Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Frågan har också verkligen blifvit med all möjlig noggrannhet behandlad, såväl uti Utsk:ts afdelning som i dess plenum; och Ståndets ledamöter äro af lörev:de Utlåt, i tilllälle att inhemta, det ingen enda af Utsk:ts ledamöter sig emot beslutet reserverat.
Frih. af Ugglas har redan påpekat den grundsats, som legat till grund för detta Ulsk:ts beslut, nemi. att ölverenskonimelser, som blifvit trä lfa de mellan staten och enskilde, borde, så vidt möjligt är, oryggligen hållas.
Konseqvens häruti finner en hvar vara så mycket mer af nöden, då man vet, hvilken mängd af dels jernvägsanläggningar, dels andra industriella företag nu äro å bane inom landet och dertill man söker att erhålla statsbidrag, dels i form af anslag, dels såsom lån.
Man har ansett vara af särdeles stor vigt, att de bolag, hvilka hade sådana arbeten för banden, voro öfvertvgade derom, alt de med staten ingångna kontrakt borde oryggligen hållas. i)en pekuniära sidan af denna fråga är i öfrigt i och för sig af temligen ringa betydenhet, och rörer, huruvida bolaget skall slippa att betala ränta och amortering, för hvartdera året uppgående till icke fullt 12,000 rdr.
Man begär dock icke att staten skall efterskänka något belopp, utan endast att få uppskof med inbetalningen deraf.
Men, frågar jag. befinner sig verkligen Norbergs jernvägsbolag i den betryckta ställning, att det icke är möjligt för detsamma att i form af lån eller annorledes anskaffa dessa 12,000 rdr?
Den allmänna öfvertygelsen är verkligen, att bolagets väl eller ve icke beror deruppå, huruvida bolaget under 4 år erhåller den presenten.
Sålunda skulle den ifrågaställda eftergiften icke vara så ovilkorlig! nödvändig; och då denna riksdags Stats-Utsk. i afseende å andra frågor, t. ex. hamnanläggningen vid Cimbritshamn samt arbetet vid Traheryds kyrka, för hvilka båda enahanda uppskof blifvit hegardt, ansett sig sådant icke kunna Den 17 Januari. 197 tillstyrka, har Utsk:t icke heller funnit sig befogadt, att i detta fall föreslå R.
St:r att bevilja, hvad ifrågaställdt blifvit.
Jag anhåller om bifall till Utlåtit.
Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återrerniss af Stats-Utskits förevarande Ullåt., framställde Hr Gr. och Landtm, propos. på bifall till detsam ma och, då dertill svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Tersmeden begärde votering.
Upplästes och godkändes följande förslag till voteringspropos. : »Den som bifaller Stats-Ut,sk:ts Utlåt.
Skrifvelse, ang. hegardt anstånd med föreskrifne kapital- och ränte-inbetalningar å de till Norbergs jernvägsbolag af allmänna medel anvisade län, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; Vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågavarande Utlåt.»
Sedermera företogs voteringen och befunnes vid dess slut rösterna hafva utfallit sålunda:
Ja — 65.
Nej — 33.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Stats-Utsk:ts den 14:de dennes bordlagde Ullåt.
N:o 29, angående rigtningen af södra stambanan samt anvisandet af en lörskottssumma utaf två millioner rdr till arbetenas fortskyndande å densamma under år 1863.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 14:de dennes bordlagde Utlåt.
N:o ?0, i ani. af väckt motion ang. ersättning af allmänna medel till klockaren J.
Nilsson för liden förlust vid af honom verkställd omläggning af vägen förbi den s. k.Rindboliden. 195 Den 17 Januari.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 14:de dennes bordlagde Betanien: N:o 16, i ani. af väckta motioner om förändrande eller upphäfvande af föreskrifterna ang. den s. k. fattigprocentens utgående från sterbhus; N:o 17, i aid. af väckt motion om föreskrift derom, att arfskiften skola inom viss tid till domstol ingifvas; samt N:o 18, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning m. m.
Anmäldes och bordlädes Banko-Utsk:ts Utlåta): N:o 14, i fråga om årligt anslag till inköp af böcker för läse-bibliotheket vid Tumba; N:o 16, i ani. af förre notarien B. J. Bergers ansökning om förhöjdt årligt understöd; N:o 17, öfver förre notarien i Banken G. E. Tranas ansökning om förhöjd pension; N:o 18. i fråga om utsträckning lil! jemväl de före sednaste riksdag oktrojerade filialbanker af tillåtelsen att å kreditiv i Riksbanken utfärda icke allenast assignationer, utan äfven vexiar; och N:o 19, i ani. af väckt motion om anslag till kreditiv för en tillämnad filialbank i Carlstad; samt Allm. Besv.- och Ekon.-Utsk:ts Betänkm: N:o 31, i ani. af väckt motion (N:o 93), om tillägg till 5:te §:n i K.
Förordnm ang. allmänt ordnande af presterskapets inkomster den 11 Juli 1862; N:o 32, i ani. af väckt motion (N:o 50), om periodiska undersökningar af helsotillståndet i losfor-ländsticks-fabriker, till förekommande af sjukdomen »fosfornekros;» N:o 33, i ani. af väckta motioner (N:o 91 hos R. o. Ad. och N:o 357 hos Bonde-Ståndet), ang. dels skyldighet för Post verket att ansvara för enskildes lösväskor, och dels förhöjning i afgiften till postförare för dylika väskors forsling m. m.; N:o 34, i ani. af väckt motion (N:o 121), om upphörande af expeditionslösen för kontrakt eller protokollsutdrag rör:de leveranser för kronans räkning; N:o 35, i ani. af återremiss af Utskits Betänk.
N:o 5, ang:de litt jente under-officerares och soldaters befordrande til! vissa tjenstebefattningar; N:o 36, i ani. af väckt motion (N:o 240), om ändring i gällande stadganden rör:de skydds-kopp-ympningen; N:o 37, i ani. af väckt motion (N:o 91), rörde tiden för auktioners hållande på landet; Den 20 Januari. 199 N:o 38. i ani. af väckt motion (N:o 277), om ändring i gällande författningar rör:de skyldighet för rusthållare att hålla klippare; samt N:o 39, i ani. af väckt motion (N:o 264), i fråga om rättighet för egare af hemman, hvarvid gästgifverirörelse är förenad, att samma rörelse sig afsäga. R. o. Ad. åtskiljdes kl. J 3 e. m.
Tisdagen den 20 Jannari 1863.
Plenum kl. J 2 e. m.
Till åtlydnad af den kallelse att infinna sig på Riks-salen denna dag kl. 2, som K. M. i Nåder låtit till R.
Sf.r utfärda, och sedan anmäldt blifvit, att de öfriga Riks-Stånden gingo förbi Riddarhuset på väg till K.
Slottet; afgick Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., företrädde af två Härolder, kl. nära 2 till Riks-salen, hvarest, efter det Hr Stats-Rådet och Chefen för Civil-Dep:tet Henrik Gerhard Lagerstråle uppläst
Iv. M:s fullmakt för H.
Exc. Hr Justitie-Statsministern att meddela R.
St:r K. M:s Svar i ani. af åtskilliga utaf R.
St:r vid innev:de riksdag antagna grundlags-förändringar, äfvensom emottaga R.
St:rs underdåniga svar å K. M:s Nåd.
Propos:r i tvenne lagfrågor.
Exc. Hr Justitie-Statsministern uppläste Iv.
M:s ofvan omförmälde Nådiga Svar, hvaraf ett exemplar till hvar och en af Riks-Ståndens Hrr Talmän öfverlemnades.
Sedermera öfverlemnade Hr Gr. o. Landtm, till H.
Hr Justitie-Statsministern R.
St:rs underd. skrifvelser: l:o i ani. af K. M:s Propos. om antagande af en författning ang:de förnyande af Svensk myndighets beslut, som förlorat sin exsekutiva kraft i främmande stat; och 200 Den 21 Januari. 2:o i ani. af K. M:s Propos. om antagande af en förrättning, ang:de giftermål emellan kristen och mosaisk trosbekännare.
Sedan plenum plenorum härefter afslutats och R.
St:r lemnat Riks-salen, åtskiljdes R. o.
Ad. vid utträdet derifrån, enligt före afgången från Riddarhuset fattadt beslut, kl. j 3 e. m.
Onsdagen den 21 Jannari 1863- Plenum kl. 10 f. m.
Justerades 2 prot.-utdrag för d. 17 dennes.
M:s sisth dag å Riks-salen öfverlemnade Nåd.
S var, i ani. af åtskilliga utaf R.
Sf:r vid innev:de riksdag antagna grundlags-lörändringar; och beslöts, att detta Nåd.
Svar skulle meddelas Jixped.-Ulsk:t, för att iakttagas vid riksdags-beslutets uppsättande.
Företogs val af de ledamöter, hvilka 3 R. o. Ad:s vägnar böra deltaga i den Nämnd, som, enligt 103:dje §:n R.
F. och (i4:de §:n R. O., eger att döma, huruvida Högsta
Domstolens samtlige ledamöter gjort sig förtjente att i deras vigtiga kall bibehållas. eller ont vissa af dem kunna anses böra från utöfningen af Konungens domsrätt skiljas; och befunnos följande genom de flesta rösterna hafva blifvit utsedde till Den 21 Januari. 201 Ordinarie ledamöter:
Liljencrants, Gustaf Fredrik, med 57 röster.
Adlercreutz, fullm.
Hamilton, Jacob Essen, med 91 röster.
Honde, Garl Jedvard, med 91 röster.
Wrangel, fullm.
Leijonhufvud, Sten Erik Gabriel, med 57 röster.
Mörner, fullm.
Mörner, Carl Göran Detlof, med 91 röster, von Köhler, fullm.
Hr Cederschiöld, Robert Theofron, med 57 röster, af Ugglas.
Curt Gustaf, med 57 röster.
Peijron, Gustaf Oscar, med 56 röster.
Appelbom, fullm.
Hr von Francken, Georg Wolfgang, med 57 röster.
Gripensvärd, Jacob Oiof, med 57 röster, von Afzelius, fullrn.
Hr Olivecrona, Knut, med 58 röster, von Möller, Peter, med 92 röster.
Suppleanter:
Åkerhjelm af Blombacka, Gustaf, med 56 röster. von Schwerin, Julius, med 56 röster.
Cederström, Rudolf, med 55 röster.
» 1,233.
Hr von Strokirch, Jean Paul Fredrik Otto, med 53 röster; sedan genom lottning mellan de ledamöter, som erhållit 56 röster, blifvit bestämdt, hvilkendera af dem borde ingå såsom ordinarie ledamot och i hvilken ordning de båda öfriga skulle såsom suppleanter ingå.
N:o 120.
Gr. n 125. )) » 20.
Frih. » 41. » » 62. » y 167.
M » 311. » » 392. » » 325.
Hr » 2,183. » » 2,240. » 2,336.
» 232.
Frih, » 133. » » 135.
Upplästes och godkändes följande från Exped.-Utsk:t inkomna förslag til! R.
Stms underd. skrivelser till K. M., nemi.:
N:o 14, ang:de riksdagens förlängning på en månad; N:o 15, i aril. af K. M:s Nåd.
Propos., ang:de afsöndring och upplåtelse åt Westerviks tändsticks-fabriks-bolag af en mindre jordrymd från tredje majors-bostället
Stufverum vid andra iif-grenädier-regementet; N:o 16, ang:de upphiifvande af 2:dra kap., 5:te och 6:te §§:ne Giftermåts-Balken; och N:o 17, ang:de utarbetande af förslag till en ecklesiastik boställs-ordning.
Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utslr.ts den !4:de och 17:de dennes bordlagde Utlåt.
N:o 29, ang:de rigtningen af 202 Den 21 Januari. södra stambanan samt anvisandet af en förskottssumma utaf två millioner rdr till arbetenas fortskyndande å densamma under år 1863.
Föredrogos ånyo och biföllos Lag-Utsk:ts den 14 och 17 dennes bordlagde Betänkm: N:o 16, i ani. af väckta motioner om förändrande eller upphälvande af föreskrifterna ang:de den s. k. fattig-procentens utgående från sterbhus; och N:o 17, i ani. af väckt motion om föreskrift derom, att arfskiften skola inom viss tid till domstol ingifvas.
Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 14 och 17 dennes bordlagde Betänk.
N:o 18, i aril. af väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning m. m.
Anledningen till den framställning, Utsk:t i detta Betänk, gjort, är hufvudsakligen hemtad från den frihet, man på landet i allmänhet åtnjuter att till boupptecknings förrättande kalla hvem man önskar.
Jag vågar dock tro, att ett utsträckande af denna frihet äfven tili städerna icke är rätt lämpligt, då genom de nu befintliga löreskrifterna i detta afseende för städerne beredes större ordning och reda vid ifrågav:de förrättningars hållande, än om hvar och en egde rätt att tillkalla hvilken som helst, för att utföra ett dylikt uppdrag.
För denna åsigt hemtar jag ett nytt stöd af det beslut, R. o. Ad. nyss fattat om borttagande af den s. k. fattigprocenten, hvars indrifning och redovisning beredde en kontroll deröfver, att bouppteckning efter afliden person verkligen blifvit hållen.
Visserligen är det sannt, alt från presterskapet ingifvas tili myndigheterna listor öfver aflidna personer, men det torde äfven vara kändt, att några åtgärder i ani. af dessa förteckningar sällan vidtagas för att införskaffa felande bouppteckningar.
Då det emellertid är af vigt, att sådane verkligen upprättas, och då man ganska väl kan vinna det åsyftade ändamålet eller att undslippa de dryga afgifterna genom förändrade föreskrifter rörande dessas belopp, utan att sjelfva ordningen rubbas — och då, om städernas tjenstemän skulle fråntagas rättigheten att förrätta bouppteckningar i städerne, de äfven skulle blifva förlustige en sportel-inkomst, som väl måste dem af statsmedel ersättas, hvadan de komme att aflönas till en del af staten och till en del af kommunen, — får jag vördsamt anhålla, det R. o. Ad. behagade alsia det ilrågav:de Betänk:t.
Vid hvarje riksdag, i hvilken jag deltagit, har frågan om en sådan förändring, som här är föreslagen, varit väckt, men man har allt hitintills icke ansett sig kunna vidtaga densamma, emedan städernas magistraters löner till en Den 21 Januari.
203 del varit grundade på sportel-inkomsten af dessa förrättningar.
Det har emedlertid nu, då Lag-Utsk:t ansett sig böra tillstyrka en und. skrifvelse till K. M. i ämnet, ingalunda varit Utsk:ts mening, att någon ersättning till ifrågav:de tjenstemän skulle ovilkorligen af statsmedel komma att anordnas, utan det må bero på städerna sjelfva, hvilkas representanter i allmänhet just påyrkat denna förändring, att förse sina tjenstemän med löner; men Utsk:t har ansett att, då desse voro försäkrade om denna inkomst, det icke vore rätt att helt enkelt borttaga densamma, innan någon ersättning vore bestämd och kunde lemnäs.
Hvad sjelfva saken beträffar, så veta vi, att f. n. R. o. Ad. samt alla de, som bo på landet, hafva rättighet att välja bouppteckningsman, hvilket är endast städernas innevånare förnekadt.
Hen siste värde talaren har ansett den befattning, som i delta afseende nu tillkommer borgmästare och råd, böra oförändrad fortfara, emedan derigenom skulle befordras större reda och ordning än som komrne att ega rum, om sterbhusdelegarne sjelfva finge välja förrättningsmännen; men, om detta skäl egde någon giltighet, 0111 verkligen öfverlåtandet af denna rättighet till de enskilde medförde mindre god ordning, så borde man gå konseqvent tillväga och upphäfva densamma äfven för landet, hvarest densamma nu är medgifven.
Jag tror dock att erfarenheten talar häremot och ali vi litet hvar, som äro i besittning af denna rättighet, finna den ganska önskvärd och alls icke skulle vilja afstå derifrån; och det synes mig då obilligt att icke tillerkänna städernas innevånare en frihet, Hvaraf alia andra äro i åtnjutande.
Det är således en gärd af rättvisa och billighet, som Lag-Utsk:t här förslagit, och då man iakttagit sådan försigtighet, att ingen rubbning af det nu bestående kommer att ega rum, synes mig. att R. 0.
Ad. ej bör vägra sitt bifall till den gjorda framställningen.
Hr von Koch, Nils Sam.:
Jag hade icke ämnat yttra mig i denna fråga, men sedan jag af flera ledamöter hört yttras den tanke, att Betänkit kunde möjligen så förstås, som skulle någon ersättning till städernas tjenstemän för minskad sportel-inkomst komma att utgå af statsmedel, samt då jag äfven hört Lag-Utsk:ts Ordförande förklara, att meningen icke vore, att denna ersättning skulle ovilkorligen bestridas af staten, hvilket lemnar rum för en sådan tolkning som den nyssnämnda, så må jag bekänna, att jag anser Betänk:t icke böra bifallas.
Hvad beträffar sjelfva saken, så hyser jag den åsigt, att, i stället för att borttaga den nu befintliga föreskriften, man bordo utsträcka skyldigheten att låta bouppteckningsman utses af vederbörliga auktoriteter äfven till landet, och göra densamma gällande för alla, hvarjemte tillika borde stadgas en viss lägre afgift lör ifrågavide besvär.
Ett sådant förslag väcktes också inom Skånska hofrätten och har sedan förevarit till pröfning i Lag-beredningen, samt förekommer i en reservation af Professor Schlyter, hvaruti jag instämt.
Såväl på det att Utskit må komma i tillfälle pröfva, huruvida 204 Den 21 Januari. ej det kunde vara skäl att i stället göra denna skyldighet generell, som äfven derföre, att Betänk:t i sin nuv:de form lemnar möjlighet för en sådan tydning, att ersättning skulle lemnäs af statsmedel, anhåller jag att Betänka måtte varda till Lag-Utsk:t återremitteradt.
Att det skulle vara något hopp att genom en återremiss vinna det ändamål, den siste talaren afser, eller att Lag-Ulsk:t skulle tillstyrka upphäfvandet af den rättighet, som redan är landets innevånare medgifven, att sjelfva välja bouppteckningsman, torde knappt den värde talaren sjelf kunna tro.
Lika säkert som han var i minoriteten, då han inom Lag-beredningen förfäktade ett sådant förslag, lika säkert komme han att stadna i minoriteten nu också, om det förnyades.
Svenska folket skulle säkerligen icke vara hågadt afstå från en rättighet sådan som denna, och i närv:de tid, då man i allmänhet icke älskar att lemna andra personer än dem, för hvilka man sjelf har förtroende, del af siria egna eller sina aflidna anförvandters förhållanden och ekonomiska ställning, tror jag icke det skulle väcka nationens sympathier att stadga detta uppdrags öfver låta nde till särskilda tjenstemän, och jag är öfvertygad, att ingen ledamot af Lag-Utsk:t skulle vilja tillstyrka ett sådant förslag.
Att åter den lind. skrifvelsen skulle behöfva uppställas på annat sätt, än Utsk:ts tillstyrkande innehåller, kan jag för min del icke finna; ty då Utslct icke med ett enda ord antydt, att den ersättning, som ej bör de ifrågav:de tjenstemännen förvägras, skulle utgå af statsmedel, synes det mig tydligt, att det tillkommer städerna sjelfva, nu och i detta fall likasom hittills, att draga försorg 0111 löner åt sina tjenstemän.
Ett anspråk på statsbidrag för sådant ändamål skulle vara en fullkomlig orimlighet, och jag anser således en återremiss lika litet af denna anledning sorn i det lörra afseende! nödig.
Jag vågar derföre fortfarande anhålla om bifall till Betänk:t.
Den ordning för boupptecknings förättande, som hitintills varit följd, olika för stad och Iand, har enligt min tanke sin fullkomligt rigtiga grund i de faktiska förhållandena.
Att på landet öfverlåta denna omsorg åt domaren, som vanligen har en ganska vidsträckt domsaga, skulle blifva särdeles betungande både för denne och för de enskilda, samt förorsaka långa resor och tidspillan.
Inom en stad åter, hvars omkrets' är inskränkt, och der ett sådant uppdrag kan lättare både gifvas åt och utföras af vederb:de tjensteman, synes det mig helt naturligt, att man bibehåller den kontroll, som nu finnes.
Att medlemmarne af R. o. Ad., sorn, ännu mera förr än nu, hade sin förmögenhet till aldra största delen placerad på landet, och som dessutom försina personer sorterade under enskild domstol, åtnjöto rättigheten att sjelfva utse bouppteckningsman, må ej heller väcka förvåning.
Nu är fråga om att för städerna upphäfva den befintliga föreskriften, att bouppteckningsman skola Den 21 Januari.
205 utses af magistraten.
Föga torde derigenom kunna vinnas, under det alla rättmätiga klagomål vore afhjelpta genom ett enkelt nedsättande af afgiften, som för denna åtgärd betalas.
Sedan jag sist hade ordet, har här blifvit yltradt, att det vore BorgareSt:s ledamöter, som egentligen önskade denria förändring; meri garman till Retänk:t, så finner man att det är 2:ne ledamöter af Bonde-St., som väckt frågan, under det 2:ne ledamöter af Borgare-St. äro antecknade som reservanter.
Skall man emellertid göra något i den antydda rigtningen, så synes mig, att Lag-(Jtsk:t kunde föreslå, att de städer, som så önska och sorn vilja ersätta sina tjenstemän deras deraf uppkommande förlust i löneinkomster, finge rätt att vidtaga den ifrågasatta åtgärden.
Om den und. skrifvelsen får denna lydelse, så är dermed också undanröjd all fråga om bidrag af statsmedel till ilen omnämnda sportel-ersättningen.
.lag får derföre, med frånträdande af mitt förra yrkande, lorena mig med Hr von Koch och anhålla om återremiss af Betänkrt.
Den siste värde talaren har, som grund för sitt yrkande af återremiss, anfört, att orri vissa städer icke kunde bereda den nödvändiga ersättningen åt sina magislratspersoner, så skulle den nu gällande föreskriften och afgifterna för dessa städer bibehållas.
Just detta är det som Lag-Utsk:t afsett, ty ändamålet med dess framställning är, att K.
M. skall vid nästa riksdag framlägga en Nåd.
Propos. i ämnet, hvilken naturligtvis icke kan omfatta andra städer än dem, som velat ingå på denna reglering och funnit utväg att lemna sina tjenstemän ersättning för deras sportelförlust.
Sådant synes mig aldeles klart och tydligt, och lydelsen af Utsk:ts hemställan lemner icke anledning till någon annan tydning.
När B.
St:r i ett ärende, sådant sorn detta, skola uttala sin åsigt och sina önskningar, bör man väl icke inskränka sig, genom att särskildt tala om undantagen, som nog sedermera ändå komma till tals.
Jag anhåller om bifall till Betänktt.
Hr Olivecrona, Knut:
För min del kan jag icke annat finna, än att Lag-Utsk-.t haft ganska goda skäl för att framkomma med detta tillstyrkande.
Den rättighet att sjelf välja till boupptecknings-förrättare personer, till hvilka man hyser förtroende, betraktas utan tvifvel på landsbygden som en stor förmån.
Den tillkom också ursprungligen en hvar, och det var först i privilegierna för Stockholms stad, som det nu befintliga, för städerna i allmänhet gällande, stadgandet intogs, för att bereda inkomster åt borgmästare och råd.
Man bar sagt, att detta stadgande borde bibehållas, emedan det skulle leda till större ordning; men har man då försport att det går mindre ordentligt till, än vederbör, i sterbhus på landet?
— Att borttaga denna rättighet, der den nu förefinnes, och stadga lör alla samma skyldighet, som nu eger rum för städernas innevånare, skulle 206 Den 21 Januari. föranleda mänga svårigheter, utan att medföra något särdeles resultat.
Man har äfven sagt, att Betänk:t skulle kunna tydas så, som skulle den ersättning för mistade sportler, som bör städernas tjenstemän tillgodokomma, möjligen tagas af statens medel.
Jag kan för min del icke finna en sådan mening i Betänk:t, utan synes det mig tydligt, att städerna sjelfva böra bereda sina tjenstemän nödiga löner, hvartill de äfven säkerligen ega tillgångar.
Jag kan således icke finna någon anledning hvarken tili afslag eller återremiss, utan anhåller vördsamt om bifall till Betänk:t.
Hr I)e Maré, Baltzar:
Det hufvudsakliga innehållet af detta Betänk, gillar jag för min del h. o. h., men jag bekänner, att äfven hos mig uppstod vid läsningen af detsamma någon villrådighet, huruvida icke statsmedel kunde komma att användas till betänkande af den blifvande bristen, och jag styrktes häri ytterligare af Gr.
Sparres yttrande, att Lag-Utsk:t icke hade bestämt, att så skulle blifva förhållandet.
Jag förenar mig alltså med dem, som begärt återremiss, på det vid omredigeringen af den und. skrifvelsen må bestämdt uttryckas, att ersättningen för tjenstemännens förlorade sportler skall utgå af städernas egna medel.
På de skäl, som blifvit af Gr.
Mörner och den siste värde talaren anförda, får äfven jag anhålla om återremiss afBetänk:t, på det alt Lag-Utsk:t må omredigera den und. skrifvelsen i den syftning, som blifvit angifven, Sedan öfverläggningen förklarats fulländad samt Hr Gr. o. Landtm, upptagit de derunder gjorda yrkanden å dels bifall till och dels återremiss af förev:de Betänk., framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till detsamma och sedermera propos. på återremiss deraf, hvilka båda propos:r besvarades med blandade ja och nej; hvarefter förnyad propos. på bifall till Betänk:t gjordes, och sedan svaren derå likaledes utfallit med ja och nej i blandning, förklarade Hr Gr. o. Landtm, sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Mörner begärde votering.
Uppsattes och justerades följande voter:s-propos.: »Den som bifaller Lag-Utsk:ts Betänk.
N:o 18, i ani. af väckta motioner om förändrad lagstiftning i fråga om upprättande af bouppteckning m. m., röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner nej, återremitterar R. o. Ad. ifrågav:de Betänk.»
Den 21 Januari. 207 Sedermera företogs voteringen och befunnos, vid dess slut, rösterna hafva utfallit sålunda:
Ja — 35.
Nej— 47.
Föredrogos, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Banko-Utsk:ts den 17 dennes bordlagde Utlåt:n: N:0 14, i fråga om årligt anslag till inköp af böcker för läsebibliotheket vid Tumba; N:o 16, i ani. af förre Notarien B. J.
Bergers ansökning om förhöjdt årligt understöd; N:o 17, öfver förre Notarien i Banken G. E. Tranas ansökning om förhöjd pension; N:o 18, i fråga om utsträckning till jemväl de före sednaste riksdag oktrojerade filialbanker af tillåtelsen att å kreditiv i Riksbanken utlärda icke allenast assignationer, utan äfven vexla r; och N:o 19, i ani. af väckt motion om anslag till kreditiv för en tillämnad filial-bank i Carlstad.