Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Den upprättade mantalslängden skall å allmän sockenstämma tili granskning företes, eller ock, om så begäres, uppläsas ocb sedan genom påskrift af vederbör, pastor...
Ridderstolpe erinrade, att det borde heta kyrkoherde.
Hr Landtm, fortfor derefter: "...genom påskrift af vederbör, kyrkoherde, eller den hans tjenst förrättar, samt tvänne närvar, socknemän, styrkt blifvit, att antingen inga eller endast de uti särskild förteckning upptagna anmärku:r blifvit till rättelse antecknade, med sina bilagor emollagas af hvarje församlings kyrkoherde, för att, förseglad med hans och häradsski ifvar ens sigill, förvaras intill dess handlingarna varda till vederbörlig Berednts-comite' öfverlemnade, för alt ytterligare granskas” o. s. v. enligt Utsk:s förslag.
Jag hemställer huruvida icke Hr Frih. o. Landtm, behagade jemväl föredraga det mom. rör:de städerna, som jag haft äran föreslå såsom tillägg vid denna §.
Om Hr Frih. o. Landtm, tillåter, att det första momentet af §:u, som endast innehåller D e n 10 0 c t o b c r f. m. en lydelseföl ände ing af det ganda stadgandet, först föredrages; sa kunde Frih.
NauckhofFs, förslag sedermera särskildt till pröfning förekomma.
Efter så mycken vigt här lägges på ord, så får jag upplysningsvis nämna, ali benämningen pastor äfven > sednare delen af §:n förekommer och således äfven der torde böra utbytas emot kyrkoherde.
Landtm, yttrade, att R. o. Ad. torde finna lämpligt att först fatta beslut i afseende på den redaction han uppläst, oell att sedan företaga pröfning, huruvida ett nytt mom. borde tilläggas.
I afseende på den anmärkn. som Gr.
Hamilton gjort, ruride ordet ”kyrkoherde,” torde böra tagas i öfvervägande alt på många stallen i denna författning, sorn redan blifvit af R. o.
Ad. gillade, ordet ”pastor” förekomme, och all således ordet ”kyrkoherde” icke på alla ställen kunde införas; hemställande Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. behagade bifalla den redaction af 48 §:n> som han nyss uppläst.
Jag vet icke, om det förslag tili ett sednare morn., som jag nyss uppgaf, blifvit antecknadt, och får således ånyo framställa detsamma.
Motivet dertill hade jag äfven nyss äran nämna, nemi. att §:n egentligen handlar om förhållandet på landet, och föreskrift för städerna alldeles saknas.
Detta är orsaken hvarföre jag trott mig böra anhålla om ett tillägg, som afser förhållandet i städerna.
Delta tillägg borde efter mitt förmenande blifva så lydande: ”1 stad skall mantalslängden, sedan den blifvit alslutad, hållas de skattskyldige tillhanda å lid och ställe, som magistraten åligger att genom kungörelse från predikstolarna tillkännagifva.” Gr.
Som sannolikt det tillgår i städerna såsom på landet, så alt sockenstämma hålles öfver församlingarnes gemensamma angelägenheter; så hemställer jag, om icke samma stadgande kunde blifva gällande äfven för städerna.
Måhända kan det nu föreslagna stadgandet vara bättre, hvilket jag ej kan bedömma, men nog skulle jag föreställa mig, att den §, som nu finnes, innehåller föreskrifter huru härvid skall tillgå.
Landtm, hemställde, om R. o. Ad. ansåg att, på säll Frih.
Nauckhoff föreslagit, ett nytt mom. borde tilläggas i 48 jj:n, så lydande: ”1 stad skall mantalslängden, sedan den blifvit afslutad, hållas de skattskyldige tillhanda å lid och ställe som magistraten åligger ali genom kungörelse frän predikstolarna tillkännagifva.” Ropades ja.
Den 10 O doter f, m. 225 Frih. von K riem er:
På de skäl, som här redan blifvit anförda, isynnerhet af Hr von Rosen, skulle jag tillstyrka, att alla §§ i r835 års författning, från och med den 5i:sta till och med den i5csta måtte antagas, blott med förändring i g2 §:n, som angår suttet att välja ledamöter i Taxerts-comiteer.
Då ingen anmärkn. mig veterligen på Jandet blifvit gjord emot dessa stadganden, och det är nyttigt, att så mycket som möjligt bibehålla våra ekonomiska författningar orubbade, så skulle jag tro, alt ingen annan ändring borde ske, hvarförutan discussionen kunde betydligen förkortas, om vi finge en propos. på alt allt som rörer Berednings- Taxerings- och Pröfnings-comite'er skall förblifva vid hvad i i835 års förordning stadgas, endast med den förändring i 92 §:n som Hr Landtm, redan omnämnt.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, hvad Pröfnings comite'en anginge, R. o. Ad. torde finna, att stadgandena derom borde blifva föremål för särskild pröfning, och alt endast Berednings- och Taxerings-corn i teerne nu borde vara föremål för öfverläggningen.
Då jag önskat alt Taxer:s-comile'erne må fortfara, men finner tillsättningen af dess ledamöter besvärlig för en del af de valde; så får jag föreslå, att ledamöter till Taxer :s-com i töen så väljas, att antalet blir lika med hvad i83ö års författning föreskiifver, och att adeln inom häradet väljer och insänder sina vallistor till Konungens Bef:h:de, som derefter underrättar den valde derom.
Presterskapet inom häradet insänder valsedlar till contractsprosten, som äfven underrättar den valde.
Ståndspersoner och BondeSt. välja, genom fullmäktige från socknarna, inför häradsrätten vid det ting, som inträffar näst före den tid då förrättningen skall försiggå; hvarförutan häradsskrifvaren underrättar socknarna när tiden för dem inträffar att utse ledamöter i Taxer:s-comiteen.
Jag instämmer med Frih. von Kraemer deruti, att sedan R. o. Ad. beslutat bibehålla både Berednings- och Taxer:s-comite'er, vore det rättast att godkänna den gamla bevilln.förordn. till och med den §, hvarefter frågan om Pröfnings-comiteer förekommer, d. v. s. den 133 §:n i nuvar. bevilln.stadga; Ståndet likväl förbehållet, att särskildt besluta om Taxerts-coraiteernes sammansättning.
Dertill fordras en bestämd ordalydelse, som kunde pröfvas lika väl i eftermiddag eller en annan dag, som nu.
Det är en sak, sorn icke hindrar pröfningen af det återstående, ehuru nödvändigt det är, att Ståndet antager en bestämd lydelse, hvilken kan ordagrannt införas i bevilln. stadgan, emedan beslutet tliy förutan ej kati anses äga den fullständighet, som erfordras, då målet slutligen afgöres. 14 H. 29 aaQ Dell 10 October f. ra.
Jag hemställer således lill Hr Frill. o. Landtm., om en sådan ordning vid föredragningen icke må följas?
Hr von Rosen förenade sig nied Hr von Hartmansdorff.
Jag instämmer så mycket hellre i den hemställan, som Hr von Hartmansdorff nu gjort, sorn i en af de §§, hvilka innefatta stadganden om val till ledamöter i Taxerts-comite', en sådan osvenska förekommer, att det är rakt omöjligt att kunna förstå dess verkliga mening.
Genom denna propos befinner jag mig i den högst besynnerliga ställning att nödgas tillstyrka antagande af en författning, som jag i mångå fall ansett vara från början till slut btistfällig.
Men af två onda ting väljer nian naturligtvis det minsta; och som det inflytande vanan utöfvar på menniskonaturen äfven hur gjort sig gällande under den tid man nödgats tillämpa allt det förvrängda, som finnes i den gamla förordningen, så föranledes jag att nu rösta ja, ehuru det är emot min öfvertygelse.
Landtm, fästade, i anledn. of det förslag, sorn flere talare 1111 gjort, R. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, att måhända flera beslut, som Ståndet fattat eller komme att falla i anledn. af de §§, som stå längre fram i bevilln.förordn., skulle kunna inverka på redaclioncn eller meningen af de stadganden, som för Berednings- och Taxer:s-comite'erna hittills varit gällande, och att således, om R. o Ad. ginge alt fatta eli sådant beslut, som blifvit föreslaget, Ståndet likväl måtte förbehålla sig, att i afseende på sådan redaction och sådana meningar, som stå i strid med andra beslut, sorn R. o.
Ad vid pröfningen af ifrägavar. ärende i sin helhet fattat eller komme alt fatta, R. o. Ad. då mätte ilga att förändra och rälta paragrafer, som på detta sätt stöde i strid med detta R o.
Denna erinran är ganska riktig, ty det finnes i bevilln.förordn. en mängd åberopanden af §§ oell momenter, hvilkas nummer äro rubbade genom de beslut och den ordning, hvarom R. o. Ad. förut förenat sig.
Jag instämmer således i den framställning, som Hr Frih. o. Landtm, gjort.
Under det förbehåll, sorn sednast af Hr Landtm, blifvit omtaladt, samt under förbehåll att måhända i dag på eftermiddagen företaga pröfning af frågan 0111 det sätt och den ordning, i hvilken Taxerts-coiniteerne böra utses och formeras, antog R. o. Ad, uppå derefter framställd propos., samma stadganden, som hittills varit gällande i afseende på Berednings- och Täxerts-comiteer , och som innehållas i gamla författningen från och med 5i:sta till och med i33:dje §:n.
Dea 10 O c t o b e r f. ra. 127 1 12 §:n.
Äfven i allt hvad sorn angår Piöfniiigs-fcoiiiileer inom länen, skulle jag för min del önska Oförändradt bibehållande af 18 >5 års förordning, och får anhålla alt propos. derpå måtte blifva framställd.
Jag tror, att de gamla föreskrifterna icke innehålla någonting, som ej kunde ganska väl appliceras, då de ej allenast under de sista fem åren, utan ock en längre tid förut, varit tillämpade.
Utsk. har här ändrat den motsvarande §:n i gamla förordn. och endast uppdragit
Pröfnings-com i teen, att granska fastighetsvärdet å landet, då deremot i34 §:n i nu gällande författning ger en vidsträcktare latitud åt Pröfnings-comiteens verksamhet.
Den skall jemväl granska taxeringarna å näring, rörelse och löne-inkomst; men nu tyckes det, enligt 112 §:n afUtsk:s förslag, vara meningen, att den blott skall bestämma fastighetsvärdet.
Jag föreslår, att 1 54 §:n af i835 års författning må qvarstå, i stället för 112 §:n af den nu föreslagna.
Jag biträder Fiih. von Kraemers anhållan, att den gamla förordningens stadgande om Pröfnings-comite' må oförändradt qvarstå, likväl med undantag af 138 §:n, som svarar emot 116 §:n i Utsk:s betänk.
Der står: "Konungens Bef:h:de utfärdc derefter genast allmänna kungörelser, som innehålla dagen för Piöfnings-comitöens sammanträde, namnen å de ledamöter han utsett, samt föreskrift för den, som af Pröfnings-comitéen äskar någon rättelse, att antingen förut hos Konungens Bef:h:de, eller sednast kl. tolf å den dag comiteen sammanträder, skriftligen ingifva sina anmärknrr vid den öfverklagade åtgärden” etc.
Denna lid af kl. 12 har samma fel, som jag, i fråga om inställelse vid mantalsskrifning, förut anmärkt vid den utsatta inställelsen 3 timmar sednare än förrättningen börjar.
Nar Pröfnings-comite'en är sammankommen i residensstaden, så börjar den vanligen sin förrättning kl. g om morgonen, för att på dagen hinna till slut dermed.
Skall man då sitta till kl. 12 och vänta på besvären, så är förrättningen under tiden ogjord; ty det kan hända, alt bland de besvär, som inkomma, finnas sådana frågor, som eomitden förut, på grund endast af då förekomna handlingar, redan pröfvat och afgjort.
Men örn nya oförutsedda omständigheter förefalla vid de sist inkomna anmärkningarna, så nödgas comite'en måhända att göra om sitt arbete.
Jag tillstyrker fördenskull följande lydelse: — "askar någon rättelse, att antingen förut hos Konungens Bef:h:de, eller sednast dagen före den, då eomitden sammanträder.”
Det är så mycket nödvändigare att besvären ingifvas dagen förut, sorn det behöfves för landskamereraren och äfven för landshöfdingen sjelf, om lian vill vara väl hemmastadd i sina stycken, att 228 Den 10 October f. m. genomse de anmärkn:r, som till pröfning vid sammanträdet förekomma.
Äfven jag instämmer i den redactions-förändring, som Hr von Hartmansdorff föreslagit i 138 §:n af nuvar. bevilln.förordn.
Jag tror att den länder till redighet och lätthet vid föredragningen af ärendena; och medan jag nu har ordet, skulle jag äfven vilja anhålla, att ifall alla de stadganden, som röra Pröfnings-comiteen, antages, samma förbehåll må iakttagas som Hr Frih. o.
Landtm, framställdt i afseende på Berednings- och Pröfnings-comite'er, nemi. att den rättelse i redaetionen må kunna införas, sorn i följd af redan fattade eller framdeles vidtagande beslut kan erfordras.
Jag finnér att besvärens inlemnande först klockan 12 på dagen är en stor olägenhet, men jag kan icke gerna biträda Hr von HartmansdorlFs förslag, att de skola inlemnas sednast dagen förut.
Skälet dertill är att de flesta besvären medtagas af någon ledamot i Pröfningscomiteen, på det den klagande må slippa att sjelf gå dit, eller genom ombud föranstalta om sina besvärs inlemnande till landscancelliet.
Jag tror icke att någon betydlig olägenhet uppstår, om de inlemnas då comiteen skall sätta sig.
Let kan visserligen vara några besvär, som kunde behöfva genomses förut af landskamereraren och landshöfdingen, men sällan äro frågorna af den vigt, att de behöfva länge funderas på.
Åtminstone har det sällan varit förhållandet, der jag suttit i Pröfnings-comiteen, utan klagomålen hafva varit af den beskaffenhet, att man någorlunda kunnat undersöka dem på stället.
För öfrigt är landshöfdingen och landskamcrel-arens föreg:de undersökning tilläfventyrs icke mycket båtande; ty besvären skola ändå pröfvas af comite'ens ledamöter, som icke äro i tillfälle att granska dem förr än comiteen satt sig.
Jag skulle önska den förändring, att som comiteen vanligen sätter sig kl. ro, denna tid utsattes till besvärens inlemnande, i stället för kl. 12.
Då tror jag alt comiteen icke vore besvärad af nuvar. olägenhet, och de rättsökande voro lisade derigenom, att de lättare kunde få sina besvär ingifna af de ledamöter, som från deras ort reste till Pröfnings-comite'en.
Så tillgår åtminstone i mitt län, att de flesta besvär till comite'en inlemnas af de ledamöter, som skola sitta der.
Jag tror att vi äfven få något afse de skattskyldiges lättnad och icke ensamt Pröfningscomitéens.
Jag tillstyrker således att besvären få inlemnas till kl. 10 å den dag comite'en sammanträder.
Utsk. har utsatt ifrågavar. tid af det skäl, som Hr von Rosen anförde, nemi. att sällan eller aldrig besvär från landet inlemnas annat än genom ledamöter i Pröfnings-comiteen, och ganska ofta händer det, att en eller annan ledamot ej kommer förrän kl. n och till och Den 10 Octobcr f. ra. med först emot kl. 12; hvarförutan Utsk. utsatt klockan 12 derföre, att allmänheten är van vid denna tid, som äfven gäller vid alla domstolar.
Den tiden glömmer allmänheten aldrig, men om vi sätta ut klockan 9 eller 10, så komma många ej ihåg det.
Jag har dessutom ej sett någon olägenhet af nuvar. stadgande.
Jag får vördsamt förklara, alt jag för min del har ingenting att erinra deremot, om de stadganden, som i 1835 års bevilln.förordn. finnas intagna, blifva antagna, blott med del undantag, att jag anhåller få fästa II. o. Ad:s uppmärksamhet derpå, huru obilligt sista stadgandet i 143 §:n af nuvar. bevilln.förordn. är, att ledamöter af Pröfnings-comite'en i Stockholm ej skola erhålla något arfvode.
Det är på intet ställe så besvärligt att vara ledamot af Pröfnings-comite' som i Stockholm.
Det händer icke sällan, att de besvär, som inkomma lill Pröfnings-comile'en derstädes, utgöra 1200 å i5oo mål.
Dessa mål skola särskildt pröfvas, hvaraf ej sällan inträffar, att Pröfnings-comiteens sammanträden vara oafbrutet 2 ä 3 månader, derunder ledamöterne äro tillsammans minst 2 gånger i veekan för- och eftermiddagarna.
Jag har under frenne år varit ledamot af Pröfnings-comite'en i Stockholm och dervid funnit dels huru svårt det varit att få personer, sorn velat åtaga sig att vara ledamöter i Pröfnings-comite'en, och dels svårigheten att erhålla ledamöter, som velat uppoffra sin lid med alt oafbrutet deltaga i dess arbeten.
Det är likväl icke ett ovigtigt åliggande, som Pröfnings-cornite'- ens ledamöter fått sig uppdraget, emedan comiteen skall bestämma huruvida den debitering, som blifvit den skattskyldige påförd, är rättsenlig eller icke.
Det har ofta här i Stockholm inträffat, att af Pröfnings-comiteens ledamöter blott ftdelar och stundom blott hälften varit tillstädes af den anledn. att de sagt: ”vi kunna icke lönlöst uppoffra vår tid för ett sådant arbete.’’
Af sådan anleda., och då jag tror att det verkligen skulle lända till förmån för den skattskyldige, får jag föreslå, alt ledamöter af Pröfnings-comite'en i Stockholm, lika sä väl som ledamöter af denna comité' på landet och i andra städer, måtte erhålla arfvode, hvilket jag får föreslå mätte bestämmas till r rtdr 16 sk. b:co för hvarje dag, som ledamöterne i comiteen Ijcnstgöra, och alt detta arfvode mätte utgå så, att, i stället för J proc. af den taxerade bevilln.summan, 1^ proc. finge till kostnaderna användas.
Jag tror att ett sådant stadgande skulle för Stockholms stad medföra stor nytta, och begär derföre proposition till bifall på detsamma.
Det har blifvit sagdt, att inga olägenheter försports derigenom att besvärstiden hos Pröfningscomiléen varit utsatt till kl. 12 samma dag sammanträdet sker.
I strid dermed får jag nämna, att jag icke erinrar mig någon Pröfnings-comite' — och jag har likväl öfver - 23o Den 10 O c to ber f. ni. varit åtskilliga — eler ieke ganska väsendtligt! olägenheter uppstått derigenom, att denna tid varit utsatt till kl. 12; ty i följd deraf har comiteen under sitt sammanträde före denna tid alltför litet kunnat sysselsatt sig med sina egentliga göromål, just i saknad af de besvär, som kunde inkomma och inverka på besluten.
Jag förenar mig således till alla delar med de ledamöter, som begärt att besvären måtte inlemnas åtminstone dagen förut.
Jag skulle önska det, icke för comiteens beqvämlighet, ty den har jag icke åtagit mig alt här föra lill torgs, utan för de skattskyldiges eget birsta j emedan då besvären inkommit kl. 12, hvilket jag sett mångå gånger inträffa, hvarvid de inlemnats ej genom eomiteens ledamöter, hvilka jag alltid funnit tillstädes på utsatt tid, utan genom andra ombud och lill och med per posto; så har följden blifvit, att besvären endast i förbigående kunnat pröfvas.
Mången gång har man behöft upplysningar, sorn ej på stället kunnat erhållas.
Allt detta leder mig till den öfvertygelse, att det är just i de skattskyldiges intresse, som deras besvär borde inlemnas minst en dag förut, 0111 icke flera, eller så tidigt alt de må kunna undergå en föregående granskning på landscontoret och lius landshöfdingen, hvarigenom de upplysningar ej skulle komma att saknas, som borde inverka på beslutet.
Jag tillstyrker således att den föreslagna förändringen må äga rum.
Uti den hufvudsak, hvari Utsk. afvikit från de §§ i förra bevilln.förorda.
, som röra Pröfningscomiteen, har jag varit af olika tanke med Utsk:s majoritet, och skall jag således ej hafva någonting emot, att en annan åsigt här gör sig gällande; men jag kan icke gilla det summariska sätt, hvarpå R. o. Ad. går till väga i frågan.
Om Bevilln.
Utsk. vore R. o. Ad:s Utsk., så kunde det så vara; men då ett R.
St:s Utsk. afgifvit betänk., så skulle jag tro, att R. o. Ad., åtminstone af aktning för MedStånden, borde taga någon kännedom om de anmärkn:r, som i de andra Stånden blifvit gjorda, och hvilka måhända kunde lända till någon förändring i 1835 års författning.
Likväl har icke ens Ulskts betänk, här blifvit uppläst, och mången torde vara alldeles obekant med hvad förslaget innehåller.
Detta föredragningssätt har äfven ledt dertill, att vi 1111 discutera 5 §§ på en gång, och jag skall anhålla att ytterligare få bringa den fjerde å bane.
— 137 §:n af 18 35 års bevilln.förordn. innehåller: ”Sednast inom Irenne vec’’kor efter det Taxeris-comitéerne sina åligganden fullgjort ”skola magistraterne i städerna samt kronofogdarne å lan”det hafva till Konungens Bef:h:de insändt Taxerts-comile'- ”ernes protocoll, handlingar och längder, jemte allt annat, ”sorn dessa förrättningar tillhört, vid bot af en r:dr till lä”nets eller stadens fattigförsörjning, för hvarje dag der”med längre dröjes.’’ Inom BorgareSt. är deremot den Den 10 October f. m. anmärka. gjord, att då taxeringslängden inom hvarje stad skall föras af den person, som det antingen tillhörer, eiler magistraten dertill förordnar, hvilken i håda dessa fall måtte anses magistraten underordnad, synes åliggandet att insända taxeringshandlingarna icke kunna tillhöra någon annan än magistraten; men som härvid jemväl förekommer, att det af Konungens Bef:h:de heror alt antaga protocollsförande, af hvilken magistraten således icke äger att omedelbart infordra taxeringsprotocollet, har man ansett det vara oriktigt, alt magistraten skulle åläggas plikta, för att en person, som landshöfdingen utsett, ej insändt prolocollet i råttan lid.
Flera anmärkn.
'r torde finnas af samma beskaffenhet; men sedan Ii. o. Ad. beslutat att nu derpå ej fästa något afseende, så vill jag ej längre dermed uppehålla.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, alt R. o. Ad. af Gr.
Hamiltons yttrande borde lufva funnit nödvändigheten deraf, alt stadgandena rörtde Pröfnings-comite'en pröfvas på samma sätt, som varit iakttaget vid föredragningen af de första delarna af detta mål, nemi. paragrafvis, hvarföre discussionen nu torde böra hålla sig vid de stadganden, som förekomma i 112 §:n.
Vid denna § vore gjord den anmärkn.
, att den borde redigeras till likhet med 134 Jtn i nu gällande bevilln.stadga.
Frih. von K rasm er:
Det var i afseende på discussionen om andra §§, som jag begärde ordet; men sedan Hr Frih. o. Landtm, återfört oss till disctission öfver 112 §:n i Utskrs förslag, får jag blott anhålla, att vi kunde få propos. till densammas antagande, sådan den är uppfattad i i34§tnaf 1835 års författning.
Hamiltons anmärkn.
, att R. o. Ad. något för summariskt behandlade frågan, får jag tillkännagifva, att det är med fullkomligen berådt mod, som jag röstat såsom skett, och att jag tagit all den kännedom af Ulskts arbeten, som varit mig möjligt, Jag förmodar, att då dessa betänkm långt före detta varit utdelade, så har hvar och en haft god tid eller åtminstone ej saknat den tid sorn erfordrats, för att bedömma halten af Utsk:s arbeten och sedan komma till de beslut, som böra fattas.
Jag kan således icke för min del ingå på att hafva slumpat med saken, utan det är med fullkomlig öfvertygelse jag röstat på sätt jag gjort.
Jag anhåller att den motsvarande jj:n* i gamla bevilln.förordn. mätte blifva uppläst, på det att man må kunna jemföra honom med den nu föreslagna. 134 i 1835 års bevilln.förordn, upplästgs.
23a Den 10 Octo ber f. ra.
Hr von Hartmansdorff tillstyrkte, att denna gamla 5 mätte antagas.
Hr F rili. o. Landtm, hemställde, om R. o. Ad. behagade bifalla Utsk:s förslag i i 12 §:n.
Uppå derefter framställd propos. beslöt R. o. Ad. att hittills varande hevilla.förordnings stadgande i 134 §:n äfven hädanefter borde blifva gällande. 113 §:n. Frill, von Kraemer:
Jag anhåller att i35 §:n i Hilvar. bevilln.förordn. måtte fä uppläsas, och anhåller om propos., att den mätte blifva antagen. i35 §:n i 1835 års bevilln.förordn. upplästes.
Jag förenar mig med dem, som önska att 135 §:n i 1835 års författning må blifva gällande.
Utsk. har förändrat ledamöternes antal.
Jag kan icke förstå hvarföre no ledamöter skulle vara bättre än i5.
Men jag hemställer, huruvida' R. o. Ad. påyrkar att landshöfdingen skall fortfarande hafva rösträttighet i Pröfnings-comite'eu.
För utgången af saken tyckes det vara likgiltigt; ty är det hans röst , som ger majoritet, så är det flera särskilda omständigheter, som göra om han hittar på del rätta, om jag så skall säga.
Då äro tankarne så delade, att det kan vara likgiltigt, om han har rösträttighet eller icke.
Han har icke rösträttighet i Taxerts-comiteen, ej heller vid markegångssättningen.
Jag anser det derföre äfven vid Pröfningscomilerns beslut vara likgiltigt.
Jag får likväl här säga min enskilda lanke, alt jag i detta fall ogillar Ulskcs förslag att Iråntaga honom rösträttigheten; ty det visaren tendens, som jag önskade icke funnes, då man bedömmer landshöfdingens kall.
Man har på sina ställen velat betrakta landshöfdingen endast såsom en person med blackarna i ena handen och spöna i den andra.
Så anser jag honom icke böra betraktas, och jag tror att landshöfdingens vackraste skyldighet är alt uti Pröfnings-comitcen bevaka den fattiges rätt jemte Kronans.
Jag nämner detta för min enskilda del, men är likgiltig, om jag får behålla rösträttighet i Pröfnings-eomiteen eller icke.
Uti Utskts beslut att landshöfdingen ej skall hafva någon rösträtt har jag icke deltagit, och det af mångfalldiga skäl, men isynnerhet derföre, att vid Pröfnings-comite'en förekomma många göromål, deri landshöfdingens yttrande är högst nödvändigt.
Der skall t. ex. väljas ehartae-sigillatse-ombud för länet.
Landshöfdingen är ansvarig för uppbörden, — skall lian då icke hafva ett ord med i laget?
Jag yrkar alt detta beslut måtte upphäfvas.