Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Då jag således anser’ett ytterligare utvicklande öfver denna särskildta fråga i Utskottets Betänkande för det närvarande vara öfverflödigt, bör jag, för att ej onödigt upptaga tiden, endast hvad densamma angår nämna: att den ökade personal för pappere s stämplande och de ökade utgifter, som detta papperets kringspridande i landet, enligt Utskottets mening skulle medföra och i betydlig mohn belasta PostCassan, hvaraf Utskottet ock hemtad förnyad styrka tili afslag å min Motion, efter min tanka, icke kan jemföras mot den nytta, som med detta förslags antagande hade varit förenad, enär, hvad stämplingen beträffar, mekanikens begagnande i betydlig mohnc skulle minska behofvet af en stor personal för detta ändamål, och kringsändandet af det stämplade papperet är lätt och mindre dyrt, genom de flere sjöcommunicationer vi äga.
Efter min öfvertygelse är det först och främst i betraktande med Postverkets^ ändamål, ett högst onaturligt me, Den II October e. m. 77 del) att på detta sätt beskatta den enskilte correspondenten , för att söka befrämja controll, och det innebär i sig sjelft ingen sådan, hvilket jag i mitt yttrande, som medföljde återremissen i detta ämne, meddelst calcul bevisat.
Vi böra ihågkomma vårt Lands geografiska läge, och att emellan Torneå och Ystad afhandlingsr, Born. uppgå till flere lodtal, möjeligen behöfde afsända» med posten} att de rättsökande i Nordliga delen af Sverige, här i Stockholm hafva närmaste HofRätt att flere Medborgare tilläfventyrs, skulle vilja rneddedela hvarandra Litteraira arbeten af Manuscripter, uppgifter m. m. och för all sådan communication blir det kännbart om moderation skulle komma att försvinna, och missnöjet hos den enskilte öfver ett dylikt beslut, alltid så mycket rättmätigare och säkrare, som det ligger för öppen dager,fatt ingen fullkomlig controll derigenom ändå vinnes för det allmännas bästa.
Åtminstone får jag för min del helt och hållit reservera mig emot ett 6å menligt och änd&milslöst beslut.
Bref ”att bland de flere Herrar Landshöfdingar som inom Utskottet deltagit i öfverläggningarne derom har ingen sig deremot yttrat, och, att Utskottet icke kan inse huru en sådan uppsigt skulle kunna medföra någon våda i af - 78 Dm Ii October f. m. seende på den frihet, som utgör ett vilkor för Brefvexlingen.”
Hvad det förra beträffar, eiler, att Herrar Landshöfdingar, ej yttrat sig emot Förslaget, så, då fråga var, om att pålägga dem en ökad, besvärlig Embetsbefattning, får man väl mera sätta detta på deras mode/lies Conto, än tro, att de fullkomligt delade de öfrige Ledamöternes åsigt af saken, nemligen: att en ofelbar controll derigenom var gifven.
Hvad det sednare eller Utskottets säkra blick i framtiden vidkommer, om fortfarande oberoende i Brefväxlingen, oagtadt dessa föreslagna visitationer i Postväskorne, så må det ursägtas mig, att jag nyttjar repressalier, och icke tror på inmaginéra satser, då Utskottet icke behagat antaga mina zifferbevis.
Jag kan således icke på någon grund tillstyrka bifall åt ett sådant uppdrag som det ifrågavarande, åt någon authoritet, hvarken Troman eller Trotjenare, såsom efter min tanka, endast medförande onyttig kostnad för Staten, tidsspillan, misstro, oro och obehagligheter, utan någon enda förmohn för det allmänna.
Icke eller kan jag dela Utskotteg mening i afseende på den af en värd Ledamot här framställda fråga, örn ea progressif afgift för recommenderade Bref. Grundlagen hindrar icke på något ställe, genom någon föreskrift Bevillningsutskottet, att i en fråga af denna art föreslå Ständerna andungar och tillägg, ulan ger 31 §.
Den ii October f m.t 79 latitud® åt Utskottet, att handlägga »lia Be villningsämnen.
Postintraderne utgöra en Bevillningspost, och en progressif recömendationS' afgift, kunde komma att öka Bevillningsinkomsterne genom det, att Staten sjelf bestod Lack. och Segelgarn, som Utskottet talar om, till de recommenderade Brefvens säkrare förseende, och de medel som nu tillfalla Postförval tärne såsom ersättning för dessa reqvisita i stället uppburos för Statens räkning; således tyckes denna punkt, lika så väl som alla andra, hvilka angå vinst af Postverket, tillhöra Bevillningsutskottets handläggning, och tror jag detsamma opåtalt, och utan att hafva trädt ömsesiga rättigheternas gräct för nära kunnat upptaga denna proposition, till Förslags afgifvande deröfver.
Likaså vill jag tro, att Utskottet, utan att befara klander, hade kunnat föreslå beloppet af ett premium, att utgå af Postmedlen, åt den som inkommer med ett Förslag till Controll öfver Postverket hvilket af Ständerne antages; jag kan icke frångå den tanka, att allt hvad som i financielt hänseende rörer Postverket har gemenskap med Bevillcingsärender, och således ensamt af Bevilli ningsUtskottet bör behandlas.
Emedlertid och intill dess någon säkrare controll blir uppgifven, och antagen, torde den enklaste och tjenligaste finnas i uthängaode af Copior ur Specialen öfver afgående Bref.
Det förutsätter en ovanlig djerfhet hos PostFörvaltare, om detta icke skulle förekomma försnillning.
Utskottet Jåter förstå, att hvem 8o Ben 11 Octoler /, m. sorn vill åger tillträde till Specialen på PostContoiren.
Man får dock medgifva, att dels skulle ett sådant efterforskande af tilläfventyrs flere personer på en gång, i lika ärende, sammanstötte i PostContoirets rum, vara besvärligt och hinderligt; dels icke innebära det correctif, som Copior ur samma Special, uthängde till allmänt åskådande, hvarvid vore fästadt den hufvudsak, att dessa samma Copior, underskrifne af förste Magistratsperson på stället, af honom skulle till GeneralPostContoiret med omgående Post ötversändas.
Jag tror lika med Utskottet att icke mäng. den af Correspondenter lära befatta sig med att genomgå och granska 114 st. eärskiIdte PostChartor, men osäkerheten om, att en person, utan att man vet hvilken denna person är, eller vid hvad tid och stund han fiscaliserar (om det så nödvändigt Ekall kallas), gör efter min tanka tillfyllest för att få Brefven rigtigt upptagne så till lod som antal på dessa försnillningsfjättrar, och, då dessa sedan inkommit till GeneralPostContoiret för att jemföras med dem, som vanligen annars från Po. >Contoiren dit insär.das, och efter hvilka liqviden hittills controllerats, upptäckes ofelbart, om försnillning skedt.
Dessutom är det högst få ställen, hvarifrån Posten ej afgår åt olika håll, på olika Den ii Octolcr f. m, 8r olika dagar i veckan, och således kan man åtminstone dela dessa 1141 2:ne delar, då Chartornes antal ej blir mer än 57 hvarje gång, hvartill äfven kommer, att icke alltid Bref afgå till hvarje af dessa 57 serskildta ställen; och många Chartor innehålla få namn, samt, den som afsändt Bref, och är på stället i ändamål att efterse om det rigtigt afgått, icke om han ej har dess bättre tid, bryr sigom, att genomse någre andre Chartor än de, som upp* fatta Brefven till det ställe han skrifvit.
Att 6 personer här å PostContoiret, för att inskrifva 500 å 800 Bref dageligen , ofta behöfva biträde, vågar jag icke bestrida; men deremot tillkännagifver jag min förundran öfver, att det antages så högst tröga skrifvare till sådane Poster, då 8oo:de namn beqvämligt kunna skrifvas på 5 å 6 timmar.
Man kan således med allt skäl fordra dessa Copiors både utskrifvande och uthängande, dagen efter Postens afgång, utan att behöfva gifva hvarken nya Tittlar eller nya Löner.
Jag anger det vara en mycket för utsträckt liberalité och ett oförlåtligt vanvårdande om allmänna medel, om man underlåter atc stadfästa denna controll sedan den kommit i fråga, och någre giltigare skäl ej äro framlagde, till vederläggning af dess nytta och bevis af dess olägenheter.
Bil. till Ridd, 0. Ad, Pr.
Band, 6 8a Den 11 October f. m.
Ridderskapet och Adeln, om icke Ridderskapet och Adeln skulle finna för godt, att i underdånig skrifvelse till Kongl. Majit framföra den anhållan, att ingen förhöjning å afgiften för recommenderade Bref hädanefter må äga rum, utan Riksens Ständers hörande deröfver.
Då Utskottet icke meddelat något yttrande öfver den här af Herr Grefve Spens väckta motion om upphäfvande af det stadgande i Kongl. Brefven till Dess CancellieCollegiutn af den 21 Julii 175* och 27 November 1772, hvarigenom enskilte verk åläggas, att för, till dem ankommande Fribref betala lösen, får jag ödmjukast anhålla att proposition till bifall åt denna Motion blifver gjord, och att de öfrige respective MedStånden inbjudas att i ett lika beslut instämma i händelse Höglofl. Ridderskapet och Adeln icke skulle anse Utskottets vidare hörande häröfver vara nödigt.
I RiddarhusUtskottets utlåtande öfver RiddsrhusDirectionens Berättelse, 10m nyligen här förevarit äro motiverne för en ändring i dessa författningar upptagne och så talande att jag tror mig icke behöfva tillägga något derom.
Den l5 October f. m, 83 Bilagor till PleniProtocollet för den 15 October, förmiddagen* N:o 1.
Herr Dalman, Lars Johan; Min öfvertygelse och min röst har alltid varit emot ökade bördor för hela Nationen genom det landet i allmänhet få litet, fastän för någre enskildte' localt få mycket gagnande företaget med Götha Canal.
Statens gemensamma Casfa, samlad för dess underhåll, tyckes väl af en förvaltare eller Fullmägtig ej böra få disponeras utan till gemensamma fördelar, hvilket man väl ej alfvarsamt kan påstå Götha Canal skall åstadkomma: sådane slags utgifter synas böra bestridas endast genom Äctier och frivilliga sammanskott eller Collecter öfver hela Riket, som nu tor nya Kyrkors byggande ofta beviljas, hvarigenom en verklig samfundskänsla kan sig uppenbara; men ej tvungit utgöras af äfven den torftige
Dagkarlen och andre, som aldrig af arbetet kunna draga något parti; minst tillåtas förstöra Crediten för bJationalskattkammaren, då den, i stället att med sina inkomster få skaffa valuta för dess oconsoliderade depositionsbevis, tvungits dermed bygga Canalen, hvilket, enligt det af Bolaget åberopade Coatract åligger Bolaget en - 8 i Den i5 Octoher f m. [arnt-, ännu värre än att det allmänna nu nödgas sätta sig i betydlig ränteskuld, utan säker inlösningsfoud för denna ett privat Bolag tillhörige Canalbyggnad; hvilka alla mesurer så uppenbart synas mig skada hvarje mans enskildta välmåga.
Detta i allt för stor Schala entamerade skrytverk öfvertogs i början af ett bolag visst ej af Medborgerlig uppoffringskänela, utan i beräkning på enfkilt vinjl och af hunger efter lån af en enskilt Discont.
Nu då calculerne felslagit mer än calculer gjordt, sedan räkning i verlden existerat, eftersom ett Förslag slutande sig med 1,600,000 R:dr måst redan ökats till 8 å 9 Millioner, 6amt den påräknade Disconten blifvit bragt i oemotsägeligt concurs tillstånd (Bolaget må så i det ena som andra afseendet vara oskyldigt, resulta-' terne äro dock ostridiga); nu vill man påtruga det allmänna de afgjorda förlusterne och hela arbetet samt helt comode taga 5 procent på sina — kanske någon gång för en bsgatelle erhållne Actier.
Landshöfdingen Hans Järta, som vill banlysa Nyttans principe såsom ändamål vid vårdandet af Nationens angelägenheter och substituera idealismen; en man, som förlöjligar realitetens åsigterochpå phantasiens vingar vill lyfta Fäderneslandet till andra spherer, I detta systéme kan försvaret för Götha Canal, såsom allmänt företag i det fkuldfattn
Sva rigo, blifva en bruk - Den 15 Octo hrr fm. 85 bar länk, men för mig som lika mycket afskyr Egoismen, det är, principer af blott individuella fördelar, som jag ogillar satsen af ett Ro. maneskt Speculatift Fädernesland; för mig, 6om dessutom , i motsats af den vittra Författaren, tror på ett samfundsContract och aldrig kan se
Konungamakten under samma synpunkt som fadersmyndigheten; som älskar svärmeriet i mångå fall, men finner det rent af opassande i Statijliken och enfalldigt tänker, att romanen, aplicerad utom de enskildte förhållanden, blir löjlig om ej skadlig; för mig blir pligten alltid lika helig, att med min röst, äfven under för enskilt del upprigtig beundran af det stora, dristiga och sköna i idéen om Canalbyggnaden, under beklagelser, att ej enfkildtci Ccipitaler och nog uppoffringsmod finnes till dess realisation afstyrka vidare bidrag från Nation nens gemensamma Cassa eller genom Statens skuldsättning.
Jag anser dock fylinaden af de påräknade 7 millioner, enligt Utskottens Betänkande, nu böra utgå, enär det förut utgifne annan vore ä pure perte, men mot det uttryckeliga vilkor och, om möjligt, vederhäftig borgens sättande af Bolaget, att det dermed gör Canalen fullt färdig och allt framgent underhåller den utan Statens ringa/le ytterligare till flott.
Herr Berghman, Amhrojius Magnus':
Om jag iakttog tystnad, då frågan är om 86 Den i5 October f, m. ytterligare bidrag till fullbordande tf Götha Canal, skulle jag tro mig fela i den pligt mig åligger 6åsom Riksdagsman att ifra emot alla anslag af Statens medel till företag hvilkas nytta, antingen icke svarar mot derå användande kostnad, eller ej kommer hela Riket i allmänhet till gagn.
Det var vid 1809 års Riksdag, som fråga derom föret blef framställd för allmänheten.
Canalanläggningen afskildrades såsom i högstä^måtto Riksgagnelig.
Man åberopade utur Historien, att framfame Konungar ansedt Östersjöns förening med Westerhafvet, medelst en Canal, högst förmonlig; men man frågade sig icke, hvarföre ingen af dessa Konungar företagit detta arbete?
Sverige var då i största flor och med sina många och vigtiga ultramarinska Besittningar ägde det flerdubblad^ resourcer emot nu, då det är reduceradt till det minsta möjeliga.
Svaret hade ej kunnat blifva annat än^att desse Konungar voro för mycket kloke, upplyste och Den i5 October j. m.
S7 om landets val sorgfällige, att belasta det med en kostnad, som skulle i allt för stor mohn öfverstiga nyttan.
Man . ansåg saken annorlunda år 1809.
Ritningar uppvisades till Canalen och ett Förslag till hela kostnaden framgafs, som slutade sig på 1,600,000 R:dr.
Intet understöd begärtes af Staten.
Kostnadssumman skulle inbringas af ett Bolag, igenom Actier, hvilka genast skulle gifva 5 procent om året.
Entusiasmen för denna nyhet, och lättrogenheten att få 5 procent för det Capital man tecknade, var så stor, att
Det funnos dock tänkande män, som bedömde saken annorlunda och betviflade den 6å högt beprisade nyttan af företaget; men de fleste tego, för att ej compromettera sig; ty det ansågs nästan för skam att yttra sig deremot.
Likväl, och då ämnet förekom hos Ridderskapet och Adeln, talade den Hedersmannen och Patrioten, nu mera salig Baron Corfits Ludvig Stael von Hollstein med styrka och nit emot Förslaget till Canalanläggningen.
Det bifölls: privilegium beviljades af Ständerne dertill för Bolaget, och det fick ock rättighet till inrättande af en Discont.
Derefter företogs arbetet i planens största Scala, man påstår £ 20 serskildte ställen af Canalens hela sträckning, hvilket haft den påföljd, att man ej kunnat inskränka sig tili en viss del och småningom fullborda arbetet.
Detta fortgick till 1815 års Riksdag, dä Bolaget redan lärer fun* Den l5 Oclober f. m. nit att företaget ej kunde verkställas för uppgifne Förslaget och öfverstiga dess förmåga, oansedt allt hvad
Disconten med yttersta utsträckning, kunde inbringa.
Bolaget begärde derföre understöd af Staten och, utan att på minsta 6ätt, hvarken igenom löften eller förbindelser, dertill vara obligerade, beviljade Riksens Ständer 300,000 R:dr årligen, till nästa Riksdag.
Om Sfänderne då afslagit allt understöd, hade de undvikit, att vid hvarje Riks. dag besväras med pretentioner på nya bidrag.
Vid 1817 års Riksdag blef CanalDisconten, på goda skäl, indragen; men Bolaget fick dock 300,000 R:dr årligen bevilja till nuvarande Riksdag.
Men dessa grofva summor, oberäknadt den förlust af nära 1,100,000 R:dr som Banken lidit på CanalDisconten och hvilken summa blifvit eftergifven, hafva dock icke knnnat fullborda Canalen, utan pretenderar man dertill ännu 1,650,000 R:dr; hvilket förenade Stats- och BancoUtskotten funnit för godt tillstyrka att medgifvasj ehuru de dertill ej hafva annan tillgång att uppgifva, än tillgörande Statslån.
Det felade i Canalens Historia: att, sedan Nationen med manga Millioner understödt byggnaden, hvilka kunnat betycieligen minska de tunga Stat&bördor Allmänheten bär, skall den nu skuldsätta sig för att ytterligare bidraga till Canalen och betala ränta för hvad således uppoffras.
Den 10 0cl ober J. ml 89 Statseconomi kan icke apnat än' leda till ruin.
Vid det nu hegärde ansiag för Canalens färdiggörande, företer sig den vigtiga anmärkning: att, sedan många Millioner blifvit använde till arbetet, fordras nu för deSs fullbordande lika stor summa och 50,000 R:dr derutöfver, som hela kostnaden uppgafs blifva, efter första Förslaget:
Missräkningar kunna ej förekommas: aldraminst vid omfång som det ifrågavarande: de i några år uppstegrade, men de sista åren åter nedfallne priser på förnödenheter för Canalarbetet, kunna i någon, fast ringa, mohn öka kostnaden; men att föreslå j,600,000 R.dr för bela kostnaden, då 9 å 10 Millioner redan blifvit använde, utan att den ännu nådt sin fullbordan, är högt oförlåteligt om det skedt af okunnighet, och straffvärdt om det skedt af uppsåt.
Hade ett omkossnadsFörslag på 8 å io Millioner för 1809 års
Ständer blifvit framlagdt, skulle de säkert nekat privilegium till företaget: i öfvertygelse att det öf versteg privatas krafter att påkosta och säkerligen inga Actietagare anmält sig.
Efter hvad Herr Gustaf af Uhr uppgifvit, hafva misscalculer i de årbge arbetsplanerne stundom ägt rum.
Och då, allt ifrån början , man eå gräseligen missräknadt sig, vet jag ej hvad förtroende sorn bör sättas dertill, att för de nu pretenderade 1,650,000 R:dr Canalen skall blifva färdig.
På sådanj sätt hafva Riksens Ständer; tid ef. t 90 Den i5 October f m. ter annan blifvit inledde i desse oerhörde köstna* der och de veta icke i denna stund deras utgift härvid.
Hade StatsUtskottet, efter den proposition derom, jag haft den äran att göra, af Kongl. KammarCollegium infordrat uppgift på de Hemman, Boställen, Soldaterotar, hemmansräator m. m. som Staten mistadt igenom Canalgräfningen; så skulle man noga kunna beräkna hela omkostnaden för Staten.
Lika som en hemlighetsslöja betäcker den så mycket prisade nyttan af ifrågavarande Storverk; så synes en sådan undanhålla kännedomen af dess kostnad.
Likväl att Bolaget hädanefter ersätter Boställshafvare med flere, deras årliga förluster: äfven sådane räntetagare, som eljest af Kronan skulle hållas skadeslöse.
Men frågar min, huru skall Canalen då blifva fullbordad?
Jag svarar att Actieägarne hafva endast att följa det vackra patriotiska Exempel Söder - Den i5 Octoher f. m. 91 Telje CanalBolag gifvit.
Det samma har redan betalt 250 procent på sine Actier och icke af Staten fått, eller ens hegardt, aldraminst pretenderadt något understöd, annorledes än med lån, och äfven det till högst obetydlig summa: icke en procent af hvad Götha Canals Bolag erhållit, troligen och åtminstone efter mitt Förslag, till skänks.
Det skulle blifva kännbart för de af sistnämnde Bolagslnteres6enter, som ifrån början contribuerat för sine Actier; men ganska lätt för de speculanter, hvilka, för någre få procents betalning blifvit innehafvare af Actier till betydeliga summor.
De förre äro ej olyckligare än många andre Medborgare som blifvit lidande på illa beräknade företag af egendomshandel, odlingar m. m.
Bilagor till PleniProtocollet för den i5 October, eftermiddagen.
Då för utföringen af det utaf Riksens Höglofl.
Ständer nu fattade beslut om Götha 92 Den io Oclober c. m.
Canalbyggnad, Och i anseende till den långt framlidna tiden, det är nödvändigt att de beviljade förskotten på nästkommande års anslag kunDa disponeras, men inga treprocents låo förr än efter 1824 års ingång lära kunna upp* tagas, äfvensom af Bankens vinst ej heller förr än nästkommande år något torde utan särskilt Riksens Höglofl.
# N:o 2.
Då jag nu går att väcka den Motion, att RiddarhusSecreteraren ej i framtiden skall få innehafva något Embete i Statens tjenst, anhåller jag få fästa uppmärksamheten dervid, att denna Motion aldeles icke åsyftar den nu varande RiddarhusSecreteraren, hvilken erhållit tjensten utan detta vilkor, oeh att tillämpning af Förslaget således ej förr än vid dess afgång från tjensten kan komma i fråga.
Den i5 OctoLer é. m, 93 Jag anser verkställandet af detta Förslag vara både nyttigt, billigt och möjligt.
Nyttigt torde det vara att RiddarhusSe^ creteraren, som af Ståndet ensamt tillsättes, ej får vara i beroende af någon annan Auctoritet, vare sig i anseende till det dagliga Förmanskapet eller i anseende till möjliga löften om framtida fortkomst på Embetsmanna banan.
Vida skild från det påståendet, att en sådan inverkan för det närvarande blifvit försökt eller skulle lyckats, anser jag dock för en fram-, tid kunna ligga inom inöjligbeternes gräns, och jag anser Representanten lika pligtig att söka förebygga de misssbruk som kunna hända, som att rigta sin blick endast inom det närvarandes inskränkta område, Men rättigheten, att jemte ett Embete i Statens tjenst äfven innehafva RiddarhusSecreteraretjensten, kan, utom olägenheten af en möjlig främmande impuls, äfven medföra den, att tjensten i en mindre nitisk innehafvares hand vårdslösas.
Ständers särskildta Utskott anför i dess Betänkande pag. ao8, att genom det föränderliga värde af Rikets Creditmynt, som ofta inträffat, lönerne vid åtskilliga vigtiga Embeten sluteligen blifvit så försämrade, att deras innehafvare varit nödsakade bereda sig utkomst dels genom biförtjenster och dels derigenom att de sökt sig löner i flere Verk, hvaraf de följder uppkommit, att icke allenast Statens tjenst på ena eller andra 9* Den i{
October e. m. stället blifvit försummad eller mindre väl förvaltad, utan ock att
Tjenatemännen genom åtskillige delade befattningar ej sällan blifvit hindrade att förvärfva sig de insigter, sorn för utöfvandet af en enda erfordras.
Utskottet att utsträcka denna åsigt af tjensters förening äfven till enskilde Verk, men tillämpningen dit blir densamma och olägenheten bör si mycket mera afhjelpas då den drabbar på en gång de allmänna och enskilda Verken.
Ehuru stora orsaker Ridderskapet och Adeln än kan hafva att vara nöjde med nuvarande RiddarhusSecreterares förvaltning af sin tjenst, kan dock i framtiden hända, att samma menliga följder, som erfarenheten visat att flere tjensters förening medfört för Staten, äfven kunna drabba Riddarhuset, Och det är dessa olägenheter, som antagandet af Förslaget äfven skulle afböja.
Förslaget innefattar äfven en billighet till förmohn för tjenstsökande i allmänhet i så måtto, att det tillstyrker att icke på en person hopa tjenster, som hvardera kunna underhålla dess innehafvare.
Det tyckes ligga en inconseqvens deruti, att man klagar öfver för stort antal tjenstsökande och vill rigta en del af den bildade Classens barn till Näringarne, under det man på samma gång tillåter tjenster att förenas, utan att sådant af behofvet påkallas.
Ben i5 OctoLcr e. m. 95 Möjligheten af Förslagets antagande anhåller jag få visa genom en kort calcul af RiddarhusSecreterarens inkomster och genom en jemförelse mellan dem och de som njutas af andre Tjenstemän.
RiddarhusSecreterarens lön är 600 R:dr Banco; dess tractamente under Riksdagarne är 300 R-,dr Banco i månaden.
Ifrån och med 1809 till och med 1823 eller under 15 år, hafva Riksdagarne upptagit en tid af 43 månader, som per medium för året gifver 3:ne månader eller 900 R:dr Banco.
Enligt RidderskapetB och Adelns beslut vid förra Riksdagen tillkommer RiddarhusSecreteraren för hvarje diplom» 50 R:dr Banco; från och med 1809 till och med 1822 eller under 14 år hafva 173 introductioner ägt ruma hvilket per medium för året gifver minst 12 Introductioner eller 600 R:dr Banco.
Upptages nu Boningsrum, Uthus, Ljus och Vedpenningar till 300 R:dr Banco, hvilket kanske ej är för drygt beräknadt, så uppstår ett resultat af 2,400 R:dr Banco för året, hvari dock ej är inberäknadt de särskilda discretioner sorn erhållits då Riksdagarne hållits utom Hufvudstaden samt respenningar och resetractamenten vid sådane tillfällen.
Enligt de underrättelser jag varit i tillfälle förskaffa mig, tjena Assessorer i HofRätter och Collegier för endast 1000 R:drBan - 96 Den 15 Octoler c. ml co, HofRälts- och CollegialRåd för 1,400 Rrdr Banco, RcvisionsSecreterareför 1800 R.dr Banco, BancoCommisgarier ej öfver 1700 R:dr Banco o. s. v. Efter denna -jemnförelse hoppas jag inga tvifvel skola uppstå om Förslagets verkställbarhet, och jag anhåller att Motionen må blifva till RiddarhusUtskottet remitterad.