Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
M. pröfvar för allmänna rörelsen fördelaktigast, och framgent underhålla sagde hamnbyggnad; börande staden derföre ega alt upbära de hamnafgifter, som enl. gällande, af K, M. fastställd taxa skola erläggas.
I händelse det nu föreslagna anslaget varder beviljadt, böra, i afs:de å medlens utbekommande, samma stadganden tillämpas, som för andra till likartade företag erhållna understöd vid denna Riksdag varda meddelade.» Frih.
Då nu Hr Bildts förslag går ut på alt tili K.
M:s disposition ställa en summa för att på bästa sätt användas till beredande af en lämplig hamn för Carlstad, hvars behof blifvit allmänt erkändt, synes det mig böra tillvinna sig ett obetingadt bifall, utan afs:de å de skiljaktigheter, som förut blifvit uttalade i fråga om den bästa planen.
I fråga om att öfverlemna summan till sjelfva staden, såsom Hr Bildt föreslagit, i stället för till Bolaget, synes mig äfven detta innebära en förbättring.
Jag anhåller således om bifall till Hr Bildts förslag, sådant det nu är skriftligen affattadt.
Om detta förslag skulle vinna framgång kunde det tilläfventyrs föra oss in på det fält, som vi på f. m. beträdde.
Carlstad kan då komma vid nästa Riksdag och säga: »R.
St:r beviljade förra Riksdagen för en hamnläggning 100,000 Rdr som vi aldrig begärt, denna summa var alldeles icke tillräcklig för ett så stort företag, och vi måste derföre nu få ytterligare anslag.»
Det synes mig, mine Hrr, ingalunda lämpligt, att R.
St:r anslå medel för ett dylikt företag, hvars detaljer äro så obestämda; och med afs:de på den nuv:de finansiella ställningen tordo äfven vara bäst att dröja till nästa Riksdag, då man kan få ett fullständigt förslag.
Jag måste således tillstyrka afslag både på StalsUtsk:s och Hr Bildts förslag.
Innan saken företages till afgörande, vill jag fästa upmärksamheten på det obestämda i Hr Bildts framställning.
Han har föreslagit, att ett anslag skulle lemnäs för en till Carlstad ledande hamn.
Är det för en hamn och kanal, eller blott för en hamn 108 Den S December e. m. eller blott för en kanal?
I det outredda skick, hvari frågan nu sig befinner, och då härvidlag ej kan vara något periculutn in mora, tror jag mig böra fortfara i min anhållan om afslag.
Jag får äran göra en anmärkn. mot de båda sista talarne.
De hafva stödt sina yrkanden om afslag på hvad de kalla »det sväfvande» i Hr Bildis förslag.
Jag tycker deremot det är ganska bestämdt; och då fråga är om att lemna understöd till en så industriös provins som Wermland, den första som haft t. ex. jernvägar och sparbanker i vårt land, anser jag nästan för'Statens skyldighet att välvilligt uptaga en sådan fråga.
Jag motsatte mig emedlertid till en början det begärda anslaget, emedan jag ansåg att det, såsom ock Frih.
Tersmeden yttrade, skulle tjena till ingen nytta så som det då var afsedt att användas.
Men jag har sedermera förenat mig med Hr Bildt, emedan jag tror att enl. hans förslag det åsyftade ändamålet skall vinnas, och jag kan ej finna, att det skulle vara »sväfvande» derföre att han gått medelvägen mellan Frih. Cederström och mig.
En talare har sagt, att här icke vore något periculum in mora, men så kan man alltid säga, när man vill motarbeta något; och periculum in mora är det alltid med godt och stort, som skall uträttas.
Att skjuta upp blott för att skjuta upp, kan icke vara någon god hushållning.
Jag får således anhålla om bifall till Hr Bildts förslag.
Hr Montgommerie, Rob. Nils Germ.:
Jag skall endast yttra några ord i afs:de på den anmärkn. som blifvit gjord, att denna fråga skulle befinnas i ett outredt skick.
Hvar och en som behagar taga kännedom af hvad Utsi;, i sitt Utlåt, anfört, skall der finna upgifter om den stora tillväxt trafiken i Carlstads hamn vunnit, om de olägenheter som vidlåda den nuv:de hamnen, samt att med anledn. häraf 3:ne alternativa förslag till hamnens förbättrande blifvit upgjorda, af hvilka det ena vunnit understöd af Landsb.- Emb. i Länet samt Väg- och VattenbyggnadsStyrelsen.
Man torde då icke kunna säga, att det brister denna fråga noggrann utredning.
I afs:de å det obestämda af ordalagen i Hr
Bildts förslag tror jag deraf ingen våda kan vid utförandet upstå, emedan det blir 2 parter, nemi. K. M. och Carlstad stad, som skola bestämma saken.
Jag anhåller således om bifall till Hr Bildts förslag.
Jag har begärt ordet blott för att bestrida Gr.
Sparres jemförelse mellan denna fråga och den som afgjordes på f. m. om ett understöd till Östergöthland.
Detta sednare utgick som lånebidrag till hela kostnadssumman; men då denna mycket öfversteg det upgjorda förslaget, blef äfven bidraget förhöjdt.
Här skulle R.
St:r deremot bevilja en viss gifven summa utan allt afs:de på kostnadsförslagets belopp, och K. M. skulle bestämma utförandet.
Det är gifvet att i kontraktet om detta arbetes utförande skulle i Usta § inflyta, att det skulle bringas till fullbordan utan något ytterligare bidrag från Statens sida.
Jag tror således Gr.
Den Ii December o. m.
Sparre3 fruktan, att man vid nästa Kiksdag skulle komma att begära nytt anslag för lietta ändamål, vara ogrundad.
Just denna Irsta §, hvarom Hr Bildt talat, hafva vi i dag på f. m. visat att vi icke alls bry oss om; och jag förmodar att Carlstads kommun, upmuntrad af delta exempel, icke skall underlåta att vid nästa Riksdag söka vinna samma förmån som nu tillfallit Östergöthland.
— Om nu R.
St:r bevilja detta anslag, och K.
M. sedan bestämmer alt den plan bör följas, som kostar 4119,518 Rdr, finnes då något billigare än att Carlstads kommun kommer in vid nästa Riksdag till lt.
St:r, och begär att emedan R.
St:r och K.
M. inlåtit kommunen i ett så vidtutseende företag, hvartill R.
St:r anslagit blott 100,000, ehuru det verknigen koslar 459,518, det återstående beloppet då måtte äfven anvisas.
Jag tillstyrker på denna grund fortfarande afslag.
Jag kan icke fatta de konklusioner Gr.
Sparre här framstäilt.
Ett kontrakt måste naturligtvis vara gällande.
Jag kan ej heller föreställa mig att K.
M. skulle kunna gifva en sådan resolution som Gr:n synes förutsätta, eller bestämma den dyrbaraste planen, då till företaget vore anslagen knappast fjerdedelen af summan, såvida icke bolaget för de återstående -fställde tillräcklig säkerhet.
I den omständigheten, att sättet för företagets utförande blir beroende af Regeringen, hafva vi tillräcklig1 garanti för att medlen komma att användas på ett ändamålsenligt sätt, samt så att Staten icke vidare får vidkännas någon tunga i och för detsamma.
Jag anhåller således fortfarande om propos. på bifall till Hr Bildts förslag.
Ordf:den framställt, att i afs:de på förev:de punkt blifvit yrkadt dels bifall, dels afslag och dels att, såsom Hr Bildt föreslagit, R. o. Ad. måtte besluta »att R.
Skrif, gjorda framställning om statsbidrag för anläggningen af eri till Carlstad ledande hamn, bevilja nämnde stad ett anslag af 100.000 Rdr Rint, emot skyldighet att utföra detla företag, på sätt K.
M. pröfvar för allmänna rörelsen fördelaktigaste och framgent underhålla sagde hamnbyggnad; börande staden derföre ega att upbära de hamnafgifter, som, enl. gällande af K.
M. fastställd, taxa skola erläggas.
I händelse det nu föreslagna anslaget varder beviljadt, böra i afs:de på medlens utbekommande samma stadganden tillämpas, som för andra till likartade företag erhållna understöd vid denna ltiksdag varda meddelade»; blefvo de till bifall å hvart och ett af dessa yrkanden framställde propos:ne besvarade med blandade
Ja och Nej; hvarefter propos:ne til! bifall i denna punkt och å Hr Bildts förslag förnyades, samt besvarades med starka
Nej, blandade med Ja, samt slutligen efter förnyad propos. till afslag å förevide punkt hvarvid ropades starka
Ja jemte åtskilliga Nej, Hr Frih. o.
Ordkden förklarade det han ansåg
Cederström begärde votering. 110 Den 5 December e. m.
Upläsles lill justering och godkändes cn sä lydande voteringspropos.
Den, sorn afslår 37:de punkten af StalsUlsk:s Utlät.
N:o 158, röstar J a t den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, beslutar R. o. Ad. att R.
St:r, med anledn. af den i K. AI:s Nåd.
Skrifvelse gjorda framställning om statsbidrag för anläggningen af en till Carlstad ledande hamn, bevilja nämnde stad ett anslag af 100.000 Rdr Rmt, emot skyldighet, att utföra detta förslag pä sätt K.
M. pröfvar för allmänna rörelsen fördelaktigast, och framgent underhålla sagda hamnbyggnad; börande staden derefter ega att upbära de harnnafgifter, som enl. gällande af K.
M. fastställd taxa, skola erläggas.
I händelse det nu föreslagna anslaget varder beviljadt, böra i afs:de på medlens utbekommande, samma stadganden tillämpas, som för andra till likartade företag erhållna understöd vid denna Riksdag varda meddelade.
Ja — 51.
Nej — 10. 38:de punkten, ang;dc ytterligare statsbidrag för sluss- och kanalanläggningar förbi Ktarelfvens vattenfall vid Forshaga och Dejefors; 39:de punkten, angnis slaslanslag för beredandet af en båtled mellan Nora-sjön och Färsjön inom Örebrolän; samt 40:de punkten, ang:dc statsanslag för upmuddring af Umeå eif.
Dessa punkter biföllos. 41:sta punkten, ang:de statsbidrag för befrämjande af uldikningar och aftappningar af sanlta trakter och sjöar till beredande af odlingsförelag.
I sammanhang med denna punkt föredrogs ett från IJederv.
BondeSt. ankommet Prot.Utdr.
N:o 469-|, innehållande inbjudning till AledSlm att förena sig i BondeSt:s beslut, att den af Utsk. föreslagna summa, som borde för befrämjande af utdikningar och aftappningar af sanka trakter och sjöar till beredande af odlingsföretag årligen under hvartdera af åren 1858. 1859 och 1860, ställas till K.
M:s disposition, skulle höjas från 100,000 till 150,000 Rdr
Rmt för hvartdera året att utgå till jh:delar såsom lån och •J:del såsom anslag utan återbetalnings-skyldighet.
Den summa, som i K. M:s Propos. blifvit uptagen, har upkommit på det sätt att, sedan till Väg- och VatlenbyggnadsStyrelsen från Distrikt-Cbeferne inkommit, de särskilda orternes ansökningar om sådana arbetens verkställande, så har nämnde Styrelse sammanfört de summor, som för hvartdera af de nödige ansedde erfordrades.
Det finnes nu 2 sätt att gå tillväga: antingen att, såsom K. M. föreslagit, bevilja 100,000 Rdr årligen, och sedan särskildt pröfva motionerna, eller också att bevilja en Den A December e. m. lil högre summa, för min del anser det bättre att gå till väga på det sednare sättet.
Då komma naturligtvis de enskilda förslagen att af Väg- och Vat tenbyggnadsStvrelsen pröfvas i sammanhang med andra arbetsföretag, samt deras relativa värde sinsemellan att säkrare bedömas.
Skulle R. o. Ad. välja denna utväg, vore jag för min del villig att så till vida understödja BondeSt:s inbjudning, att jag ville höja summan; men att i likhet med nämnda St. tillika bifalla de särskilda motionerna anser jag vara för mycket, då man nödgats säga nej till så många andra nyttiga företag.
Jag får således anhålla om bifall till StatsUtskis förslag, och att BondeSUs inbjudning måtte läggas till handlingarne.
Uppå härefter framställd propos bifölls förev.-de punkt af StatsUtsk:s Utlåt, och lades det från BondeSt. ankomna prot.-utdrag till handlingarne.
42:dra punkten, angule ytterligare lån för sänkningen a[ sjöarne Långhalsen och Yngaren samt llallbosjön jemte flere mindre sjöar inom Rönö, Jönåkcrs och Oppunda härader i Södermanland.
Denna punkt bifölls. 43:dje punkten, angule låneunderstöd för sänkningen af sjöarne Kolsnaren och Wären i Södermanland.
Sparre: Utsk. säger i sitt Betänk, i denna punkt, att den trakt, inom hvilken de ifrågav:de sjöarne äro belägne, genom hvilkas aftappning 2,400 t:l:d af den bördigaste jord skulle vinnas, är särdeles folkrik och upodlad.
Såväl i anseende härtill som med afs:de derpå, att R.
St:r beslutat det en jernväg skall genom dessa orter framdragas, till följd hvaraf den deromkring belägna jordegendomen redan stigit så betydligt och framdeles skall ännu mera stiga i värde, anser jag, att den kringliggande jordens innehafvare böra vara i stånd alt sjelfva verkställa de för förbättrandet af deras egor nödvändiga arbeten, samt anhåller derföre, att R. o.
Ad. ville afslå Utsk:s i denna punkt gjorda framställning.
Den omständigheten att genom Södermanland en jernväg skall framdragas, borde efter min tanke snarare tala för bifall till motionen.
Det synes mig vara allt skäl att begagna tillfället att vinna bördiga åkerfält i trakter, der kommunikationer finnas eller äro beslutade.
Om det vöre blott en eller två jordegare, som af detta företag finge fördel, vore Gr.
Sparres resonnemang riktigt; men då det kommer en stor mängd allmoge till godo, som har svårt att erhålla lån för dylika arbetens utförande, synes mig billigt, att
Staten träder emellan för att understödja ett företag, som bringar nytta åt både den enskilde och det allmänna..—■ Jag vill dessutom fästa upmärksamheten på alt detta anslag är föreslaget att utgå på mera betungade vilkor än andra dylika.
Det har nemi. varit vanligt, att i sådana fall som detta jk af summan lemnäs som lån och ^ som anslag utan återbetalnings-skyldighet. 112 Den 5 December e. m.
Här åter är tillstyrkt, alt hela summan skulle utgå som lån, i motsats mot hvad man föreslagit i afs:de å 44 de punkten.
Denna mindre betydliga förändring ansågs emellertid, efter hvad jag tror, vara ett rättvist och lämpligt straff derföre att Södermanland fått en jernväg.
Skall nu delta straff utsträckas ända derhän, att för detta företag icke gifves något anslag alls, så synes mig, att man går något långt i stränghet.
Jag har emedlertid föga hopp, att grundsatsen om lemnande af som lån och ^ som anslag hår skall tillämpas, och nöjer mig derföre att anhålla om bifall till punkten sådan den är.
Jag erinrar mig ganska väl, huru man vid förhandlingarna om jernvägsfrågan prisade Södermanland som ett riktigt Eldorado af bördighet.
Nu åter hör jag, att man först måste genom sjösänkningar bilda åker, der jernvägen skall stryka fram i st. f. att man, efter min tanke åtminstone, bordt lägga jernvägen der bördig jord redan förut fanns.
Emellertid måste jag förblifva vid min åsigt, att denna provins, hvars välmåga otvifvelaktig! kommer att stiga genom den vid innev:de
Riksdag beslutade jernvägs anläggande, bör anses vara i stånd att sjelf utan Statens biträde utföra de odlingsarbeten, som kunna vara af nöden; äfvensom jag anser den omständigheten att delta bidrag ej blifvit af K. M. proponeradt, böra verka till dess afslående.
Jag vidblifver således mitt förut gjorda yrkande om afslag.
Den punkt, som nu utgör föremål för 11. o.
Ad:ns öfverläggning, föranledde äfven inom StalsUtsk. en ganska grundlig discussion, och dervid ådagalades, att de trakter i Södermanland, sorn skulle komma att draga fördel af detta anslag, samt den jordyta som derigenom skulle vinnas bestodo af den allra förträffligaste mark; men tillika, att sjelfva aftappnings-företaget ej kunde komma till stånd, såvida Staten ej understödde detsamma, emedan alla de, som skulle få sin jord derigenom förbättrad, voro små jordegare, som icke kunde offra något på det ifrågav:de arbetet eller ligga i förskott.
Härifrån gjordo visserligen en större possessionat undantag, men olyckan vill, att denne alls icke frågar efter företaget; och det var således för de många små jordegarnes skull, som Utsk. ansåg sig böra förorda motionerna. ltiksg:sAfdeln:n hade föreslagit, att summan borde utgå dels som anslag och dels som lån; men då det icke var tvifvelaktigt att företaget skulle bära sig ganska väl och frågan endast kunde vara om en försträckning till de små jordegarne, ansåg Dtsk., att ingen del behöfde beviljas utan återbetalningsskyldighet.
Hr Bildt: I fall R. o.
Ad. hade bifallit BondeSt:s inbjudning att till K.
M:s disposition för sådana arbeten anvisa 150,000 Rdr, borde alla dessa särskilda ansökningar blifvit afslagna; men att nu, sedan man beviljat blott 100,000
Rdr, så förfara, vore att afklippa en Ben 5 December e. m. 313 en mängd nyttiga och vigtiga företag.
Väg- och VattenbyggnadsStyrelsen harie just derföre att den visste, att en mängd ansökningar skulle på enskild väg inkomma till R.
St:r, icke föreslagit större summa i allmänhet än dessa 100,000 Rdr.
Det nu i fråga v:de förslaget är dessutom icke så lösligt som Gr.
Sparre synes förmoda.
Det är upgjordt af DistriktChefen, och Chefen för nämnde Styrelse har i Utsk. förklarat alt detta företag var bland dem, som förtjenade Statens understöd.
Utan att på något sätt vilja bestrida alt
Staten bör understödja allmänt nyttiga företag, tror jag dock, att det ifrågav:de ej kan till sådana hänföras.
Jag bar icke motsatt mig det beviljade anslaget af 100,000 Rdr, som ställdes till K.
M:s disposition för dylika ändamål, och jag anser derigenom allt vara gjordt, som i detta afs:de bör göras.
Jag vill icke motsätta mig detsamma, emedan jag tror det ej går an att sluta för tvärt med en gammal praxis; men att ytterligare understödja särskilda odlingsföretag anser jag ej lämpligt.
Det är tydligt att, om R.
St:r så förfara, skola vid hvarje Riksdag ansökningar i mängd inkomma, och flera i samma mån som R.
St;r visa sig benägne att dem bifalla.
I afs:de å denna punkt särskildt, är det visserligen föreslaget endast alt lemna ett lån, men som dock måsta medföra förlust för Staten, emedan räntan på odlingslån är ganska låg; och om det är en stor vinst att få 2,400 t:lid odlingsbar mark, så är det väl ock en förlust att blifva af mod jernbruk och qvarnar m. m.
Afven på denna grund, men i synnerhet af de skäf jag förut anfört, anhåller jag om afslag å den föredragna punkten.
Efter först till bifall och sedan till afslag å förevtde punkt framställde propos:r, sorn besvarades med blandade Ja och Nej, blef förstnämnde propos. förnyad och åter besvarad med Ja och Nej, hvarpå Hr Frih. o. Ordhden förklarade det han ansåg
Uplästes till justering och godkändes följande voterings-propos.:
Den som bifaller 43:dje punkten af StatsUtsk:s Utlåt.
N:o 158, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; vinner Nej, varder nämnde punkt af R. o.
Ad. sfslagen.
Vid voteringens slut befanns att rösterna hade utfallit sorn följer: Ja — 23.
44:do punkten, ang:de statsbidrag lill sänkningen af Storån samt några sjöar inom Tjellmo tingslag af Östergöthland. X H. ' 8 114 Don 5 December e. m. Gr. Sparre:
Hvad jag förut yttrat derom, att sådana af enskilda motionärer framställda förslag som detta och det föregående \anligtvis följd hvaraf koslnaderne ej kunna med någon visshet beräknas och således R.
St:r vid en konimande Riksdag besväras med ansökningar 0111 ytterligare understöd, emedan de först gifna ej befunnits tillräckliga, — bevisas bäst af denna punkt i Utsk:s Utlåt., enl. hvilken Anders Peter Andersson för ett sjösänknings-arbete först begärt ett statsbidrag af 00,000 lidr, och sedermera förklarat, att dertill erfordrades en långt större summa, nemi. 249,196 Rdr.
Då det således icko kan antagas vara styrkt, att ens detta sista kostnadsförslag är ti Iför
I it ligt, och då detta ärende ej blifvit pröfvadt i den af K.
M. för sådana mål stadgade ordning, hoppas jag att R. o. Ad. i konseqvens med sitt nyss fattade beslut måtte afslå äfven denna hemställan af Ulsk.
På grund af de skäl jag anfört vid föreg:de punkt, anhåller jag alt äfven denna måtte alslås.
Här tillkommer dessutom den omständigheten, att landvinningen blir betydligt dyrare, då nemi. tunnlandet komuier att kosta 119 lldr, förutsatt alt kostnadsförslaget ej öfverskrides.
Då jag af det nyss fattade beslutet funnit, att R. o. Ad. ej anser lämpligt att understödja dessa för landets utveckling vigtiga företag, såvida de ej blifvit af K.
M. föreslagna, tjenar det till intet att hår förorda det nu ifrågavrde, som dock ansetts vara ett af de vackraste företag bland alla dem, som blifvit satta i fråga.
Jag anhåller dock att få besvara en anmärkn. af Gr. Sparre, nemi. att förslaget ej skulle vara tillförlitligt.
Jag vill då nämna, att det är upejordt af Majoren vid Väg- och VattenbyggnadsCorpsen Frih. De Geer; att del varit för nämnde Styrelse förevisadt, och alt dess Chef inför Utsk:s Afdeln:n förklarat det tillförlitligt.
De omtalade ändringarne härflyta deraf, att det första förslaget var redan för längesedan upgjordt efter då gällande arbetspriser, som sedan stegrats så betydligt; och jag anser för en fördel, att sådana ändringar verkställas på förhand, emedan man då ej behöfver frukta några efterräkningar.
Efter framställde propos:r först till bifall å förevrde punkt, hvarvid ropades starka
Nej, blandade med Ja, och sedan till afslag derå, hvarvid ropades starka
Ja jemte några Nej, förklarade Hr Frih. o. Ordf:den att han funnit den sednare propos:n besvarad med öfvevägande Ja. 45:te punkten, angtde eli nytt lån för sjön Tålterns sänkning; 46:te punkten, ang:dc statsbidrag för dels sänkning af Storsjön, Tjurken, Nästelsjön och Forsjön, och dels l{roby ås sänkning; 47:de punkten, ang:de statsbidrag för sänkning af sjöarne Käfsjön och Harsjön; 48:de punkten, ang:de statsbidrag lill sänkning af Ifvösjön; 49:de punkten, ang:dc anslag för sänkning af Den 5 Dcoember e. m. 115 Ringsjön; 50:iie punkten, ang-.de statsbidrag för sänkning af Jtuhlu-ån; 51:sla punkten, ang:de statsbidrag för eli valtenaftappningsarbele i Stora Tuna socken; 52:dra punkten, ang;de statsbidrag lill uprensnings-arbclen i Woxna- och Ljusne-elfvarne.
Dessa punkter D iföl ios.
Sedermera förekom och lades till handlingarne Ulsk:s anmälan om en dess förev:Je Utlåt, hifogad tabell.
Hr Lefren, Johan Pehr anförde skriftligen:
Med anledn. af det kända förhållande, att Ur Landtm.
Hamilton, i anseende till sin nuv:de sjukdom, och Läkarens förklarande att Hr Gr:n, för sin helsås återställande vore i behof af omkring en månads ledighet, ansett sig, så väl af undersåtlig pligt, som af sine förbindelser mot R o. Ad., föranledd att hos K.
M. begära entledigande från sin befattning som Landtmarskalk, får jag vördsamt föreslå, alt ii. o. Ad., med tacksamt erkännande af sin förbindelse för detta nya prof på Hr Landtnäs städse visade grannlagenhet mot St:t, behagade besluta, såsom en gärd af erkänsla för det utmärkta säll, hvarpå Hr Gr.
Hamilton, så väl vid denna, som vid föregrde Riksdagar ied t li. o. Ad:ns öfveriäggningar, att genom en deputation hos K.
M. uttrycka den önskan, atk hans nu iråkade sjukdom, hvars häfvande inom en kortare tid Läkarens yttrande lyckligtvis gifver anledning hoppas, ij må anses utgöra hinder för Ur Gr:n all bibehålla sin befallning såsom Landtmarskalk.
Härom utbeder jag mig, af Hr Baron och Ordhden, propos. till li. o. Ad.
Gr. Lövenhjelm, Carl Gust.:
Då jag nu går att förena min röst med den siste värde talarens, gör jag det med full öfvertygelse att vara följd af de varmaste sympatbier inom detta hus.
Hamilton har redan under 2 Riksmöten, och nu långt in på det tredje, fört Landtm:s-stafven, och alltid till så väl K.
M:s som St:ls utmärkta belåtenhet.
Jag tror att genom den åtgärd Hr Lefrén föreslagit, skulle R. o. Adin på ett lämpligt sätt uttrycka, och bärle utom och inom landet visa, hvilken grad af erkänsla och tacksamhet
St:t hyser för sin vördade och älskade Landtm.
Jag tror det också vara i full öfverensstämmelse med våra institutioner, och anser för en lycka att derigenom kunna befria K.
M. från det alltid svåra valet af en ledare inom Rikets första St.'
Jag får således på det högsta förena mig med Hr Lefrén, och uttrycker, med full tillförsigt i afs:de å utgången, den önskan, alt förslaget måtte af 11. o.
Ur Frih. o. Ordf:den framställde nu, att Hr Lefrén föreslagit, att 11. o. Ad. behagade besluta, såsom en gärd af erkänsla för det utmärkta sätt, hvarpå Hr Gr.
Hamilton, såväl vid denna som vid föregrde Riksdagar ledt 11. o. Ad:ns öfverläggningar, att genom en 115 Den 5 December e. nr. deputation hos K.
M. uttrycka den önskan, att hans nu iråkade sjukdom, hvars häfvande inom en kortare tid Läkarens yttrande lyckligtvis gifver anledn. hoppas, ej må anses utgöra hinder för Ilr Gr:n att bibehålla sin befattning såsom Landtm.; samt hemställde derjemte om R. o. Ad. bi föl le detta Hr Lefréns förslag.
Denna propos. besvarades enhälligt medja; hvarefter Hr Frih. o. Ordhden anhöll att i afs:de på ifrågav:de deputations sammansättning få inhemta R. o. Ad:ns beslut, samt tillika enär det varit brukligt, att Landtm, eller den som i hans ställe varit Ordfide utsedt en Gr. att anföra deputationen och denne sedermera anmodat. andra ledamöter att i deputationen deltaga, hemställde om nu finge förfaras på enahanda sätt Ropades Ja.