Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefven och Ordföranden nyss framställt, skulle blifva proposition, skulle alla de, hvilka önska stadgandets införande i RiddarhusOrdningen, ej kunna votera Ja.
Detta skulle negatift hafva samma verkan, sorn det förra förslaget posilift.
Jag tror ej, att något tillägg till propositionen, sådan den nu yrkas, kan göras.
Att göra tillägget posilift eller negatift, är alldeles detsamma.
Skillnaden är blott, att man lägger Ja, i stället för Nej.
I hvad ändamål sådane Förändringar skola göras, kan jag ej inse.
Också var detta ej enligt med hvad Ståndet önskade.
Herr Den 3 Februarii f. rrs. Herr Riben:
Jag är en bland dem, livilka ej yrka en sådan proposition, som Herr Grefven och Ordföranden nu sednast framställt.
Jag tror, att alla sinnen skulle vara mest lugnade, om Herr Grefven och Ordföranden framställde en proposition lika lydande med den Herr LandtMarskalken gjorde år i8a3, endast med uteslutande af orden: såsom RiddarhusUtskottet föreslagit.
Friherre Anckarswärd förenade sig med Herr Riben.
Undertecknad RiddarhusSecreterare :
Jag fruktar, att något missförstånd ägt rum.
Discussionen synes nu en lång tid hafva omfattat frågan, huruvida proposition på offentlighet skall göras, utan förbehåll af stadgande derom i RiddarhusOrdningen.
Herr Grefven och Ordföranden har förklarat, att han, likasom Ridderskapets och Adelns Ordförande vid sista Riksdagen, ej kan framställa proposition på offentligheten, utan under förbehåll, att beslutet derom inflyter i RiddarhusOrdningen.
Ett sådant förbehåll, af flere Ledamöter ansedt som ett band på deras vilja, är bestridt af motsidan.
Herr Grefven och Ordföranden har således hemställt,om Ridderskapet och Adeln yrkade, alt proposition skulle framställas å. hufvudsaken, utan förbehåll, att stadgandet derom må i RiddarhusOrdningen intagas.
Denna, i afseende å propositionens upp li H. 8 Den 3 Februari i f. m. ställning sålunda uppkomna formfråga måste väl först afgöras, innan man kan komma till hufvudfrågan.
Sedan Herr Grefven och Ordföranden ansett ett sådant förbehåll nödigt, är det hans rätt, att utröna, om Ridderskapet och Adeln i den omständigheten instämmer med honom, och det kan ej utrönas annorlunda, än genom en isolerad votering, vid hvilken hufvudfrågan alldeles icke kommer under omröstning.
Här är ej meningen alt tillvägabringa en proposition, hvars resultat skulle blifva, att någons opinion blefve undertryckt; sådan har ingens mening varit.
Några tillstyrka sakens intagande i Ordnings-stadgan, andra i RiddarhusOrdningen, andra åter vilja hafva en särskild lag.
Det tillkommer ej mig att bedömma, hvilken mening är den rälta.
Men det är hvarje StåndsLedamots rätt att få afseende gjordt pä sin mening, så vidt det med former tan förenas.
Det är ej min afsigt att framtvinga en proposition, hvarigenom det vore definitift afgjordt, att saken ej skulle tillhöra RiddarhusOrdningen.
Jag underställer således Herr Grefven och Ordföranden, om icke, i stället för en sådan proposition, som nyss gjordes, Herr Grefven ville framställa en annan af följande ungefärliga lydelse: Yrkar Ridderskapet och Adeln proposition derå, att tillåtelse må lemnäs främmande personer att bivista Ridderskapets och Adelns plena, under iakttagande af de inskränknin - Den 3 Februarii f. m. 115 gar oell förbehåll, som Ridderskapet och Adelil framdeles vill bestämma.
Den vore åtminstone sådan, att hvar och en fritt kunde votera med Ja eller Nej. Grefve Frölich:
Jag finner mig i en särdeles ställning, då jag nödgas ingå i vederläggning af hvad RiddarhusSecreteraren yttrat, som väl äger att gifva upplysningar, när sådant fordras, men icke att leda våra öfverläggningar.
Efter han nu fått tillfälle att yttra sig, vill jag likväl anföra något emot den mening lian framställt.
Jag finner, att lian utgått från den princip, att en Ordförande må yttra sin öfvertygelse, och sedan till densamma leda Ståndet.
Jag tror* att det är Ståndet, som skall leda öfvelläggningen till det mål det önskar, och alt det är först, när Ståndet yrkar något emot Grundlagen stridande, som Ordföranden äger att framställa sin öfvertygelse derom, och vägra proposition!
Han får ej yttra sin mening, och säga: sedan jag yttrat min mening, kan jag ej framställa annan proposition än den, som dermed öfverensstämmer.
Det är på denna grundsättning RiddarhusSecreteraren argumenterat, och den är stridande mot Grundlagarnes tydliga lydelse.
Jag förnyar min anhållan, och begär en proposition, hvarigenom ingen blir bunden, hvarken genom ett direct, eller iudirect vilkor.
Jag har förklarat, att, sedan principen är afgjord, bör man afgöra de - li H. ji6 Den 3 Februarii f. m. taillerne.
Först sedan detta är gjordt, kan man bestämma, om detta allt bör codifieras under den ena eller den andra formen.
En ledamot har jag hört, ehuru temligen tyst, begära votering.
Den skulle då gå ut på, huruvida Ordförandens tanke vore öfverensstämmande med Ståndets.
Detta kan ej komma i fråga, förrän han förklarat, att han vägrar proposition, och då äfven uppgifvit skälen till delta vägrande.
Den enkla frågan, som bör framställas, är, om Ridderskapet och Adeln anser offentligheten höra tillåtas vid våra öfverläggningar, med iakttagande af de föreskrifter, som sedermera komma att stadgas, och den frågan finner jag ej grundlagsstridig.
Skälen för ett motsatt påstående har jag ej hört; och när jag fått höra dem, skall jag söka vederlägga dem.
Jag är van att hvarken söka imponera på, eller bestraffa, Ordföranden, och har derföre ej velat blanda mig i discussionen.
Men nu har jag hört, att enskilde personers opinioner skola ligga till grund för Ordförandens framställningar.
Jag skall då också söka begagna denna utväg.
Jag tror, att den första propositionen bade bordt vara, om Ståndet yrkar återremiss.
Sedan den hade blifvit besvarad med Nej, finner jag skälen vara fullkomligen upptagne i hvad Herr Grefven oeh Ordföranden uppläst, på hvilka han ej
Den 3 Februarii f. ra. lan medgifva proposition 5 Utskottets Memorial i sin helhet.
Vi vilja alla, eller tyckas vara ense om, principen.
Den första proposition, som är framställd, är af mig gjord, att nemligen publiciteten må medgifvas af Ridderskapet och Adeln, och ett tillägg derom införas i RiddarhusOrdningen af innehåll, att det reglementariska skall stadgas särskildt.
Det var denna proposition, jag först anmälte.
Sedan kom den af Grefve Frölich föreslagna, som yrkade publiciteten, utan fråga om dess införande i RiddarhusOrdningen.
Jag tror, att om Herr Grefven och Ordföranden, utan afseende på frågan om återremiss, vill upptaga enskildte motionairers opinioner, såsom grund för sine propositioner, har jag också rättighet att få min framställd.
Då hemställer jag, om icke denna, såsom öfverensstämmande med Herr Grefvens och Ordförandens egen åsigt, kunde blifva Ja-proposition och den andra Nej-proposition.
Bägge meningarne kunna då på en gång komma under votering.
Det kan ej vara min mening att söka förmå Herr Grefven och Ordföranden till förändrande af den förklaring, han afgifvit.
Jag respecterar åsigten, men jag tror mig kunna uppfatta den så, att den har afseende på det liela af Memorialet och ingalunda på sådane propositioner, hvilka kunde blifva en Den 3 Februarii f. ra. följd af sönderdelandet.
Skulle jag hafva misstagit mig, och Herr Grefven och Ordföranden äfven anser sig hafva besvarat dem, så vill jag ej yrka på en sådan proposition, utan får förena mig i den Herr
Tham föreslagit, öfvertygad alt det ej tjenar till något, att fortsätta en discussion, endast för att söka förmå Herr Grefven och Ordföranden till en proposition, som han förklarat sig ej kunna framställa.
Herr von Heynne:
Jag har tyckt mig finna, att det egentligen är orden, att stadgandet skall intagas i RiddarhusOrdningen, hvilka väckt den söndring i tankarne, sorn här nu äger rum.
Jag öfverlemnar lill Herr Grefven och Ordföranden alt bedöinma, om icke samma ändamål vinnes, utan alt nämna de orden, i fall Herr Grefven och Ordföranden biföll framställande af proposition å principen, tinder förbehåll att framdeles sättet och vilkoren skola bestämmas, Då blir fallet det, att äfven frågan om dess införande i RiddarhusOrdningen är inbe-- gripen under detta förbehåll.
Grefve Spens, Carl Gustaf:
Jag har begärt ,ordet, ej för att öka antalet af deni sorn yttrat sig i ämnet, utan för att anhålla, alt den proposition, som göres, må, enligt 3g §.
RiddarhusOrdningen, af RiddarhusSecreteraren skriftligen författas och af Ståndet justeras.
Utan detta iakttagande kan denna discussion ej slutas.
Den 3 F e b r u a r i i f. m. "9 Grefve Frölich: J;< g öfverensstä ramer nied Herr
Tham, all han äger yrka proposition på sin framställning, men tror, att det heror på Ridderskapet och Adeln att instämma i önskan om denna proposition, och att det ej måtte vara Ordförandens skyldighet att framställa proposition på hans mening, om ej Ståndet understödjer den.
Jag har hort många förena sig med Herr Tham.
Hans framställning innehåller samma ändamål, ehuru andra ord, i likhet med Herr Grefvens och Ordförandens proposition.
Om den antages, kommer man till den följd, att saken skall införas i RiddarhusOrdningen.
Då har man ju samma question om ändring i Riddarhusordning der igen.
Herr Tham kan visserligen begära denna proposition, men Ordföranden bör ej göra den, då de fleste önska en annan.
Detta begrepp hemtar jag af 54 §.
Riksdagsordningen, der det står, att proposition skall göras efter den ledning målet har fått under discourserne.
Detta måtte vara det enda rättesnöret.
Deruppå mäste man först få proposition, så vida det ej strider emot Grundlagarne, Friherre J rickar swärd:
Resultatet af Herr Thams begäran kan blifva, att vi få votera om hvilken proposition är den rälta; men aldrig kan jag inse, huru Herr Tham kan utesluta den proposition, som vi framställt.
Derföre vill jag göra ännu Den 3 Februarii f. t». ett förslag, om det icke vöre möjligt, att hopjemka meningarne, så att propositionen blefve: Bifaller Ridderskåpet och Adeln offentligheten, utan afseende på RiddarhusUtskottets Memorial, och med förbehåll att grunderne och vilkoret! framdeles bestämmas?
Jag kan ej låta binda mig af något bestämdt vilkor vid beslutets fattande, Jag ser ej annan utväg då, än att diseussion ■verkligen öppnas, huruvida stadgandet skall införa* i RiddarhusOrdningen, Jag finner ej något band oss ålagdt derigenom, att man gifver hyllning åt grundsatsen; men, för att kunna komma till denna proposition, måste nödvändigt å bane bringas, huruvida Ridderskåpet och Adeln anser Utskottets Memorial riktigt, eller ej, eller rättare, huruvida saken skall i RiddarhusOrdningen inflyta.
Utan en sådan diseussion, utan att man stadgat sin öfvertygelse derom, blir det omöjligt att komma till något slut.
Att låta binda mig, kan jag ej, äfven för det rätta, eller underkasta mig något sådant vilkor.
Jag ser ej hvad sorn vinnes dermed, och på hvad Grundlagsstadgande Herr Grefven och Ordföranden stödjer sin mening i denna sak.
Herr Grefven och Ordföranden hemställde, huruvida Ridderskåpet och Adeln, yrkade, det proposition skulle framställas derå, ätt offentlighet vid Ridderskapels och Adelns öfveriäggningar må äga ruin, under förbehåll alt, efter särskild pröfning, fram - Den 3 Februarii f. m. lai deles få bestämma sättet och verkställigheten af berörde offentlighet.
Ja, jemte några Nej.
Jag har begärt votering rörande den förra propositionen, och anhåller att den måtte företagas.
Ehuru jag för min del ansåg, att den föregående propositionen var den, som då påkallades, vet jag ej, hvarföre man skall envisas att få den, utan hemställer till Friherre Cederström, om han ej skulle vilja afstå från sin begäran om votering, då i alla fall nu lär följa vägran af den sednast yrkade propositionen.
Jag kan ej förena mig i den tanka, som den siste Talaren yttrat, alt Herr Grefven och Ordföranden framställt denna sista proposition till oss, med syftning alt densamma vägra.
Han har hemställt, om vi vilja hafva den sådan, och derpå hafva vi svarat Ja.
Under förutsättning af Herr Grefvens och Ordförandens vägran alt framställa en sådan proposition, om den yrkas, vill jag afstå från min begäran örn votering.
Herr Grefven och Ordföranden yttrade, att sedan Ridderskapet och Adeln nu yrkat den proposition, att offentlighet vid 122 Den 3 Februarii f, m.
Ridderskapets och Adelns öfverläggningar må äga runi, under förbehåll, att efter särskild pröfning framdeles få bestämma sättet och verkställigheten af berörde offentlighet; finge Herr Grefven inför Ridderskapet och Adeln ytterligare anföra de grunder, uppå hvilka Herr Grefven ansåg sig böra vägra att meddela nämnde proposition; och som RiddarhusUtskottet ansett frågan om offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfverläggningar icke böra i RiddarhusOrdningen intagas; men berörde fråga, på sätt Herr Grefven förut haft äran ådagalägga, åsyftade uti 17 och 18 §§.
RiddarhusOrdningen , ändringar och tillägg, hvilka icke kunde på annat än det i 5i §.
RiddarhusOrdningen stadgade sätt lagligen till vägabringas; alltså och enär den uti 23 §.
Riksdagsordningen omförmälte, af nuvarande LandtMarskalk inför Kongl. Maj:t aflagde LandtMarskalks-ed, hvilken enligt samma äfven gällde för Herr Grefven, som vid delta tillfälle hade den äran företräda LandtMarskalkens ställe, innehöll bland annat, att Ordföranden borde ställa sig till ovilkorlig efterlefnad den antagne RiddarhusOrdningen; samt 45 §•
Ordförande icke ägde att föreslå något annat, än hvad som fordrades till verkställighet af det Grundlagarne, RiddarhusOrdningen eller Ståndens ordningar och beslut föreskrifva; ty ansåg Herr Grefven sig på dessa grun - Den 3 Fehruarii f. ra. 123 der icke kunna meddela någon annan proposition, än den, att vid hufvudfrågans afgörande, förbehåll tillika må göras, att, i händelse offentligheten antages, ett stadgande derom bör i RiddarhusOrdningen intagas, Grefve Frölich: Sedan
Ståndet enhälligt yrkat proposition sådan Herr Greftven och Ordföranden sist framställt den, ser jag ej annat, än att Herr Grefven lärer vara tvungen att förklara öfverläggningen hvilande, och icke förklara, att han ej kan göra någon annan proposition.
Sedan Herr Grefven och Ordföranden frågat, om vi yrkade en sådan proposition; sedan vi sagt, att vi vilja hafva den, återstår för Ordföranden, i fall han ej vill framställa den, blott att förklara discussionen livilande.
Att komma med en annan proposition, går ej an, Herr Grefven och Ordföranden: Sedan Ridderskapet och Adeln, genom svaret på min sednaste framställning, förklarat, att Ridderskapet och Adeln yrkar den deruti omförmälte proposition, får jag nu härmed, på de skäl jag nyss anfört, vägra att meddela berörde proposition; i följd hvaraf jag, jemlikt 55 §.
Riksdagsordningen, får förklara öfverläggningen hvilande; och kominer frågan att förvisas till ConstilufionsUtskottet, hvilket åligger att inom kort Dea 3 Februarii f. ra. förelagd tid inkomma med motiveradt och bestämdt utlåtande öfver frågans stridighet eller enlighet med Grundlagen; och torde Ridderskapet och Adeln finna lämpligt anmoda ConstitulionsUtskottet, att, inom 8 dagar efter deraf erhållen del, berörde Utlåtande till Ridderskapet och Adeln afgifva.
Herr von HartmansdorffVid hvarje proposition, som framställes till votering, eller då det är fråga derom, bör man få höra contrapropositionen.
Jag önskar såled es, att Herr Grefven och Ordföranden måtte låta uppläsa framställningen i sin helhet.
I densamma finnas nu, enligt min tanke, blott två alternativ, men med uteslutande af alla andra; det ena, att offentligheten medgifves utan tillägg; det andra, att lion beviljas med det tillägg, som Herr Grefven och Ordföranden ansett vara det rälta, och som är detsamma, Herr Tham yrkat.
Men detta framställningssätt har det stora fel, att utesluta all pröfning af deras mening, som alldeles icke vilja hafva någon offentlighet, hvarken med eller utan tillägg i RiddarhusOrdningen.
Dessa Ledamöter kunna följaktligen icke votera; ty antingen de lägga
Ja eller Nej, skulle de mot sin öfvertygelse medgifva offentlighet vid Ståndets öfverläggningar.
Ett sådant förfarande är ej lagligt, och det är ifråga - Den 3 Februarii f. m. t?.5 varande Ledamöters rätt jag anser mig böra reservera.
Grefve vön Schwerin:
Då votering ej blifvit begärd, kan det ej eller vara fråga om någon contraproposition.
När jag anmälte mig, ville jag säga detsamma som Grefve von Schwerin nu anfört, och har ej något att tillägga.
Herr Grefven och Ordföranden yttrade, att sedan frågan nu mera vore för närvarande afgjord, ansåg Herr Grefven någon vidare discussion deruti icke lämpligen kunna äga rum, hvaruti Ridderskapet och Adeln äfven hördes instämma.
Höglofl.
Ridderskapet och Adeln åtskiljdes klockan en qvart till 5 Eftermiddagen.
In fidem Protocolli, O. J.
r 126 Den 3 Februarii e. m.
Tisdagen den 3 Fcbruarii 1829.
Plenum klockan 6 Eftermiddagen* Grefve Brahe j Magnus, tog, såsom äldsta Grefven, klubban.
Justerades • 10 Protocollsutdrag, innehållande Ridderskapels och Adelns, i Plenum den 3o sistlidne Januarii, fattade beslut.
Föredrogs å nyo och gillades StatsUtskoltets, den 16 sistlidne Januarii under N:o 3o afgifne, och den 21 derpåföljde på bordet lagde, Utlåtande i anledning af Herr Lagmannen A. P.
Ståbies motion om uppförande af ett Kongl. Slott vid Helsingborg.
Företogs till pröfning StatsUtskottets, den 16 näsllidne Januarii under N:o 3i aflåtne, och den 21 i samma månad på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte motioner, dels om utdelning till Ridderskapets och Adelns Ledamöter af Ståndets tryckta Protocoll vid 1817 och 1818 årens samt 1823 års Riksdagar, dels angående öfverlemnande lill hvarje
LandshöfdingeEmbete af ett exemplar af så väl nyssnämnde Protocoll, som af de 3:nc öfrige RiksStåndens
Den 3 Februarii e. m.
,27 Protocoll vid ofvanbcrörde 2:ne Riksdagar, jemte Biliangen till desse Protocoll. Herr Crusenstolpe, Magnus Jacob:
Jag får hemställa till StatsUtskottets tillstädesvarande Herrar Ledamöter, om icke något misstag eller tryckfel uti förevarande Betänkande ägt rum, emedan i premisserne derstädes omnämnas äfven Biliangen till RiksStåndens
Protocoll för sistförflutne 2:ne Riksdagar, hvaremot desamma icke alls omtalas i conclusionen.
Jag anmärker detta, emedan det icke längesedan handt, att vi från samma Utskott fått emottaga först ett Utlåtande om tryckningen af Landshöfdingarnes FemårsBerättelser, och sedermera ett annat om verkställigheten deraf.
Ett nästan dylikt förhållande skulle här inträffa, om Betänkandet antogs, sådant det itu är, hvilket kan undvikas genom återremiss deraf, till rättelse i den anmärkta omständigheten. å, ■ Herr Riben, Carl Wilhelm:
Jag instämmer i den siste värde Talarens anhållan om återremiss; men får tillika yttra min förundran deröfver, att ett så litet antal exemplar befinnas qvar af Ridderskapets och Adelns Protocoll för hvardera af de två sista Riksdagarne.
Likväl upplades, om milt minne icke bedrager mig, 5oo exemplar af Ståndets Protocoll vid 1817 och 1818 årens Riksdag, och lika mycket af i8a3 års Riks - Den 3 F e b r u a r i i e. ra. dags Protocoll.
Dä synes 160 exemplar af de förra, och 100 af de sednare vara en oväntadt ringa tillgång till utdelning bland Ståndets Ledamöter.
Jag anhåller derföre, att Herr RiddarhusSecreteraren måtte upplysa, om jag misstagit mig i uppgiften om upplagornas storlek.
Undertecknad RiddarhusSecreterare:
Herr Ribens nyss gjorde uppgift om upplagornas storlek är visserligen öfverensstämmande med rätta förhållandet; men af berörde upplagor har något åtgått till utdelning dels under Riksdagarne till Utskotten och åtskillige af Ståndets Ledamöter, dels deremellan till Rikets Ständers Revisorer och särskilde Embetsverk.
Dessutom har äfven en del af 1823 års Protocoll blifvit utlemnad till försäljning i Boklådor här i Staden.
Då, såsom Herr Crusenstolpe erinrat, StatsUtskottet icke meddelat yttrande om utdelningen af Bihangen till förenämnde Protocoll, torde återremiss af Betänkandet vara lämplig.
Hvad beträffar den uppgifne åtgången af ifrågavarande Protocoll under Riksdagarne, så har någon sådan så mycket mindre ägt rum med 1818 års Protocoll, som de ännu ej voro tryckta, när Rikets Ständer vid Riksdagens slut 1823 åtskiljdes.
Jag kan derföre ej begripa, huru Den 3 F e b r u a r i i e. m. elen åberopade åtgången kunnat tillkomma.
Ej eller hafva 1828 års Protocoli blifvit Liand Ståndets Ledamöter utdeldta.
Hvad. som af desse Protocoli kan hafva blifvit försåldt eller finnes qvar i Boldådorne, kan jag ej controllera; men enhvar länner, att antalet af köpare till sådane böcker är ganska ringa, och att således försäljningen deraf ej kunnat vara betydlig.
Det visar sig således en disproportion emellan det stora antalet af de tryekta exemplaren och det ringa belopp, som nu deraf finnes att tillgå.
Detta förhållande synes böra närmare utredas.
Friherre PalmstjernaCarl Otto:
Orsaken, hvarföre i StatsUtskottets Betänkande ej är utredt, hvilket öde de saknade exemplaren af ifrågavarande RiksdagsProtocoll och Bihang fått, är den, att hvarken i sjelfva motionerne eller vid deras remitterande af Ståndet till StatsUtskottet blifvit yrkad någon sådan redogörelse.
Jag har dock visserligen sökt taga kännedom örn antalet af de utlemnade exemplaren, ehuru jag lin icke kan påminna mig detsamma bestämdt.
Men det erinrar jag mig, att, utom hvad som förut blifvit lemnadt till försäljning i Boklådorne samt lill åtskilige Stånds- och UtskottsLedamöter, Rikets Ständers Revisorer så väl i8a5 som 1827 erhållit, åtminstone de flesta af dem, 11 H. 9 i3o
Den 3 Februarii e. ra. hvar sitt exemplar; och under innevarande Riksdag har ett stort antal exemplar af Bihangen blifvit till Utskotten utdelclt; äfvensom många allmänna Verk och Auctoriteter i Stockholm på begäran bekommit flere exemplar af så väl Protocollen som Bihangen.
Om återremiss af Betänkandet kommer att äga rum, samt Ridderskapet och Adeln åstundar veta, huru upplagorne af Protocollen och Bibangen blifvit använde, så torde dervid göras den begäran, att Utskottet måtte utreda och inkomma med uppgift på dispositionen af de exemplar, som Herr Riben anser ännu böra vara qvar utöfver det af Utskottet nu uppgifna antal.
Hvad åter beträffar det i StatsUtskottets beslut saknade yttrande om Bihangen, så tror jag detta härröra af miss-skrifning eller tryckfel, emedan efter orden: ”äfvensom att 25 ex. af RiksStåndens Protocoll,” borde stå': jemte Bihang.
Sådant vill jag åtminstone påminna mig att beslutet var i Utskottet faltadt.
Grefve von Schweririj Fredrik Bogislaus: Friherre Palmstjerna, som sitter uti RiksgäldsAfdelningen af StatsUtskottet, har redan besvarat eu del af hvad som emot Utskottets ifrågavarande Betänkande blifvit anmärkt.
Jag vill derföre endast, i anledning af Herr Crusenslolpes gjorda erinran, fästa Ridderskapels och Adelns uppmärksamhet derpå, att då i motionerne blott Den 3 Februarii e. m. i3r blifvit hegardt, af Herr von Hartmansdorff, att Ridderskapets och Adelns Protocoll vid de 2:ne sistförflutneRiksdagarne måtte bland Ridderskapets och Adelns Medlemmar utdelas, och af Friherre Ridderstolpe, att hvarje LandshöfdingeEmbete måtte erhålla ett exemplar af alla fyra RiksStåndens Protocoll vid nämnde Riksdagar, jemte Bihangen dertill; har StatsUtskottet ej haft anledning att yttra sig om någon allmän utdelning af Bihangen.
Medan discussionen i detta ämne ännu varar, torde jag få ytterligare tillägga några ord om saken; men jag förbehåller mig, att hvad jag kommer att säga icke må blifva ansedt såsom en anmärkning, än mindre som en anklagelse mot någon.
Jag vill blott yttra, det jag fruktar, alt den af Allmänheten ådagalagda stora indifference för våra vidlyftiga Riksdagshandlingar, någon gång verkat liknöjdhet i vården om desse handlingar, och skyldigheten att hålla dem tillhanda åt de få personer, som önska erhålla dem.
Såsom exempel derpå får jag nämna, att det icke stått i min förmåga att, sedan sista Riksdag, få för contant betalning köpa en complett samling af Bihanget till RiksStåndens Protocoll vid samma Riksdag.
Jag har väl fått några band deraf, men ej ett complett exemplar; och Bokhandlaren har ej kunnat fö n II. 9* i"i2 Den 3 Februarii e. m. rebära någon annan orsak dertill, än att lian ej bär exemplaren complette.
Sjelfva Protocollen har jag ej efterfrågat.