Sveriges styrelse stå alldeles skiljda från hvarandra.
Den möjliga inflytelse, som den förändrade organisationen afStatsrådet kan äga på justitiae-förvaltningen, kan endast inskränka sig derhän, att Just. revisionen , somför det närvar, är både ett departement för Konungens Högsta Domstol och tillika Just.cancellerens expedition, kan blifva förändrad.
Sannolikt är det, att då den mäste delas i arne delar, en större personal blir behöflig ; men Hofrätterna stå alldeles skiljda derifrån, och på deras organisation kan ingalunda organisationen af administrationen inverka.
Om man åter på en annan sida skulle tro, att frågan om ett nytt lagverk skulle föranleda till minskning i kostnaderna; så, ehuru detta är ett ämne, som det icke tillkommer StatsUtsk. att yttra sig öfver, är detta yttrande i alla fall alldeles olämpligt; ty i händelse lagverket i hela sin vidd antoges, blefve ej Hofrätternas göromål minskade.
Det högsta, som de mest sangviniska förhoppningar om resultatet af det nya lagverket kunna önska sig, är, alt antalet af de mål , som nu vädjas från häradsrätt till den likartade domstolen, som heter lagmansrätt, med de ringa kostnader, som dertill fordras, och lättheten för parterne att sjelfve kunna föra sin talan; att detta antal, säger jag, då den skall upphöra, icke blifver större, än som nu är från häradsrätterna och lagmansrätterna, ehuru förhållandet hittills varit, att -j-:delar ej blifvit fullföljda vid Hofrätterna.
Detta är det högsta.
Således kan ingen minskning i Hofrätternas göromål uppkomma.
Det är således omöjligt, alt några minskade behof kunna uppstå, äfven om man vill gå längre än Lag-comite'en i sitt sista utlät, antagit och bibehålla Hofrätterna, sådana sorn de nu äro; ty delar man ut dem på orterna, så, långt ifrån alt minska kostnaderna, ökar det dem; ty då erfordras nya presidenter, advocat-fiscaler , secreterare och andre sådane tjenstemän.
Det är således ingen möjlighet af de nuancer , som kunna uppstå, som kan minska behofvet af de tjenstemän och lönetillökningar , hvilka fordras för Hofrätterna; och således saknas all grund för StatsUtsk. att derpå bygga något yttrande, att minskning i det fallet skulle upp - Del 1 Maj c. ra. komma.
Dä StatsUtsk. således icke kunnat framställa några föihållanden, som visa, att anslagets förökning vore obehöflig; så försvinner allt skäl för Utsk. att afslå detsamma, och då uppstår den skyldigheten för detsamma , som Reg.Fm antyder, att då ett behof finnes gifvet, tillstyrka medels beviljande till detsamma.
Det yttrande jag i förmiddags-plenum uppläste rörde endast ingressen till förevar, betänk.
Hvad jag nu ämnar yttra, angår den punkt, som nu ur under discussion.
Om jag härvid kommer att yttra något af hvad den siste talaren sagt, anhåller jag, att Ståndet måtte ursägta det, emedan yttrandet förut varit skriftligen författadt, ehuru jag uppskjutit med uppläsningen deraf i sin helhet, tills den nu förevar, punkten skulle förekomma.
Jag öfvergår till andra punkten om tillökning uti antalet af ledamöter och t jens tein än uti K. Götha Hofrätt.
Behofvet af denna tillökning är på det mest fullständiga sätt utredt och styrkt i Hofrättens und. hemställan till K.
M. af den 3 April iSäy, om nåd. förordnande för 4 extraJedamöter med egng rotlar, intilldess ordin.-ledamöternes antal framdeles kunde varda förstärkt.
Jag vill ej besvära med uppläsandet af denna und. hemställan in extenso.
Den bifogas här, med vördsam anhållan om dess öfversändande framdeles till StalsUtskottet.
Denna Hofrättens und. hemställan vann genast K.
M:s nåd. bifall, såsom vidare kan inhemtas af K. M:s nåd. bref under den 9.6
Maj 1817; och allt ifrån den 1 Oct. samma år hafva dessa extra-.lednmöter varit i full verksamhet.
Hvad de derunder uträttat till båtnad för Hofrätten och det allmänna, kommer jag alt framdeles visa i mina anmärkn:r mot StatsUtsk:s betänk.
N:o 41 > hvaruti all ersättning lill dessa lönlösa adjuncter blifvit afstyrkt.
Hosfogade tabeller, grundade på de för hvarje år till K. M. samt Just.Statsministern ingifna arbetsförteckningar, ådagalägga, att arbetsprodueten uti Götha Hofrätt under de sednare 3:ne åren blifvit ökad; att produeten för t83g öfvérstiger den för 1837 med 19.8 på referenter lottade mål, 46 besvär, afgjorda utan communication, 934 andra af Hofrätten handlaggda ärenden, och 43 ransaknings- eller understäldta brottmål.
Att balancen utaf oafgjorda mål, oaktadt den sålunda ökade arbetsprodueten, ändock för hvarje åralltjemnt stigit, så att deuna balance, sorn den 3t Dec. 1837 utgjorde 599 73 Den a
Maj c. ra. på ledamöternes rotlar lottade mål och 2r ransakningar, vid ifc>3g års slut uppgick till 665 lottade mål samt 4> ransakningar.
Dessa tabeller ådagalägga vidare: att den närmaste likhet i arbete ager rum emellan Svea och Götha llofrätter; att antalet af på referenter lottade mål är större i Götha, än i Svea Hofrätt; att balancen äf sådana mål är betydligt större i Götha Hofrätt, och den 31 sist!.
DeC. uppgick till 266 utöfver balancen i Svea Hofrätt.
Då det sålunda är obestridligt, att begge dessa Hofrätter äro lika tungt belastade med arbete; så frågas billigtvis, om ej rättvisan och omtankan för allmänhetens båtnad oundgängligen kräfva en förstärkning uti arbetspersonalen inom K.
Götha Hofrätt till lika antal med den nuvar. uti Svea Hofrätt, likasom billigheten jemväl påkallar, att Götha Hofrätt, som nu har endast 4 hofrätlsråds-löner, får lika många med Svea Hofrätt, eller sex.
Jag begär derföre vördsammast bifall till min i detta ämne väckta motion, eller åtminstone till K. M:s nåd. propos. samt uppförande af lö- , ner på stat, — vare sig ordinarie elier i n te rims-stat—för 2 Hofrättsråd , 2 Assessorer , 1 ny Civil-notarie, och t ny Gancellist.
Om, på sätt jag redan förut haft äran anmärka, ibland ledamöterna uti Stats-Utsk. funnits blott en enda jurist, som till följd af egen erfarenhet, egen längre tjenstgöring, verkligen vetat, huru en Hofrätt är i alla dess delar organisei-ad, hnru arbetet der bedrifves, hvilka egenskaper sorn erfordras för en samvetsgrann, skicklig och arbetsam ledamot eller tjensteman derstädes, — säkerligen hade den K. propos:n icke blifvit så snöpligen afstyfkt.
Jag skrifver alltså detta afstyrkande på räkningen af bristande sakkännedom; ty andra motiver derför vill och bör jag icke tänka mig.
Men 'då är jag ock berättigad att fordra, det StatsUtsk.
, sin pligt likmätigt, sökt afhjelpa denna brist genom1 infordrandet af tillförlitliga upplysningar från andra behöriga personer, deder vetat litet mera.
Genom denna af grannlagenheten påbjudna åtgärd hade StatsUtsk. ingalunda nedsatt sitt anseende, eller förnärmat sin höga värdighet såsom en delegation af R.
St. afslå proposm öra 4 nya ledamöter i Götha Hofrätt, så anhåller jag, att i sammanhang dermed måtte bestämmas, huru förfaras skall med alla de oafgjorda mål, hvilka d. 1 nästinst.
Octöber befinnas lottade på de närvar. 4 extra-ledamöternes rotlar.
Jag bör nemi. upplysa, att K. M:s; nåd. förordnande för dessa adjuncter löper till ända nyssnämnde dag; och någon fråga om förnyadt förordnande kan Så mycket mindre af mig väckas, sorn StatsUtsk. uti dess betänk.
N:o'4i så omildt afslagit all ersättning för dem, hvil - Den a Maj e. m. 73 la under de trenne sista åren, på ett högst förtjenstfullt och hedrande sätt, fullgjort det ansvarsfulla och mödosamma uppdrag dem varit anförtrodt.
Balancen af lottade mål på dessa 4 extra-rotlar utgjorde d. i5 sisth April 81.
Under den sista veckan hafva säkerligen några bland dem blifvit föredragna; men deremot befanns, vid slutet af April månad, ett antal af mellan 2 och 3oo nya completta mål, hvilka just i dessa dagar skola lottas på samtlige ledamöterne i Hofrätten.
Hvarje rotel får derigenom en tillökning af minst 12 eller i5mål, deraf ensamt på de 4 extra-rotlarna belöper 5o ä 60 st.
Lägger man härtill, att en ytterligare lottning kommer att ske vid Maj månads slut af dåvar. completta mål; så kan med full visshet förutses, att balancen af icke afgjorda mål på dessa 4 rotlar d. 1 inst.
October uppgår till 140 å i5o.
Det torde då icke gifvas annan utväg, än att omlolta dessa mål på de qvarvarande 16 ordin.-rotlarna, hvilka, förut nog tungt belastade med omkring 3o mål eller derutöfver, härigenom få en ytterligare börda af 8 å 10 mål, förutan alla dem, som samlas under sommarmånaderna och äro färdiga till lottning vid höst-sessionens början.
Hurudan balancen då kommer att visa sig vid innevar. års slut, och huru den ytterligare kommer aU växa inom ganska kort tid, derom må hvar och en domina, som vill och förmår närmare undersöka det på rena, obestridliga facta grundade förhållandet.
Såsom chef för Hofrätten, är jag i främsta rummet ansvarig för arbetets jemna oafbrutna gång; jag ansvarar ock, att hvar och en inom verket skall, hädanefter som hitintills, fullgöra sina åligganden.
Men deremot undandrager jag mig härmedelst offentligen all ansvarighet för de menliga följder, den missbelåtenhet, den klagan öfver dröjsmål och uppehåll, de hopade balancer utaf oafgjorda mål, hvilka ofelbart inom kort tid skola förspörjas.
Det betänkliga tillstånd, som sålunda nödvändigt måste inträffa, kan ej afhjelpas, förrän vid en blifvande ny riksdag.
Om denna icke inträffar förr än d. i4 Jan. i845, så befarar jag, att lijelpen kommer alltför sent, och att den ringa utgift man 1111 söker spara, då kommer att dyrt gäldas genom mångdubbelt större kostnader, vida kännbarare uppoffringar.
Till vägledning för de ledamöters omdöme, sorn då komma att utgöra R.
St:s StatsUtsk., och för mitt eget rättfärdigande emot möjliga förebråelser att icke hafva sökt bevaka så väl Hofrättens som allmänhetens sanna fördelar, måste jag begära ett rum för detta offentliga förklarande uti R. o. Ad:s protoeoll.
De förmenta skäl, som StatsUtsk. anfört till afstyrkande af bifall å K.
Mts nåd. propos. angtde Hofrätterna, 6 H. io :4 Den i Maj c. m. påkalla ett närmare skärskådande; vederläggningen deraf blir sedermera icke svår.
Utsk. håller före, ”att om Hofrätterne organiserades på ”ett ändamålsenligare sätt, än nu ar fallet, de derföre re”dan anslagna medel skulle vara tillräckliga”; hvarjemte Utsk. tillägger:
"att den vigtiga frågan om ökandet af divisio”nernas antal med färre ledamöter å hvarje, ännu icke blif— ”vit vidrörd.”
Jag frågar StatsUtsk.: hvaruti består det felaktiga, det mindre ändamålsenliga uti Hofrätternes närvar, organisation?
Finnes inom hela StatsUtsk. någon enda ledamot, som mäktar, att, på grund af sakkännedom och egen erfarenhet, fullständigt och tillförlitligen besvara denna fråga?
Enär StatsUtsk., med uppenbart öfverflödande af den rätt, grundlagarna medgifva, företagit sig att besluta en förändrad organisation af Carolinska Institutet (pag. 17 och Hr Professor Thomanders reservation pag.
4>)j hvarföre har då icke Utsk., för conseqvensens skull, behagat skänka samma hulda omvårdnad åt Hofrätterna?
Ett försök i den vägen hade säkerligen blifvit upplysande och lärorikt.
Tror Utsk. verkligen, att divisionernas ökade antal med färre ledamöter på hvarje skulle bereda den förespeglade ändamålsenligare organisationen?
Strider ej detta uppenbart emot sekel-gammal erfarenhet?
Eller kan det väl motsägas, att parters rätt och säkerhet blifva bättre utredda, bättre vårdade, om flere ledamöter deltaga i pröfningen af deras tvister, än om denna pröfning hvilar endast på några få?
— Jag hänvisar i detta fall till en auctoritet, som ej kan jäfvas, Lag-coiniteens motiver vid ^:de oell 5:te Cap:n Rätteg.brn i nya civil-lagförslaget, pag. 263, och anhåller, att StatsUtskts
Hrr ledamöter täcktes med uppmärksamhet genomläsa dem — Är det väl på fullt allvar man yrkar Hofrätternas sprängning, samt utflyttning af vissa delar deraf i särskilda provinser?
Kan det väl vara meningen att sönderplocka divisionerna, så att dessa skola bestå af t. ex. endast tre ledamöter?
Det blir då icke vidare H o fr ätt er, mine herrar! det blir domstolar nära jemförliga med nuvar. k ä m n e rsrä t te r, eller ett surrogat för de på indragning ställda 1 agni. rä tterna.
Dessutom strider ej en sådan styckning uppenbart emot den organisation af Hofrätterna, som blifvit föreslagen uti den nya civil-lagen, hvilken man redan vid denna riksdag velat utan all vidare granskning/med acclamation antaga?
Uti denna lag, 4;de cap. Rätteg.brn, pag. ig5, står tydligen att läsa: ”Hofrätt ”utgöres af domare, dem Konungen förordnar.
Ej skola på ”en gång flere än sju, och ej färre än fem, i rätten ”'sitta.”
För uppfyllande af detta lagens bud , att ej färre än fern skola i Hofrätt sitta, fordras ovillkorl, minst sex ledamöter på hvarje division; ty ej sällan inträffar, att af fem Den 2 Maj e. m. 75 personer åtminstone en kan vara afjäf, af sjukdom eller annat laga förfall hindrad att i rätten deltaga.
Och i sådan händelse skulle rätten ligga nere, blifva overksam, om på hvarje division icke funnos mera än 5 ledamöter.
Sjelfva lagbudet, så vidt jag uppfattat meningen deraf, förutsätter tydligen sju, som obestridligen är det hästa, det rättaste antalet.
Under nu bestående former kunna fyra ledamöter domina i Hofrätt, så framt de om slutet ense äro.
Derföre kan man för det närvar, hjelpa sig med sex ledamöter på hvarje division.
Detta antal existerar redan uti Svea Hofrätt; det är just detsamma jag begärt äfven för Götha, såsom oundgängligen behöflig! och tillika billigt, dä full jemlikhet i arbete dessa Hofrätten emellan numera äger rum.
I allt fall, mine herrar! man må besluta hvilken reorganisation, hvilka förändringar, som helst; det fordras tid, det fordras åratal, att betänksamt genomföra, ordna och fullborda dem.
Under denna väntningstid får väl icke machinen stanna eller hämmas, arbetets jemna gång icke af~ brytas eller rubbas, allmänhetens billiga fordringar på drift och skyndsamhet icke gäckas eller tillintetgöras.
Ett ytterligare motiv för afslag har StatsUtsk. velat hemta deraf, ”att ett nytt lagverk snart torde vara att ”förvänta.’’
I frågan om tiden för detta lagverks antagande, och i hvad mån förhoppningarna om skyndsamhet dermed kunna verkliggöras, hänvisar jag endast till allt hvad som blifvit yttradt i delta ämne under de vidlyftiga och tröttande discussionerna inom detta Hus.
Hvar och en må sjelf deraf draga hvad slutsats han behagar.
För min del fruktar jag med skäl, att tidepunkten för detta lagverks definitiva antagande ännu är ganska aflägse.
Och då upprepar jag ock min förra fråga: bör ej machinen under väntningstiden oliämmadt fortgå?
Dessutom, hvad blir följden af detta nya lagverks antagande, i afseende på Hofrätterna ?