Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
KammarColkm och K. Statscont., voterar ia; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. afslå ofvannämnde motion.
Den nu upplästa voter:spropos:n är icke enlig med den begäran, jag haft äran framställa; ty den upplyser icke anledningen, hvarföre de andra Stånden skulle inbjudas att instämma i R. o. Ad:s beslut, att nemi.
StatsUtsk. icke uppgifvit, att KammarColkm af det äskade löneanslaget redan uppbär 4000 r:dr och således tillökningen endast skulle utgöra 4)332 r:dr 3i sk. ii r:st.
Jag hemställer vördsamt, att vi måtte få förblifva vid den upplästa voter:spropos:n, rör:de Frih.
I fall upplysningar deri skola intagas, kunde äfven namnen på KammarCollegii ledamöter under de sista decennierna samt en hel hop andra af Hr Frih. nu lemnade uppgifter i proposm intagas.
I anledning häraf uppsattes enligt dictering af Frih.
Cederström samt upplästes följande voter:spropos:n.
Den, som bifaller, att de öfriga RiksSt. inbjudas att på den grund instämma med R. o. Ad. uti dess beslut, rör:de 366
Den i3 Augusti f. m. anslag för K.
KammarCollegii lönereglering, att Utsk. uti dess uppgift om summan 8,332 r:dr 3i sk. ii r:st. icke uppgifvit, att KammarCoIIim redan har af besparingarna på 2:dra hufvudtiteln 4,°oo r:dr b:co; att således det tillökade anslaget endast utgör 4,332 rldr 3i sk. ii r:st., och jemväl att uti R. o. Ad:s beslut om anslag för K.
Statscont. instämma , voterar ja; den det ej vill, voterar nej; Vinner nej, anses R. o. Ad. afslå ofvannämnde inbjudning.
Jag har blott den anmärkning vid Frih.
Cederströms förslag till voter:spropos. att göra, att det innehåller en oriktig uppgift.
Det tillökade anslaget för KammarColhm skulle nemi. icke blifva 4,332 r:dr 3i sk. ii rist., utan uppgå till 8,332 r:dr 3i sk. ii rist., emedan hvad af besparingarna å 2idra hufvudtiteln till ifrågavar. ändamål utgår, innefattas under förut varande anslag, och hvad R. o. Ad. ansett sig böra bevilja således uppgår till en summa af 8,332 rldr 3i sk. it rist., hvilken genom det af Frih.
Cederström uppgifna förhållande icke i någon mån förminskas.
Jag har ansett mig, såsom ledamot af StatsUtsk. och såsom den der således bör känna ifrågavar. förhållande, vara skyldig att upplysa detta, på det ingen må blifva missledd af nu skedda uppgifter.
Statssecret. för kammarärenderna är närvar, och har till prot. vitsordat, hvad jag redan förut upplyst, att KammarGollim enligt 2ine K. bref uppbär årligen tillsammans 4ooo rldr blco af besparingarna.
Det är nu fråga att på stat uppföra såväl denna summa som de 4,332 rldr 3i sk. ii rist., hvilka ytterligare erfordras för verkets reglering, hvarigenom visserligen hela summan utgör 8,332 rldr 3i sk. ii rist.; men någon större ökning än de 4,332 rldr 3i sk. ii rist. får ej Collini, då det årligen uppburit 4ooo rldr, ty icke lärer StatsUtskis afsigt vara att från KammarGollim borttaga dessa 4°oo rldr, hvilka Collini, på grund af K. bref, är i åtnjutande utaf.
I sådant fall skulle R.
St. besluta att helt och hållet paralysera detta verks förmåga att vara verksamt.
Detta har jag ansett mig böra till prot. upplysa. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att plenum komme att fortsättas kl. 6 i eftermiddag.
Jag tror verkligen af hvad jag inhemtat i saken, alt Frih.
Palmstjernas uppgift är riktig och Frih.
Cederströms deremot oriktig; men det finner jag vara ett skäl mer för att votera nej och således ej böra föranleda förändring i voterisproposin.
Jag kan ej annat än intyga riktig - Den i3 Augusti f. m. 367 heten af den del af Frih.
Cederströms anförande, sorn angår: att
KammarColltm redan af besparingarna på 2:dra hufvudtiteln åtnjuter 4ooo r:dr.
Är det således Frih.
Cederströms mening att endast yrka uppförande på stat af 4)332 r:dr 3i sk. 11 r:st., så är hans uppgift riktig; men är det hans mening att yrka hela summans uppförande på stat, alden otvifvelaktigt oriktig.
Sedan votering blifvit begärd och voter:spropos:n uppläst, synes mig några timmars ytterligare upptagande af discussion vara mindre lagenlig.
Den sednast upplästa voter:spropos:n godkändes.
Nej — 67. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. till 2 e. m.
Onsdagen den i3 Augusti 1834- Plenum kl. 6 e. m.
St:s underd. skrifvelse!- till K. M., nemi.:
N:o g5. angtde fortfarande nedsättning i aluntionden för Lofvers bruk; N:o 96. ang:de nedsättning i afgifterna å Svenska aluntillverkuingen i allmänhet; N:o 97. angtde upphörande till kraft och verkan af det vid sista riksdag fattade beslut om upptagande för statens räkning af ett län af 2:ne millioner Svenskt specie; N:o 98. angtde reglerings uppgörande om kronobrefbäl-ingen; N:o 99. angtde nya provincialläkares tillsättande i åtskilliga delar af Riket; Nto 100. i anledn. af R.
Stts Revisorers åren i83o och i832 afgifna berättelser om samma år verkställd granskning af statsverkets med dertill börande allmänna fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren 1827, 1828, 1829 och i83o. 368 Den i3 Augusti c. m. Gr.
Strömfelt, Hans Fredr., hade inlemnat följande:
I anseende till en hastigt påkommen, för mig högst nödvändig resa, och då enskilda angelägenheter hindra mig att hädanefter kunna oafbrutet bevista riksdagen, får jag anhålla om H. R. o. Ad:s tillstånd att afsäga mig det förtroende att vara ledamot af Ridd.Utsk., hvarmed fl. R. o. Ad., genom deras Electorer, behagat hedra mig.
Bifölls. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf, att Hr von Post, Adolph Ludv., afsagt sig sin plats i StatsUtsk., och anmodade H. Ex. Hrr Electorer att skyndsamligen fylla såväl dessa som de förut tillkännagifna ledigheterna i Utsktn. H. Ex. tillkännagaf äfven, att vid i dag hållen talmansconference blifvit beslutadt, att BancoUtsk:s mein or.
N:o 23 med förslag till sammanjemnkning af RiksStts beslut i anledn. af Utsk:s under N:o 17 afgifna förnyade utlåt., ang:de Bankens öppnande till utvexling af silfver, borde i nästa plenum till afgörande förekomma, hvarföre det kommer att blifva första målet på föredragningslistan vid R. o. Ad:s nästa sammanträde.
Föredrogos i ett sammanhang såväl StatsUtskrs utlåt.
N:o 81, angrde regleringen af utgifterna under riksstatens 3:dje hufvudtitel, som samma Utsk:s d. 3o sist!.
N:o 2i5, i anledn. af erhållen återremiss å nyssnämnde ntlåt. R. o. Ad. beslöt, att dessa utlåttn skulle punktvis föredragas. i:sta punkten mom. a).
Jag medgifver, att StatsUtsk. vid denna riksdag icke varit synnerligen frikostigt.
Utsk. har dock i min tanka tillstyrkt vissa öfverflödiga anslag, och bland dem anser jag det till lön för en president i KrigsCollun vara det mest öfverflödiga.
Man hörde vid sista riksdag ofta yttras, att organisationen inom Krigsdepartementet var högst felaktig, och vi veta, att vid denna riksdag en hög embetsman inom Constit.Utsk. vackt motion om en förändring i denna administrationsgren, hvarigenom ledningen deraf skulle anförtros åt en eller två ministrar.
Yi hafva vidare uti en reservation emot Utsk:s tillstyrkande sett ådagaläggas, att det ganska val skulle kunna gå an, att någon af de pensionerade Generalerna öfvertoge presidentskapet i KrigsColkm.
Jag medgifver, att göromålen dervid äro ganska mångfaldiga; men om man äger en Statssecreterare för krigsärenderna och en Generaladjutant för ar - Den i3 Augusti c. m. 369 armeen med verklig duglighet och drift, är jag öfvertygad, att någon president i KrigsColhm icke skulle erfordras för annat an ordningen inom verket; oell för en sådan befattning synes en pensionerad general kunna blifva tillräcklig.
Jag yrkar altså afslag å XJtsk:s tillstyrkande samt får derjemte fästa uppmärksamheten derå, att de 2.-ne
Stånd, som egentligen representera det skattdragande folket, fattat det af mig föreslagna beslut.
Det har icke varit utan vigtiga skäl, som Utsk. föreslagit uppförande på stat af lön för en president i KrigsColhm; och ehuru bland de flera anmärkningar, hvilka i Utsk. framställdes, äfven den hördes, att fråga vore väckt om inrättande af en Departementstyrelse, qvarstår likväl alltid behofvet af en lön för den blifvande Krigsministern.
Någon sådan finnes icke nu, ty Generaladjutanten åtnjuter endast arfvode.
Sålunda är anslaget, äfven under förutsättning af en förändring i administrationen, i alla fall nödigt; och om en Departementstyrelse inrättades, vore presidenten i KrigsColhm den, hvars ställning läge närmast öfvertagandet af ministei platsen.
Det tillhör icke denna öfverläggning att ingå i raisonnement i afseende å följderna af den föreslagna administrationsförändringen, eller hvad inflytande densamma kunde komma att få på gen.adjutantsbefattningen; men en nödvändighet synes det vara, att en lön finnes för en chef inom Krigsadministrationen.
Att dertill använda någon af de generalslöner, som vid sista riksdag till andra ändamål anslogos, kan jag icke finna lämpligt, utan yrkar bifall till betänk.
Utan att inlåta mig i bedömandet af det mer eller mindre rättsenliga i organisationen af K.
KrigsColhm, ber jag att fä fästa mig vid det yttrande, att statssecret. eller gen.adjutanten borde öfvertaga chefsbefattningen i nämnde Colhm.
För min del skulle jag anse det vara oformligt, att samma person, som utfärdat befallningarna, jemväl hade att verkställa den.
Sålunda kunde presidentsplatsen allraminst suppleeras af de ifrågaställda embetsmännen.
För öfrigt instämmer jag med den siste talaren och ber blott att få anmärka deremot, att Utsk, föreslagit, att någon spannmålsberäkning under ifrågavar. lön icke må äga rum.
Jag hade trott, att lika löner borde finnas för samma grad; så länge spannmålsberäkning under lönen äger rum för de öfriga presidenterna, bölden jemväl få tillgodonjutas af presidenten i KrigsColhm. H. Ex. Hr Gr, Brahe, Magn.:
Jag ämnar icke yttra mig öfver det bristfälliga, som kan finnas i Krigsadministrationens organisation, utan endast utgå med mitt omdöme från förhållandena, sådana de för närvar, äro.
Då Krigs n H. 4?
Den i3 Augusti e> m.
Colhm är ett af de verk, sorn mest sysselsätta sin president, låter det sig svårligen göra att i längden till denna maktpåliggande beställning tillförordna en person, som innehar ett annat embete, om man vill, att sakerna skola med drift och skyndsamhet handhafvas; och då nu detta Collim finnes, kan dess chef icke vara utan lön, ty då skulle troligen icke någon vilja åtaga sig en sådan befattning, som endast medför mångfaldigt arbete och mycket ansvar.
Jag tillstyrker af dessa skäl bifall till betänk.
Hvad den omnämnde nya organisationen beträffar, är den en grundlagsfråga, hvaruti definitivt beslut icke kan fattas förrän efter nästa riksdag, om än frågan uti lagenlig väg väckes vid denna, hvarföre ock torde vara ändamålsenligast att vid våra beslut, under innevarande riksdag, betrakta förhållandet uti ifrågavarande afseende sådant det är och icke så, som man tycker, att det borde vara.
Ehuru jag icke, såsom Hr af Billbergh förmenat, sagt, att antingen statssecret. för krigsärenderna eller gen.adjutanten för arméen borde tillika vara chef för KrigsColllm, utan blott att presidenten i nämnde verk hade litet och föga magtpåliggande att göra, om de förstnämnde embetsmännen i botten firstode sin sak, så ber jag likväl att få erinra, att något hinder ej heller möter för att någondera af förstnämnde embetsman må kunna fungera äfven såsom chef i KrigsColllm.
Likartade exempel äro ganska talrika.
Statssecret. för financeärenderna är för närvar, chef för CommerceCollim; han har varit det för Postverket och jemväl för det verk, hvari Hr af Billbergh sjelf innehar ett embete, allt i förening med sin statssecret.befattning, och utan att han ansett sig jäfvig hos Konungen föredraga mål, som rört dessa detailler.
Utskls förnämsta skäl för en särskild lön åt en president i KrigsColllm sammanfattas hufvudsakligen deri, att detta verk har så vidsträckta göromål; mea jag hemställer, om icke dessa, i hvad de belöpa sig på presidentens del, kunna vara tillräckligt belönade med en tjenstförrättande generalslön, hvilken uppgår till 5 ä 6000 rldr bico.
Att Krigsadministrationen är illa sammansatt, enär chefskapet inom densamma är fördelad på president, statssecret. och gen.adjutant, oaktadt det klarligen kunde bestridas af en person, är ganska gifvet; men då jag likväl medgifver, att man måste rätta sig efter den organisation, som finnes, och icke den, som kan blifva, mäste man väl ock å andra sidan medgifva, att, enär den ifrågavar. lönen hittills icke varit å permanent stat uppförd, då förhoppningarna om en ny organisation icke varit desamma som nu, torde ett sådant uppförande ännu mindre nu böra beslutas.
Jag yrkar afslag till betänk, och reserverar mig på förhand emot det troligen blifvande, motsatta beslutet.
Jag får i anledn. af Gr.
Cron - Den i3 Augusti e. m. hjelms erinran upplysa, att det endast är 2 ä 3 år, som KrigsCollan varit utan presidentslön.
Förut fanns en sådan; men vid sista riksdag anslogo
Stunderna denna lön att vid blifvande ledighet ingå till den allmänna regleringen af armeens löner.
Om det var ett misstag af mig, att lön å stat icke varit för president i KrigsColkm uppförd, vet jag åtminstone säkert, alt denna lön icke på 16 ä 17 år af någon president i verket uppburits.
Det förundrar mig, att Utsk., som så ofta föreburit, att de möjligen blifvande tillgångarna måste besparas för försvarsverket, nu likväl undandragit detta behof den ifrågavar. summan för att tillskapa en fullkomligt onödig ny lön.
Der funnos på 2:dra hufvudtiteln åtskilliga anslag, dem jag ansåg af behofvet påkallade; men deråt jag dock icke kunnat Jemna min röst, emedan jag trott, att det var nödvändigt att reservera medlen för försvarsverkets räkning.
Jag vill blott upplysa, att presidentslön för KrigsColhm ingalunda förr än för 2 år sedan saknats.
Sandels och Frih. af Tibell innehade en af de fordna chefsindelningarna, och först efter den sednares död återgick lönen till armeen för att, enligt löneregIeringscommitte'ens underd. förslag, användas till löneförbättring för den corps, till hvilken lönen fordom hörde.
Då jag förmodar, att Representationen snart får emottaga förslag till ny organisation, särdeles af Krigsdepartementet, kan jag icke tillstyrka några nya löner för den nuvar. administrationen.
Jag kan altså icke bifalla hvarken det nu förevar, förslaget eller andra, som hafva afseende på bestånd af nuvar. förhållanden.
Man bör icke underlåta att begagna någon laglig väg för att komma till en ändamålsenlig ändring deri.
Ingen kan mera än jag vara öfvertygad örn nyttan och nödvändigheten af att vidtaga förbättringar i alla våra organisationer; men jag tror icke, att löneregleringen härpå kan hafva någon inverkan.
Det sär icke tänkbart, att befintliga löner kunna utgöra hinder för förbättringarna eller skäl för bibehållandet af det gamla.
Jag vill anföra detta jemte min önskan, att klandret af organisationerna icke må förebäras såsom skäl till afslag å erforderliga medel hela titeln igenom.
Jag hemställer till den siste talaren, om han icke medgifver, att fastställandet af lön på stat för embeten, som äro på vägen att indragas, verkar emot en påtänkt reorganisation.
Jag vill aldrig motsätta mig, att tillräckliga löner skola gifvas, då organisationen, inom hvilken tjenstemännen kunna verka, är gagnelig för landet.
Jag skall då Den i3 Augusti e. ra. get-nå bidraga dertill, att lönerna må lämpas efter platsernas vigt; men dä fråga är om en lön till ett verk, som jag anser ovilkorligen böra reorganiseras, kan jag icke bifalla, att en sådan lön uppföres på Rikets stat.
Lika med Gr. Löwenhjelm tror jag mig kunna säga, att jag ådagalagt, det jag önskar, att Svenska statsförvaltningen måtte inrättas annorlunda, än den är; men vid hvarje förändring, sorn vidtages för att komma till målet, bör man icke försvaga den närvar.
Styrelsen, utan bibehålla den så kraftfull som möjligt.
Förändringen sammanhänger emedlertid med grundlagen och torde icke vara så lätt åstadkommen.
Då man väl hunnit framlägga ett förslag, skola säkert många visa sig hylla det gamla, och om utgången kan ingen på förhand göra sig säker.
En talare har sagt, att man bör bespara medlen åt försvarsverket.
Jag kan icke finna annat, än att det ifrågaställa anslaget måste höra till försvarsverket, så vida man icke vill säga anfallsverket; men ett anfallskrig torde för oss icke på länge ifrågakomma.
För att emedlertid icke vålla större förlust än den besparing, man synes afse, yrkar jag bifall till betänk.
Jag hemställer till den siste talaren, om det icke är inconseqvent att vilja organisera förändringar på samma gång, som man genom nya anslag consoliderar det gamla?
Erfarenheten Ivar Järt oss, att det är embetsbureaucratien, sorn ihärdigast motsätter sig alla reformer.
Ju högre löner man beviljar den, desto svårare blir hon att besegra.
Hela vår historia, åtminstone sedan i3o år tillbaka, har visat detta; och det är säkerligan icke Hr v. Hartmansdorff obekant, att det just var denna bureaucrati, som motverkade den värde ledamotens eget förslag vid en föregående riksdag till en förbättrad administrationsform.
Det är sannt, 4°oo r:dr äro i och för sig en obetydlig summa; men då man gifver tillkänna, att man hyllar grundsatsen, att alla tillgångar, sorn möjligen kunna beredas, böra användas till landets försvar, till vapenöfningar och armering af vår beväring m. m., hemställer jag, om det är conseqvent att anslå löner, dem erfarenheten visat att man hittills kunnat vara förutan.
Generalsstaten uppgår till 36,ooo r:dr årligen.
Dessa generaler behöfva icke i fredstid, åtminstone äro för närvar, de flesta tjenstfria; och jag hemställer, om icke alltför väl någon af dessa löner kunde disponeras för det ifrågavar. presidentsembetet.
Utsk. bar anfört, att KrigsColhm lika väl bör hafva president, som de öfriga Collrna; men om nu de öfriga ej behöfva vidare, eller om det är en bristfällighet i organisationen, att ens sådana Collegier finnas, hvad blir det då af Utsk:s skäl?
För min del tror jag åtminstone, att det skulle vara öfverensstämmande med både krigsadministrationens fördel och nationens önskan, samt ut - Den i3 Augusti c. ni. 3j3 göra ett steg närmare det önskade målet af en departemental-styrelse, om Gen.adjutanten för armeen förordnades till chef för KrigsCollim, och den för flottan till chef för Förvaltningen af sjöärenderna.
Gr. Cronhjelm: I anledn. af Gr.
Brahes anmärkning emot mig får jag förklara, att jag bestämdt känner, att presidentslönen i KrigsCollrm, i fall någon sådan, hvilket jag icke betviflar, funnits, åtminstone icke af de sednaste utnämnda presidenterna uppburits.
I anledn. af Hr v.
Hartmansdorffs yttrande, som skulle det ifrågavar. anslaget vara behöfligt för vårt försvar, får jag förklara, det jag tror, att man bättre försvarar folket, då man afvärjer, än då man tilIstädjer onödiga löneförhöjningar.
För öfrigt har jag redan på förhand reserverat mig emot R. o. Ad:s blifvande beslut.
Då jag kastar ögonen omkring mig och dessutom någorlunda känner huset, finner jag ganska väl, att det icke är värdt att spjerna mot udden.
Jag hoppas emedlertid, att ju mera R. o. Ad. beviljar, desto mindre kommer statsverket att verkligen erhålla.
Äfven jag kastar ögonen omkring mig och ser blott tjenstemän; men då jag icke äger rättighet att bedöma dessa annorlunda, än jag tror mig i deras ställning sjelf hafva handlat, är jag öfvertygad, att de sätta landets nytta i första rummet och eget skråinteresse i det andra.
Jag tror derföre, att om ett ändamålsenligt reformförslag framlades, skulle majoriteten, utan att handla hvarken emot sin pligt eller sitt interesse, kunna biträda detsamma.
Då, hvad denna fråga särskildt beträffar, en president lärer erfordras i KrigsColhm, så länge det existerar så organiseradt som nu, föreslår jag, att ett arfvode må beviljas för till den tjenstförrättande presidenten, så länge han i sådan befattning fortfar.
Ad. behagade bifalla mom. lit. a) i lista punkten af StatsUtskis utlåt.
Den, som bifaller mom. lit. o) i usta punkten af StatsUtskts utlåt.
N:o 81, voterar ia; den det ej vill, voterar nei;.
Vinner nej, anses R. o. Ad. afslå öfvannämnde moment.
Efter voteringens slut befunnos rösterna hafva utfallit, som följer: 354 Pen ii Augusti c. ra.
Ja — 77.
Jemte det jag får nedlägga min reservation emot det fattade beslutet, ber jag att i korthet få redogöra, hvarföre jag besvärade R. o. Ad. med en votering.
Jag ansåg nemi. det nu beviljade anslaget vara ett bland de öfverflödigaste af alla samt derjemte stridande emot de principer, Utsk. i andra fall yrkat och dem jag biträdt, att man nemi. icke nu borde bevilja anslag för löneförhöjningar, då så stora summor erfordras för försvarsverkets materiella behof.
Då jag emedlertid nu funnit, att R. o. Ad. tagit för grundsats att bevilja allt, som begäres, skall jag icke vidare besvära med några voteringar i anslagsfrågor, men hoppas, att hvad jag nu anfört må tjena till ursägt för den, hvarmed jag nyss ansåg mig skyldig försöka att få Ståndets opinion utrönt. 1: s t a punkten, mom. b).
Då betänk, förra gången förevar, hade jag äran upplysa, huru arfvoden af 400 r:dr för krigsråden tillkommit, att nemi. antalet af krigsråden vid organisationen förminskades från 6 till 4- Det var fråga om den 5:te; men hans lön fördelades i stället såsom arfvode åt de öfriga 4> emedan man ansåg det vara bättre att hafva färre tjenstemän med bättre löner, än flera med sämre löner.
Jag yrkar altså, att det af Utsk. gjorda förbehåll, att ofvannämnde arfvoden ruå försvinna, bör förkastas, helst jag icke tror, att dessa medel tillhöra statsregleringen, enar de utgå af särskilda cassör och kunna först ifrågakomma, då dessa cassör skola undergå revision.
Mom. b) i i:sta punkten af utlåt.
N:o 81 bifölls.
Franc Sparre reserverade sig emot det nu fattade beslutet.
Hr Grip, Carl Gabr., reserverade sig äfven emot detsamma i hvad som anginge det deruti intagna förbehåll. i:sta punkten, mom. c).
Frih. Franc Sparre:
Utsk. har icke fästat afseende å de upplysningar, jag meddelade, då betänk, förra gången förevar.
Sedan jag då yttrade mig, har en tillfällig händelse gjort, att 280 r:dr kunnat indragas; men hvad beträffar lönerna till 1 intendent i Götheborg och 1 i Christianstad, kunna dessa icke indragas, så länge personerna lefva, emedan de icke hafva några andra löner.
Jag yrkar altså detsamma, som då betänk, förra gången förevar, eller att de uti detta mom. ifrågavarande lönerna må öfverflyttas å indragningsstat.
Mom. c) i i:sta punkten af utlåt.
N:ö 81 bifölls. f)en i3 Augusti e. m. 3?
5 Frih.
Franc Sparre reserverade sig äfven emot detta beslut. 2:dra punkten bifölls. 3:dje punkten.
N.'o 2i5 tillstyrkt, blef af 11. o. Ad. bifallet.
Jag reserverar mig äfven emot detta beslut.
Jag anser det anslag, som hittills ägt rum, vara tillräckligt.
Jag återkommer dock dertill, att då jag ser samma pluralitet, som alltid kullkastar mina propos:r, är det icke värdt att begära votering.
Jag har röstat för detta anslag.
Jag anser den Topografiska corpsen hafva gjort nytta åt fäderneslandet och vetenskapen, och finner det vara småaktigt att vägra det obetydliga anslaget för dess reglering.
4:de punkten bifölls. 5:te punkten bifölls.
Jag anhåller att få anmäla min reservation emot det nu fattade beslutet.
Såsom skäl derför åberopar jag Hr Petres reservation vid betänk.
N:o 8i.
Min öfvertygelse är tillika, att Lifgardet till häst kunnat till hälften indragas, till stor båtnad för statscassan, som har att fylla så många andra vigtigare behof än dem för paradcringar.
6:te punkten bifölls. y:de punkten:
Frih. Fleetwood, Carl Gust., uppläste följande:
De anmärkningar, som af åtskilliga ledamöter blifvit gjorda vid StatsUtsk:s förra utlåt., rör:de chefslönens förhöjande vid Wermlands Jägare, synas mig hafva varit tillräckliga för alt tillvägabringa ett förändradt beslut.
Utsk. delar ej denna åsigt på grund deraf, att anslagssumman för reg:tet vid sisth riksdag tillökades med 2775 r:dr 4o sk.; att chefen deraf ensam erhöll 788: 16., och att statsverkets tillgångar nu icke medgifva beviljandet af några löneförbättringar.
Sannt är det visserligen, att på reg:tets stat uppfördes 2775: 4°.; men ingalunda tillökades staten med denna summa, ty vid samma tid förminskadeg reg:tets stat med 680 r:dr, hvilka förut blifvit erlagda af Philipstads bergslag.
Ej heller bekom chefen mer än 288: 16. tillökning, emedan chefslönen redan före 1823 års riksdag var förhöjd med 5oo r:dr.
Hela tillökningen för regttet utgör sålunda endast 15g5: 40.
De 2:ne första argumenten för afslaget torde, på grund af hvad nu blifvit anfördt, förfalla.
Hvad åter det sista 3^6
Den i3 Augusti e. m. angår, Ian eller bör jag icke ingå i någon factisk motbevisning.