Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Lagerbjelke i afseende å de af honom föreslagne 2:ne propos:nas framställande.
För min del har jag icke kunnat af de här under diskussionen förebragte skälen blifva rubbad i den öfvertygelsen, att det vore det klokaste, att nu, då fråga är om den beskattning, om skall utgå, äfven bestämma den procent, som bör åläggas gåfva och testamente för ifrågavarande öfvergång.
Jag kan således ej annat än fortfarande vidblifva min i början af diskussionen vördsamt framställda anhållan om propos. derå, att de i de 3:ne första mom. omtalade 4 proc. måtte förvandlas till 1, samt de i 4:de föreslagna 2 proc. måtte förvandlas till en half proc.
Sparres afsigt är, att bevillnings-afgiften för fideikommiss skall nedsättas till lägre belopp än hvad den gamla förordningen stadgar, så är det visserligen konseqvent, att nu påyrka ett ögonblickligt beslut om en sådan åtgärd.
Hrr, då vi ännu sväfva i ovisshet om hvilka grunder, som i allmänhet blifva antagna för den nya bevillningens utgörande, så frågar jag
Eder, om det icke vöre lämpligast att Itikets första stånd, då det återremitterat nästan De :i 15 Maj. nästaii alla föregående, af någon vigt varande punkter, nu i afseende å denna punkt, som nästan uteslutande rörer Ridd. och Ad. (emedan fideikommisser nästan ensamt innehafves af ledamöter af detta Stånd), icke genast fattar ett beslut, som skulle gå ut på att nedsätta bevillning af egendom af sådan natur.
Jag vill ej med min röst hafva bidragit att utsätta Ståndet för ett mindre godt omdöme, hvartill ett bifall å Gr.
Sparres förslag otvifvelaktigen skulle leda, och på grund deraf röstar jag för §:ns återremitterande.
I sammanhang med de skäl för återremiss, som blifvit af den siste värde tal:n anförda, ber jag att få tillägga, det jag äfven på grund af de, i ett -från Bevilln:s-IItsk:t nyligen inkommet Betrde ang:de stämpelpappersafgiftens utgörande, föreslagne förändringar, hvilka gå derpå ut, att ifrågav:de handlingar icke framdeles skola behöfva med stämpladt papper förses, anser det vore i hög grad förhastadt, att nu fatta något definitivt beslut i afs:de å procentens nedsättning, hvarförutan ett sådant brådstörtadt tillvägagående i denna fråga vill synas mig stå i allt för mycken strid med den varsamhet, som det Högloft.
Ståndet vid föregående §§:s behandling iakttagit Gr.
Äfven jag ber att få förena mig med Gr.
Lagerbjelke i den anhållan, att propos. framställes först å de 4 första mom;na och sedan särskildt å det 5:te mom:t.
Jag tager mig friheten återupprepa, hvad jag förut haft äran tillkännagifva, att jag nemi. önskar nedsättningen af proeenten på grund deraf, att densamma verkeligen blifvit, enligt kommitterades nedsättning från 6 till 4, förhöjd i stället för förminskad, till följe af de sannolikt förhöjda taxeringsvärdena.
Således äfven för dem, som önska, att man skall höja bevillningen samtidigt med chartans borttagande, är det ej heller skäl att vänta på blifvande beslut i denna del.
Jag fortfar således i min vördsamma anhållan om bifall å Gr.
Exc. Hr Gr:n o. Landtmm yttrade, att, innan öfverläggningen förklarades fulländad, torde få föredragas Utskits å sid. 30 i Befcdet förekommande yttrande om ett förbehåll, som borde fästas vid antagande af Utsk:ts förslag i afseende å procentberäkningen vid bevillning för testamenten.
Sedan ofvanberörde yttrande härefter blifvit upläst, förklarades öfverläggningen afslutad, hvaruppå H.
Hr Gr:n o. Landtmm yttrade, att Gr.
Mörner m. fl. yrkat återremiss af hela den ifrågav:de 18:de §:n, hvaremot Gr.
Sparre och åtskilliga andra ledamöter, hvilka icke bestridt den begärda återremissen, för så vidt den afsåge 5:to mom:t, anhållit om bifall VI B. l() 148 Den 15 Maj. till de fyra första mom:ten med den förändring, att i mom.
1,2 och 3 orden »fyra för hundra” utbyttes emot orden ”en för hundra” samt att i 4:de mom:t orden ren half för hundra” infördes i st. för orden ”två för hundra”; och skulle, med anledning af dessa yrkanden, de fyra första mom:ten samt det 5:te mom:t göras till föremål för särskilda propos:r.
Exc. propos. å bifall till de 4 första mom:ten af § 18 med de deri af Gr.
Sparre föreslagna förändringar samt under det af TJtsk:t tillstyrkta förbehåll, och, då dervid svarades blandade ja och nej, förklarade H.
Mörner hegärde votering.
TJplästes och godkändes följande voter:s-propos.: ”Den som bifaller de 4 första mom:ten af 18:de § i BevillmsTJtsk:ts förslag till Bevilln:s-stadga med den förändring, att i mom:ten 1, 2 och 3 orden ”fyra för hundra” utbytas emot orden ”en för hundra” samt att i 4:de mom:t orden ”en half för hundra” införas i stället för orden ”två för hundra”, dock med det i Utsk:ts Bet:de pag. 30 vid 4:de punkten föreslagna förbehåll, röstar Ja; den det icke vill, röstar Nej; vinner Nej, varder förenämnde 4 mom:ter, på grund af gjorda anmärkningar, till TJtsk:t återremitterade.”
Vid voterms slut och sedan den förseglade sedeln blifvit öpnad, befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja—16. Nej—15.
Efter det propos. på återremiss af 5:te mom:t i § 18 blifvit framställd samt med ja besvarad, åtskiljdes B. o. Ad:n kl. 1I2 11 e. m.
Onsdagen den 16
Maj 1860.
TJplästes följande, utaf Hr Cederbaum, Per Predrik, ingifne memorial:
Den 16 Maj f. m. 149 Med stöd af 23:dje § af Riddarhus-ordningen, och då jag såsom suppleant redan tjenstgör i Banko-Utsk:t, får jag anmäla hinder att emottaga det mig lemnade och i gårdagens plenum tillkännagifna uppdrag, att vara suppleant i Allm.
Besvärs- och Ekon,-Utsk:t. H.
Hr Gr:n o. Landtm:n anmodade R. o. Ad:ns Hrr Elektorer att utse en suppleant i Allm.
Besv:s- och Ekon.- Utsk:t efter Hr Cederbaum.
Gr. Taubo, Henning Eduard:
Inför Riddarhus-TJtsk:t har i dag blifvit företedd en af Kaptenen Frih. J. G. Uggla utfärdad fullmakt att intaga säte och stämma å Riddarhuset för Kaptenen Frih. C. R.
Adelsvärd, hvaruti denne förpligtas att ställa sig till efterrättelse »den af K.
M:t och R.
Sfer antagna och besvurna Reger:s-Form af den 6:te Juni 1809 jemte Riksdagsordningen af den 10:de Febr. 1810 och öfriga gällande grundlagar.»
Som denna fullmakt icke är ordagrannt lika lydande med det föreskrifna formuläret, får jag på begäran af Frih.
Adelsvärd hemställa, huruvida R. o. Ad:n, i likhet med hvad förut egt rum vid likartade fall, vill förklara den giltig, då meningen och innehållet af densamma äro fullt öfverensstämmande med formulärets.
Då R. o. Ad:n redan förut vid tvenne dylika tillfällen under loppet af denna Riksdag godkänt fullmakter af denna art, anhåller jag, att enahanda beslut nu måtte fattas.
Uppå härefter framställd propos. godkände R. o. Ad:n den ifrågav:de fullmakten och förordnade, att pollet skulle till innehafvaren deraf utlemnas.
Hr Montgomery, Robert Nils Germund, anförde skriftligen:
Under förtröstansfull bön till Gud, att Han ville sträcka sin skyddande hand öfver ett älskadt fädernesland, har det betydelsefulla förbund, som förenar Sveriges Konung med Sveriges folk, blifvit besegladt genom H. M:t Konung Carl XV:s och dess Höga Gemåls kröning.
Orubbligt fasta äro de förpligtelser, R.
St:r, såsom folkets lagliga ombud, med liflig ed sig åtagit; löftesrika de förhoppningar om en lycklig och ärofull framtid för Svea land, som äro grundade på öfvertygelsen om den djupa aktningen för lag och lagbunden frihet hos en Konung, som till valspråk tagit: »Land skall med lag byggas.»
Men minnet af denna för samtiden fröjdrika tilldragelse bör jemväl hringas till en aflägsen framtid, på sätt äfven förut varit öfligt, och jag får således vördsamt hemställa att en skådepenning af lämplig storlek med passande inskrift och sinnebild 150 en 16
Maj f. m. må genom BankoStyrelsens försorg och på II.
Banks bekostnad blifva präglad till åminnelse af D.D. M.M. Konungens oell
Drottningens kröning den 3 Maj innev:de år.
Om remiss till vederbörligt IJtsk. anhålles. jv Denna motion remitterades till BankoUtsk:t.
Fortsattes pröfningen af Bevilln:sTJtsk:ts Bet:de N:o 20, aug:de Alimina Bevillmen. § 19.
Lagerbjelke, Gustaf: I sednaste plenum beslöt R.. o.
Ad:n att bevilln. för gåfva, testamente m. m. skulle nedsättas från 2 till en % proc.; (Jet torde då falla af sig sjelft, att bevilln. för arf bör bestämmas efter samma regel, hvadan jag anhåller om propos. å bifall till samma §, med förändring af orden »två af hundra” till »en half af hundra.”
Uppå härom framställd propos., godkändes §:n med den förändring, att orden »två af hundra” utbyttes emot orden ”en half af hundra.» § 20.
I 2:dra mom. af denna §, som innehåller förslag till kontroll öfver det verkliga erläggandet af föreskrifven bevilln., har Utsk:t ingripit på civil-lagstiftningens område, hvilket torde vara nog att, utan vidare utveckling, för It. o. Ad:n påpeka.
Jag inskränker mig derföre till att anhålla om afslag å detta 2:dra mom.
Om denna anhållan bifalles, går det emellertid icke an att börja det följande mom. med orden »För öfrigt”, utan torde dessa ord böra utgå, samt ordet ”kommer”, sorn följer omedelbart derefter, insättas näst framför orden ”att iakttagas”; å hvilka förändringar jag vördsamt anhåller om propos.
Hr von Koch, Kils Samuel:
Såsom den siste talaren redan anmärkt, är 2:dra mom. oantagligt, derföre att det ingår på civil-lagstiftningens område.
Det ifrågav:de stadgandet torde också icke vara nödigt, såvida 1811 års författn. noggrannt iakttages.
Skulle något i detta afseende åtgöras, så borde det snarare afse att lätta den ifrågav:de afgiftens erläggande för fideikomissarier, som i allmänhet icke kunna antagas ega stora kapitaler.
Jag skulle derföre anse §:n böra återremitteras; men vinner denna mening intet understöd, så instämmer jag med Gr.
Lagerbjelke i begäran om afslag.
Landtmm, att emot lista mom:t af förevarande § någon Den 16 Maj f. m. 151 anmärkning ej förekommit; att afslag å det 2:dra mom:t yrkats, samt att, under förutsättning att 2:dra mom:t komme att utgå, en förändrad redaktion af 3:dje mom:t föreslagits, enligt hvilken detsamma skulle lyda sålunda: ”1 afseende på kontrollen af all gåfvo-, testaments- och arfs-bevilln:s vederbörliga beräkning, erläggande och redovisande kommer att iakttagas hvad i derom särskildt utfärdad författning är stadgadt;” hvarefter, uppå särskilda propos:r. l:sta mom;t bifölls, 2:dra mom:t afslogs samt 3:dje mom:t erhöll ofvanomförmälde lydelse. § 21.
Af samma skäl, som jag anförde vid 19:de §:n, anhåller jag, att R. o. Ad:n ville bifalla den 21:sta med den förändring, att i stället för orden ”fyra för hundra” insättes ”en för hundra.” §:n bifölls med den förändring, att orden ”en för hundra” infördes i stället för orden ”fyra för hundra.” §§:na 22, 23 oeh 24, äfvensom TJtsk:ts yttrande å sid. 31 i Bet:det, med anledning af en utaf Frih. Creutz, Steffan, väckt motion.
Hr Fåhraeus, Johan Fredrik: Emot Bevilln:sTTtsk:ts förslag i litt. b. 5:o af den nu föredragna §:n, att af vederbörande tullkammare skall lemnäs ”uppgift ang:de värdet af hvarje handlandes export och import”, har jag anmält min reservation, hvilken förekommer pag. 48—49 i Bet:det.
Jag har der visat, att föreskriften är föga ändamålsenlig, och att den derjemte skulle blifva nästan overkställbar, enär några varuvärden numera icke finnas i tulltaxan uptagna och tulltjenstemannen alltså blefve föranlåten antaga värden efter eget mer eller mindre godtyckligt omdöme, så vida han ej skall begära uplysning af trafikanten sjelf, hvilken man har för afsigt att kontrollera.
Helst hade jag derföre önskat, att berörde föreskrift ur författningen uteslutits; men i reservationen har jag alternatift föreslagit, att någon upgift å ”värdet” ej måtte anbefallas, utan tullkamrarna i stället åläggas att meddela ”summariska upgifter å hvarje handlandes export och import af varor, till slag och myckenhet.”
Och då, efter hvad jag försport, detta förslag blifvit af de tre öfriga RiksStånden godkändt, hemställer jag nu att detsamma måtte äfven af R. o. Ad:n antagas.
Jemte det jag instämmer i den siste värde talarens vttrande, anhåller jag att få göra ännu er 152 Den 16
Maj f. m. anmärkning vid denna §.
Ehuru jag ieke är jurist, kan jag nemligen klart fatta hvad besvär, som deraf kommer att förorsakas domare å landet genom de mångfaldiga uppgifter, hvilka de enligt l:o i afdelning a) åläggas att ingifva.
Det finnes nemi. många domsagor inom landet, der fastigheterna ofta ombyta egare, och särskildt vet jag en i Wermland, der i medeltal omkring 600 lagfarter årligen ega rum.
Man måste också besinna, att det knappt finnes något slags embetsmän i riket, som äro så öfverhopade med göromål, som domarena å landet.
Jag kan icke heller anse alla dessa uppgifter nödvändiga, ty vanligen är en egendoms försäljningspris kändt i orten, och i annat fall kan ju Beredningens Ordförande af Domaren särskildt infordra upgift derom; men att föreskrifva detta som regel för Domaren anser jag vara för långt gånget.
Jag anhåller derföre att denna § måtte till Utsk:t återremitteras.
Till en början ber jag att få instämma i Hr Fåhrasi yttrande ang:de 5:te punkten.
Hvad beträffar l:sta afdelningen, tror jag, att de der föreslagna upgifter skola blifva ganska nyttiga.
I afs:de ä litt. b. mom:t 1, synes det, då detta nya förslag går derpå ut att jordvärdet skall blifva oförändradt för 3 år, vara onödigt besvär att för hvarje år infordra dylika upgifter.
Komitén får ju då en massa handlingar, hvaraf den ieke kan och icke får göra något bruk, hvadan jag tror, att dessa årliga upgifter, såsom onödigt betungande för vederb:de, kunna undvaras.
Detsamma torde också kunna gälla om 3:dje mom:t litt. b).
Dervid förekommer likväl att, då i städerna alltjemt nya hus upföras, upgifter å brandförsäkringsvärdet kunna vara nödvändiga äfven under mellantiden, hvadan det torde vara lämpligt att göra en modifikation af sistnämnde mom.
I allmänhet tror jag det vara bättre att infordra nödiga upgifter från de officiella myndigheterna än från de skattskyldige sjelfva, men man får dock ej göra det i sådan utsträckning, att man begär upgifter, af hvilka ingen nytta är att hemta.
Jag anhåller således på nu anförda skäl, att afdelningen litt. b) måtte återremitteras.
Med anledning af den siste talarens anförande, får jag fästa upmärksamheten pä, att det för Beredningskomitén är nödvändigt att hafva några materialier att gå efter, och att det är sådana man nu för första gången ålagt vederb:de att anskaffa.
Hvad domstolarne och hypotheksföreningarne skulle vinna på att afgifva dessa upgifter hvart 3:dje år i stället för hvarje år, är åtminstone för mig svårt att fatta, och jag vågar sålunda anhålla om bifall till denna §, med den ändring i öde mom:t, som Hr Fåhraeus föreslagit.
Med anledning af den siste talarens yt trande, får jag erinra, att i hela detta Bet:de förekommer icke Den 16 Maj f. m. 153 något enda stadgande, som antyder derpå, att de upgifter, som blifvit inlemnade till en komité, skola förvaras för att ligga till grund för en följande komités arbeten.
Det erfordrades således en särskild föreskrift, att dessa årligen inkommande upgifter skola läggas afsides, för att till behandling förekomma hvart 3:dje år.
Att det deremot för domaren blir långt besvärligare att årligen afgifva uplysningarne än att hvart 3:dje år göra ett sammandrag deraf, är tydligt, då samma egendom kan på den tiden hafva gått igenom många händer, och det väl vore nog, om den sista köpeskillingen blefve känd.
Man har anmärkt, att vederb:de myndigheter, och isynnerhet domare å landet, skulle blifva alltför mycket betungade, om alla de här foreskrifna upgifterna verkligen skola inlemnas.
Men i 76:te §:n har TJtsk:t också föreslagit en icke obetydlig summa till ersättning för vederb:des arbete och möda i detta afseende.
För öfrigt hade jag, lika med Hr Fåhreeus, helst sett, om 5:te mom:t i denna § blifvit helt och hållet uteslutet, men då nu 3 Stånd förenat sig om hans reservation, så instämmer jag äfven i densamma.
I 4:de mom:t har man vidtagit en förändring af komitérades förslag, hvilken jag ingalunda anser lämplig, då man nemi. föreskrifvit, att från embetsverken skola uppgifvas alla, som hafva icke blott lön utan äfven gratifikationer, i stället för att enligt komiténs förslag blott de skulle uptagas, som hade minst 400 rdr; hvarföre jag anhåller, att detta 4:de mom. må erhålla följande tillägg: ”dock att uppgift icke fordras angrie någon, hvars alla årsinkomster sammanlagda icke anses upgå till 400 rdr.” Gr.
Det är verkligen Utsk:ts mening, att hvarje särskild försäljning skall af domstolen upgifvas.
Det kan ju hända, att den sista försäljningen skett till mycket öfverdrifvet eller ock orimligt lågt pris, och det är då af mycken vigt för komitén att få kännedom af äfven de föregående försäljningsbeloppen.
Skulle åter domstolen lemna upgifter för alla 3 åren på en gång, så blir arbetet precist 3 gånger så stort, som ifall det göres för hvarje år särskildt.
Likaledes blefve det i sådant fall ganska svårt att bestämma huru vedergällningen derföre skulle utgå, om den skulle falla uteslutande på ett år eller fördelas på alla tre.
— Hvad åter beträffar
Hr von Köchs hemställan, att inga upgifter skulle lemnäs angrie tjenstemän, som hafva mindre än 400 rdr om året, stadnade TJtsk:t efter mogen öfverläggning i det slut, som Betriet utvisar.
För det första lärer det väl knappt finnas någon tjensteman, som har mindre än 400 rrir — till och med vaktmästare hafva vanligen mera — och för det andra kunna samma per - 154 Den 16
Maj f. m. söner hafva på olika håll åtskilliga inkomster, hvilka bora af komitén sammanräknas.
Jag anhåller vördsamt om bifall.
Anckarsvärd, Carl Henrik.
Då hvarje komité skall arbeta inom ett ganska litet distrikt, så torde väl i allmänhet vara förhållandet, att dess ledamöter ganska väl känna till försäljningspriserna; och om i något särskildt fall så ieke är, går det ju mycket väl an att då infordra upgift från domstolen derom.
Man bör dessutom betänka under hvad förhållanden dessa komitéer skola arbeta, och med afseende derå icke alltför mycket betunga dem.
Jag fortfar i anhållan om återremiss.
Huruvida genom denna nya lagstiftning det afsedda ändamålet, att öka Statens intrader, kommer att vinnas, är högst tvifvelaktigt, isynnerhet om, såsom här föreslås, lemnandet af de föreslcrifna upgifterna skall särskildt ersättas af bevilln:s-summan.
På det hela §:n måtte blifva fullständigt omarbetad, anhåller jag, i likhet med föregående talare, om återremiss.
Sedan Öfverläggningen förklarats fulländad, yttrade H. Exe. Hr Grrn o. Landtrmn, att, i afseende å den förevarande §:n, följande yrkanden blifvit framställda, nemi. af Hr Hjärne, att Irsta momrt i afdelningen litt. a) måtte återremitteras; af Hr von Koch, att 4:de momrt i afdelningen litt. b) måtte erhålla följande tilläggr ”dock att uppgift icke fordras angrde någon, hvars alla årsinkomster sammanlagda icke anses upgå till 400 rrdr»; af Hr Fåhreeus, att 5rte momrt i sistnämnde afdelning skulle förändras till följande lydelser »Afvederbörande tullkammare summarisk upgift å hvarje handlandes export och import; af varor, till slag och myckenhet»; af Gr.
Lagerbjelke, att hela §:n måtte bifallas, med undantag af örte momrt i afdelningen litt. b), i afseende hvarå Hr Fåhrsei förslag förordats; samt slutligen af Gr.
Mörner, hvilken äfven förklarat sig gilla Hr Fåhrsei ofvanberörde förslag, att afdelningen litt. b) måtte återremitteras.
Uppå härefter, till följd af nyssomförmälde yrkanden, framställda särskilda proposrr, afslogs det af Hr von Koch föreslagna, ofvanomnämnda tillägg, samt biföllos §rns samtliga momrter, endast med undantag af örte momrt i afdelningen litt. b), som erhöll den af Hr Fåhraeus föreslagna lydelse. § 26.
Mörnerr
Denna § visar äfven, hvad jag vid de föregående §§:na anmärkt, nemi. att sådane upgifter, som blott hvart tredje år komma i fråga att tillämpas, likväl böra årligen afiemnas till den komité, som då skall sammanträda, men hvil - Den 16 Maj f. m. 155 ken det icke tillkommer att vidare handlägga desamma.
Det står vidare i §:n, att dessa upgifter skola inom stadgad tid aflemnas.
Då det är fråga om upgifter, som först 3 år sednare skola tillämpas, tyckes det mig vara öfverflödigt och till intet gagnande, om dessa upgifter inkomma inom den bestämda tiden af Mars månad eller icke, helst de sedan skola hvila hos Kronofogden eller i något arkiv under en tid af 3 år.
Genom detta hopsamlande af upgifter under en tid af tre år, kunna en massa handlingar komma att begrafvas, hvilka möjligen kunna för den komitén, som vid de 3 arens förlopp sammanträder, hafva värde.
Skola nu således handlingar årligen insamlas, för möjligheten deraf, att de efter 3 års förlopp kunna komma till nytta, så bör man åtminstone meddela bestämd föreskrift om att dessa upgifter under tiden förvaras och sedermera tillhandahållas den på 3:dje året sammanträdande beredningskomitén, då de kunna, behöfvas.
Jag skulle således tro, att ett förtydligande af denna § vore nödigt, och får derföre anhålla om dess återremitterande till Bevilln:s-Utsk:t.
Återremitterades. § 27.
Yid denna Bevillnings-stadgas upgörande har man sökt att hufvudsakligen göra sådane förbättringar, hvarigenom Beredms-komitéerna skulle erhålla en säker grund för bevillnings påförande och en kontroll mot oriktiga upgifter.
Dessa förbättringars åstadkommande är det, som denna § egentligen åsyftar.
För min del våll jag med några undantag bifalla denna §.
Bland de anmärkningar, jag har att anföra, mot densamma, torde tillåtas mig först att nämna, det jag an-' ser hvarken rätt eller nödvändigt att infordra en del af de upgifter, som i flere af denna paragrafs momenter äro föreskrifne.
Mig synes, att man i flere fall gått enskilda personers affärsförhållanden allt för nära, hvilka derigenom blifva offentliga.
Yisserligen har Htsk:t föreslagit, att vissa upgifter, sedan de blifvit aflemnade, skulle förstöras, men icke desto mindre anser jag att dessa upgifter ej böra lemnäs.
Det har blifvit ålagdt egare af fast egendom att upgifva brandförsäkringsvärdet och försäljningspriset, samt egare af egendom i stad att upge Myrornas belopp, hvilka årligen upbäras, äfvensom upgift fordras å det årliga arrendet eller hyran för hvarje på landet belägen utarrenderad eller förhyrd fastighet.
Dessa upgifter anser jag ingalunda tillfyllestgörande, alldenstund erfarenheten visat, att de i de flesta fall ej äro tillförlitliga.
Det är derföre lika lätt för Bevillms-komitéens ledamöter att sjelfve skaffa sig dessa upgiftar, som för egaren att lemna dem.
Ett annat skäl hvarföre jag ej anser dem vara nödvändiga, är det, att de ej skola ligga till grund för Bevillnings-komiténs beräkningar, utan endast tjena till ledning för komiténs omdöme. 156 Den 16 Maj f. m.
I afs:de å de upgifter, sorn fordras af fartygs egare, förefalla mig dessa föreskrifter sådana, att detta mom. ej kan bifallas.
Af fartygsegare fordras upgift å hvarje honom tillhörigt, under sednast förlidna år begagnadt eller färdigbygdt fartyg af minst 5 lästers drägtighet, och å sådant fartygs lästetal, byggnads- och förhydnings-material samt drifkraften af derå anbringad ångmachin, hvarjemte bör uplysas, huru fartyget under samma år varit användt.
På samma gång som dessa upgifter äro vidlyftiga, tror jag att de äro ganska ofullständiga, och det är derföre högst nödvändigt att Beredn:s-komitén hör sig före, att den fått riktiga upgifter, och för min del anser jag att det varit tillräckligt att infordra upgifter å lästetalet.
Hvad bruks- och fabriks-byggnader beträffar, anser jag att man icke bör infordra alla de upgifter, som förefinnas i 2:dra mom:t, utan endast på försäljningssumman å der tillverkade och försålde varor.
I afs:de på bolag, förekommer en sak, som går enskild persons angelägenheter allt för nära; ty man fordrar, att bolaget skall lemna utdrag af sina sednast afslutade räkenskaper, hvarigenom ådagalägges den, under det år dessa räkenskaper omfatta, för bolagets delegare upkomna vinst och till dem verkställda utdelningar, samt bolagets vid samma års slut egande behållning.
För min del ser jag icke hvad nytta Beredms-komitén har af att veta ett bolags'.behållning efter sista bokslutet, och föreskriften är således både obehöflig och obehörig.
6:te och 7:de punkterna anser jag böra helt och hållet afslås, ty, oaktadt flere försök gjorts att af husegare infordra upgifter öfver hyrornas belopp, hafva sådane vanligen icke erhållits, och hafva sådana inkommit, hafva de vanligen icke varit tillförlitlige.
Jag anser derföre, att
Beredms-komitén bör under hand förskaffa sig erforderliga uplysningar, men att ingalunda det bör åläggas husegare såsom en skyldighet att dermed inkomma.