Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I afseende på den theoretiska bildningen har det visserligen funnits en tid, då den filosofiska graden, med deri erhållna special-betyg, utgjorde en tillräcklig borgen, att den graduerade skolläraren innehade de insigter, som hans vigtiga kall fordrade.
De till nämnde grad hörande undervisnings-ämnen voro då till antalet vida färre än nu, och sammanträffade äfven hufvudsakligen med så väl arten som omfånget af de kunskaper, hvilka voro för den blifvande skolläraren behöfliga.
Detta förhållande är likväl i sednare tider väsendtligen förändradt.
Den filosofiska fakultetens läroämnen äro numera till antalet betydligt ökade, och många ibland dem, hvilkas stora vetenskapliga värde ingen förnekar, ligga dock antingen helt och hållet utom kretsen af de kunskaps-ämnen, som i skolan meddelas, eller beröra dem endast med en del af sitt omfång.
Då härtill kommer, att valet af examens-ämnen är för den blifvande filosofie kandidaten i det närmaste fritt, endast han undfår sammanräknadt det stadgade antalet af 12 be tyg, torde det vara tydligt, att filosofiska graden, hvilken sökes af många som 24 Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition N:o 7-i. ej hafva för afsigt att egna sig åt elementar-undervisningcn, numera icke ensam ger visshet derom, att hvarje graduerad är i besittning af den bildning, sorn för skollärarens magtpåliggande kall är fullt ändamålsenlig.
En annan garanti för lämpligheten af elementar-lärarens theoretiska bildning måste derföre sökas, och härvid framställer sig visserligen i första rummet den utväg, att för hans såväl theoretiska som praktiska utbildning inrätta särskilda, fristående anstalter.
Maj:t har likväl ansett dylika bildnings-anstalter sä mycket mindre här böra sättas i fråga, som, på sätt Kommitterade anfört, sådana ej utan betydliga kostnader och stora svårigheter skulle kunna åstadkommas, och de ej heller annorstädes, der de blifvit försökta, motsvarat de förhoppningar, man dervid fästat.
Deremot torde det af Rikets Ständer afsedda ändamål på ett fördelaktigare sätt kunna vinnas genom anlitandet af redan befintliga läro-anstalter sålunda, att åt dem, hvilka egna sig åt lärarekallet, tillfälle beredes vid universiteten att erhålla den theoretiska bildning, och vid rikets elementar-Iäroverk att förvärfva den praktiska insigt, som båda äro för dem lika nödiga att i viss mån besitta, innan de på eget ansvar ikläda sig en lärares mångsidiga pligter.
Hvad den theoretiska bildningen beträffar, så, ehuru den filosofiska graden, såsom ofvan blifvit anfördt, icke ensam kan anses tillfyllestgörande, äro dock, äfven i dess nuvarande organisation, studierna till densamma af den beskaffenhet, att de utgöra en kärna, kring hvilken de speciela vetenskapliga öfningar, som för lärarekallet äro behöfliga, lämpligen kunna sluta sig.
Dessa öfningar böra i främsta rummet afse att framkalla, befrämja och leda ett sjelfständigt studium, och att utveckla den sjelfverksamhet, sorn för den blifvande läraren är af högsta vigt.
För vinnande af detta ändamål har Kongl. Majit ansett lämpligt att, i närmaste öfverensstämmelse med Kommitterades förslag, vid hvardera af rikets universiteter inrättas ett Lärare-seminarium med tvänne afdelningar, en Filologisk för klassiska och främmande lefvande språk, samt modersmålet, och en Mathemaliskt-naturvetenskaplig lör mathematik och naturkunnighet.
Uppsigten och ansvaret vid seminarierna bör i första rummet tillhöra vederbörande Universitetsprofessorer, men, under dem, sjelfva arbetet utföras af yngre akademiska lärare.
Lärokursen torde kunna bestämmas till två år, hvaraf likväl icke må dragas den slutsats, att den akademiska studii-kursen skulle för skolläraren blifva lika mycket förlängd; ty om de vetenskapliga öfningarne inom seminariet, såsom lämpligast synes vara, genomgås under de sista tvänne åren före filosofie-kandidatexainen, torde de i allmänhet icke kunna anses medföra någon tillökning i den tid som nu beräknas vara för studierna till graden erforderlig, utan endast åstadkomma en nyttig förändring af det sätt, hvarpå dessa studier för närvarande bedrifvas.
Hvad Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition N:o 74. 25 Hvad' beträffar sjelfva beskaffenheten af de öfningar, hvilka vid seminarierna borde förekomma, hafva Koinmitterade, ehuru de ansett det tillhöra universiteterna sjelfva att utarbeta och Kongl. Maj:ts nådiga pröfning underställa ett fullständigt förslag i detta hänseende, — likväl angifvit grunddragen af deras verksamhet tillräckligt, för att deraf kunna beräkna de lärare-krafter, de taga i anspråk, äfvensom kostnaderna för deras inrättande.
Inom den Filologiska afdelningen skulle nemligen med öfningarnc komma att förfaras på samma sätt, som vid redan befintliga och länge bepröfvade anstalter af samma slag i andra länder.
De skulle, hvad den klassiska Filologien angår, hufvudsakligen bestå i tolkning af klassiska författare, jemte textkritik och deraf föranledda disputations-Öfningar, äfvensom skriftliga afhandlingar i hithörande ämnen, såsom grammatik, arkeologi, de gamla folkslagens historia, o. s. v. Den moderva Filologien skulle omfatta i främsta rummet forn-nordiska språket, såsom grundläggande ett noggrannare studium af moders-målet; det sednare sjelft, under de olika studierna af dess utveckling, och särskildt i dess nyare gestalt, fransyska språket, dels såsom sjelfständigt språk, dels i dess förhållande till de öfriga romaniska tungomålen; samt slutligen engelska och tyska språken.
Afven här måste, jemte djupare grammatikaliska undersökningar och komparativa språkforskningar, tal- och skriföfningar blifva en hufvudsak, hvartill ett rikt förråd af ämnen erbjuder sig i de nämnda språkens historiska utveckling och den riktning, deras litteratur tagit under olika tidehvarf.
Inom den Mathematiskt-naturvelenskapliga afdelningen skulle för dem, hvilka önska utbilda sig till lärare i mathematik, theoremer framställas till bevisning och problemer till lösning och noggrann diskussion.
Af synnerlig vigt i pedagogiskt hänseende torde äfven böra anses en från vetenskaplig ståndpunkt företagen repetition af elementerna, hvarunder uppmärksamheten särskildt borde fästas på satsernas inbördes sammanhang och beroende, samt derigenom, äfvensom genom en mångfaldig öfning i deras tillämpning, den klarhet och bildande kraft vinnas, som en mathematisk undervisning framför allt bör ega.
För öfrigt borde öfningarne inom denna afdelning bestå i skriftliga afhandlingar och muntliga föredrag öfver uppgifna ämnen, de sednare med eller utan förberedelse och med större eller mindre vidlyftighet; i fysiska laborationer för vinnande af erforderlig färdighet att med tillhjelp af dertill bestämda apparater framställa och åskådliggöra natur-fenomenerna, samt i mikroskopets användning jemte sådana undersökningar, hvilka tillhöra grunderna för fysiologiens studium.
Efter sålunda vid universitetet fullbordad lärokurs bör den blifvande elementar-Iäraren vara i Iheoretiskt hänseende tillräckligt förberedd; men ännu återstår för honom att vinna den praktiska utbildning, hvilken med rätta anses vara af icke mindre vigt och betydelse.
Hvarje skollärare skall, när han begynner Uih. Ull 11.
Sl. Prot. 1859 $ 1860.
1 Sami 1 Afd. 2 Iland. 4 Häft. 4 20 Kongl.
Proposition N:o 74. undervisa ett större antal lärjungar, snart erfara att, för att lyckas i undervisningens svåra konst, det icke blott fordras att med säkerhet, reda och klarhet bibringa ungdomen elementerna af vissa läroämnen, utan ock att ett väsendtligt afseende dervid måste göras på lärjungarnes olika ålder, anlag, lynnen, o. s. v. Kommitterade hafva derföre föreslagit, att lärare-kandidaten, efter genomgången seminarii-kurs vid universitetet, skulle vid något af Statens elementar-läroverk under eli års lid följa undervisningens gång och äfven sjelf, under erfarne lärares ledning, deltaga i densamma.
Han bör dock icke, såsom hittills varit fallet, genast och på eget ansvar öfvertaga en tjenstgöring lika trägen som den, hvilken åligger den redan erfarne läraren, — utan endast sjelf undervisa högst 8 timmar i hvarje vecka, och det i de ämnen, hvari han sedermera såsom ordinarie lärare vill söka anställning.
På detta sätt skall han få tillräcklig tid öfrig, för att bättre bereda sig sjelf till hvarje lektion, och såväl derigenom, som genom den uppmärksamhet han är i tillfälle att egna åt undervisningen i allmänhet, småningom vinna den pedagogiska insigt och erfarenhet, sorn är ett vilkor för framgång i lärarekallets utöfning.
För att förebygga, att ett allt för stort tillopp af lärare-kandidater vid något visst läroverk skulle kunna derstädes störande inverka på undervisningen och den disciplinära ordningen, hafva Kommitterade föreslagit, att antalet lärare-kandidater vid ett och samma läroverk ej finge öfverstiga 4; samt att, efter gjord hemställan af lärare-kandidaten sjelf, vederbörande må bestämma den skola, vid hvilken han skall genomgå sitt profår.
I afseende å kostnaderna för elementar-lärare-bildningens ordnande enligt förestående förslag, hafva, hvad först angår lärare-seminarierna i Upsala och Lund, Kommitterade för de ordinarie professorerna, hvilka der skulle blifva föreståndare och ledare, icke beräknat särskilda arfvoden, öfvertygade att de derförutan villigt skola åtaga sig en omsorg, som afser ett grundligare studium af de vetenskaper, hvilkas målsmän de äro.
Deremot torde ett lämpligt arfvode icke bil— ligtvis kunna förnekas de svagare lönade adjunkterna och ännu mindre de alldeles lönlösa docenterna, för den tid och det arbete, som de måste uppoffra i och för de vetenskapliga öfningarne inom seminarierna, hvilket arfvode Kommitterade föreslagit för en adjunkt till 300 R:dr och fiir en docent till oDO Enir årligen.
Om då öfningarne vid seminarium i Upsala komma, ätt taga i anspråk verksamheten af 5 adjunkter, nemligen en i latin, en i grekiska, två i moderna språk och en i mathematik, samt af 9 docenter, nemligen 2 i latin, 2 i mathematik, 2 i svenska språket, 1 i grekiska, 1 i fysik och 1 i natural-historia, skulle kostnaden för detta seminarium uppgå till R:dr R:mt . . . 6,000:
— För seminariet i Lund hafva Kommitterade, med fästadt afseende å förhållandet mellan de studerandes antal vid rikets båda universi Transport 6,000: — Kongl. Majus Aåd.
Proposition A:o 7 i. 27 Transport 6,000: — teter, ansett en betydligt mindre lärare-personal blifva nödig och antager Kongl. Maj:t, att öfningarne der kunna upprätthållas med . . 4,000:
— Kommitterade hafva jemväl ansett stipendier å 150 R:dr böra anslås åt studerande, som begagna sig af undervisningen vid seminarierna, men då, på sätt ofvan blifvit anfördt, de vetenskapliga öfningarne inom seminarierna icke i allmänhet kunna anses medföra någon egentlig tillökning i den tid, som nu beräknas vara erforderlig för studierna till den filosofiska graden, vill Kongl Maj:t, för närvarande, och innan erfarenheten visat att särskilda stipendier för detta ändamål äro af behofvet påkallade, icke derom hos Rikets Ständer göra nådig framställning.
Genom åliggandet att genomgå ett prof-år, skulle den blifvande skolläraren visserligen förorsakas en kostnad, som han förut icke haft att vidkännas, och Kommitterade hafva derföre föreslagit, att till stipendier ät lärare-kandidater, som genomgå den praktiska kursen, måtte beviljas, för hela riket, 5.000 R:dr.
Härvid bör dock tagas i betraktande, att de större fördelar, hvilka numera äro skol-läraren i löneväg beredda, medföra ett rättvist anspråk på någon uppoffring ä hans sida för vinnande af en större skicklighet i sitt yrke, helst som på de flesta grenar af embetsmanna-banan tjenstgöringen oftast i början, och vanligen under- vida längre tid än ett år, är lönlös.
Majit har derföre ansett sistnämnde stipendier endast undantagsvis, samt med afseende å vitsordade utmärktare kunskaper böra obemedlade lärare-kandidater tilldelas, och då härtill kommer att, till följe af för handen varande förhållanden, endast ett inskränktare antal lärer under nästkommande statsreglerings-period anmäla sig till prof-årets genomgående, har Kongl.
Majit funnit det af Kommitterade föreslagna belopp, kunna, åtminstone för nämnde tid, nedsättas till .... 2.000: — Summa R:dr R:mt 12,000:
— På grund af hvad sålunda blifvit anfördt, vill Kongl. Majit härmed föreslå Rikets Ständer att, för inrättande af ett Lärare-seminarium vid hvartdera af rikets universitetet samt till stipendier åt utmärktare lärare-kandidater, bevilja ett årligt anslag af 12,000 R:dr Runt.
De till detta ärende hörande handlingar- skola hållas Rikets Ständers vederbörande Utskott tillhanda; och Kongl. Majit förblifver Rikets Ständer med all Kongl, nåd och ynnest städse välbevågen.
Datum ut supra. CAHL.
Henning Hamilton. 28 Kongl. Maj:ls Nåd.
Utdrag af Protokollet, öfver Ecklesiastik-Ärenden, hållet inför Hans Maj:t Honungen i Siats-Rådet pä Stockholms Slolt den 50 December 1859.
Hans Excellens Justitic-Stats-ministern, Herr Friherre De Geer, Hans Exc.
Stats-ministern för Utrikes-Årendcna, Herr Frih. Manderström, Stats-råden: Wallensteen, Almqvist, Ehnemark, Herr Grefve Hamilton, Lagerstråle, Björnstjerna, och Malmsten Departements-chefen, Stafs-rådet Herr Grefve Hamilton, uppläste till juste* ring ett, i öfverensstämmelse med Kongl. Maj:ts redan meddelade beslut, uppsatt förslag till nådig Proposition till Rikets Ständer, angående inrättande af bild* nings-anstalter för blifvande lärare vid rikets elementar-läroverk; och behagade Kongl. Maj:t, på Stats*Rådets underdåniga till* styrkande, i nåder gilla detta förslag, sådant det finnes pro* tokollet bifogadt, samt förordna att nådig proposition skulle i enlighet dermed till Rikets Ständer afgå.
Ex protocollo /'.
Dahlgren.
Majds Nåd.
Proposition N:o 73. 29 i\:o »5.
Ank. till Exp.-Utsk. den 5 Jan. 1860, kl. 6 e. tö. KONGL.
MAJ:TS Nådiga Proposition till Rikets Ständer, angående försäljning till skatte af de Danviks Hospital tillhöriga, med ständig städj<?- och besittningsrätt på innehafvärne upplåtna hemman och lägenheter; Gifven Stockholms Slott den 30 December 1859.
Sedan innehafvaren af ett Danviks hospital tillhörigt, med. städje- och besittningsrätt förenadt hemman hos Kongl.
Maj:t i underdånighet anhållit om tillstånd för Direktionen öfver nämnde hospital att, mot vissa föreslagna vilkor, till honom öfverlåta oinskränkt egande- ,och nyttjande-rätt till hemmanet, och ej mindre
Direktionen än äfven Kammar-kollegium uti infordrade underdåniga utlåtanden, på anförda skäl, tillstyrkt ansökningen; så och efter det Kongl. Maj:t den 14 Juli 18Ö5 anbefallt
Hospitals-direktionen att inkomma med underdånigt yttrande, huruvida det kunde anses för Hospitais-inrättningen fördelaktigt, att skatteköp af alla de hospitalet tillhöriga hemman, som med ständig städje- och besittningsrätt innehafvas, må på vissa bestämda grunder genom allmän författning mcdgifvas, har
Direktionen, uti underdånig skrifvelse den 9 Maj 1856, dels upplyst: att de hospitalet tillhörande hemman, hvilka under ständig städjeoch besittningsrätt vore upplåtna, skulle, i enlighet med en derå uppgjord, liandlingarne bilagd förteckning, tillsammans utgöra 37f mantal; att innehafvarne af 30 Kongl. Majus Nåd.
Proposition N;o 7$. dessa hemman, jemte åtskilliga under enahanda vilkor till hospitalet upplåtna lägenheter, vore förbundne att till hospitalet erlägga såsom årlig afgäld tillsammans 1,475 R:dr 15 sk. 1 rst.
B:ko i penningar, 229 tunnor lillo kappar råg och lika mycket korn, samt att vintertiden till hospitalet Ramskulla 612 lass sand, hvilken sednare skyldighet vanligen fullgjordes genom kontant betalning efter ett pris af 12 skillingar
B:ko för hvarje lass; att dessa hemman oell lägenheter till största delen, med iakttagande af de särskilda föreskrifter, hvilka för ett eller annat hemman eller lägenhet kunde genom äldre upplåtelsebref vara stadgade, blifvit upplåtna emot vilkor, hvilka, enligt ett den underdåniga skrifvelsen bilagdt tryckt formulär, innefattade hufvudsakligen skyldighet för innehafvarne att, enligt Lag och Husesyns-ordning underhålla och, när behof göres, nybygga husen, så väl i man- som ladugården, att försvarligen häfda, dika, rödja och vårda egorna, att icke bortföra foder eller skogseffekter från hemmanet eller lägenheten, att utgöra alla dermed åtföljande onera, att, om deremot brytes eller räntan ej årligen betalas, utan större eller mindre rest åsamkas, hvilken icke inom 2:ne eller 3:ne års förlopp till fullo afbördades, sin städje-och besittningsrätt jemte all åbyggnad,-med förbättringar, utan lösen afträda till hospitalet, hvilket jemväl skulle ega rum, om innehafvaren utan arfvingar med döden afgick ; hvaremot, om städje- och besittningsrätten skulle på annan öfverlåtas, densamma borde hembjudäs hospitalet, som, i fall Direktionen ej för den betingade summan inlöser städje- och besittningsrätten, eger utbekomma den i Kongl. Brefvet den 21 Juli 1813 fastställda rekognitions-afgift, 3 procent af köpesumman: dels anfört: att det skulle för Hospitals-inrättningen vara högst fördelaktigt, om skatteköp kunde genom allmän författning tillåtas för alla under städje- och besittningsrätt upplåtna, hospitalet tillhöriga hemman, enär, om samma grunder dervid komme att följas, som för det anmärkta särskilda hemmanet blifvit tillstyrkt, och samtlige innehafvarne deraf skulle vilja sig begagna, hospitalet derför skulle komma att tillgodonjuta värdet af 4,587 tunnor 16 kappar spanmål, hälften råg och hälften korn, 6,120 lass sand och omkring 14,733 R:dr 6 sk. 10 rst.
B:ko, och således, om spanmålen beräknas till endast 6
R:dr för tunnan och sand tiii 12 sk. för lasset, en kapital-tillgång af ej mindre än omkring 43,800 R:dr B:ko för hospitalet beredas; på grund hvaraf
Direktionen tillstyrkt utfärdande af en allmän författning i berörde afseende och såsom vilkor för skatteköp föreslagit: l:o att skattelöse-skillingen må beräknas till ett belopp, motsvarande hvarje hemmans eller lägenhets till hospitalet utgående ränta för 10 år; 2:o att vid 3keende försäljningar af hemman eller lägenheter, köparens skyldighet att köpen hembjuda bibehålies; äfvensom hospitalets rätt till åtnju tande af rekognitions-afgift i enlighet med Kongl. Brefvet den 21 Juni 1813, då Hospitals-styrelsen icke finner för godt hemman eller lägenhet inlösa; Kongl. Maj:ls Nåd.
Proposition N:o 7S. 31 3:o att hospitalets frälsemanna-rätt till hemman eller lägenhet skulle qvarstå, så att hospitalet kunde uppsäga räntan till leverering in natura, eller till lösning efter auktions-medelpris ; 4:o att, i händelse årliga räntan inom 3:ne efter hvarandra följande år icke till fullo erlägges eller hemmanets eller lägenhetens innehafvare utan arfvinge med döden afgår, fastigheten utan lösen skulle hospitalet tillfalla; och 5:o att, om några särskilda, enligt besittnings-brefvet, hemmanet eller lägenhe ten åliggande skyldigheter förefunnes, dessa fortfarande skulle utgöras.
Uti häröfver afgifvet. underdånigt yttrande har Kammar-kollegium upplyst, att hemmantalet å de hospitalet tillhöriga ifrågavarande hemman rätteligen skulle utgöra 37l mantal och att, enligt hvad hospitalets Ombudsman uppgifver, räntorna tillkommit på flere olika sätt, dels genom Kongl. Maj:ts nådiga Utslag, Domar och Bref, dels genom Serafimer-ordens-gillets beslut, dels genom Kammarkollegii pröfning och stadfästelse ej mindre af skattläggningar än af Stockholms Politie-kollegii beslut, antingen för beständigt eller blott tills vidare, dels genom icke fastställda eller på vederbörandes pröfning beroende skattläggningar, dels genom Politie-kollegii upplåtelse eller stadge- och besittnings-bref, dels ock genom Hospitals-direktionens besittnings-bref, i något fall med anteckning om föregången skattläggning, men att besluten för utgörande af räntorna från 3:ne lägenheter voro okända; och som, efter det besittnings-rätten redan blifvit åt enskilda personer upplåten och stadge-räntan en gång för alla bestämd, Danviks hospital, om de föreslagna vilkoren och förbehållen iakttagas, af skatteköpen endast skulle tillskyndas fördel genom den ej obetydliga skatte-köpeskillingen, men ingen olägenhet, enär hospitalet saknade tillfälle att medelst utarrendering uppdrifva sin inkomst på sätt Kongl.
Brefvet den 7
December 1796 för hospitals-hemman i Skåne afser, har Kollegium i underdånighet tillstyrkt, att
Direktionen må till skatte få försälja alla hospitalets hemman och lägenheter, hvilka under stadgeoch besittnings-rätt emot fastställda räntor äro upplåtna; men att, enär, efter hvad förut är anmärkt, räntorna icke för alla de ifrågavarande fastigheterna blifvit i behörig ordning fastställda, förhållandet dermed först borde i hvarje förekommande fall undersökas och pröfvas innan skatteköp beviljas, dervid de hemman och lägenheter, hvilka ännu möjligen kunde till hospitalets fria disposition återkallas, borde frän skatte-försaljn ingen, i öfverensstämmelse med ofvananmärkta nådiga Bref, undantagas, för att i framtiden, medelst utarrendering, öka hospitalets ärliga inkomster; varande emot de af Direktionen föreslagna vilkor för skatte-försäljningarne af Kollegium endast erinradt, att det i 4:de punkten upptagna förbehåll, att hemmanet eller lägenheten skulle till hospitalet återfalla, om räntan icke under 3 på hvarandra följande år till fullo erlades, så mycket mindre borde godkännas, som hospitalet dessförinnan egde räntan indrifva, samt att den omständighet, att egaren utan arfvingar skulle aflida, icke heller borde föranleda fastighetens återläl - 32 Kongl. Majus Nåd.
Proposition N:o 73. lande till hospitalet, så vida han genom testamente derom disponerat, helst, icke heller Kronan under enahanda förhållanden åtnjuter dana-arf; i följd hvaraf Kammar-kollegium i underdånighet hemställt, att 4:de punkten uti de af Direktionen föreslagna vilkor måtte förändras till följande lydelse': ^att, i händelse hemmanets eller lägenhetens egare, utan arfvingar och utan att hafva derom i laga ordning förordnat, med döden afgår, hemmanet eller lägenheten utan lösen hospitalet tillfaller. » Kongl.
Maj:ts Justitie-kansler, som jemväl inkommit med anbefaldt underdånigt. utlåtande, har instämt uti Kammar-kollegii yttrande, men derjemte och då nu gällande föreskrifter icke medgifva rättighet för någon att lösa hospitalet tillhörande hemman till skatte, ansett vilkoren för en dylik rättighets medgifvande kunna och böra bestämmas efter de fördelar, som derigenom förvärfvas, deribland en af de väsendtJigaste sannolikt skulle blifva den friare dispositionsrätt öfver skogen, som dymedelst erhålles, då innehafvare af de under stadge- och besittningsrätt upplåtna hemman och lägenheter för närvarande endast eger använda skogen till husbehof; på grund hvaraf och då erfarenheten skulle ådagalagt, att skog, förut ställd under allmän eller gemensam vård, vanligen blifvit sköflad, när den upplåtits till enskildes godtycke eller fördelats uti smärre lotter, Justitiekanslern i underdånighet hemställt, huruvida icke med lösen till frälseskatte af Danviks hospitals ifrågavarande hemman jemväl kunde stadgas sådana vilkor derför, som, efter närmare utredning och af sakkunnig person eller myndighet afgifvet förslag, försäkrade det allmänna mot skogens och deribland äfven befintliga ekars otidiga förstörelse, hemmans-innehafvaren om hans nödtorftiga behof till husbehofsbyggnad, stängsel och vedbrand samt slutligen hospitalet om en skälig inkomst af hvad derutöfver nu finnes eller framdeles kan alstras.
Då hospitalet af nu ifrågakomna hemman, så länge de med öfverlåtelsen förenade vilkor uppfyllas, icke kan komma i åtnjutande af annan inkomst än de af hemmanen utgående räntor, skulle hospitalet, genom skatteköpe-skilliugen, erhålla en icke obetydlig kapital-tillgång, om alla ifrågavarande hemmans-innehafvarne begagnade sig af rättigheten att lösa hemmanen till skatte på de derför föreslagna vilkor.
A ena sidan är hospitalets fördel deraf således påtaglig, men å den andra måste det jemväl anses för innehafvaren af icke ringa fördel att kunna förvärfva sig fullständig eganderätt och en dermed förenad vidsträcktare frihet uti begagnandet af hemmanets alla herrligheter.
Som fråga således nu är, icke om pröfning för särskilda fall af skatteköp å ett eller annat af de till hospitalet lydande hemman och lägenheter af den beskaffenhet, att tillfälle till inkomstens uppdrifvande medelst utarrendering för hospitalet saknas, utan om ett allmänt stadgande, hvarigenom skatteköp å slika hemman skulle, utan hemställan till Kongl. Maj:f, få af Hospitals-direktionen verk - Kongl. Maj:ls Nåd.