Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
BancoUtsbottet: i) Herr Lagerhjelms, Pehr, den 28 sist— ledne Februari på bordet lagde motion, angå - Den 6 Martil, 223 ende skyldighet för Banken, att efter en viss cours emottaga silfver. 2) Herr Lagerhjelms, Pehr, den 28 sist— ledne Februari på bordet lagde motion, angående fortfarande intill nästa Riksdag af Bankens lånebiträden till JernContoiret, Strömrensoingsfonden, Götha CanalBolag m. m.
Stats- och BancoUtJliottem Herr Gripensvärds, Fredric Adolph, den 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial* angående föreslagne medel till den allmänna förlägenhetens afhjelpande.
Stats- famt Allmänna Besvärs- och Oeconomii Utskotten: Friherre Wrangels, Flenning, den 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, örn me; del till afhjelpande af den allmänna förlägen^ heten.
Lag- Jämt Allmänna B ef vars- och OeconomiUtjkotten 1) Herr af Ekenstams * Israel, den l denhes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående en förändring i Kongl.
Förordningen d. 2 8 April 1819, rörande Exclusive Privilegiers meddelande, 2) Herr Anckarsparre, Ingemar August, d. 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, Den 6 Murtii. om rättighet för jordägare i allmänhet, att fritt begagna de å deras ägor växande Ekar. 5) Herr Reutersv^rds, Pehr Adam, den 3 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående ändring i Författningarne, rörande Vattenverks anläggande.
Stats- och Banco- samt LagUtskotten'.
Friherre Wrangels, Henning, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om inställande af Publique Cassors lagsökningar, intilldess Financeregleringen blifvit uppgjord.
LagUtJkottet: \ i'» Herr Lagerhjelms, Pehr, den 28 sisfledne Februari på bordet lagde motion, angående förändring af Författningarne rörande utmätning af fast egendom. aj Herr Lagerhjelms, Pehr, den 28 sist— ledne Februari på bordet lagde motion, angå; ende fastställande af en liqvidationsgrund emel. lan långifvare och låntagare. o) Friherre Ridderstolpes, Fredric, den 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial om nödvändigheten af Arbetsdomars återinförande. k) Grefve Gyllenborgs, Johan Henning, d.
I dennes förmiddagen på bordet lagde Memo \ rial, Den 6 Martil 2.25 rial, rörande ändring i nu gällande lag, angående brandstodsförening. 5) Herr Königs, Johan, den i dennes förmiddagen på bordet (agde Memorial, om vissa föreskrifter i afseende på extra Domares förordnande, 6) Herr Ehrenborgs, Casper, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående ett föreslaget tillägg uti 24 §, af nu gällande inteckningsförordning. 7J Herr Ssbelfelts, Zacharias Johan, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om en lag till förekommande af procenteri. 8) Herr Wnlfraths, Carl Guataf, den i dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, bm skärpning i straffet för skogsåverkan.
Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottet: 1) Herr Lagerhjelrhs, Pehr, den 28 sistledhe Februari på bordet lagde motion angående näringsfriheten. 2) Herr von Heijnes, Georg, den i dennes förmiddagen på bordet lagde motion, angående afskaffande af guld och silfver på vissa uniformer.
Prot. 2.
Band. 15.
Den 6 Mar lii. 3) Friherre Ridderstolpes, Fredric, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående medel till befordrande af upplysning och sedlighet hos Allmogen. 4) Friherre Rudbeeks, Alexander, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, rörande upphåfvande af råttigheten för Stockholms stad, att uppbära de så kallade ParmTorgs- och Renhållningspenningar för höj, halm ved och brånkol. 5) Friherre Wrangels, Henning, den 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående åtgärder till inskränkande af Finska handeln, jemte de af Grefve Lövenhjelm, Carl Axel, Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, Herr Lefrén, Johan Pehr och Friherre Wrangel rörande samma ämne sistnämnde dag afgifne yttranden* 6) Grefve Hårds, Carl Gustaf, d,en 1 dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om rättighet för enstaka Hemmansägare i allmänhet, att inrätta och anslå tillj och med tiondedelen af deras jordrymd till sårskiite lägenheter. 0 7) Grefve Gyllepborgs, Johan Henning, d. I dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående visse föreskrifter för meddelande af pass åt kringvandrande Gesäller, samt pers mittsrade Soldater och Båtsmän.
Den 6 Martii. 227 <M 4 8) Herr Königs, Johan, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om förändring af de i Riket brukliga Mått, Mål och Vigt. $) Herr Königs, Johan, den i dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, om föreskrifter i afseende på tillverkningen af papper. roj Herr Ribbings, Arvid, d.
I dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, angående överenskommelser om Prest-rättigheter.
11) Herr Hallenborgs, Carl Johan, den i1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorialj om förändrad tid för mönstringar.
12) Herr Königs, Johan, den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om förändring i flyttningstiden för tjenstehjon.
Stats-, och Lag- samt Allmänna Befvårs- och Oeconomie-Utskatten:
Friherre Wrangel», Henning, den 1 dennes f. in på bordet lagde Memorial, om förändring i fångföringssåttet, jemte de af Grefve Löwenhjelm, Carl Axel, och Friherre Wrangel, rörande samma ämne sistnämnde dag afgifne yttranden.
Föredrogs å nyo Ståts-Utskottets den 22 sisth Februari afgifne, samt den 1 dennes för - Den 6 Marlit. iniddagen på bordet Jagde Utlåtande, i anledb ning af Kongl.
Maj:ts Nådiga Remiss på Lands, höfdingens i Skaraborgs Lån underdåniga hemställan om Vakt vid LandsCanceiliet och LandsContoiret, till säkerhet för contante medel och handlingar.
Genom de anmärka ningar, som gjordes vid Betänkandet, då det första gången upplåstes, förmodar jag så mycket vara vunnet, att en återremiss lärer blifva af nöden.
Det torde vara styrkt, att läget af byggtiaderne vid Mariaeholm år sådant, att vakt derstädes behöfves.
Af denna anledning får jag anhålla om återremiss af Betänkandet.
Då flere Ledamöter ifrån Skaraborgs
Lån yttrade sig öfver detta ämne förra gången det förevar f ©mtalades äfven såsom ett alternatif, att galler och jernluckor för fönsterna å LandsContoiret skulle kunna göra samma tjenst som den vagt^ hvarom nu år frågai.
För mjn del anser det jag förra såkerhetsmåttet vara så mycket lämpligare, som det kostar mindre, och har den fördelen att också utestänga vaktkarlen, om han skulle kånna sig fre. stad att tillgripa den ombetrodda skatten.
För I andsContoirets Embetsmin bör Hes ej vara förnärmande, att hafva galler för fönsterna i deras Embetsrum, då hvar och en vet, att rådane icke finnas der för att innestänga d.-nu rf - Den 6 Martil.
235 ian för att utestånga obehöriga personer.
J Banken arbeta åfven Embetsrnånnen i runi med galler för fönsterna.
Det sått sorn befunnits tjenligt att förvara Bankens skatter, bör äfven vara tillfredsställande i afseende å förvaringen af allmänna medel i Mariestads L mdtRånteri.
Jag vågar alltså tillstyrka bifall å StatsUtskottets Betänkande, > , Herr Ehrenborgh, Ccitper'.
Det år med mycken tillfredsställelse jag finner, att'mitt yttrande, som i förbigående omnämnt alternativet af luckor och galler, gifvit den värde Talaren anledning att utveckla det besparingssystem, i hvilket han så berömligen tållar med HögloQ.
Likväl och ehuru det visserli. gen år säkrare med galler, ån utan, kan jag ej med honom fullkomligen instämma, då galler göra rummen mörka.
Hans jemförelse med Banken år ej heller så alldeles adaequat, då vid deq åfven finnes vakt* Jag förenar mig således med Herr Tham i begäran om återremiss.
Det år mig okårt att uppehålla Ridderskapet och Adeln med en så obetydlig omständighet, men jag har ansett mig, ehvad utgång saken än må få, böra ådagalägga, att det ej varit utan anledning, som jag begärt anslaget.
Herr Hjerta, Gujiaf* Jag får endast tillkännagifva, att orsaken hvarföre det andra alternativet, nemligen jerngallers och luckors sättande för fönstren, icke af Utskottet blifvit vidfördt, år den, att en särskild fond lör Lands..» Dea 6 Martu, höfdingeResidencers underhåll finnes, hvarifrån genom anmälan hos Regeringen, medel kunna erhållas äfven till sådane obetydlige ändringar.
Hvad särskilt angår frågan om anslag till en vaktkarl vid Skaraborgs Låns LandsCanzli, får jag upplysa, att flere andra Lån åro i samina ställning, ehuru blott för detta enda ett sådant anslag blifvit begårdt.
Hår bor äfven folk i nästa flygeln, I Westerås skall LandsCanzliet ligga lika långt afsides, och flere Residencer åro i samma belägenhet.
Det år endast i afseende på det gjorde förslaget att jerngaller skulle sättas för LandsCanzliets fönster, som jag anhåller få påminna, att då huset är fårdighygdt, sådane svårligen låra kunna insättas.
Hvad Herr Hjerta anfört, att flere Residencer å^o i samma belägenhet, tror jag ej böra afskräcka, når utgiften är för ett godt ändamål, och icke betydligare an denna.
Då nu så mycket blifvit ordadt om galler och jernluckor, samt cm en särskild commendering till förvarande af Skaraborgs Läns Lands - Contoir och Landt-Rånteri, tror jag det vara öfverflödigt för mig att derom yttra mig.
Jag anhåller blott få nämna, att jag känner ett Landshöfding^Residence, der vakt är utan för Rånteriet, och der en stöld begicks för få år sedan af sjelfva vaktkarlen.
Jag tillstyrker alltså bifall till Utskottets Betänkande, Dan 6 Martil.
Herr Grefven och LandtMar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid Ståts-Utskottets
Utlåtande gjorde anmärkningar hindra detsaminas antagande, samt på sådan grund behagade Utlåtandet jemte anmärkningarne till Utskottet återförvisa?
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och Z^andtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla StatsUtskottets Utlåtandet Bifölls.
Företogs till pröfning Stats-Utskottets den i4 sistledne Februarii afgifne, och den I dennes förmiddagen på bordet lagde utlåtande, i anledning af väckt motion, att för Statens räkning ett hus måtte inköpas och inredas, så väl med tjenlige Sessionsrum för Riksens Ständers Utskott, som samlingsrum för Hedervärda BondeStåndet, jemte Canzlb-rum och Archiver m. m.
Herr Montgommerie, Gujtaf:
Ehuru denna fråga ej tili afgörande nu kan upptagas, hemställer jag likväl till framtida bepröfvande, om icke de öfrige Ståndens hus, kunde såsom flyglar förenas med Riddarhuset, hvarigenom en närmare gemenskap
Stånden emellan blef möjlig, eller om icke, då Magazins-Directionen, Nu marner Lotteriet oWcieGeneralAJfiftenpen tilläfventyrs 2Ö2 Den 6, Martil. upplösas, någon af fleras byggnader' för dett$ ändamål må kunna begagnas.
Uppå derefter af Harr Grefven och LandtMctrskalken gjord proposition blef Stats-Utskottets Utlåtande af Ridderskapet och Adeln bifallit.
Vid förnyad föredragning af ExpeditionsUtskottets den 27 sistledne Februarii afgifne, samt den t dennes förmiddagen på bordet lagde Memorial, innefattande utlåtande öfver Herr Brumniers, Carl Magnus motion, angående en förändrad redaetion af Bihanget till Riks-Ståndens Protocoll, blef samma Memorial, uppå derom af Herr Grefven och LandtMarskalken gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallit. \ k Föredrogs å nyo Herr von Hartmansdorffs, August, den 1 dennes eftermiddagen på bordet lagde motion, angående visse vilkor för beviljandet af ett ytterligare creditiv åt ConvoijCommissariatet, jemte de af Friherre Lagerbjelke, Johan, och Grefve Cronstedt, Claes, samma dag, i anledning deraf afgifne yttranden; Friherre Lagerbjelke, Johan , anförde skrifteligén; j(Se Bilagan N;0 i\
Då fag förra gången hade äran yttra mig angående Stats - Den 6 Martti.
Revisorernas granskning af Convoij-Commissariatets räkenskaper, lofvade jag lemna närmare upplysning luiru dermed fordom tillgått.
Nu synes tillfället vara inne , att göra det.
I afseende på Convoij-medlens beskaffenhet och sättet huru Riksens Ständers gransknings-rätt uppkommit, utbeder jag mig således få upplysa: att, enligt Riksené Ständers skrif.
Veise till Kongl. Maj:t af den :g September 1725, borde den så kallade extra Licenten ■’ eller Convoij-medlen icke betragtas annorledes rän såsom en del af Tull-tägten, och räkenskaperna insändas till Kammar-Collegium såsom andra redogörelser för Stats-medel, Utom det, att de Handlande förbehöllo sig, att, nar de det åstundade, få efterse huru medlen blifvit använde, borde Riksens Ständer pä. hvarje Riksdag om administrationen underrättas.
Ständerne betingade sig således vid sjelfva början af Convoij-Corn missariatets tillvarelse, den ifrågavarande gransknings- rätten, hvilken sedermera under envålds-tiden kommit ur utöfning.
Den värde Ledamoten, som nu bestrider ifrågavarande rättighet, har sjelf nämt huruledes Convoij-Commissariatet för en tid var upphäfvet.
Under densamma ingingo Convoijmedlen till Stats-Contoiret som fick penningebestyret, och de öfrige förrättningarne besörjdes af serskildta Comitterade.
Men det bar sig icke att således söndra verkställighets-åtgärderna från medels-förvaltningen, och Commissariatet mäste åter upprättas.
Hade det likväl burit sig, eller StatsContoiret tillika med penninge - 234 Den 6 Martil. förvaltningen afven fått den öfriga, liksom Commissariatet fick, så granskade nu, utan gensägelse, Riksens Ständers Revisorer redovisningen för Convoij-medlen, så väl som för de öfriga, Slats-Contoiret har om händer.
Det är saledes en tillfällig händelse, ej något grundeligt skäl, som gör att granskningen icke äger rum.
Friherre Lagerbjelke har yttrat, att Kammar-Rätten granskade Convoij-Commissariatets räkenskaper ej blott till ziffran, utan äfven till dispositionen.
Hvar och en inser, att denna disposition ej kan sträcka sig längre än till verkställighet af Konungens beslut eller befallningar; men huruvida dervid varit något att påminna, och contrasignenten följakteligen bordt dragas till ansvar, kan Kammar-Rätten, såsom ett Kcngl Verk, naturligtvis icke an märka.
Att Constitutions-Utskottets granskning af Stats-Rådets Protocoll skulle i anseende till den högre dispositionen af medel, gifva Riksens Ständer en tillräcklig ledning för sitt omdöme öfver förvaltningen, kan jag icke tro; emedan helt annat är, att här och der i Protocollen se ett mål upptaget rörande det ena eller andra Verkets medel än att se dem hvar för sig upptagna i räkning till debet och credit.
Vore denna Friherre Lagerbjelkes invändning rigtig: så borde läsningen af Stats-Rådets protocoll, göra Stats-Revisorernes granskning af Statsmedels användande öfverflödig äfven i alla andra afseenden, hvilket man svårligen torde erkänna.
Jag fortfar således i mitt yrkande, att det begärdta creditiyet för Convoij-Commissariatet, Den 6 Martti. endast under det af mig förut nämnde vilkor* bör beviljas.
Jag får endast anmärka, att Kammar-Rätten ej allenast granskat medlens disposition utan äfven authorisation till deras utbetalande.
Convoij-Commissariatet låter ej gifva några medel utan i följd af en sådan, eller i följd af gifne föreskrifter.
För öfrigt har jag ingenting emot ramissen och underkastar mig villigt hvad granskning af rakenskaperne som hälst.
Herr Grefven och LandtMarskcilken föreslog, att så väl Flerr von Hartmansdorff? ofvannämnde motion, som de af Friherre La-- gerbjelke och Grefve Cronstedt i anledning deraf afgifne yttranden, måtte till Stats-Utskottet remitteras; hvilket bifölls.
Å nyo föredrogs Herr Lagerhjelms, Pehr, den 2S sistledne Februarii på bordet lagde motion, angående en förändrad organisation af Allmänna Magazins-Inrättningen.
Herr von Becker, Carl Johan, uppläste följande:
(Se Bilagan N:o s)* Herr Lagerhjelm., Pehr:
Det tillhör mig att vördsamt och korteligen redovisa för degrunder som föranledt den ifrågavarande mot tionen.
Den värda talaren instämmer val i det Den 6 Martil, allmänna innehållet af dessa grunder, så att de i theoretiskt hänseende öfverensstämma med hans åsigter ;, men han finnér verkställigheten förenad med så många och stora svårigheter, att de samma upphäfva den allmänna fördel som åsyftas, och fäster sig deribland först och främst dervid, att ett qvantum af i oo tunnor vöre minimum för belåning , emedan den mest behöfvande delen af producenter, icke har så stort belopp att afsätta.
Jag erkänner icke rigtigheten af den theori, som icke skulle hålla profvet vid tillämpningen.
Den grundsatts jag i detta hänseende följt, har varit, att Statens lånebiträde icke afsåge person, men sak; att detsamma sålunda borde verka på Spannemåls-marknaden medelst minskande af den concurrence som efter ymniga skördar alltför mycket nedtrycker priserne; att den Spannemål som belånas, derigenom drages från marknaden, hvadan belåningen bör motverka prisernes fall samt lätta afsättningen på den Spannemål som icke belånas, hvarigenom innehafvare af mindre
Spannemåls-poster medelbarligen njuta förmon af låne-inrättningen.
Här uti anser jag den theoretiska grundsatts utförd som egenteligen innehålles uti det system jag sökt att utveckla, nemligen att] Staten bör verka först och direct i allmänhet samt sedan ock ■■> indirect på den enskilde.
Bestämmandet af detta större tunnetal såsom ett minimum, har jag afven nödgats föreslå] af det skäl, att det första förslaget, som i delta hänseende uppgifves, borde vara på det högsta enkelt.
Sluteligcn kunna äfven 'flere Spannemåls-innehaf - Dan 6 Martti, Vare sammansätta sig till det föreslagna beloppets ernående.
Det är vidare anmärkt, att det icke kunde sammanstå med producentens fördel, ätt få låna på Spannemål emot borgen, helst lian då lättare kunde Vanda sig till Disconten , hvarigenom han äfven vore befriad ifrån transport till och från Magjizinet, med flere omkostnader.
Då jag föreslagit Magazins-Inrättningens upplösning, har jag ansett mig böra uppställa något annat sätt, hvarigenom de verkeliga fördelar, som denria inrättning nu medför kunde ernås.
Deribland förekom först, uppbärandet och användandet af Kronans behållne räntor till
Värf vade Arméeris och Flottornas behof in natura, hvilken function jag vördsamt föreslagit måtte uppå Kongl. StatsContoiret varda öfverflyttad.
Dernäst har jag ansett Kongl. Maj:t vara i behof af Spannemål för inträffande krig eller missväxt, hvilket jag velat fylla dels derigenom att Spannemål förvarades i Kronans Förråder, dels derigenom att med borgen försedde förbindelser uppköpas och förvaras utställde på Spannemåls-lefverence å utsatt tid och ort, hvilkas motsvarande
Spanriemåls belopp af förbindelsens utställare skulle vårdas.
Jag har således i detta hänseende blifvit missförstådd, ty den penning som vid sådane uppköp utbetalas, kan naturligtvis icke återfordras; oell endast i detta hänseende har borgen af mig blifvit föreslagen.
I afseende på den munieipala formen af de för belåningens . utförande nödiga myndigheter, och hvad dervid blifvit anmärkt^ att nemligen ingen skulle vilja åtaga sig det dervid ifråga kommsjjdé förtroeri - 238 Den 6 Martil. det, får jag medgifva och erkänna att derest icke en allmän och benägen vilja hoä'Nationen skulle möta detta förslag i utförandet, så kan det icke annat än misslyckas, och allt bemödande skulle i sådant hänseende vara frugtlöst.
Att undvika de transporter från och till Magasinet, som möjeligen kunde medföra en körsel utan réel product; har jag tänkt mig belåningsmagazinerne så belägne, att
Spannemålen som pantsättes naturligen finner sin afsättning i sådan ort, att Spannemålen genom forslandet till Magazinet är lord i i mg.
Den värde talaren har vidare anfört, att låntagaren icke kunde återfå samma säd, som blifvit pantsatt.
Visserligen! kunde någon enskild som pansatt säd 'af bästa sort. och vid relaxeringen återfått sitt pundtal af en mindre vigtig säd och således utfår litet mera skal och litet mindre kärna, än han pantsatt, vidkännas någon förlust; men ingen allmän idée låter utföra sig i stort, utan svårigheter i smått; vill man ändamålet, så måste man vilja medlen och sluteligen kan den Spannemåls-innehafvare, som fruktar större skada än gagn af lane-inrättningen, afhålla sig från dess begagnande.
Talaren har vidare funnit den omständigheten att pantsättaren i sin ort endast erhölle attest och först penningar i Stockholm, vara så olaglig, att densamma motverkade den fördel jag velat bereda.
Jag svarar, att detsamma gäller vid pantsättning af jern; att den locala myndigheten måste meddela ett bevis om vederbörlig pantsätlning; att derpå först penning kan utställas; att till denna inrättnings enkelhet nödvändigt erfordras, att endast en Dea 6 [Martti.
239 enda cassa existerar, nemligen i Stockholm, åtminstone i början.
Sluteligen återkommer den värde talaren på den reflexion, att ehuru han med mig fullkomligen öfverensståmmer i praemisserne; kunde han likväl icke annat än skilja sig i resultaterne och deribland hufvudsakligast deruti, att ett särskildt mynt utställes såsom lån, enär det
Bancomynt sorn dertill ändock måste kunna disponeras såsom basis, hade par consequence bordt af mig föreslås till direct uppköp af spannmål, hvarigenom jordägaren verkligen skulle åtnjuta den lindring i sin bekymmersamma belägenhet, ’ som jag i praemisserne erkänt och velat afhjelpa.
Genom det nya myntets utställande, har jag åsyftat möjligheten för Riksens Ständers Fullmägtige att till dessa ändamål använda' ett större penningebelopp ån Di. scontråtten i Banken medgifver, nemligen 4 millioner.
Hvad i öfrigt vidkommer grunden för detta mynts beskaffenhet och min öfvertygelse om nyttan af dess utställande; får jag vördsamt åberopa hvad i sjelfva motionen i detta hänseende förekommer, och hvilket framställer detta ämne från dess fmanciella synpunkt; hvarvid jag slutligen föres på den anmärkning, att mitt förslag ej blott afser hjelp åt jordägaren, men ställer denna hjelp i rapport med reda i Rikets allmänna myntväsende; hvadan den värde falaren möjligen torde hafva utgått från en mindre sammansatt betraktelsegrund, ån den, hvari, från jag ansett mig böra se mitt ämne.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde, att så vål Herr Lagerhjelm? ofvannåmn - c Den g Martti, de motion, sorn de af Herr von Becker och Herr Lagerhjelm rörande samma ämne, nu afgifne yttranden, måtte til!
Stafs - och BancoUtskotten remitteras j hvilket bifölls.!- Föredrogs å nyö Herr Rosenblads, Bernhard, den i dennes förmiddagen på bordet lagde motion, om uppdrag till Stats- och Banco-- Utskotten, att utarbeta en financeplan.
Då jag tog mig den friheten föreslå, att Riksens Ständer måtte uppdraga Stats- och BancoUtskotten utarbetandet af en plan till stadgande
Och försäkrande af ett fast myntvärde, utan rubbning i någon nu kraftågande rätt, förbehöll jag mig, att vid motionens föredragande få anföra minä egna tankar i ämnet, och det år denna rättighet, jag nu går att begagna. •> Jag tror mig härvid böra besvara följande tvenne frågor: 1) Hvad är mynt, hvad år dess ändamål och hvad beftämmer dess belopp ? 2) Hvilka åro apande rättens närvarande anfpräk på myntförhällanderné inom Fäderneslandet, och huru Jkola deffa anfpräk kunna tillfredsfiallas? 1) Källan till ail industri och till allt våL stånd j Deii 6 Martil, stånd* år den oss af Försynen letnhade förmågan till Byten (Handel).
Härigenom kunna vi begagna hvarandra® öfverskott, samt bereda oss iijutuingajf och beqvämligheter, livilka feljest aldrig funnits.
Men gränsen för den sålunda uppkomna industrien, skulle snart varit hunnen, om man blott kunde bortbyta sin vara till den, som sjelf behöfde förbruka den.
Detta har föranlåtit införandet af ett allmänt bytesmedel5 vanligen kalladt nlynt eller penningar.
Vilkoren för detta allmänna bytesmedel åro allm ärt begärlighet, beqvämlighet vid begagnandet, varaktighet neli säkerhet för all häftig förändring i varde.
Dessa egenskaper igenfinnas hos ingen känd vara i högre grad ån hos de ädla metallerne Guld och Silfver.
Derföre hafva dessa efter hand blifvit antagna såsom mynt hos alla folk bland hvilka odling och industri gjort några betydligare framsteg» Såsom allmänt bytesmedel utgöra penningar en del af de capitaler eller förlagt produptionen och consumtionen erfordra, nemligen den, som behöfves för löpande utgifter^ innan näringsidkaren hinner realisera sina produeterj eller consumenten incassera sina inkomster.
Beloppet af en Nations erforderliga penningestock i förhållande till dess industri, beror på den större eller mindre lifligheten i dess rörelse och på den större eller mindre tillgången på utvägar att bespara penningebehofvet.
Sedan jag nu sökt visa hvad mynt år, dess Ridd. o, Ad, Prut. 2 Band; i6j Den 6 Martu, ändamål och hved som bestämmer dess belopp, återstår att utreda den andra frågan: 2)
Eller ägande rättens närvarande anspråk på myntförhållanderne inom Fäderneslandet, och sättet att tillfredsställa dessa anspråk.