Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr LandtMarskalken låt härefter uppläsa Betänkandet, samt, efter dess slut, ett ProtocollsUtdrag från Hedervärda EondeStåndct af förlidne gårdag, med tillkännagifvande , att Ståndet beslutit öfverlemna . detta Betänkande till Bevillningsutskottet, för att tjena till grund för Bevillningens bestämmande.
Friherre Cederström, Jaeobi Otvifvelaktigt kan Bevillnings-summan ej rättligen af Riksens Ständer bestämmas fört, än Stats regleringen är af dem känd och bifallen; men efter min tanka ligger häruti icke något hinder emot den föreslagna summans öfverlemnande till Bevillningsutskottet, att tills vidare tjena till grund för dess arbete, hvarigenom vinnes, att Utskottet skyndsamligen kan inkomma med 512 Den 2 2 juni* sitt förslag till Bevillnitlgen, Riksens Ständer obetaget, att efter Statsregleringen deri gärd förändringar* Grefve Gjllenborg, Joliatt Heming \
Så läns. ge ej Bevillnings-summan är bestämd * hvilket ej bör ske förr än Statsregleringen inkommit och blifvit pröfvadj aaser jag'någon remiss till Bevillningsutskottet icke kunna äga ruin * emot tydliga innehållet af Grundlagen , och att BevillningsUtskottet förut icke mera nu * än vid Riksdagens början , äger att med föri slag till BeVillningens fördelning till Rik<s sens Ständer inkomma , hvilket dessutom synes blifva utan ändamål * om Riksens Ständer förbehålla sig att framdeles förändra Hevilla nings summan, helst en rubbning i fördelningeli skulle derigenom Qtvifvelaktigt uppkomma.
Till npplyshingS vinnande i -afseende på närvarande frågd* uppläste Herr Landt Marskulken 70* §.
RegeringsFöfmen * och yttrade' sig i anledning af densamma anse klart, att
Bevillnings-sOmniän först borde bestämmas* innan'
BevillningsUtskottet med förslag till Bevillningen kunde inkomma.
Friherre Staet von Hollstein'.
Det är en alldeles ovilkorlig nödvändighet , att först kätt.? na utgifterna, ty det äf af deni som Bevillningssumtnans större eller mindre' belopp dependerar.
Den upplästa § n innehåller väl * att Summan skall först bestämmas innan Be Villnings - IV.
Den 22 Juni. 513 villningsUtskottet dermed fager någon befattning } men då Riksdagstiden nu är kort, så finnér jag icke att §. egentligen lägger något hinder i vägen, att saken ju kan tiil BevillningsUtskottet remitteras , tor att uppgöra grunderna till Bevillnings fördelningen, som böra endast provisionelt uppgifvas.
Dylikt har äfven handt vid förra Riksdagar, och således kan efter omständigheterna, när man fått känna förhållandet imellan Statens inkomster och utgifter, Bevillnings-summan ö* kas eller mindskas.
Herr Munck af Rosenschöld, Eherhard; Jag anhåller att få hos Eders Excellence Hr Grefven och LandtMarskalken förfråga mig , om bifall till remiss af StaisUtskottets Betänkande, med förslag till Bevillnings summan, innefattar bi fal 1 till den föreslagna Summan, eller om icke denna Summa blott förslagsvis må uppgifvas till BevillningsUtskottet, så att detta Utskott derefter må kunna uppgöra grunderna för Bevillningen.
Herr LandtMarskalken yttrade, att enligt den nyss upplästa §. borde summan bestämmas innan JBevillningsgrunderna kunde inkomma.
Herr Danckwardt, Carl Gustof:
För min del finner jag icke något hinder af den nu upplästa §. i Grundlagen för den tillämnade remissen till BevillningsUtskottet, ehuru summan blott kan anses såsom förslagsvis upp* Ridd. 0. sid Erot.
N:o 6$. 66. 514 Den 22 Juni. gjord, och för ingen del nu lärer kunna af Ridderskapet och Adeln beviljas, innan StåtsUtskottet inkommit med Stats regleringen och Ridderskapet och Adeln fått tillrälle att densamma granska.
Jag anser det å andra sidan vara af yttersta vigt, att Bevillningsutskottet genast kunde göra fördelningen och inkomma dermed så tidigt till Riksens Ständer, att tillfälle till öfverläggning icke må saknas, och det icke blifva en nödvändighet, att utan all granskning antaga Utskottets arbete.
Jag tillstyrker derföre remissen, med det förklarande, till tydlighetens vinnande, att Ridderskapet och Adeln likväl icke anser sig derigenom hafva beviljat den föreslagna Summan.
BondeStåndets upplästa ProtocollsUtdrag tyckes ej innefatta, att Ståndet bifallit Summan, utan blott remiss deraf till Bevillningsutskottet; och jag tror att proposition i likhet dermed kunde bifallas.
StatsUtskottet, som å ena sidan känner alla Statens inkomster, och å den andra alla redan stadgade, så väl som några ännu förestående oundvikliga utgifter, har derefter öfverslagit och uträknat Bevillningsbehotvet till 2 och en half Million Riksdaler Banco, och således 150,000 Riksdaler mindre, än 1812 år» beräknade belopp, som var Rdr 2,650,000.
Sedelmyntets värde har dock sedan det året mycket nedfallit, och deremot varuprisen hög - Den 22 Juni, 5*5 ligen uppstigit.
Det kail ock försäkras, att Bevillningens belopp bestämdes af Utskottets Ledamöter ganska unanimt, erne Ledamöter af det Hedervärda BondeStåndet oberäknade , hvilka ansågo den förra Bevillningen för mycket betungande; hade emedlertid densamma ej lemnat något öfverskott, och 18 (2 års
Ständer icke anordnat den möjliga behållningen till amortissement åt RiksgäldsContoiret, så hade i sanning Contoirets Fullmägtige blifvit vid nästlidet års slut försatte uti den mest äfventyrliga belägenhet.
Ej mäste det vara nu församlade Riksens Ständers vilja att utsätta Regeringen för bristande tillgångar ; och skulle äfven något öfverskott gifvas, sä leaa nu, vid detta Riksmöte, dess användande noga föreskrifvas.
Af en återremiss till StatsUtskottet kan icke annat än ett oförändrade utlåtande förväntas; och då här inga vigtiga motskäl andragas, hvartill tjenar ett ytterligare uppehåll?
Det synes vara hög tid, att Höglofl.
Bevillningsutskottet må till respectiva Stånden uppgifva fördelningen af dea Utfästade Bevillnings-skatten; och anhåller jag derföre om Eders Excellences proposition till bifall af StatsUtskottets förevarande Betänkande.
Friherre Cederström, 7acoh'.
Först vid pröfningen af Stats-regleringen kan Bevillningssumman bestämmas; meningarne kunna blifva olika, och jemkningar finnas nödiga; men emedlertid inser jag ej något hinder hvarföre ifrågavarande
Summa icke k^n lemnäs till B«* 516 Den £2 Juni. villningsUtshöttet; skulle sedan deri ändringar finnas af noden, kunna sådana visserligen ske; och jag vet ej att formerna genom ett sådant tillvägagående kunna anses brutne.
Grefve Gyllenborg:
Jag anser §:n vara ganska tydlig, latt ett Bevillnings förslag ej kati från Bevillningsutskottet inkomma förr än summan är bestämd.
Jag tror ej Summan kunna bestämmas förr, än man känner utgifterna och jag hemställer om ej en mindre summa, än den föreslagna, kunde utsättas, hvilken man sedan, i mån af behofvet, finge öka.
Lika med den Ledamot, som sist talade, tror jag visserligen, att
Beviilnings-summan ej kan bestämmas lörr än man känner utgifterna och i hvad mån således Summan är behöflig; men derföre tror jag likväl, i öfverensstämmelse med hvad Herr Friherre Jacob Cederström yttrat , att remissen icke desfomindre kan ske till Bevillningsutskottet, för att, med afseende på den provisionelt uppgifna Bevillnings summan, föreslå grunderna till Bevillningen Vilkoret att bestämma behofven har Statsutskottet uppfyllt, då det efter pröfningen af hvarje särskildt, anslag uppgifvit en General summa, och ehuru det ifrågavarande Betänkandet remitteras, innan Finance planen i afl dess vidd till Riksens Ständer inkommit, kan jag icke inse Den 22 Juni. att Högloft.
Ridderskapet och Adeln i någon män bortgifva deras slutliga afgörande rätt.
Målet skall i alla fall till-ny pröfning återkomma , och jag tror mig således äga fullt skäl att tillstyrka remissen till Bevillningsutskottet.
Jag förnyar hvad jag nyss yrkas, att Summan nu maits till lägre belopp bestämmas, och derefter remitteras.
Herr Landt Marskalken förnyade den af honom gjorda proposition.
Friherre Cederström, Jacob: Den Summa, som nu skulle uppgifvas, vöre naturligtvis provisorisk, tills Stats-regleringen inkommit.
För att tranquillisera sinnena, föreslår jag den utväg, att Ridderskapet och Adeln kunde reservera sin rättattsedermera mindska eller höjasumman.
Hans Excellence Herr Grefven och Land t Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln skulle behaga låta frågan hvila.
Ja och Nej, Grefve Gyllenborg, Johan Henning:
Ehuru pgerna jag gilver anledning till något uppehåll, i synnerhet nu emot Riksdagens slut, kan jag likväl icke medgifva , att Bevillnings summan bestämmes och till BevillningsUtskottet till fördelning öfverlemnas, förr än Stats-regleringen föregått, och jag anhåller, att i afseende härå få uppläsa följande :
Sedan jag för min del länge väntat att 5 *8 Dea 22 Juni.
StatsUtskottct, i anledning af Kongl, JNla j:. s Utskottet den x6
Mars sistlidne meddelta Nådiga Proposition, skulle så väl deröfver , som i anseende tiil Stats-reglerir. gen i öfrigt, i ett sammanhang, till Riksens Ständers pröfning dess utlåtande öfverlemna , har det varit ganska oförmodadt, att, med förbigående af denna förberedande åtgärd, Statsutskott i dess ställe redan till Riksens Ständer inkommit med föreslående af en Bevillnings summa af Två och en half Millioner Riksdaler.
Att lemna denna åtgärd utan anmärkning, vore att blottställa sig för Nationens billiga förebråelse, att icke hafva iakttagit dess rätt, sorn är, att en Bevillning i behörig ordning , icke slumpvis , mä åläggas.
Regeringsformen stadgar i 62 §., att sedan Statsverkets behof blifvit af StatsUtskottet uppgifna och af Riksens Ständer prof vade, ankommer det på Riksens Ständer, att en deremot svarande Bevillning sig Staga.
RegeringsLagen föreskrifver således, hvad enkla förnuftet tillämpar s hvarje enskilt hushållning, att nemligen man först bör beräkna sina tillgångar och nödvändigaste utgifter, innan man kan känna, om och huruvida de förre svara emot de sednare , eller om andra utvägar måste sökas att fylla de behof, hvartill tillgång saknas, och då Regeringsformen således föreskrifver , att Statsverkets behof böra af Riksens Ständer vara pröfvade, förr än fråga kan uppstå om åtagande af en deremot svarande Bevillning, tror jag, att det är StatsUtskottets ovilkorliga pligt, att försten ordentlig Stats-reglering
Den 22 Juni. upprätta, och sedan, efter deraf blifvande resultat , Bevillnings-summan föreslå.
Sådan har ordningen varit vid alla föregående Riksdagar} ett annat förhållande vore, att i omvänd ordning börja med det, som i naturlig ordning blifver sjelfva slutet.
Jag öfverlemnar till hvar och ens oväldiga bedömman,' de, om icke den betungade skattskyldige, da han i våra Riksdagsärenders behandling finner, att Riksens Ständer ännu icke ifrån StatsUtskottet fått behörig upplysning om förhållandet och beloppet af de större öfverskott, som utgått på flera Bevillnings- och Statslnkomst-titlar, äfvensom besparingar på Utgiftstitlarna under flera förflutna år, men icke dess mindre, med kännedom att flera hundrade tusende Riksdaler årligen i sådan väg influtit, gjort sig hopp om en nedsatt Bevillning, grun. dad på en, efter rigtig beräkning mindskad, Statsbrist; om icke denne skattskyldige, i händel se Riksens Ständer nu den iöreslagna Bevillningssumman bifalla, äger anledning till klagan, att Nationens Representanter icke nog ömt och varsamt behandlat
Nationens största angelägenhet, då blott i en, sannolikt icke grundad förmodan, att Nationen äfven framdeles kan bära samma bevillnings-tyngder som nu, på 165,000 R:dr nära, de ålagfe de skattskyldiga en lika summa, utan föregången pröfning, om och i hvad mån inskränkning deri möjligen kunnat äga rum, samt med bibehållande af föregående Riksdags Statsbrist, hvilken, sorn sådan, nu rätteligen icke borde existera, utan på föregående pröfning bero - 518 Den 22 Juni.
Det är väl sannt, att vi, sorn i egenskap af Riksdagsmän äro i tillfälle att närmare känna StatsUtskoltets lika så upplysta sorn nitinl. la bemödanden vid ärcnders behandling, icke sakna anledningar till den förmodan, att en öfversigt inom Utskottet af Statens tillgångar, i förening med förestående behof, föranledt till den framställning, Bevillningsförslaget innehåller, men jag anser denna enskilta öfvertygelse icke medgifva rättighet, att, m d afvikelse ifrån faststä 11cl ordning, nu i förväg om Bevillningssumman fatta ett beslut} jag får således, i grund af hvad jag anfört, yrka, att yttrande af Ridderskapet och Adeln om sjelfva Bevillningssumman, till dess Statsreglenngen föregått, må uppskjutas} men då grunderna för Bevillningsberäkningen äro framställde, torde det tillåtas mig att till Ridderskapets och Adelns pröfning, dä Bevillningssumman bestämmes, nu i förhand yttra lika öfvertygelse med den, en Ledamot af Hedervärda BondeStåndet i Utskottet tillkännagifva, att, nemligen, Bevillningssumman till två millioner kunde och borde nedsättas.
Med kännedom af det b trängda tillstånd, som i synnerhet träffat jordbrukaren, ligger det i öppen dag, att till dess han återvinner förlorad förmåga, försigtigheten och den allmänna nyttan gemensamt fordra en be. tydlig nedsättning af Beviilningen, att förekomma dess undergång, särdeles som de partielle nya betunganden , hvilka hemmansägaren sedan 1812 års Riksdag måst vidkännas, äro, ehuru oanmärkte, kanske hufvudorsakerna. jemte den högt uppdrilita Bevillning ;n, sorn Den 22 Juni. 521 vållat hemman ägarnas vanmagt} med afseende hvarå och dä, genom låg beräkning af Statsinkomster, flera hundrade tusende Riksdaler årligen inflyta utöfver hvad i stat är påräknadt, behofvet påkallar och utvägar icke saknas, att i Beviilningen verkställa en nedsättning.
Den tid höppas jag kan återkomma, då hemmansbrukaren?
Bevillning icke behöfver lättas i jemnförelse till andra medborgare.
Men i nuvarande epok , under saknad afsättning å produeter, med förbindelser till utomordentligt betungande titskylder, den svåraste Jordbruket kanske på ett hundrade år erfarit , skola följderne blifva betänklige, om man icke i flera afseenden går dess fordringar till mötes} i saknad af andia utvägar, kunde erinras, att Beviliningsanslaget af 500,000 Riksdaler, till godtgörande af utländska lån, m. m., som, 1 anseende till större delen beror på Kongl. Maj:ts Nådiga godtfinnande, om och när de skola liqvideras, och som, i anseende till coursens förhållande, i alla fall icke under en längre tidrymd kunna begagnas, skulle sannolikt till större delen kunna b räkningen frånskiljas till nästa Riksdag, så framt ej liqvid i annan väg förut blifvit verkställd, som är att förmoda.
Jag instäm mer så mycket heldre med de värda Ledamöter, som medgifvit rennssen, med. förbehåll, att summan blott är provisoriskt uppgifven och kan framdeles okas eller mindskas efter behofvet, som det nu blir en nödvändighet, att tili de ökade anslagen osli utgifterna använda al - 522 Dm 22 gfuni. la tillgångar; ty ehuru denna projecterade Bevillning är mycket under den förra, blir den dock för mängden mera tryckande än densamma.
Det är kändt, att i flera landsorter har den genom utpantning måst uttagas.
När det går så långt, att detta sätt är en nödvändighet, får man vara varsam, om man ej vill drifva folket från både hus och hem.
De så kallade öfverskott, så väl som besparingarne, är« verkliga Stätens inkomster, som till utgifterna böra användas förr än någon Bevillning äskas.
De hafva vilkorligen blifvit öfverlemnade till Konungens disposition, att dermed bestrida utgifter, som icke kunnat så noga bestämmas, och det till nästa Riksdag; som dessa behof nu mera upphört, så hafva de till Ständernas disposition återfallit, och kan härigenom säkerligen Bevillningen betydligen nedsättas, till lisa för landets invånare.
Remiss till Utskottet, till afgörande af grunderna, tror jag såled s icke vidare bör bestridas, dä det tkef »hed förbehåll, att framdeles närmare bestämma summan.
Herr LandiMarrkalkm proponera de, att den nu föreslagna Bevillningssumman skulle, såsom provisorisk, meddelas Bevillningsutskottet, tili grund för förslaget till Bevillningens fördelning , samt att Utskottet anmodas att dermed skyndsamt inkomma.
Den 22 Juni. 5 23 Föredrogos å nyo och biföllos följande Lag- samt Oeconom:eUtskottens den ty Juni på bordet lagda Memorial: i:o
I anledning af gjordt påstående om oinskränkt frihet till svedjande. 2:0 Angående rättighet till svedjande för Skatte-, Frälse och Kronoskatte hemmans åboer inom Kronobergs Län. 3io Angående rättigheten till Husbeuofsqvarnars anläggning.
4 0 Angående rättighet till sandtägt och timmers huggande tili vägbyggnader.
Till afgörande föredrogs BevillningsLTcskottets den ty Juni på bordet lagda Memorial, rörande Allmänna Barnhusets andel af stämpelafgilten för kort.
Trenne Ledamöter förenade sig, att å nyo begära, att detta Memorial mätte ännu blifva hvilande på bordet.
Följande BancoUtskottets, den 19 Juni på bordet lagda, Memorial föredrogos å nyo och biföllos: l:o I anledning af Herr Cederschöld* Memorial, angående upphörande af den nu öflig 1 Silfvervexlingen i Banken. 524 Den 22 Jani. 2:0 I anledning af Herr Liljehorns Memorial, rörande några financiella ämnen. 3:0
Angående yrkadt deltagande af Banken i OstersjöCompagniet.
Ridderskapets och Adelns Plenum den 22 Juni 1845, . S.
D- I anledning af det Vallöf!. BorgareStåndets, under den 12 Juni meddeldta, PrötocollsUtdrag, innefattande en inbjudning till instämmande i det tillägg till Ståndens beslut, i afseende på organisation af en Comité till utarbetande af förslag till ny reglering af Statens embeten och tjenster, att denna Comité borde bestå icke blott af Embetsman, dem Kongl.
Maj t i Nåder förordnar, utan ock af Rikets Ständers Ledamöter, hvartill Fullmägtige i Banken och RiksgäldsContoiret, eller andre, kunde af RiksStånden utses; beslöt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln att uti detta tillägg instämma, i så måtto, att Ridder. skåpet och Adeln ansåg en Fullmägtig i Banken och en i RiksgäldsContoiret för hvarje Riksstånd böra å Riksens Ständers vägnar till Ledamöter i berörde Comité förordnas.
S. D. Beslöt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, att den af StatsUtskottet till ett be - Den 22 Juni 525 lopp af två och en half million Riksdaler föreslagna Beviiinings summan skulle, såsom provisorisk, meddelas BevillningsUtskottet, för att tjena Utskottet till grund vid det förslag till Bevillningens fördelning, hvarmed detsamma anmodas att till Riksens Ständers Plena skyndsamt inkomma.
OeconomieUtskottets, dt-i 19 Juni på bordet lagda, Memorial, angående Allmogens på Gottland skyldighet att underhålla StrandridareBoställen m. m.
Friherre Cederström, Jocob'.
För min del kan jag ej instämma med OeconomieUtskottet deri, att anse frågan af den beskaffenhet, att den bör öfverlemnas till BondeStåndets enskildta Besvärs Utskott.
Det finnes ingen landsort i Sverige, der Allmogen är så tryckt, sora på Gottland; den betalar der full tionde till Presterna, nödgas dessutom förrätta en mängd arbeten vid Prestgårdarna, tyngder som äro på andra ställen okände.
Intill dess Allmogen vid 1809 och 1810 årens Riksdag erhöll rättighet att få begagna däckade båtar och fartyg till sina produeters transport^ ande öfver hafvet, kunde köpmän efter godtycko bestämma priset på alla de effecter landtmännen kunde aflåta : som exempel må det tillåtas mig att få anföra, att skeppsvirke af ek betaltes, då jag var på Gottland, med 2 R:dr per lass, ut - 525 Den 22 Juni. an afseende på transportens längd, hvarigenom ofta knappast forlön var betald.
Byggnadsskyldigheten af StrandridareBoställen, samt af lastagebryggor i hamnarna, anser jag icke
Jeunna utan obillighet åläggas landtboerna ensamt, utan bör öns handlande, som begagna dessa lastagebryggor, efter min tanke äfven i byggnadsskyldigheten deltaga.
Jag får derföre anhålla, att Betänkandet återremitteras, samt föreslår, att Utskottet, i fall det för tillfället saknar nödiga upplysningar, för att kunna föreslå någon ändring i nu gällande Författningar, Utskottet då måtte föreslå en-underdånig skrifvelse till Hans Maj:t Konungen, hvari anhåiles, r.tt en noggrann undersökning måtte anställas öfver förhållandet af den vinst, vederbörande handlande draga af dessa allmänna byggnaders vidmagthållande genom dess mer eller mindre begagnande, och att Hans Maj:t Konungen derefter i Nåder ville bestämma, huru stor del af detta besvär kan åläggas hvar och en af dem, som dessa byggnader begagna.
Grefve von Lantingshausen, AlbrechtDå OfcconomieUtskottet, uti sitt utlåtande i anledning af Gottlands hemmansåboers anförda besvär öfver en dem ålagd skyldighet, att hålla lastbryggor samt bygga StrandridareBoställen , yttrar den tankan att detta ärende icke hörde till Utskottets handläggning, utan att detta besvärsmål borde till Hedervärda BondeStåndets enskiidta BesvärsUtskott remitteras , lärer detta OeconomieUtskottets yttrande skäligen icke kunna bestridas.
Huruvida de af Den 22 Juni. 527 OeconomieUtskottet uti dess Betänkande meddelta upplysningar, hvarifrån den Gottlands Allmoge ålagda skyldighet sig härleder, kunna gifva anledning till den begärda återremissen, då nämnde upplysningar äro med rätta förhållandet enliga, och Utskottet af redan yrkade skäl undandragit sig att ingå uti nå. gon pröfning af besvärandernes anförande, hemställer jag till Höglofl.
Ridderskapet och Adeln; efter min tanka är återremiss i detta fall icke antaglig, då ingen anmärkning blifvit gjord emot Utskottets utlåtande, att detta mål icke tillhörde dess befattning!, och anhåller jag, i anledning häraf, att den begärda nterremissen måtte af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln ogillas, helst densamma troligen endast skulle hafva till påföljd, att utan ändamål öka OeconomieUtskottets redan nog trägna arbete.
Memorial blef härefter till detsamma återremitteradt.
Föredrogs å nyo Lag- samt OeconomieUtskottens, den 22 Juni på bordet lagda, Berättelse om förloppet vid det hos Utskotten förehafda mai om en allmän Näringsfrihet.
Friherre Cederström, Jfacob:
De sammanslagna Lag- och OeconomieUtskottens Betänkande upplyser, att en af BorgareStåndets
Ledamöter framkastad prelinjinair fråga, nemligen, att den af mig gjorda motion om Naringsfri - \ 5
Det finnes ingen Lag eller Författning i Sverige, Grundlagarne inberäknade, som icke i laga ordning kan förändras, och intet Utskott häfver magt att vägra upptaga en till dem från ett Riksstånd remitterad fråga.
Ett Utskott kan, om det anser en till dess handläggning remitterad fråga tillhöra ett annat Utskotts handläggning, derom göra hemställan hos Riksens Ständer, men om det icke dessmindre erhåller befallning att den utarbeta, skall sådant ovägerligen verkställas: jag finner det derföre vara högst otillbörligt af de sammansatta Utskotten , att de icke ingått i pröfning af frågan.
Jag har redan i sjelfva motion, genom åberopande af alla författningar, som mig vetterligen röra ämnet, bevtt, att Skråordningar aldrig varit ansedda såsom ett BorgareStåndets privilegium 3 jag får nu upplysningsvis tillägga, att BorgareS åndet vid 1809 och 1810 årens Riksdag icke gjort någon concession 3 BorgareStåndet äger intet annat Stånds-privilegium än representations-rätten, och den har det icke eftergifva BorgareStåndet lemnade vid nämnde Riksdag endast sitt samtycke till de af Ridderskapet och Adeln samt PrestStånden gjorda concessioner och de IV.
Den 22 Juni. de dervid häftade vilkor.
Detta samtycke vaf enligt Grundlagarna nödvändigt, för att förändring skulle kunna äga rum i Adelns och PrestStåndens privilegier.
Jag anhåller alltså, att Utskotten anmodas, att skyndsamt inkomma med utlåtande Öfver den af mig gjorda , till dem remitterade motion om Näringsfrihet.
Innan dem i Utskotten gjorda proposition, hvaröfver voterades, föreslog jag den, att besluta öfver sjelfva motionen.
Men den mötte så mycket motstånd, att den andra utvägen slutligen måste vidtagas: en annan antogs icke.
Jag har för min del ej emot att saken återföfvises till Utskotten, med anmodan, att de upptaga densamma, men förmodar att resultatet blifver detsamma.
Jag hemställer om ej ConstitutionsUtskottet borde anmodas utlåta sig öfver det skick, hvaruti frågan nu befinnes.
Friherre Cederström; Vid hvad Ltr Grefve Lantingshausen behagat nämna, att resultatet torde blifva detsamma, får jag' erinra, att om den händelse emot förmodan skulle inträffa, att Ledämöterne af det Vällofl.
BorgareStåndet vägrade målets upptagande, på den grund, att privilegier ligga i vägen, så måste de anmodas att framlägga den handling, som skulle visa, att Näringsfriheten är ett BorgareStåndets privilegium.
Gref ve Strömfelt, Hans Fredric: Såsom Ordförande uti Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ridd. 0. Ad.
Fröt, N:o 67, 6g.
53° Den 22 Juni.