Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Revisorers föreskrifter uti befvrdringsmäl, samt uti fräga om Statens reglering icke lamnat uägot cgenteligt sivar, läto 1827 ärs Revisorer bero derwid, att uti Revisions - Reqlemenret gifwa Herrar Fullmägtige ti 'kanna, det Herrar Fullmägtige wörö vwilkorliZen pligtige att ställa sig till efterrättelse Revisorers föreskrifter, och att Nevisorerne således för» wantade, att hwad 1825 ärs Revisorer förordnak, blefwe behörigen werksiälot; mea, som Herrar
Fullmägllge uti deras förklaring tillika gjort igoZ ärs Revisorer, af hwil a twenne afwen more Revisorer 1827, den tillwitekse, art, som orden- lyda, deras ccmligen Revisor---nes) "expedition- som herrar "^tcklmägtige trodde sig sinna, tillkommit i "saknad af upkySningar och tikl afwentyrS af "orig - Den i8 November- 947 "origtiga upgiftcr," sa ansägs nödigt att uti berättelsen till Rckfens Högloft.
Stander, hwaraf e,t Transumc (Lit. N.) ar bifogavt, framställa saken i hela desi widd och till alla äfwen desi minsta dekailler för att härigenom fullkomligen rättfärdiga 1805 ärs
Revisorer isrän en sädan oförtjent tillwitelfe.
Ämnet war af allt för mycken wigk att icke genast ädraga sig Stats - Ukskottets upmärksamhet; och wid efterseende uti Contoirets Handlingar fann StatsUtstottet, att äfwen 1807 ärs Revisorers ytterligare erindran warit utan påföljd.
Kammererare» Lcbellberg fortfob nemligen med Bokhällare-befattningen och nägon ordentelig reglering af Bokfluts.
Contoirets
Stat hade icke stett.
Wal hade Kammererare» uti Bokstuts-Contoiret i början af ar >828, uppå Herrar Fullmägtiges befallning, inkommit med ett sa kalladt Förstag till reglering af Boksluts Contoirets Star, men hwilket i sielswa werket icke war annat än en berättelse om de göromål, en hwar af Betjeningen uti Bokstuts - Contoiret, efter den af Kammereraren sjelf gjorde fördelning, skulle besörja, och, i stället för att Herrar Fullmägtige, efter föregangne w-mliga formalite er. medelst utfärdade anslag till sökandes underrättelse, bordt ordenteligen constituera Tjenstemän till de uti 1800 ärs Stat för Boksluts-Conioiret upfördg systor, hwilka icke förut moro ordenteligen tillsatte, widtogs af Herrar Fullmägtige endast den åtgärd att tills widare confirmera Betjeningen uti Boksluts-Contoiret wid de befattningar, en hwar efter provisionella förordnanden innehade, och hwarigenom säledes ej mindre sörestriften uti i3o» !?48
Dcn 18 d^Ovemher.
IFVÖ ärs Jnstruction om S-akcns ordenteiga reglering, än äf.wen Rcviforcrnes härom meddelle erinVran blistvit lämnade utan afseende.
Wid sedermera anstäld särskild granskning af Kammererarens oswanberörde Förstag, har blifwit utrönt, och hwilket
Kammereraren genom de af honom bäde strifkeligen och munkeligen lämnade swar uppå SratöNkflottets- frågor, likasom medgifwit, att För. flager icke blifwit gjordt med hänseende titt göromalens bEaffrnhet och kraf, ulan för att derigenom bereda en nödwändighet att bibehälia samtelige uti Bokstuks-Cmttoiret, dä tjenstgörande wid deras innehafwande befallningar.
Som Herrar Fullmägtige icke förut haft delaf de uti izs7 ärs Revttorers berättelse uptagne anmärkningar, sä lät Statschliskottet tillställa Herrar Fnllmägtige ett lika beskaffadt Tranfumt af hamma berättelse, som nu (Sub. Lit. N.) är bifogadt, hwaröfwer Herrar Fullmägtige anmodades ait med utlåtande inkomma.
Genom delta utlåtande, hwilket härjemte bifogas (Lit.
O) halma Herrar Fnllmägtige, utan att i näqon matto undanrödja de uti 1807 ärs Revisions Berättelse mmärkte omständigheter, blott uprepat hwad förut blifwit anfördt.
Tttn af Herrar Fnllmägtige sä wal uti deras Förklaring tili 1807 ärs Revision, som uti deras sednast
949 sednast afgifne ullätande äbevvpade rg §. uti 1799 ars Revisions-Reglemente ivder som följer: iZ.
''Af de till ost inkomne Beswarsmäl "hafwa wi erfarit, huru som Herrar Fullmagtige ">?
ir Syslors tillsättande och befordringar, följt oli''ka g under för tourens beräknande Betjeningen e"mellan.
Och dä Betjeningen icke synes böra sakna "den upmuntran, alt wid ypsande levigheter, kunna "nied någorlunda säkerhet räkna pä befordran i en "witz' ordning, sa framt oskickligher icke skulle i "magén ligga; sä hafwe wi wclat lämna Herrar Full"m. gtige wänlig del af hwad wi idella amne funnit ''mest lämpeligt att tillstyrka."
"Enligt 1792 ärs Reglemente borde Herrar "Fullmäglige af den redan med arfwodcn sörsedde "Betjening utse de mest stickelige till de utä samma 'ars Siat upförda Syslor.
Och vä nu de Perso, "ner, som wid allmänna tjenste-regleringen är 1792, ''sätt Syslor pä ordinarie Skaten, säledes censtras "hafwa warit mera skicklige och förtjenle an deras ''medsökande, sä synes denne Betjening, wid ytterligare frägan om befordran böra aga företräde framföre dem, som wid berörde reglering blifwit förbi, "gangne, ehuru detze sistnämnde annars kunna wara "äldre inom Werket.
"Men, som wid flere tillfällen kan inträffa, att "2:ne Betjente, som en och samma dag, eller d. 25 "Juni 1792, blifwit till syslor pä ordinarie Skatten utnämnde, sins emellan cvmpetera, torde uti en "sadan 950 Den i8 November - "sadan casa, aldren inom Merkel böra decidera om "företrädet.
Dock synes tvid tillämpningen ett undantag böra göras i anseende till Cancelliet Betjening och de högre Syslorne uti Bokstuts-Contoiret, "hwartill särskild? insigter och spräkkännedom for"dras. "
Och som af berirde §. uti 1799 ars RevifionsNeglemente icke bör kanna dragas den slutföljd, att, med förbigående af Cunoirets egen Betjening, främmande Personer skulle rnkallas till Syslvr uti Boksints-Contoiret, sä skulle enda stäket hwarföre Zellen. ' dei-A, hwilken icke innehade ordinarie tjenst och lön wid Contoirct, erhållit Bokhällare-förcrdnandet, wara Vet, att någon annan tjensteman icke funnits inom Contoiret, fom ägt erforderlig skicklighet till tjenstens fönättande.
Sädant hafwa Herrar Fullmägtige likwäl icke yrkat; och hwilket ocksä hade warit ett origtigt påstående, enär de göromål, hwilka tillhora meranämnoe Bokhallare-befallning efter hwad Stats-Utstottet rillräckeligen erfarit icke arv af annan beskaffenhet än att de rätteligen böra bestridas blott af en KamMarjkrifware.
Det hade således bordt förekomma Stats.Utskottet owäntadt, att Herrar Fullmägtige stolut åberopa deras answarighec för werket, dä fräga är om en Kammarstrifware, hwilken endast under Kammarerarens inseende stal! gä honom tillhanda och biträda wid göromål, för hwilka Kammereraren serskildt - Den 18 November. 951 ftildt answarar.
Stars-Utssottet har ocksä serssildt bordt anmärka, att den uri 1800 ars Jnstruetion anbefallde reglering af Staten, hwilken twenne är efter Realisationen bordt sse, men ännu icke, vaktat Nevisorernes gjorda erindringar kommit till werkställinhet, icke ar något befordringsmål, halft plöjningen af Personers ssicklighet, först wid sysiornes tillsatianoe kan komma uti frager.
Beträffande den upkomne fräga om
Revisorers rättigheter att meddela föressrifker
Uti befordringsmål och Herrar Fulimagtiges ssyldighet att dem werkstad la, sä lyder 14 uti »789 ars Reglemente för Riksgälds-Contoiret saiunba:
"Och emedan ä Rik"sens Ständers wägnar, Revisorer hivart tredje är ''komma att ökwerse och gransta Fulimagtiges för''waltning; ty böra wid ett sadant tillfälle en orden''telig Berättelse om Werkeis tillstånd aflämnas, de ''afslutade Hufwudböcker, jemte de hos Fullmägtige "sörde Protokoller upwisas, och Revisorerns all nö» "drg underrättelse onr Werket meddelas; äswensom "Stillmägtige hafwa till werkstallighet befor» "dra bwad Revisorerne deras Insiruction lik» "mätigt kunna sinna nödigt att påminna, och "till Werkets förman förefkrifwa- — Härmed instämmer äfwen z uli Instrnctronen för Revisorerne sä lydande:
"Och derest något uti styrelsen el"ler förwallningen finnes försummadt och efkerlätit "eller eljest fordra ra telse, hafwa Revisorerne med "all sorgfällighet sadam i behörigt ssick och ordning "stalla, samt uti de mäl och händelser, hwaröfwer "Fullmägtige hos tillsörordnade Revisorer sig kunna 9Z2 Den r8 November. '^förfräga, gä med de råd, underrättelser och före» ''skrifter tillhanda, som med de i Reglementet lagds "och widare utstakade grunder instämma, men inga, ''lunda derifrån wika, hwilker Revisorerne böra "tillse genast warder iakttagit och till werkställighet ''Lefordradt,"
Sädane äro förestrifkerne, efter hwilka den upkomna frägan stall pröfwas och afgöras._^Revisorernas rättighet att förordna om hwad de, till Werkets förmän, kunna anse bidragande, är nog tpdeligen ber stämd; äfwensom Herrar
Fullmägtiges skyldighet att till werkställighet befordra Revisorers föreskrifter, synes aldeles owilkyrlig.
Om Herrar Fnllmägtige stukle fä arbitreka öfwer Revisorers Besiut, sa wore Revisionerne utan synnerligt ändamål.
Revisorerne skulle dä förwandlas till Embetsman, hwilka endast skulle anmärka och till Riksens Högloft, ständer anmäla hwad under granskningen af FullmägtigeS förvaltning förekommit'. men sädant strider alde es emot sselfwa espriten af Riksens Högloft.
Ständers widtagna Författningar om deras Riksgälds - Eontoir.
Revisorerne, hwilka emellan Riksdagarne föreställa Riksens Högloft.
Stander, äro icke tillförordnade, att blott öfwerse Niksgalds-Contoiret, utan ock att ställa i behörigt stick och ordning hwad som tarfwar rättelse .
Och när Riksens Högloft.
Ständer updragit ät ReVisorerne att fordra redo för Fullmägtiges förwaltuing samt förordna om hwad som kan landa till Rikstzälds-Coritvirets förmän, sa stulle det innebära en stridig - Den i8 November 953 stridighet, akt Herrar Fullmägtkge, hwilka betraktade såsom Conkoireto Styresman aro redowifande och f denna egenskap stälde under Riksens Ständers lydny stulle i något fal! kunna undandraga sig hörsamhet emot Revisorer, såsom af Riksens Högloft.
Stander defullmagtigade, akt utöswa Riksens Ständers egns rättigheter.
I följe häraf, och uppå de stal 1807 ärs
Revisorers berättelse ytterligare innehåller, har StatsVt stoltet funnit Herrar Fullmägliges skyldighet hofwa warit akt i allt ställa sig Revisorers föreskrifter till behörig efterrättelse.^ Och hwad angar Revi sorernes förhällande, sä har Stats-Utstottet funnit akt Revisorerne handlat enligt deras Jnstruckioner, enär de af dem meddel-e förestrifter owedersägeligen haft till föremål Riksgälds - Contoirets sanstyldiga nytta och förmän, Det kan wäl icke tillhöra Stats - lltstoltet, att närmare an nu ftett, bedömma Herrar Fullmägtiges förhållande; men Stals-Ukstottek har dock trott stg tvid detta tillfälle böra hemställa, om icke nödigt är, att Herrar
Fullmägtige wid wistt och bestämdt answar älagges, akt hädanefter ofelbart till ^verkställig, hee befordra Revisorers förestrifter, sä att det med Revisorerne äsyftade ändamäl mä kunna winnås.
Stals-Utstokket har öfwersekt och granstat den af Herrar Fullmägtige i Juni monad 1806 werkstalde reglering af Crcditsedel - Werkets Stat, hwilkeu icke sär förblandas med Staten för Boksluts - Cons toiret, 954 > Den 18 November. toiret, som redan warit uti fräga.
Och ester det Herrar Fullmägtige och Commiflariaket rnkomiint med utlåtande öfwer ätskillige omständigheter, dem Stats»Utskottet ansett böra närmare utredas, har Stats - Utskottet, wid anstald flutelig granskning as berörde Statsreglering, med ledsnad sätt erfara, att icke allenast flera syflor, än göromälen fordrat och Commiflariatet tillstyr t, blifwit bibehällne, som medfört en fåfäng utgift för Contoiret genom aktagade arfwodcu till Tjenstemän, hwilka till sadan» öswerflödiga syflor blifwit förordnade, utan ock att Herrar Fullmägtige till syflor amagit Extraordinarie!.' eller främmande Personer, hwilka icke innehaft någon lön pä Contoirets ordinarie Stat, utan mäst förses med aldeles nya arfwoden; dä deremot Contoirets ordinarie Embets- och Tjenstemän af alla grader, hwilka i deflas sistnämndes ställen kunnat och bordt emplojeraS, blifwit flyttade pä expectance
Staten med bibehållande as deras innehafde löner.
Enligt den comparativa förtekning, som Herrar Fullmägtige, efter Stats-Utskottets begäran, lätit författa, har Contoirets utgifts summa, i anledning af meranämnde Stats-reglering kommit att ökas med iAZO Ro., blott derigenom att Herrar
Fullmägtige till en del af de dä faststalda syflor icke emplojera!
Contoirets egen Betjening, utan dels flyttat pä expectance Star Embers- och Tjenstemän af alla grader med bibehållande af deras innehafwande Löner, och dels förordnar Exkraordinarier eller främmande Personer, med aldeles nya arfwvdes.löner, och när härtill kommer, att det antal af syflor, som Com miflaria - Drn i 3 November. 9ZZ misiariatet tillstyrkt, redan warit större, an behofwet tycktes hafwa kunnat fordra, och Herrar Fullmagtige afwen derutöfwer tillsatt annu flere, sä kan med säkerhet antagas, att genom ofkanamnde reglering af Creditsedel.Werketö Stat, Contoireis utgifter blifwit ökade till elt betydeligt belopp, som bordt kunna besparas, sä framt regleringen blifwit werkstäld i enlighet med de uti 1800 ärs
Instruction stadgade grunder.
Stats - Ut^ottet har också sökt förskaffa sig en noga kännedom af göromälens beskaffenhet inom Riksgatds-Contoiret samt arbets-methoden wid alla desi Departementer; och hwarunder Stats-Utskottet fatt erkara, art utrikes brefwexlingen emot all god ordning och twarkom emot sa wal Höglofl.
Hemliga Utskottets Jnsiruclion af är 1800, som den Jnsiruction för Cancelliet som Herrar Fullmagtige är i8oi lätit utfärda, under desie senast framflume irenne är blifwit besörjd af Kammereraren, och bref» wem till utrikes orter expedierade utan contrasignation af Secreterare» och antekning uti Cancelliets handlingar.
Fullmagtige hafwa uti deras afgifne utlätande yrkat, att alla bref uti wigtigare mål skola blifwit upsaite af Secreterare» och af honom contrastgnerade-, och ehurst sädant icke öfwerensstammer med werkeiiga förhällandet, hafwa Herrar Fullmägkige likwal härigenom medgifwit, att utrikes brcfwäxlingen pä satt som nn stett, icke bordt dragas ifrän Cancelliet till Bvksiuts-Contoiret.
Harwid har jemväl yppats, att concepken til! de 956
Den 13 November. de är i8c>6 expedierade utrikes bref, hwilka warit under Kammererarens wärjo, saknats och ännu icke lill rätta kommit.
Och ehuru af den förtekning öfwer desse bref och deras innehall, som Kammerera, ren genom Herrar
Fulllyagtige latit ingiswa, gansta mänga befunnits wara af ven angelägenhet, att concepten icke böra saknas ibland Comvirets handlingar, har Stats-Ul skottet likwäl ansett betänkligt tillsryrka den af Herrar Fmlmagtige föreflagne utwäg att ifrän Contoirets utrikes.
Correfpondenter infordra de är 1806 asgängne bref.
De ar 1807 församlade Revisorer, hafwa uti deras Berättelse anmält huru som Kongl. Maj:k i Räder behagar infordra Revisorernas underväniga utlåtande öfwer Stockholms Stads Hmdels-Collegii Ledamöters förnyade underdäniga ansökning, att af gunst och näde wara befriade ifrän den ersättning, som pä sökanderne kunde belöpa af den, jemlikt Kongl. Maj-ts Nådiga Utslag d. 16 Juli 1827 emot Stockholms Stads Handels-Collegii Ledamöter i allmänhet faststäkde Krono-Upbörds-balancc- Och hade Rcviforerne ibland andre för Handels - Collegii Ledamöter kalande considerationer, hwarpä Nevisorerne grundal deras underdäniga utlåtande, serskildt fä. stat sig wid den af sökanderne gjorde erindran, att till balancens döljande mycket stall bidragit, alt wederbörande uti Bokstuts-Contoiret, icke, pä sart Jnstructionerne uttryckeligen bjuda, genom Memorial till Herrar Fullmägtiges styndsamma ätgärd anmält halancen eller warit nog upmärksamme att päminna om sä stora restantiers indrifwande.
I an - Den 18 No embert - 957 I anledning häraf anmodades Herrar Fullmägkige, att infordra lvederbörandes förklaring och derrneb jemte egit utlåtande till Stats Utskottet inkomma.
Qch ar genom besia handlingar uplyst, att, ehuru restantierne ä Bewillningen samt tön- och betalningsmsgiften för <Ltockhvlms
Stad, enligt de til!
Contoiret inkomna summariska räkningar redan ar 1798 utgjorde Rd. 199,438: 7 si. 10 r., och hwilket belopp hwarje af de päföljande ären betvdeligen ökades, någon erindran härom ifrån RikSgäldsContoirek icke fkekk, förrän i Nov. 1809, eller sedan balancen redan war uptackt.
Da Herrar Fullmägrige genom utfärdad Insiructiou alagt Bokstuts-Coutoiret, att hwarje är inom wisi förejkrifiven tid, efter det restanlie-förstagen och summariska räkningarne inkommit, serskildt anmäla förhållandet af restantierne, synes Herrar Fullmägtige i deNna del hafwa iakttagit allt hwad pä dem kunnat ankomma, och att således den anmärkte försummelsen endast stadnar wederbörande uti Bok-» siuts-Contoiret lill last.
Af de Tjensteman uti Bokstuts-Comoiret, hwilka det, enligt Jnsiructivnerne älegat att pä före'- flrifwit sätt göra anmälan om restantierne, aro anie redan med döden afgängnel fä att answar endast skulle kunna fordras af den annu lcfwandc Tjensteman, som ifrän Augusti mänad 1820 och till desi balanccn 180Z yppades, fin skyldighet astdojätt.
Och har förhållandet af restantierne, enligt de under sistberör. ds 953 Den 18 November de lid inkomne summarista rakningar warit följande, nemligen: Rd. st. r.
Ar 1799 __ 231,595 2 8 — I800 270,IZZ 5 Z — 1821 — 3-4,227 iz - Stats-Utstoktet har genomgätt Riksgälds-Conkoirets angelägne Handlingar och Läne-document, hwilka arv under en af Fullmägtiges och Secreterarens serstilda ward; äfvenledes har Utstottet inventerat alla under Creditsedel-Werker lydande Castor jemte förrädet af Sedel-blanquerter, tryckte formulaires till Castasedlar och Realisakions-inwisningar pä Banquen; och hwilket allt befunnits uri behörig ordning.
Sedan framledne Hof - Jägmästaren Friherre 6ripenlljernL8 Enka, kiva lovise Lkeliublae, hos Kongl. Maj.-t gjort underdånig ansökning, att fä fäsom Pension upbära den expectance lön af Nd. specie, Mannen i lifstiden pä Riksgälds-Con» koirets
Stat innehaft; och Herrar
Fullmägtige häröfver afgifvit underdånigt utlåtande, sä har Kongl. Maj.-t genom asläten nådig Skrifwelse af d. 4 September 1804 behagat förständiga Fullmägtigs, det Kongl. Maj:t i sä matto bifallit ansökningen, att Enkan ffulie i dest Återstående lifstid af Riksgäldsfonden njuta hälften eller 166 Rs. 32 st. af Mannens ofvan berörde expectance lön; och hwarkill hörr således Den 18 November- 9Z9 således pä Riksgälos,Contoirets
Stal kommit alt upfvraö.
Utan att inga i någon pröfning af sielfwa hufwudfrägan såsom af Kongl. Majit redan afgjord, har Stats-'.H st - ltet likwäl trott sig böra lill Riksens Högloft.
Ständer hemställa, om nödigt ar, att uti Jnstruclioncn för Riksgälds Csntoiret, Herrar
Fullmägtige serskildt och uttryckeligen, förbjudas att' genom underdånige tillstyrkanden bereda Nådigt bifall, till saoant som med Riksgälds-Coutoirets inrättning och faststälde styrelsegrunder icke är förenligt i någon matto skulle kunna leda till inskränkning af Riksens Högloft.
Ständers egne rättigheter, att om detta Werk förordna.
Med hamtad anledning af Revisorernes meddelte yttrande, hafwa Herrar FuIImägtige är 1805 tills widare bewiljat afledne Kammererarens wid Riksgalds-Contoiret 1^.
Irl. läunävalls
Enka ett ärligt understöd af 750 Rd. specie pä Riksgälds-.Eon« toirets Stat, och likaledes är 18-07 aftedne OsiverCommitzarien i General-Wistance-Contoiret 7^.. 17. Lergmans efterlämnade Enka 152 Rd. specie; äfmen som Herrar Fullmägtige d. 24 Nov. 7808 under förbehåll af Revisorers yttrande, tillagt afledne Oswer-Commitzarien wid General - Astistance - Conioiret 7^. 6.
VVallanii Enka elt ärligt understöd af 15S Rd. pä General-Astistance-Conkoirets Slat.
Skats-U. skottet fär i anledning häraf »plysa, a t nägre medel till Pensioner icke arv af Riksens Högl. s6s Den 18 November.
Högs.
Stander anordnade; dock som stalén, hwilka »vid besia Pensioners bewiliande finnes anförde, sirö serdeses ömande, sä har Stats Utstottet trott sig siga full anledning akt till Riksens Högloft'.
Ständers ädelmodiga bepröfwands underställa, om icke osman» nämnde z:ne Enkor mage uti deras lifstid elter sä lange de sirö osörsörgde, bibehällas ivid de Pensioner dem en gäng blisoit tildelie.
Och pä det Riksens Högloft.
Stander framdeles icke matte komma arr beswäras med ansökningar om Pensioner ritt Riksgälds - Eontoirets samt GrneralAsiistance - Contoirets Embets- och Tjensteman samt deras Enkor och Barn, har Srats-Utstottet wclat hemställa, om icke Riksens Högloft.
Ständer stulle täckas rilläta, att wid Riksgälds - Contoiret pä lrka sätt, som uti Riksens Ständers Banque, en Pensions-Casia mä inrättas, och att Riksens Högloft.
S sinder härtill tackas utse och anordna nägon fond till grundläggning för en sadan anstald; i hwilket afseende Stats-Utstottet torde fä föreflä, att Riksgälds - Eontoirets tillkommande andel uti DisconkWerkeks utestående fordringar, hwarpa något betydeligt icke torde inflyta, till fond för en sadan Pensions anstalt mätte fä anwandas.
Efter det Stats-Utstottet salunda genomgått och yttrat sina tankar öfwer alla ämnen, hwilka under granstningen förekommit och befunnits af sädan beskaffenhet att Stats- Utstottet ansett dem förtjena serskild upmärksamhek, har Stats - Utstottet welst i tomhet framställa de händelser och omständigheter, hwilka Dm t 8 November- 9kr Hwilka förnämligast werkst förändringar uti MtkssAlven den ena och andra tiden.
Det är redan här fraMmaNföre omnamndt, i hwilka tillstånd Contoiret sig befann, dä Ri sens Hhqlosi.
Seander i Juni mänav r^Ov äkstildes» Wiv t8oa,ärs likasom de näst föregångne Riksdagar, hade Cottkciret blifwit helastadt med ny bade utSch inrikes stnlv.
Af den tillkomiie utrikes galdett stuve största delen genast eller inom korrt lid betar las; och Contoiret beswarades dessutom af aldre förbindelser hos dess Correspondemer, hwilka nian rois dare upstof mäste fullgöras.
Att gcrmM Wexlars tiphandfande hopb'ängs hwad härtill erfordrades, war icke nägoN Möjlighet, dä Contoiret tillika stuve göra kemister til! intressen och manliga afbetalningar pä amalgams Lanett !
Holland, Efter siere fruktlöst försök, lyckades det ändteligen för Herrar Fuillmägkige, att genom CantellieRådet ^verkost erhålla ett län äf §06,000 Rivö Hamb.
Bmco»
Och med biträde af detta ian kom Cotttoiret uti Lett författning att bringa u i ett meta ordenketigt stick, sä wäl sine egne aldre eren ueile utrikes stutder, sou, dem, hwilka ivid Riksdag?» pä Contoiret blifwit öswerflstttadc^ Beträffande ater tillständet af den inrikes gälben, sa hade wäl Uti Riksens Högloft Ständers rvidtagne författning angående
Bancomynrs stuldenS r öjerde Band- rsr — stgui. y62 Den 18 November. iiquiderande, blifwit bercdt ät Contoiret et ssydd emot kraf af försallne Banconiynts kapital; men härmed wörö icke alla swarigheter undanröjde.
Räntorne skulle i alla fall betalas, och deras belopp war är 18OO gansta betydeligt.
Alla tillgängar pä Ban. comynt more i det närmaste medtagne; och genom noa län kunde något biträde icke winnås: utom dcc Contoirets inländska credit fatt eu swär stöt genom npffofwet med förfallne Länecapitals betalande, torde också andra orsaker hafwa medwerkat dertill, akt insättningar af Bancomynt straxr ester Riksdagen nästan aldeles afstadnade.
Som bekant är, skulle efter det Beslut, hwilket tvid Riksdagen blifwit fattadt, Creditsedlarne realiseras med r6^ procents rabatt.
Det gängbara agio fortfor dock att wara omkring 50 procent; och utiea sadan sakernas ställning kunde icke gärna förwmuas, att Capitalisten skulle genom utläring fästa sitt Bancomynt, när han hade den utsigt att genom Bancomyntets omsättning till Creditscdsar och desies realiserande med procents rabatt inom en korrt
Lid kunna sä ansenligen öka sielfwa Capitalct.
Men sedan en förändrad Realisations-plan under d. 24 Nov. 1802 blifwit kungjord, och en sadan rabatt wid Crcditsedlarnes inlösen derigenom faststäld, som närmade sig till det i allmänhet gängbara agio, singö sakerne en annan wändning."
Under den tid som stcljde emellan Nealisatiouens kungörande och desi öpnande, war wäl Credit sedlarnes - Dcn i8 November.
Z6Z sedlakneS warde icke aldeles stadgad k, ulan varierade upgälven annu, ehuru mindre berydeligt.
Men näatö uträkningar act genom Bancomyntets förwaiidlands till Creditsedlar framdeles ellet wid Realisationens öpnande winna pä Bancomyntet, kunde icke garnr aga rum, sä snart den högre rabatten blef faststäldz och sedan alla twifwelsmäl om
Realisationens snara företagande genom högstberörde Kongl. Kungör?!,'!: blifwit undanröjde, rycktes Credirsedlätne, hwilkas warde salunda blifwit stadgadt och bestämdt, likasom winna företrädet, såsom mera awvändbare uti allmänna rörelsen an Bancomyntet»