Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
J-g inskränker mig för närvarande till den anmärkning,- att då vid beräknandet a£ penningestocken förr och nu, Finlands andel deruti i bägge fallen oförändrad inbegripes, måste Finlands penningebehof, så mycket mindre bidraga till Sveriges så kallade pennmgenöd, som det vill vara föga troligt, att förstberörde Land är i större behof af Svenska Myntsorter, då Ryska penningar derjemte circulera, än då de Svenska ensamt voro i omlopp; samt att Svenska Bancosediar voro Den 24 April. 635 mera eller lika begärliga, då de icke med silfver inlösas — som den tid, då Finska Allmogen, (hvilken är känd att älska och kistlägga den redbara metallen) kunde hemföra i klingande mynt åtmindstone det öfverskott af bandelsinkomsten, som öfversteg årets utgifter.
Jag vågar hysa det tvifvelsmål, att vare representative myntsorter beklagligtvis icke ärp till något betydligt belopp till andra främmande Länder utströmmade, men i alla fall ptår det fast, att ett säkert sätt till deras återkallande är försvagandet af deras värde, genom ett obetänksamt ökande af numerairerj.
Agio kan icke äga rum emellan andra myntsorter än de, som synas i allmänna rörelsen.
För att bedömma agio emellan Bancosedlarna och det klingande myntet, måsteman för närvarande rådfråga växejcoursen.
Om på densamma flera tillfälliga omständigheter äga inflytelse, får man ibland dem icke förglömma allmänna opinionen.
Och jag hemställer i hvad mån den länge äskade förökningen af Sedlar, som representera Rikets gäld, kunnat bidraga till växelcoursens nyss inträffade hastiga stigande, till Rikets skada.
Ridderskapets och Adelns godtfinnande öfverlemnar jag, att till det blifvande
Utskottet remittera de tankar jag nu haft äran anföra - 636
Jag har blifvit mycket missförstådd, om någon tror mig anse Sedelstock och Rörelsecapitai för ett och detsamma Tvärtom var jag angelägen att bestämma skillnaden emellan bägge, och sökte i början af mitt yttrande förklara, att den ur Banken utgifna Sedelstocken kan vara för behofvet i sig sjelf stor nog, och ändå den i omlopp i vårt land varande del deraf, eller Rörelse capi ta let , vara för litet.
Herr Grefve Lilliencrantz's mening att agio emellan våra Bancosedlar och Spe cieR:dr ej kan existera, emedan det blott fins emellan gångbara myntsorter, och att agio och cours är detsamma, öfverlemnar jag föröfrigt åt kännare af Financeläran att bedomina.
Enligt mitt begrepp, skola dessa bägge ord uttrycka särskildta saker.
Herr Cederchölds Memorial remitterades till Banco- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten.
Vidare föredrogs Herr Cederschölds äfven på bordet hvilande Memorial, angående några MedicinalLagfarenheten rörande stadganden.
Herr Printzenchölds Memorial, rörande medel till Fabrikernas upphjelpande, samt Herr
Den 24 flpril. 63T Btrghmans 2tne Memorial — det ena angående Färgstofters producerande samt Lin- och Hampsäde och Tobaksplanteiing, å elen till Städerna donerade jord; det andra angående befrielse för Rotehållare att åt sina soldater bestå LifMonderingar — blefvo nu å nyo föredragna samt till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet remitterade.
Föredrogs Herr Berghmans på bordet hvilande Memorial, angående BåtsmansfördubbRingen.
Herr Zeloivi Christer, uppläste följande:
Då vid 1810 års Riksdag Riksens Ständer åtogo sig Beväringen, skedde det med det uttryckliga förbehåll, att både den så kallade Vargeringeu och FördubblingsBåtsmännerne skulle försvinna, och det med så mycket mera skäl, som de orter, hvilka äro anslag» ne till Båtsmanshåll, likaså väl kunde behöfva lindring i anseende till FördubblingsBåtsmännen, som Knektehållen i anseende till Vargeringen en lindring så mycket billi gare, sorn de conscriberades antal ar vida större än Fördubblingen utgjorde, och de oster, sorn äio till Båtsmanshåll anslagne, merändels äro de svagaste.
Efter min tanke, äger Herr Öfversten Berghman icke mindsta rätt att på något sätt rubba ett Contract, som slutits mellan Kongl. Maj:t och Dess Undersåtare, hvilket å båda sidor är obrottsligen hållet, likaf 638 Den 24 April. heligt sorn de 100 års gamla Knekte- och BåtsmansContract} misstaget är således icke pä Utskottets Sida Om också meningen vore, att på detta sätt häfva hela Bevärings-ansialten, lärer knappast, i ett ämne, söm så nära rörer Rikets försvar och sjelfständighet, proposition af någon annan, än af Kongl.
Maj:t, kunna med skäl göras} hvartöre jag anhåller, att Herr Öfverste Berghmans Memorial utan remiss måtte alslås.
Friherre Boyt, Ludvig:
Det torde kanske icke vara utur vägert, att frågan, också a' en Båtsmans Rotehållare, framställes sådan den i sin grund bör bet;aktas.
Inrättningen för f ördubblings ■ Båtsmän och Inrättningen för Vargerings-Soidater var, i sitt upphof och till sin beskaffenhet, helt olika.
Att hålla Fördubblings Båtsman var en Rotens ordinarie pligt, afsedd och ålagd i och jned sjelfva Indelningsverket} då deremot
Vargeringen var i sin början blott en enskildt omtanka, till säkerhet, att, då den ordinarie Soldaten var undangången, hafva genast en annan att sätta i hans ställe.
FördubblingsBåtsmannen gjorde tillika tjenst med den ordinarie Båtsmannen , då deremot VargeringsSoldatens tjenstgöring icke vidtog, förr än den ordinarie Soldaten hade lemnat vacance.
Sednare tiders godvilliga begifvenhet till annan tjenstgöring för Vargeringen borde och kunde således upphöra, när Rotehållaren sådant askadej men skälet var ingalunda detsamma i Den 24 April. 639 afseende på Fördubblings-Båtsmans-skyldigheten, hvilken alltid var ovilkorlig: och dåden nu i fråga ställde befrielsen att hålla Fördubblings Båtsman alltså tillkommit endast genom ett uppenbart misstag, så tror jag icke, att någon Båtsmans Rothållare bör vilja, på Statens bekostnad, njuta en sådan fördel.
Jag, tor min del, tror mig böra understödja Herr Öfverste Berghmans motion, emedan jag finner densamma äga allt hvad som kan gifva den Vigt af skäl och billighet.
Hans Excellence Herr Grefve tVachtmeu ster, Claes 3 con formerade sig med Friherre Boye.
Herr Berghmanr Memorial, tillika med alla 1 anledning deraf både den 19 April och denna dag gjorda anföranden, remitterades till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet.
Herr Spaldencreutz's på Bordet hvilande Dictamen, rörande ett tillägg uti JustitiasOmbudsmannens Instruction, föredrogs å nyo och remitterades till ConstitutionsUtskottet.
Vid förnyad föredragning af Herr Königs på Bordet hvilande Memorial, angående ett JordbruksContoir, blef detsamma till Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet remitteradt. 640 Den 24 April. II.
Den 24 April* 641 Till Lag- samt Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskotten remitterades
Herr van Zein» zéns Memorial angående hjelpmedel emot stock.» ning i Penningrörelsen.
Föredrogs å nyo LagUtskottets, den 19 dennes på Bordet lagda , Utlåtande öfver af Friherre Anders Cederström gjorda förslag till åtskilliga förändringar i Allmänna Lagen.
Friherre Cederström, Anders , uppläste föl» jander Vördsamt Memorial.
I anledning af Riksens Ständers LagUtskotts Betänkande öfver det af mig afgifna Memorial, rörande vissa med Svenska Allmänna Lagen gemenskap ägande punkter, tror jag mig blott böra nämna: att, hvad angår berörde Memorials stridighet med 51 §.
Riksdagsordningen, synes Utskottets i detta afseende gjorda anmärkning sträcka sig öfver grän» sorna för dess åtgärd, då anmärkningar, hvad formen beträffar, endast tillhöra Ståndet, endast der kunna göras, och då de derstädes ej blifvit gjorde, icke mera synas böra komma i fråga.
Oaktadt denna Utskottets anmärkning således antager en allmän rigtning mot hela Ståndet, och derföre enskildt af mig kunde för - Ibigås, tror jag mig dock till försvar i detta j afseende böra anföra, att det ifrågavarande
Memorialet ej med skäl kan anses stridande ' 11101 berörde .<51 §.
Riksdagsordningen, då Ali manna Lagen deri utgör enda ämnet, hvilket lättast deraf bevisas, att hela dess innehåll, utan obehörighet i rubricering, skulle kunna inn-fattas under en enda titel:
Förslag till för' ändringar i Allmänna Lagen, och intet deri finnes , sorn ej till denna beskaffenhet kan hänlöras.
I afseende på Utskottets särskildta yttrande öfver de i nämnde Memorial föreslagna förändringar, anser jag öfverflödigt att något mera anföra} men föranledes blott af öfvertygelsen . det saken talar för sig sjelf, att anhålla, det Högloft.
Ridderskapet och Adeln täcktes tillåta, det så väl mitt Memorial, som de dervid af Lagutskottet gjorda anmärkningar, finge till trycket befordras, för att af Allmänheten, eller förtjenst, bedömmas.
Och får jag härå anhålla om Högvälborne Herr Grefvens och Landtmarskalkens proposition.
Herr Lagerheim, Olof jjohan, utbad sig endast Högloft.
Ridderskapets och Adelns tillåtelse att få i dess Protocoll antecknadt, det hart af inträffad tjenstgöring i Kongl. Maj:ts Högsta
Domstol varit hindrad att vara i Lagutskottet den dag tillstädes, då Herr Friherre Cederströms Memorial till pröfning förehades., af hvilken anledning han ej heller kommit Ridd. 0. Ad.
Prof. N:0 81. 82.
642 Den 24 April. att deltaga uti LagUlskottets ifrågavarande Betänkande.
LagUtskotfets Memorial bifölls, och förklarades Friherre Ceder ströms begäran, att få trycka bandlingarne uti detta ämne, icke kunna honom förvägras.
Herr von Schulzenheim, David, uppläste följande Vördsamma
Som alla göra sig det glada hopp, att Sverige ej må nödgas deltaga uti de nya fiendtligheter, som synas hota fasta landet, och att icke heller andra olyckshändelser för Riket må tima, som ej en vis Regering kunds förekomma och afhjelpa, så torde ändtligen så täta och kostsamma urtima Riksmöten kunna undvikas, som förevarande omständigheter sedan år 1809 gjort nödvändiga.
Efter 5 års njutet lugn må Rikets Ständer vid ett lyckligt lagtima
Möte få den glädjen och välsignelsen, att träffa sin Nådige och välgörande Konung samt hela det vördade KonungaHuset i välmåga och sällhet.
Vår hoppfulle ArfFörste, Hans Kongl. Höghet Hertigen af Södermanland, bör då hafva upphunnit 21 års ålder, och torde dessförinnan, till befästande af en dyrkad dynastie (hvarpå ock Rikets framtida lugn beror), hafva inträdt uti ett lyckligt och sig sjelf värdigt gifte } Jag underställer i öd - Den 24 April. 643 mjukhet Eder Excellence och Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, om icke Höglofl.
Statsutskottet, vid öfverseendet af Kongl. HofStaterna, må anmodas att till behofven vid ett så betydligt skifte, eller förestående förmälning, tillika föreslå en erforderlig Stat för Högbemälte Förste, så väl som för dess tillkommande höga Gemål.
De öfriga Höglofl.
RiksStånden lära icke underlåta att i en så angelägen omsorg vilia nitfullt deltaga.
Herr Spaldencreutz, Arvid, yttrade skriftligen till Protocollet följande:
Med största smärta har så
Väl jag sotrt hvarje kunskapernas och vetenskapernas älskare funnit , huru liten uppmuntran Litteraturen åtnjutit från både högre och lägre ort, och huru litet interesse den hunnit väcka inom alla Sällskapskretsar, ehuru Tryckfriheten allt sedan 1809 års lyckliga Revolution utgjort en af Sveriges dyrbaraste Grundlagar.
Om orsaken till denna brist pä uppmuntran och interesse till någon del ka.n sökas i det grufliga tvång, sorn föregick denna Revolutions-period, så mäste man likväl med blygd bekänna, att den förut så mägtigt inympade okunnigheten, ledd och understödd af barnslighet och småaktigheter i våra närvarande Sällskapsförhållanden, just genom detta kraftiga understöd 644 Den 24 April. ej kunnat qväfvas, utan (ill och med beherfskat kunskapernas rike med en all kraft förstörande jernspira.
Denna okunnighet har hunnit sträcka sin magt så långt , att man i allmänhet med hån och löje betraktar hvarje sträfvande till något allmännare mål, än det blott individuella, som nu oftast stämplas med riksgagneligt namn, heder och värdighet
De händelser, som dagligen och öiverallt omkring oss tilldraga sig, bekräfta sanningen af min sats.
Och huru många olyckor härflyta ej härifrån?
Förakt för kunskaper, som äro Litteraturens barn, skapar barnsligt joller; ty menniskan är alltid i behof af något slags sysselsättning.
Till detta barnsliga joller räknar jag den förstörande luxen i så väl nödvändiga behof, sorn nöjen och all slags barnslig grannlåt, i hundradetals tanklösa tidsfördrif allt åtföljd* af kostnader, själstomhet och liknöjdhet för det sanna och rätta.
Följderna af detta förhållande skola småningom och lätteligen kunna blifva hela Statens upplösning.
Luxen måste med varierande och dyrbara utländska produeter tillfredsställas, de tanklösa tidsfördrifven åstadkomma lättja, som aldrig kan sysselsättas med något, som kostar möda eller arbete.
Tarfligheten, penningarne, arbetsfliten försvinna, och hvad återstår då annat, än fattigdom, svaghet och upplösning?
Mot denna förskräckliga, men högst möjliga utgång, måste vi i tid akta oss, och enda medlet dertill är kunskaper.
Den som tror, att dessa, utan en sann litteratur, kunna hämtas i Societets-hvirflarna, i ensidiga reflexioner, Dsn 24 April. 645 i den dagliga practiska erfarenheten, har grufligt bedragit sig och skall förr eiler senare med smärta tnärka sitt misstag, så vida han cj är en redan för Samhället förlorad hvardagsmenniska.
Litteraturen, såsom modern för alla kunskaper och vetenskaper, hvilka grundlägga och uppehålla alia .Stater, måste således i en val organiserad Stat af Regering beskyddas, af medborgare vårdas och älskas.
Nödvändigheten häraf hafva Sveriges Lagstiftare noga insett, då de förklarat TryckfrihetsFörordningen för en Grundlag.
Att jag i min sorgliga målning af närvarande tids förvända och kunskapslösa ställning endast följt sanningen, skall ingen sann och för Fosterlandets val nitälskande medborgare kunna bestrida.
Och att helt annorlunda stått till i fordna dagar, känner hvar och en, som något läst vår historia.
Herr Kammarherren Axel Gabriel Silverstolpe, i sitt Dictamen i KUppfosiringsComitéen elen 21 Maj 1814, hvilket finnes infördt i Allmänna Journalens 21 och 22 Numror för i år, har med historiska facta visat, huru mycken aktning och uppmuntran lärdom och kunskaper i fordna tider åtnjöto i vårt Fädernesland.
Då hämtade Regeringen och Staten sina förnämsta Embets män ifrån Lärdomens rike.
Flere Professorer och Lärare från våra Universitetet hedrade och gagnade landet, såsom Riksråder och höge Embetsmin.
Ehuru en annan person, som säkert är en älskare af närvarande tids svaghet, i ofvannämnde Journals 6f6 Den 24 April. matta och falska skäl försvaga sanningen af Herr Kammarherren Silver1tolpe? yttrade reflexioner och iörslag, har sakens vigt, rätta och historiskt sanna förhållande säkert väckt hvarje redlig medborgares harm öfver vår närvarande kraftlöshet och okunnighet.
Att våra felaktiga Undervisnings-anstalter underhjelpa dessa Landets olyckor, kan omöjligen bestridas } och hvilket Riksens Ständer för 5 år sedan insett, då de i en till Kongl M3J t ingifven underdånig skrifvelse af den 3 April 1810 anhållit om Kongl. Majtts nådiga omsorg om Uppfostringsanstalternas förbättrande, på det att derigenom skuiie underhållas- närvarande ock teredas tillkommande slägt ers förstånds och kunskaps odling, patriotism ech redlighet, ehuru härvid ännu lärer vara ganska litet vidgjordt.
Allt det ofvanstående har jag endast anfört, dels för att visa, att flere än jag tänkt i detta ämne, och dels för att göra mina medborgare uppmärksamma, huru liten uppmuntran och aktning detta vigtiga ämne, ja säkert det vigtigaste af alla, hittills åtnjutit.
Måtte detta snart bli annorlunda!
Vid denna önskan fäster sig allt mitt hopp om Sveriges framtida sällhet och bestånd I 60 §. af 1809 års Regeringsform upptagas Postmedlen, såsom utgörande en del af Bevillningen , den Riksens Ständer sjelfve viel hvarje Riksdag äga rättighet att sig åtaga.
Enligt 86 §. af samma Regeringsform förkla. las, hvarje
Svensk mun äga rättighet} att utan Den 24 April. 647 några af den offentliga Maglin i förväg lagda, af Tryckfrihets
Lag en ej föreskrifna, hinder, utgifva Skrifter.
En del af våra allmänna Tidningar och Journaler äga postfrihet, en del icke, och orsaken till denna besynnerliga olikhet är svår att förstå.
I ett så folkfattigt land, sorn Sverige, der begäret för själsodling och följaktligen äfven för medlet, läsning, är så högst obetydlig, skal] nödvändigt detta begär ännu mera försvagas af svårigheten att erhålla böcker och tidningar, helst när desse sednare, som mest och ofta endast intressera för dagen, men likväl kunna anses såsom förespråkare för Litteratur och bildning, ej postfritt och med hvarje post kunna erhållas.
Besynnerligt är det äfven, att i fordna tider, då Tryckfriheten ej utgjorde någon särskildt Grundlag , fanns ej detta hinder för Litteraturen.
Detta hinder är visst ej ett sådant, som direct är lagdt i vägen för tidningars och skrifters utgifvande, men det verkar ändå så mycket, i förening med den allmänna penningebristen och kölden för Litteraturen, att gerna ingen för medborgares upplysning och gagn nitälskande
Samhälls medlem kan våga utgifva en tidning, utan farhåga att på sitt gagnande företag förlora.
Den förlust i inkomst af postmedel, som kan tillskyndas Staten genom postfrihet för tidningar, är så högst obetydlig, att den allsicke kan komma i beräkning vid jemförelsen af den litterära vinst och medborgerliga nytta, som nödvändigt skall upp. komma genom samina postfrihet.
När härtill kommer, att postmedlen äro en del af Bevill* Dea 24 April. ningen, så får jag underställa samt föreslå Högloft.
Ricfderskapet och Adeln, att i förening med de andra Stånden , som äfven härom böra anmodas, fatta det beslut, att hädanefter alla, både Svenska och Norrska, Tidningar, som nu utgifvas, eller framdeles komma att utgifvas, af hvad namn och beskaffenhet de vara må, tillåtas att postfritt forsändas, så väl inom Sverige sorn Norrige, i fall Författningar inom det sednare Riket ej sådant förbjuda.
Önskvärdt vore det äfven, att Författningen härom blefve så snart som möjligt utfärdad och till verkställighet befordrad.
Om mitt
Memorials communicerande med de andra respectiva MedStänden får jag anhålla.
Herr Spaldencreutz*i Dictamen skulle förblifva hvilande, för att i sammanhang med Grefve von Schwerine anförande åter upptagas vid föredragningen af StatsUtskottets Betänkande rörande postfrihet lör Dagblad af en viss beskaffenhet.
Utdrag af Protocollet, hållet i Höglofl, Riddersk :pets och Adelns Plenum , den 24 April 1815- S. D. Enär Bevillningsutskottet, genom Memorial af den 21 dennes, tillkännagiiv t, det drn till Utskottet remitterade Konung, ns Nådiga proposition, angående en närmare regie - Den 24 April. 649 ring af den under namn af Gerningsören kända afgift, såsom icke varande Bevillningsmål, icke kunde af Utskottet til! handläggning upptagas, beslöt Iioglofl.
Ridderskapet och Adeln att berörde Proposition till Stats- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskotten remittera.
S. D. Då, genom från de öfriga respectiva Stånden ankomna ProtocollsUtdrag, hade det blifvit utrönt, att, i afseende på remissen af Konungens Nådiga Proposition angående Götha Canalarbetets fortgång och ytterligare befrämjande, Högvördiga PrestStåndet samt Vällofl.
BorgareStåndet remitterat densamma till Stats- samt BancoUtskotten 'y men BondeStåndet, lika med Ridderskapet och Adeln, hänvist den äfven till Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottet; och således två Stånd häröfver stadnat emot två, så fann Ridderskapet och Adeln, enligt föreskrifterna uti 2c; §.
Riksdagsordningen, frågan om remissen böra till ConstitutionsUtskottets afgörande öfverlemnas.
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets, den jo April afgifna och den 17 derpå följande på Bordet lagda , Betänkande, rörande Städer, nes rätt till Gerningsören af SockenHandtverkare, b slöt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, att detsamma skulle blifva hvilande, intilldess att Lag- samt Allmänna Besvärs och OecononveUtskotten med deras utlåtande öfver frå - 650 Den 24 April, gan om en allmän Näringsfrihet till RiksStånden inkommit, Ut supra. S. D. Föredtogos å nyo och biföilos följande Allmänna Besvärs- och OcconomieUtskottcts den 17 dennes på Bordet lagda Betänkanden och Memorial: 1:0
Om jemkning i Rentan för Såg- och Mjölqvarnar 3 2:0
Om de afgifter, som HjelpRotarne borde till StamRotarne betala , samt jemkning af de så kallade Planpenningarne 3 3:0
Om åtskilliga gjorda motioner om förän-' dring i Presterskapets löningssätt, 4:0
Om den i Hedervärda BondeStåndet väckta fråga, rörande upphäfvande af dtt förbud, som af LandshöfdingeEmbetet uti Carlstads
Län blifvit utfärdadt, för tjenstdrängar, uti berörde
Län, att utom detsamma söka arbete.
S. D. LagUtskoftets, den 19 April på Bordet lagda, Memorial, af den n nästföregående, innehållande yttrande öfver några af f riherre Anders Cederström gjorda förslag till förändringar uti Allmänna Lagen, blef, efter förnyad föredragning, af Höglofl.
Den 2 4 April. 651 Herr von Heijne, Georg, uppläste följande:
Jag har hört flera värda Ledamöter yttra den tankan, att okloka rpeculanter inköpt jord, utan att äga tillgångar att den betala, för att taga en hastig vinst af skogar med mera, rom ruinerat egendomar — och att den pcnningebrist , hvaröfver Jordbruket nu klagar, är en följd af sådana speculationer, gjorda med beräkning af de höga Sädespriser, som dessa sista åren varit gångbara.
Om några få sådana exempel kunna framvisas, tror jag dock, att ännu flera finnas af Medborgare, som med de mest patriotiska afsigter för Jordbrukets och Fäderneslandets väl gjort skulder på sina egendomar.
Den lätta till gång af penningelån, som från 1805 till 1812 existerade, lifvade bågen för odlingar, sorn så synbart tilltog , och utan att beräkna de höga sädespriser, som vid sistnämnde årsslut togo sin början, såg man stenbundna fält och otillgängliga Kärr och Mossar göras fruktbara och detta med lanta penningar, i hopp att iå behålla dem, emot en laglig och billig renta, en längre tid — till dess vinsten af företagen och den förbättrade egendomens värde kunde gifva den patriotiska låntagaren medel att dem betala.
Men andra , för Jordbruket främmande speculationer hafva gifvit capitalisten en förmonligare utsigt att använda sina capitaler.
De hafva på en gång nästan allmänt blifvit uppsagda från Jordbruket, för att insättas i Handeln och ÖstersjoCompagniet, hvarigenom odlingsförmågan upp* 652 Den 24 April. hört , likasom för ganska mångå förmågan att behålla sjelfva jorden.
Bland de många här upplasta Memorial, som med sak-kännedom, Fosterlands-känsla och snille bevisat , att modernäringen Jordbruket är vanlottad, och att de för vidt utsträcktahandelsfriheter tagit en riktning , sorn förslappar National caracteren genom befordran af smaken för en förderfvande luxe, och förstör Jordbruket genom införskrifningar af sådana producter, tom inhemskt Jordbruk, om det ej förtryckes, i behöflig mängd kan framalstra, torde intet mera detaileradt hafva vägledt de åtgärder, som böra vidtagas, än det Memorial, som Hans Excellence Herr Grefve Ruuth i Plenum den 13 April uppläste.
Med denna öfvertygelse vågar jag inför Eders Excellence Högvälborne Herr Grefven och LandtMarskalken samt Höglofl.
Ridderskapet och Adeln vördnadsfullt framföra den önskan, a!t Hans Excellence Grefve Rnuths Memorial måtte i alla dess punkter erhålla den uppmärksamhet af det beslutna Särskildta Utskottet, hvilket det såsom förenämnde
Statsmans kännedom med »uttrycket af den sanna patriotismen, så ostridigt förtjenar.
En enda anmärkning torde mig likväl tillåtas.
Ehuru det icke undfallit min uppmärksamhet, att de föreslagne Sädespriserne, som för 5 år skulle bestämmas, endast framställdes af Ha ns Excellence som exempel, äro de dock sä låga, att med Jordbrukets bestånd sådana Den 24 April. 653 priser icke kunna ens i hoppet förutses, då de med öfrig2 nödvändighetsvaror jemlöras.
Herr vnn Heynes
Dictamen skulle blifva hvilanda t>11 dess Särskildta Utskottet möjligen kunde blifva satt, för att då åtfölja Hans Excellence Herr Grefve Ruuths Dictamen.
Uppå af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, blef det Herr Berghman tillåtet att med de öfriga respectiva Stånden communicera sina 3:ne den 19 April upplästa Memorial.
Sedan Hans Kongi.
Majit hade genom anslag kallat Riksens Ständer uti sig i dag å RiksSalen infinna, aftågade Ridderskapet och Adeln klockan 1 ditsammastädes, hvarest Kongl Majtt i Nåder behagade meddela S;n Nådiga Saneson å det af Riksens Ständer beslutade tillägget uti 56. §.
RegeringsFormen, rörande Grundlagsfrågors behandlande och afgörande.
Silverstolpe. 654 Den 27 April.