Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Eli sådant band på Utsk:n i en .representation, som vår, der niotionsrällen är sä vidsträckt, vet jag ej hvartill det skulle gagna, ty om detsamma tillknytes aldrig så hårt, så kan likväl på en månads lid åstadkommas just hvad man tyckes här vilja förhindra, derigenom alt lio gångor flere motioner väckas, än som förut varit fallet.
Hvad för öfrigt sjelfva saken beträffar, så tager jag mig friheten förorda densamma.
Jag kan icke förstå hvad ondl derigenom kan föranledas, men deremot inser jag fullkomligt det goda, sorn deraf kan blifva en följd, och hvilket Gr.
Platen nyss anlydt.
Meningen mätte icke kunna vara, att Landlbruksacademiens medel skola användas lill andra ända,mål, än dem, hvartill de blifvit donerade.
Användas dess medel väl, desto lyckligare dä ali det. blifver allmänheten bekant; användas de äler illa, så är del. ju äfven viii alt det blifver klindt.
Jag fäster mig mindre vid gmndlagsvidrighetcu af Ulsk:iis förslag.
St:s Revisorers åliggande inskränker sig till granskningen af sältet, på hvilket de årliga anslagen blifvit använda; och dä Landlhruksacademicn icke har något ärligt anslag, utan hela åtgärden således skulle komma att belöpa sig lill hopsummeringen af Academiens räkenskapsböcker, anser jag densamma äfven öfverflödig.
Den 23 Januari. 429 Hr von Hartmansdorff:
Jag tror visserligen, atl enär sjelfva framställningen är grundlagsvidrig, på sätt jag och audre talare sökt ådagalägga, II.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, icke gifvcr oss propus, på denna punkt; men för den händelse alt motsatsen likväl skulle inträffa, anser jag mig böra ånyo lala örn sjelfva saken.
Man har sagt det vara bäst att borttaga allt misstroende lill förvaltningen af Landtbruksacademien, derigenom att man framdrager hennes räkenskaper till granskning; ty, säger man, i det ögonblick, som förvaltningen betinnes vara felaktig, hör hon rättas genom Revisorernes anmärkmr; är lion åter god, så bör allmänheten dermed tillfredsställas.
Om det verkligen skulle inträda, alt misstroendet undanröjdes genom den ifrågasatta revisionen, så skulle jag vilja tillstyrka den.
Men jag har sett, att revisionerne ofta väcka mera misstroende än tillit, och jag befarar framför allt, att när fråga blefve om granskningen af en vetenskaplig inrättning såsom Landthruksacademicn, sä finge denna inrättning icke vara i fred alt sköta sina angelägenheter pä ett vetenskapligt sätt, ulan hon skulle förmodligen rätta sig efter Revisorernes tycken.
Om Academien gjorde försök med kål, sä funné Revisorcrne dem måhända böra ske med rofvor, och skedde dc med vicker, så borde de ske med ärter.
Pä delta sätt finge Academicn mycket göromål, men troligen ulan nytta.
Jag har haft tillfälle alt se huru det går med papperstillverkning, när Revisorerne derom yttra sig.
Min tanka är, att vetenskapliga inrättningar böra, sä vidt möjligt är, lemnäs ät deras omsorg, hvilka hafva fält förtroendet att dem sköta, utan att R.
St. befatta sig med förvaltningen.
Om Landtbruksacademien verkligen är, hvad lion borde vara, cn vetenskapligt vårdad anstalt, så skulle det möjligen kunna hända, alt Revisorerne förstode saken mindre, än Landtbruksacademien, emedan Revisorerne ulan tvifvel väljas mera med afseende pä penningcförvailniugen i det hela, än med afseende på de vetenskapliga framstegen.
Del kunde
Ilända att lärjungen ville lära mästaren.
Jag befarar äfven alt de resor, som Revisorerna nu företaga sig, icke blott inom hufvudsladeu, utan äfven till Eskilstuna, skulle komma atl ökas med resor lill Landtbruksacadcmiens experimentalfält, oell alt således Revisorerne linge flere distractioner än förr.
Pä alla dessa skäl anhåller jag, att R. o. Ad. mätte alsia denna punkt.
Jag hyser den öfver tygelse, att del är skäl bifalla den nu föredragna punkten, oell anhåller derför att fä förena mig med deni, sorn yrkat detsamma.
Af de talare, som här förfäktat en motsatt mening, har såsom ett hufvudsakligt skäl blifvit andragel, att Laudlbruksacademien icke ägde något årligt anslag; men samme värde talare hafva icke desto mindre sjeifve medgifvit, att Landtbruksacademien fåll af Staten emottaga högst betydliga anslag.
Om Slaten gör dessa anslag pä en gång eller ärligen, synes, åtminstone för mig, vara enahanda och minskar, enligt min öfver - 430 Den 23 Januari. tygelse, icke Statens rätt att revidera huru de användas.
Jag ber dessutom fa fästa den siste talarens uppmärksamhet derpå, att största misstankan uppkommer derigenom, alt man söker undandraga de ifrågavar. räkenskaperne Revisorernes granskning, oell alt således det vore bättre, om man i detta afseende ginge öppet tillväga och lemnade bifall till Utsk:ns förslag.
Dä jag sist bade ordet yttrade jag, all om jag ansåg någon nylla uppstå genom den ifrågasatta granskningen af Landlbruksacademieus räkenskaper, så skulle jag vara benägen att dertill lemna mitt bifall, ehuru jag anser, det frågan icke tillkommit pä ett grundlagsenlig! sätt; men jag hyser dock samma åsigt, som här af flere talare blifvit yttrad, alt revisionerne, långt ifrån alt befordra förtroende, ofta medföra en motsatt verkan.
Såsom exempel härå skulle jag vilja anföra, att åtskilliga gånger ett stort misstroende till och med inom sjelfva SlatsUtsk. alstrats emot Stalscont., der man ville hafva rätt på räntekammaren, för att få reda på de förborgade skatterne.
Man lät knappast öfvertyga sig, att med räntekammaren icke menades någonting annat, än en räkning med Banken, utan man trodde fortfarande, att der fans guld och juveler undaustuckna.
Skulle nu revisionerne kunna utsträckas till alla sådana verk, som i en förfluten lid erhållit gåfva eller understöd af Staten, sä vet jag sannerligen icke hvar någon gräns skulle finnas för Revisorernes åtgärder.
Man skulle väl då äfven granska hela Upsala Acadeuijs förvaltning, emedan samma Academi för sekler tillbaka erhållit Upsala öde; ja man skulle till och med granska förvaltningen af sockenskolorne, emedan de erhålla bidrag af Staten.
Jag har väl sett, att R.
Revisorer befatta sig med en mängd af detaljgöromål, för att återföra det s. k. förlorade förtroendet; men jag tror icke alt detsamma återvinues genom att göra visiter i easserner, kök oell källare, utan tjenar detta blott till att underhjelpa den opinion, som från vissa håll söker alt bryta sig väg in i statsadministrationen.
Ur denna synpunkt bestrider jag de sammansatta Utsk:ns förslag.
Hvad först del formella af saken beträffar, sä anser jag, lika med föreg:de talare, att de sammansatta Ulsk:n haft fullkomligt fog att, med anleda. af den i ämnet väckta motion, framställa det förslag, som i sednare punkten af nu föredragna betänk, finnes innefattadt.
— Hvad äler belrälfar sjelfva saken, huruvida det skulle vara nyttigt eller icke för Landtbruksacademien, 0111 R.
Sl:s Revisorer linge rätt att verkställa granskning af samma Aeademies räkenskaper, så får jag i denna del instämma i den af Frih.
Tersmeden yttrade åsigt.
Jag gör det af det skäl, att jag anser, det en revision liar till föremål, icke allenast att granska sifferuppgifter, utan äfven alt efterse, huruvida de af Slaten beviljade medel användas till deras rälta ändamål, hvilket, enligt min förmening, alltför väl låter sig göra af personer, som icke ägt tillfälle alt djupare intränga inom vetenskapernas område.
— Ben 23 Januari. 431 Man liar sagt, att föremålet för Landlbruksacademiens verksamhet skulle egentligen vara det vetenskapliga af landtbruket.
Jag har i iniu hand de för Landtbruksaeademien af K.
M. sist utfärdade stadgar, och det torde vara mig tillåtet, att uppläsa ] § deraf, så lydande: ”Landlbruksacademiens bestämmelse är, alt, efter erfarenhetens och vetenskapernes anvisningar, inhemta och sprida kännedom om alla för landtbrukare i allmänhet gagneliga rön och uppfinningar, samt att såmedelst, äfvensom genom egna efterdömen och efter befintliga tillgångar lämpade belöningars utdelning, verka till landt brukets med dertill hörande näringsgrenars förkofran.
I sådant afseende är åt Academien en capitalfond anvisad, äfvensom en jordrymd är till brukande under Academiens omedelbara ledning upplåten.”
Det synes häraf, att Landlbruksacademiens hufvudsakliga ändamål är, att utveckla landt brukets praktiska sida, och icke alt blott sysselsätta sig med dess vetenskapliga.
Detta synes mig äfven vara en ganska riktig bestämmelse; ty hvad är syftemålet med denna inrättning?
Jo, alt den skall utgöra eli cenlralhushållssiiIlskap för Rikets öfrige hushållssällskaper.
Om allmänna inrättningar skola med intresse af nationen omfattas, så är klart, att de äfven för densamma böra vara kände.
Den af de sammansatta Ulsk:n projeclerade revisionen är just ett medel härtill, och jag kan således icke annat än anse, det en sådan åtgärd, långt ifrån ali vara för Academien skadlig, tvertom skulle för densamma vara högst önsklig: hvadan jag äfven tillstyrker bifall till denna del af betänk.
Innan jag yttrar mig, ber jag få nämna, det jag egentligen begärt ordet, för alt, såsom hafvande äran att vara ledamot af Landtbruksaeademien, få tillkännagifva, del jag anser, alt nämnde Academis förvaltning både tål och skulle vinna på att blifva för allmänheten mera känd.
Vidare får jag, i afseende på grundlagsenligheten af det förslag, som de sammansatta Utsk:n här framställt, förklara, det jag fullkomligen instämmer i den af Frih.
Tersmeden i detta afseende uttalade åsigt.
Det är mig omöjligt alt uppfatta Utskisledamöternes skyldigheter på ett så inskränkt sätt, som här blifvit framstäldt.
Jag tror, att dä ett förslag blifvit till ett Utsk. framsläldt, åligger det Utsk. att utreda bästa sättet, på hvilket samma förslag bör, i flere delar eller till någon del, verkställas.
Om jag rätt fattat saken, har man egentligen varit emot den nu af Utsk:n föreslagna åtgärden, derför att man tyckes hafva fått en mindre fördelaktig opinion om nyttan af R.
St:s Revisorers inblandning i frågor af denna natur, och, om jag icke misstager mig, har man till och med yttrat ett slags klander emot hela inrättningen af R.
Sl:s Revisorer.
Vore här en öfverläggning om nyttan häraf eller icke, skulle visserligen mycket kunna vara att andraga; dock finner och ser jag icke häruti så mycket ondt, som man velat se.
Det är mig visserligen icke obekant, att R.
St:s Revisorer hafva ansett sig böra intränga längre 432 Den 23 Janna ri. i undersökning af åtskilliga förhållanden, än sorn Styrelsen skulle hafva önskal; men jag erkänner, alt jag ännu icke sett några skadliga resultater hafva uppstått i de fall, der en sådan utvidgad granskningsrätt blifvit dem förunnad.
En värd talare har sagt, att om detta förslag bifölles, och R.
Slas Revisorer sålunda finge rättighet att granska Landtbruksacademiens räkenskaper, så vore det fara värdt, att de äfven skulle granska det sätt, på hvilket Academiens experimentalfält sköttes.
Jagvågar deremot tro, att della ingalunda skulle blifva fallet.
Jag kan visserligen icke svara för de åtgärder, som i detta fall kunna komma att vidtagas af kommande Revisorer, men det må vara mig tillåtet alt dömma af dem, som hittills uppfyllt detta uppdrag; och när jag hlifver upplyst derom, alt R.
St:s Revisorer, vid granskning t. ex. af Serafimerlazarettet, hafva anmärkt det koppning icke blifvit använd i st. f. blod ig la r etc., då först erkänner jag, att man har skäl att befara hvad som här i detta afseende blifvit förespegladt.
Jag fortfar alt tillstyrka bifall lill Utskms betänk, i denna del.
Så myckel har redan i detta ämne blifvit sagdt, att det återstår för mig ingenting annat, än att förena mig med Frih.
Tersmeden; men då man talat mot grundlagsenligheten af betänk, och man till och med härutinnan gatt så långt, att man förutsatt, det H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, icke skulle kunna framställa propos. till bifall derå, så anser jag det vara tjenligt upplysa, att mig blifvit sagdt, att detta mål redan vore behandladt och afgjordt lill bifall af betänk, inom tvenne RiksSt., hvars Talmän alltså icke funnit förslaget vara emot grundlagen stridande.
Och på det R. o. Ad. må inhemta full visshet om detta förhållande, så anhåller jag, att Ridd.secret. ville upplysa, huruvida denna uppgift verkligen är grundad, samt huruledes målet i sådant fall blifvit behandladt.
Undert. t. f. Ridd.secret. lillkäunagaf, att prot.utdr. ankommit, sorn innehöllo, alt PresteSt. bifallit ifrågavar. utlåt., samt att BondeSt. bifallit första punkten, aug:de indragning af landtbruksinstitut^ vid Degeberg och landtbruksskolan vid VVäderbrunn, och återremitterat 2:dra punkten, rörde Landlbruksacademiens indragning och granskningen af dess räkenskaper; men att någon underrättelse om målets behandling hos BorgareSt. ännu icke erhållits.
Då det yttrande, som jag afgaf, afsåg att på ett ändamålsenligt och grundlagsenlig! sätt tillvägabringa den fullständiga publicitet och de controller, som kunna anses nödige i afseende på Landtbruksacademiens räkenskaper, så blifver en naturlig slutföljd af detta mitt yttrande, att jag nu anhåller om återremiss af betänk.
Dock, skulle ingen af R. o. Ad. sig med mig i denna anhållan förena, så vill jag derifrån Den 23 Januari. 433 afstå, kommandes dock min i ämnet uttalade mening alt för min räkning qvarstå. H. Ex. Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att han, då grundlagsenligheten af Utsk:ns förevarande hemställan blifvit ifrågasatt, ansåg sig böra tillkännagifva, alt då denna hemställan vore löranledd af motioner, som alsett både Landtbruksacademiens indragning oell förändrad disposition af dess fonder, II.
Ex. funne sig ieke kunna förklara, att Utsk:n sträckt deras utlåt, utöfver det ämne, som blifvit till dem remitleradt, oell vid sådant förhållande borde II.
Ex. icke vägra alt framställa propos. pä den ifrågavar. punkten i Utsk:ns utlåt.; helst hans rätt dertill vore genom 55 § Iliksd.ordn. inskränkt till de fall, dä en väckt fråga finnes vara bokstafiigen stridande mot grundlagens lydelse.
Ex. hemställde, om R. o. Ad. bifölle den nu ifrågavar. sista punkt af Stats- samt Allm. Besv.- o.
Propos. lill afslag å denna punkt blef härefter framställd och jemväl med ja oell nej besvarad.
Efter förklarande, alt II.
Ex. omöjligen kunde bedomina, hvilketdera svaret å dessa propostr varit öfvervägande, hemställde II.
Ex. ånyo, om 11. o. Ad. behagade bifalla nu ifrågavar. punkt.
Ex. lillkännagaf, det han trott sig finna, altja härvid öfverrösta! nej.
Ex. Hr Gr. o. Landtm, förklarat, att han icke framställt propos. å Hr Rosenblads begäran om ålerremiss, derföre att Hr Rosenblad tillkänuagifvit, att han, derest icke någon annan med honom instämde, ville afstå från denna anhållan, upplästes lill justering samt godkändes följande voler.- propos.:
Den som bifaller den i Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utsk:ns utlåt.
N:o 30 gjorda hemställan, i fråga om revision af Landtbruksacademiens räkenskaper med dertill hörande handlingar, voterar j»; Den del ej vill, voterar nej; Vinner nej, afslår R. o. Ad.
Ulsk:ns berörde hemställan. 6 H. 55 434 B e n 23 J a n u a r i.
Viii voteringens slut bcfunnos röslerne hafva utfallit, sorn följer: Ja - 24.
Nej—20. H. II. o. Ad. alskildes kl. | till II om aftonen.
In fidem protocolli, Albert Munck. @ C-<£H5>^ Fredagen den 24 Januari 1845» Plenum kl. 9 f. m.
Företog R. o. Ad. val af 21 ordinarie ledamöter och 9 suppleanter uti förstärkta BancoUtsk.; och befunnos vid valförrättningens slut hafva blifvit utsedde till Ordinarie Ledamöter: N:« 220.
Palmstjerna, Nils Fredrik, . . . med 55 röster. 59 249.
„ Adelsvärd, Eric Seth, 55 93 „ 9 9 254.
„ Lagerbjelke, Johan, 55 56 „ 267.
,, Ehrensvärd, Fredrik, 55 56 „ 386. ,, Berzelius, Fullm.
Hr Tersmeden, Nils, 56 „ 86.
Hr Stuart, Fredrik Christoffer, .... 55 56 „ 456.
„ Aminoff, Johan Fredrik, 99 92 „ 6S9.
,, Brunow, Fullm.
Falkenberg, Carl Adam, 99 55 „ 99 1960.
A. Hr Monlgommcrie, Fullm.
Spar- re, Erik, 99 93 „ 99 2082.
A. ,, Mannerskantz, Carl Axel, ....
Hr Ljungfeldt, Follin.
Hr Cederschjöld, »9 93 „ 99 1364. 99 55 „ 1652.
„ Kunckel, Guslaf Henrik, 99 54 „ 99 1906. ,, Engelcrantz, Fullm.
Hr Nauckhoff, Samuel Wilhelm, ........
99 56 „ 99 2161.
,, af Zelle'n, Nils, 99 56 „ 99 2195. ,, Edelstam, Fabian, 99 55 „ 99 2253. „ von Holst, Hans Gram, 99 56 „ 99 2275.
Lefmi, Johan Pehr, 99 54 „ 99 2283.
„ Akrell, Carl, 99 55 „ 99 2307. ,, af Tuneld, Carl Erik, 99 56 ,, 55 2316.
,, Ammilon, Adolph Auders Johan, . „ Westerstrand, Pehr, 99 56 „ 99 2319. 99 56 „ Den 24 Januari. 435 Suppleanter: N:o 223.
Hr af Sille'en, Lars Gabriel, ..... med 54 röster.
„ 1413.
„ Rafclt, Anlon, „ 54 „ „ 1992.
„ Lagerstråle, Gerhard, „ 54 „ „ 379.
Frih. von Vegesach, Achilles, ....
,, 53 „ ,, 478.
Hr Printzenskjöld, Cart, ,, 53 ,, „ 1378.
Lagerbjelke, Carl Oscar, „ 53 „ „ 20.
Bonde, Cart Jedvard „ 52 ,, „ 1747.
Hr Wiegetstjerna, Fullin.
Gr, Gyldenstolpe, Ulrik, „ 52 „ ,,1199.
„ Simmingskjöld, Fullm.
Koskull, Anders, „ 47 „
Varande Supplcanterne och ordningen dem emellan genom lottning bestämde.
Lades på bordet ncdannämnde från StatsClsk. inkomne utlåtanden och memorial:
N:o 137, i anledn. af väckt fråga om förändrade grunder för lösningsprisets bestämmande å kronotionde och hemmansräntor inom Fellingsbro härad; N:o 138, i anledn. af väckt motion om vissa hemmansägares i Marka m. fl. socknar befrielse från erläggande af skatt för betesrätt å kronoparken Mösseberg; N:o 139, i anledn. af väckt motion om försäljning lill skatte utaf lieulenants- och underlieutenants-boställena vid Norrbottens och Westerbottens fälljägnrc-corpser; N:o 140, i anledn. af väckta motioner om försäljning till skatte af Kronans en del fisken, m. m.; N:o 141, i antedn. af K.
M:s nåd. remiss å åtskilliga und. ansökningar om restitution eller afkortning af bränvinsbränningsbc vi Ilning; N:o 142, i anledn. af väckt fråga om utsyningsrätt å kronoskogar för sådane boställen, som icke äga någon skog; N:o 143, i anledn. af K.
M:s nåd. propos., rör:de afskrifning af åtskillige i förra allmänna Magasiusfondens räkenskaper balancerade summor; N:o 144, i anledn. af väckt motiou, ang:de befrielse från ordinarie roteringsskyIdighet för pastorsbostället i Ostra Wingåkers socken; N:o 145, i anledn. af väckt motion om nedsättning i arrendet för lägenheten Stallmästaregården inom Solna socken och Danderyds skeppslag af Stockholms län; N:o 146, i anledn. af väckt motion, rörde ersättning till Lieutenanten A. Linnström, för den genom arrendet af Bråhorgs kungsgård honom tillskyndade förlust; ■530
N:o 147, i fråga om
Mynthusets inredning tili embetsrum ät samteliga Slalsdeparlementen, med undantag af Utrikes Departementet ; N:o 148, i anledn. af väckt motion om inrättande utaf arbetshus i hvarje län; N:o 149, i anledn. af väckt motion om rättighet för kronofjerdingsman alt vid resor i vissa tjeusteärenden undfå skjuts Iptr. n • llÖ*‘ 5 N:o 150, i anledn. af väckte motioner om upphörande af embets- oell ijenstemäns skyldighet alt aftjena begrafningshjelp; N:o 151, i anledn. af erhållne återremisser å StatsUtskrs utlåt.
N:o 45, ang:de väckt fråga om upphörande af Invalidinrättningen å Ulriksdal; N:o 152, i anledn. af erhållne återremisser å utlåt.
N:o 50, rörde användandet af de under K. Statscont:s förvaltning ställde äldre deposilionsmedel; N:o 153, i anledn. af väckt motion, ang:de inleverering till Riksg.cont. af de till K.
Stalscont. ingående depositionsmedel; N:o 154, i anledn. af erhållen ålerremiss å utlåt.
N:o 51, rör:de användandet af en på Postverkets räkning i R.
St:s Rank innestående summa; N:o 155, med förslag till voter.propos. för omröstning, i anledn. af RiksSt:ns skiljaktiga beslut, i fråga om infriande af K.
Krigscollegii Artilleriafdelnings skuld till MilitieBoslällscassan i och för inköp af Mariebergs egendom ; N:o 157, i anledn. af väckt motion, att det reserverade statsanslaget af 37,000 r:dr till odlingar å Gottland må ännu i fem år få begagnas för samma ändamål, samt alt 9,000 r:dr deraf må förvandlas till anslag för utlösen af vattenverk, m. m.: samt N:o 158, ang:de en prescriptionstid för liqviderandet af åtskilliga i Riksg.cont:s räkenskaper halancerade äldre skuldposter; Äfvensom följande från Stals- samt Allm. Besv.- o. Ekon.- Utskm inkomna betäuk.:
N:o 37, i anledn. af åtskilliga motioner, dels om släminoböternas nedsättning och fördelning, dels angående slraffböterne för försummad inbetalning af kronoutskylderne i Stockholms Stad. H. R. o. Ad. åtskildes kl. 12 på dagen.
Den 25 Januari f. m. 437 Lördagen den 25 Januari 1845.
Företogs till pröfning Banco- o. LagUtsk:n» betänk.
N:o 1, i anledn. af väckte frågor om stiftande af lag för enskilde banker, samt villkoren för dessas rörelse.
Sedan R. o. Ad., uppå H. Ex. Hr Gr. o. Landtm:s propos.
, bifallit, att delta mål finge punktvis föredragas, upplästes såsom föremål för öfverläggningen 1 § af Utsk:ns i detta betänk, afgifua förslag lill lag för enskilde banker.
IIr Nordenanckar, Fredr.
Wilh. anförde skriftligen:
Innan vi öfvergå lill behandling af lagförslagets detaljer, ber jag att vid denna 1 §, hvarest sedelutgifningsrätten afhandlas, och hvaraf således rörelsens karakter beror, få yttra mina åsigtcr om den naturligen primära frågan, huruvida privalbanksrörelsen förtjenar statsmakternas fortfarande hägn, eller om densamma såsom en skadlig utväxt på landels penningesyslem bör så snart som möjligt afskalfas, och ersättas, såsom man ofta hört yrkas, genom filialcontor från Riksbanken, eller, enligt ett annat medlande förslag, genom förening af Slaten oell enskilda.
Om bankrörelse, med rättighet lill egen sedelutgifning, bör qvarlemnas i bolags händer eller ej, är den vigtigaste frågan, och jag bade vid första projectet till betänkande, på de förenade Utsk:ns afdelning, med anledning af Biskop lledréns och Bengt Gudmundssons motioner, sökt alt åt denna del af ämnet gifva någon mera utredning, ehuru min mening blef af majoriteten underkänd.
Om frågan nu vore, att från ett felaktigt lånesystem öfvergå till ett annat redan erkänt bättre, skulle jag ändock motsätta mig hvarje hastigt steg dertill, som märkbart skulle rubba de bestående förhållandena och menligt inverka på den enskilda crediten; ty hvarje förändring i lånesystem medförer alltid ett ombyte af låntagare och förändrade credilbruk; med ännu större varsamhet bör man gå lill väga i en tid, då meningarne om det rälta äro delade, då en allmän förlägenhet öfverklagas, och då redan lidande näringar lätt kunna falla offer för financiella hugskott.
Att ali banklagstiftning, således äfven den del deraf, som här är i fråga, utöfvar ett stort inflytande på landets ekonomiska ställning, är allmänt erkändt.
Likasom man genom ökade myntrepresentativer, och genom att med nya lånelillgångar understödja arbetsflilen och det allmänna vinstbegäret, kan framtrolla lif i all rörelse, stegring i priser på fastigheter och producler, svindlande speculationer i alla riktningar och skenbar välmåga, likaså kan man genom circulationsmedlets och lånens indragning förstöra det artificiella lif man framkallat, sänka va - 43S Den 25 Januari f. ni. ruprisen, gäcka äfven de klokaslc beräkningar, oell bringa den idoga landtmannens jord under klubban.
Faran och vinsten af papperscrediten är lika stor, oell banklagstiftaren beherrska!1 icke allenast den enskilda utan äfven statscrediten, äganderätten, räntorne, alla penningetransactioner, speculalionernas vinst och förlust, vare sig i åkerbruk, manufaclurer eller handel; landets industi och hushållning beror af den riktning han ål capitalerna vill gifva.
Men sådana rubbningar framkallas icke endast genom Iånetillgångarnes förökning eller förminskning, de blifva äfven en följd af olika systemer för deras anordning.
Rycker man ti11 - gångarne ifrån en dass utaf medborgare, för att äfven utan förminskning disponera dem åt en annan (och sådan blir följden af en vacklande banklagstiftning), så våldför lagstiftaren den enskilda äganderätt, som det var dess pligt alt vårda.
Med dessa grundsatser har jag under innevarande riksmöte gjort till en regel för mitt handlingssätt såsom ledamot af BancoUtsk.
, att söka motverka hvarje våldsam förändring, hvarje nytt experiment med landets rörelse, och bestrider lika mycket hvarje annan sedelstockens indragning, än den hvartill silfverutvexling möjligen kan tvinga, som också hvarje sedelutsläppning, hvaraf jag blott måste frukta ny oreda i penningeväsendet, eller reaction vid en kommande riksdag.