Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag vågade göra denna framställning af det skäl, att här uppstår det fall, att ingrepp skett i Rikets Ständers lagstiftande rätt derigenom, att man gjort till ekonomiskt, hvad som hör tillhöra CivilLagen.
Det finnes vissa delar i Stadgan, hvilka tillhöra CivilLagen, fastän det öfriga ej hörer dit; såsom t. ex. delningsgrund, råskillnad och taxering.
Sådant borde ej kunna rubbas, utan Rikets Ständers hörande, men allt det öfriga borde Konungen kunna jemka.
Utskotten hafva ej gillat mitt förslag, utan förblifvit vid sitt; och det är ett misstag af Grefve Frölich, att tro, det Utskotten i deras senare Utlåtande skulle hafva föreslagit något annat, än hvad de i deras första Betänkande förut framställt.
Sålunda stå vi på den punkt, att resultatet blir enahanda, antingen vi inom Ståndet göra en redactionsförändring, eller godkänna Utskottens förslag.
Att antaga BondeStåndets framställning, skulle jag vara benägen till, om jag kunde begripa, huru det med våra former kan verkställas.
Huru skall väl en provins nu kunna yttra sig uti detta ämne?
Den 27 Augusti e. m. luiru det skall tillgå.
Hos oss finnas inga former för något sådant.
Då skulle vi också meddela föreskrift om det sätt, hvarpå det skall ske.
Yi skulle då hafva något lagligt sätt för dem att samlas, öfverenskomma och ingifva sina petitioner.
Jag begriper ej möjligheten af verkställandet.
Jag kan således ej gå in på att detta skulle ligga till grund för Ridderskapets och Adelns beslut.
Två Stånd stannade i alla fall emot två, och frågan förföll.
Om jag vågade hoppas, att man kunde tillvägabringa en skrifvelse, som bestämdt uttryckte hvad jag förra gången yrkade, skulle jag visserligen nu äfven yrka detsamma ; men då detta ej synes kunna ske, tar jag mig frihet hemställa till dem, hvilka talat emot Utskottens förslag, huruvida det kunde vara någon oformlighet deruti, att anhålla, det
Konungen måtte infordra säkra upplysningar om de hinder, sorn kunna ligga i vägen för Stadgans verkställande; om vi komma med en sådan skrifvelse, uppstår åtminstone det fall, att örn det sedermera finnes, att de Rådgifvande tillstyrkt ändring i grunderne för CivilLagen, så hafva de öfverträdt hvad som i min tanka är deras lagliga rätt.
Jag tror då, att en skrifvelse, som denna, skulle vara tillräcklig.
Jag tror, att de skulle läsa igenom Utskottens Betänkande, och finna, att denna skillnad der är afsedd.
Jag tillstyrker således bifall å Utskottens förslag. 39 H. 14 11» Den 37 Augusti e. m.
Om Ridderskapet och Adeln förenar sig med BondeStåndet, så uppkomma alla de svårigheter i afseende på verkställigheten, hvilka Herr Hjerta nu anmärkt.
De under Carl X:s regering började ProvincialRiksdagar blefvo mycket klandrade; nu för tiden skulle de säkerligen blifva det ännu mera.
Instämmer Ridderskapet och Adeln med BorgareStåndet, så afslogo vi den skrifvelse, Utskotten föreslagit, och ingen komme att afgå.
Bifalla vi Utskottens Betänkande, så blifva vi ensamme uti ett sådant beslut.
Förenade Ridderskapet och Adeln sig med PresteStåndet, så instämma vi lill en del i det förslag Utskotten framställt; men med tillägg, att Ståndet yttrar, i hvad afseende, eller i hvilka landskaper, nemligen i skogsv trakterne , Stadgan anses minst lämpelig.
Ytterligare, och till förekommande af den skada, som befaras genom Stadgan förvållas, skulle man då begära, att verkställigheten måtte hvila, och i följe deraf de under fråga varande skiften inställas.
Man uppsköt då icke hjelpen, intill dess skadan inträffat, utan man förekomme den; och jag tror, att det vore riktigast.
Mot Herr Hjertås förslag till underdånig skrifvelse skulle jag ej hafva särdeles att invända; om det icke innehöll, att sådana grunder, som angå ägande-rätts förhållanden, och hvilka äro af natur att lämpligast tillhöra CivilLagen, böra förblifva orubbliga.
Saken är väl rig - Den 27 Augusti e. m. 211 tig, men otydligt uttryckt.
Menar Herr Hjerta sådana grunder, som tillförene varit gällande i CivilLagen, så har han rätt.
Menar han åter dem, som man genom denna Stadga vill göra gällande, såsom CivilLag, så är det just hvad som behöfde ändras.
Då kommer förslaget på ett ut med BondeStåndets, likväl utan att äga samma klarhet.
Jag hemställer således, att Ridderskapet och Adeln måtte instämma i PresteStåndets heslut; ty det är ej fråga om, hvem Ridderskapet och Adeln skall förena sig med, för att vinna pluralitet, utan om hvad som är rigtigast i sjelfva verket.
Det förhåller sig verkeligen, såsom Herr Hjerta yttrat, att jag nyss gjorde ett misstag, då jag förde på Utskottens räkning det af dem i deras senare Utlåtande omförmäldte förslag, som rätteligen var Herr Hjertås; och jag tillstår, att jag är af den Öfvertygelse, att detta förslag vore det hästa.
Likväl har jag nu funnit, att man icke har något annat alternatif, än att antingen förena sig med något af de öfrige Stånden, hvilket jag ej kan tillstyrka, eller taga ett eget beslut.
Jag kan ej finna någon vådlig följd deraf, att förslaget till Stadgan blir sådant, som det af Ridderskapet och Adeln är vordet heslutadt, om ock dermed ingen annan skrifvelse skulle följa, än den ExpeditionsUtskottet föreslår, eller 39 H.
»4* 212 Den 27 Augusti e. m. ett enkelt öfverlemnande af målet till Kongl. Maj:t.
Det kan vara tillräckligt; tv Konungen har i alla fall rättighet att, utan Rikets Ständers hemställan, vidtaga en sådan åtgärd som föreslås, om han så för godt finner.
Jag kan ej tillstyrka, att man förenar sig med PresteStåndet, derföre, att PresteStåndets förslag utgår från den önskan, att hela Stadgan skall förfalla.
'Det är att gå in genom en annan port, för att komma till samma ändamål.
Som detta är emot min önskan, måste jag föreslå, att man alldeles icke instämmer i en sådan skrifvelse, som PresteStåndet yrkat, emedan den innefattar nära upphäfvande af hvad man .beslutat.
Om jag icke mycket bedrar mig, skall det synas af Akrells beskrifning öfver Sverige, att tre fjcrdedelar af dess yta öro beväxte med skog.
Jag frågar då, huru det skulle komma att se ut, om det sades, att hinder skulle inträffa för verkställighet af Författningen i alla orter, der stora skogar finnas, det vill säga, att den ej skulle duga i tre fjerdedelar af Riket.
Det måtte ej vara någon klar framställning.
Att säga, att Författningen skulle hvila, och påbjuda dess inställande, är också ett rätt artigt bestämmande, sedan man beslutat, att Stadgan skall blifva beståndande.
Det skulle tjena lill intet att ålägga authoritcter och menigheter att öfverklaga den.
Det vore oformligt och skadligt.
Der - Den a7 Augusti e. m. ai3 emot är jag af den Öfvertygelse, att det är en oriktig tydning, att man rubbat ByggningaBalken på ett sådant sätt, att Rikets Ständers deltagande i lagstiftningen är uppliäfvit, och inblandadt med ekonomiska stadganden.
Det är derpå jag syftade, då jag föreslog, att Rikets Ständer måtte önska, att de grunder, som ingå uti ägande-rätts förhållanden, och tillhöra CivilLagen, ej måtte vidare rubbas.
Jag är ganska benägen, om Ståndet så finnér för godt, att yrka, det skrifvelsen må blifva sådan, som jag förra gången föreslog, och hvilket förslag är nästan detsamma, som Utskottens.
Jag motsätter mig på intet vis en undersökning om SkiftesStadgans tillämplighet för Riket, om Ridderskapet och Adeln finner den nödig; men jag upprepar hvad jag förut vid återremissen sagt, att jag tror det icke vara iämpeligt, att en sådan undersökning utsträckes till alla Rikets provincer.
Det måtte stå fast, att Stadgan är tillämplig i alla de orter, der förut enskiften ägt rum; och voro Rikets Ständer ej derom öfvertygade, borde Stadgan belt och hållit undanrödjas.
Det lärer väl icke vara lämpligt att infordra utlåtanden om Stadgans tjenlighet för Skåne, Skaraborgs Län, med flere orter, der EnskiftesFörfatillingarne varit gällande; men för de Norra Länen, äfvensom för Gottland, hvilket på visst sätt varit undantagit
Den 27 Augusti e. ni. från Storskiften, kan, om man så vill, en sådan undersökning ej vara olämplig, efter de egen teliga klagomålen och anmärkningarne emot Stadgan kommit ifrån desse orter.
Det är förmodligen också denna åsigt, som i afseende på den föreslagne undersökningen bestämt BondeSlåndets beslut, att någon underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t icke derom borde aflåtas, utan att de orter, somför sig Önska undantag från Stadgan, äga livar för sig sådant hos Kongl. Maj:t begära, hvarvid man troligen haft afseende å de Norra Länen, hvilkas Fullmäktige också förut till Kongl. Maj:t inkommit med anhållan i ämnet; då deremot Riksdagsmännen från de andra Länen i allmänhet yrkat Stadgans bibehållande.
Beträffande åter hvad jag tyckte mig höra Herr Hjerta yttra, att åtskilliga föreskrifter i Stadgan skulle strida emot allmänna lagen; så är icke förhållandet sådant, hvilket äfven Utskotten upplyst.
Det finnes ej i Stadgan andra förändringar i Lagen än de, som redan varit i de förra SkiftesFörfattningarne gjorde, och hvilka således icke kunna såsom afvikelser ifrån Lagen numera anses.
Jag är fullkomligen ense derom, att flere af föreskrifterne i Stadgan böra lia ett runi i allmänna lagen; men jag tror ej det vara behöflligt, att den gamla lagen serskildt undergår någon förändring i detta afseende, utan kan den gerna blifva härutinnan sådan den är, intill dess den nya blifver antagen, helst det icke är att Den 27 Augusti e. m. 2l5 förmoda, att ifrågavarande Lagstadganden blifva rubbade och förändrade.
Under den rikliga tillgång på olika meningar, som våra 4 Kamrar måste lemna, är det alltid en stor tillfredsställelse, att kunna hafva en annan mening till hands, för att kunna hylla den.
Herr Hjerta har framställt de svårigheter, som måste uppkomma genom BondeStåndefs beslut.
En annan ledamot bar tillstyrkt, att man skulle instämma med PresteStåndet, hvaruti jag likväl icke kan förena mig.
Att antaga Herr Hjertås förslag, skulle medföra möjligheten af en jemkning.
Men för mig framställer det sig, att Ridderskapet och Adeln, sedan man seglat hela Stånds-compassen omkring, kunde återkomma till min åsigt, att Rikets
Ständer böra vara varsamma vid afgifvande af önskningar, och således äfven vara det vid detta tillfälle.
Jag inser ej, på hvad grund en sådan skrifvelse skulle stödja sig, aldraminst då icke två Stånd kunnat komma till samma resultat.
För att komma till ett resultat, föreslår jag, att vi måtte förena oss med BorgareStåndet, och, i likhet med detsamma, afslå all skrifvelse, i hvilket fall man får ett bestämdt beslut.
I anledning af hvad en värd talare yttrat, torde det tillåtas mig få anföra några 2IÖ
Den 27 Augusti e. m. ord.
Med all den fullkomlighet talaren naturligtvis fäster vid SkiftesFörfattningen, länner jag ej något skäl, hvarföre icke de södra orterne skulle få yttra sitt missnöje dermed.
Jag är från de södra orterne, och har så mycken kärlek för EnskiftesFörfattningen af i8o3 som någon, och skall med den landsort, hvarest jag är hemma, aldrig upphöra att prisa det gagn den derstädes åstadkommit; de mest ojäfagtige vittnesbörd förete sig för hvar och en, som ser Skåne, och förstår sig på landtbruk; men för det att den Författningen är nyttig, ser jag ej något skäl, hvarföre en annan Författning, på helt andra grunder byggd, skulle vara lika nyttig och med lika begärlighet omfattas af dem, hvilka anse den såsom skadlig, såsom stridande mot ändamålet; jag vet ej, hvarföre icke den ena ortens innevånare, så väl som den andra, skola få yttra, att de missbilliga den.
Jag inser nogsamt, att örn en fjerde tanka skulle uppstå tillika med de andra, hlefve det visserligen en ännu större svårighet, att tillvägabringa ett beslut; men jag finner ingen större svårighet uppkomma derigenom, alt man heldre biträder PresteStåndets, än BorgareStåndets, beslut.
Sus, ber om förlåtelse, att jag upptager tiden meden anmärkning, men det synes förestå oss en sådan oformlighet, att jag ber att få fästa uppmärksamheten å Den 27 Augusti e. m. 217 följderne.
Det blir ett nytt prejudicat om Rikets Sländer, såsom Lagstiftare, skulle begynna att göra sig till projectmakare, i stället för lagstiftare, och samtycka till vissa Författningar på sådant sätt, att man underställde dem folkets veto.
Det vore en ny åtgärd.
Jag medgifver väl, att vi kunna vara dåliga lagstiftare, men ej böra vi så offentligen erkänna det, att vi skulle öfverlemna lagstiftningen till provincerne eller Authoriteterne.
Jag skulle nästan vara böjd att ingå på Friherre Anckarswärds förslag att förena sig med BorgareStåndet.
Man hade derigenom den fördel, att tre
Stånds sammanstämmande beslut erhölls på afslag.
Då blef det gifvet, att, efter all tolkning, Utskotten ej kunde komma med något jemkningsförslag.
Jag skulle kunna förena mig om det, öfvertygad att, vid handläggningen af ämnet, Konungens Rådgifvare ändock skola göra afseende på, att saken ingriper i äganderätten.
Hvad Herr Danckwardt yttrat, beliöfver ej svar.
Jag har ej klandrat, att SkiftesStadgan blifvit sådan den är.
Jag har blott sagt, att man allt ifrån 1740_talet frångått allmänna lagens stadganden i detta ämne.
De grunder, hvarpå den stöder sig, höra till ByggningaBalken, och läsas vid Universiteterne, såsom tillhörande CivilLagen.
Herr Hjerta har anmärkt, att skogstrakterne af vårt land utgöra tre fjerdedelar af dess yta; och att 218 Den 27 Augusti e. m.
Jet således vore olämpligt, att begära en inskränkning i Författningen för tre fjerdedelar af landet, då den således endast komme att vara gällande för en fjerdedel.
Om jag ej bedrager mig, äger sådant redan rum, i afseende på Skogsförfattningarne, ty de äro olika för de södra orterne, och för dem, som ligga norr om Dahlelfven.
Det är naturligt, att i ett land, som Sverige, med så olika natur och climat, måste Författningarne äfven vara olika.
Man bar anmärkt att vissa Län, och deribland Östergöthland, skulle ganska väl kunna begagna SkiftesStadgan, derföre att EnskiftesFörfattningarne der förut varit gällande.
Jag får dock erinra, att till Östergöthland höra de' stora skogstrakterne af Ydre och Kinds Härader, som till sin natur likna Småland, hvarunder de fordom räknades.
Der, likasom i andra skogsbygder, är den icke lämplig.
Det är följakteligen origtigt, att göra några inskränkningar till bestämda Län.
Ofta finnas inom särskildta Härader samma olikheter, som emellan olika Län.
Friherre Anckarswärd har yttrat, att Rikets Ständer borde iakttaga varsamhet i deras önskningar.
Jag tror det äfven, men af annan orsak; derföre nemligen, att Ständerne ofta få mera, än de bedja om.
Så har det gått i detta ämne; och derföre borde man nu begära någon afkortning.
Jag tror, att man i denna Författning, likasom i många andra, haft orätt att vilja springa framför sin tid, och att Ivin - Den 27 Augusti e. m. 219 ga verkligheten efter en och annan theori, som man uppgör på sin kammare, men som ej passar till förhållandet på marken.
Derföre är det ock som man behöfver vädja till erfarenheten, och på det att något afseende mätte kunna fästas på hennes röst, tillstyrker jag, att Ridderskapet och Adeln måtte instämma i PresteStåndets beslut.
Hans Excellence He?'r Grefven och Lan dt
Mar skalken föreslog bifall å Utskottens tillstyrkande i denna del.
Uppå derefter framställd proposition afslog Ridderskapet och Adeln berörde tillstyrkande.
PresteStåndet gjort är skiljaktigt från Utskottens.
Jag ropade
Nej mot Utskottens, men anhåller om proposition på PresteStåndets.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln behagade instämma i PresteStåndets beslut.
Herr von Hartmansdorff begärde Votering.
Herr Hjerta yrkade, att
Contrapropositionen mätte innehålla afslag å instämmande i PresteStåndets beslut. 220
Den 27 Augusti e. m. Friherre Palmstjerna:
Jag anhäller, att contrapropositionen måtte innefatta instämmande i BorgareStåndets beslut, eller afslag å all ytterligare underdånig skrifvelse i detta ämne, ty annars kunde vi sedan få votering om hvad BondeStåndet föreslagit.
Hans Excellence Herr Grefven och Län cltMar skalken föreslog följande Voteringsproposition:
Den, som instämmer i Högvördige PresteStåndets förslag till underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t, rörande tillämpningen af SkiftesStadgan, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anser Ridderskapet och Adeln, med instämmande i BorgareStåndets beslut, någon underdånig skrifvelse till Kongl. Maj:t i afseende å tillämpligheten af SkiftesStadgan, icke erfordras.
Sedan , 42> 4^ och 44 §§• i Rid darliusOrdningen blifvit uppläste, börjades Voteringen klockan tre qvart till 10 e. m.; och befunnos vid Voteringens slut klockan tre qvart till 11 e. m., sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt Den 27 Augusti e. m. 2 a t de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit, som följer: Ja — 14.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, det Ridderskapet och Adeln således ansett någon underdånig skrifvelse till Kongl, Maj:t i afseende å tillämpligheten af SkiftesStadgan icke erfordras.
Angående Friherre Wr angels förslag att antingen ÖfverDirecteuren vid LandtmäteriContoiret, eller ock någon annan i behandlingen af Skiftesmål kunnig person, borde vara Föredragande deraf i Högsta Domstolen, m. m.
Härefter Fann Ridderskapet och Adeln för godt, bifalla allt hvad Utskotten i deras första Betänkande tillstyrkt, och hvar-» vid någon anmärkning icke blifvit gjord.
Justerades 5 ProtocollsUtdrag innehållande Ridderskapets och Adelns i plenum den 19 dennes fattade beslut.
Justerades x ProtocollsUtdrag af denna dag f. in. innefattande Ridderskapets och 22 2 Den 27 Augusti e. m.
Adelns beslut, rörande bivistandet af framlidne JuslitieStatsMinisterns Hans Excellence Herr Grefve F. Gyllenborgs begrafning.
Från StatsUtskotlet:
Af den i5 sistl.
Julii: N:o 210.
Angående förvaltningen af det till Cassernbyggnaden för Kongl. Andra LifGardet anvisade anslag.
N:o 2ir.
I väckte frågor om anslag af medel för uppbyggande, iståndsättande och underhållande, af åtskillige Länshäkten, samt angående aflöning för Vaktbetjening dervid.
Angående LandshöfdingeResidencehuset i Hernösand.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets under N:o 36 förut meddeldte Betänkande, angående utskylder till staden Nyköping af LandshöfdingeResidencehuset derstädes; äfvensom afgifter till Städerne i allmänhet för Kronans deri varande egendomar.
Af den 28 sistlidne Julii: N:o2i4.1 anledning af verkställd granskning utaf de till Allmänna GarnizonsSjukhusbyggnaden anslagne medels förvaltning.
Den 27 Augusti e. na.
223 Af den 8 dennes:
N:o 215.1 anledning af verkställd granskning af Räkenskaperne och förvaltningen utaf de till Allmänna GarnizonsSjukhusets i Stockholm underhåll anslagne medel.
JV:o 216.1 anledning af verkställd granskning af redogörelsen öfver 2:ne till America och Medelhafvet företagne krutförsäljningsexpeditioner.
Angående föreslagen afskrifning af Bruksldkaren S. Owens skuld till ManufacturDiscontFonden, samt öm ett ytterligare låneunderstöd för honom af allmänna medel å 5o,ooo R:dr B:co.
Frun förstärkta StatsUlskoltet:
Af den 24 dennes: N:o 21 g.
Angående grunderna för den blifvande allmänna Bevillningen, samt för värdering af fastigheter.
Från Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUts kotten:
Af den i3 dennes: N:o 61.
I anledning af väckte frågor om ett förändradt användande af den |:dels procent, som af sterbhus inom Carlstads Stift nu erlägges till Carlstads hospital.
I anledning af yrkad försäljning af en hemmanet Tofta förut tillhörig skog m. m.
I anledning af åtskilligc hem - ii\
Den 27 Augusti e, m. ställanden om lindring i Roteringsbördorne inom de Småländska Länen.
I anledning af åter remiss å Utskottens under N:o 42 förut meddeldte Betänkande om upphörande af Kronans Optionsrätt till de uppå Kronoskattejord växande mäste- och storverksträd.
Från StatSj- Banco- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten:
Af den 11 dennes: N:o 65.
I anledning af väck motion om inrättande af ett JordbruksContoir.
I anledning af väckt motion, angående låns meddelande å spannemål.
Af den 1 dennes: N:o 54.
I anledning af väckte frågor om ändringar och rättelser eller tillägg så väl uti Kongl. Majrts Nådiga Legostadga för husbönder och tjenstehjon den i5 Maji i8o5, som uti Kongl. Maj:ts Nådiga kungörelse, angående flyttningstiden för tjenstehjon, den 22 April 181g.
Lör - Den 2g Augusti f. m. aä5 Lördagen den 29 Äng. 1829.
Upplästes till justering och godkändes följande ExpedilionsUtskottets insände Förslag till Piikets Ständers underdåniga Skrifvelse!' till Kongl. Maj:t: N:o i3a.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss, i fråga om indragning af Rå- och Rörs- samt Insocknefriheten å hemman, som blifvit skiljde från Säterierne.
N:o i33.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Remiss uppå gjord underdånig ansökning, om upplåtelse af en Örebro Slott tillhörig
Tomt för uppförande af ett nvtt Schokehus i Örebro Stad.
N:o i34- I anledning af Kongl.
Majrts Nådiga proposition angående Sala Silfververk.
N:o r35.
Angående förlängning af tiden för åtnjutande af förlagslån ur ManufacturDisconten, samt om säkerheten för sådane lån.
Med anhållan om stadgande, att kännedom af Rikets Grundlagar bör ådagaläggas af dem, som undergå Juridisk-och EmbetsExamen.
Angående Kongl, Maj:ts och Kronans bevisningsskyldighet i frågor om förmedlings återgång. 39 H. 226 Den 29 Augusti f. m. N:o 138.
Angående afskrifning af åtskilige anmärkningsmedél.
N:o i3q
Angående upphäfvande af det i KamniarCollegii CirculairBref a^ den 18 Februarii 1806 intagne Stadgande om Stämmoböter.
Angående skyldighet för Borgare, att i staden vara Mantals- och Skattskrifves Öppnades Herrar Electorers Lista till val af Ledamöter i nedannämnde Utskott; och befunnos följande Herrar dertill hafva blifvit utsedde:
I StatsUtskottet: Efter N:o 1 5q4- Herr von Heynne, Georg; N:o Herr CoijetCarl Fredrik.
Efter N:o i3o4- Herr Kuylenstjerna, Gustaf Wilhelm; N:o 566.
Herr Liljeskjöld; Fullmäktig.
Herr Kuylenstjernaj Johan Wilhelm.
Herr af Grubbensj JVHs Wilhelm_, hade inlemnat följande, som upplästes:
Inom motionstiden vid innevarande Riksdag, gjorde jag, Herrar Cederschjöld och Uggla, motioner örn dels upphäfvande dels mildring och förändringar i bysättningstvånget.
Dessa motioner hlefvo till Lagutskottet remitterade, men ännu i denna stund Den 29 Augusti f. m. 227 liar något Utlåtande ifrån bemälte Utskott till RiksStånden icke inkommit.
Af denna anledning och på det frågan ej må nu, såsom lärer inträffat vid sista Riksdag, då den af Herr Hammarskjöld blef bragt å bane, begrafvas ibland oafgjorda Riksdagsmål, får jag ödmjukast anhålla, det Utskottet måtte erinras om ifrågavarande ärendes skydsamma behandling, på det målet må, under denna Riksdag, behörigen granskas och afgöras.
Om remiss till bemälte
Utskott af denna min påminnelse, anhåller jag vördsammast.
Friherre Wrangel., Henning: Sedan SkiftesStadgan nu blifvit af Ridderskapet och Adeln antagen, likväl med flere anmärkningar, torde det tillåtas mig, att, i följd deraf få göra några motioner.
Den ena är, huruvida Stadgan skall blifva gällande från det den är ulgifven, och om den skall hafva retroactif verkan.
I slutet af 19 Capitlet är det vilkorligt taladt om tiden, då den skall gå i verkställighet.
Jag hemställer, om det icke är lämpligast och rättvisast, att alla enskiften, som äro började, innan Stadgan utkom, skola slutas efter den gamla Författningen, och att den 113m ej må hafva retroactif verkan på dessa.
Skulle ett motsatt förhållande äga rum, inträffade sto39H. i5* 2,cs8 Den 29 Augusti f. ra. ra omkostnader för delägarne.
Det finnes ännu mångfaldiga enskiften, som räckt många år.
Det vore hardt, om genom denna tidsutdrägt man skulle vara tvungen att sluta med ännu ytterligare ökade kostnader.
Jag anhåller att denna fråga, måtte remitteras till Ekonomiutskottet.
Då fråga var om flygsandsfälten i Halland, väckte jag en motion, som remitterades till Lagutskottet.
Nu anhåller jag att få framställa en annan, för att befrämja denna nyttiga sak.
I Halland äro flere personer använde, för att bevaka planteringarne.
Desse personer hafva behof af något understöd.
Hittills har det gått så till, att jordägarne af Landshöfdingen blifvit tillfrågade, om de ville underhålla dessa personer.
Somlige hafva ingått derpå, andra icke, af ganska gällande skäl, att nemligen omkostnaderne äro så stora, att de kanske öfvergå de allmänna utskylderne.