Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Direktionen ett lån-biträde af TioTusen Rid: utaf besparingarne på Statsverket» inkomster vid 1815 års slut emot återbetalning så fort tillgångar kunde erhållas och sist inom fyra månader, samt att sedermera, och efter det Direktionen i underdånighet uppgifvit behofvet under nu förflutne Vinter vara till Ordinarie Aflöningen för Verkets Tjenstemän och Arbetare i månaden 8,264 Rrd 24 sk., till upphandlingar under vintern, nödvändiga fös innevarande års arbete, 11,505 Rid. 32 sk., till arbets-förrättningar under Vintern 700
Rid och för godtgörande af oguhlne skulder till Kongl. Ifnderdäniga Skrif velter.
JVlajit oell Kronan, till enskilde och till Verkets Engeiske Mästare 29,800 R:d, Eder Kongl, Maj:t i Häder tillagt
Direktionen ett ytterligare förskott af TioTusen R:ci emot lika vilkor af återbetalning, under förmodan att Riksens Stan* der finna sig öfvertygade om angelägenhet ten af Kanal-arbetets underlättande cali främjande efter de betydliga framsteg, det redan gjortVid öfvervägande häraf, hafva Riksens
Ständer funnit de ofvan upptagne utgifter vara af sådan baskaffenhet, att de icke utan olägenhet , skulle kunna uppskjutas; och Riksens ötander hafva alltså beslutit, att den dertill erforderliga Summa, enligt Kanal-Direktionen* uppgift utgörande omkring ÅttatioTusen (80,odo) Riksdaler rpå för denna gång, i afräkning på det årliga Byggnadsbiträde, sorn jemlikt 1815 års Riksdags Beslut tillkommer Kanal-Bolaget för innevarande år, från Banken förskottsvis genast utbetalas.
Hvilket Beslut Riksens Ständer få ho? Eder Kongl, Maj-t i underdånighet anmäla, Riksens Ständer framhärda 8$c.
N:r 12 5.
Uppl. och godk. hos Ridd. och Ad. d, 8 Maj j8i8.
Öfriga Riks-Stånden d. 9 -- ~- Riksens Ständers underd.
Skrifvelse om ändring i 7 Kap. z och 6 §§.
Hände lsBalken angående Handel å Marknad innan Marknad s-friden blifvit lyst.
Det har ådragit sig Riksens Ständers upp.
Underdåniga Skrifveisen inärksamhet, att stadgandet i 7 Kap. 2 §.
Lfätt-* dels-Balken om böter för den, både säljare och köpare, som •Vid de årliga allmänna Marknader inlåter sig 1 handel förr än Marknaden är lyst, måste föranleda hinder, kostnad och tidspillan, i synnerhet för en enfalldlg allmoge , som icke så noga kan hafva sig detta Stadgande bekant och således lätt deremot begär förbrytelse.
Lagstiftarens mening lärer hafva varit , dels att införa én viss ordning vid Marknader, dels och att förekomma förköp; hvilket inhemta? af 1 g §, i Kongl.
Resolutionen på Allmogens Besvär den 2 Januari 1748:
Men, då sedermera skickligheten i egna varors tillverkning betyd-' ligen ökat sig, och tilloppet af säljare och kötl färe blifvit större, är ock tiden att sälja och köpa, serdeles Vid de marknader, som vara blott en enda dag i månaderne Oktober, November , December, Januari, Februari och Mars, ganska kort och inskränkt.
Få dessa skäl anse Riksens Ständer, att handel vid Marknad i den Stad eller å det stalie af Landet, der den är tillåten, böra fritt få börjas så snart Marknadsdagen inträdt utan afbidan af desS kungörande eller utlysning, som dock för Marknadsfridens skull må bibehållas, både vid dess början och vid dess slut.
I följd häraf få Riksens Ständer till Eder* Kongl.
Maj.t i underdånighet öfverlemna förslag till nya a:dia och 6:te §§. uti 7-de Kap. Handels-Balken; så lydande! 2 §• ”A dag, då Marknad börjas, varde Mark”nadsfred tidigt på morgonsn offentligen lyst: 5’5tånde dock en hvar fritt att sälja och köpa ifrån Underdåniga Skri fv el ser. ”det ringen ingått, antia att lysning ej skett.
Vid ”Marknadens slut skall freden aflysas.” 6. §.
”Sker buller, oväsende och slagsmål sedan ”Marknadsfred offentligen lyst är; plikta den, ”det gör , efter Lag, och bote Tio Daler för ”fredsbrottet.” Riksens Ständer framhärda SCc, N:r 124.
Uppl, oell godk. bos Ridd. oell Ad. d. 8 Maj 1818 Öfriga Riks-Stånden d. t) — Riksens Ständers anderd.
Skrifvelse om Arbets- och Fång-Förteckningars insändande till deras fustitie-Ombudsman ifrån Rikets Collegier och Embetsverk samt Styrelserne öfver Arbetsoch Korrektions-husen.
Riksens Ständer hafva trott det vara nyttigt,’ latt deras Justitie - Ombudsman, genom del af Rikets vederbörande Collegiers och Embetsf Verks Arbets-Förteckningar, får tillfälle utröna och tillförlitligen erfara huruvida dessa Verk med erforderlig drift fullgöra sina skyldigheter vid handläggningen af förekommande Arenden ; Och, då, enligt hvad förut är stadgadt, Justitie-Ombudsmannen bör undfå ett exemplar af månatliga Förteckningarne från allmänna häkte ina öfver der förvarade fångar, finna Riksens Ständer jemväl nödvändigt, att honom tillställes ett sådant af de Förteckningar, hvilka ifrån Spin» husen samt Länens Arbets- och Korrektions-Inrättningar afgifvas.
Hos Eder Kongl, Maj:t få Underdåniga Skrifvelserl '2 55 derför Riksens Ständer i underdånighet anhålla om nådigt förständigande till så väl Colle-' gierne och Embets-Verken, sorni Styrelserne öfver Spinnhusen och de i Eanen inrättade Arbets- och Korrektions-hus, att hädanefter pä de tider, hvilka äro föreskrifne de förre till ArbetsEörteckningars och de sednare till Fångförteckningars insändande till Eder Kongl. Maj:t eller Justitie-Kansleren jemlikt fastställda formulär,1 deraf äfven lemna lika lydande exemplar till Justilie-Ombudmannen.
Riksens Ständer framhärda SCc. N:r 125.
Uppl. oell godkänd hos Ridd. och Adelil d. g Mai l8l$.
Öfriga RiksStånden d. 9 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse, om ändring i 3 Art. af Kongl. Stadgan angående Jctgt och Djurfång den 13 April 1808.
Hos Riksens
Ständer hafva kommit i of-1 vervägande de många olägenheter och utgifter
J sorn tillskyndas Eänens Invånare genom de i 3 Artikeln af Kongl, Maj:ts Nådiga Stadga om Jagt och Djurfång den 13 April 1808 föreskrifne
Skallgångar och dermed åtföljande skyi-i dighet att inrätta Jagttyg, uppföra hus, hvaruti de skola förvaras, upphugga Jagtplatser, flytta och utlägga Jagttygen samt bevaka platserne under Jagningstiden.
Utom det betydliga antal dagsverken, sorn härtill årligen åtgå och förspillas, lider egaren S^é Underdåniga Skrifvelser. åf den skog, hvarå Jägeri-Bef jente finna Jagtplatsen böra anläggas, mycken skada, icke allenast genom en för sadan anläggning oumgäng1ig fällning af träd, Utan ock genorrf ett storrö antal unga och växtliga träds nedtratnpning och förstöring
Under skallgången, för hvilken skada någon ersättning icke Stnjutes.
Skogsegaren äf äfven under Jagningstidert och således största delen af vintern stängd från begagnandet af deni na sin egendom, der honom vid vite är förbudet att anställa hyggen eller afhemta Upphuggen Ved och annat virke; och det beror på JägeriBetjeningeUs godtycke att låta Ifans lidande fortfara längre eller kortare tid genom Jagtplatsens bibehållande flera år på ett och samma ställe, hvarmedelst den ene hemmansåböen betungas mera än de öfrige* Likaledes måste tnvånarne i de tili Jagtplatsen angränsande Häradet eller Socknar af inställelsen vid afjagningen och biträde vid platsens bevakning, med mera, vidkännas ett besvär och en tunga, dem andre från Jagtplatsen aflägse Härader Och SoCknar , hvilka antingen verkligen icke ära, eller ock anses icke vara till Jagtplatser tjenligö, således icke dela; Och de Odjur, som undgått att blifva fällda vid de å Jagtplatsen anställda skall ,• qvarstanna vanligtvis i den ort, hvarest den är anlagd , och tillskynda Jnvånärné sedermera vid. sommartiden skada ä deras kreatur* Erfarenheten vittnar fullkomligen, att nyttan af Skallgångarne icke svarar emot alla dessa olägenheter:
Och, enär hvar och en Jordegare eller Abo, sorn har boskap och andra kreatur, Underdåniga Skrifveher.
257 tur, bör vara angelägen att freda sig för den skada och förlast, han af rofdjuren befarar, samt således till deras utödande sjelfmant vidtaga al.’ la erforderliga och möjliga åtgärder, hvaribland finnas flera i större man bidragande och mindre kostsamma, än de i ofvanberörde Artikel af Kongl.
Stadgan om Jagt och Djurfång påbudne, tro Riksens Ständer sig ega skäl till det underdåniga förslag, att, med ändring i hvad samma Artikel föreskrifver, alla sådana åtgärder hädanefter må bero på de öfverenskommelser, som efter serskilda orters olika förhållanden kunna Härads- eller Sockne-vis af Invånarne träffas eller ifrån Länens Styrelser dem till öfverläggning föreställas, dock att dessa öfverenskommelser alltid Öfverlemnas till Eäne-Styrelsernes pröfning och fastställelse; I sammanhang hvarmed Riksens Ständer jemväl anse, att vid de tillfällen , dl, i följd antingen af dylika öfverenskommelser eller af serskildt inträffande omständigheter, Skallgång till Rofdjurens dödande och utrotande inom en Socken eller Härad behöfves, dett bör få anställas utan afvaktan af Eder Kongl.
Majus Befallningshafvandes tillstånd, med iakttagande blott, att närmast i orten varande Krono-Betjent derom underrättas, oell med åliggande för honom, att, om så begäres, besörja Skalig uppbådningens behöriga verkställande.
Stähder framhärda SCc.
N:r 126.
Uppl. och godkänd hos Ridd. och Ad, d. 8 Maj I8I8' Öfriga Riks-Stånden d, g — Bihang till Rikt-St, Prat. 1817-i-giS- iQ’,dt Sami. N:r 33. 34. 5&S Underdåniga Skrifv el siri Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om vissa nya åtgärder då Förmyndare skola förordnas.
Bland de vigtigaste och mest maktpåliggande göromål för Rikets Hof-Räiter, Borg-Rätter-' ne, Justitie Collegium och Förmyndare.Kammaren 1 Stockholm, JKådstufvu-Rätterne i öfrige Städer, samt Härads-Rätterne på Landet, är den desse
Domstolar anförtrodde Ofver-Förmyndarevård och deras skyldighet att utse och förordna skicklige och säkre personer till emottagande och förvaltning af omyndiges gods under Förmyndare-ansvar.
Lagstiftaren, angelägen att skydda de ö? myndige från förluster, dem de sjelfve icke kun-’ na afvärja, har Väl i detta ändamål icke allenast meddelat för Domstolarne bestämda föreskrifter och stadgat för de omyndige en sådan förmånsrätt hos Förmyndare, hvarigenom de förres lidande skulle kunna förekommas; Men icke destomindre vittnar erfarenheten, att dessa Stadganden icke alltid varit tillräcklige för beredande af åsyftad säkerhet.
De händelser äro kända, att en och samme, person fått sig uppdragna betydligare Förmynderskap af flere ser-' skilde Domstolar, och att, ehuru hvardera Domstolen, jemlikt sin pligt, behörigen och noga underrättat sig om hans vederhäftighet, Förmyndaren likväl, enär den ena Domstolen varit i okunnighet öm den andras åtgärder, slutligen, då han kommit på obestånd, icke egt tillgång till å. tergäldande af allt hvad han för sine myndlingar emottagif, hvaraf jemväl ytterligare inträf-:
Underdåniga Skrifvelse^ fat, ätt de, som lemnat honom först&ackningar och dervid i möjligaste måtto tillsett sin säkerhet, helt och hållet gatt miste om betalning, genom det de icke varit i tillfälle att få kun-' O skap om all den förmyndare - ansvarighet, för hvilken försträckningstagaren häftat.
Riksens Ständer hafva derför ansett' nödvändigt att utrinna något medel, hvarigenom, till undanrödjande af dylika händelser, en mera sä- . leer allmän kännedom, så vidt sig göra låter, må kunna vinnas, huru många mer eller mindre vidsträckta förmynderskap hvar och en persea innehafver, eller örn han derifrån är fri.
För detta ändamål tro Riksens Ständer vara lämpligt: att Domstol, som till Förmyndare förordnar någon utom
Domsagan boende person, derom genast underrättar den Domstol, hvarunder han lyder: att förordnandet antecknas i den sednare Domstolens Fortr.ynderskaps-Protokoll: att Förmyndaren icke får tillträda förmynderskapet förr an berörde anteckning skett och han derefter einottagit förordnandet : sann alt omsorgen för anteckningen och förordnandets öfverlemnande bestrides af en utaf den förstnämnde
Domstolen emedlertid serskildt utsedd, inom Domsagan boende, God Man, hvilken bör icke allenast vid • samma
Domstol skyndsammast styrka sig hafva fullgjort det erhållna uppdraget , utan ock under förmyndare-ansvar vårda den omyndigas egendorn intill dess uppdraget b lä f v i t fullgjordtGenom sådana stadganden kan hvar och en , sorn \'il 1 underrätta sig om och huru vida ert person är med förmyndare-vård och ansvarighet besvärad , i dessa delar vinna tillförlitlig upp - 26o Underdåniga Skrivelser. lysning vid den Domstol , hvarunder personen lyder, och beliöfver icke, såsom nu, den i det närmaste omöjliga åtgärd, att söka upplysningen vid hvarje af de Domstolar, som ega att Förmyndare förordna;—Äfvensom härigenom Domstolarne sjdfve, vid frågor om Förmynderskaps - uppdrag åt personer utom deras Domsområde, sättas i tillfälle att inhemta huruvida slik befattning kan desse, med bibehållande af de omyndiges säkerhet, anförtros.
I följd häraf, pch fastän ifrågavarande
Stadganden äfven böra komma i åtanka vid omarbetningen af Civil-Fagen i allmänhet, finna Riksens Ständer, med afseende på deras ostridiga nytta både för omyndiges säkerhet och för det allmänna förtroendet, sig böra i underdånighet föreslå , att desamma må nu antagas och till efterrättelse kungöras.
N:r 127.
Uppl. och godk, bos Ridd. och Ad. d. 8 Maj f8Tg, Öfriga lliks-StSnden d. 9 — — Riksens Ständers underdåniga Skrifvelse om af skaff ande af Guld och Silfver pä Civile Uniformer.
Då h os.
Riksens flander ‘Viga blifvit vackt om afskaffande af Guld och Silfver på Civile Uniformer, kunna Riksens Ständer ej underlåa att uti detta ämne till Eder Kongl. Maj:t i underdånighet framföra sina tankar.
Riksens Ständer är o öfvertygade, att de Guld - XJnderdaniga Skrifvelser. och Silfver-broderier, med hvilka en sfor del af nämnde Uniformer finnes smyckad, i allmänhet medföra ett ofördelaktigt inflytande.
Det är ej egenteligen den dertill afgående kostnad, som bestämt Riksens Ständers öfvertygelse , ehuru denna kostnad, hvad vissa Unitormer angår, ej bör anses obetydlig; men allmänna rösten, som allvarligt yrkar utrotandet af en öfverdrifven yppighetsanda och införandet af tarfliga seder, — samt nödvändigheten att ej genom den ena åtgärden motarbeta den nytta, man genom en annan velat bereda, — äro de vigtiga skäl, på hvilka den nu yttrade tanka sig grundar.
En prydnad utan nytta och icke antagen af behof att representera, kan lätteligen misstänkas leda sitt ursprung från böjelse för yppighet och dess utspridande.
Den lägre och illa lönte Tjensteinannen kan möjligen under sin glänsande yta glömma sina små tillgångar och bereda sitt ekonomiska obestånd genom nöjet att föreställa hvad han verkeligen icke är.
Afven denna möjliga missräkning bör, i Riksens Ständers tanka, förekomma*, och en anstalt upphäfvas, hvilken liksom understödjer praktbegäret.
Statens förmån lärer i ej ringa mån befordras derigenom , att hvar och en dess medlem iakttager den plats, honom verkligen tillhörer, söker hedra denna och ej inom gränsorna af en högre fiker eftr näring för sin fåfänga.
Med dessa framställningar få Riksens Ständer hos Eder Kongl. Maju anmäla sin underuåga önskan , det Edet Kongl. Maja i Nåder måtäckas , så mycket som möjligt, inskränka tillåtelsen att begagna sådana Civila Uniformer, 262 .
'Underdåniga Skrifvelser. som med Guld- oell Silfver- broderier förses.'
Riksens Stunder framhärda SCc, N:r lig.
Uppläst oell godk. bos Ridd, oell Ad. cl. 8 Maj 1818.
Öfriga Itiks— öl5uden d. 9 — — Riksens Ständers underd.
Skrifvelse om bestämd tid för den blifvande nya Fattigvår ds-förordningens utarbetande.
Med afseende pä vispen af en ny allmän Förordning för Fattigvården i Riket, och sedan Eder Kongl. Majit, efter Riksens Ständers derom vid 1809 års Riksdag gjorda underdåniga hemställan, i Nåder utsett en Kommitté, att lill en sadan Förordning utarbeta Förslag, men Nådiga Ku/ngörelseti den 14 Februari 1811 utvisar, au de nya stadganden i detta ämne skulle forst vid nästa Lagtima Riksdjg komma under profning, fa Riksens Ständer nu hos Eder Kongl. Majit i underdånighet anhålla, att Eder Kongl. Majit i Raner ina tackas utstaka en mera bestämd tid for den ifrågavarande allmänna Fattigvårds-Förordningens utfärdande, samt att följaktligen äfvdn Kommittén må inom en viss bestämd tid i ■verksamhet sättas.
Riksens S.ander framhärda SCc. N:r 129.
Uppl. och godk, hos Ijamtl.
Riks-St cl. 16
Maj tgI8.
Skrifvelse, anguende Häste-Hemmans och Fördels - Underdåniga Skrif v elser. räntor nes utgörande vid Skånska Karabinier-Regementet
Under den l^tde sistlidne April har Eder Kongl. Maj:t till Riksens Ständers Stats-Utskott i Nåder öfverlemnat så väl Chefens för Skånska Karabinier-Regementet Öfversten Friherre StjernJ cronas underdåniga ansökning orri förbättrade löningsvilkor för Regementets Ofver- och Underbefäl, så att
Indelningshafvarne derstädes matte anses berättigade alt hädanefter fä uppbära- de dem anslagna Fördels- och Häste-Hemmans-räntoi med förvandling, eller, i fall detta icke kan beviljas , att särskildte medel matte anslås till de Ijöne-förhöjningar, hvilka tidernas förändrade skick fordrar, sorn ock Krigs-och KammarCollegiernes deröfver afgifna underdåniga utlåtande.
Vid öfvervägande af detta ärende hafva Riksens
BIHANG TILL IBUlKSHSVÅHlBIBHi I ii VID LAGTIMA RIKSDAGEN I STOCKHOLM ÅREN 1859 OCH 1860.
MURå NlT9IJ\(;i;\.
Afdelningen: Mikels Ständers Revisorers samt Justitieombudsmans Berättelser. tDSäita SÅStajiat, 1857 års Revisions berättelser. t£> f % :V •• 3 V l I fp' % \ . : v
Sääf &a» — . ■ _ RIKETS HÖGLOFL.
STÄNDERS REVISORERS BERÄTTELSE om dea år 1857 af dem verkställda granskning af STATS-VEEKETS samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning under åren 1854 och 1855; jemte de, i anledning af samma berättelse, infordrade och till KONGL. MAJ:T afgifna underdåniga Utlåtanden.
STOCKHOLM, TRYCKT HOS N. MARCUS, 1858.
I följd af det under innevarande riksmöte, med ändring af 68 §:n Riksdags-ordnin fen, utaf Rikets Ständer beslutade och af Kongl.
Makt i nåder godkända stadgane, angående tiden för Revisionerna af Stats-verkets, Bankens och Riksgälds-kontorets tillstånd, styrelse och förvaltning, hafva undertecknade, i behörig ordning härtill utsedde, Revisorer, jemlikt Kongl. Maj:ts nådiga kallelse den 12
Maj innevarande år, under den 15 sistlidne
Augusti sammanträdt för verkställande af revision utaf Stats-verkets med dertill hörande fonders förvaltning åren 1854 och 1855, samt få, efter förrättningens fullbordan, härmed afgifva den i 7 § af instruktionen för Rikets Ständers Revisorer den 17 April 1841 föreskrifna berättelse.
Från nedannämnde verk och inrättningar hafva Revisorerne, vid förrättningens början, fått emottaga så beskaffade berättelser om tillståndet och förvaltningen af de, ifrågavarande två år, till deras disposition ställda anslag, som omförmälas uti instruktionens 1 §, nemligen: från Kongl. Stats-kontoret, angående sjelfva Stats-verket, det stämplade papperet, Statens spanmåls-förvaltning, undsättnings-fonden samt f. d. allmänna magasins-fonden, n n Krig s-kollegium, » » Förvaltningen af Sjöärendena, n » Sundheis-kollegium, » ti General-tullstyrelsen, n General-poststyrelsen, ti Ofver-direktörs-embetct för Mynt- och kontroll-verken, ” Styrelsen öfver fängelser och arbets-inråttningar i riket, 71 Riksmarskalks-embetet, 7i Kanslers-embetet vid Kongl. Krigs-akademien, v
Direktionen öfver allmänna Garnisonssjukhuset, s n v Civilstatens Pensions-inrättning, * 77 v Arméens dito, n Kongl. Konvoy-kommissariatet, 77 Styrelsen för väg- och vattenbyggnader, 77 ti 77 ekeplantering arne, 77 Kommittéen för salpeter-ärendena, 77 Kongl.
Ofver-intendents-embetet, 77 Stuteri-öfverstyrélsen, 77 Kongl.
Serajimer-ordens-gillet, 77 Direktionen öfver Stockholms allmänna barnhus, v 77 77 Danviks-hospital, 77 Kongl.
Landtbruks-akademien, 77 Direktionen för Kongl. Hof-kapellet och spektaklema, _ 4 — från Direktionen för Teknologiska-institutet, v Chefen för Topografiska korpsen, » Chefs-emb etet för Elektriska Telegraf-verket, j> Direktionen öfver Amiralitets-krigsmans-kassan; varande derjemte till Revisorerne öfverlemnade sammandrag af räkenskaperna för åren 1855 och 1856 öfver de under Kongl.
Kommerse-kollegium ställda fonder och medel.
I likhet med hvad vid föregående Stats-revisioner egt rum, upptages det vid granskningen befunna förhållandet serskildt för hvarje verk. ii. onsl. Stats-kontoiel.
Detta verks förvaltnings-åtgärder stödja sig på Kongl. Maj:ts dit aflåtna nådiga bref och de fastställda Riks-statérna samt redovisas specielt genom verkets protokoller, registratur, special-stater, memorial-böcker samt Kongl. Ränte-kammarens hufvudböcker jemte rikshufvudböckerna, hvilka sistnämnde utvisa förhållandet emellan stats-regleringen och det verkliga resultatet af inkomster och utgifter.
Af nämnde räkenskaper äro Kongl.
Ränte-kammarens hufvudböcker granskade i Kongl.
Kammar-rätten för bägge revisions-åren utan anmärkning. § 1.
Såsom i sednaste revisions-berättelse omförmäles, har Kongl. Maj:t, genom nådigt bref den 15 Februari 1855, för rikshufvudboken fastställt nytt formulär i öfverensstämmelse med de af Rikets Ständer godkända grunder; och, enligt föreskriften uti samma nådiga bref, är vid afslutningen af de allmänna räkenskaperna för år 1854 det nya sättet för riks-hufvudbokens uppställning första gången tillämpadt.
Revisorerne, som följaktligen under den nu verkställda granskningen af berörde räkenskaper fått taga kännedom om deras förändrade uppställning, hafva dervid, i den mån den inskränkta tiden medgifvit, sökt att såväl i allmänhet göra sig redo för beskaffenheten och ändamålsenligheten af det nya bokföringssättet, som ock att tillse, huru de af Kongl. Maj:t och Rikets
Ständer i detta afseende meddelta föreskrifter blifvit vid den nya riks-hufvudbokens upprättande iakttagne och tillämpade, hvarom det torde tillhöra Revisorerne att här afgifva yttrande.
För att underlätta bedömandet af dessa förhållanden hafva Revisorerne ansett lämpligt, att först meddela- en kort framställning af de förberedande åtgärder, som i afseende å denna fråga hufvudsakligen blifvit vidtagne intilldess Kongl. Maj:ts nådiga beslut i ämnet meddelades.
' De af Rikets Ständer, enligt deras underdåniga skrifvelse den 8 September 1848, antagna grunder för riks-hufvudbokens upprättande afsågo hufvudsakligen en sådan förändring i konto-uppställningen, dels att alla af allmänna medel bestående fonder skulle erhålla serskilda konti, och icke, såsom dittills iakttagits, bokföras efter vissa, med allmänna Krono-uppbörden sammanhang egande, kategorier, såsom uppbörd, afkortning m. m., hvilka sednare i stället borde åskådliggöras uti serskilda, riks-hufvudboken åtföljande, sammandrag eller tabeller, dels, i afseende på sättet för berörde fonders inbördes begränsning, att statsmedels-uppbörden, icke endast — 5 — med den till riks-statens utgifter behållna delen deraf, utan med allt det debiterade, äfvensom beloppen af föregående årens restantier, anmärkte poster och proprie-balanser samt de så kallade återdebiterade lån och förskotter, borde ordinarie statsreglerings-f onden tillföras, dels ock att, vid stats-medlens fördelning på serskilda fonder och upptagande i riks-hufvudboken, denna hufvudboks kapital-räkning borde åt grund-fonden inrymmas.
Sedan Kongl. Maj:t, i anledning af Rikets Ständers of vanberörde underdåniga framställning, i nåder uppdragit åt nu mera Öfver-koinmissarien m. m. iV. A. Fredin att såsom formulär uppgöra en riks-hufvudbok efter ny method, i hufvudsaklig öfverensstämmelse med de af;Rikets Ständer sålunda utvecklade grunder, blef det i följd häraf upprättade hufvudboks-formuläret, sedan Kongl.
Stats-kontoret och Kammar-rätten, efter deraf erhållen del, sig i ämnet yttrat, af Kongl. Maj:t öfverlemnadt till vidare granskning af Rikets Ständers år 1851 församlade”Revisorer, hvilka jemväl deröfver afgåfvo utlåtande; hvarefter vid sednaste riksmöte det nya formuläret blef af Rikets Ständer gilladt och antaget, dock med vissa förändringar och tillägg, som här nedan skola närmare omförmälas.
Den föreslagna riks-hufvudboken, fördelad i två torner, innehöll i den första generel redovisning för hvarje allmän fond, jemte räkningar med Rikets Ständers Bank och Riksgälds-kontoret, äfvensom konti för de förvaltande verken och myndigheterna, samt i den andra speciel redogörelse för alla de tillgångar och anslag* som stats-regleringen omfattar, hvarförutan denna tom var ämnad att upptaga specifikationer af hvarje annan fond, som i framtiden kunde finnas böra fördelas på enahanda sätt, som med stats-reglerings-fonderna eger rum.
Uti första tomen egde Stats-verkets grundfond, stats-reglerings-fonderna, såväl den ordinarie som den extra, samt hvarje annan af allmänna medel bestående fond sitt särskilda konto.