Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Äro valen fria inom hela landet, så tror jag att sådana bemödanden skola blifva mindre att frukta.
Det är kanske cn ytterlig försigtighet af mig, att jag, utan att bestämdt kunna uppgifva alt sådana intriger skola komma alt äga ruin, likväl förutsätter deras begagnande, men författaren af detta förslag hoppas jag ej skall kunna förebrå mig, om jag i detta fall varit för mycket försigtig.
Han har på en sådan försigtighet under denna riksdag visat ett prof, som det må tillåtas mig att nu omnämna, emedan följderna af det förslag, som då var å bane, stodo i något slags likhet med hvad nu är i fråga.
En ledamot af delta Stånd väckte en motion om hvad han kallade bänkarnes concentrering på Riddarhuset.
Ridd.Uuk. afstyrkte förslaget såsom varande onödigt.
Hus fanns dock en ledamot, som understödde det och ansåg det vara åtminstone oskadligt.
Likväl rönte delta af Hr von Hartmansdorff motstånd.
Han trodde att nå - Den Si O c t o b e r e. m. got möjligen skulle ligga derunder, oell att mnn måhända ville hafva en höger sida, en venster sida oell en center.
Jag går icke så långt, att jag påstår något ligga under Hr von Hartinansdorffs förslag, ty jag finner det öppet och tydligt framstäldt, men jag befarar, att det kunde hafva en alldeles motsatt följd emot hvad som befarades af Hr von Hartmansdorfifs motion, nemi. att man blott lick en sida.
Det är mig föröfrigt likgiltigt, örn det blefve en höger eller en venster sida, men jag tror att i hvarldera fallet, om blott en opinion blir representerad, så är det lika skadligt.
På denna grund får jag fortfara i samma yrkande, sorn sist.
Jag yrkade då bifall till Frih.
Hamiltons förslag och måste nu yrka afslag å detta, på det att det må vara Coust.Utsk. fritt att i denna fråga vidtaga de åtgärder, som Utsk. kan finna för Riket mest gagneliga.
Jag begärde ordet för att understödja den framställning, som Hr von Troil gjorde.
Jag nödgas derföre vördsamt, och såsom bevis på nödvändigheten af den uppläsning, han begärde, framställa en betänklighet, som hos mig uppstått.
Kär vi förehade 3 punkten i förmiddags, så angick en del deraf huru andra kammaren skulle väljas, nemi. att samma valmän skulle välja en ledamot till nedre oell en ledamot till öfre kammaren.
Denna mening biel' då uttagen ur det tryckta exemplaret, eller ur Hr von Ilai tluansdorffs motion, och blef det i anledning af Gr.
Spens’ amendement.
Det är icke i hufvudsaken jag nu vill tala, men jag ber R. o. Ad. eftersinna, huru omöjligt det är för oss att kunna reda oss, när vi icke hafva annat än det tryckta exemplaret, och då detta i hvar eller hvarannan § är omskrufvadt af Gr.
Spens, med tillåtelse af motionären, så vet jag icke hvad som står qvar.
Nu är fråga om den andra kammaren, huru den skall complelteras och hvem som skall välja den.
Delta är en så hufvudsaklig fiåga, emedan den helt och hållet bestämmer naturen af andia kammaren, att jag omöjligen kan skänka dess afgörande åt Const.Utskts godtfinnande.
Jag tror, att i en så hufvudsaklig punkt måste Ståndet säga sin mening, och i anledning al denna punkt anhåller jag att af Gr.
Spens eller Hr von Hartmansdorff få veta livar jag får igen det stadgande, att andra kammaren skall väljas af samma valmän, som den första; jag ber att få veta i hvilken af dessa punkter jag nu skall anse att det slår, ty ur den punkt, der det stod, är det nu borttaget.
Jag befarar ingen surprise, men jag betviflar min egen uppfattning, och det kunde hända att jag finner frågan vara annan, än jag vet af.
Jag skulle således anhålla att vi matie få veta i hvilken § den der meningen står, så att vi må kunna i ordentlig väg yttra oss och fatta ett beslut om huru andra kammaren skall formeras.
Jag ber vördsamt om ursiigt för det jag gör denna förfrågan, men den hörer till for - DenSiOctolicr e. m. men för frågans behandling, och ehuru jag för ingen del fruktar för surpriser, tror jag Hr Landtnäs egen tillfredsställelse, äfvensom Ståndets fordrar, alt vi icke famla i mörkret, utan vela hvar vi få reda på detta stadgande.
Detta är alldeles hufvudsaklig!, ty huru och af hvem den andia kammaren väljes, bestämmes denna kammares karakter, och då mäste vi väl äfven yttra oss härom.
Jag har för öfrigt icke haft annat ändamål, än att understödja Hr von Tioils framställning, och till Hr Landtnäs eftersinnande vördsamt öfverlemna huru angeläget delta bör vara för oss.
Hr Frih. o. Landtm, tillkännagaf, i anleda, af Hr von Troils och isynnerhet Frih.
Boyes nu gjorda hemställan, sin tanke vara den, att ingen annan utväg för Hr Landtm, vore öppen att för R. o. Ad. göra klart och tydligt hvad sorn vore föredraget lill öfverläggning, än uppläsning af de punkter, hvilka på det sättet föredragas, och derföre hade äfven Hr von Hartmansdorffs förslag blifvit uppläst, äfvensom Gr.
Spens’ förslag till ändring deruti.
Då hade Hr Landtm, för sin del trott, att R. o.
Ad:s ledamöter hade afhört denna uppläsning och deraf gjort sig ett begrepp om den fråga sorn vore före, och om några af Pr. o. Ad:s ledamöter icke af en uppläsning hunnit uppfatta hvad som föredroges, vore alltid den utväg öppen, som denna förmiddag blifvit begagnad, att åter uppläsa samma punkt.
Hvad för öfrigt anginge den mening, som i föregående redan afgjorda punkt kunnat blifva utesluten, så sage Hr Landtm, för sin del icke för sig någon möjlighet att redogöra för meningar, för ord och punkter, som en gång blifvit uteslutna, varande det för hvar och en af R. o. Ad:s ledamöter öppet, att om något förslag blifvit uteslutet och icke afslaget, utan blott förbigånget eller åsidosatt, åter upptaga det i den ordning, hvartill han kunde vara befogad.
Hr Landtm, ville nu låta uppläsa 4 punkten, som blifvit för R. o. Ad. föredragen, med den ordalydelse, som öfverensstämde med Hr von Hartmansdoiffs begifvande och Gr.
Spens’ förslag. 4 punkten, sådan den blifvit af Gr.
Spens omredigerad, upplästes så lydande: ’’Intet
Stånd och ingen valkrets må välja ombud till yngre kammaren utom sina medlemmar.” Pir Ribbing:
Det är med anledn. af det yttrande, som Frih.
Hamilton hade i afseende på det beslut, som fattades uti förlidet plenum, angrde det förslag han väckt i fråga 0111 förevarande punkt, som jag begärt ordet.
Han yttrade, alt genom det beslut, som då fattades, vi nu vore förhindrade att bestämma något i afseende på hvad då förevar, eller besluta om att val må kunna ske utom <J is t riol et till nedre kammaren.
Jag får härvid erinra, att det var blott ett afslag vi beslutade på hans framställning.
Delta var ett negativt beslut, som icke här lägger något hinder.
Om Hr von Hartmansdorifs förslag i detina 4 punkt skulle blifva afsla - Deli 3i October e. m. 4a3 get, så klefve ingenting positivt bestämdt
Så väl genom ett sådant, sorn genom det föregående beslutet, vore blott vunnet hvad jag åsyftar, nemi. att lenina Coust.
Disk. fria liander att sammanjemka meningarna oell framställa ett antagligt förslag till samtliga RiksSl:n. [ afseende på det medgifvande Hr von Hartmansdorff gjort att skilja öfvei läggningen om den första och den andra kammaren, så kan jag ej inse hvartill det skulle tjena, salida icke Hr von Harmansdorff vill medgifva, att, i stället lör bans 4 §> v' måjanfnga den redaction af samma §, sorn Gr.
Spens uppgjort.
Gör han icke det, så kunna vi så gerna afgöra denna § i sin helhet, som särskildt.
Föröfrigt ser jag icke annat ändamål med att lå denna §, som nu är fråga om, antagen, än att derigenom skulle uppkomma den följd, alt ett beslut skulle åstadkommas, livilande lill nästa riksdag, med en sådan inskränkning, sorn denna § innehåller, och då jag icke tror, alt, 0111 det nu vore oss tillåtet att antaga ett sådant representationsförslag, del kunde blifva antaget under den utveckling af ideer och det framskridande som nu äger runi, så tror jag långt mindre att ett dylikt representationsförslag kunde vinna bifall 5 eller 5 år härefter, då ett ytterligare framskridande i fi i het, i tanke och bildning kunnat göra sig gällande.
Jag ser således ingen olägenhet för närvar, hvarken i afseende på bearbetandet af detta representationsförslag, eller i afseende på förslagets antaglighet såsom hvilan — de till en kommande riksdag, kunna uppkomma, ifall Hr von Hartmansdorff vill hafva godheten att låta denna § helt och hållet utgå, lie Ist jag icke, äfven om vi skulle antaga den, kan anse Const.Utsk. förhindradt att sammanfatta ett förslag till antagande vid nästa riksdag, med sådana föreskrifter, att de, såsom vi nu kunna supponera, skola beviljas.
Hr von Hartmansdorff har gifvit sitt bifall till alt skilja §:n i tvänne delar.
Jag yttrar ndg således under dea förutsättning, alt icke nu förekommer till afgörande annat än det vi sednast hörde uppläsas, således 0111 vi vilja såsom vår gemensamma tanke förklara, att valen lill yngre kammaren ej få sträckas utom
Stånd och valkrets.
Jag är af den tanken som Hr von Hartmansdorff i detta fall, och tror det vara angeläget, att, såvida R. o. Ad. är af den tanken, densamma af Ståndet ullryckes till Const.Utskis efterrättelse, så vidt som R. o. Ad:s mening kan inverka på Consl.Utsk:s verksamhet.
Const.Utsk. har vid denna riksdag icke visat tendens till alt skänka representationen några särdeles conservativa elemenler.
Det torde således icke vara ur vägen, att vid återremissen man skäligen tidt och ofta påminner Ulsk. om, att representationens 4 kamrar, eller åtminstone 3 Stånds tänkesätt icke gilla dessa utflygter i rymderna, som hittills tyckas hafva varit Const.- Ulsk:s syftning.
Således, på del alt Const.Utsk. icke må af 4*4 Den 3i October e. m. discussionen förledas derhän att tro R. o. Ad. icke önska den inskränskning, hvarom här är fråga, om R. o. Ad. gillar den, så ber jag att R. o. Ad. måtte uttrycka huruvida Ståndet är af denna tanke eller icke, och anser det så mycket mera vara nyttigt till ett slags ledning för Const.Utsk., som jag känner aktningsvärde personer af detta Ulsk., hvilka jag talat med, och som önskat från början, att man ej måtte gifva alltför kala tankar, utan något närmare utvecklade tankar Coust.- Utsk. tillkänna, Hufvudfrågan är i sig sjelf så mycket discuterad, att jag icke anser mig höra uppehålla med att framställa skälen för Hr von Harlmansdorlfs sats i detta fall, hvilken jag vördsamt tillstyrker R. o. Ad. att antaga.
Då jag nu hör alt frågan icke angår annat än den yngre kammaren, skall jag icke uppehålla R. o.
Ad. med något yttrande derom.
Mig är det likgilltigt huru den frågan afgöres, emedan den i föregående beslut temmeligen fått sin bestämda riktning.
Men jag är öfvertygad, att Hr Landtnäs mening i det yttrande, han nyss behagade afgifva, icke kan eller bör tagas så, alt det skulle ankomma på Hr von Hartmansdorff och Gr.
Spens, att genom deras öfverenskommelse!- om amendementer rycka från Ståndet något af dess rättighet att afgöra.
Del beror icke af Hr von Hartmansdorff att sluta ut frågan om huru den andra kammaren skall formeras.
Det må stå eller icke stå i hans förslag, så är det val vår lagliga rätt och skyldighet att derom yttra oss.
Jag får derföre fråga Hr von Hartmansdorff, om han tagit bort det, eller icke.
Har han tagit bort det, så ämnar jag laga upp del, och hoppas jag att få återkomma dertill, när discussionen öfver hans project
Ur slut.
Har han icke tagit bort det, så ber jag att han mätte upplysa mig hvar jag skall återfinna det.
Men alldeles icke medgifver jag, att, derföre alt 2:ne ledamöter komma öfverens om en förändrad redaelion, var rätt att afgöra saken skall ryckas ifrån oss.
Jag skall anhålla alt få påminna, alt då jag i förmiddags uppläste det förslag till amendement af Hr von Ilartmansdorffs förslag, som jag hade satt upp, gjorde jag det vid alla §§:na på en gång.
Detta hindrar visserligen icke, att så väl milt amendemenlsförslag, som Hr von Hartmansdorffs förslag kan punktvis företagas.
Men det förbliF— ver alltid min rättighet alt icke erkänna en paragraf i sitt lösryckta skick såsom min tanke.
Det är i delta afseende jag ber få nämna, att, då jag hör Hr von Hartmansdorff först säga, alt han blott ger sitt medgifvande dertill, att det till en början får stanna vid en discussion om nedre eller yngre kammaren, och jag sedan hör Frih. Boye säga, att om också Hr von Hartmansdorff medger uteslutandet, så begär Frih:n alt för sin räkning få upptaga hvad som visserligen icke kan ho - Den 3i Oc tobe r e. m. 4*5 lionom förnekas, nemi.
Hr von Hartmansdorffs första förslag, livarenligt ifrågavarande stadgande borde vara gällande äfven för öfre kammaren; så vågar jag, när det således är gifvet att vi efter denna discussion skola komma att besluta i denna fråga, äfven i afseende på öfre kammaren vördsamt hemställa, om det ej vore bättre, alt Hr von Hartmansdorffs första förslag, som nämner om begge kamrarne på en gang, först föreloges.
Det ar åtminstone såvida bättre, som vi nu hållit på att discutera sjelfva frågan om den öfre kammaren.
Förra gången frågan förevar, discuterade vi frågan om nedre kammaren.
Båda frågorna äro således discuterade, och det synes mig, som vi kunde vara beredde att nu afgöra dem begge på en gång, ifall de ändå begge skola pröfvas.
Jag hade hoppats att man kunde slippa alt företaga mera än den ena, men skola de förekomma begge, tror jag det vore principenligare att nu företaga Hr von Hartmansdorffs första tryckta förslag.
Det vore, såsom jag lior, så mycket mera enligt med principen, då de begge skola förekomma, som jag vill påminna mig, alt vi från början öfverenskommo om att alltid först företaga det förslag af tvänne, som mest skiljer sig från Utskts.
Hr von Hartmansdorffs tryckta förslag är det mest reslrictiva och äfven efter denna princip bör det således företagas först.
Hr Mannerskantz, Carl Axel; Det beslut, som fattades i anledn. af Frih.
Hamiltons gjorda propos., innefattade, efter min åsigt, ingenting annat, än att B. o. Ad. afslog att det skulle stå hvarje Stånd och valkrets fritt att välja utom sina egna medlemmar.
Det mätte vara en ganska betydlig skilnad emellan detta stadgande och det, som förbjuder livarje Stånd och valkrets alt välja utom sina medlemmar; ty naturligtvis skulle, enligt det nu förevarande förslaget, inskränkningen gälla för alla Stånd, hvaremot afslaget å Frih.
Hamiltons förslag icke hindrar att det må stå något Stånd fritt att välja utom sitt
Stånd eller utom valkretsen.
Samma förhållande tinnes äfven nu, ty det är för Preste- och BondeSttn förbjudet att välja riksdagsman utom sina valkretsar, då det deremot är för BorgareSt., samt så att saga äfven för R. o. Ad. tillåtet att välja utom sina valkretsar, ty borgerskapet i åtskilliga städer kan om valet af en icke der boende riksdagsman förena sig med andia städer, och bland R. o. Ad. har hvarje hufvudman rättighet alt lemna sin fullmakt åt hvilken person inom Ståndet, sorn han behagar, hvar denne ock må bo eller vistas.
När nu R. o. Ad. afsäger sig den sjelfskrifna representationsrätten så finner jag, åtminstone för min del, att det bör vara hvarje ledamot af R. o. Ad. tillåtet att inom sitt Stand välja på hvilken han behagar.
Jag linner detta så mycket mera, som jag för R. o. Ad. särskildt ej kan inse något skäl hvarför i5 H. 54 Den 3i 0 c t o b e r e. m. denna rättighet skulle dess ledamöter fråntagas, men tveitom en alldeles utomordentlig mängd skäl, hvatföre dm hör dera lemnäs; ty R. o.
Ad:s ledamöter äro vida fåtaligare än de ledamöter, som tillhöra andra Ständ.
BondeSl. t. ex. har inom sina härader en ganska talrik mängd personer att välja på, så att der icke gerna hör saknas skickliga personer, åt hvilka riksdagsmannauppdraget kan lemnäs.
För R. o. Ad. deremot, som skulle bestå af 90 å too personer i hvarje valkrets, äger ett helt annat förhållande rum.
Jag finner således icke hvarföre man utan någon orsak skulle inskränka rättigheten för R. o. Ad. att välja utom kretsen.
Man ville icke antaga det förra stadgandet, sorn af Frih. Hamilton föreslogs, derföre att raan ansåg att vissa af Stånden borde välja inom sina egna valkretsar, men det är derföre icke sagdt, all R. o. Ad. skall göra det.
Jag tror att man Rör göra undantag för de Stånd, sorn äro i ett helt olika förhållande emot andra, och det är på denna grund jag yrkar den af Hr von Troil begärda propos., nemi. att ordet ”valkrets” måtte uteslutas ur Hr von Hartmansdorff^ förslag, då det af Hr Landtm, till Ståndets godkännande framställes.
Då de öfriga Stånden icke ingått i några speciellare bestämmelser uti denna fråga, och jag anser skadligt att genom detaljföreskrifter alltför mycket inskränka Const.Ulsk:s verkningskrets, då det kunde blifva lika svårt för Consl.Ulsk. att komma till något nöjaktigt resultat, som det nu synes vara inom Ståndet; så förenar jag mig med dem, som afstyrka antagande af Hr von Hartmansdorff^ förslag, — och jag vill jemväl begagna mig af detta tillfälle för alt reservera mig emot alla de speciella stadganden, som Ståndet beslutat, efter antagande af Frih.
Sprengtportens generella förslag lill gemensam lanke.
Jag har hvarken velat bestrida Frih.
Boye eller betaga någon annan tillfälle alt yttra sig angtde den öfre kammarens bildande.
Det är just på det alt all frihet i detta hänseende måtte dem lemnäs, som jag afstått ifrån den ifrågavarande punktens behandling i så vidsträckt mening, som jag först uppgaf den; emedan jag hört en och annan ledamot omförmäla, att han hade andra förslag lill den öfre kammarens bildande alt afgifva.
När jag sålunda inskränkt mig till frågan blott om den yngre kammaren, och då samma ordalydelse finnes i Gr.
Spens’ som i mitt förslag; så hoppas jag att denna propos. ej bör kunna möta något hinder på någondera sidan.
Alt nödvändigt sammanpara begge proposma, för att derigenom försvåra afgörandet, eller möjligen få det hela afslaget, kan möjligen vara mina motståndares afsigt, men ingalunda min.
Emot den sammanbindning, som Hr von Troil yrkat of 4 och 7 Den 3i October e. m. 4a7 punkterna i Gr.
Spens’ förslag, får jag anmärka, alt, sedan tiel bestämda antalet af riksdagsmän borttogs ur den första punkten, later sammanbindningen sig icke göra, utan med äfventyr att nu göra denna bestämning, emedan den 7 punkten lyder så bär: ’’Ledamöterne af den äldre kammaren väljas för 5 riksdagar.
Vid hvarje sådan afgår ^ af hela antalet” o. s. v. Om detta skall qvarstå, är det nödvändigt att antaga någon viss summa, som kan jemnt delas med 5, och det lärer väl icke vara Ståndets mening att nu besluta derom.
Hvad den nu förevarande saken beträffar, så får jag lika med Hr Lefrén yttra, det jag tror henne förut vara så genomgången, att man icke behöfver ånyo upprepa skälen.
Skulle någon eller några ledamöter vara tillstädes, som icke öfvervarit våra förra öfverläggningar härom; så får jag blott nämna, att ändamålet med den inskränkning af valrättighet inom valkrets, hvilken jag yrkar och önskar, är den att tidningarne icke må nedsätta personer under deras värde eller upphöja dem deröfver, att icke de s. k. nationens män må uttränga deni som verkligen äro det, eller med ett ord, att icke tidningsskrifvarnes troman och högtbetrodde män må blifva utsedde vid riksdagsmannaval, utan alt förtroendet må blifva grundadi på den bestämda kännedom, hvilken valkretsens medlemmar sjelfve äga om verklig förtjenst hos deras blifvande ombud.
Det är i anleda, af Gr.
Spens’ yttrande, sorn jag ber att få förtydliga min förut yttrade mening, dä jag på samma gång torde kunna något skingra de farhågor för mina afsigter, som den siste talaren behagade framkasta.
Jag liar icke begärt att frågorna om nedre och öfre kammaren skola afgöras på samma gång, och ännu mindre att de skola sammanblandas.
Jag har blott begärt alt få veta om formationen af den öfre kammaren, den vigtigaste frågan i hela projectet, af någon särskild orsak, som jag icke nu kan genomtränga, är nedlagd af Hr von Hartmansdorff.
Jag önskar vela det, för att få fram frågan ändå.
Detta är min afsigt.
Nu, efter hvad jag trott mig finna af Hr von HartmansdorfFs yttrande, har han, för att slippa strider, nedlagt hela frågan om formationen af andra kammaren.
Jag ämnar icke skänka eller leka bort henne, ty jag anser den frågan vara den vigtigaste of alltsammans; och jag, som icke känner hvarken Hr von HarlmansdorfFs utgångspunkt eller något annat i hela denna fråga, jag förbehåller mig att, sedan Hr von HarlmansdorfFs förslag är afgjordt, om Hr Landtm, icke derunder upptager denna fråga till afgörande, få göra den frågan anhängig, så att icke, genom något beslut, äfven denna fråga må afskäras mig.
Jag är af samma tanke som Gr.
Spens, alt, såvida Hr von Hartmansdorff icke afstår från hela frågan om bestämmande af valet till den äldre kammaren, utan 4iS Deli Si Octobcr e. m. efteråt vill fullfölja den, så medger jng icke, för min del, att Hr von Hartmansdorff förändrar del af Hr Frih. o. Landtm, föredragna förslag.
Jag förmodar, att det icke lär Lero af Hr von Hartmansdorff sjelf, utan att det blir R. o. Ad., som kommer att afgöra huruvida Hr von Hartmansdorff bör få propos. på första punkten oell tillåtas att taga bort den sista delen.
För min del kan jag ej heller instämma i deras åsigt, som påslå att R. o. Ad. skulle i något fall hafva bundit sig i afseende på valet af ledamöter till den yngre 'kammaren, genom det negativa heslutet, som fattades i anleda. af Frih. Hamiltons förslag.
Detta beslut innehar ingenting annat, såsom jag förra gången hade äran yttra, än att R. o. Ad. icke ville hafva uttryckt såsom sin gemensamma tanke en tillåtelse för Stånden att välja utom valkretsarna.
Detta innefattar, såsom sagdl är, ingenting positivt, och för min enskilda del är jag lika mycket emot att R. o. Ad. skulle i det ena eller andra fallet uttrycka något positivt.
Om likväl R. o. Ad. skulle medgifva, att hegge frågorna, nemi. om val till så väl yngre som äldre kammaren, må åtskiljas, så får jag, i anledn. af Hr von Hartmansdorff^ upprepande af det skäl, som han i ett föregående plenum anfört för val dist cictvis till utseende af den yngre kammaren, erinra, att om icke några andra skäl finnas än farhågan, derföre att tidningarne skola obehörigen, antingen nedsätta eller upphöja de personer, söm kunde komma i fråga att väljas; så lär skälet helt och hållet komma att förfalla vid betraktande deraf, att val districtvis icke heller förhindra tidningarna alt begagna samma denigrations- eller elevationsmetod, som blifvit förutsatt för den händelse att valen skedde öfver hela landet; vi skola nemi. icke glömma, att det finnes andra tidningar än hufvudstadens, och att landsortstidningarne utan tvifvel, i händelse man vill förutsätta livad jag hvarken vill eller har någon anledn. alt förutsätta, nemi. att tidningarne vilja blanda sig i riksdagsmannaval, skola kunna göra det med mycket större våda af deras inflytelse, likasom det är bestämdt lättare att organisera en sådan tidningsopinion inom landsorterna, än inom de s. k. stora tidningarna, hvilka både äro och måste vara mern sjelf— ständiga.
Jag afstyrker således ifrågavar. förslag, så väl om det framställes i sin helhet, sådant det af Hr Landtm.
Wifvi föredraget, som ock i händelse det framställes i tvänne delar.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att, då nu fråga åter blifvit väckt om föredragningssättet, Hr Landtm, finge erinra R. o. Ad. derom, alt först hade blifvit föredragen 4 punkten i Hr von Hartraansdorffs förslag, sådan den för flera plenidagar sedan blifvit af honora afgifven, hvarefter, om Hr Landtm, rätt mindes, Gr.
Spens hade begärt att punkten skulle delas, och att frågan om val bland evangeliska och re - Den 3i Octobe r e. ra. formel ia lärans bekännare skulle först företagas, hvilket hade skei t, oell hvarvid R. o. Ad. beslutat bifall lill den i det afseende! framställda meningen, hvarefter det öfriga af §; 11 blifvit föredraget, dä äter en ledamot begärt, att dea skulle delas så, att frågan om den yngre kammaren först afgjördes, och alt det som i §:n om dea äldre kunde anses hafva influtit, skulle uppskjutas, hvaruppå ett förslag, af Gr.
Spens afgifvet i sådan syftning, hade blifvit uppläst och föremål för discussion.
Ku trodde Hr Landtm., att R. o. Ad. icke gerna kunde återgå till företagande af båda frågorna gemensamt, sedan R. o. Ad. en gång utan ogillande lätit föredragningen på en ledamots begäran åtskiljas.