Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Herr Grefwen och Landtmarstalken erindrade, att det more just för att fastställa grunder för prost,inren af besia omständigheter som Ridderstapel och Adeln nu öfwerstrgt och möstvat en rätt, som den Lagstiftande magten tillkommer.
Herr Landtmarstalken gjorde derefter proposition pä 6ue puncten af Ukstotteks betänkande.
Ja, men ett Nej. Friherre Hjerta, t^xel, förbehöll allenast att det mätte bestämmas lill hwad belopp den högsta pension kunde utdelas.
Ridderstapet och Adeln ätstildes kl. 2.
In kiclem krotocolli O. Silverstolpe.
Tis - Den 20 Zebruarii. 963 Lishagen den 20 Februarn.
P enum kl. Z eftermiddagen.
Anställdes wal lill utseende af de Ledamöter, hwarmed Stals-vtfkoklet enligt Regerings-Formen borde förstärkas, för att gemensamt med det samma utgöra en N-mnd till afgörande af sädana frågor, hwaröfwer Riksens Ständers röst icke kunnat utrönas; och erhöllo följande Herrar och Män flesta Rösterne: Ordinarie Ledamöter: N:o 91.
Grefwe kaUmZ Fullmägtig Friherre Legerström, Kuäolpk, ViceAmiral m. m. ' 92 röster N:o 29.
Friherre Kotenkane, LcberinZ, Stats-Secrererarc m. m. 101 — N:n 228.
Friherre Kiääerstolpe, Larl, Öfwerste 94 — Nio r86.
Herr Sabelhjerta, Fullmägtig Herr Oöran (rustaf, Atzeflor 9Z — N:o 19Z.
Herr KlinAtpor, äerclt, Ryttmästare 121 — N:o 678.
Herr Lilät, Fullmägtig Herr Köni^, per, Auditeur 96 —.
N:o 818.
Herr Reenstjerna, Fullmägtig Friherre bljerta, kreclric 96 — Nw 1637.
Herr Knäbeck, Fullmägtig Herr Silverstolpe, Kars Llabriel, Ryttmästare lsr — N:s 964 Den 20 Zebruarii. e. m. N o 1661.
Herr Larllioim 6^1IensclröI6, Fullmäglig Grefwe I^övenlifelm, Larl ^xel, Ofwerste, Kammarherre isz röster Nw IY8Z.
Herr DeiMenL^ölä, Detlof, Aftesior 98 N.o 1984.
Herr 8cl>iit2oncrant2, fsokan Derrman, Ofwerste 93 — N:v2l86.
Herr von Wa!irenZork,^n6Lrs ivz Suppleanter: N.o r.
Friherre Oxenli^erna till Eka, 8ven Llabriel 91 — Nw 1Z4.
Friherre Leäerlr^elm, LermunZ, Öfwerste 8i — N:o 240.
Herr LlMenkvärcl, Fullmagtig
Herr l^lannerliamm, fjotrsn, .Härads- höfding 88 — N.o 1889. ^ult von 8teijern, D. 8., Major 85 — N:o 1988.
Herr ^6Ierlxarro, Larl, Eam ccltie - Räd 86 — N.o 2199.
Herr Lergtteät, Lric, Cancellie- Räd 88 — Högloft.
Ridderffaper och Adeln ätjkildes kl. ett qwart till 2 om natten.
In piöein protocolli 6. 8ilverliolxs.
Ons - Den 2! Zebrukrii. 965 Onsdagen den 21 Februarii.
Ständers Bewillnings- samt Allmänna Beswärs- och Oeccncmie-Utstorts Betänkande, angående Post-Inrättningen i Riket.
Wid den öfverläggning, som i detta ämne hos Utskotten upstätt, i anledning af följande frän Riksens Högloft.
Ständer till Utskottens handläggning öfwerlemnade handlingar, neml.: 1:0 P^otocolls-Utdrag frän det Hederwärda Bonde-Stänvet och Högwördiga Präste-Sländet af den 21 och 29 Augusti sistlidet är, och 2:0 Wällvfl.
Borgare-Ständels remisser, under den Z September, 12 October och den 16
December 1809 af Herr Bruks-Patrvn Ebersteins samt Herrar Borgmästare »olms och Le-elH Memorialer, har det warit Utskottets sorgfälliga bemödande, att noga öfwerwäga de anmärkningar svin deruti emot postwäsendets närwarande stick äro gjorde, samt de förslag list förbättringar i ett eller annat afseende, hwilka blifwit afgifne.
Med en fullkomlig öfvertygelse om ämnets wigt, om desi afgjorda inflytelse pa allmän ordning och enskilt säkerhet, med en pä erfarenheten grundad kännedom om de brister som ännu äkfölja Inrätt, ningen, hafwa Utskotten icke kunnat undgå att finna be - ch 9 66
Den 21 Zebruaril. behofwet af sädane stadgande!», som till afhjelpande af desie brister och minnande af Inrättningens allmänt gagnande ändamål äro bäst ledande.
Utskotten hafwa först till granskning företagit den genom Hederwärda Bonde-Ständeks och Högwördige Präste-Ständets serskilta Protocolls - Utdrag lill allmänna Beswärs- och Oeconomie-Utskoltets ärgärd öfwerlemnade fräga om icke nägon annan anstalt till Postföringens besörjande än den som för narwarande bcsinnes, antingen genom entrepenad eller annorledes bvrve widtagas, hwarigenoin denna In» rättning, förutan Starens eller enskildas betungande kunde bära sig sjelf och de hemman, hwilka härtill nu äro anstagne, lill det allmännas betydliga winst, i ställer blifwa älagde de skyldigheter som Hemman i allmänhet åtfölja.
Med anledning af detta förslag, hwars »verkställighet Utskotten skulle önsta, samt hwad i Herr Bruks'Patron Lbeistoin8 Memorial, hwilket Utskotten härwid fä åberopa, finnes projecreradt, anse sig Utskotten böra tillstyrka att hos Kongl.
Maj:t i underdänighet mätte hemställas, om icke, i likhet med hwad Herr lUoerstein anfört och pä de stäk han derföre upgifwit, försök kunde pä nägra Italien göras akt »verkställa postföringen med sä kallade postwagnar, hwarä 2 a g Resande jemwäl fortstaffades; och om denna Inrättning för ändamälet finnes lämpelig, kunde densamma sedermera i allmänhet blifwa pä samma sätt besörjd.
Enär likwäl Postföringen äfwen om detta förslag blefwe satt i »verkställighet, torde komma att längre tid bibehällas i der stick den nu är, har hos Utskotten, till följe af derom gjorde yrkanden, i öfwerwägande kommit, om icke Den 2 k Zebrnarii.
967 icke med billighet och en jewnt delad rältwisa det more förenlig!, att dä tegan för Gästgifware och Kronoskjuts nn mera bliswil förhöjd, betalningen för Postföringen jemwäl borde ökas; Och Utskotten hafwa i anseende kill tidernas förändrade stick, sedan förra Taxan utfärdades, och med anledning af de olägenheter, som älfölja Skjuksnings-beswäret, trott sig böra tillstyrka delta.
Harwid har wäl staga upstätt, huruwida alla Pvsthemmans Innehafware borde njuta en lika förhöjning, da en del af berörde Hemman är beswärad med Rotering, Gästgifwarestjuts m. m hwarifrän andre äter arv befriade.
Men dä, enligt Kongl. Maj:ts Nådiga Kungörelse af den «y Augusti 1821, de Posthemman, hwilka uystnämnde onera utgöra, aga förmäner, fwarande emot deras större skyldigheter, framför de öfrige, finna Utskotten det någon annan skilnad i Poststjutslegans tillökning icke kan göras, an i lika förhållande till hwad nämnde Förordning stadgar.
Och fä Utskotten förestå det denna lega för ordinarie och sidoposten mä blifwa dubbel emot hwad, enligt ofwan aberopade Kongl. Kungörelse, nu för Postföringen ar bestämdt, och atc skjutsen af Extra Poster öfwer allt bör betalas lika med hwad för Kronoskjuts är faststäldt; äfwen som att denna skjutslega erlägges för sä mänga hastar, som Postillonen, efter wäglagets och andre omständigheters föranledande, behöfwer.
Utskotten anse likwal det wara rättwist att i den Taxa, som härom komme att utfärdas, wid denna förestagne tillökning borde fästas det wilkor, för Postförare, akt de vpäminte stola fullgöra hwad dem i och för Postföringen antingen redan äligger eller framdeles kan blifwa anbefalldt, samt »villigt Staga y6Z Den 21 Zebruarli.
, sig, att utan förstärkning frän andra än de till PostJnrättningen förut anffagne Hemman, oftare än hittills forsla Posten, sä fränn wid derom skeende undersökning behofwet eller beqwämligheken sädant fordrar, och Kongl. Maj:l i följe deraf finner för godt. det samma påbjuda.
Härigenom förmoda Utskotten att den minskning af ungefär iZ,ooo R:d. i Statens inkomster, som genom den föresiagne förhöjningen i Pofilegan upkommer, i det närmaste bör kunna ersattas, utan atc den redan nog högt upsatte Postporto för bref behöswer ökas.
Dernäst och i sammanhang härmed hafwa Utskotten kill pröfning uptagik Herr Borgmästaren klolms Memoria! o b derwiv iagtagit samma ordning för stna yttranden öfwer de deruti uptagne ämnen, som i Memorialet punctewis finnes wara följd.
Beträffande säledes itsta 2:dra och g:dje puncterne, angående Postförares answar, Post-Rälkernes afskaffande och Post-förmaltarnes tilltal för fel i stensten, anse Utskotten desamma innefatta ämnen, hwilka ligga utom kretsen af deste Urffotts arbetsomfattning.
Hwad sedan angar den af Herr Borgmästaren Ikolm uti 4 Mom. gjorde hämställan om icke Postsörwaltare hädanefter mage staffas under Landshöf» dingarnes speciela tillsyn, med rätt och skyldighet för de sednare, att u laka sig öfwer de förslag som till Postförwaltare - syslors besättande böra afgifwas, finna Utskottet sig dertill icke kunna tillstyrka bifall enär dels det af Kongl. Maj:t ar dest Cautzli styrelse och Öftver-Post-Direclion i Räder rchdragne inse en - Den 2i Zebruarii- 969 ende och upsigt öfwer desse Embets och Tjensteman derigenom more förnärmad och nägon enskild eller allmän klagan ännu icke försports öfwer meblifwen Laga ätgärd i de fall dä desse werk derom blifwit anliiade, dels LandshöfdingarneS Embetsgjöromäl redan äro sä mängfalldige alt utsträckningen deraf till andra ämnen, än som förut tillhört deras befattning, skulle förorsaka hinder ock upehäii i de allmänna ärendernes nödwändiga och oafbruma gäng.
Widkommande z:te 6:te och /:de punclerne, anse Utsto ten del höra pä Postförwalkarens egit godtfinnande ankomma, huruwida han, som ^r upbörden af Postmedlen är Kongl. Maj:! och Kronan answarig, ma hälla Posträkning med den eller dem, som detsamma begära och att följaktligen hans arfwode för detta beswär icke lämpeligen kan af Utskotten kill wist belopp bestämmas, utan bör bero af de serskildta öfverens'ommelfer och beting, han derom kan träffa med en hwar, som af en sadan förmän will sig begagna.
Deremot och med anledning af Kongl. Canhli - Collegii Kungörelse af den 6 Maji 179Z angående afgiften för recommenderade bref, fä Utskotten hemställa om icke hoS Kongl.
Maj:k i underdänighet kunde förefläs, att en Postförwaltare ej mä fordra etter äga rättighet att upbara högre betalning än fyra stillingar för bewis öfwer ett afgående rccommenderadt bref och dubbelt eller ätta stillingar, dä bewiset tillika specifikt uptagcr hwad i ett sädant bref medföljer; förankommande recommenderadt bref twä stillingar och för emottagandet af ett till Post Cömoiret direcle inlemnadt sä kalladt lösbref, som ej fär wäga öfwer 48 lod, en stilling; äfwenfom 97^ Den si Zebruarii. a t det bör wara Postförwaltarens owillkorliga skyldighet, akt utan serkild wcdergällning .fortställa EmbelS och Tjenstemän^ samt publigue werks lösbref i Embeis mender.
I fräga om Postförwaltarens arfwvde för de tiii dest Post-CoMoir adresterade allmänna Tidningar, tro Utskotten sig böra tilistyratr eu wist Taxa ma utsättas af 24 st. ärligen för hwarje sädanr blad, hwarmed, i anseende kill mäng. den deraf och litt ringa bestvär dcrwld, en Posiförwaltare bör finna stg bclären, i synnerhet o.n, enligt hwad Utskotten äswen fä förestå, PotUrihe! hädanefter rilläkas ej allenast för Post och Jnrikes-Tidningar såsom hittills warit wanligk, man äfwen för andra Dagblad som nn eller framdeles med wederbörligt lillstand utgifwas och som af Kongl.
Caotzli-S-Yreisen, hwilken detta borde tillhöra, pröfwas wara af den beskaffenhet, att de leda ti l der med Tryckfriheten äsyftade ändamål:
Likteralurens lillwaxc och allmänna rplySningens befordran.
Da Utstkolten widare tagit under öfwerläggning de delar af 8, 9 och io:de puncterne, som egenteligen röra posternas gäng, Postförwaltarens förhållande i sin tjensteutöfning och tiden dä en Postförvaltare bör emottaga och uklewerera Bref samt hafwa Post-Cartorne i Förstugan utspikade, wid hwilken sednare omständaghet Utskotten likwäl ej kunna undgä anmärka, ait den dar förestagne tid af 14 dadar, hwarunder Charkorne, efter Posternes ankomst, skulle finnas i förstugan till allmänt äskädanda, synes utsträckt utöfwer den, som behof och en wist ordning oundwikeligen fordra, haswa Utskotten deraf funnit anledning tillstyrka, att Riksens Högloft.
Slän - Den 21 Zebruarii. 97 r Stander wille hos Kongl. Maj:l göra en underdånig framställning om angelägenheten deras a.t sedan wederböranbe och deribland sä wäl Postförarne som de Handlande och Societeter, hwilka hafwa widlyftige affairer och en i mon deraf betydlig Brefvexling, blifvit hörde, alla sädane anstalter, som igenom Postinrättningens medwerkande till en läktare och ökad Commnnication emellan Rikets serskildta prowincer och större Handels Städer kunna giswa lif och styrka ät Handel och rörelse och derföre pröfwas nytlige, warda widtagne samt de hinder, som derwid i wägen ligga, kraftigt undanröjde.
Harwid torde Utstotten fä anföra nägra omständigheter som wid en skeende reglering af desse ämnen, efter Utskottens tanka, i synnerhet böra komma i betraktande nemi.: i:o
Att alla nu gällande Postwäsendet rörande Författningar warda, efter föregängen noga granskning, sammandraga i en enda Förordning och sedermera allmänheten till ätlydnad och efterrättelse kungjorde. 2:0 Att Postsörwaltarne borde aläggas, alla Söknedagar till Posttimmans stut klockan 7 om aftonen utlemna efter Post-Eartorne ankomne Bref. z:o Att Postföringen i allmänhet, men i syn. nerhet till befordran af en snar och jemn communicakion emellan Rikets större Handelsstäder mätte med mera skyndsamhet än nu sker werkställas. 4:0
Art de missbruk, som nu icke sällan uröfwas, med Exrra Posters afsändande, mätte, till Postsörarnes lindring, warda hämmade, och 972 Den 2i Zebruarii. 5:0 Att dä Postens ankomst är till liden osäker Post-Bonde icke heller ma kunna äläggas, alt ure wid Landswägen, om hans Postgård är derifrån någor aflägse, hälla hästar i beredssap, uran bör Postilloncn altid färdas änninstone sä nära fram a,c med bläsningm i Posthornet dest ankomst tydeligen mä titlkännagiswas.
Utffokten hafwa icke funnit lämpelkgt, att, enligt hwad Herr Borgmästaren käolm i n puncren yrkat, tillstyrka, det Postförwaltare mätte stiljas frän den upsigt öfwer Pasthastar och Postförares körredffap, dem hi lills äiegat, hälst dc i UlstottenS tanke äro bäst i tillfälle, alt wid anställande wisitarionen rättas eller till älal anmäla de oo.dningar eller brister, som derunder kunna uptäckas
För öfrigt hafwa Ntstotcen anst t stg icke kunna sträcka sitt utläkande till den af Herr Borgmästaren llstolm yrkade answarighet för P. st-Förwaltare i handelfe de bcrrädeö att hafwa öpnat andras bref eller för öfrigt begätt tjenstefel.
Slukeligen och i anledning af Herr Borgmästaren 6erwlil Memorial rörande yrkad Fribress rättighet för Städernes Magistrater för alla sädane Bref och Handlingar, som i Emoets-are wer derifrän af, sändas, sä Utskotten tillstyrka, der Magistraterne, wid remitterande sä wäl af Kronans rmbörd fom de hithörande Beristc astoner och ö rr e Harwlingar, men icke uti andre angelägenhe er, än vem hwarom förut är stadgadt, mage Pochfrihel ätnMa.
Den 21 Åbrunn!.
973 Dock warder detta Riksens Högloft.
Ständers egen granstning wördsammcli en understäldt.
Stockholm den i Z Februarii 1810.'
Pä Högloft, Riddcrstapcts och Arclns Ledamöters magnar, ftacod Oe la 6ar6is. ftok. 6.
Pä Högmördige Preste - Ctändcts Ledamöt rs magnar, Nicolaus Oarclell. jost.
L. käult.
Borgare.Ständcts Ledamöters magnar,' ^rnst. krestin. L. j. Lcstönsterr.
Pä Hederwärda Bonde,Stärdets Ledamöters mägnar, jost. lckaZn V/L5sin§. Z. kricston. k- 6.
InZman. ?. j. l>let2e1.
Transumt as Protocostet, hällit uti Riksens Högloft.
Ständers Bemiilnings» samt Allmänna Eeswärs- wch Oeconoinie Utskottens Plenum wid -Riksdagen i Slockholm den i8 Febr. iZiq, S» D. - - ' E - r j. Herr Kammarskrifvaren Zengerlein hemstälde, om icke Utskotten med err öm afseende ä Post Berjeningens i Stockholm ringa och altför ötiltrackeliqa Löningswilkor, hwilka deras trägna tjenstgöring icke .
. lem 5-te Band. s.dra Asd. 64.
974 Den -i Zebru-rir kemnade dem tillfälle att öka genom annan särskild fystelsättning och närmgs.inkomst, skulle wilja förestå någon tillökning ä deras Löner, i synnerhet sedan bemälde Beljenings hittills ämjutne wanlige sporrlar, för bewis med sxecifique nygift öfwer hwad mi afgäende recomincnderade Bref innestukes, nu blifwit af Utskottet, genom en wist Utsatt Taxa för samma Leras beswär, i betydelig mohn minffade; men Ut-, flotten ansägo icke lämpeligt, a«t något utlätande nu häröfwer afgifwa; dock bifölls Herr Kammarskrif» waren 2engerleins derefter gjorde anhällan att denne dest yttrade mening mätte fä åtfölja Utskottens Betänkande rörande Post-Werker till Respeclive Ständeu. - - « s r » L klt Lupra. Hx krotocollo L.
Transumt WSrdsamk Memorial.' »»--»- Sluteligen och om förenämnde Inrättning anses alt för »vidsträckt och det synes lämpeligare att göra ett mindre försök, tyckes mig att med liken förändring
Len allmänna Bref-posten kunde sä inrättas, att xaqueller och s högst z resande singe ätfölja den - Den 2i Abru-ril. s?s samma; Wagnarne kunna förses med öfwerdrag eller betäckning af mälav mas samt när behofwet kräfde, bespännas med tre hästar, hwarigenom äfwen större säkerhet wänns för Posten och den nu ofta wid regnrvader inträffade olägenhet, att Brefwen ankomma wäta och förderfwade, blef förekommen.
Om härwid i början någon förlust stulle upsiä, synes den icke böra blifwa betydligare, än att den af Post-Werket, hwars inkomster blifivit sä ansenligen ökade, bör kunna dragas.
Priser torde icke kunna blifwa högre än 6 skilling milen för hwarje person som medföljer, och för paquetter i runstycke
Banco milen för hwarje skålpund.
Pä det att något för Pcst-Werker ftadligt understes ej mä härwid kunna begäs, böra alla paquekter dagen söre deras afgång pä Post-Con, roiret inlemnas, men ej emoitagas, sä framt de innehälla Bref, Penningar eller sädane Handlingar, som hittills wani igen gädt med Bref-Posten; deremot böra i första rummet tryckta skrifter och sedan andra ej genom Tull-Lagarne förbudne effecter befordras.
För beqwämligheten wid inpackningen torde dock böra stadgas att större paquetter än af ro markers wigt ej fä afsändas.
Slockholm den 5 Sept. 1829.
Aberstein.
Rätteligen transumerat af Herr Bruks-Pakron Lborkeing hos Bewillnings- samt Allmänna Beswärs- och Oeconomie - Utffotlen föredragne Memorial, intygar L. 6.
Wörd - 976
Den 21 Zebruarii. Wördsamr Memorial!
Ibland den mängd Författningar, som i sednare tider urkommit, hafwa gansta fä rört Post-Werket, och ingen bland dem har egentligen förestrifwit PostFörwalkares skyldigheter och rättigheter.
Detta tyckes dock warit sä mycket mera nödwändigt, som alla aldre Författningar i detta afseende dels såsom gansta sällsynte icke lunna erhällas, dels ock äro otydliga och för narwar«nde tider icke passande.
Dagelig» erfarenheten, serdeles i Landsorterne, wisa, huru mänga tillfällen en Post Förwaltare har akt chikanera Correspondenter, art i skygd af saknade föreskrifter och behofwet »ör hwarje individue att. snart sagt, dependera af Post-Förwaltaren, i synnerhet dä man för en eller annan orsak nödgas haswa en widsträckrare brefwexlinz, ar uppenbart; det torde således i närwarande tidpunct, dä man fatt tillfälle att till en uplystare pröfning öfwerlemna de allmänna ärender, som tarfva granstuing och förbättring, icke wara ur wägen, att äfven i afseende pä Post-Werket wacka någre molioner och föressä föreskrifter, som ä ena sidan stola bestämma gränsen för en kränglig och chicaneus Post-Förwaltares walde, och ä den andra fritaga den hederlige Embetsmanncn as detta stag frän klander.
Af denna anledning wägar jag framföra mina önstmngar i betra afseende, som äro följande: 1:0
Den hittills gällande Författning, att en Post-Förwalkare, som anklagas för Embeks-fel, stall dömas af en melerad Post- och Rädstufwu-Rätt, deri Den -i Zebruarii. 977 deri twärme Post Förwaltare stola wara Ledamöter, tyckes endast föranleda, dels till en onöoig omgäng innan en sädant inäl kan siulaS, dels ock, sä^om under stundom händer, till en onödig utgift för PostCasian, hälst nämnde Post-Förwallare aga rätt att af Post-medlen förstoklswis upbära resekostnad och dagtractameme, tili ersättning hwaraf ofra ingen tillgäng giftves hos den, som saken simeligen rappar.
Ordinarie Rädstuswu-Rätten tyckes lila sä ordentligt och rättwist kunna uptaga o.h afgöra ett sädant, som ett annat det mäst inwecklade mål, och dä denne Domstol hade skyldighet underställa silk beslut Högloft, Kongl.
Cancellie - Rättens pröfning synes Post-Förwaltarens säkerhet derigenom ullräckeligen wara bewarad, emedan Ofwer-Post-Direcwui en i denne Domstol äfwen hädanefter kunde fä säte och stämma, 2:0
I sammanhang härmed borde äfwen de sä kallade Post-Ränerne förswinna.
Det är icke förenligt med en Laglig Rättegängs-ordning, att PostFörwaltaren, hwilken är den som skall obserwera om Post-Bonde under Postföring?» begätt fel eller försummelse, stall wara Ordförande i den Rätt, som utstakar desi bestraffning.
Rädstuswu
Rätten tvckes således wara den, som mäle^ bör afgöra, och PostFörwaltaren den, som detsamma såsom Actor utföra, hwariill han yck bör wara ffickligare än kill Domare, hälst gansta fä Post-FSrwalrare finnas, som gjort Juridiska kunskaper till sitt hufwud-yrke. g;o Till undwikande af onödig omgång borde den, som för Embets-fel will tilltala en Post Förwaltare, äga ratt att dicette anmäla sig hos Landö höf - 978 Den 21 Zebruarii. höfdingen i orten, som till malers utförande förordnar Actor och Qfwer-Post-Direcreuren derom underrättar.
En fattig part, som är lidande, nödgas ofra afstä mxd sin klagan, emedan han nu nödgas wända sig till Ofwer-Post-Directeuren i Stockholm, hwilket förorsakar honom bäde kostnad, besivär och tidS utdrägt. 4:0 Dä Landshbfdingarne äro Konungens Högste Embeksmän i Landsorterne och böra tillse, alt lhwarje derwarande Embetsman fullgör sin skyldighet, torde det icke wara vlämpeligt, att Post-Förwaltarne, pä hwars Embets-pligters ordenteliga fullgörande fä mycken allmän och enskild säkerhet beror, ställas under Landshöfdingarnes speciella tillsyn, och att Landshösdingarne hade rättighet höras samt skyldighet a» sig utlaka öfwer de Förslag, som till deste tjensters befattande böra afgifwas. 5:0 Dä Post-Caffan icke lärer tilläta att lämna Postförwaltare störe
Lön, an de för närivarande innehafwa, hwilken lön för dem är gansta vtillräckelig, sä synes det wara bäde billigt och uödwändigt, art Postförwaltarne för de särskilta Ibeswär de för räkning mäste »vidkännas, erhälla hederlig och nöjaktig betalning.
Min mening således är att de sä kallade sporrlarne af lösen för recommenderade bref, af Postwästors Postböckers hällande samt betalning för sä kallade lösbref skulle^ bibehällas.
Men desie afgister stola wara dräglige och framför allt sixt uistakade, sä att en Postförwaltare icke» såsom huills pä nagra ställen torde inträffat, mä aga rätt att taxera efter behag.
De» sr Zebruarii.
979 häraf skulle ell hwar L Landet, som det astundade, fä hälla Bok och Postwästa, derföre han jemte det han ffelf besörjde om transpoterandet af samma mästa skulle säsom ersättning för Postmästarens beswär antingen betala wista procent af den Postporto, som till Kronan för hans corespondance qwartaliter sig belopp eller och skulle Landshöfdingen i orten, som närmast känner locala beskaffenheten och andra serstilta omständigheter, i brist af äsämjande, utsätta den betalning Postmästaren borde ärhälla.
Och om den som Postväska begärte ansägs osäker för löpande Postporto och arfvode, skulle Landshöfdingen förordna, om han kunde fä en sädan rätt med eller u« tan borgen.
För hwarje lösbref, som frän Post-Contoirek afsändes af andrh än dem, som höllö mästa, borde betalas en stilling Banco, utan afseende om Brefwet wägde flere eller färre lod, ty dek är icke billigt ark för etl fädam bref, deraf Postsörwaltaren ej har annat beswär, anatt inlägga det i den mannens mästa, till hwilken det är adresteradt, stall säsom hittills ofta stedt betalas 12 ä 15 fl. Banco.
Dock kunde utan serskilt öfverenskommelse något sä stort paquer icke fä medsändas, att det ej kunde rymmas i Post. wäskan, hwari det skulle läggas.
För alla lösbref, som tjenstemän i Embets ärender afsända, skulle in. gen betalning erläggas.
För allmänna Tidningar borde äfwen en wifl Taxa säsom en Riksdaler Banco om äret för hwarje blad msättas, och af Postförwaltaren icke öfwerstridas, mängen mäste nu för liden afhälla sig frän läsning deraf, emedan de falla sig alltför dyra.
6:0 989 ^en 2i Zcbruarii. 6:0
En me;a tydlig författning borde gifvas, huruvida det ou-.bwikeligen erfordras» all till »vinnande af ersättning ivid rccomnieuderade bress afsänpande laga P stmästarens betyg öfwer den penninge Summa, som i brefwek inlägges', eiler om det gör tillfyllest, att afsandaren sjelf upptecknar nummer, datum och äreMl samt valeur af sedlarne, och sedermera i händelse de pK posten för omma, riktigheten deraf med sjelf sins Ed bestyrker.