Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Det händer understundom, jag vill visst icke påbörda Hr Ribbing något sådant, att när ett ämne, i likhet med det förevarrde, blifvit gjordt till föremål för ett partis ensidiga bedömande, omdömen bildas deröfver, som, framkallade genom långvariga och envisa bemödanden, måhända icke äro så alldeles riktiga^
Jag vill icke i någon måtto inlåta mig i ordande öfver de brister, som Hr Ribbing anser vidlåda den nya Landslngelnstruktm; men jag ber att få fästa hans upmärksamhet derpå, att om behandlingen af Ekon.Utsk:s Betänk, skall upskjutas, under förutsättning att LagUtsk. skall inkomma med ett Utlåt, i samma ämne, hvilket vi i denna stund icke veta, och det sedermera händer att LagUtsk. icke inkommer med detta Utlåt., ett förhållande, som vid den utredning af frågan, som Ekon.Utsk. gjort, är ganska lätt tänkbart; hvartill skall det då tjena att orda kanske hela denna förmiddag om lämpligheten af ett upskof, som måhända icke befinnes behöfligt ?
Inkommer åter LagUtsk. verkligen med ett Utlåt., så har en föreg:de talare redan visat, huru det då kommer att förhålla sig.
Jag får således anhålla om afslag å den af Hr Ribbing gjorda hemställan.
Hr von Ehrenheim, Per Jakob: Då Hr Ribbing grun dat sin begäran om upskof med detta ärendes behandling derpå, att ett sammanhang mellan detsamma och någon till LagUtsk. remitterad fråga skulle förefinnas, anhåller jag att få uplysa, att inom LagUtsk. icke lärer finnas någon annan dermed sammanhängande fråga, än hvad som förekommer i Just.Ombudsrms berättelse.
Öfver denna berättelse har Utsk. redan afgifvit Utlåt., som af R.
St:r blifvit godkändt, och då Utsk., som uti detta Utlåt, icke meddelat något yttrande i anledn. af den uti berättelsen förekommande kri - Den 28 Mars f. m. tik öfver vissa delar af Landsh:gelnstrukt:n, icke heller förbehållit sig att framdeles med Utlåt, deröfver inkomma, synes det mig vara alldeles afgjordt, att något sådant Utlåt, icke till It.
På grund häraf, och under instämmande i öfrigt i Erih.
Akerhjelms anförande, anhåller jag om afslag å Hr Ribbings framställning.
Jag tror icke att det kan klandras, att den motion, som afgifvits af Hr Dalman, blifvit remitterad till Ekon.Utsk.
Det är bekant att, enl. grundlagen, K.
M. äger envåldsmakt i frågor, som röra organisationen af Rikets allmänna inrättningar.
Detta är otvifvelaktigt en ganska stor makt, öfver hvars ändamålsenlighet jag nu icke vill yttra mig.
Verkligheten är emedlertid att Konungen, på grund af Reg:sF:n, äger en sådan makt, och det lärer således egentligen vara i önskningsväg, som Ständerna hafva att yttra sig i afseende å hvad K.
M. kan tillgöra i följd af en dylik rättighet.
Men å andra sidan förekommer det naturligt, att om K. M. i sina Instruktör, dem han, i enlighet med denna makt, utfärdar, åt sina underlydande embetsman updrager icke allenast sådan maktfullkomlighet som hvarken enl. sakens natur eller grundlagen tillhör dem, utan äfven intränger på ett annat område, som till och med ingriper i sådana rättigheter, hvaröfver K.
M. sjelf icke grundlagsenlig! äger förfoga; så måste man tänka sig möjligheten af något sätt, hvarigenom sådant skall kunna förekommas och rättas.
Ar förhållandet nu sådant, så befinner man sig verkligen i det dilemma, att grundlagen icke uttryckligen stadgar annan rättsenlig väg, hvarigenom något slags korrektiv kan vinnas, än genom Const.- Utsk.
Men om också detta Utsk. icke funnit någon så bestämd anledn. -till anmärkn. mot Regeringens åtgärder, att Utsk. ansett Konungens Rådgifvare böra ställas till ansvar, eller anmälas till entledigande, eller om Utsk. tilläfventyrs förbisett en grundlagsöfverträdelse af den art jag nu omnämnt, så kan dock hända att en från K.
M. utgående författning innehåller sådana föreskrifter, som R.
St:r icke anse förenliga med det grundlagliga förhållandet.
K. M. kan t. ex. i en författning rörande allmänna hushållningen, meddela sådana stadganden, som intränga på privaträttens eller den s. k. allmänna lagens område, och då måtte väl det fall inträffa, att R.
St:r böra på något sätt kunna genom en allvarlig protest söka att göra gällande sin rättighet till andel i lagstiftningen derom.
Till följd häraf anser jag ock att om Hr Dalmans motion innefattat anmärkmr ang:de sådana förhållanden, hvarigenom den ekonomiska lagstiftnings-rätten, eller den delegations-rätt, som deraf följer, blifvit öfverskriden, så hade det ålegat LagUtsk., att sammanträda med Ekon.Utsk. för att gemensamt behandla denna fråga.
Detta är, enl. min öfvertygelse, en rättsenlig anledn., hvarföre Hr Ribbings hemställan torde förtjena R. o. Ad:s upmärksamhet och afseende; ty det kan ju icke ligga någonting ondt uti att i sådana hänseenden iakttaga nödig försigtighet.
En annan fråga är naturligtvis, huruvida någon motion är till LagUtsk. remitterad, som bordt gifva anledn. till afgifvande af ett Betänk, derifrån.
Finnes inom detta Utsk. icke något initiativ att inkomma med ett sådant 456
Den 28 Mars f. m. Betänk., så tjenar Hr Ribbings förslag till ingenting.
Ty om föredragningen af Ekon.Utsk:s Betänk, upskjutes till dess LagTJtsk. afgifvit sitt Utlåt., men något sådant icke inkommer, så liar upskofvet varit ändamålslöst.
Ad:s beslut i denna fråga synes mig således bero på en närmare uplysning, huruvida någon sådan motion finnes liggande på LagUtskis bord, som kan föranleda ett Utlåt, derifrån.
Ar händelsen sådan, så förenar jag mig med Hr Ribbing, hvars anhållan jag i motsatt fall icke anser leda till något resultat.
Erih. Wrede, Casimir:
Jag ber att få erinra derom, att LagUtsk. redan inkommit med ett generelt Utlåt, i anledn. af Just.- Ombudsm:s berättelse.
Just.Ombudsm. hade visserligen i denna berättelse gjort några anmärkmr mot den nya Landsh:gelnstrukt:n, men de voro af den beskaffenhet, att LagUtsk. icke ansåg sig i anledn. deraf behöfva göra någon framställning till R.
St:r. Just.- Ombudsm. börjar sina erinringar mot berörde Instrukt. med det förklarande, att han icke hunnit tillräckligt genomläsa densamma, hvarefter han i allmänna ordalag anställer några kritiska betraktelser öfver vissa §§ deruti, och på denna grund ansåg LagUtsk. icke någon anledn. vara för handen att fästa R.
St:rs upmärksamhet på hvad Just.Ombudsm. i sådant afseende yttrat.
Jag skall noggrannt ställa mig till efterrättelse Hr Gr. o. Landtrms förmaning att icke ingå på den bana Hr Printzensköld öpnat.
Denne talare har slutat sitt anförande med de orden, att när man vill göra citater, bör man göra dem riktigt.
Jag har icke gjort några andra citater än i så måtto, att jag upläst en § i Liandsh:gelnstrukt:n, och om jag läst rätt, kan Hr Printzensköld möjligen sjelf lätt finna.
Hr Ehrenlieims yttrande, hvaruti den siste värde talaren instämt, nemi. att i LagUtsk. icke skulle finnas någon motion i den syftning, hvarom nu är fråga; så beklagar jag att jag måste alldeles motsäga dem i detta fall.
Det är nemi. just jag, som väckt en sådan motion, och händelsevis har jag densamma med mig samt ber att få upläsa slutet deraf.
Skulle icke R. o. Ad. erinra sig detta förhållande, ber jag att Hr Riddarh.Sekretm måtte vitsorda det.
Frågan förevar i två plena, emedan betänkligheter upstodo, huruvida den var lagligen väckt, och om den till följd deraf kunde erhålla remiss.
Denna motion, hvilken i sig innefattade hvad Just.Ombudsm. i sin berättelse, ang:de förevande ämne yttrat, och hvilket bordt förtjena lagstiftningens upmärksamhet, innehöll till slutet följande:
Hvarje vän af frid, ordning och allmän säkerhet, önskar öfverensstämmelse emellan
Domaren och den myndighet, som skall låta verkställa hans beslut; derföre är det ock nödigt att lagarne blifva bestämda och ofelbart till efterrättelse giltiga, samt att, för vinnande af detta ändamål, Regeringen icke går längre i sin lagstiftning eller öfverlåtande deraf (delegation) än den har rätt, eller med ett ord träder R.
St:rs lagstiftande makt för nära och der skillnaden mellan Den 28 Mars f. m. 457 dessa makter icke rätt skarpt är eller kanske kan updragas, måste det anses bättre att något mellanrum eller obesökt område finnes.
Det är med afseende härå som jag yrkar att Lag- och Ekon.Utslen måtte yttra sig om uphäfvande af eller nödig förklaring öfver ofvanmde instrukt. såsom Just.Ombudsm., enl. hvad jag ofvan förmält och berättelsen visar, hemställt till R.
Detta är min motion ord för ord, sådan den till profit mundtligen afgafs det ena plenum och skriftligen det andra, samt sedan ordentligen blef remitterad till LagUtsk.
Hrnne hafva således orätt i det påstående, att det icke, utom Just.Ombudsrms berättelse, finnes någon motion i detta hänseende inom LagUtsk.
Jag ansåg hvad Just.Ombudsm. yttrat, vara af den vigt, att det förvånade mig, att LagUtsk. icke deröfver afgaf något särskildt Utlåt., och till följd deraf åtog jag mig att åter uptaga frågan för att få den underställd R.
Sfirs pröfning.
En högtärad vän, Gr.
Liljencrantz, har till mig framställt den frågan, hvad följden skulle blifva, om LagUtsk. icke inkommer med något Utlåt.
Jag svarar, att om något sådant skulle inträffa, skulle jag anse det vara stridande mot grundlagen; ty det tillhör LagUtsk. att yttra sig öfver så väl de af Just.Ombudsm. som af enskilda motionärer gjorda framställningar, som blifvit till Utsk. remitterade; och dessutom skulle det kunna hända att Ekon.Utslcs Betänk, godkännes, och att
Landshigelnstrukfin blir till laga kraft gällande, så framt icke något annat Utsk. gifver anledn. till en annan åtgärd.
Det är just detta, som jag vill förekomma, eller att icke någon inkräktning på E.
Sfirs lagstiftningsrätt må äga rum; och jag ser mig derföre föranlåten, att, oaktadt min ledsnad öfver att uptaga E. o. Ad:s dyrbara tid, fortsätta med mitt yrkande, emedan jag anser denna fråga vara vida vigtigare än hela BevillmsFörordmn, ja, så vigtig, stt jag icke skulle anse mig kunna stå till svars inför mitt eget samvete, om jag icke efter min förmåga sökte göra min åsigt i detta fall gällande.
Jag anhåller om propos. på bifall till min hemställan.
Jag har från början af denna discussion ansett den vara fullkomligt öfverflödig.
Hr Ribbing har hufvudsakligen grundat sin begäran om upskof med föredragningen af detta Betänk. derpå, att man bör invänta LagUtsk:s yttrande i anledn. af de utaf Just.Ombudsm. emot Landsh:gelnstrukfin gjorda anmärkmr.
Jag anser mig hafva ännu mera stöd för min begäran om afslag å denna Hr Eibbings hemställan, sedan jag hört Frih. Wrede uplysa, att Utsk. redan fattat sitt beslut i denna fråga, och dervid icke ansett sig böra fästa synnerlig vigt vid Just.Ombudsrmns framställning, äfven derföre, att han sjelf förmält sig icke hafva tagit närmare kännedom om ämnet.
Om Hr Ribbing hade rätt i sin hem ställan, skulle jag tro att en återremiss af Betänk:t vore det rättaste; men då jag af alla skäl finner denna hemställan icke böra 458 Den 28 Mars f. m. vinna B. o. Ad:s bifall, fortfar jag i mitt yrkande om afslag derå, samt anhåller, att Hr Gr. o.
Landtm, derom behagade framställa propos.
Jag kan verkligen icke förstå hvarföre, när det nu är uplyst att en motion verkligen blifvit väckt, som, enl. en hög auktoritet, den högsta, som finnes på detta rum, erhållit remiss till LagUtsk., just Hrr Landshöfdingar skola motsätta sig ett oskyldigt upskof, till dess man fått veta, huru med saken sig förhåller.
Jag kan icke finna någon försvarsgrund för detta sätt att vilja drifva frågan derhän, att icke en motion, som blifvit gjord och till LagUtsk. remitterad, skall kunna få en behandling som sig bör. enl. grundlagen, utan att vi i stället skola få en discussion i ämnet, som jag anser oriktig, då här blott är fråga om ett upskof, ehuru jag tror, att just den siste värde talaren i likhet med en annan Landsh., har gjort den nödvändig, för att visa, att saken icke är så fullkomligt enkel, som de föreställa sig.
Jag hemställer till de värde ledamöterna, om icke, vare sig att ett misstag ägt rum inom vårt Kansli, i så måtto att motionen icke blifvit afskickad, eller också att den af LagUtsk:s tjenstemän blifvit undanlagd, om icke, säger jag, saken ändock b r utredas?
Och jag frågar hvad det är som står för lifvet, att Ekon.Utsk:s Betänk, skall så fort afgöras?
Jag tror att vanligt sundt förnuft bjuder, att man i en sådan fråga icke bör vara alltför angelägen om att pådrifva afgörandet af en fråga, som är f. n. nog invecklad och alldeles icke angår en enkel sats.
Jag anhåller om bifall till Hr Eibbings begäran.
Jag nödgas, i likhet med åtskilliga föreg:de talare, bestrida bifall till Hr Eibbings förevar:de förslag, emedan jag tror att man kommit på villovägar i denna fråga.
Man måste nemi. ihågkomma, att Landsh:gelnstrukt:n tillkommit i ekonomisk lagstiftningsväg, och motioner hafva hos E.
St:r blifvit väckta om ändringar deri, hvilka motioner remitterats till Ekon.Utsk.
Detta Utsk. har utlåtit sig i frågan och icke funnit några ändringar erforderliga Hr Bibbing har nu föreslagit, att föredragningen af Ekon.Utsk:s Betänk, måtte upskjutas intilldess LagUtsk. yttrat sig öfver en af honom väckt och till detta Utsk. remitterad motion.
Jag erinrar mig icke, huruvida denna motion verkligen erhöll remiss till LagUtsk. eller icke; men låt vara, att LagUtsk. mottagit en dylik remiss, så anser jag att Utsk. icke är behörigt att befatta sig med denna fråga, emedan den faller inora området för K.
M:s lagstiftningsrätt, hvarmed LagUtsk. icke har något att göra.
Ekon.Utsk. har derföre ganska riktigt förfarit, då det utlåtit sig öfver de i detta ämne väckta motionerna; en annan fråga är den, huruvida Begeringen öfverträdt sin befogenhet i förevar:de fall; den tillhör Const.Utsk. att bedöma.
Jag yrkar för min del afslag å Hr Eibbings hemställan.
Då nu Hr Gr. o. Landtm, hemställde om E. o. Ad. ansåge öfverläggningen fulländad, anmälde sig och yttrade Hr Eibbing:
Jag tog mig friheten begära intyg från Landtmarskalks-bordet, huruvida det icke är öfverensstämmande med verkliga förhållandet, att jag väckt en motion i detta ämne, att ärendet förevarit i två plena, samt att slutligen, sedan jag i det sednare plenum aflemnat min motion skriftligen, Hr Gr. o. Landtm, förklarade, att densamma blifvit remitterad till LagUtsk.
I anleda, häraf yttrade Hr Gr. o.
Jag anser mig böra uplysa om hvad jag nu erinrar mig, rörande behandlingen af Hr Eibbings omförmäldta yfkande i fråga om Landsh:gelnstrukt:n, hvilket icke blifvit uptaget bland väckte motioner, af skäl som E. o. Ad. lätt skall inse.
Då LagUtsk:s Utlåt. ang:de Just.Ombudsm:s berättelse hos E. o. Ad. behandlades, framställde Hr
Eibbing ett yrkande i den syftning han nu upgifvit, och E. o. Ad. återremitterade en del af detta Utlåt., med hvilken remiss de yttranden, som vid samma tillfälle hade blifvit afgifne, naturligtvis till Utsk. åtföljde.
Följande dagen förekom fråga om särskild remiss till LagUtsk. af Hr Eibbings nämnde yrkande, såsom en af honom väckt motion, och dervid anförde jag att särskild remiss af detta yrkande icke kunde äga rum, emedan detsamma redan blifvit till Utsk. remitteradt jemte den återremitterade delen af LagUtsk:s berörde Utlåt.
Dermed förföll frågan för den gången och på detta sätt har Hr Eibbings yrkande kommit LagUtsk. tillhanda, men hvilken åtgärd Utsk. i anledn. deraf vidtagit är mig obekant och kan vara beroende af de beslut, som af de öfrige RiksSt:n blifvit fattade.
Det yttrande, som jag skriftligen aflemnade, var just en afskrift af det dagen förut mundtligen afgifna, hvilket jag nu af Hr Gr. o. Landtm, hört redan vara till LagUtsk. aflemnadt.
Att det innefattar samma sak, som det jag nyss tog mig friheten upläsa, är säkert och jag förmodar, att jag har laglig rättighet, att af LagUtsk. erhålla svar derå, detta må nu innehålla bifall eller afslag.
Behandlar nu detta yttrande samma ämne, som utgör föremål för Ekon.Utsk:s Betänk.
N:o 70, så ligger deruti grunden för min anhållan, att detta Betänk, måtte få hvila; desto hellre som jag i sista plenum hade tillfälle, att mundtligen framställa min önskan för Ordf-.den i LagUtsk., hvilken då torde hafva med mig instämt deruti, att frågan vore af den beskaffenhet, att den borde hafva behandlats gemensamt af Lag- och Ekon.Utsktn, hvilket otvifvelaktigt hade varit det rättaste.
Ty om LagUtsk. hade uplyst Ekon.Utsk. om frågans verkliga natur, hade säkerligen ett helt annat yttrande från det sednare Utsk. följt, än hvad som nu skett; och då hade jemväl deri af Just.Ombudsrmn gjorda hemställan, att E.
M. ingå med en underd. anhållan i detta ämne, föranledt ett helt annat resultat, än det hvartill Utsk.' nu kommit, eller ett fullständigt afslag.
Dessutom hade, på sätt jag här upgifvit, och som icke blifvit vederlagdt, en annan vigtig fråga blifvit af Ekon.Utsk. helt och hållet förbigången.
Jag vill dock 460 Den 28 Mars f. m. icke hålla mig härtill, utan blott till den framställning jag redan till Hr Gr. o Landtm, aflemnat, nemi. att Ekon.Utsk:s förevar:de Betänk, måtte få livila, och jag gör detta desto mera som jag har anledn. förmoda, att en dylik åtgärd kommer att beslutas inom de öfriga Stånden.
Under förutsättning, att den af Hr Gr. o. Landtm, framställda förfrågan angrde öfverläggningens slutande ännu icke är af It. o. Ad. besvarad, ber jag att få yttra några ord i frågan.
Den utsträckning, som discussionen öfver det af Hr Bibbing väckta förslaget tagit, och den möjligen också förtjenta vigt, som man från den sidan lägger «pd detta förslag, förutsattes att vi tilläfventyrs skola få en votering i gång öfver denna preliminär-fråga, ehuru bordslistan är öfverhopad med vigtigare ärenden.
Jag ber fördenskull att till de
Hrr, som understödt förevar:de förslag få hemställa huruvida icke, då någon synnerlig förhoppning ej förefinnes att genomdrifva detta förslag, ändamålet ändock, utan votering, skulle lika väl kunna vinnas derigenom att föredragningen af Ekou.Utsk:s Betänk, finge i vanlig ordning försiggå.
Ty det är ju ingenting, som hindrar oss att då begära återremiss af detta Betänk, till Utsk., och om denna återremiss beviljas, kan ju den föreskrift lemnäs Utsk., att saken bör behandlas gemensamt med LagUtsk., hvarigenom just det, som Hr Bibbing åsyftar, vinnes.
Det är blott på detta som jag velat fästa upmärksamheten, på det att Hr Bibbing och de, som dela hans åsigt, må sinsemellan afgöra, huruvida det kan vara lämpligt att drifva saken så långt, att vi måste underkasta oss en votering.
Sparre, Erik: Med Hr Bibbings s. k. motion eller yttrande förhåller det sig alldeles så som Hr Gr. o. Landtm, nu uplyst Ståndet om.
LagUtsk. hade nemi. i sitt Betänk, i anledn. af Just.Ombudsmms berättelse och hans deruti gjorda framställning om högre lön för denne embetsman, icke ansett sig böra åt denna fråga gifva någon behandling, utan blott anmält saken till den åtgärd, som vederborde inom BiksStm. B. o. Ad. fann det vara lämpligt att denna fråga behandlades gemensamt af Lag- och StatsUtsk:n samt återremitterade på sådan grund den del af Utsk:s Betänk.
, som rörde nämnde hemställan.
Med discussionen öfver detta ämne följde då, bland annat, ett yttrande af Hr Bibbing, som äfven omfattade en kritik deröfver, att LagUtsk. icke besvarat en annan af Just.Ombudsm. i samma berättelse gjord framställning i anledn. af den nya Landsh:gelnstrukt:n.
Detta Hr Bibbings yttrande, som medföljde discussionen i ett helt annat ämne och som icke blifvit till Utsk. reraitteradt i egenskap af någon motion, har inom Utsk. icke föranledt någon åtgärd, och Utsk. har dertill ansett sig hafva haft så mycket mera skäl, som Utsk. hade sig bekant, att frågor om ändring i bemälde instrukt. redan blifvit till annat Utsk. remitterade.
Hr Ribbings yttrande, att jag skulle till honom hafva sagt, att LagUtsk. skulle sammanträda med Ekon.Utsk., innefattar ett
Den 28 Mars f. m. 461 misstag.
Hr Ribbing talade med mig derom, yttrade jag att om LagUtsk. skulle hafva behandlat denna fråga, borde det naturligtvis hafva sammanträdt med Ekon.Utsk., derföre att frågan om Landsh:gelnstrukt:n är ett ekonomiskt ärende och icke ett lagärende, hvarmed således LagUtsk. icke bör eller kan sig befatta.
Då emellertid fråga om ändring uti sagde instrukt. är väckt och till Ekon.Utsk. remitterad samt uti ifrågavar:de Betänk, besvarad, synes det mig icke vara något skäl att för dess pröfning afvakta LagUtsk:s svar i anledn. af ett yttrande, som Hr Ribbing afgifvit i en helt annan fråga, och som kommit Utsk. tillhanda i sammanhang med ett helt annat ärende, nemi. angide förhöjd aflöning åt Just.Ombudsm.
Jag kan således för min del icke finna det ringaste hinder för att denna fråga må behandlas i sin ordning, och finner icke skäl att dröja dermed, derföre att med discussionen öfver Just.Ombudsm:ns lön följt ett yttrande af Hr Ribbing, som rör en fråga, hvilken, såsom icke afseende ett lagstiftnings-ärende, LagUtsk. icke äger att uptaga.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade nu:
Sedan jag sednast yttrade mig, har jag efterskickat R. o. Ad:s prot. för d. 20 sisth Dec., då frågan om Hr Ribbings nu åberopade yttrande förevar, och ber jag att få något fullständigare framställa huru frågan blifvit behandlad.
Förhållandet var att Hr Ribbings och några andra talares yttranden ang:de Just.Ombudsm:ns berättelse blefvo d. 19 Dec. till LagUtsk. remitterade jemte R. o. Ad:s återremiss å en del af Utskis derom afgifna Utlåt.
Sedan discussionen var slutad och beslutet blifvit fattadt, yrkade Hr Ribbing särskild remiss af den fråga, han under discussionen hade väckt, och jag sökte då göra tydligt, att yttrandet redan var remitteradt, men då Hr Ribbing fortfor i sitt yrkande att denna fråga måtte såsom en af honom väckt motion särskildt remitteras, blef den lagd på bordet.
I plenum d. 20 Dec. förekom denna fråga andra gången och prot:t derom innehåller: »Hr Gr. o. Landtm, yttrade att han, i afseende på denna motion finge fästa lt. o. Ad:s upmärksamhet derpå att då LagUtsk:s Utlåt, öfver Just.Ombudsrmns berättelse i går föredrogs, detta skett af Utlåtit i dess helhet, så att discussionen omfattat såväl den föregående punkten, angide aflöningen för Just.Ombudsm. och hans Kansli, som den sednare punkten, deri Utsk. yttrat sig om Just.- Ombudsmms embets-förvaltning.
Ehuru endast den förra punkten hade blifvit af R. o. Ad. återremitterad, men öfverläggningen omfattat Utlåtandet i dess helhet, hade deraf blifvit en följd, att alla under discussionen afgifne yttranden måste åtfölja den beslutade återremissen till Utsk.
Såsom yttrande öfver LagUtskis Utlåt, om Just.Ombudsrmns berättelse hade Hr Ribhings anförande således redan, enl. R. o. Adis beslut, blifvit meddeladt LagUtsk. och någon propos. om remiss af detsamma till LagUtsk. kunde således ej vidare framställas, enär, om en sådan besvarades med Nej, det skulle innefatta ett uphäfvande af det beslut, R. o. Ad. redan fattat.
Hr Ribbing hade i går sagt, att hans anförande var afgifvet med föranledande af Hr Dalmans motion om Landshigelnstruktm, men 462 Den 28 Mars f. m. äfven såsom sådant kunde propos. till remiss ej göras, enär R. o. Ad. redan vid föredragningen af Hr Dalmans motion, efter en längre discussion, förklarat densamma afslutad, och således en ny discussion i ämnet icke i anledn. af Hr Dalmans motion finge upstå.
Skulle åter Hr Ribbing vilja uptaga ämnet såsom en motion, finge Hr Gr. o. Landtm., för att kunna yttra sig om lagligheten af en remiss, anhålla att få veta hvad stöd Hr Ribbing i 56 § Riksd.- Ordn:n funnit för motions väckande efter den tid, som i grundlagen för nya frågors väckande var bestämd.» »Hr Ribbing förklarade, att han, då ifrågavar:de anförande, på sätt Hr Gr. o. Landtm, framställt, komme LagUtsk. tillhanda, vore alldeles belåten med hvad som skett och icke yrkade någon vidare åtgärd; hvarefter R. o. Ad., uppå derom af Hr Gr. o. Landtm, framställd propos., förklarade sig anse Hr
Ribbings nu föredragna motion icke föranleda till någon åtgärd.»
Jag är ledsen att jag med ännu några ord nödgas uptaga R. o. Ad:s tid.
Men då Hr Ribbing utfarit i skarpa uttryck mot Ekon.Utsk., anser jag mig såsom ledamot i detta Utsk. skyldig att söka freda mig för dessa anmärkmr.
Hade Hr Ribbing inom motionstiden väckt en motion, som blifvit till LagUtsk. remitterad, så hade det varit Ekon.Utsk:s skyldighet att sammanträda med förstnämnde Utsk.
Men då så icke skett och Ekon.- Utsk. icke kan anses pligtigt att taga kännedom om alla de discussioner, som förefalla hos R.
St:r öfver alla dit inkommande Betänk:n, så har Utsk. också icke kunnat taga befattning med Hr Ribbings yttrande.