Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Tham t Hvad först rättigheten angår för de andra Städerna, så lärer väl här som uti andra fall det enskilta interesset få vika för det allmänna.
I aila fall äro de ej afstängde från att deltaga i denna handel.
Stapelstadsköpman är berättigad att reda in fartyg och införskrifva varor.
Såsom exempel kan jag anföra Jönköping.
Således är det ej omöjligt för dessa Köpmän , att äfven utifrån införskrifva varor, men saken är att de skola förtullas på de ställen, der tullkamrar finnas, och det är ganska litet besvär.
Hvad svårigheten vid bevakningen beträffar, kan jag ej dela Grefve Spens’s farhåga till den grad, som den af honom hyses.
Den kan visserligen vara stor, jag medgifver det, men jag föreställer mig att tullbevakningen bäst skulle kunna organiseras till sjöss genom tulljagter, Dessutom får Sen 14 Augusti e, m. jag nämna, att till detta system, om det skall fullföljas, och det tillåtes Utskottet att framkomma med sitt förslag, hörer sättet att stämpla och förpassa varor.
Sker detta så blifver tullförsnillningen ej så lätt.
Således tror jag detta vara det enda och lättaste sättet att förekomma tullförsnillning.
Den blir svårare att förekomma, om varorne få införas till alla smärre Städer, der ej bevakning kan hållas utan stor förlust.
Jag får nämna att det finnes en Stapelstad, nemligen Söderköping, hvars tulluppbörd ej går till mera än 4 R.dr. Jag hemställer, huruvida det vore nyttigt för Staten att der hafva dugelige tullbetjenter för att äta upp en stor lön, och gynna några köpmän Staden har blott Stapelfriheten såsom en caractér, såsom en hederstittel.
Med den grundsatts som jag troget skall följa, att sedan en principe är fastställd, ej afvika från den, kan jag ej underlåta att tillstyrka bifall å Utskottets förslag i denna del.
Jag finnér visserligen att de faror, som Grefve Spens yttrat, ej äro obetydlige, men jag tror att de kunna öfvervinnas.
Jag är ense med Herr Tham deruti , att det enskilta intresset bör vika för det allmänna, men kan icke underlåta att yttra, att det hade varit önskvärdt, om denna grundsatts äfven hade fått gälla i förmiddags.
Herr CsHerfchjÖld:
Lika med Herr Grefve Spens finner äfven jag betänkligt, att bifalla Utskottets förslag i denna del.
Jag kan nem - JBen i4 Augusti t. m. ligen icke inse, hvarföre de mindre
Stiderna skola sakna rättigheten att importera sådana varor, som hittills varit förbjudne.
Är det derföre, att det icke lönar fig att der underhålla erforderlig bevakning?
Men då anhåller jag att få påminna, att importen icke hämmas genom blotta förbudet; utan är det endast genom bevakning, som man kan hoppas att göra förbudet gällande: ty eljest skulle man genom erkännandet af brist på bevakning endast gifva en anvisning på de orter, hvarest varorna kunn» tullfritt insmygas.
Och som det väl fordra9 åtminstone lika mycken uppsigt för att tillse, det ingen tullförsnillning och lurendrägeri äger rum, som för att bevaka kronans rätt i afseende på de varor som tili förtullning uppgifvas; så tycker jag det vara bäst att göra importrätten fri för alla Sjöstäder utan undantag, på det tullinkomsten må i sin mon bidraga att i småstäderna ersätta kostnaden för den till tull; försnillnings och lurendrägeris förekommande i alla fall nödiga Tullbevakningen.
Dessutom kan jag ej inse hvarföre införseln af sådana varor, som hittills varit förbjudne, skall vara svårare att controllera, än alla andra.
Och om Bevakningen är tillräcklig att förekomma tullförsnillning i det ena fallet, så matte den väl böra vara det äfven i det andra.
Jag får der* före tillstyrka afslag på denna punkt af Utskottets Betänkande.
Herr voll Hohenhausen'.
Uti denna punkt instämmer jag fullkomligt med Utskottet.
Det synes vara klarligen visat af Herr Tham, att f£f Den 14 Augusti e, m. det ej är om personliga rättigheter, som har är fråga, utan om vissa Städer.
Dessa hafva redan olika rättigheter.
Vi kunna icke undgå att finna, det vissa Städer, som nu äro Stapelstäder, borde vara Uppstäder i ansende till umgäldernes ringhet.
Det nu föreslagne sätt har afseende på de Städer, som böra vara Stapelstäder.
Det beträffar ej medborgarne, utan orterne, ty hvar och en kan nedsätta sig i dessa städer.
I anledning af Herr Cederschjölds yttrande får jag anmärka , att det är en betydlig kostnad att hålla tullbetjening för att värdera, klarera och hafva tillsyn vid credit-upplagen.
Kostnaden skulle vida öfverstiga inkomsten uti så små städer, som till exempel Skanör och Falsterbo
Det är lätt fattligt, att allmänna nyttan kräfver, att man ej bör göra en onödig utgift vid sådane tillfällen, då den blott medför depence för Staten utan motsvarande gagn.
Att äter hålla tullspejare i sådane Städer, der hvar och en känner hvad den andra gör nästan hvad han ämn3r göra, dertill fordris ej stora löner.
Jag tillstyrker således till alla delar Utskottets förslag i denna puokt.
Herr Grefven och Landt Mar [hålken gjorde proposition till bifall af 5:te Punkten i Bevillningsutskottets Utlåtande; hvilken proposition med Ja besvarades. 6:te Punkten. ”1 alla de Städer, hvarest Tull-uppbörden, ”P* sätt omförmäldt är, uppgår till minst Den 14 Augusti e. m. 527 ”nämnde summa, må ett så kalladt Creditupp”lag äga rum, eller den rättighet de till handel ”å Utrikes ort berättigade handlande tnedgif”vas, att uti allmänna och enskilda Magaziner, ”tnen alltid under Tullbevakningens jemte ä”garens lås och vård få upplägga råämnen och ”alla andra i TullbevillningsTaxan till Upplag ”tillåtne varor, från och öfver ett visst i Tulltariffen utsatt minsta belopp.
Det endast för att redovisa meningen med denna punkt som jag nu uppstiger.
Det har varit ett ögonmärke för BevillningsUiskottet, att, så litet som möjligt är, gifva anledning till försnillning at Kronans inkomster.
En möjlig anledning dertill hade Utskottet tillfälle tro uppkomma derigenom, att då köpmän få in betydliga laddningar och skola förtulla dem, så kan det möjligen vara ledsamt nog, att på en gång utbetala hela summan i tull, och vara betydlig besparing för cassan att undgå det.
För att förekomma denna anledning till tullförsnillning, har Utskottet föreslagit, att i dessa 13 Städer, der man har magaziner och tullbevakning, de trafiquerande köpmännen skulle äga tätt att på högst ett år upplägga vissa varor, som med serskilt märke i taxan äro utmärkte, det vill säga aila råämnen, och sådane colonialvaror, som äro mindre omistelige.
Det är ej fråga om mode och graolåtsvaror, eller dylikt.
Dessa ofvannämnda varor få uppläggas uti enskifta eller allmänna hus, under gemensam vård af tullbevakniogen och köpmannen.
Det tillhörer det reglementa - Ben i4 Augusti 0. m. riska, huru tillsynen skall ske.
Måhända bör likväl den förändring äga rum, att de Städer, som skola begagna eldan creditupplagsrätt, böra hafva allmänna bus, för att upplägga varorne uti.
Dessa varor skola hafva undergått ordentelig värdering, innan de läggss in , och efter den skall tullen betalas, på det att, ehvad varorne falla eller stiga, ingen disput må kunna uppstå om beloppet af tullafgiften.
Så snart köpmannen vill försälja sin vara, skall han erlägga tullen, och detta skall ske sist inom ett år, men om han utför den, betalar han endast credit-tull.
Detta är stadgadt, i ändamål att förekomma tullförsnillning och gifva anledning till en förmonlig trsnsito-handel.
På denna grund har detta förslag blifvit gjorda ej häratadt ensamt af theoretiska idéer , utan äfven af våra grannars exempel.
De begagna denna anstallt för att påföra oss lurendrägeri.
IDani mark finnas sådane creditupplag, endast uti den enda Staden, der utländska fabriksvaror få införas, nemligen Köpenhamn.
I Norrige har man dessa upplag till ytterligare grad.
Här får man blott hafva dem uti den Stad, der varorne införas.
Der får man flytta dem in i landet hvart man vill, och detta har kanske den åsigten, att förlägga dera närmare gränsen, för att sedan låta dera gå öfver gränsen hit till Sverige.
Så torde äfven dylika varor öfverkomma från Danmark till Skånska Städerne.
Så tro åt minstone de af BorgareStåndet, som varit Ledamöter af Utskottet.
De hafva ansett, att dessa upplag hos våra grannar befordrat lur rcndrä", Den 14 Augusti t, m. 129 rendrägeriet, och varit skadeliga för Sverige, •arnt att införande af Credit-upplag vore bästa sättet , att mota dessa missbruk.
Herr von Hohenhaufen: med det sednare af Herr Tham tillagde correctif, tror jag att förslaget vore nyttigt att antaga.
Detta correctif nemligen att ifrågavarande Städer, sä fort de önskade begagna credit-upplag, skulle vara skyldige, att uppbygga eller till Tullverket upplåta Magazinsbyggnader, der desse creditupplag bunde förvaras.
I de Städer uti England, der nederlag af varor tillåtas, är det alltid i Kronans hus de förvaras.
Det reglemen* tariska för dem är ganska strängt.
MagazineO öppnas om morgonen på en viss tid, och slutas på en viss tid om aftonen.
Särskilt» visitationer ske der, contjollen är noggran och tullbetjeningen kommer i svårt ansvar, om något minsta underslef sker.
För att styrka nödvändigheten häraf i Sverige får jag påminna, om hvad vi mycket hörde öfverklagas vid 18 15 års
Riksdag rörande nederlagen i Götheborg.
Man omtalte huru v»rorne kringspriddes i landet, huru de förvarades i källrar, der den ena dörren var läst och nyckeln i Tullbevakningens förvar men der andra dörrar funnos, genom hvilka man kunde komma in.
Således lr det en högst vigtig sak, att om 6ådane credit upplag skola äga rum controllen blir mycket sträng.
Äfveo har det någon gång bändt *tt man funnit fartyg, sorn under förevändning Ridd 0.
i 4 Den i i Augusd c. m. att reexportera Romm , fört tomma käril ellef? fyllde med vatten.
Det skedde för några år sedan jag mins ej från hvilken provins.
Alla möjliga säkerhetsmått äro derföre nödiga , för att förekomma missbruk.
Hvad beträffar det Herr Tham anfört, att detta skulle tjena som en motvigt mot det lurendrägeri , sorn mot oss brukas , så är det emot all riktig grundsats att tillåta en sådan Författning hos oss; för att lätta möjligheten att lurendräja på våa ra grannriken.
Det är ej någon jemnförelsa mellan oss, och ett land, der all magt är i köpmännens händer, och der inga fabriker finnas.
Jag ser ej, huru vi med credit-upplag och medföljande smyghandel på våra grannar kunna uppväga den förlust de på sådant sätt tillskynda o>s.
Emedlertid tillstyrker jag punktens antagande med Herr Thams tillägg.
Herr Lefren*.
Det är naturligt, 3tt jag 3 som bekänner mig till en annan lära än Bevillningsutskottet uti oecoaomiskt afseende > måste ogilla all nederlagsfrihet , emedan jag anser den som ett siminarium för befordrande af luxe i men i fall Ridderskapet och Adeln skulle bifalla Utskottets förslag , får jag anmärka , att i förmiddags detta var den andra hufvudpunkten , sorn jag fann vara af bestämdt oeconomisk natur, dock sedan Ridderskapet och Adeln redan i förmiddags beslutat att den skulle afgöras uti bevillningsväg , tillhör det ej mig, att nu tillstyrka en annan åtgärd $ emedan jag ej skjuter under med luica egna J3'en 14 Augusti e. ht. ldeér.
Jag ville blott föreslå ett tillägg till denna punkt af likartad beskaffenhet med det Utskottet föreslagit vid första punkten, nemligen att de ifrågavarande Creditupplagen må äga rum , Så vida Konungen finner dem för Riket nyttiga , på det ej Kongl. Majtt må vara bunden uti en oeconomiska fråga.
Jag anhåller om proposition till bifall af Betänkaridet med detta tillägg, Och tror att Bevillningsutskottets Ledamöter icke skola finna detsamma möra stridande mot grundsattsen 4 än tillägget vid första punkten; Hain Ex c eli tiwe Herr Grefve
Jag får endast upplysa, att ut i den författning oni nederlag 4 söm 1 S1 3 utfärdades omständeligert finnes beskrifvit , huru Magazicer skola varå beskaffade, der nederlag skola förvaras.
Där är Ock sagt, att Städerne sköl* sjelfve hålla sådane Magaziner.
Följaktligen tror jag 4 ätt om credit-upplag komma att äga rum, mäste detta stadgande äfven sträckås till dem.
Beträffande hvad i öfrigt blifvit anmärkt oni missbruken i Götheborg , får jag erinra att röieiseb däi då var ytterst liflig , femedan dei hade inträffat en så högst egen period, *tt en stad sorn förut haft blott en liten del af Sveriges handel och egenteligen den Ostindiska , nu feck på en gång större delen af det Norra Europas handelsrörelse.
När alla Engelska varor 6kulle passera derigenom för att komma till continenten , blefvo Magaäiner
Svåra att erhålla , och de som vöro väl inrättade kunde ej räcka till.
Derföre var det omöj - Deri 14 Augusti e. ni, ligt, att fullgöra de vilkor, som voro föregkrifDO och att förekomma de naturliga följ— derne, af ursgtlåtenheten eller missbruken
Men för det att missbruk inträffat och kunna inträffa , tror jag ej att sjelfva saken bör uteslutas.
Med den belägenhet Sverige äger, bör man väl söka att få handeln från Vesterhafvet till Östersjön att gå genom vårt land.
Detta bör vara basis för vår handelsrörelse.
Allt hvad som lättar afgifterne , befordrar detta.
I det afseende tror jag , att credit-upplagen som hittills varit nyttjade hos våra grannar, för att befordra transitohandel, äfven här skulle vara nyttiga.
Mea jag tror ock fullkomligt, att den modification som Herr Lefrén föreslagit , skulle vara lämpelig, emedan all hastig öfvergång från ett systeme till ett annat bör undvikas , och man bör sätts Regeringen i tillfälle, att gå till väga med den långsamhet, som omständigheterna kunna fordra.
I detta afseende hemställer jag om icke,jemte bifall till Utskottets Betänkande, man icke kunde antaga det correctif, som Herr Lefrén föreslagit.
Herr Grefvin och Landt Mar[kalk en yttrad* det han i anledning af den förefallna discussionen , ansåg sig böra hemställa, om icke Ridderskapet och Adeln behagade bifalla 6:te Punkten i Bevillningsutskottets
Utlåtande med tillägg icke allenast, att de Ståder, uti hvilka Credit-upplag kommo att äga rum, borde anskaffa tjenlige byggnader , hvilka kunde till Magariner användas, utan ock att underdånig anhållan borde hos Kongl. Maj:t göras.
Deri 14 Augusti e. m. det Kongl.
Majit täcktes vid Credit-upplags beviljande i Nåder tillse , att någon skada derigenom icke må tillskyndas de Fabriker och Näringar hvilka härstädes blifvit uppdrifne till någon böjd , och således erlordra Statens skydd och omvårdnad Ropades starka Ja, jemte några Nej. Herr Lefrén:
Jag utbeder mig att Rid— derskapet och Adeln icke anser såsom envishet, att jag gör en anmärkning.
Min tanka var att föreslå ett sådant correctif, som afviker från Utskottets förslag, att nemligen Kongl.
Maj:t skulle äga rätt, att neka eller bifalla Credit- upplag , så att icke denna punkt mera skulle binda Kongl. Majt än den första, som lemnar Honom tillfälle att neka import af varor.
Det skulle lyda så : att Kongl. Maj:t skulle äga rätt att neka Credit-upplag, om Han ej ansåg dem för Riket nyttige.
Jag får endast hemställa , om icke den proposition Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, kunde ställas så, att, med bifall till 6:te punkten , dé försigtighetsmått, hvilka i 1813 års Nederlagsförfattning äro föreskrifne, äfven vid dessa Credit- upplag skulle iakttagas , och att Riksens Ständer , som anse detta såsom egenteligen varande ett administrationsmål, åt Kongl. Majit öfverlemna, att vid utförandet iakttaga, hvad omständigheterna kunna fordra.
534 *4 Augusti c. »#, Herr Tham:
Jag tyckte mig hora allmän^ hifall till Herr Grefvens och LandtMarskalkens proposition, hvilken egenteligen innehöll detsamma , sorn Hans Excellence Grefve Mörncrs fprslag.
Jag får vördsamt hemställa till Herr Grefven och Landtfylarskalken , ont icke jag anmälte mig, innan beslutet fattades.
Jag tror, att uti en sådan fråga sorn denna Jkan det ej vara skadligt, att maq sätter prick, öfver I.
Jag vet ej, hvarföre maq med en, vague terme, så som Hans Excellence Herr Grefve Mörner föreslagit , skulle halka öfver det jag yrkat , att nämligen säga : att det vore Konungeqs rätt, att afslå dessa Creditupplag- Skulle R.idder$kapet och Adeln ej finna mitt förslag riktigt, så önskar jag åtminstone, att ej halfmesure i anledning deraf måtte vidtagas.
Jag anhåller således om proposition , hvarigenom uttryckas att Konungen äger rätt, att afslå dessa Credit-upplag.
Jag bestrider på det högst», (fen prick öfver I gom Herr Lefren yrkat, Som jag , på sätt min Utskottets Utlåtande bilagdo, serskilda mening närmare innehåller , ej deltagit i det tillägg Utskottet gjort vid första punkten , så hämtar jag deraf ett så mycket kraftigare stöd att bestrida den förändring j Sjette punkten Herr Lefrén r.q framställt.
JJanst Excellence Herr Grefve Marner; Jag. t^or att jag blifvit missförstådd, då man ansett Ben 14 Augusti et m. 535 det förslag jag gjort, innehålla en vague terme.
Jag tyckte det ej vara lämpeligt säga att Kongl.
Maj t ägde rättighet bifalla eller afslå Creditupplag, derföre att jag ansåg detta, som en administrations-åtgärd , i följe hvaraf rättigheten var gifven , och att det ej behöfde uttryckas annorlunda, än att Riksens Ständer, som erkände att det var en administrations mesure , öfverlemnade åt Kongl. Maj:t, att vidtaga de mått och steg , som omständigheterne fordrade; Beträffande åter hvad den siste talaren anfort, får jag erinra, att jag ej kan finna annat, än att frågan, om Credit-upplag skola iga rum, eller uppskjutas, är ett rent administrations-ämne.
Bestämmandet af den Bevillning, som för sådane skall erläggas, om de komma att äga rum , tillhör deremot Riksens Ständer, men bedömmandet af nyttan är ostridigt en administrationssak.
Jag instämmer helt och hål-J lit med Hans Excellence Herr Grefve Mörner, att detta är en adminstrationssak , men det skadar ej, att man säger, hvaruti det är det, sä att det ej må anses vara blott uti det executiva.
Jag tror visserligen, att om det blifver satt i fråga , att man icke skulle tillåta Credit-upplag , skall Regeringen öfverhopas af personer , hvilka påstå att de borde äga rum såsom Riksens Ständer beslutit, och derföre måste jag yrka den prick öfver I, som jag föreslagit.
Herr Tham * Jag finner min skyldighet va - »<ff? 14 Augusti e. m. ra, att ytterligare utveckla de afsigter Bevillningsutskottet hyst, i afseende på Credit upplagen.
Jag tillstår, att man ej ansett dem som en administrations- , utan såsom en Bevillningsdetail, liksom man säger att Be vill— ningen skall utgå på de och de terminerna.
Man har betraktat dem såsom en controll för säkrare uppbörd af en Bevillningsartikel.
På denna grund har Utskottet ansett detta som en Bevillningsdetail- Jag har ej haft något att påminna mot Herr Grefvens och LandtMarskalkens framställning utan instämmer i den ; men protesterar emot Herr Lefrén* förslag.
Herr von Hohenhausen: Kongl.
Maj:tg rätt, att i administratif väg vidtaga åtgärder , är 1 Grundlagen bestämd, och kan ej här ändras.
Jag tror således, att antingen här derom mer eller mindre bestämmes så lärer det ej hindra Konungen i utöfvandet af sin rätt.
Antingen den proposition antages, sorn Herr Grefven och LandtMarskalken framställt, eller den Hans Excellence Grefve Mörner föreslagit, tror jag att ändamålet är vunnit.
Herr Grefve Mörner har upplyst, att vid nederlagsfrihetens bestämmande vilkoren äro sådane , att ej underslef kunna äg* rum , och att det, sorn inträffade uti Götheborg , var en följd deraf, att varor ditkommo till den mängd, att de ej kunde rymmas i de vanliga Magazinerne.
Således kan det vara likgiltigt om i detta afseende särskilta föreskrifter tilläggas.
Men när det ock är fråga om Grundlagsenligheten af Den 14 Augusti *. m. beslutet, så får jag yttra min öfvertygelse att saken är ett önskoingsmål.
Annars skulle man kunna vid hvarje skatt Nationen ärlägger och beviljar, på samma sätt föreskrifva vilkor , gom ingripa uti Konungens rätt.
I anledning af hvad Herr Tham yttrat lärer finnas, att Herr Grefven och Landt-Marskalkens
Proposittion ej innefattar hvad jag yrkat , emedan Herr
Tham proteste. rat emot mitt tillägg.
Jag anför detta som ett bevis, att det icke var en onödig försigtighet af mig , då jag begärde att tillägget i propositionen måtte inflyta, hvilket jag nu äfven begär.
Hade den af Herr Grefven och LandtMarskalken framställde proposition varit af samma egenskap och syftning som Herr Lefréns förslag, hade den, åtminstone ej af mig, blifvit besvarad med Ja.
Jag anhåller nu onr förnyande af Herr Grefven» och LandtMarskal* kens berörde proposition.
Herr Grefven och Landt Mar(hålken förnyade den af honom i afseende å 6:te Punkten nysa förut gjorde proposi*ion; hvilken af Ridderskapet och Adeln bifölls.
Herr Tham, Wollrath, anförde skrifteligen:
(Se Bilagan Nio 1.) 1 Den 14 Annutti e. Hvtrafter Herr
Tham tilläde munteligen 5 Jag anhåller att detta anförande, såsom en motion i sammanhang med Tullbevillningen, måt-. te blifva till vederbörligt Utskott remiiteradb Herr von Har Unans dorff, Auguff\
Jag an-*' håller att få förena mig uti dea motion, Her?
Tham. nu framställt.
Lades på bonk b Upplästes oeh lades på bordel följandefrån nedannämnde Utskott iqkomne Memorial pcb U^tanden; Tran Stats- och Banco- JJtJkotten % Af den 8 dennes; N:o 3&3:*
I anledning af väckt fråga ora Låneunderstöd af allmänna medel för Hamnbyggnaden i Ystad N;q 384.
I anledning af väckt fråga om förändrade vilkor för det af Riksens Ständer vid sistledne Riksdag beviljade Låneanslag tili Consistorium i Calmar, för uppbyggande afettGymnasii och Scholaahus derstädes, äfvensom om tillökning af detta, anslag.
N:o 3S5.
I snlednig af Kongl. Majds Nå-.
Ben i4 Augusti «. m. S3? diga Proposition angående Låneunderstöd för Städerne Norrköping pcb Borås.
N:o 386.
I anledning af väckt fråga om pnderstöd af allmänna medel eller Lönebidrag till uppförande af ett nytt Scholohus i Örebro. lf:o 387* I anledning af väckte frågof om anslag af Lånebiträden till understöd för Kyrkobyggnader uti Kumla pch Halsbergs, Tvings, Herrestads pch Jemjö Församligar.
N:o 388.
1 anledning af väckt fråga om Län af allmänna medel till Interessentcrne uti Röna Koppargrufva i Fryxdahls Härad af Wermlands Län.
Nto 389.
I anledning af väckt fråga om
Hån af allmänna medel till anläggande af en Hamn uti Wadstena Stad. frän SlatsUtikoiie-i:
Af den 8 dennes: N:o 390.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte yttrande om StatsRegleringen under Rik,sSt2t?ns andra HufvudTitel.
N:o 391.
I anledning af gjord anmärkning yid:
Utskottets förut meddeldte Betänkande öfver RiksStatens fjerde HufvudTitcl. |4o Den 14 Augusti /. ni.
N;0 392.
I anledning af å(erremiss å Utskottets förut afgifne Betänkande angåeod* hvad sorn rörer RiksStatens Femte HufvudTitel.
N:o 393- I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeidte Betänkande, rörande StatsRegleringen under Åttonde HufvudTiteln.
N;o 394* Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottats förut afgifne yttrande, rörande RiksStatens Nionde HufvudTitel.
N:o 395.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande, om Regleringen af allmänna IndragningsStaten.
N:o 396.
I anledning af väckt motion om Fonds anvisande till pensioner för StatsRådets Ledamöter.
N:o 397- I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeidte Betänkande, ifrågan om indragning af MedicoTheologisko Stipendierne.
N:o 398.
1 anledning af gjorde motioner, rörande Roteringen i Skåne. * .
N;o 399- Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeidte Betänkande i frågan om Lönetillökning för tretton SubalternOfficrare vid Skånska DragonRegcmentet. gen 14 Jugu.ifi t. m’. 541 N
N:o 401.
Maj:tg Nådiga Remiss angående Sala Silfververk.
Af den 9 dennes: N:o 402.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgilne förslag till Löneförbättring för de fyra StatsSecreterarne.
N;o 403.
1 anledning af gjorde anmärk ningar vid Utskottets förut meddelte yttrande, i fråga om Lieutenanten Berghmark» sökte prolongation å arrendet af Klabböle Laxfiske.
Fr in Stats- och Lag-Utskotten:
Af den 21 sistledne Julii:
N-'o 404, Öfver väckte motioner om gerskildte BrottmålsDomares tillförordnande.
Från Allmänna B ef vars- och OeconomieUtJkottet:
Af den 9 dennes; N:o 160.
Angående förtydligande af 46 §. uti Kongl.
SkogsOfdningen af den 1 Augusti 1805. 742 Sten i4 Augusti e, in. N;o l6é.’
I anledning af gjorde anmärk-3 ningar vid Utskottets förut meddeldte Betän-^ kande i frågan om yrkad befrielse för Gottlands hemmansägare att in natura adanina Skattetjärai Från Expeditions- Utskottet:
Äf den 12 dennes: