Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr V o n 8 c k n n t L, ^restric, utbad sig fä anmäla, att, hindrad af Tjensteman»» befattningar och en tämmeligcn »vidlyftig L-^ndtmannarbrclsc för Pupillers räkning, hade han, ehuru Ledamot af Allmänna Bclwärs- och Economie-Uistottet, ej biwlstadt dest hfwcrläggningar, rörande Magazinerna och Bränwins; bränningen , sä att han i Utskottet ej deröfwcr kunnat yttra sig, hwarföre han nu anhöll att här fä aflämna sina tankar.'
Herr von Lcnsmr upläste härefter följande: 956 Ven- 2Z September., .
Af egen ärfarenhet och dels af andres under-, stibb, wägar jag med full säkerhet inför Högwälborne Herr Grefwcn oäfi Landt - Marskalken samt Högloft, Niddcrstapct och Adeln i ödmjukhet upgifwa,. att med. det foder af Hö och Halm samt fallande agnar m. m. i6 ä 20 Kokreatur wäl och utan sbrknappnjng fram» födas, kan, med tillökning endast- af Halm, 2,6 ä zo kreatur rundeligen underhällas , dä Bränwinsbrän», ving med en Panneröd af 73 kannor eller zme kan; vors rymnd för hwarje kreatur, öfwer winter-mänaderye oafbrutit wcrkställes ; och- jag wägar derjemte pästä att Mjölkmfkastningcn af dc§c 26 ä zo Kokreatur stall upgä wida öfwer dubbelt emot hwad af förberörde 16. 20, som irkc njutit drank eller säd kan frambringas dä bestaffryhctrn af godheten af den jemförde.
Posta»
xen är j nägorlluida lika förhållande, Hwar och en Landtbrukare, som lagdt nägov Vigt pä BostapSstötfeln lärer nogsamt erfarit, at Ko; kreatur icke kunna bibehällas nid ymnig
Mjölkning endast med torrt foder och kallt watten, till förekom» mande af kreaturens afsinanhc, har sä kallad förp; ving af Agnar, Lif, Nätzlor jemte, ljumt waltén, l allmänhet blifwit widtagen.
— Genom denna anstalt winnes likwäl icke ändamäleh utan Spannemälcns an», litande;, och enär i fräga varande med flere förpnings; ämneN, hwaraf tillräckrligt fdrräd pä de fleste ställen, jckc kan finnas, blifwit förtärde, har Landtbrukaren ,, dä PränwinS-bränningen är honom förbuden , intet anval öfrigt, än walet emellan kreaturens ossman de,, eller bestäendct af sä mycken
Säd som fordras, för att förekomma MjölEminstningen, hvaraf äter den fölgd, Htk kostnaden wida Lfwerstiger afkastuivgen, upkom; Brätt - Den 25 September. 957 BränwinsrBrännlngen, bfwerlemnad uti Landt» brokarens hand allma, kan säledes efter nnn tank» frambringa de mäst lyckliga fblgdcr fbr Skaten och det hela':
Oen lämnar LandtmaNnen utwäg att underhäl» la flere och bättre fbdde kreatur, än hittills , dm fram» bringar en ätminstone dubbel afkastning af LabligLr» ben: teti fbrbättrar och sbrdker spillningra till nära H:brl, och detta allena Medfbr en winst, som är oberäknelig.
— Dä fbr gifwit antatzes, att -^:del med» spillning än hittills skulle blistva att tillgä wid hwarjo Landtbruk: dä äfwen tageS fbr gifwit-, att Jord icke felas, hivarä ben kundeanwändas; dä icke bbr förmodas, ntt LandtmanNen den fallande splllningen lämnar oaNwänd, torde, jag wägar säga, skall, sä wida dea Hdgste täcktes äterskänka fredslugnet, inom 10 ä 12 är Swerige producera -^:bcl wera säd än nu, och dea pmnogaste tillgäng gifwas pä alla de NödwändighetS» waror, söm af Ladugärdarrn frambringas.
Utskottets tillstyrkan att Bränwims-bränningen mätte ätfblja Landtbruket, är säledcs, efter min tanka, ganska wäl grundad.
Jag tror mig endast böra hos Hbgwälborne Herr Grefwcn och Landt-marskalken samt Hbglofl:
Ridderskapet och Adellr i ödmjukhet hemställa, huru Ivida Utskottets Förslag öm vrubbadt bibehällande af den Pannerymd, 18O0 ärs Kongl. Fö:, fattning utsätter, är dfwercnsstämmande med sä wäl billighet, som Landets sanna wäl, Boskapsskötselns hppdrifwonde.
Allmänt bekant är, att Hemman i Riket ärd till deras widd och bördighet sä ganska olika, hwaraf fbljer, att Ladugärdsskbtseln, äfwen i ett olika fbrhäl» lande kan drifwas pä särskildte Hemman.
— Hemman, där rtt mindre antal kreatur framfödas, hafwa aa» tur» 933 Den 25 September. turligkwis mindre behof af drank, än de Hemmai; K hwarwid ett större antal unde-hällcs.
— Jag finner säledrs grunden för den uti 1800 ärs Kongl.
Försatt» ning stadgade Panncrymd , nämligen Hemmantalet icke Mara den rätta, utan, dä hufwudfbremälct för en til-> lätande Ällmän Bränwirrs - beänning bör wara Ladugärdsskbtselns uphjclpande, anser jag kreaturens myc, kenhet och antal blifwa rätta grunden för den fram, deles tilt utsättande Pannerymden.
Det är icke förenligt med mitt hopp om nyttan af en allmän BränwinS - Bränning ä Landet att förestä nägon inskränkning uti den, enligt 1800 Ä>s Författning, stadgade Pannerymd, om äfwcn Henurrair skulle gifwas, hwarwid ett sä ringa antal Kreatur undcrhälles, att den, enligt Högstberörde Kongl. Försatt, ning, den bewilljade Pannerymd skulle Lfwcrstjga dell rymd, som för framtiden kunde blifwa tilläten, i för» hällande till de wid hwarje Hemman befiutcljga Kreatur.
En sädan tillstyrkan skulle med skäl wäcka ben förmodan, att jag sjelf misströstade om dr fördelar, jag uppgifwit ätfölja BränwinL-Bränningen » sä wida dea i ett rätt förhällande till Jordbrukarens behof, Llcfwe honom allena upplätcn.
Jag anser deremot för säkert att deAc Hkmmgir j fräga inoni fä är skola wara förseddc med sädant äntal af Boskah att deras nu ägande BiänwMs-P.jnna icke skall besinnas öfwer mäler.
I följe af hwad framman^öre jag halt deli ä« rån anföra, fär hos Högwälborne He^r Grefwcn och öandt-Marsk^lken samt Högloft Riddrrlkapet och Adeln jag i ödmjukhet hemställa, att Zrne kannors rymd för hivar - Den 2Z September 959 hwarjc Boskaps-Kreatur, som w!d Hemmanen underhållas, mätte blifwa noemsn, hwareftcr tillökning uti den enligt I80O Ärs Författning stadgade Bränwins>Panncrpmd mä uppä ffeende ansökningar bewilljas; MeN kitt wjd de Hemman, dar ett sä ringa an^it Kreatur nu undcrhällas, att den enligt nyhberördc Nädiga Författning , tillätne Pannerpmd, efter hwad nu blifwit föreflagit, finues öfwcrmälig, den likwäl i afseende pä ofwan anförde skäl, utan inskränkning oförändrad mätte fä bibchällas» ^
Som production af hwarje wara, utdfwer producteurcns egit behof, skall minskas, och förr eller sednare afstanna, enär utwäg till afsättning af ben producerade waran med billig winst, antingen är förknippad med swärigheter, eller ock alldeles omöjlig, sä finner jag wäl Utskottets tillstyrkan rörande Spannemäls-Magaziners inrättande Nti Riket wara grundad, sä franit desamma utan Krono-Bränncricrne kunna i längden äga bcständ.
Men om Krono-Bränncrierna än widare skola fortfara, anser jag ofelbart att all den fördel, som med en Allmän Dränwins - Bränning warit äsyftad, helt och hältet skall förswinna.
Utskottets tilstyrkan af en allmän ÄränwrnsBränning pä Landet jemte tillätclsc för Jordbrukaren uti alla Orter, att till Slockholm, Götheborg och Carlscrona fä transportera betz Brännewin till afsättning, är efter min tanka med Krocks-BrännerierncS sortfcr» rande icke förenlig, emedan fä wäl Direktionen öfwer Magazins-inrättningen, som Landtmanncn skulle i brist pä afsättning bringas i yttersta förlägenhet, hwarkcn skulle genom Krono - Bränneriernc Magazins-Jnrättningen winna beständ eller Jordbrukaren genom den honom tillätne BränwinssBränningen kunna be-» / ' siam - §60 Den 25 September. fremja Ladugärdarncs förkofran , och bägge ändamälcL skulle helt och hällit förfelas.
Nu upstär frögan antingen Staren här mera fördel af SpannemZls-Magajitts-Jnrättningcn och Krös no-Äräntiericrncs fortfarande, eller af den fbrefl.igNe Bränwins-Dränn ingen för Jord-B: akaren.
— Framrnanföre har jag upgifwit de fördelsr, som jag för, menk skola Staten tilflyta af en pä billig grund tilläten Allmän BeättwinS-Ärälining.
Oe fördelar Staten hitintill wunnit af Magasins,Inrättningen i förening tnd KronmBränncrierna äro af mig icke kände.
MätEe nä gon beron, kun »ig anställa jan föret sen; Jag käk» ner blott till någon del de mindre bchageliga följder, svin förbud af BränwiUs,bränning och försäljning för» mds-kat, och förmodar att Jordbrukaren bäve ined Lstllighet och lätthet skulle kunna utgöra all den behölls nä winst Krono -BränircricrNa ästadkommit, häldst dm af det Utländska Bränwinet upkomne icke torde böra lngä Uti beräkningen.
Hwad äter SpannemälS-Magazinerne beträffat, sä häk jag fra nuna oföre haft äran yttra, det jag fins Aer Utskottet grundeligen hafwa ädagalagdt nyttan och angelägenheten as bösta inrättningar; men jag kan icke ikle, att samina inrättningars beständ bör bero af Kror Ao-BränNerierne: deras beständ kan efter min tanka beredas genom widtagan^ anstalter till Sädens tork, king, innan den uti Magazincrne till förwarande in, lägges; hwilka anstalter genom Krono--Bränneriernes nedläggande i sä mätto skulle underlättas, att tillräcker lige hus för Kölne-Jnrättningar blefwc att tilgä.
Oä nawarandc styrelse öfwer nystnämndc Brännerier haft sä mänga, sä midt omfattande äligganden sig uppdragne lärer för framdeies styrelsen af Magajinerne omsorgen blist Den 2Z September. 961 Llifwa utan jemförelse, om betz ätgärd inskränker cn« dast till sädens uppköp, torkning, fdrwarandc och ritlämnande.
Enär Medes all nödwändighet att omsätta säden, genom anstalter gf sädens torkning uphörer, kan all den Säd, som icke för ärliga behofwct utgär, osbadad uti Magazinernc förblifwa liggande intill desi tvid infallande mitzwäxt-är nödwändighetcn fordrar, Allmänheten med Spanncmäl utur Magazincrne bispringa; och ehuru för Inrättningens waragtighet bwarje Tunna Säd, som utgär frän Magazincrnc, nödwändigt mäste päföras all den kostnad Inrättningen därllppä nedlagt, jämte ränta ä Förlags - Capitalct, och Sädén wid dylika tillfällen sälcdcs blifwer Allmänheten betydcligt dyrare, än dä wid ymniga fförbar
Landtmanncn det allmänna behofmet förmär uolylla, lärer nyttan och förmäncn af en fädan Magazins - Inrättning därigenom icke förringas, dä i alla fall det blif, kver en winst för Staten och det hela, akt äfwcn wid infallande mitzwäxt-är nägon anstalt om Lifsfdrnödcnhctcrs anffaffandc frän Utrikes orter icke bchöfwer wiStagas.
Herr 1 b am, ?eb>r, trodde, alt frägan NU endast wore om bifall eller afstag pä Utskottets Betänkande, han wille dock erinra, att detta Betänkan, de Innchölle twänne saker:
Inrättningen af Magazi, ner , och Husbebofs - Bränningen.
Det sednare ämnet rörde egcntcligcn Bewiilnings - Utskottet, hwarförc han bnstade att detsamma dit finge remitteras, eller om ^ formaliteten fordrar alt det till Economic - Utskottet ätrrwänder, föreslog han, att det dcrifrän kunde koni. rila till Bcwillnings-Utskottct, som nu är fMsatk med samma fräga.
Tredje Band.
N:d 123, 124.
862 Den LZ September.
Grefwe körner, ^ödipst 6örsn, anförde till Protocollct följande: — Onekeligen wittnar Economie-Ulstottcts Betänkande, i ftägan om fri Bränwins-bränning om de framsteg i allmänna HushällS» principer, som tidchwarfwcts nplysning päkallat, som erfarenheten bekräftat, Men uti tillämpningen härafsynes mig Economic-Utstottet warit ätci hållit af betänkligheter som gjort dess stutföljder waElande, När man erkänner billigheten och förmäncrnö af ett fki BränwinS - bränning och försäljning, är dek ett misstag, Utan tPifwcl härstedt as en loflig orntanka för Kronans fördel» men som kati hända äswetr ! det afseende! blir misstag, att anse Nagazins - Inrättningens förening med Brännericrne som oumgängcligatt till ben förras bibehållande tillstyrka en inskränkning af Bränncri-frihctcn pä de ställen - der den kart wara af de wigtigaste fölgdcr för de skattdragande, där desse hittils
Mäst kändt tyngden af ett warande kävno^ postum.
Ock är under denna synpunkt, som jag ej annat kan än anse ben föresiagne inskränkningen af Bränneri-rättigheten för Skäderne Slockholm - Göthe» borg och Carlscrona.
För den senare är detta sä mycket mera obilligt, som den hittils warit i ätnjntande af samma rättigheter i detta afseende som alla andra Städer i Riket; När man för öfrigt mcdgifwit at öfwerlämNandrt af hwarje handtering ät cnskildta om» tankans wärd- är den säkraste utwägcn att förena samhällets och enstildtas fördelar, när man en gäng erkänt - att Förmynderskap för fullmyndigt
Folk i sädant afseende blott medför ofullkomlig tillsyn och stadeliga werkningar, ofta rakt stridande emot de ändamäl Man wille winna, dä man medgifwit allt detta, dä är bet wäl en motsats och ett af» wikande frän denna princip att föreflä inskränkning i pan»
Den 25 September. 963 ! pannerymd, wissa wäkt och steg till förekommande af korporationers inträng, försäljningens förknippande med tillwerkarens forscdlar rc., och i synnerhet att inskränka eller betaga de Städer tillwerknings - rättigheten , där denna wara mäst ätgär, där desi tillwerkning blir af de största fördelar» Oagtadt hclgdcn af dm mana, som Nu i mer än zo är stadfästat ett sädant monopolium ^ wägak jag höja min röst deremot, emedan jag anser- denna inskränkning säsom stridande emot dessa Medborgares rätt, såsom en fals? uträkning bäd-e för Staten och cnskildta.
Erfarenheten har wisat, att det är endast en fullkomlig frihet, som förekommer ikadelig
Spannrmäls r conftlmlion ^ att förbud icke ästad, komma brist pä Bränwin, endast höja priset, att föreskrift äf korrt tid för tillwerkning och inskränkt pairiierymd, endast werka den bättre SädenS anwändandc, att under tilläten tid hwarkcn tillwerkning eller consnmtion särdeles tilltagit.
Förbud hafwa icke wrrkat till besparing.
Det oagtadt consnmerar merendels en gifwen Folkmassa en wiss quantilct Bränwin, och dä Folkmassan som consnmerar alltid blir ben samma, kan rn fullkomlig frihet icke betydligen öka ätgängen.
Detta skäl korporationers inflytande.
Man har talat om, att torporationrr, ägande denna tillwcrkniNgS-rättighet, skulle kunna styra SpanncmälS-priserne och blifwa mästare af denna handel, men dessa corporationer kunde all, drig hafwa annat interesse än att nedsätta priscrne; om det skulle ske genom införskrifning af utläNsk Spänne, wäl, har ju Kronan uti rättigheten att höja Tullen ett band pä denna stags sammangaddning emot Jordbruket s Skulle det äter ike genom BräNwins förKttrande till bättre pris, kan det ju endast hafwa inflytande pä denna tillwerkning, och dä Regeringen til, läte
Spannemäls - utförsel bibehölle alltid Säd-n sitt natur, 964 Dcn 2Z September.' naturliga wärde.
Dä Bränwins-fLr säljning ifrän Landet dessutom blefwc lii! dessa Städer tilläten, wore en sädan corporation nödsakad att icke utöfwer en witz gräntö utwidga sin tillwcrkning och ägde ingen annan företrädesrätt, än dcn as en större industrie och mers besparing wid tillwerkningen.
Jag ser säledes icke faran as en sädan corporations tillwerknings-rätt; men filg kan wäl inse winsten deraf för Staten,, dä pä dessa stallen en sädan rättighet igenom dr fördelar den skulle medföra, ocksä wore i ständ att täln en, drygare af-- gift.
Denna, inrättad med billighet» fri frän all afräkning af kostsamma
Dircctioncrs och en wrdlyftig bctjenings underhäll, ssulle i min tanka blifwa för Stats» Cassan en wek5eligare winning än dess hittills warande opoiium.
Om för öfrigt Kronan skulle finna uträkning uti, att af fin ägande Spanncmäl läta till» werka Bränwin, mä detta wara tillätit sä wäl för Kronan som för alla andra, men mä icke nägon utefilltandc rätt härwid gynna dess ätgärd.
Det är pä dessa ssäl, hwilka bättre utwecklade, jag skulle hoppas kunna gifwa Commitöen nägra nya anledningar till öfwerwägande, som jag bussar att wid frägan om Bränneri»inrättningens förändring , dm om Magazinernr mätte helt och hällit därifrän afsöndras, och ämnet i enhet och med ätföljande af en och samma princip , blifwa betraktat och ashandlak.
Deremot sinner jag alt Commitäen uti filt tillstyrkande, att Krono-Betjeningen skulle helt och hällit uteslutas frän all Controll öfwer vangifwcn pannerymd ^försäljning i minut rc., hafwa sträckt fin farhäga alt för wida.
Allmänna författningar böra igenom allmän uppsigt bibchällas, och wid frägan om sädane confiscakioner bör Krono - Betjeningen lika litet wara »teflulen som att hafwa uteslutande rätt.
När den»
96Z benna princip iagttageS, tror jag bc§ inflytande ej blifwa wädeligt.
I anledning af de Betänkandet ätföliande Me-morialer, kan jag ej undgä att ffuteligen betyga min tvördnad för den Riddersman, som för 2Z är sedan, pä detta rum yrkade Swenska Folkets rätt, att pä hivad sätt som hälst fbrwandla en wara som är deras egen dom.
Tidebbckrcn torde en gäng till ?riet2- kys ära anmärka, att om denna grundsats dä blifwit af Ridderskapet och Adeln med lika kraft omfattad, hade kan hända mänga följder af ett annat System utcblifwit.
Oen af wära Ledamöter, som Sterkallak IHt2k)?s minne, har ocksä derföre i min tanka en «y rätt till wär tacksamhet.
Men i sjekfwa tillämpningen torde det tillätas mig att anmärka, att sakenställning nu mera ej är alldeles ben samma.
Den politiska nyttan har förswunnit och ben financieka utgör nu ett ämne af wigt för Staten.
I en tid af mängfalldiga behof skulle mä hända uphäfwandet af en afgift^ som genom en annan af ätminstone lika belopp skulle ersättas, ej blifwa annat än en förändring af namn , och dä Allmänheten är wan ivid att anse Bräntvins-afgiften som ett skags Contrakt, och dä betta Contrakt kanske hos en stor del af dem tyckes gifwa en större säkerhet för sjelfiva rättigheten, tror jag det ware opolitiskt att förändra namnet af en afgift» som hittills lätt och friwilligt utgätt.
Skulle e) Brännerirättigheten , utwidgad till försäljning , kunna anses som rn FabriqucS-tillwcrkning och lika med andra för en sädan rättighet nägon afgift erlägga 7
Om det för ä« garen är en rätt att fbrwandla sin wara, är det liktväl ej SpannemälcnS hufwudsakcliga destination att Ltgä till Bränwin.
En afgift för detta förbruknings*ätt tyckt- Medes wara ej blott billig, mer» nyttig, 966
Den 2Z September. som en slags controll pä denna wårås tillwerkning.
För att göra afgiften mera jämt fördelad, skulle ej den bästa utwäg wara, att fastställa ett minimum efter Hemmantal och att rätta förhöjningen efter pannerxmdei, ?
Ehuru ofullkomliga dessa i hast utkastade tankar kunna wara, anhäller jag likwäl, att om Betänkandet efter min önskan remitteras , de fä ätfölja till» baka till Utffyttet, Herr von Lckulssnksim, I)avicl, pttrade stat BränwinStillwerkningen, säsom en förädling af Sädes«prodltcten » mäste egenteligcn tillhöra Jordbrukaren.
Jag förenar mig med de Herrar Ledamöters tanke, att
Bränningstiden bör blifwa alldeles oinskränkt fri, dä pcksä minst strid
Säd förödes.
Till Bewilliikngs utgörande och controllerande spnes pannerpmden wara ben mest skickelige, beräknad säsom förr efter Hemmantal; dock hwqr och cn obetagit, at i män af en större Ladugärd- underhällning, fä anmäla stg lill en större pannerpnd, och därefter proportionerad Bkwillning.
— Att endast taga Boskapsantalet till Mäststock, torde blifwa en mindre passande BewillnjngSgrund, ebura gärna medgifwcs, att Ladugärden dräger förnämsta nyttan af Bränwins-bränningen.
Kreaturens mage fbrmär icke fulleligen digerera, eller extrahera födoämnet utur den räa Sädén, utan är ännu ptj Pranken nästan sä mycken närande kraft i behäll, som uti den Säd eller Potatoes hwaraf Bränwinet är tillredt, -- Denna stora nystan ak Orankcn, behörigen onwäko, upwäger missbruket af Bränwinet, som dock!
K^ögeri-tliätcklen mest tillikrifwas bör.
— Jag instämmer ock med de Ledamöters öfwertygelse, att KroooBränacri. ZnrättniNgcn, med all sin stora kostnad, ut - Den 25 September.
967 gjprt ett bet mäst stadeliga och fördömeliga monopofium, och som ej sälla» medfört e» förhatelig och orimmelig införskrifning af Utländskt Bränwin, dä inom Riket warit öfwcrflödig tillgäng af sä Bränwin som Spanncmäl; och pä hwilka bägge persedlar knapt nägonstn en allmän brist öfwer hela Riket är att befara, pä kloke Economie - Författningar widtagas. Ocn sä kallade Kronan är ett Lns raiionis och ej nägon werksighct.
Oen winst som möjekigcn kunnat dragas af Krono-Bränncrierna, lärer Samhället finnas willigt, att wid en friare Bränwins-bränning rikeligen ersätta till dea allmänna Skattkistan.
— Del är ett uppenbart mannamon, att de Jordbrukare som bo nära Stockholm och öfrige Krono - Bränneriet, e) skola dit fä föryttra fikt öfwerflbdiga Bränwin, lika som andra Landtmän, som bo nära andre Städer; och är lika sä obehörigt, att Bränwinsprifct skall wara olika inom som straxt »tom Stockholms Tullport, och som föranleder till vsedeliga Lurerrdrägerier.
— StädcrS Bränwins-bränning synes böra grundas pä deras Jordbruk , och om Stockholms Jnwänare eller Bryggare skola ingä uti Bränwins-Bewillningen , .sä mäste det wäl ske förutan all monopolist inskränkning; hwaryredelst ock all stegring af BrHniyinSpriset och wäld bäst fhrekornmes, Friherre öbeck, ^lexrmäer- Wär Constitution har redan förestrifwjt ost ben förbindelser» att Bränwins-statten stall utgöras:
Allmänna Bcswärs, och Economie-Utffottet har äfwcn redan fbrestagit sättet huru Bränwins-bränningen stall werkställas.
Sedermera tillkommer det Bewillnings-Utskottet att bestäinma Mcthoden, huru stätten för bränningen stall utgöra-.
Pä denna grund anhäller jag att detta mäs pu till Bewillnings-Utstotkkt mätte blifwa remiMadt.
Herr 9SZ Den 2Z September.
Herr Ltrussenkelstt, Nicbael:
Jag är sä myckel mera bcrcdwillig att sörena mig med hwad Grefwe Norner samt Herr 8ckulLsn!aeim anmärkt emot Economie-Utskottcts Betänkande, sam jag i sam» ma Utskott, sä wäl i beredningen som ?1enum dcrstä» bes warit af olika tanka med pluralitcten, om utestu» tande rättighet för Stockholm och Götheborg samt Carlskrona, att fä bränna, utan i det stället ansett sä mycket mera instämmande med skäl och billighet, att desic Städer i likhet med de öfrige borde njuta lika rätt, hälst Utskottet ansett nödigt för besia Städer fä gagna fri Utförsel af Bränwin frän Landet, som wisar vtilräcklighetcn af det Quantum Bränwin som af Stats rller Krono,Brännerlernc kunde för deras behof wara att päräkna.
Som icke min reservation, som ätfbljt Betänkandet, är upläst, har jag ansett det wara min skyldighet »plysa, det jag icke i Utskottet warit wacklande i mina tankesätt.
Grefwe s) e la 6ar6ie, ssacob:
Oä bet är en alldeles otwifwelaktig sanning, att alt Jord, bruk grundar stg pä Boskapsskötseln, dä Bränwins» Bränningen äfwen befordrar densamma, och den desi» Utom är en Landtmanna näring som bestär i anwän» bandet af Landtmanncns egen produet, tror jag intet hinder bör läggas i wägen för Landtmannen att brän na och efter behag föryttra sitt Bränwin.
Jag häller allenast före att en gräns bör sättas för PannorneS storlek, och att de ej böra öfwerstiga go Kannors rymd.
Hwad äter Städerna angär, är det enligt min dfwertygckse, att de ej borde fä bränna, utan endast Landtmannen som proäiacersr Sädén.
Herr Lilverstolps, 6astsk ^brsdLm:
Det är endast till förekommande af ett misitag, jag Den 25 September.
' 959 jäg anhåller för ett ögonblick om Riddcrskapct och A, dclns tålamod.
En wärd Ledamot par yttrat det Regerings »Formen förcskrifwcr sooi en förbindelse att Bränwins-skattcn skall utgöraS.
Om jag ej misitagcr mig, är detta ej Rcgernigs-FormenS mening.
Den för» klarar allenast denna skatt för en Bcwillning, till skill, nåd ifrän grundskatt, och gör den sälnnda sä mycket mindre till en nödvändig pälaga.
Herr kotblieb, Larl brestiic, förenade slg med Herr Lilvorstolpe, tilläggandes att DränwinSskaltcn sä mycket mindre kunde anses säsom en 0- fbrändcrlig pälaga, som den wore förklarad för en Bevillning, och det just wore naturen af en Bewillning, alt den efter Riksens Ständers behag kunde förändras, eller till och med alldeles uphöra. / F r i h e r r e R.
u 6 d s c k, ^lexanster:
I anledning af hwad den wälda Ledamoten anmärkt, fär jag tilkännagifwa att i 60 § af Regeringsformen omtalas 4 skatter; otwiswclaktigt förblifwä tre af dem aldeles orubbade; den fjerde eller husbehofs-brännings, skatten, mätte i stöd af denna Z äfwcn wara en ätagcn förbindelse.
Pä flereS begäran uplästeS härefter ben 6v § i Rcgcrings-Formen.
Herr 8ilverstc>!pe, 6ustak /Xbrsk, Lm:
Af den nu upläste Z synes tydligen att desin skatter äro Bewillningar, och sälcdcs efter Riksens Stän, ders wälbchag kunna utgöras.
De hafwa, när Regerings-Formen författades, uttryikcligen blifwit för Be» wlllnlngar förklarade, till förekommande af hwad man förut erfarit, att Regeringen genom deras höjande af egen 9?o
Den 2Z September, egen myndighet inclirect förmätt att beskatta Swenskq Folket; och för att nu bewara detta i Regerings-Formen äsyftade ändamäl, har jag trodt det bcgängnq yiiKtaget ej böra lämnas obemärkt.
Hans Excellence Herr Grefwe juutti: