Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Så äfven med Fortepianos; de tillverkas likväl här tämmeligen goda. och kunna således uteslutas; men Harpor och Violer böra ej åläggas högre tull än 15 procent.
Grefve Frölich David:
Jag ser ej hvartill det skulle tjena, att ingå uti så minutieusa deta i 1- ler, som att skilja somliga instrumenter ifrån de andra.
Det torde ej göra betydlig skilnad för Statscassan, om de alla få införas till 15 procent.
Visserligen är det sannt att Fortepianos tillverkas här i Sverige, men hvar och en som spelar, känner skilnaden på ett Svenskt och ett Engelskt.
Jag föreslår således 15 procent som en maximum.
En annan sak är. när instrumenter kunna förfärdigas hos oss till lika godhet som utländska.
Herr Hjerta: Sedan Ridderskapet och A deln beslutat, att till Kongl. Majit öfverlemna att nedsätta tullen, så tror jag det rätta vara, att icke nedsätta den för mycket.
Det står uti Urskottets förslag 50 procent: om man dä nedsatte tullen blott till 35 procent , så vore det en medelväg.
Herr Grefven och Landt-Marskalken före - Den 18 Augusti e, m. slog, att Inkommande Tullprocenten å Waldthorn och Trumpeter kunde till 35 bestämmas.
I anledning hvaraf Herr Grejven och Landt* Marskalken förnyade dess förut gjorde proposition , att berörde Tullprocent måtte till 30 fastställas.
Uppå derefter af Herr Grefven och LandtMar [kalken framstäldte särskildte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt godkänna de af Utskottet ej mindre å andra BlåsInstrumenter, än å alla andra ej specificerade Musikaliska Instrumenter föreslagne Tullprocenter.
"Juveler, infattade, alla slag; Inkommande ”Tullprocent 15.
Utgående Tullprocent j.” ”Juveler, oinfattade; Inkommande TulH ”procent 2.
Utgående Tullprocent 1.” Friherre Cederström', Jag anhåller få hemställa, om juveler böra beläggas med någon tull för införsel.
De höra till sådane redbarheter, som vi böra önska måtte inkomma.
Herr Cederschjöld; Jag är redan förekommen af den siste talaren, och förenar mig mod honom.
Den 18 Augusti e. m. 733 Herr Grefven och LandtMarskalken hemstälde, om Ridderskapet och Adela behagade tillåta, att Juveler, så väl infattade af alla slag, som oinfattade, måtte Tullfritt få införas.
Hvarefter Herr Grejven och LandtMarjkallen föreslog, att, enär tiden redan långt framskridit, pröfningen af den återstående delan af Tulltariffen mitte till nästa plenum uppskjutas.
Upplästes och ladeä på bordet följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: jVrån Stats- samt Allmänna Besvärf- och OeconomisUt skotten:
Af den 9 dennes: N'0^405.
I anledning af väckte motioner om återläggande af Herjeådalen till Gefleborgs och af Jemtland till VesterNorrlands Län.
Öfver väckte motioner, rörande nedsättning i beklädnadsbidraget vid Indeldte Infanteriet m. m, Den 18 Augusti c. m.
Af den 7 dennes: N:o 408.
Om utvägars vidtagande till Communications öppnande med Gjellivar» Jerntnalmsberg uti Luleå Lappmark N o 415.
I anledning af väckte motioner, dels om upphörande af Passevolance-afgiften, dels om nedsättning deri N o 416.
I anledning af väckt fråga om lindring i Restningsskyldigheten uti Södra delen af Bohus Län.
Af den u dennes: N:o 409.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgifne Betänkande, angående den i Hufvudstaden anlagde Veterinairlnrättningen.
Af den 13 dennes: N:o 410.
Maj:ts Nådiga skrifvelse om pension vid afskedstagande! för JuStitieRådet Blom.
Från Stats- och LngUtkotteiv, Af den 15 dennes:
N:o 411- T anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens förut meddeldte Betäa - Den ig Augusti e, m. 7?5 kande, öfver väckt motion, angående HofRättens öfver Skåne och Blekinge ställande på in* dragningsstat m. m.
Från Stats- och BevillningsUiskotten:
Af den 7 dennes: N:o 412.
I anledning Kongl. Maj:ts
Nådiga proposition, angående extra Grufvehjelpen i Stora Kopparbergs
Län. N:o 414.
Öfver väckt motion om Kronoutskylder® liqviderande medelst sä kallade coupons.
Af den 12 dennes: N:o 413.
Angående väckt fråga om Kronoutskyldernes erläggande in natura, samt nedsättning af Bsvillningsprocenten å fastigheter inom Blekinge.
Från Bevillnings Utskottet:
I anledning af gjorda anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Memorial, om sättet för kostnadernes bestridande till H. K. H.
Den ig Allgust i c, m.
Af den 7 dannes: N:o 143- I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, angående yrkad ändring i 17 Cap. a §.
RättegångsBalken, och Kongl.
N:o 144.
Öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut afgitne Betänkande angående yrkad skyldighet för Konungens Befallningshafvande att, genom promotorialer, befordra enskildtes Lagsökningsärender, då Gäldenärerne vistas i andre Län.
Af den 12 dennes: N:o 145.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, öfver väckt Motion om LagmansRätternes afskaffande.
Från Lag- famt Allmänna Befuärsoch Oeconomie- Ut fröt t en; Af den 7 dennes ; N-.o 146.
I anledning af gjorde anmärkningar vid LagUtskottets förut afgifne Betänkande, angående väckt fråga, att alla så väl af allmänna Lagen föranledde Edgångar , som andre uti särskildte
Författningar före*krifne edsformulairer, må varda granskade och rät. tade nen 13 Augusti e. nr, 737 tade uti de delar, der felaktigh eter kunna före* finnas.
N;o 147* Angående mätningssättet af hö och kohl.
Öfver väckt motioa om Sjölagens öfverseende m* m.
Upplästes 2;ne från RiddarhusUtskottet inkomne så lydande
(Se Bilagorne N:ris 2 och 3.) Dessa Q:ne Memorial lades på bordet.
Utdrag af Protocollet, hållet hos HÖglofl.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm, förmiddagen den 18 Augusti 1823. S. D.
Remitterades till: Ridd. 0. Ad.
Band. 47 £58 Den 18 Augusti e. nr.
Stat- Banco- [arnt Allmänna Befvär~ och Oeconomie-Ö't [kotten:
Majit dan 13 dennes aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Nådiga skrifvelse till Riksens Ständer, angående utomordentligt anslag till uppköp af Spannemål , för att, i händelse af allmännare missväxt, förekomma brist och hungersnöd. i Stats- samt Allmänna Besvärs- och OetonomieXJt skot t en : Kongl. Maj:ts den 5i sistledne Julii aflåtne, samt den 14 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Nådiga Proposition till Riksens Ständer, angående inrättande af ett allmänt Arbets- och Correctionshus här i Staden, samt anslag af löner och arfvoden för FångPredikanter och Vaktbetjente.
Lcigl)'islottet:
Majits den 31 sistledne Julii aflåtne samt den 14 dennes e. m. på bordet lagde, Nådiga proposition till Riksens Ständer, angående vidtagande af en ytterligare anstalt, till förekommande af fångars flykt.
Ut Supra. S. D. Vid förnyad föredragning af Statsoch BancoUtskottens den 31 sistledne Julii under N:o 37ö| afgifne, samt den 6 dennes eftermiddagea pä bordet lagde, Betänksnde, om anslag af allmänna medel för Södertelje Canal - T)rn ig Augusti e4 ni.
Verk; klef samma Betänkande, i anledning af de utaf Grefve Spens, Carl Gustaf, och Herr von Hartmansdorff, August, dervid gjorde anmärkningar , till Utskotten återremitteradt.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stockholm eftermiddagen den 18 Augusti 1823. S. D. Remitterades till:
Stais- och BancoUtskoiten:
Herr von Hohenhausens j Michael, anförande, innefattande anmärkningar vid Stats- och BancoOtskottens i förmiddags Pleno återremitterade Betänkande, om anslag af allmänna medel för Södertelje CanalVerk, jemte det af Friherre Hjerta, Fredric, i anledning deraf, afgiftie yttrande.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan ett qvart till 1 om morgonen dea »9 Augusti.
In fidem Profocolli, 0. ,/, Lagerheim. 7-P Den 20 Auauntf f, 111.
Föredrogs S nyo Beviilning?
(Jfskottets den jt sistledr.e juki under Klo og afgifne, samt den g dennes eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets deo 3 sist!.
Jnnii under NlO 13 meddeldte Betänkande, rörande de genom Stora SjöTullen inflytande
Bevillningsmedel * och fortsattes nu prölniogen af den utaf Bevillningsutskottet uppgjorde, och vid sistnämnde Betänkande bilagde Tariff till TuliBeviUninger/ä utgörande, å de i samma Tariff upptagne varor. ”Kalk, Ö läckt; Inkommande Tuliprocer.t M5o 3 Utgående Tullprocent 4-” ”Kalk, Släckt ; Inkommande Tullprocent ”50; Utgående Tullprocent 3.” Grefve Spens, Carl
I afseende på kalk, så , enär den såsom byggnadsmaterial är en nödvändighetsvara, hemställer jag, om icke undantag bör göras för de orter, der belägenheten icke tillåter, att hämta sådan från inrikes orter , utan genom en längre transport.
Visserligen kunna alla de, som hafva skeppsfart, hämta kalk, men jag känner ej, huru förhållandet är vid vår landtgiäns i Westerbot - Den 20 sluaustt J in. ten.
I fall det fins något ställe , der nian ej kan lå för skäligt pris inrikes kalk i granskapet , vore det hardt att få betala 50 procent, när det är fråga om en nödvändighetsvara.
Friherre Ciderström, jjacob'.
Hvad kalk beträffar för Sverige , så hafva vi deraf merat tillgäng, relatift till våra behof , än af jern , så att om vi skulle följa principe, borde den vara förbjuden till införsel ; men då jag tror, att ingen ort kan concurrera med Sverige i afseende på försäljning af kalk , då vi kunna furnera icke allenast Sverige, utan äfven öfrige Östersjökusterne med denna vara från Gottland och Öland , så finner jag det vara likgiltigt , hvad Tullprocent man lagger på inkommande kalk.
Jag har således ej emot, att den ned” sättes Grefve Lagerbjelke, Axel:
Jag får blott, i anledning af Friherre Cederström* anförande, anmärka, att i tulltariffen, enligt den principe IJtsKottet vidtagit, intet är föreslagit till förbud.
Det var ej det jag anmärkte.
Saken var, att Grefve Spens ansåg tullen för hög, och att den borde nedsättas.
Jag gjorde då jemförelse med andra varor, sorn i Sverge firmas till öfverflöd och som äro belagde med 100 procent.
I alla fall har jag ej einot, hvad tull som lägges på kalk.
Sorn kalk är en produet, hvillkcn finnes innom landet, och 742 Dea 2o Augusti f. ni. ej behöfves utifrån, eå bör man snarare höja än sänka tullen derå, af det skäl, att Kongl. Majit äger rätt att sänka tullen.
Jag tillstyrker således, att det, sorn Utskottet föreslagit, måtte bibehållas.
Jag anhåller ytterligare, att få påminna om lydelsen af min första anmärkning.
Min mening vsr ej att sänka tullen å kalk för hela landet.
Dst vöre principstridigt» då vi äga mera än tillräcke] ig tillgäng inom landet.
Min mening var, att undantag skulle göras för sådane ställen, som blott utifrån eller ock med stor kostnad inrikes kunna hämta kalk.
Sådant kan förhållandet vara vid våra landtgränsor.
Då tycker ja g det vöre hardt, om man har kalkbrott i grannskapet utrikes , att man skulle få gifva 50 procent.
1 öfrigt instämmer jag med Friherre Cederström, att., hvad kalktuilea i allmänhet; angår, aaken kan, vara likgiltig, Herr Tuffanberg, Curry.
Gabi iek:
D-å det blifvit Kongl. Majit tillåtet, att nedsätta tullen, så förmodar jag, att denna tillåtelse sträcker sig derhän, att han och för da orter, gom äro i mistning af kalk kati göra det å denna artikel.
Så mycket jag känner, tror jag att i alla gränsprovincer finnes kalk.
I Skäne finnes sådan, äfven i Danmark.
Om, då Danskarne skulle få föra in kalk, sä vore det menligt lör Skåne.
Det går sä mycket Den 20 Augusti f. m. 743 mindre an att sänka taxan, som jag vet, sti man i England nyss funnit på ett sätt att bränna kalk så fördelaktigt, att man kan un dersälja Gottlands-kalken.
Så ock i Tyskland.
Såsom exempel kan jag nämna, alt man 20 mil in landet kan bränna sådan kalk, och med transport och allt ändå vid kusten undersälja Gottlandskalken.
Således tillstyrker jag bi^ fall å Utskottets förslag.
Skåne kan räknas bland de orter, der belägenheten ej tillåter hämtning af kalk från inrikes kalkbrott, just det att kalk der finnes, och att Gottland är i granakapet bevisar det.
Jag förklarar ännu en gång, att jag icke känner, huru förhållandet är med Westerbotten , men jag förmodar att der finnas maDga ställen, der kalk saknas, och då tror jag att det vore menligt, att de, som ej kunna hämta kalk ifrån Gottland, utan måste hämta den från kusten midt emot , skulle blifva tvungne att betala 50 eller 100 procent för en vara till lifvets our.dgängeliga behof.
En Ledamot har yttrat, att Kongl. Majrt skulle äga rätt att för vissa orter sänka tullen ; 6a har jag likväl ej fattat Betänkandet.
Jag tror att det fin uas varor, hvilka vissa orter kunna vara mera i behof af än kalk; Säd till exempel.
Med samma skäl skulle man då äfven finna, att Westerbotten borde heldre få taga säd ifrån Finland än ifrån Sverige.
Hvad angår, att ?44 Den 20 Augusti J. m.
Konungsö skulle äga rätt, att för visaa provincer modifiera tullen , så tror jag det ej, men hsn kan sänka tullen , ont han finnér den för hög.
Oin den princip vore antagen att handeln skulle vara fri , så att man kunde köpa der man linge för bästa pris , utan afseende på landets producter, sä skulle jag instämma med Grefve Spens; men sorn denna ptincipe ej blifvit följd, utan man tyckts vara ense om den principe att landets producter skola hafva företräde för utlänningens, så tror jag ock , att man med skäl kan bifalla Utskottets förslag.
Marskalken gjorde proposition till bifall af den å kalk utaf Utskottet föreslagne inkommande Tullprocent.
Bifölls. ”Kläder, Gång, Linne och Sängkläder, ”nya af alla namn och slag; Inkommande ”Tuliprocent 50.
Utgående Tullprocent 1.” Herr CederfchjÖld, Pehr Gurtaf: Jag hem ställer, om icke 25 procent voie tillräcklig för kläder, gå att det biefve en möjlighet att införskrifva stöflor.
Man kunde då få sådane af erforderlig duglighet, och vare inhemske handtverkare blefvo försatte i nödvändighet, att göra skoarbeten af samma godhet, som utlänningen Herr G: ejvén och Landt-Mar skalk e» gjerde Den 20 Augu»ti f.m -43 % proposition, till bifall af den å kläder 1'öresiagne, Inkommande Tullprocent Ropades Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt Marfkalken hemställde, om Riddcrskapet och Adeln önskade, att berörde Tullprocent borde från 50 till 25 nedsättas.
Ropades Ja. ”Knapergall och Ekollon, maine eller o”maine; Inkommande Tuilprocent 25.
Utgående Tullprocent 1.” Friherre Cederström-.
Knapergall är uppförd till 25 procent införsel tull, » likhet med maoufactur-varor och knappar.
Jag frågar, hvad kan en sådan rå product hafva för en jämförelse med dessa varor.
Det är ej här fråga om gamla taxan det är fråga om en vara , såsom ekollon, hvilken är användbar för kreatur, hvaraf hos oss ej öfverflöd finnes, sorn ej exporteras, och af hvars inporterasde mot lindrig tull ingen näringsgren lider.
Jag får då föreslå, att tullen på ekollon, i stället för 25 procent, nedsättes till 5.
Herr Grefven och Landt-Marskalken frä-r gade, om Riddcrskapet och Adeln biföll den af BevillningsUtskottet å Knapergall och Ekollon föreslagne Inkommande Tullprocent.
Ropades Nej. 746
Den 20 Augusti f, m.
Hvarefter Herr Grejven och Landt Mar~ skatten hemställde, att berörde TuilprocenS måtte från 25 tiU 5 nedsättas.
Bifalls. ”Koppar, Rå?
Inkommande Tullprocent 3,ioo ; Utgående Tuliprocsnt 20 ?’ ”Koppar.
Smidd, Slantar, mynts de; In’’kommande Tuliprocent 100 ; till utförsel för”bjudne. ” Herr Cederschjöld:
För min del skalle jag
Ivo, att ej någon tuli bör sättas på mynt.
Åtminstone ber tullen lämpas efter myntets häftighet, så att, om myntet är underhaltigt, tullen blifver jemnt så stor på införseln, att den svarar mot underhaitigheten , och att man ej kan.föra på oss sådant mynt utifrån; äfvensom att då det, som vårt mynt, är underhaltigt, ingen tull iägges på utförseln deraf.
För att bedomina slantarn.es kännedom cm kopparns psis, men att belägga dem med 100 procents införseltull,, då man förbjuder dem till utförsel, är en påtaglig orJullighet.
Ty om slantarna äro underhaltige, bör mati val lägga ico procents införsél-tull, men ingen utförselstull, utan snarare bestämma ps semler för deras utförande, ty då är dst en vinst att de blifva utskeppade, emedan vi sjelfva kunna tillverka dem.
Ehvad således för - Dan 20 Augusti J■ m. 747 kållandet är, så anhåller jag att, om slantarnes nominela värde är högre än prisen på kopparn, slantarne måtte tillåtas till utförsel mot ingen eller ringa tull.
Jag hemställer, om icke tullprocentea för utförsel af Koppar är för hög. 20 procent tyckes vara för myckel, om man vill uppmuntra exporten.
Friherre cf Närdin, Carl 'Juhan•
Kopparpriset är, efter hvad jag tror mig veta, i2oR;dr per skeppuudet, och, enligt sista myntfoten, myntas ett skeppund koppar till 166 R;dr 32 sk.
Myntkostnaden utgör 20 a 25 R;dr.
Silades är det en ren vinst att kunna införa slantar, om det är tillåtet.
Jag tror således , att det bör vara någon betydeligare tull pä införseln.
Exporten af koppar bör deremot lättas, oc-h jag anser Utskottets förslag derutinnan kunna antagas Herr Hjerta, Gujiaf: jag kan ej finna an nat än rätt , att det är förbud på utförsel af skiljemynt.
Hvar och en vet, att när myntkostnaden tillägges, dst ieke på annan ort kan täfla, som mynt, utan blott sorn koppar, och i t hy fall hafva vi ju rå koppar, att' utföra.
Således anser jag det rätt, att slantar äro förbudne till utförsel.
Hvad Friherre af Nordin anfört om koppar, är ganska riktigt, och då råkoppar förut varit förbuden till utförsel, och endast gårkoppar dertill varit tillåten, sä tror jag ej, att den. högre tullaa å råkoppar är skad - 74 8 X>fH 20 Augusti /, lil. lig.
För öfrigt vill jag endast hålla mig till huivudämnet nu, hvilket är slantarne, och jag finnér det vara riktigt, att de äro lörbudne till utförsel.
H-irr Berghman, Ambrosius Magnus, förena** de sig med Friherre af Nordin.
Jag kan ej annat än påminna om det oriktiga i principen, att ett land skall vinna genom förbud af utförsel, särdeles då man myntar 120 R:dr till 166
R:dr 32 sk-, och således försäkrat sig om myntkostnaden.
Handel är icke blott med andra fabricster; kan man med fördel utföra mynt, sä må man älven göra det.
På det att ordning må blifva i discussionen, anhåller jag få veta, örn det är tullen å koppar, som nu först skall afgöras, eller tullen å kopparslantar?
Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att, då frågan om Tullen å kopparslantar först blifvit väckt, berörde fråga jemväl syntes på denna grund först böra till afgörande företagas.
Friherre Ceder/lröm: 1 afseende på slantar kan jag ej instämma med Herr Hjerta, att förbud mot deras utförande skulle vara nyttigt.
Större eller mindre partier utföras i alla fall, om det är uträkning att utföra dem.
Är deremot värdet af kopparn i slautarne cj mer än Den 2o Augustt /. w. 749 två tredjedelar af deras nominela varde, så är det rent skadligt att förbjuda exporten, om den är möjlig, ty det är naturligt att denr.a vara innom landet ej kan få mindre värde, än dess myntvärde- oda kan den ändock med fördel exporteras, så är det en vinst för Riket, emedan fabricerandet af slsntarne äfven lemnar vinst för Svenske medborgare.
Hvad beträffar pro centen för införseln, så bör den bibehållas, emedan det är skadligt, att få underhaltige slantar oss påförde.
Grefve Lagerbjelke.
Om slantar finge utföras för intet, så skulle de möjeligen företrädesvis för koppar utföras.
För några år sedan var en conjunctur förmånlig för utförseln af koppar och koppirslaniar, och då saknades skiljemynt aldeles i rörelsen.
En sådan händelse kunde möjdig^n ännu en gång inträffa, och således tror jag iörbudsprincipen vara riktig.
Den händelse sorn den siste värde talaren befarar, att slantar kunde med fördel exporteras, kunde ej förr inträffa, än kopparn stigit en tredjedel högre, eller coursen uppgått till 200 sk., och innan dess lärer väl Riksdag inträffa, så att man kan slå slantar af ännu lägre halt.
Jag instämmer således med Friherre Cederström, och itererar att förbudet mot slantars utförande för principens skull måtte upphöra, ty det är orimligt att förbjuda utförsel af mynt.
Men då detta mynt tillika är underhaltigt, så är det riktigt att icke Den So Augusti J, mi allenast införseltullen är som på koppar9 utari den borde ändå vara så mycket högre, sora skillnaden är emellan kopparns handelsvärde och slantarnes myntvärde.
Rörande kopparn skall jag sedan yttra mig, då den förekommer till discussion.
Friherre hf Nordin:
Jag måtte hafva o tydligt uttryckt mig.
Min mening var att yttra mig rörande slantarne och bevisa, att de ej böra beläggas med tull då de utskeppas, ty då kopparn gäller 120 R:dr och slantarne 166 R:dr 32 sk. skeppundet, så ksn ingen vinst af utskeppning af slantar uppkomma, förr än köp. parprisen uppgått dit, och det är icke troligt att sådant inträffar.
Derföre förenar jag mig med Friherre Cederström.
Hvad beträffar det förhållande Grefve Lagerbjelke omtalt, så härledde det sig deraf, att skeppundet då endast utmyntades till 100 R:dr, men vid 1818 års Riksdag beslöts, att det dädanefter skulle uM myntas till 166
R:dr 32 sk. och kan således den befarade olägenketen nu mera icke vidare inträffa.
Grefve Cronhjelm: jag är hufvudsakeligen förekommen af Herr Cederschjöld, men anhåller få tillägga, att ej någon olägenhet uppkommer , om man ville företrädesvis utskeppa slan^ tar, ty det är lika fördelaktigt j sorn koppar * då Staten har en betydlig vinst af myntningen.
Jag tror ej , att vinsten är sn betydlig.
Det behöfves ej annat, än,; en Den 20 Augusti f, i)t, betydlig Sedel-myntsförsämring innom oss, och en höjning i kopparprisen, hvilket beror uppå Ryssland , för att, då kopparpriset stigit till 166 R:dr, följden blir, att vi jemt få ela mynt, för att låta det utföras.
Man finge då ej göra annat , än skaffa koppar och mynta.
Vore vårt myntväsende sta belt, så skulle jag, lika med de värde talarne, finna förbudet onödigt; irnen då förhållandet ej är sådant, utan det är inöjligt, att koppsrprisen örn några år stå till 360 a 170 R:dr, så bör ej utförseln vara fri.
Jag kaa gerna gå ifrån , att den skali vars sl~ deles förbuden; men tullen bör vara sådan, att man icke behöfver frukta möjligheten, att Staten kan komma att mynta för intet.
Det af Herr Hjerta anförde skäl, att myntväsendets vacklande skulle hafva inflytande på slantarne, tror jag ej vara riktigt.
Det är tydligt att om myntvärdet försämras, stiga lika så väl slantarne, som ali annan koppar, och då det är fråga om samma metall myntad eller omyntad, så måsta Verkliga värdet stå i samma förhållande.
Örn således Ridderskapet och Adeln skulle finna , att förbudet emot utförsel af slantar bör upphafvas, så, då den finare kopparn är satt tilt 2 procents utförseltull, hemställer jag, om icke slantarne kunde få utföras emot 1 procents utförseltull.
I afseende på möjligheten, att kopparpriset skulle stiga så högt, att slantar med fördel kunde utföras, finnes det correcfif, att Konungen äger rätt förbjuda dem till utförsel. 752 Den 20 Augusti f. m Grefve Cronhjelm : Til! hvad Friherre Cederström yttrat får jag tillägga! i anledning af hvad en värd talare nämnt . att i fall kopparprisen uppsteg? till 166
R;dr, Staten skulla tå mynta för intet, att jag ej tror det ut länningen heldre köper slantar, än annan koppar.
Herr Grefven och Landt Mar (lälken gjorde proposition till bifall af d?n å Kopparslantar iös reslagne Inkommande Tullprocent.
Hvarefter Herr Grejven och Landt Marskallen frågade, om Ridderskapet och Adeln behagade tillåta, att Kopparslantar tingo utföras.
Ropades Ja Herr Grefven och Landt-Marskalken före slog i anledning deraf, att Utgående Tullen å Kopparslantar kunde till 1 procent bestämmas.
En procent är alldeles för litet , då utförseln förut varit förbuden.
Jag förstår ej , huru det kan vara obekant, att det är beständiga förändringar med kopparprisen.
Kopparn har varit myntad till 50, 100, 120 och 166 R:dr, och hvar är den girantien, som en ledamot omtalt, att om kopparprisen stiga, Den 20 Augusti j. nt; 7 53 stig*» utlänningen icke heldre tiger den myntade kopparn.
Tullen bör då åtminstone blifva så hög, som skillnaden emellan iao och 160, det vill säga 25 procent.
Jag kan omöjligen fö-: reställa mig, att vi skulle få ett så vacklanda myntvärde, att priset på koppar, som nu är 120 R:dr, skulle till nästa Riksdag stiga till 160 R:dr.
För öfrigt vet jag ej, hvarföre kopparn skall hafva mindre tull än andra fabriksvaror; jag tillstyrker derföre 5 procent.
Herr Ctderfchjöld:
Jag finner förbudet ä utförseln icke böra äga rum äfven derföre, att det förutsätter en fruktan hos Riksens
Ständer att en myntförsämring skulle uppkomma till den grad, att kopparslantar med fördel kunde utföras.
Och då Kongl.