Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Föredrogs å nyo Grefve PossesJ Carl Henric, den 21 dennes på bordet lagde Memorial, angående vissa grunder för en blifvande näringsfrihet.
Herr von Hartmansdorff, Augufti Grefye Posse har uti nu förevarande Memorial fram; Den 2 5 Martil. stållt de'grundsatser för näringsfriheten ,Jhvilka hjn anser böra följas i afseende på SkråFörfattningarne, uti den underdåniga framställning, som Riksens Ständer komma att göra och som nu skall utarbetas öfver detta ämne i hela sin vidd.
I anledning häraf utbeder jag mig, att få nämna de grundsatser, som i samma ämne blifvit åntagna i ett annat grundlagligt samhälle, nemligen i Baden, Beslutet fattades förjedit år, och sota det år det nyaste jag i denna våg känner, torde det ej vara utan interesse, att se huru ett i handaslöjder1 längre hunnet folk ån vi, behandlat frågan.
Badenska Representanternas andra Kammare beslöto den i5 Juli 1822 £se Hamb.
Corresp. för samma år Fko 12g) i afseende på SkråFörfattningarne, '• y j) Ski’åna böra upphåfvasj ledningen af slöjderna anförtros åt egna Utskott af sakkunniga fGewerb Rathe) under Regeringens uppsigt. 2) Det finnes en graduell utbildning och indelning i classer af Lärlingar, Gesäller, Mästare. 5) Anträde till mästerskap år tillåtet med inträde i niyndighets-åldern. 4) Hvar och en måste, innan han kan blifva mästare, vandra, och underkasta sig ordentlig pröfning. 5) Hvar och en må drifva det handtrerk3 Dc\l 25 Martil, 661 lian ordentligt larf eller åtminstone lev'car sig förstå; och, under lika vilkor, år det en hvar tillåtet, att öfvergå frän ett handtverk till ett annat. 6i) Hvar och en som år skydds- eller ort*, borgare i en menighet, (GemeindeJ kan utöfva det handtverk, sorn han ordentligen lårty och i hvilket han blifvit pro/vad.
Utan att ingå i vidare utveckling af sjelfva åmnet, tycker jag mig firma och böra såga, att detta beslut, efter min mening, innefattar en riktighet i åsigter och ett hof i tillämpningen, som vi borde följa.
Man erkånrier frihetens kraf, men tillika nödvändigheten af låra och ordning för nåringarnes bedrifvande, samt af It getingen» uppsigt deröfver.
Äfvenledes böra vi fästa vår uppmärksamhet dervid, att man gjort tili vilkor för att blifva mästare, förhindelsen att livad man i Tyskland kallar vandra y eller att på flera ställen se huru handtverk utöfvas och deltaga deri.
Derigenom undvikes den ensidighet och inskränkning i näringsdrift ten, som skulle uppkomma inom en art, om man ej underrättade sig om huru saken behandlas på andra ställen.
Det år samma grundsats, att gifva utbildningen i handlag och nåringsvåg allmännelighet, som den man åsyftar för fÖrståndsodlingen och embetsmannaskickfigheten, då man skickar ungt folk på utländska resor, till . fullåndnirjgen af deras daning.
Jag anhåller att detta mitt anförande mått© 664 jPera a5 Martiin få åtfölja Herr Grefve Posses till vederbörligt Utskott.
Herr Grefven och LancltMcirJkcilken föreslog, att så vål Grefve Posäes ofvannårande Me~- morial, sorn Herr von Hartmansdorff?,, i anleda ning deraf, nu afgifne yttrande, måtte till Lagsamt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskot^- ten remitteras; hvilket bifölls.
Anmåltes och emottogs Hans Excellence HofCanzleren Herr Grefve af Wetterstedt, hvilken å Kongl. Maj:ts
Höga vägnar, aflemnade dels Kongl. Maj:ts den 12 dennes till Riksens Ständer aflåtne nådiga proposition, angående bidrag till utförande af Hjelmare Canal och Sluss; Verks ombyggnad; dels ock Kongl.
Maj:ts dea ao dennes till Riksens Ständer aflåtne Nådiga skrifvelse, rörande föreslagen jemkning i Extra Roteringem' Herr Grefven och Lcindt-Marskalken anmodade Hans Excellence Herr Hof-Canzleren , att till Kongl. Maj;t framföra Ridderskapets och Adelns vördnad, jemte försäkran, att Kongl, Maj;ts Högstberörde Nådiga Proposition och skrifvelse skulle med första varda till handläggning företagne.
Sedan Hans Excellence Herr Grefven och jHofCanzleren blifvit på .vanligt vis utbdedsa^
Den 25 Martil. 665 gad, upplästes och Iades på bordet Kongl. Maj:ts Högstberörde Nådiga Proposition och Skrifvelse, Herr af Sillén, Georg Axel, upplåste följande ; (Se Bilagan N:o SJ Ilades på bordet.
Friherre Björnstjerna, Magnus, anförde ekrifteligen; (Se Bilagan N;o 4.)
Friherre Björnstjerna, Magnus, upplåste ytterligare följande; (Se Bilagan N;o 5.)
Jemte det jag förklarar min tacksamhet till. den vårda Ledamotj som gjort denna proposition, ville jag erinra huru financeåmnena blifvit behandlade vid våra tvenne sista RiksdagäV; till bevis huru angeläget det år, att ett annat behandlingssätt vid denna Riksdag iakttagas.
Vi minnas alla att Financeplanerne hafva
Den 20 Martil. icke förekomma till slutligt afgörande förr, än dä Riksdagen redan räckt så långe, att Nation nens längtan, och Riksdagsmännens tröttnad på-, kallat Riksdagens snara slut; och- många af oss minnas, att denna omständighet varit, mera ån allt annat, orsaken till det bifall en stor del af Riksdagsmännen lemnat åt Finane plarierne.
Utan all intention att imponera på S ändernas fria vilja, jag medgifver'det gerna, har man dock försatt Riksdagsmännen i en ställning, som medfördt alldeles sådan verkan; ty da ingert tid återstod att utarbeta * annan Financeplan, sa hvad återstod väi annat, ån det enda att, åfven emot öfvertygelsen, antaga hvad man ick,e mera kunde motverka.
Detta sätt att behandla financerne, eiler rättare sagt, att behandla Ständerna, hör det, eller skall det längre fortsättas.
Nej, sannerligen år det hög tid att man förfar ined mera aktning för Stånderne, och för Nationens upplysning och förstånd.
Jag föreslår alltså, att Utskottet må, genom ProtocollsUtdrag, anmodas att, så fort sig göra låter, inkomma med grunderna för den blifvande Financeplanen, Herr Rosenblad, Bernhard".
Jag instämmer med Friherre Björnstjerna deruti, att Statsoch BaneoUtskotten mätte anmodas inkomma med en på motiverade grunder stödd financeplan, innan de uppgöra de smärre detaillerne, jnen anser deri äfven böra upptagas den i sammanhang' med financeplanen stående delén af Stats-regleringen, I afseende på hvad Friherre Boije yttrat, Den 2 J Mai lii. 657 tror jag om Utskotten, såsom Friherre Björnstjerna yrkat, hufvudsakligen sysselsätta sig med Finance-planens uppgörande, kunna de utan att behöfva uppoffra fullsiåndigheten för skyndsamheten snart nog inkomma med sin financeplan.
Herr von Quanten, Carl:
Jag förenar mig med Friherre Björnstjerna och Friherre Boije i deras önskan, att Utskotten med det första måtte yttra sig; men Friherre Björnstjernas framställning innefattar ämnet i hela dess vidd.
Derifrån skiljer jag mig i så måtto, att jag tror det yara bäst, att Utskotten först afgöra om vi skola realisera och på hvad sätt, eller om vi ej skola realisera, samt med Betänkande derom till Rik-* sens Ständer inkomma, Friherre Wrangel, flenning'.
Den af Friherre Björnstjerna nu gjorde motion, anser jag af så mycket större vigt, som vid förra Riksdagen, de motioner icke blefvo upptagne, sorn ifrån Riksens Ständer inkommo, rörande financerna, men ett annat Finance-project, som ansågs vederlägga alla de öfrige, och som redan före Riksdagen var utarbetadt, meddelades och antogs.
Hvem ock författaren må hafva varit, tror jag honom likväl icke vara så allvetande, att han kunnat förutse Riksens Ständers tankar; och torde den sanning stå fast, att den finarice-plan är bäst, som åger minsta preludierne, ty den har minsta hemligheterna att (följa. 668 Den 25 Mart ii. Friherre
Om jag fattat Herr Rosenblads mening riktigt, går den ut på att sammanblanda Statshushållnings-planen med den nu ifrågavarande Finance-planen.
År meningen att påfinna en utväg, för att sätta åmnet i bra mycken vidlyftighet, så att skål må finnas åt myck.cn gifvande, då år detta sammanblandande af 2;ne ämnen åndamåismåssig; men annars vet jag ej hvartill det skall tjena.
Båda dessa planer åro alldeles icke oåtskiljeliga; och jag bestrider der» före sammanslåendet; samt anhåller om proposition å det ProtocollsUtdrag, som jag begårt.
Jag får blott förklara att min mening var, att Stats- och BancoUtskotten, då de afgåfvo sin finance-plan, skulle deri upptaga Stats- eller Riksgålds-regleringen, endast så vidt denna stod i omedelbar gemenskap med den egenteligen såkallade Financeregleringen.
Jag har visser ligen föreställt mig nödvändigheten deraf, att Stats- och BancoUtskotten till Riksens Ständer först framställa grunderne för sina arbeten, innan de uppgöra detaillerne; men jag bör dock hafva den äran nämna, ett den sammansatte Finance-afdelningen ånni: ej haft mer ån ett sammanträde.
Jag hemställer således huruvida det kan vara nödigt att göra en påminnelse till Utskotten, då tiden ännu icke tycks vara inne att något arbete ifrån Utskotten, i detta afse - Dea l5 Mardi. 669 ende, kan vara att förvänta.
För öfrigt får jag erinra, att Utskotten icke torde behöfva någon påminnelse om hvad vid förra Riksdagen skett, och att ett sådant Protocolls-Utdrag som Friherre Boije föreslagit, således de facto , lärer blifva öfverflödigt.
Frågan afgöres lättast om man med sig sjelf afgör, huruvida man af de förenade Utskotten, som skola åt Riksens Ständer utreda och framlägga förslag, tili reglerande af Rikets penningeverk, vill hafva an. tingen'utredda, eller outredda grunder.
Skulle man verkeligen vilja hafva dem framställda, såsom jag mig det föreställer, utredda och motiverade, och skulle man vilja hafva alla de grun* der motiverade och utredda, som Friherre
Björnstjerna så fullständigt föreslagit, då låra dessa grunder komma att innefatta hela det Betänkande, de förenade Utskotten gå att afgifva; åtminstone låra få detailler, elier rättare, endast detailler, som fordra obetydlig tid utt bestämma, då återstå.
I thy falt torde således ej påminnelser behöfvas.
Vill man åter nöja sig med att få grunderna hit, till preliminairt afgörande, utan att de behöfva vara motiverade och utredda, då vågar jag underställa Herr Grefven och LandtMarskalken huruvida detta ej år en fråga, som måste i behörig ordning af alla Stånden åtgöras; ty, de andra RiksStånden nöja sig kanske icke med dylika grunder.
Jag erkänner likväl, att jag icke har något emot att Finance-regleringen påskyndas; men hvad jag vågar synnerligast lägga på Ridderskapets och Adelns.samvete år, att ej
Den 25 Martti, utan närmare pröfning gilla förslaget, att Riksens Stånders Statsutskott skall dröja med uppgörande af aila de Stats-regleringen tillhörande delar, intilldess man får se hvad medel Finance-regleringett medgifver.
Det vore att utkasta förskräckelse ibland hela Svenska Folket, hvars enda mynt består af de Banko-Sedlar, hvilka nu äro i fråga attregleraö; det vore att rubba ali säkerhet om ägande rätt i hela landet; det vore, enär dessa Sedlars och alla förskrifningars värde bero af opinionen om Bankens egendom; att visa fen förtanka på dess begagnande, till lättande af ökade Statsanslag, sorn jag anser för orättvis Och förderflig.
En aning derom, skall sätta Capitalisterne i förskräckelse och Gåldenårerne i trångsmål.
Så visst jag år öfvertygad, att vår Bank skall kunna gagna, om den behåller förtroende, så säker år jag, att om det i närvarande Ögonblick genom en förhastad åtgärd störes, skall ingen mensklig kraft förmå att upphjelpa vårt myntväsende.
Jag hemställer derföre, om ej den väckte frågan kunde helt och hållit förfalla.
Friherre Björnstjerna: Herr Lagerhjelm tyckes förutsätta, att man velat inblanda sig uti Utskottens afbets-method; detta år fej förhållandet, derom föreskrifver Riksdagsordningen; men 44 §. i densamma lemnar Rikséns Ständer rättighet att medelst Ståndens pluralitet bestämma tid, inom hvilken Utskotten med sine Utlåtanden skola inkomma.
Då detta stadgande stråe-1 ker sig till det hela, måtte det äfven stråe-- Den 2 5 Alart i i. 6ji ka sig till en del, och man således med ännu mera rätt kunna anmoda Utskotten att skyndsamt inkomma med förslag till grurtderne för Finance-regleringen, då det (tiller ne sedan kunna Öfverlemna.®.
I anledning af hvad Herr Hjerta anfört, att besvarandet af alia de puncter jag framställt, skulle tillika innefatta hela Fitiance-planen; får jag blott förklara , att jag i Finance-Comittén sett grunderne först inkomma, utan detailler och calculer, och desse sedan fordra mycken tid, innan de blifvit utarbetade.
Således vågar jag anhålla, att grunderne nu först måtte insändas.
Jag liar uti första afdelningen af mitt yttrande sammanfogat alla de ämnen, sorn röra realisationen, och begår att desamma af Utskotten först måtte blifva besvarade.
I öfrigt får jag erinra, att jag ej begärt det någon praescriptionstid för Utskottens arbeten måtte bestämmas, på det
Utskotten utan förhastande behörigen må kunna utarbeta grunderna för den tillämnad^ Finances planen.
, ' ; Friherre
Då min begäran angående ProtocollsUtdrag till Utskotten icke inneburit förslag om någon viss tid, utan blott att Utskotten skulle, så sfiart sig görejåter, inkomma med grunderne; så väntade jag mig sannerligen icke att mötas af den förtydning $ som hade jag velat * hafva blott outredda grunder: och jag tror mig icke hafva gifvit någon anledning till sådant begrepp om min mening.
Då Finance-planen måste blifva helt olika om realisationen skall götass eller om den icke skall göras, så kan jag 672 Den .20 Martil, t icke förstå annat, än att det vore för Utskottet sjelfve en stor fördel, att tidigt veta Ståndernes vilja 1 denna vigtiga fråga, för att spara sig den möda åt endera sidan, som blir öfverflödig; och om meningen är hvad den måste vara, att lemna hufvudsakeliga afgörandet till Ständerne, som detsamma rätteligen tillkommer, så blir det ju också angeläget, att den föregående fråga, hvarpå utarbetningen af det Öfriga först kan behörigen följa, blir snart afgjord.
Då jag, såsom Leda mot af FinanceAfdelningen, hembår min tacksamhet till Friherre Björnstjerna, som framställt en motion alldeles öfverensstämmande med mine åsigter, och då jag finner det vara Utskottens åliggande, att ofördröjeligen till Riksens Ständer inkomma med grunderne, hvilket säkert skall åstadkomma stor lättnad och redighet i detaillerne; kan jag dock icke fin-j na att denna sak bör framställas i form af påminnelse, hvilket genom ett ProiocollsUtdrags utfärdande skulle vara händelsen.
Således år det blott mot formen, som jag yttrar mig.
Jag instämmer så mycket hellre uti hvad Frihem» Björnstjerna och Friherre Boije yttrat, som jag tror att pluraliteten af Nationen hunnit samla en tillräckligt dyrköpt erfarenhet, rörande de handlings^ sått, som .vid förflutne
Riksdagar blifvit iakttagne för tillvågabringandet af Finance-projecter.
Jag vill således icke ingå uti någon pröf - Den 25 Martil, 673 ning af hvad Frilierre Björnstjerna så fullkomligt utveckladt, eller af frågan om.rättighet att förelägga en viss tid, inom hvilken grunderne höra till Riksens Ständer vara afgifne.
Mitt syftemål är blott att göra en anmärkning emot Hr Hjerta, hvilken såsom sjelf Ledamot af StatsUtskottet, har yttrat, att Nationen skulle förskräckas om Utskottet gjorde anslag eller droge i betänkande att afslå beviljandet af anslag, innan det vore bekant hvad medel man hade att använda.
Jag tror att det snarare borde förskräcka oss och våra committenter om ett motsatt förhållande ägde rum; ty det skulle förutsätta, att man hellre ville låta hela rikets välfärd springa, an att uppoffra några tusende Riksdaler eller några millioner Riksdaler mer eller mindre.
Sådant har man ej uti något land af den civiliserade verlden hört offentligen framställas och försvaras.
I anledning af hvad Herr Lagerhjelm yttrat får jag anmärka, att då man önskat det Utskottens yttrande måtte skyndesamt inkomma, tror jag det ej hafva varit någons mening, att dermed såra Utskotten, utan blott att i hast få grunderne till afgörande.
Jag hemställer således, om man icke såsom en Önskan kunde framställa, att de punkter, sorn uti första Afdelningen af Friherre Björnstjernas anförande finnas upptagne, måtte inom 14 dagar eller 5 veckor af Utskotten blifva besvarade.
Ridd. 0, Ad, Prot, 2 Band, 45.
D cn 25 Martii, Herr Rosenbladt
Då jag instämmer uti hvad Friherre Björnstjerna yrkat, var dock icke min önskan att blott grtinderne helt enkelt skulle öfverJemnas till Stånden * utan tvertom, att de uti deras hela vidd utredde* borde såsom ett fullständigt förslag ingifva^.
Jag har ansett en fullkomlig utredning vara nödig, inrtäh vi i det vigtiga ämnet fattat våra beslut, och derföre har jag äfven förut föreslagit* att Utskottens Betänkande måtte tryckt, till
Stånden inlemnas, så att det till deras samtlige Ledamöter kunde utdelas och deiigenom hvar och en såttas 1 så mycket båttre tillfälle att stadga sin individuella åsigt.
Särskilt får jag nätuna, att då eö »notion redan för längre tid sedan äf Herr Hjerta blifvit gjord om Bankens publicitet, vöre det önskeligt att något svar derom snart från BancoUtskottet inkomme* så att Riksens Ständer deröfver kunde fatta beslut; Om denna motion bifölls, vore det icke skadligt att innan den egenteliga Finance-reglering företogs, äga fullständig och officiel kännedom af Bankens tillstånd.
Jag hemställer således om icke på-1 minnelse till BancoUtskottet måtte göras, att snart med sitt Utlåtande i detta ämne till Riks-31 Stånden inkomma.
Jag hår redan förut yttfat* att Finance-regleringen allt för gerna må påskyndas; Jag vill således ej motsäga de begårta utredde grUndernes infordrande.
Men jag anser mig, i anledning af hvad Grefve Posse yttrat, böra betyga* fitt jag, såsom Riksdagsman, alltid skall Den 25 Martil. söka åtskilja begreppen emellan Rik' fs StatsVerk och Sveriges Rikes Stånders Bank. f lerr Rothlieb , Axel, förenade sig med Hr von Qvanten dock icke i afseende å deh af Herr von Qvanten föreslagna tid.
B iris Excellence Herr Grefve Mörner, Adolph Göran:
Jag hade i förra Plenum å ran hemställa, om det icke vore nyttigt att Stats- och BancoUfskotten arbetade i det systeme; att grunderne först framställdes, innån detaillerne nppgjordes.
Jag har nu tyckt mig finna denna mening vara temmeligen allmän.
Då återstår således blott frågan om formen.
Jag tviflar visserligen ej, att ju för de af Utskottens Ledamöter, söm åro hår närvarande, det år onödigt att mera formeligen tillkännagifva denna önskan, men jag tror, att då, vi icke hafva annan utväg, för att förmå de andra Stånden att häruti deltaga, ån ätt genom ProtocollsUtdrag uppmana dem dertill, detta ej kan anses stötande, och det vore blott en ledning för dein till den öfvertygelse, att man önskar ett sammanhängande arbete , i afseende på hvad som kan görsS , i afseende på hvad som kan gifvas; men delta hör ej hindra Utskotten att inkomma med Utlåtanden öfver andra ämnen, hvilka med Het ifrågavarande ej äga sammanhang.
Jag troe Således, att om Fx iherre BjÖrnst jern as yttrande, såsom grund för det sorni skall besvaras, öfverlemnades till Utskotten, nied den tillagde ön. stan, att Riddersknpiet och Adeln så vida derati lör ett ar sig, att Stata- och BancoUtskotten 5^5 Den 25 Martil, « till Riksens Stånder skyndesamt måtte inkomma med förslag till grunderna ’för den nyttigaste Finance-plan ; så vore åndamålet derigenom vunnet.
Herr Lagerhielm:
I anledning af Herr Rosenblads yttrande om nyttan och nödvändigheten deraf, att frågan om Bankens publicitet, snart afgöres, får jag upplysa, att samma fråga i går i Finance-beredningen förevar och lades på bordet, hvilket torde bevisa, att Utskotten icke försummat att, så fort möjligt varit, taga den i öfvervägande.
4 Friherre Björnstjerna:
Med fullt förtro-! ende till Utskottens nit för saken, och då flere personer af Utskotten åro hår närvarande, hvilka hört Ridderskapets och Adelns önskan; år jag öfvertygad att Utskotten, utan att någotProtocollsUtdrag behöfver utfärdas, gå Ridderskapets och Adelns önskningar till mötes, hvarföre jag till Friherre Boije hemställer, em han ej skulle viU ja återtaga sitt yrkande i detta afseende.
Jag förenar mig med Flans Excellence Hr Grefve Mörner och får blott tillägga, att hela landets uppmärksamhet år först och främst spänd på frågan om realisationen.
Den år ett föremål för ångest och öfverläggning.
Herr Hjerta har talat om Capitalistens farhågor , jag tror att Landtuiannens icke åro > Den 25 Martti. mindre , och ju längre frågan hvilar , desto mera ökas de och äfven de torde förtjena afseende.
Jag instämmer således deruti, att Utskotten böra anmodas, att så vidt ske kan, fortskynda med arbetet rörande Finance-planen, men att in.; gen tid må dem föreläggas, ty Ridderskapet och Adeln bör vara öfvertygådt, att Utskotten arbeta så fort som möjligt år.
Ridderskapet och Adeln visar åtminstone derigenom, att Siandet önskar åt sine Landsmän lemna en skyndsam hjelp , och Ridderskapet och Adeln åger ej annan utväg ån den, att genom ett ProtocollsUtdrag härom lemna sine MedStånder underrättelse.
Grefve Posse förenade sig med Herr Tham.
Jag får med Herr Rosenblad förena mig i den mew ning, att frågan om Bankens offentlighet borde vara första föremålet för Utskottens arbete.
Utan att kånna Bankens tillstånd, hafva Stånden svårt vid att bedomina en af Utskotten utarbetad Finance-plan.
Utan denna kännedom kun na ej farhågorna för framtiden häfvas, kan man ej afgöra om en realisation kan företagas eller ej.
Jag yrkar således , att den åtgärd, hvarigenom Riksens Ständer erhålla erforderliga upplysningar, för att med sakkännedom fatta deras beslut, måtte blifva den fprsta, som vidtages.
Grefve Lowenhjelm, Carl Axel'.
Jag instämmer till alla delar med Friherre Björnstjerna, men jag kan likväl icke finna annat, ån att ett ProtocollsUtdrag i detta ämne blir af nöden, D< M 25 Martil-, Jag tviflar visserligen icke. att ju Utskotten flitigt arbeta, men Hå de bestå af Ledamöter äfven från de öfrige RiksStånden, torde det icke Vara skadeljgt att jemväl för dem framstålles, huru mycket uppmärksamheten år tåstad på detta åmne.
Allmänna omdömet i denna sak tyckes vara temmeligen enigt, likväl afviker jag ifrån Herr Cirefve MÖrners mening, att Utskotten ändock under tiden kunde inkomma med utlåtanden uti andra ämnen.
Jag tror det vara. nyttigast att uppskjuta med afgörandet af alla papn tiolia frågor, intilldess säkra grunder blifvit bestämde.
Detta tror jag blifva mest tillfreds* ställande både. för oss och för våra principaler.
Jag anhåller således om proposition å expedierande af det begärde ProtocollsUtdraget.
Friherre Boije; Långt ifrån att afstå från min begäran om ProtocoJlsytdjcaget, förnyar jag den, i likstämmighet med Herr Grefve MÖrners framställning.
Jag-döljer icke heller ett skål, som på mig verkar starkt.
Jag tror mig känna, att Allmänheten i Landsorterne år af underrättelsen om realisationen, tili hög grad orolig.
Man darrar för ett steg som skulle förvärra det tillstånd som redan är bekymmerfpjlt; och mig synes, att ju förr sinnena kunde lugnas, ju båttre vöre det: och det år åtminstpnp billigt att Allmänheten må kånna det Riksdagsmän finnas, som i frågan om financerne, afse annat, ån blott penninge-egennyttan.
Jemte det jag instämmer
Den 25 Martil» vensom med Friherre Björnstjerna, anhåller jag få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet deruppå, att hans Memorial genast kan och bör remitteras till Utskotten, i enlighet med 4p §.
Riksdagsordningen, sorn säger:
Hvar och en allman fråga , som första gången i något Stånd förekommer, skall, så vida ej Ståndet enhälligt genast densamma till vederbörligt Utskott fårviser, ligga på bordet till nasta Plenum, då remiss bör ske; således, i händelse ingen begär frågan på bordet, kan visserligen remiss genast ske.
Detta är nu angeläget, efter det år fråga om skyndsamhet; och om Ridderskapet och Adeln enhälligt instämmer uti remiss, år det fullkomligen enligt med Grundlagen, att den aker i. dag.
I afseende på hvad några Ledamöter yttrat, att partiella beslut ej böra fattas innan grunderne åro ”stadgade, får jag blott erinra, att det måtte falla af sig sjelf, att sådane Ämnen som hafva sammanhang med finans cerne, ej kunna framställas förrän grunderne för desamma åro bestämde, men alla andrst som ej, med financeplanen stå uti direet förenings böra och kunna särskildt pröfvas och afgöras.
Då motionens, ändamål till en. del minskas om den kommer att hvila på bordet, anhåller jag att den genast måtte remitteras.
Formen, af Protocolls,-Utdrag lä-* rer då vara* den, råtta, och detta behöfver ej innehåll* en påminnelse, hvaraf Utskotten ej, gjort sig förtjent®,, enär financeberedninge®
Innu ej haft mer än, en sammankomst, 68 o
Den 2 5 Martti, Herr 'Rotenblad: