Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Undervisningsanstalterne för officerare måste hvila på mera vetenskaplig grund, och äro särskildt af komiterade behandlade.
Underbefälet, deri inberäknadt korporalerne, bör deremot kunna bildas vid trupperne och i sammanhang med deras öfningar.
Vid den värfvade stammen finnes under fortsatt tjenstgöring tillfälle för underbefälets daning, men vid den indelda fordras särskilda anstalter härtill.
En kort öfversigt af hvad hittills i detta afseende blifvit gjordt vid indelda armén torde här vara på sitt ställe.
Sedan dåvarande H. K. H. Kronprinsen J iseph Frans Oscar, i egenskap af general-befälhafvare i 4:de militär-distriktet, anbefallt att vid de kommenderingar ur indelda armén, som voro förlagde å Långholmen och vid Grisselhamn, manskapet skulle under den från tjenstgöring fria tiden erhålla undervisning, icke allenast i exercis och andra öfningar, utan äfven i sådane kunskaper, som kunde utbilda skicklige korporalsämnen och instruktörer, blef genom nådigt bref af den 7:de Februari 1833, ett anslag beviljadt för uppsättning och underhåll å dessa ställen af behöfliga skolinventarier, och genom general-ordres af den 28 Februari 1859 lemnades föreskrifter rörande undervisningen, examina m m. vid dessa och öfriga korporalskolor, som inrättades å orter, der garnisons- eller bevakningstjcnstgöring bestreds af kommenderingar ur indelda infanteriet, nämligen å Carlsten, Carlsborg och Malmö citadell.
Vid kavalleriet höllos från år 1857 tid efter annan, då sådant ansågs behöfligt, korporalskolor i sammanhang med exercisskvadronerna.
Dessa anstalter hafva varit till stort gagn för korporalsbildningen vid indelda armén, och de som inrättades å kommenderingsorterne hafva dessutom medfört den fördel, att manskapet mellan de egentliga tjenstgöringstiderna, funnit en nyttig sysselsättning, som i allmänhet med begärlighet och läraktighet blifvit omfattadt och som motverkat den skadliga inflytelsen af sysslolöshet och en för de moraliska egenskaperne ofta pröfvande tjenstgöring vid fängelserna.
Sedan 1836 års plan för indelda arméns vapenöfningar från och med 1838 mer och mindre fullständigt trädt i verkställighet, har äfven en förändrad anordning blifvit vidtagen med korporalskolorna.
Dessa hållas numera antingen hvart 3:dje år samtidigt och på samma ställe med rekrytmötet eller exercis-skvadronen och med en styrka af 10 man för infanteri- och 12 man för kavalleribataljon; eller ock, vid de infanteriregementen, som bestrida garnisons-kommenderingarna å Carlsten och vid Grisselhamn, för 20 man å förra och 19 man å den senare kommenderingsorten
År 1839 blefvo äfven nya föreskrifter meddelade för undervisningen vid såväl infanteriets som kavalleriets korporal-skolor, äfvensom för tilldelandet af de utmärkelsetecken, som skolornas genomgående kunde medföra, hvarjemte nödig skolmateriel, gymnastikinrättning, vapen och fäktrustningar blifvit anskaffade vid samtlige dessa skolor samt medel anvisade för deras underhåll och för särskilda mindre utgifter.
Vid de kommenderingsorter, der underhållet bekostas genom fångvårdsstyrelsen, och der tjenstgöringen mera uteslutande upptog truppens tid, upphörde deremot korporalskolorna.
För underofAcersbildningen åter finnas ännu inga egentliga undervisningsanstalter; men 1833 blefvo tvenne nummer på hvarje kompani eller skvadron anslagne till s. k. tjenstbare volontärer, hvilka vid trupperne borde utbildas såsom underofficersämnen.
Det ena volontärnumret vid kompani eller skvadron indrogs dock snart till volontär-vakans-fonden, från hvilken en del af utgifterna för korpo LanatförsvarslcUmmitt, Bet.
II i 26 ralskolorna blifvit bestridde och fortfarande bestridas.
Kavalleriet har likväl återfått rättighet att använda de indragne volontärnumren, vare sig till rekryter eller till volontärer.
Volontärer skola vara minst 16 år gamle och ega någon bildning.
De erhålla hvardera en nummerlön och äro skyldige att bevista befäls-, rekryt-, bevärings och regementsmötena, men må mellan exercistiderna, »då de kunna vid regementen umbäras,» vara tjenstfrie.
De kunna efter aflagde kunskapsprof tjenstgöra såsom korporaler eller underofficerare.
De volontärer, som icke vinna den skicklighet och icke ega den pålitlighet, att de kunna till underoffiicerare befordras, böra afskedas.
Volontärinrättningen har otvifvelaktigt visat sig ändamålsenlig, men torde dock vara i behof af att något närmare ordnas.
Fordran att de, som antagas till volontärer, skola hafva någon bildning, är särdeles obestämd.
Att rätta kunskapsmåttet efter någon viss klass i allmänna läroverken, är mindre lämpligt, då en stor del ynglingar, som anmäla sig att blifva volontärer, icke varit i tillfälle att besöka städernas elementarläroverk, eller endast en kortare tid kunnat begagna sig af sådan undervisning.
Såsom det minsta för en blifvande volontär torde böra fordras, att han kan läsa, skrifva och räkna quator species samt vara confirmerad.
Detta sammanfaller ungefärligen med den för folkskolan fastställda minimikursen och bör sålunda öfverallt och med lätthet kunna inhemtas.
Hvad antalet vidkommer, så har det ofta varit svårt nog att kunna hålla 4 volontärer fulltalige på hvarje bataljon, och denna svårighet skulle tilltaga, om antalet ökades, då derigenom utsigterna till underofficersbefordran blefvo minskade.
Nämnde antal torde icke heller stå i missförhållande till afgången bland underofficerarne.
Om underofficerarnes tjenstetid i medeltal antoges till 20 år och deras antal till 20 å bataljon, stabsunderofficerarne inberäknade, så skulle en om året afgå.
För att en volontär skall hinna genomgå hvad som fordras af en blifvande underofficer, behöfver han i allmänhet minst 3 år, och således skulle, om alla volontärerne motsvarade sin bestämmelse, något mera än en om året vinna behörighet till befordran
Mången volontär afgår dock utan att komma i fråga till befordran, och tidtals står ett och annat volotärnummer ledigt i brist på sökande.
Volontärerne stänga således icke möjligheten för skicklige korporaler att blifva underofficerare.
Af dessa skäl kan ett volontärnummer på hvarje kompani eller skvadron anses tillräckligt.
Deremot är det behöffigt, att volontärernes tjenstskyldighet undergår någon förändring.
Då denna 1833 bestämdes, funnos egentligen inga andra tillfällen till volontärernes utbildande, än de årliga mötena, och föreskriften att de »utom exercistiden, få vara tjenstfrie och med regementschefens vetskap uppehålla sig inom riket, hvar de önska, helst vid något undervisningsverk,» har i allmänhet ansetts lägga hinder för deras beordrande, utan eget begifvande, tillochmed till kommenderingsorter, der korporalskolor varit inrättade.
Det bör emellertid vara deras pligt och öfverensstämmer med ändamålet för deras antagande, att de deltaga i all tjenstgöring, som kan bidraga att af dem dana skicklige underofficersämnen.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt föreslås: att ett nummer på hvarje kompani eller skvadron af indelda stammen fortfarande anslås till volontär i enlighet med hittills gällande grunder för deras aflönande.
Att den, som skall till volontär antagas, bör hafva fyllt 16 år, vara confirmerad, ega en för sin ålder kraftig och i öfrigt till krigstjenst passande kroppsbildning samt, i afseende på allmän bildning, till det minsta kunna läsa väl innantill, skrifva en någorlunda redig stil och räkna quatuor species; hvilket kunskapsmått bör vara styrkt af betyg, som af regementschef godkännes eller ock pröfvas på sätt han förordnar; samt att volontärer skola vara skyldige, att tjenstgöra under vapenöfningarna med det regemente de tillhöra, samt att deltaga i utgående kommenderingar, men må deremellan njuta tjenstledighet.
Från arbets- och andra kommenderingar, som icke kunna bidraga att utbilda dem till underofficersämnen, böra de fritagas.
Af hvad förut blifvit anfördt synes, att för korpralsbildningen finnas ordnade undervisningsanstalter vid trupperne, ehuru till ett ganska inskränkt omfång, och att för beredande af tillgång på underofficernsämnen antages ett antal ynglingar såsom volontärer, hvilkas praktiska utbildning sker så godt sig göra låter under vapenöfningarna, men h> ilka på egen hand få förvärfva de kunskaper, som derutöf - 27 ver erfordras.
Detta är emellertid otillräckligt, synnerligast vid infanteriet, som på krigsfot skall med sig förena en talrik beväring och der stammen således skulle helt och hållet förfela sin bestämmelse, om han icke inom sig hade tillgång på ett stort antal underbefäls ämnen.
Då för krigsfoten blifvit antaget att flertalet af infanteriets underofficerare borde kunna påräknas för en tjenstgöring, som eljest bestrides af subaiternofficerare, måste de icke allenast dertill danas, utan äfven kunna i de flesta af sina åligganden ersättas af korpraler, och dessa i sin ordning af manskap ur ledet.
Det har vidare blifvit antaget att en stambataljon borde på krigsfot uppställa l£ fältbataljon och 1 depötkompani.
Med beräkning af 6 korpraler och 6 vicekorpraler på hvarje kompani och 4 kompanier på bataljon, erfordras således för 1\ fältbataljon: korpraler och vice korpraler 72, för 1 depötkompani » » 12, i reserv för att ersätta dem som förordnas att göra underofficerstjenst, äfvensom för annan afgång minst \ 28, tillsammans 112 man på en stambataljon eller 28 till 50 man på ett stamkompani, deri inberäknade ordinarie korpraler och vice korpraler, som kunna påräknas till lägre befälstjenstgöring och hvaraf en del äfven bör kunna göra underofficerstjenst.
För att vinna detta, äro de vanliga mötena vid indelda stammen otillräckliga.
Visserligen böra öfningarna derunder, mera än hittills i allmänhet varit förhållandet, ledas i riktning att utbilda ett talrikt och användbart befäl.
Men dessa möten äro för korta och tiden derunder tages för mycket i anspråk för truppernes öfningar på det hela, för att den nödvändiga grunden för underbefälsbildningen skall derunder på ett tillfredsställande sätt kunna läggas.
Dertill fordras särskild undervisning och särskilda öfningar.
En början dertill är gjord genom de nuvarande korpralsskolorna.
Det är på denna väg man bör fortsätta.
Medeltjenstetiden vid indelda infanteriet är i medeltal af 40 år 22,6 år, men då önskligt är, att soldatens skyldighet i vissa fall att tjena till fyllda 55 år och derutöfver något nedsättes, bör medeltjenstetiden icke beräknas högre än 20 år.
Årliga afgången blir då 5 för hundra af styrkan, och för att underhålla det beräknade antalet korpraler och korpralsämnen för krigsfoten eller 112 man på stambataljon, borde korpralskolorna årligen lemna 6 till 7 man på bataljon, förutsatt att alla som genomgått skolan vore i andra afseenden till befäl tjenlige.
Korpralskolorna genomgås nu endast af något mer än 5 man om året å bataljon.
Undervisningsanstalter böra äfven finnas för underofficerare.
De få nu endast aflägga en reglementarisk tjenstgöringsexamen, men i öfrigt småningom söka förvärfva sig en för vanliga fall nödtorftig tjenstevana under de korta vapenöfningarna, hvarunder de således länge måste vara lärjungar, i stället för lärare, och för deras användbarhet i mera magtpåliggande beläl är intet gjordt.
En och annan korpral aflägger underofficersexamen, då han under en kommendering finner tillräcklig ledighet från tjenstgöringen för att lära sig reglementet, ty lifvet på roten egnar sig icke för honom till sådan läsning, och volontären får såsom redan blifvit anmärkt på egen hand göra sina studier, hvilket ock kunnat ske, då dessa varit inskränkta till reglementsläsning, men icke kan begäras om något derutöfver skall fordras.
För att motsvara det behof af underbefäl, som öfvergång till krigsfot erfordrar och gifva detta befäl en större användbarhet, behöfves vid indelda infanteriet mera omfattande underbefälsskolor, i hvilka minst 8 soldater, 4 korpraler och 2 underofficerare af hvarje stambataljon för år räknadt böra deltaga.
Dessa underbefälsskolor kunna då lämpligen indelas i 3 afdelningar nemligen: den första för korporalsbildningen; den andra för allmän underofficersbildning, hvaraf äfven ett antal korporaler bör göras delaktigt; den tredje för underofficerare, hvilka jemte det de omvexlande biträdde vid undervisningen i de öfriga afdelningarna, skulle beredas tillfälle att utbilda sig till användbarhet vid de flesta förrättningar, som i fält tillkomma subaiternofficerare.
Då de båda första afdelningarna böra genomgås af manskap, och äfven flertalet af dem, som skola begagna undervisning i tredje afdelningen icke varit i tillfälle att få någon mera vetenskaplig 28 underbyggnad; då dessutom alla afdelningarna böra stå i sammanhang med hvarandra, så att underdervisning i de högre utgör fortsättning af den i de lägre, och dessutom ändamålet med dessa skolor mera är att grundlägga tjenstduglighet än en theoretisk militär-bildning, har man trott, att ändamålet häst skulle vinnas genom att gifva dessa skolor en fullkomligt praktisk riktning, der allt, som möjligen kunde på fältet utföras, hufvudsakligen der borde inläras, och boken mera vara ett stöd för minnet och ett medel för begreppens samlande och ordnande, än utgöra det egentliga läromedlet.
Härigenom bör icke allenast en säker, varaktig och användbar kunskap vinnas i dessa delar, utan äfven någon tid kunna användas på allmänt bildande ämnen och i de öfre afdelningarna på någon kännedom om arméns sammansättning, eget och andra vapens stridsätt m. m., utan att derföre lärokursen behöfde blifva långvarigare än den vanliga årliga vapenöfningstiden.
En underbefälsskola vid hvarje regemente eller corps under tiden för dess möten, skulle, om hon hölles årligen, blifva för fåtalig att sköta sig sjelf, och, om hon hölles med vissa mellantider, förtalrik att icke störande inverka på regementenas vanliga öfningar, iföljd af borttagandet af ett för stort antal befäl.
Underbefälsskolorna böra derföre utgöra ett helt för sig, oberoende af de öfriga vapenöfningarna, och sammansättas från olika regementen och corpser till den styrka, som fordras, så väl för att underhålla behöQigt antal underbefäl och underbefälsämnen vid bataljonerna, som ock för att kunna utföra alla slags öfningar.
De kunde lämpligast sammandragas distriktsvis under generalbefälhafvarens inseende, och om de, så vidt omständigheterna medgifva, hållas vexelvis vid olika regementen inom distriktet, så skulle derigenom en nyttig och all ensidighet motverkande täflan uppstå.
Hvad tid och ställe för skolornas samlande beträffar, lärer val detta vara beroende af ortliga förhållanden.
I allmänhet kunna inga andra ställen än mötesplatser ifrågakomma, enär tillgång måste finnas på öfningsfält, undervisningslokaler och materiel, men, om skolan, åtminstone till någon del, kunde hållas samtidigt med de vanliga mötena, så medförde detta en betydlig fördel för det i skolan deltagande manskapet, särdeles i de nordliga delarne af landet, der den vackra årstiden är af så kort varaktighet; dock bör ingalunda skolans verksamhet af detta vilkor vara beroende.
Längre än 6 eller 7 veckor lärer skolan väl icke kunna hållas samlad, om hon, såsom ofta torde blifva händelsen, icke kan börja förr än efter mötena, enär, för de ditkommenderades hysande, tält till större delen måste komma att begagnas, och således skolan bör slutas innan hösten inträder; men längre tid torde icke heller vara behöflig, då det kan antagas, att ingen skickas till skolan, som icke eger någon grad af vetande hemtad från folkskolan eller annan undervisningsanstalt och som derjemte gjort några års vapenöfningar, och då det dessutom beräknas att endast en afdelning af skolan skall vid hvarje tillfälle genomgås.
Något hinder bör dock icke läggas för att den som antingen har större naturgåfvor eller bätte un derbyggnad på samma tid må få genomgå mer än en afdelning.
Att ställa skolan annorlunda, eller så att alla afdelningarna borde omedelbart efter hvarandra genomgås, skulle helt och hållet förändra dess beskaffenhet och genom den större tid. som dertill erfordrades, göra den tryckande för manskapet.
I öfverensstämmelse med hvad sålunda blifvit anfördt, få komiterade i underdånighet föreslå följande grunder för inrättandet af Distrikts-underbefälsskoior vid Indc/da Infanteriet: f.
Underbefälsskolor sammandragas distriktsvis och förläggas antingen omvexlande vid olika regementens mötesplatser eller vid annat lämpligt ställe inom distriktet. 2.
Skolan ställes under öfverbefäl af generalbefälhafvaren i distriktet och under ledning af chefen för det regemente, hvarvid skolan för året är förlagd. 3.
Underbefälsskolorna samlas årligen eller efter vissa mellantider, allt efter bataljonernas antal inom distriktet, och ordnas så att i medeltal för året minst 2 underofficerare, 4 korporaler eller vicekorporaler och 8 soldater från hvarje bataljon blifva till sko lan beordrade; dock så att vid ingen skola den sammanräknade styrkan af korporaler och soldater understiger 110 till 120 man. 4.
Volontärer inbegripas i förestående antal, dock må de icke beordras i stället för un derofficerare eller korporaler, utan att hafva aflagt i förra fallet underofficers och i det senare korporals-examen. 29 5.
Tid och ställe för skolans sammanträde bestämmes för hvarje gång på förslag af ge neralbefälhafvare!]. 6.
Underbefälsskolorna delas i tre afdelningar:
Första afdelningen: korporalskola: för dem som sådan skola icke genomgått.
Andra afdelningen: allmän underofficersskola: för dem, som genomgått korporals skola, men icke allagt underofficers-examen.
Tredje afdelningen: skola för underofficerare samt korporaler och volontärer, hvilka aflagt underofficers-examen. 7. Till befäl och lärare vid underbefälsskolan beordras af generalbelalhafvaren 1 kapiten och 2 till 3 subalternofficerare.
Af detta befäl bör en hafva genomgått skjutskola och en Gymnastiska Central-institutet. 8.
Af chefen för det regemente, der skolan är förlagd, beordras för sjukvården 1 ba taljonsläkare och en sjukvårdssoldat, samt dessutom 3 spel. 9.
Ekonomien och redovisningen besörjes af provianterings-direktionen vid nämnde rege mente eller corps. 10.
Lärotiden beräknas till 6 veckor och vid dess slut sker uppvisning af skolan och an ställes examen, särskildt för hvarje afdelning, inför en af generalbefälhafvare!! kommenderad regementsofficer och de vid skolan anställde officerare, hvilka utfärda examensbetyg, och anmäla hos deras regements- eller corpschefer, till utmärkelseteckens erhållande dem, som dertill kunna komma i fråga.
För dem, som icke undergå fullständig examen, meddelar befälhafvaren endast ett betyg, att de bevistat skolan och i hvilken afdelning de begagnat undervisningen. 11.
Efter skolans slut afgifver befälhafvaren fullständig rapport om skolans verksamhet till regements- eller corpschefen, som densamma jemte eget utlåtande inlemnar till generalbefälhafvaren. 12.
Lärokurser för underbefälsskolan fastställas i samma ordning, som för öfrige militär undervisningsanstalter.
I öfrigt få komiterade bifoga närlagde förslag till föreskrifter rörande undervisning, kunskapsprof m. m. vid indelda infanteriets underbefälsskolor, hvilket förslag närmare antyder omfånget och riktningen af dessa skolors verksamhet (Bil. A).
Anledningen till att komiterade i underdånighet föreslå en korporalskolas ingående uti underbefälsskolan såsom dess första afdelning är icke att finna i ett underskattande af nuvarande korporaiskolors värde, utan ligger dels deruti, att, om blott ett ringa antal underofficerare och korporaler hade samlats till en underofficersskola, så hade endast ofullständigare öfningar der kunnat utföras och skolan derigenom förlorat en stor del af sitt värde och sin öfvervägande praktiska riktning; dels deruti, att då skolan sålunda behöfde till antalet förstärkas, det med god hushållning var öfverensstämmande, att der begagna tillfället äfven till korporalsundervisningen, hellre än att utvidga de nu befintliga korporalsskolorna.
Deraf följer dock icke att underbefälsskolorna göra de gamla korporalskolorna öfverfiödiga.
Alla som komma att beordras till underbefälsskolans första afdelning kunna säkerligen icke under några veckors lärotid fullständigt genomgå henne.
Det är derföre nyttigt och angeläget, att hafva särskilda korporalskolor för den allmännaste, den lägsta underbefälsbildningen, och erfarenheten visar nu att mången som första gången icke lyckats afsluta korporalskolan, har sedan en annan gång med utmärkelse genomgått densamma.
Korporalskolorna, som hvart tredje år hållas å en del mötesplatser, medföra en ringa kostnad, och de, som hållas å kommenderingsorterna, ingen.
Alla skäl tala sålunda för att de må fortfara.
Visserligen blifva en del öfningar vid dessa skolor, i anseende till den ringa styrkan, mindre fullständiga än vid underbefälsskolorna, men dock tillräckliga för att genomgå hvad som för korporalskolan nödtorftligen erfordras.
För undervisningen vid dessa skolor bör tjena till efterrättelse hvad som för första afdelningen af underbefälsskolorna kun blifva fastställdt.
I det bilagda förslaget till föreskrifter rörande undervisningen vid sistnämnda skolor, är vid första afdelningen några afvikelser gjorda från hvad som nu gäller för korporalskolor, för att ställa underbefälsskolans olika af - 30 delningar i ett riktigt sammanhanng med hvarandra, och dess lägsta afdelning, korporalsskolan, i riktigt förhållande till den fullständigare rekrytbildning som af komiterade bllifvit föreslagen.
På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, föreslås:
Att, oberoende af underofficersskolorna, särskilda korporalsskolor fortfarande må hållas, dels å alla orter der kommenderingar utur indelda armén äro i garnison förlagde och tjenstgöringsförhållandena det medgifva, dels ock för regementen och corpser, som icke deltaga i sådane kommenderingar, å mötesplatserne samtidigt med rekrytmötet.
Att i afseende å undervisning, kunskapsprof, utmärkelsetecken m. m. må i tillämplige delar gälla till efterrättelse hvad för första afdelningen af underbefälsskolorna vid indelda infanteriet är föreskrifvet.
Vid indelda kavalleriet kunna för underbefälsbildningen icke så beskaffade undervisningsanstalter ifrågasättas, som vid infanteriet blifvit föreslagna.
Regementenas fåtalighet och deras, med undantag af de skånskas, spridda förläggning, försvårar sammandragandet af befäl och trupp från skilda regementen till det antal, att omfattande öfningar kunde verkställas, utan att kostnaden blefve alltför betydlig.
De äro icke heller lika behöflige.
Kavalleriet kan icke på krigsfot upptaga beväring i det stora förhållande till stammen, som infanteriet, och har derföre icke samma behof att uppfostra ett stort antal underbefäl.
Det har derjemte under sina längre öfningar i sina exercisskvadroncr och de nu föreslagna instruktionsskvadronerna bättre tillfälle än infanteriet att hvarje regemente inom sig bilda det mindre antal underbefäl som erfordras.
Den styrka som nu beordras till kavalleriets, med exercisskvadronerne samtidiga, korporalsskolor 12 man på bataljon hvart tredje år, eller i medeltal 4 man om året, är för ändamålet tillräcklig, men bland läroämnena saknas några såsom hofslagarlära och hästkännedom, hvilka deri böra ingå
Af denna anledning hafva komiterade uppgjort och få härmed öfverlemna Förslag till förändrade föreskrifter beträffande undervisningen och läroämnena vid kavalleriets korporalskolor.
(Bil. B.) I afseende å underbefälsbildningen i öfrigt vid indelda kavalleriet anse kommitterade att i sammanhang med korporalsskolorna och de öfriga vapenöfningarna, undervisning kan lemnäs i hvad som fordras såväl för underofficers-examen, som ock för att i öfrigt bilda ett i all tjenstgöring kunnigt och användbart underbefäl.
Vid underbefälsskolorna erfordras en fullständig undervisningsmateriel, men då sådan redan för rekrytmötena och timmermännens undervisning skulle anskaffas, blifver hvad som ytterligare erfordras hufvudsakligen läroböcker, några enklare instrumenter för fältteckning, samt skrifmaterialer m. m. s. Kommitterade föreslå derföre: att för underbefälsskolorna tillhandahålles den undervisningsmateriel, som kan fordras utöfver hvad vid regementena bör finnas för rekryter, timmermän och korporalsskolor.