Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hrr af Klint och Lefrén yttrat i frågan, utan instämmer med dem; men det förekommer mig som skulle punkten ej behöfva återremitteras, om blott det enda ordet: arfvodct, i Utsk:s förslag utbytes mot ordet: traktamentet.
Skilnaden mellan arfvode och traktamente består deri, att det förra beräknas för år, men det sednare utgår efter dag; således skulle efter Hr af Klints åsigt bestämmas, att Kommendanten finge traktamente.
Hr Gr. o. Landtnäs härefter först till bifall och sedermera till återremiss fi förevule mom. framstälde propos:r besvarades med blandade Ja och Nej; hvarpå förnyad propos. till bifall blef framstäld, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka
Ja jemte åtskilliga Nej, Hr Gr. o. Landtm, förklarade att han ansåg
Jag vill icke begära votering öfver denna punkt, då Frih.
Tersmeden uplyst oss om frågans behandling i de öfriga Stånden.
Mom. litt. c, ang:de arfvodena för förste och andre Adjutanlerne.
Jag vågar förorda att det afdrag, som StatsLTtsk. gjort å den af Iv.
M. äskade summa, måtte afslås, och att K. o.
Ad. måtte bifalla för förste
Adjutanten 1,003 Rdr 75 öre eller för jemnhetens skull 1,000 Kdr, och för den andre 730 Kdr, såsom K. M. begärt.
Jag hoppas att ingen skall anse traktamentena för höga för dessa Adjutanter, som icke hafva tjenst på stat och som äro i ständig tjenstgöring.
Frih. Tersmeden, W. F.:
Hr Lefrén nämnde ordet traktamenten; men då R. o. Ad. redan bestämt ett visst arfvode för Kommendanten, böra väl äfven dylika bestämmas för nu ifrågav:de tjenstemän.
Jag instämmer med Hr Lefrén, men skulle önska att summan 1,003 Rdr 75 öre icke måtte förändras till 1,000, på det den måtte blifva lika med Kaptens aflöning.
Den härefter först till bifall å förev:de mom. framstälda proposrn besvarades med starka
Landtm, hemstälde om K. o. Ad. behagade, på sätt Hr Lefrén föreslagit, bestämma arfvodena för förste Adjutanten till 1,000
Rdr och för den andre till 730 Rdr Rmt, samt, sedan svaren härvid utfallit med starka
Ja jemte åtskilliga Nej, förklarade det han ansåg, att Ja nu varit öfvervägande. Mom. litt. d, ang:de arfvodes-förhöjning för 2,ne Vaktmästare samt tillökning af anslaget för skrifmaterialier och expenser.
Den 4 Juli e. m. 55 Morn. litt. e, ang:de ralions-ersältning samt ersättning till stallhyra m. m. för tjenstehästar.
Sedan nu frågan om OfverKommendantsExpedit:n blifvit af E. o.
Ad. afgjord, anser jag mig böra nämna, att, under de 5 år jag varit OfverKommendant, jag icke upburet en skilling i denna egenskap, hvarken traktamente eller hästrationer.
Förevar:dc mom. blef uppå härefter framstäld propos., af R. o. Ad. bifallet.
Då härefter förekom Utsk:s hemställan ang:de hela den erforderliga fyllnaden i anslaget för OfverKommendantsExpeditin i Stockholm, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att sedan E. o.
Ad. med tillsammans 430 Rdr Ernt förhöjt de af Utsk. föreslagna arfvodena för 2:ne Adjutanter, så, borde äfven slutsumman af anslagstillökningen förändras till 3,422 Rdr 50 öre, i st. f. 2,092 Rdr 50 öre Ernt; hvarefter Utsk:s ifrågav:de hemställan med berörde förändringar bifölls. 7:de punkten, ang:de anslag för Kommendantsstaten Mom. litt. a, ang:dc aflöningen för Kommendanten samt en PlaceMajor och Adjutant å Waxholm.
Härvid förekom först och bifölls Utsk:s hemställan rör:de arfvodet för ifrågav:de Kommendant.
Beträffande sedan Utsk:s förslag rör:de arfvodet för PlaceMajoren och Adjutanten, yttrade sig Hr Lefrén:
Jag vågar vid denna punkt göra samma anmärkning, som jag förut gjort vid frågan om KommandoExpedit:n i Stockholm.
De föreslagna beloppen synas mig vara allt för ringa tilltagna.
Mörner, Carl Göran Detlof: Då R. o. Ad. bestämde arfvodet för andre Adjutanten i Stockholm till 73 0 R:dr, torde samma ziffra böra bestämmas för nu ifrågav:de PlaceMajor och Adjutant, hvarpå jag anhåller om propos.
Efter först till bifall å Utsk:s ifrågav:de förslag framstäld propos.
, som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, hemstälde Hr Gr. o. Landtm, om R. o. Ad. behagade, såsom Gr.
Mörner föreslagit, bestämma arfvodet för PlaceMajoren och Adjutanten å Waxholm till 730 Rdr Ernt, och ropades härvid starka
Ja jemte åtskilliga Nej; hvarpå Hr Gr. o. Landtm, förklarade det han ansåg
Ja nu hafva varit öfvervägande Mom. litt. b, Majoren i Carlsten.
Då Utsk. antagit samma grunder för aflöningen åt Kommendanten och PlaceMajaren å Carlsten och å Waxholm, samt R. o. Ad. beslutat ett belopp af 730 Rdr för PlaceMajoren och Adjutanten å den sednare orten, så synes samme tjensteman å Carlsten böra erhålla ett lika belopp.
Jag tror dock, att fårhållandet 50 Den 4 Juli e. m. på Carlsten är något olika mot det på Waxholm, ty efter hvad jag känner, har PiaceMajoren på det sednare stallet icke någon annan tjenst på stat, då deremot PiaceMajoren å Carlsten tillika är Chef för infanteri-kommenderingen; och då han i denna egenskap upbär arfvode, synes mig det na föreslagna af 400
Rdr vara aldeles tillräckligt.
Jag anhåller således om bifall till Betänk, i denna punkt.
Jag afstår från mitt yrkande, sedan Hr Bildt nu lemnat tillfredsställande uplysningar i ämnet, beklagande blott att sådana icke finnas i Utsfcs Betänk.
Uppå härefter framstäld propos. biföll R. o. Ad. förevide mom.
Mom. litt. c, Place Maj or och Adjutant i Carlsborg.
Härvid förekom först och bifölls Utsk:s förslag ang:de afiöningen för ifrågav:de Kommendant.
Vidkommande åter Utsfcs tillstyrkande i fråga om aflöningen för PiaceMajoren och Adjutanten, anförde Frih.
Leijonhnfvud:
Jag skall visserligen aldrig motsätta mig beviljandet af ett verkeligen behöfligt anslag, men hvad det nu ifrågav:de angår kan jag ej betrakta det såsom sådant.
Under många år har på Carlsborgs fästning PlaceMajorens befattning blifvit bestridd af den officer som varit befälhafvare för den i och för fångarnes bevakande der förlaggde kommenderingen ur indelta Arméen, och PlaceMajorens åligganden å denna ort äro inskränkta till ganska litet, eller knappast mer är det dagliga utdelandet af fältrop och lösen, så synes befattningen kunna skötas hädanefter såsom hitintills utan att någon serskild person behöfver aflönas för. dess handhafvande.
Leijonhufvud, som tyckes känna förhållandet på Carlsborg, har ansett detta arfvode vara öfverflödigt.
Han har likväl medgifvit, att en PlaeeMajor der har något att göra, och jag hemställer då, när arfvodet icke är större än 400 Rdr och K.
M. föreslagit denna plats samt således ansett den behöflig, om det icke vore skäl att bifalla densamma.
Jag är visserligen fullt öfvertygad att Frih.
Leijonhufvud är opartisk i frågan, men eljest är det en känd sak, att förhållandet, icke varit rätt godt mellan fortifikations- och kommenderings-befälet på Carlsborg. Frih.
Carlsborgs fästning har visserligen en PlaeeMajor som upbär arfvode för fästningsbyggnads-anslaget, men icke kan meningen vara att gifva honom ifrågavide lön, då han ej på många år bestridt befattningen, utan vistas hvar han behagar.
Är afsigten att tillägga den officer som, jemte det han för befälet öfver bevakningstruppen, äfven sköter PlaceMajorens befattning den nu föreslagna aflöningen, så har jag ingenting deremot, men ansåg mig endast böra uplysa om obehöfligheten af en serskild PlaceMajors anställande derstädes.
Den 4 Juli e. m. 57
Den härefter till bifall å Utsbs förev:de tillstyrkande framstälda propos:n besvarades med starka
Ja jemte ett eller annat Nej; hvarpå Ilr Gr. o. Landtm, förklarade sig hafva funnit Ja öfvervägande. Mom. litt. d, holmen.
Mom. litt. e, materialier vid förutnämnde fyra fästningar, dels de ifrågaslälde anslags-förhöjningarne vid de följande i Staten upräknade platserne.
Jag har på förut anförda skäl icke yttrat mig i afseende å de föreg:de punkterna, anhållande att få reservera mig mot It. o.
Ad:s beslut deröfver; men i afseende å denna, der StatsUtsk. föreslagit bibehållande af hittills varande arfvoden och beställningar, torde jag få uplysa att det bland dessa finnas åtminstone 2, nemi. de i Grisslehamn och i Haparanda, der jag vågar påstå det vara alldeles omöjligt att få personer som vilja åtaga sig dessa befattningar mot nu utgående arfvoden.
Det är 525 Rdr lt:dr, som bestås åt desse gränsbefälhafvare. K. M. har föreslagit 1,000 Rdr just på den grund, att för dem fordras, utom att de för öfrigt äro tjenliga personer, särskild språkkunskap.
Den i Haparanda måste kunna Finska, och med detta anspråk är det icke lätt att få en passande person, när man icke har mera iin 525 Rdr att bjuda honom.
Likaså är förhållandet i Grisslehamn.
Följden blifver en förökad kostnad, då det blir nödvändigt att särskildt beordra dit personer.
Den besparing StatsUtsk. genom sitt. förslag kan göra på KommendantsStaten blir blott 1,783 Rdr.
Statsverket kommer, då aflöningen förmodligen bestrides af rese- och traktamentsfonden, icke att göra någon besparing.
Jag hemställer derföre om det icke vore skäl att åtminstone för de nämnda begge platserna frångå detta förslag, > och anhåller att gränsbefälhafvarne i Grislehamn och Haparanda må upföras med 1,000 Rdr Rint hvardera.
Mig synes, hvad Hr af Klint anfört, vara så riktigt, att jag ieke kan annat än med honom förena mig, särdeles som här icke begäres något utöfver hvad K. M:s Propos. innehåller.
Jag skulle tro det icke vara öfverdrifvet, om R. o.Äd. behagade för dessa båda platser bibehålla de af K.
M. föreslagna traktamenten.
Jag ber att få instämma i hvad Gr.
Anckarsvärd anfört, och tror att förhållanden kunna inträffa, då dessa platser kunna blifva ganska vigtiga.
Ter smeden:
Jag instämmer i att de begge ifrågav:de Befälhafvarne äro behöfliga, och att det arfvode, K.
M. för dem föreslagit, icke är allWör högt tilltaget; men deremot finnes på kommendantsstaten uptagné flera så väl Gränsbefälhafvare som Kommendanter, som man ej rätt kan inse behofvet af, och genom hvil - 58 Den 4 Juli e. m. kas indragning tillgång bör kunna beredas för de förras bättre aflönande, oell hvarigenom detta anslags beviljande nu torde vara öfverflödigt.
Sådant är t. ex. förhållandet med Carlshamn.
Då dessutom, såsom jag redan ett par gånger förut anmärkt, någon förändring icke är att förvänta hos de andra Stånden, så synes det mig temligen ändamålslöst, att R. o. Ad. här beslutar någon förhöjning.
I händelse E. o. Ad. skulle besluta i enlighet med Utsk:s förslag, får jag fästa upvnärksamheten på vigten deraf, att hvad som står i premissen litt. e, måtte inflyta i redaktionen, så att icke ett naket afslag kommer att i den underd. skrifvelsen till K. M. synas.
Med anledn. af hvad Hr Lefrén nu yttrat, anser jag mig, som ledamot i Exped.Utsk. skyldig uplysa, att i den underd. skrifvelsen till K.
M. ofelbart måste uptagas några skäl, hvarföre E.
St:r icke bifallit K. M:s Propos.
Dessa skäl kan Utsk. icke hemta, ur andra källor, än det Utsk. Betänk., sorn varit behandladt, och som de skäl, hvilka här blifvit anförda, äro de enda för afstyrkande af K. M:s Propos., så lärer Exped.Utsk. blifva försatt i nödvändighet att begagna dem, ehuru jag, för min del, anser dem vara af beskaffenhet, att jag skulle önskat, det bättre och mera talande kunnat anföras.
Efter först till bifall å förevande mom. framställd propos., som besvarades med starka Nej, blandade med Ja, hemställde Hr Gr. och Landtm., om E. o. Ad. behagade, på sätt Hr af Klint föreslagit, bifalla detta mom. med den förändring, att arfvodena för GränsBefälhafvarne. i Haparanda och Grislehamn bestämdes för hvardera till 1,000 Rdr Rmt, och ropades härvid starka Ja, jemte åtkilliga Nej; hvarefter Hr Gr. o.
Pir af Klint:
Jag får, med anledn. häraf, anhålla, det R. o
Äd. ville besluta en inbjudning till de andra Stånden, att med E o. Ad. förena sig i detta, Hr Printzensköld:
Vill man en god sak, som jag tror denna är, så måste man också begagna de vanliga medel, som för dess befrämjande stå till buds, och då en inbjudning är det enda sättet, att vinna det ändamål man åsyftar, får jag instämma i Hr af Klints nu framställda anhållan.
Pir Bildt:
Jag tror att endast PresteSt. ännu behandlat denna fråga.
Jag vet icke om det är öfverensstämmande med den vanliga formen, att man beslutar en inbjudning, förrän Stånden fattat sitt beslut i frågan, utan synes mig inbjudningen komma för tidigt.
Men om det icke är ett fel i formelt hänseende, vill jag icke motsätta mig densamma.
Den 4 Juli e. ra. 59 Gr.
Jag anhåller att detta förslag måtte få hvila på bordet.
Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att den af Hr af Klint väckta fråga, om inbjudning till de öfriga RiksSt:n, enl. Gr. Björnstjernas begäran, komme att hvila på bordet.
Mom. litt. f, ang:de f. d. Kapellanen vid Dalarö skans, SlottsPredikantun Hofbergs och f. d.
Waktmästaren derstädes Spegels ifrågastälda upförande på Allmänna Indragnings slaten, med deras nu innehafvande arfvoden.
Då härefter förekom Utsk:s tillstyrkande rörande hela den erforderliga tillökningen i anslaget för Kommendantsstaten, yttrade Hr Gr. och Landtm., att sedan E. o. Ad. förhöjt de af Utsk. föreslagna aflöuingarne för PlaceMajoren och Adjutanten å Waxholm med 330 Edr, samt för GränseBefälhafvarne i Haparanda och Grisslehamn med 475 Edr Ernt för hvardera, så borde också slutsumman för anslagstillökningen förändras till 5,816 Edr, i st. f. 4,536 Edr Ernt, hvarefter Utsk:s ifrågav:de tillstyrkande, med dessa förändrin. gar, af E. o. Ad. bifölls. 8:de punkten, ang:de anslag för KrigsAkademien.
Vid ett af de gemensamma sammanträ dena tog jag mig friheten åter uttala de åsigter jag under lång tid hyst och förfäktat.
Jag vill således icke besvära E. o. Ad. med ett återuprepande af hvad jag då yttrade.
Jag anhåller blott om Ståndets upmärksamhet derpå, att under den discussionen uplystes, att KrigsAkademien icke lemnar mer än 27 proc. af det behöfliga antalet Officerare för Arméen.
Jag skulle icke vilja påstå, att icke bland de återstående 73 proc. finnes ett lika stort antal fullgoda som de, hvilka utgå från KrigsAkademien.
Jag tror derföre att de medel, som härföre begäres, skulle kunna användas på bättre och ändamålsenligare sätt, om de ansloges till någon anstalt inom huf vudstaden, hvarigenom den mängd unga militärer och civile ernbetsmän, som der samlas, gåfves tillfälle dels att förvärfva nya kunskaper, dels att underhålla de gamla.
Jag bestrider ingalunda den lönetillökning Utsk. f. n. tillstyrkt för lärarepersonalen, då det icke finnes något skäl hvarföre denna skulle mindre än andra embetsman komma i åtnjutande af nödvändig förhöjning; jag bifaller således Utsk:s framställning i detta afseende.
Men jag anhåller att E. o.
Ad. ville dessutom, för sin del, besluta en underd. skrifvelse till K. M., att K.
M. ville taga i öfvervägande, huruvida icke det anslag, som nu utgår för KrigsAkademien, kunde lämpligare användas till någon anstalt för spridande af kunskaper och bildning bland den stora mängd embetsman, som i hufvudstaden samlas.
Jag anhåller att propos. härå må af Hr Gr. o. Landtm, till R. o. Ad. framställas.
Jag finner ganska väl, att den af StatsUtsk. föreslagna lönetillökning för lärarne vid Carlberg bör beviljas, helst som lönerna icke blifvit förändrade sedan 1816, och då de äro all - 60 Den 4 Juli e. m. deles för ringa, för att det skulle vara möjligt dertill få skickliga personer.
Men jag anhåller, att detta medgifvande ej måtte så anses, som skulle jag icke inse nödvändigheten af denna anstalts reorganisation.
Jag kan dock icke gå in på Gr.
Anckarsvärds åsigt.
Jag tror att en sådan militärisk tillämpningsskola måste finnas, ehuru den bör vara på annat sätt organiserad.
Jag vill dock nu ej vidare yttra mig i detta ämne, utan upskjuter alla detaljer till dess Betänk, från vederbörande Utsk. i frågan inkommit.
Jag ber att till alla delar få in stämma uti Hr- Gr.
Anckarsvärds sed naste yttrande, och särdeles med afseende på skrifvelsen till K. M., som af Gr:n blifvit yrkad.
I öfrigt synes mig underligt, att Utsk. icke fästat något afseende dervid, att inom Stånden åtskilliga motioner blifvit väckta om uphörande eller reorganisation af KrigsAkademien på Carlberg.
Då man vägrar anslag till IjifbeväringsReg:tet på den grund, att man anser detsamma böra indragas, tycker jag det är inkonseqvent att icke förfara på samma sätt i detta fall.
Men då frågan återkommer från Ekon.Utsk., torde blifva tillfälle att vidare orda derom.
Jag tror att de Hrr, sorn i anlédn. af StatsUtsk:s Betänk, ingått i frågan, huruvida Krigsskolan å Carlberg bör bibehållas i sitt nuvar:de skick eller ej, inlåtit sig på ett fält, som icke bör nu beträdas, emedan här icke är fråga om reorganisationen, i afseende hvarå särskilda motioner äro väckta, som framdeles komma att behandlas.
För min del vill jag blott mot Utsk. anmärka, att allt anslag blifvit afstyrkt för det af K.
M. begärda arfvode af 0,000 Rdr till Akademiens Guvernör, derföre att den n. v.
Guvernören upbär sådana emolumenter, att han af arfvodet icke kan komma i åtnjutande.
Jag förstår ej huru detta kan blifva ett skäl, då det lätteligen kan hända att denna Guvernör, inom några få månader, ja inom några dagar, ined döden afgår, eller af K.
M. kallas till annan befattning.
När man skall afstyrka anslag, bör man åtminstone icke fästa sig vid sådana förhållanden, som äro af rent tillfällig natur, utan man skall väl betrakta saken i sin allmännelighet.
Gör man detta, så måste man erkänna, att det af K.
M. föreslagna arfvodet är af behofvet påkalladt och ingalunda öfverdrifvet.
Men då det torde vara föga värdt att yrka afslag på Utsk:s Betänk., afstår jag derifrån, helst saken, lyckligtvis, ingenting betyder, så länge Akademien får bibehålla sin n. v. Chef.
Afven måste jag anmärka det sätt, hvarpå StatsUtsk. gått tillväga i afseende å den af K.
M. begärda aflöningen till KrigsAkademiens Kamererare.
Utsk. har icke ansett beloppet, 1,5 0 0 ltdr, vara för högt, så vida ej Kamereraren tillika har någon annan tjenst, men har han det, så bör, säger Utsk., arfvodet nedsättas till 1,000 Rdr.
Således inträffar här det högst besynnerliga förhållandet att, om Kamereraren icke har någon annan tjenst, så äro hans göromål vid KrigsAkademien af den beskaffenhet., att han då för dem förtjenar att åtnjuta en aflöning af 1,500 Rdr; men om han har en annan tjenst, samt således behöfvei använda biträde och sina fria timmar Den 4 Juli e. m.
Cl för att kunna behörigen sköta Kamererare-befattningen, då är hans arbete värdt mindre.
Jag hade svårligen kunnat föreställa mig, att dylika grundsatser skulle lyckas att hos Utsk. göra sig gällande.
Mig synes det ligga utom gränsen för StatsUtsk:s befogenhet att bedöma, huruvida en befattning bör aflönas bättre eller sämre derföre, att dess innehafvare tillika har en annan tjenst.
Den enda rättvisa grunden bör vara tjenstens beskaffenhet sådan den är, utan allt afseende å personen, som innehar densamma.
Om man utgår från denna grund, så mäste väl, då Utsk. erkännt att 1,500 Edr icke är för mycket, ifrågavide tjensteman dermed aflönas i alla händelser.
Jag får således tillstyrka K. o.
Ad. att bifalla den summa af 1,500 Edr, som K. M. begärt och StatsUtk. tillstyrkt, men med borttagande af det vilkor Utsk. dervid föreslagit, och hvilket vilkor måste medgifvas vara både obilligt och orättvist.
Hr Bildt: En Krigsskolas ändamål är att åt Arméen bilda skickliga Officerare och åt fäderneslandet sjelfständiga och redbara medborgare; och jag vågar påstå, att KrigsAkademien på Carlberg ganska lyckligt löst pin upgift, och undantag, om sådana finnas, vederliigga ej detta påstående.
En sådan inrättning, som åt Arméens Officerare gifver en likartad bildning, och sammanhållning genom ett kamratskap, som lefver i alla tider, måste finnas för att åstadkomma militärisk skicklighet och ésprit.
Denna skola har visserligen också sina fel, och deribland räknar jag som det förnämsta, att den är af för liten omfattning.
Men detta fel, likasom flera andra, mäste alltid inträffa, då man har för litet medel att röra sig med och för få lärare.
Ett steg till dessa bristers afhjelpande skulle dock vara taget, om K.
M:s Propos. vunne bifall, emedan den afser att åt Carlberg bibehålla den skickliga lärarepersonal, som nu der finnes, samt att, i händelse af någons afgång, möjliggöra ersättandet med personer af lika förmåga.
StatsUtsk. har också, på grund häraf, ansett sig böra tillstyrka denna Propos. Gr.
Anckarsvärd har mot Akademien uttalat ett ogillande, hvari jag ingalunda kan instämma.
Plan utgår från den grundsats, att man icke bör från början kasernera ungdomen, och för bittida uteslutande skapa dem till militärer.
I detta afseende har Carlberg redan undergått en reorganisation, då Usta klassen blifvit borttagen, så att nu endast 4 återstå.
Det enda verkliga hindret för en ytterligare indragning af den eller de båda nedersta klasserna, som af somliga blifvit ifrågasatt, ligger i våra allmänna skolors beskaffenhet, då det nästan är omöjligt för ynglingen att komma in i Usta klassen på Carlberg, utan att särskildt studera för den ganska allvarsamma inträdesexamen.
Man må för öfrigt säga om Carlberg hvad man behagar, det måste dock medgifvas, att under dessa 3 år, som nästa statsregleringsperiod omfattar, kan den ifrågasatta organisationen icke verkställas, äfven om sjelfva de personer, som önska en sådan, finge sig anförtrodt att densamma utföra; ty dertill fordras först en upgjord plan, som nu icke finnes, och sedan tid, säkerligen vida mer än 3 år.
Nu är emellertid frågan icke om detta, utan om att gifva lärarepersonalen en löneförhöjning för dessa 62 Den i Juli e. m. 3 år, på det att de måtte kunna existera under denna tid.
I afseende å Guvernörens lön tror jag
Hr Printzensköld liar rätt i principen, att man borde bifalla K. M:s Propos., emedan den bör bestämmas sådan, att, om den n. v. skulle lemna sin plats, efterträdaren får ett tillräckligt belopp; men då lian förmodligen komme att tagas bland högre militärpersoner, och jag icke kan föreställa mig, att han kan förut på stat åtnjuta ett belopp mindre än 2,580 Rdr 37-| öre, som Guvernörens lönetillökning skulle utgöra, så kan jag icke tro det vore någon fara i att bifalla Utsk:s förslag.
Annat är förhållandet med Kamereraren.
Han har under sig, såsom en reservant uplyst, både Slottsinspektor, Kassör och Bibliothekarie, och innehafver, såsom Chef för hela Akademiens penningeväsende, en ganska ansvarsfull befattning.
Det är sannt, att den n. v. tillika är KrigsRåd på stat, och detta anfördes äfven i Utsk. såsom skäl för att icke gifva den af K.
M. äskade löneförhöjningen.
Denna åsigt vann visserligen ej framgång, men man ansåg att summan borde jernnäs på sätt förslaget innehåller.
Efter min tanke begår man deri en verklig orättvisa, emedan denna lön är alldeles för liten för ett dylikt arbete.
Det finnes icke någon enskild man, som skulle kunna gifva 1,000 Rdr åt sin förste Kassör, och då borde väl 1,5 00 icke vara för mycket för denna plats.
Men det finnes äfven ett annat skäl, som gör denna orättvisa ännu större, nemi. att denne tjensteman har fullmakt på att i Akademien hafva en boställsvåning, hvilken han dock afstod, då personalen ökades.
Utrymmet på Carlberg blef, då det utvidgades, nemi. starkt taget i anspråk, och Kamereraren fick flytta.
Man kan visserligen invända, att det är omöjligt för en tjensteman att bo på Carlberg; men då får jag uplysa, att jag påminner mig ganska väl att, under den tid jag var Kadett, Kamereraren verkligen begagnade sig af denna, isynnerhet nu för tiden, betydliga fördel.
Jag anser att en tjensteman, som till det allmännas gagn afstår en fördel, sorn med rätta tillkommer honom, icke bör på detta sätt behandlas, anhållande att lt. o. Ad. behagade bestämma lönen för Kamereraren, utan vilkor, till 1,500 Rdr, men för öfrigt bifalla Utsk:s förslag i denna punkt.
Jag är visserligen förekommen af den siste ta laren, men ber att få tillägga några ord i afseende å den vid alla Riksdagar framträdande febern att organisera och omorganisera i alla riktningar.
Om en landtman skulle ouphörligt plöja sin jord, så snart han såge den späda broddén sticka upp, kunde han då hafva någon skörd att vänta?
Det är för öfrigt icke sjelfva formerna, som här äro af största vigt, det beror på huru man arbetar inom formerna.
Jag finner mig föranledd tillkännagifva, att jag icke kan instämma i den siste talarens åsigt.
Man måste noga pröfva om de inrättningar, som åsyfta att befordra samhällets väl äro sådana, som de böra vara.
Skulle man då finna dem behäftade med grundfel, bör sådant naturligtvis rättas.