Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Nu synes mig klart, att när upplåning måste verkställas för ändamål, som kunna få en alldeles obegränsad utsträckning, när sådan upplåning idkeligen förnyas på en illa försedd penningemarknad, när man notoriskt måste hafva penningar till hvad pris som helst för pressanta utgifter, betalning af köpta varor, arbetslöner, utfästa anslag, liqvid af interims-lån etc., så bör man ej vänta att lån erhållas billigt, och har häruti en temligen naturlig förklaringsgrund, hvarför de sista Svenska statslånen blifvit dyra, vår statskredit sålunda lidit och i sammanhang dermed våra Svenska Hypotheks-föreningar äfven blifvit satta ur tillfälle uppfylla hvad man af dem väntat.
Beträffande åter frågan om hvilka stambanor, som böra byggas, vill jag först yttra den allmänna åsigt, att åtminstone 504 Den 20 December. under den närmaste framtiden, t. ex. 20 å 30 år, inga andra stats- eller stambanor vidare böra byggas, än fullbordande af banorna emellan a) Arvika och Christinehamn, b) emellan Norrköping och Nässjö, samt c) emellan Upsala och den punkt, som bestämmes för norra banans icke alltför nordliga ändpunkt, jemte en bana i sydost från någon punkt å södra stambanan till någon elier möjligen några å rikets östra kust.
Dessa banors byggande tror jag äfven böra uppskjutas, intilldess att man bestämmt alla dessa 4 banors rigtning, beräknat kostnaderna för desamma, fsamt den ordning, i hvilken hvardera eller delar deraf böra byggas; -samt alt man derefter, på en gång, betingat sig ett statslån, på vilkor icke hårdare än dem Norge och Danmark samtidigt underkasta sig.
Den östra banans rigtning är visserligen redan bestämd och kostnaden derför beräknad.
Såsom jordegare i södra Sverige hyser jag enskildt liflig önskan för dess fullbordande.
Men då man anlagt en stambana vester om Wettern, med hvilken den öster om samma sjö skulle komma, att täfla, då man har sjökommunikation emellan Norrköping och Jönköping och sedan jernväg till Nässjö, då Östergötland ligger mellan Östersjön och Wettern, eger Göta kanal, samt, får Kinda kanal, så torde östra stambanan knappt blifva den, som först bör fullbordas.
Rigtningarne af de norra och sydöstra banorna äro icke bestämda.
Hvarken Norrlands eller sydöstra Sveriges anspråk å stambanor låta afvisa sig, och för byggandet af bibanor är det af stor vigt, att rigtningarne snart bestämmas, om ock byggnaden icke genast kan företagas.
Den nordvestra stambanan är väl i alla fall den sorn i främsta rummet bör fullbordas.
Men jag bekänner, att jag icke kunnat få för mig klart, om den af landstingets majoritet, Konungens Bef:de och styrelsen af statens jernvägsbyggnader, för Wermland fördelaktigare ansedda norra vägen öfver Nilsby, eller den af landstingets minoritet och K.
M:t föreslagna södra vägen öfver Carlstad bör väljas.
Ehuru länge tvisten pågått, synes den ännu icke utredd och torde, om den nu skulle slitas äfven af opartiska domare, lätt endast blifva ett hugskott.
Mig vore det åtminstone omöjligt nu afgöra, huru jag borde rösta ang:de den omtvistade delen emellan Christinehamn och Harsäter eller Frykeryds kyrka.
Å ena sidan 7,860 fot kortare, 1,150,000 rdr billigare, dessutom jemnare och bättre väg, men som löper först utmed Wenerns och derefter utmed Klarelfvens och Frykens strand, der föga gods således lärer blifva att upphemta, men sannolikt flera passagerare.
Å andra sidan en väg, som till stor del går nära och genom trakter, som ega skog och metaller, eller just sådana produkter, hvilka allestädes pläga göra jernvägar lönande samt öka värdet af närbelägna skogsmarker, gruffält och förädlingsverkstäder.
Huruvida dessa fördelar af nordvestra stambanans dragning öfver Nilsby kunna vinnas i den mån, att de öfverväga de antydda fördelarna af banans dragning öfver Carlstad, der Länssty - Den 20 December. 505 reise, läroverk m. m. befinnas, synes mig egentligen bero derpå, om man kan få visshet derom, att från Norum på Nilsby linien enskilta bibanor anläggas till Filipstad och Carlstad, samt om, genom en noggrannare undersökning än den som skett, man kan vinna öfvertygelse derom, att skogstillgångarne uti vestra Wermland äro af den betydenhet och jemte sjelfva skogsmarken skulle af den norra rigtningen för banan vinna det ökade värde, som af denna liniens förespråkare uppgifves.
Med afseende å dessa förhållanden och då det är af synnerlig vigt, att misstag ej begås ang:de stambanans läge i en sådan malm- och skogs-rik provins som Wermland, då riksdag sammanträder redan den 15 Jan. 1867, då ännu icke från vederbörande kommuner inkommit de beslut, som fattats ang:de frågan huruvida de ville kostnadsfritt afstå den jord, som för någondera af ilrågavide alternativt föreslagna jernvägslinier fordras, då det är att hoppas och förmoda det denna riksdags Stats-Utsk. skall vidhålla det af Stats-Utsk:t i Betänkit N:o 87, af d. 16 April 1865, framställda, utaf två Stånd bifallna, men val egentligen blott till följd af mäktigt motstånd från ett nu icke befintligt intresse i en enda provins, vid votering i förstärkt Utsk. med 60 röster mot 59 den gången fallna, men billiga förslag, att, innan jernvägsarbete påbörjas, den till banbyggnaden och nödiga stationer erforderliga jord skall vara af vederbörande kommuner kostnadsfritt upplåten, då, om äfven ett dylikt eiler nära likartadt beslut ännu icke kan åstadkommas, väl åtminstone öfver den af K.
M:t, i ani. af R.
St:rs gjorda framställning, föreslagna nedsättning i expropriations-kostnad borde beslutas, innan anslag lemnäs åt nya statsbandelar, samt då, ehuru vigtigt det torde vara i politiskt afseende att snart få hela nordvestra banan färdig, det väsendtligaste äfven i detta hänseende torde anses vunnet, så snart jernvägen uppnått Arvika, derifrån ångbåtskommunikation största delen af året, då stora transporter egentligen ifrågakomma, är öppen till alla hamnar vid Wenern och dermed förbundna vattendrag, deribland Christinehamns och Töreboda jernvägsstationer, ifrån hvilken sistnämnda sjövägen till Arvika icke torde vara längre än jernvägslinien; så har jag vågat anse äfven bestämmande af rigtningen och fortsättningen af banan emellan Arvika och Christinehamn denna riksdag böra uppskjutas.
Hvad åter angår enskilta eller bibanor, så är redan antydt, att jag icke anser staten böra, åtminstone under nuv:de förhållanden, upplåna medel för att utlåna till byggande af dylika.
Förra riksdagen yttrade jag, vid flera tillfällen, att jag väl vore beredd bevilja frikostiga bidrag för enskilta banor, men att dock någon gräns för dessa bidrag borde sättas.
Jag ansåg en sådan naturlig gräns finnas i de hvarje riksdag befintliga öfverskott eller besparingar af statens egna tillgångar.
I öfverensstämmelse dermed yrkade jag den 12
Maj 1863, att till bibanorna icke måtte användas mera än de 5 millioner, hvilka då af bankovinsten ansågos disponibla.
Jag vet icke om eller hvad denna riks - 500 Den 20 December. dag kan blifva öfrigt, sedan alla anspråk blifvit pröfvade.
Men jag skall nu likasom förr, jag hoppas med bättre framgång, bestrida alt, under fredstid, något statslån upptages annat än för statens egna jernbanor, men, då jag anser, att h ädanefter så få af dessa, men så många enskilta som möjligt, med iakttagande af nödig försigtighet och beräkning af räntabilitet, böra byggas, gerna och heldre än till improduktiva föremål för min del bevilja af statens besparingar, så långt dessa förslå, låneunderstöd åt dem, som vilja förse landet med enskilta jernbanor.
I det allmännas intresse tror jag, att vid täflan om understöd företrädesvis sådane enskilta banor böra understödjas, hvilka dels hafva största sannolikhet att bära sig och således ej utsätta staten för äfventyr att förlora, dels mata eller tillföra statsbanorna trafik och icke suga eller taga ifrån dessa densamma, så som tilläfventyrs kan bli händelsen med en eller annan af förra riksdagens bibanor, dels ock framgå genom dock redan befolkade trakter, der en mängd tunga varor finnas att transportera, men transportkostnaderna nu äro höga och medtaga hela eller största delen af vinsten å den råa eller förädlade produkten.
Skulle Stats-Utsk:t, efter tagen kännedom häraf, täckas bygga, sina tillstyrkanden å dessa eller andra tilläfventyrs ändå bättre uttänkta grunder, hvilka gjorde sig gällande såsom allmän-giltiga hållpunkter under blifvande öfverläggningar, kunde dessa kanske hädanefter blifva förda så, att det allmännas interesse hädanefter blefve något mera afsedt vid anslag till jernvägar.
Det är mig ej möj ligt att nu upptaga och besvara allt hvad Hr von Koch uti sitt skriftliga anförande yttrat, men ber att få anmärka, att ehuru det är önskligt att statsskulden icke öfver höfvan förökas, det dock torde vara rättast alt, sedan man redan gått så långt i skuldsättning, nu sträfva för nordvestra stambanans fullbordande, äfven om härför skulle erfordras ytterligare skuldsättning.
Beträffande frågan om hvilken rigtning af nordvestra stambanan vore den fördelaktigaste, har jag redan vid remissen af den Kongl. Proposm uttalat mina åsigter, och jag har dervid anfört omständigheter, som i min tanka ådagalägga den södra rigtningens obetingade företräde.
Utan att för ögonblicket kunna eller ens vilja ingå i en närmare granskning, i dess helhet, af det anförande, Hr von Koch nyss afgifvit, kan jag dock icke undgå att deremot i eu särskild punkt framställa några anmärkningar.
Hr von Köchs förslag, att anslag skulle lemnäs endast till bandelen Charlottenberg-Arvika, samt att man borde låta anstå med arbeten å den öfriga delen af nordvestra stambanan, synes mig häremot kunna med fog invändas, att U.
St:r genom ett sådant beslut skulle allt för litet gå vårt brödra - Den 20 December.
507 folks rättmätiga förhoppningar till mötes.
Då man är öfvertygad, att den nordvestra stambanan skall blifva ett af de kraftigaste medlen att ytterligare förbinda Svea och Nore samt att väcka en liflig anda för de både ländernas allt närmare anslutning till hvarandra, då måste man äfven anse det ifrågasatta till vägagåendet alltför lamt och matt, samt önska ett kraftigare behjertande af denna vigtiga angelägenhet.
Vidare torde det icke heller vara lämpligt, att till den nya representationen, vid dess första uppträdande, hänskjuta en fråga, som utgjort ett häftigt tvistefrö inom den provins, densamma närmast berör.
Jag tror, att It.
St:r mycket väl kunna, och äfven böra, fatta ett beslut i frågan, samt att, sedan en mängd sifferuppgifter och kalkyler, som för närv:de äro under tryckning, kommit till R.
St:rs kännedom, insigten skall klarna derom, att R.
St:r böra omfatta den af K.
M:t tillstyrkta södra rigtningen för nordvestra stambanan.
Om den norra rigtningen bragtes till stånd, måste oundgängligen bibanor till densamma anläggas, och som dessa 'icke kunde tillvägabringas utan genom lånebidrag från staten, blefve en oundviklig följd, att statsskulden komme att ytterligare förökas.
Således eger den södra rigtningen, jemväl ur sparsamhetens synpunkt, företrädet.
St:r, för befrämjandet af syftemålet för föreningen med Norge, böra vid denna riksdag fatta beslut om nordvestra stambanans kraftiga fortsättande samt för sådant ändamål bevilja anslag, ej blott till banan Charlottenberg-Arvika, utan jemväl till bandelen Christinehamn-Carlstad, derest icke den mellanliggande delen af väg kan, i anseende till financiella skäl, nu jemväl utföras.
När jag sednast hade ordet, glömde jag att påpeka det förhållande, att sedan Hr von Koch först uti den paralel, han uppdrog mellan de båda ifrågasatta stambansrigtningarne i Wermland, vltrat, att den norra rigtningen icke skulle blifva af något gagn med mindre än att en bibana anlades mellan Filipstad och Norum, Hr von Koch sedermera motsätter sig att staten skulle lemna lånebidrag till bibanor.
Nu lära val icke några bibanor, och icke heller den nu omnämnda, kunna komma till stånd, om icke staten lemnar lånebidrag, och följaktligen måste, om den norra rigtningen beslöts och således utgifter äfven till bibanor från Norum både till Filipstad och Carlstad blefve af nöden, statsskulden komma att förökas högst betydligt utöfver det belopp, som skulle erfordras, om den södra rigtningen föredroges.
Jag tror således att Hr von Köchs anförande framhåller skäl emot den rigtning, Hr von Koch ansett sig böra förorda.
Hr von Koch; Jag vill blott lemna den upplysning, att jag ingalunda ogillar att lånebidrag lemnäs till bibanor, men att 508 Den ,20 December. jag anser, alt någon gräns för dessa bidrag mäste finnas, och att denna gräns är att söka uti statens tillgångar.
Härelter blef, uppå framställd propos., Hr von Köchs anförande, jemte de i ani. deraf afgifna yttranden, remitteradt till Stats-Utsk:t. Gr. Posse, Arvid:
Som många af Stats-Utskrts ledamö ter på permission lemnat staden, hemställer jag, huruvida icke R. o. Ad. skulle finna lämpligt besluta, att ytterligare 3 suppleanter i Stats-Utsk:t måtte utses.
Ståndets Hrr Elektorer att sammanträda för val af ytterligare tre suppleanter i StatsUtsk:t.
Anmäldes och bordlädes från nedannämnde Utsk. inkomne Meni., Betänkm och Utlåhn, nemligen från Konstitutions-Utskottet:
N:o 4, med anmälan om Riks-Shns beslut ang:de det hvilande förslaget till ny R. O., m. m.; N:o 5, med anmälan om Riks-Shns beslut i ani. af åtskilliga sedan sistlidne riksdag hvilande Grundlagsändrings-förslag; Lag-Utskottet: N:o 6, i ani. af väckt motion om upphäfvande af lagens stadganden ang:de morgongåfva; N:o 7, i ani. af väckt motion om förändrad lagstiftning ang:de äktenskapsförord samt mannens målsmansrätt för hustrun; N:o 8, i ani. af väckt motion om förändring i lagens stadganden angående giftorätt i bo; N:o 9, i ani. af väckt motion om ändring af K. Förordn:n den 24 September 1861, ang:de vård af död mans bo; N:o 10, i ani. af väckt motion om ändring af 12 Kap. 10 § Arfda-Balken; N:o 11, i ani. af väckt motion om arfsrätt för efterlefvande maka; N:o 12, i ani. af väckt motion om ändring af lagens stadgande i 15 Kap. 1 § Arfda-Balken, angrde danaarf; Allm.
Besvärs- och Ekonomi-Utsikottet: N:o 16, i ani. af väckta motioner om ändring i vissa delar af Kongl. Instruktionen för Landshöfdingarne samt de vid Länsstyrelserna anställda tjenstemän, och om förenkladt expeditionssätt inom samma styrelser m. m.; Den 22 December.
509 N:o 17, i ani. af väckt motion om tillsättande af en komité för utredning af frågan om införandet af en Jury-institution; N:o 18, i ani. af väckt motion, att nämndemän måtte tilldelas viss andel i expeditionslösen såsom ersättning för inställelse vid ting; N:o 19, i ani. af väckt motion om ändring i föreskrifterna rörande barnmorskas rättighet att utöfva instrumental-förlossningskonst; Expeditions-Utskottet: N:o 4, i ani. al åtskilliga föreslagna förändrade löreskrilter i afseende på tryckningen al vissa delar utaf Bihanget till RiksSt:ns prot. R. o. Ad. åtskiljdes kl. nära 3 e. m.
Fredagen den 22 Heceuiber 1865.
Justerades 4 prot.-utdrag för den 20 dennes och profit för den 27 sistl.
Hrr Elektorers lista vid val af ytterligare tre Suppleanter i Stats-Utsk:t; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: N:o 193.
Leijonhufvud, Bro der Abraham; » 262.
Frih. Klinckowström, Rudolf Mauritz; » 2018.
Hr af Forselles, Adam Magnus Filip. 510 Den 22 December, Öppnades Hrr Elektorers lista vid val af en ledamot i Riddarh. -Utsk:t efter N:o 1983, Hr Heijkenskjöld, Selim Lennart; och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 25.
Leijonhufvud, Garl Victor.
Upplästes följ:de memorialer af Gr. von Hermansson, Carl Fredrik; Jag anhåller att härmed få af varmaste hjerta afgifva min reservation mot det af R. o. Ad. fattade beslut att antaga det nya representationsförslaget till grundlag; och denna min reservation afgifver jag med ett öfver fy lldt hjerta af:
Gud bevare mitt kära fädernesland!
Hr Reutercrona, Carl Axel: Emot R. o. Ad:ns beslut den 7 December 1865, hvarigenom K.
M:ts förslag till representationens ombildning blef af Ståndet antaget, får jag härmed vördsamt anföra min reservation.
Hr Crafoord, Georg Gudhem Alexis:
Jag anhåller vördsamt att få till prot:t antecknad inin reservation emot det af R. o. Ad. fattade beslut i fråga om det hvilande förslaget till representationens ombildning.
Hr von Ekensteen, Fritz Otto Ludvig Wilhelm:
Härmed får jag vördsamt anmäla min reservation emot det af R. o. Ad. fattade beslut uti den hvilande representationsfrågan.
Frih. Lilliecreutz, Jakob Henrik:
Emot det af R. o. Ad. fattade beslut, i afseende på det nya representations-förslaget, får jag härmed vördsamt anmäla min reservation.
Föredrogs ånyo och bifölls Stats-Utsk:ts den 16 och 20 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 16, i ani. af K.
Propos., ang:de en af Blekinge läns landsting gjord ansökning om inköp af en kronan tillhörig tomt i Karlskrona.
Föredrogs ånyo Stats-Utsk:ts den 16 och 20 dennes på bordet lagde Utlåt.
N:o 17, i ani. af K. M:ts Nåd.
Propos., ang:de befrielse från rotering för hemmanet Fångåmon N:o 1 i Jemtlands län.
Vid förra riksdagen väcktes enahanda fråga, men afslogs då af R. o. Ad., och, om jag icke hade mig bekant, att den redan är afgjord genom 3 Stånds beslut, skulle jag jemväl nu yrka afslag å Stats-Utsk:ts Betänk.
Sedan öfverläggningen ansetts härmed slutad, framställde Hr Gr. o. Landtm, propos. på bifall till Utlåt:t, och, då dervid Den 22 December.
511 svarades många ja jemte åtskilliga nej, förklarade sig hafva funnit ja öfvervägande.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Konst.-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Mern.
N:o 4, med anmälan om Riks-St:ns beslut ang:de det hvilande förslaget till ny R.
O. m. m.
Föredrogs och lades till handlingarne Konst.-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Mern.
N:o 5, med anmälan om Riks-St:ns beslut i ani. af åtskilliga sedan sistlidna riksdag hvilade Grundlagsändrings-förslag.
Föredrogos och bilöllos Lag-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Retänkm:
N:o G, i ani. af väckt motion om upphäfvande af lagens stadgande!! ang:de morgongåfva; N:o 7, i ani. af vackt motion om förändrad lagstiftning ang:de äktenskaps-förord samt mannens målsmansrätt för hustrun; N:o 8, i ani. af väckt motion om förändring i lagens stadganden ang:de giftorätt i bo; N:o 9, i ani. af väckt motion om ändring af K.
Förordnm den 24 September 1861, ang:de vård af död mans bo; och N:o 10, i ani. af väckt motion om ändring af 12:te kap. 10:de §:n Ärfda-balken.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Lag-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Retänk.
N:o 11, i ani. af väckt motion om arfsrätt för efterlefvande maka.
Föredrogs och bifölls Lag-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Betänk.
N:o 12, i ani. af väckt .motion om ändring af lagens stadgande i 15:de kap. l:sta §:n Ärfda-balken, ang:de danaarf.
Föredrogs, men begärdes af flere ledamöter ånyo på bordet, Allm. Resv.- o. Ekon.-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Betänk.
N:o 16, i ani. af väckta motioner om ändring i vissa delar af Kongl. Instruktionen för Landshöfdingarne samt de vid länsstyrelserna anställde tjenstemän, och om förenkladt expeditionssätt inom samma styrelser m. m.
512 Den 22 December.
Ekon.-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Betänk:n: N:o 17, i ani. af väckt motion om tillsättande af en komité för utredning af frågan om införandet af en Jury-institution; N:o 18, i ani. af väckt motion, att nämndemän måtte tilldelas viss andel i expeditionslösen såsom ersättning för inställelse vid ting; och N:o 19, i ani. af väckt motion om ändring i föreskrifterna rörande barnmorskas rättighet att utöfva instrumental-förlossningskonst.
Föredrogs och bifölls Exped.-Utsk:ts den 20 dennes bordlagde Utlåt.
N:o 4, i ani. af åtskilliga föreslagna förändrade föreskrifter i afseende å tryckningen af vissa delar utaf Bihanget till Biks-St:ns prot.
Hr Fitinghofls, Conrad Bleckert, den 20 dennes bordlagde motion om
Riddarhus-salens upplåtande till samlingsrum för den blifvande riksdagens första kammare.
Det må vara mycket vackert, att bevisa tjenstaktighet och uppoffringar, när derom på goda skäl anhålles, men att sträcka tjenstaktigheten derutöfver och, utan att någon önskan derom blifvit framstäld, sjelf, vare sig till låns eller till skänks, utbjuda sin tillhörighet, det är ett förfaringssätt, som jag icke kan finna nödigt.
Ett gammalt ordspråk säger, att erbjuden tjenst ofta blir försmådd; och om ifrågav:de motion bifalles skulle möjligtvis detta blifva förhållandet.
Vid behandlingen af den motion, som inom ett annat Riks-Stånd väckts ang:de uppförandet af ett parlamentshus, blir det lämpligaste tillfälle att bevisa den välvilliga uppmärksamhet och benägna omtanke, som den nuv:de representationen bör fästa vid den kommandes behof; men att R. o. Ad. skulle på förhand erbjuda den nya representationen att hålla till godo med R. o. Adrns hus, öfverensstämmer icke med mina åsigter.
Motionären har erkänt, att det kunde hända, det första kammarens sessioner råkade i kollision med R. o. Ad:ns enskilda sammanträden och, ur Adelns intresses synpunkt, ganska rigtigt önskat, att i sådant fall första kammaren måtte stå tillbaka; men jag hemställer till eder, Mina Hrr! och till den värde motionären sjelf, huruvida det vore lämpligt, att, i händelse den första kammaren redan börjat sina sessioner vid R. o. Ad:ns sammanträde, den skulle suspendera sina öfverläggningar eller också under tiden fortsätta dem å annat ställe?
— Ett så beskaffadt anbud synes icke heller vara rätt förmånligt för emottagaren.
Det väckta förslaget synes mig alltså i närv:de ögonblick icke vara rigtigt välbetänkt, och hemställer jag derföre i främsta rummet Den 22 December.
513 rummet till min värde granne här på bänken, motionären Hr Fitinghoff, att han ville återtaga ifrågav:de motion.
Skulle han icke vilja det, tillstyrker jag, att R. o. Ad., till förekommande af onödig tidsutdrägt, behagade utan remiss af motionen till Utskott, nu genast företaga densamma till afgörande, och derå lemna afslag.
Jag är visserligen af hufvudsakligen samma tanke som Frih.
Cederström om sjelfva motionen, men önskar dock att R. o. Ad. icke måtte förvägra remiss derå.
Den är hvarken olaglig eller anstötlig; motionären har således rätt att få sitt förslag granskadt.
Den tidsutdrägt, som genom motionens remitterande till Riddarh.-Utsk:t förorsakas, torde icke böra tagas i betraktande här, der man i allmänhet icke är så synnerligen nogräknad med tiden.
Utsk:t kommer dessutom säkerligen att hastigt afgöra saken, ty onekligen är motionen mindre lämplig. R. o. Ad. bör väl icke utbjuda hvad man icke vet, om den nya representationen vill emottaga.
Förhållandet blefve helt annorlunda, om regeringen hemställde till R. o. Ad., att
Ståndet ville till första kammaren upplåta Riddarhussalen; då skulle jag troligen dertill lemna mitt samtycke, en sak, som jag icke kan göra åt nu ifrågav:de förslag; men då jag i alla fall icke vill undertrycka någons mening, hoppas jag, att R. o. Ad. måtte bevilja remiss å motionen till Riddarh. -Utsk:t.
Då jag vet, att de aldra flesta ledamöterna af Riddarh.-Utskrt icke komma att tillstyrka denna motion, utan, hufvudsakligen på de af Frih.
Gederström anförda grunder, afstyrka densamma, får jag förena mig i nämnde Frih:s yrkande, alt motionen måtte afgöras, utan att förut blifva remitterad till Riddarh.-Utsk:t.
Jag hyllar den åsigten, som här blifvit uttalad, att det kunnat vara obehöflig! för R. o. Ad. att taga initiativet i denna fråga, och medgifver, att det vore det vigaste sättet att genast afslå motionen, men, sedan den nu är väckt, kan jag icke inse, att R. o.
Ad. kan hafva olägenhet af, att den blifver remitterad till Riddarh.-Utsk:t.
Detta kan ju taga motionen i betraktande just i afseende å den kollision, hvari den nya representationen kan komma till R. o. Ad:ns sammanträden.
Om i detta hänseende svårigheter skulle visa sig, kan ju Utsk:t afstyrka motionen, men jag tror, att det skulle vara en särdeles ogenhet af R. o.
Ad. att icke bevilja remiss å densamma.
Jag ber, att hvad jag yrkat icke må tydas såsom någon ogenhet emot person; sådant kan aldrig komma af mig i fråga; men jag anser, att, då ifrågav:de ärende H. I. 33 514 Den 22 December. icke är af beskaffenhet, att R. o. Ad. enligt Riddarh.-Ordn:n måste remittera detsamma till Utsk:t, det vore en gifven tidsvinst, ifall R. o. Ad. nu afgjorde detsamma, så mycket mera som de talare, hvilka här yttrat sig, till största delen åtminstone, icke haft något att invända mot mina åsigter i sjelfva saken.
Det förefaller mig, af skäl, som redan äro nämnda, som Ståndet borde göra bruk af den rätt, det har, att genast behandla motionen och afslå den.