Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
De uti jMemorialet åberopade Handlingar yoro vid detsamma bifogade, Pades på bordet, Herr Norden falk, Johan, had§ trimmat följande som upplästes; Den 5 Martu, f>J (Se Bilagan Nro n).
Lades på bordet, Friherre Boije, Ludvig, hade inlemnat ett så lydande Memorial; (Se Bilagan N:o 12.)
Herr Tham, Wolrath, uppläste följande tvenne Memorial; (Se Bjlagorne N:ris i3 och i4).
Dessa 2:ne Memorial lades på bordet.
Friherre Ridderstolpe, Fredric, anförde skrifteligen ; (Se Bilagan N:o i5.)
Herr Gripensvärd, Fredric Adolph} hade inlemnat följande som upplästes:
Lades på bordet, 88 Den 3 Martti, Grefve Cronstedt, Claes, uppläste följande 7 Memorial: £Se Bilagorne N:ris 17, 18, 19, 20, 21, 22 och 25).
Förenämnde 7 Memorial lades på bordet.
Herr af Borneman, Johan Aront hade inlemnat ett så lydande
(Se Bilagan N:o 24).
Grefve van Schwerin, Fredric Bogislaus, anförde skrifteligen : (Se Bilagan N;o 20).
Lades på bordet, Herr- Gyllenheim, Frie Gustaf, hade inlemnat 2:ne Memorial, hvilka upplästes s så lydande ; (Se Bilagorae N:ris 26 och 27).
Herr Rosenblad, Bernhard, anförde skrifteligen : (Se Bilagan N;o 3$)?
Den 3 Martil, Herr Rosenblad anhöll, att dess nu väckte motion kunde få hvita på bordet, intill dess Riddarhus-Utskottets utlåtande i frågan om offentlighet vid Ridderskapets och Adelns öfververläggningar} till Ridderskapet och Adeln inkommit.
Grefve Posse, Carl Hindric'.
Sedan jag med uppmärksamhet sökt uppfatta de olika motioner som här blifvit gjorde, vill jag ej upptaga Ridderskapets och Adelns tid med framställningen af sådane motioner, hvaruti jag af andra blifvit förekommen, utan nu blott uppnämna dem, hvilka mig vetterligt af ingen föi'- ut blifvit väckte.
Desse äro: i;o Ett Förslag till ändringar uti organisationen af TullVerkets styrelse och förvaltning. 2:0
Vissa principers utstakande till ledning för en blifvande närings-frihet. 5;o En mera ändamåls-enlig vettenskaplig bildning och strängare examen för Landtmätare. 4:o
Ett allmännare användande af Gymnastiska öfningar vid alla publika Läroverk. 5:o
Upphäfvande af alla sådane hinder för den Inrikes handeln, som ej äro oundvikeligen nöd vän di ge att bibehålla.
Då dessa 5 motioner såsom önskningsmål, Ren 3 Martil, böra framställas, liar jag nu endast enligt 36 §.
Riddarhus-Ordningen velat förvara min rätt att framdeles få utveckla deni.
Herr Réenstjerna, Nils Svante, hade inJemuat ett så lydande Memorial:
(Se Bilagan N:o 2cy), Lades på bordet, Herr Printgenjkjold, Axel, anförde skrif-» {ellgen; (Se Bilagan N:o poJ Lades på bordet, Herr von Hohenhaufen, Michael:
Jag anhöll denna förmiddag om ordet för att tala emot Herr Montgommeries motion; ej af tacksamhet mot en inrättning, der jag på Statens bekostnad njutit uppfostran och undervisning, ty jag kanner lifligt, att min tacksamhet bör yttra sig uti ifrandet för Statens väl, sedt i det hela, och i det ständiga bemödandet, att i min ringa mon dertill söka bidraga; mili afsigt är att fästa uppmärksamheten på den väsendtlig® nytta af KrigsAcademieu, sorn Herr Montgont-® Pen 5' Maftii, t)l pierie sjmes mig hafva förbisett.
Denna iurätt-^ ning har tvänné ändamål, det ena förvärfvande af kunskaper i krigsmanna-yrket, det andra da-> nipgen af den anda får discipline och sjelfför^ sakelse, sorn är Imfvudyilkoret för krigsmannens duglighet.
Jag* skulle tro, att detta sednare svårligen står att erhålla vid Universitetet. fdvad det förra åter angår, tror jag ej heller, att det kan förvärfvas till lika grad, då det är gifyit, att theoden handledd af practiken ger en tillförlitligare undervisning, än theoriep allena.
Jag skulle således tro det vara allmänt erkändt, att KrigsA-eademiep varit gagnande genom spridan^ de af kunskaper uti Arméen.
Jag hoppas, att min mening ej blifver missförstådd.
Jag har ej velat saga, att de sorn der blifvit uppfostrade endast eller mest utmärkt sig, men de hafva der lagdt grunden, Utan hvilken säkra grund de ej i de högre grud enie kunna vara verksamme, £tt träd mäste planteras i djupan jord oni det skall blifva högväxt.
Jag tror visserligen, att dep närvarande organisationen af KrigsAeademien kunde vara bättre, Mig synes undervis-^ ningen derstädes kunna inskränkas till de tvänne högre elasserne, då de lägre classerne ej sysselsättas med annat än hvad sorn låres i Skq^ jor.
Min mening är derföre icke att frånrycka de värnlösa det understöd , som Staten hittills, lemnat dem.
- Jag tror att den trösten bör lemnäs en får, som uppoffrar sig åt Statens tjenst, att veta vid sitt frånfälle, det Staten drager försorg om hans barn, för hvilka lian icke kunnat arbeta; men jag tror, att detta understöd kan med mindre kostnad för Staten och mera 92 Den o
Martti^ gagn för barnen, användas till stipendier under den tid, som ynglingen annars använder att genomgå de lägre classerne.
Om efter denna tid ynglingen ägde böjelse för militaira yrket, och dertill hade erforderliga egenskaper, borde det stå honom öppet att ingå uti Academien, men i annat fall borde ett understöd honom beviljas, svarande emot det, som lemnäs dem, hvilka genomgå de tvänne högre classerne.
Det allmänna skulle derigenom vinna, att de som ej agde fallenhet, icke blefvo inledde på en bana, der underhållet är så kostsamt, och medlen att det förvärfva så inskränkte, Alin afsigt har varit att borttaga det vidriga i lörsta intrycket af Herr Montgommeries motion, och att söka gifva en ljusare sida åt ämnet.
Jag begär således icke remiss af mina anmärkningar till Utskottet, öfvertygad ätt ämnet härstädes innan dess, ljusare och grundligare skall blifva utredt af en man, som dertill är vida skickligare än jag.
Herr El'geljtjerna, Johan, upplåste följande:
(Se Bilagan N;o 5i.)
Den .1 Martil. 93 Friherre Anckarsvärd, Carl Henric, hade inlemnat följande, som upplåstes; (Se Bilagan N:o 52.)
Herr Hammarhjelm, Carl Fredric, an-' förde skrifteligen:
(Se Bilagan N;o 33), Lades på bordet.
Herr Grönhagen, Gudtaf, hade inlemna! tvånne så lydande Memorial:
(Se Bilagorne N:ris 54 och 35.)
Des?a 2;ne Memorial lades på bordet.
Grefve von Hofen, Carl Axel, hade inlemnat 2:ne Memorial, hvilka upplästes, så lydande; (Se Bilagorne N:ris 36 och Z7.) ■■ 1 Hesse 2;ne Memorial lades på bordet. i] g/l Den 3 Martil.
Herr von Wahrendorff, Martin> upplästd följande i (Se Bilagan N;o 38J Lades på bordet Herr Ehrenborgh Casperj anförde skriffeligen i (Se Bilagan N:o 59.) Lades på bordet* Grefve Gyllenborg, Johan Henninge hadd iftlemnat tvånne så lydande
(Se Bilagorne N:ris 4o och 4i.'
Dessa tvenne Memorial lades på bordet» Grefve Sparre, Eric , Uppläste följande | (Se Bilagan N:o 42.)
Lades på bordet, Herr Stjernftam, Ludvig, hade inlemäaf följande, 50m upplåstes{ Den 3 Martil, g5 (Se Bilagan N:o 46.)
Grefve Snoiljky, Nils, hade iniemnat ett fiå lydande Memoriali (Se Bilagan N:o 44,) Lades på Bordet, Friherre Stjerncrona, David, hade inlemflat följande, som upplåstes:
(Se Bilagan N;o 45.)
Herr Anharfparre, Ingemar August, hade iniemnat ett Memorial, hvilket upplåstes, så lydande; (Se Bilagan N:o 46.)
Lades på bordet, Herr Gyllenram, Berndt Fredric, hade iniemnat följande, som upplåstes!
Den 5 Martii\
(Se Bilagan N:o 47.)
Friherre von Roxendorff, Carl Gustafa hade inlemnat ett så lydande Memorial:
(Se Bilagan N:o 48) Lades på bordet.
Herr Gripenstedt, Jacob, hade inlemnat tvenne Memorial, hvilka upplåstes, så lydande:
(Se Bilagorne N:ris 49 och 5o.) Dessa tvånne Memorial lades på bordet, / m 111 Herr Haij, Albrecht, anförde skriftligen:
(Se Bilagan N:o 5x.)
Lades på bordet Herr Uggla, Carl Fredric, hade inlemnat följande, som upplåstes:
(Se Den 3 Martil.
(Se Bilagan N;o 52.)
Lades på bordet. 97 Herr TVallqvift, Guftaf, uppläste följande:
(Se Bilagan N:o 55.)
Herr Gyllengahn, Henric Adolph, hade inlemnat ett så lydande Memorial:
(Se Bilagan N;o 54) Lades på bordet.
Herr Cederfchjåld'3 Pehr Guftaf'.
Genom knånga, till syftning sammanstämmande motioner, har Handels- och Näringsfriheten blifvit fcögt påkallad.
Men då jag ej funnit någon bestämdt yrka en deremot svarande njutnings frihet, anser jag mig böra föreslå, att hvar och en må efter eget godtfinnande få njuta frukten af sin handels- och näringsflit, samt att således alla utländska varor må blifva till bruk och nyttjande tillåtne.
Lades på bordet. t Ridd. o, Ad.
Pröt, 2.
Band; 7 98 Den 3 Mari åi.
Herr Cederfchjolcl, Pehr
Guftctf:
Då nästan ailä andra prohibitiva författningar blifvit till upphäfvande anmäldte, får jag vördsammast hemställa, om ej äfven de författningar borde upphäfvas, hvilka inskränka friheten för de lägre folkclasserna, att genom dans och lekstugor söka en oskyldig förströelse.
Till denna mo. tion föranledes jag dels af min billighetskänsla, och dels af den öfvertygelse, att dylika allmänna nöjen skalle i sin nion bidraga att skingra den tröghet och melankoli, som klimat och öfriga local-férhållanden gjort till ett liufvuddrag i Svenska national-lynnet.
Lades på bordet Herr Monigomriierie, Gitjiaf:
Utan att ingå uti någon vederläggning af hvad Hr von Hohenhausen yttrat emot min motion rörande KrigsAcadamien på Carlberg, och det så mycket mindre sorn hans anförande till eri stor dej instämmer med mina åsigter, Inskränker jag mig blott till att anmärka ett misstag, som han begått, då han nemligen trott, att jag velat undanrycka förtjenfe fäders barn det understöd, som af Staten dera lemnäs.
Tvärtom har jag klart och tydligt yfkat, att den fond, sorn nu till KrigsAcademiens underhåll blilver använd, skulle ändamålsenligare, såsom stipendier, användas åt dem, hvilkas fäder gjort sig förtjenté af Fäderneslandet.
I anledning af hvad häri nämnt om djupa rötter, har jag trott, att just Den 5 Martii.
99 de rytterne innebära ensidighet, emedan uppfostran blott blir militairisk, och att, då vi böra uppfostras ej blott till militairer, utan äfven till medborgare, sådant vinnes bäst vid Universiteterne, Herr Ankarfparre, Ingemar August, hade ihlemnat följande som upplästes:
(Se Bilagan N;o 55).
Lades på bordet, Friherre Sparre, Sixten, hade inlemnat ett så lydande Memorial:
(Se Bilagan N:o 56J
Lades på bordet, Herr Grefven och Landt Marskalken frågade derefter om Ridderskapet och Adeln hade hågon vidare motion att framställa.
Nej. joe Deri 3 Mnrtii, Högloft.
Ridderskepet och Adeln åtskilldeö fel. jo om aftonen.
Onsdagen den 5 Martil.
Plenum klockan l o förmiddagen.
Föredrogos å nyo och remitterades till Stats-Utskottet: Kongl.
Maj;ts den 24 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Nådiga Proposition till Riksens Stander, angående anslag så Väl till åtskilige byggnader vid Veterinair-Inrättningen i Hufvudstaden, som till en årlig
Stat för samma Inrättnings framtida underhåll, uti d ess fullkomnade skick.
Allmänna Besvärs- och OeconomiUtskottet: 1:0 Grefve von Plåtens, Baltzar Bogislaus.» den 24 sistledne Februarii förmiddagen på bor-» det lagde Memorial, öm rättighet för Norrska Skepp att, under alla förhållanden, i Svenska Den 5 Martil, hamnar behandlas lika med Svenska Skepp så länge desse njuta samma rätt i Norrska hamnar. 2:0 Herr Lefréns , Johan Pehr, den 24 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, om sättet att så tillverka Svenskt Jern, att det på Norra America kan vinna af-' sättning, 3:0 Herr Tolls, Florus, den 24 sistledne Februarii eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om åtgärder till afhjeJpande af den förhand varande penninge-forlägenheten, 4:0 Herr Montgommeries , Gustaf, den 2 4 sistledne Februarii eftermiddagen på bordet lagde Memorial, om nedsättning af den nu stadgade skjuts-legan.
Föredrogs å nyo Herr Cederschjöld®, Pehr Gustaf, den 24 sistledne Februarii förmiddagen på bordet lagde Memorial, örn indragning af de Stipendier, hvilka blifvit anslagne till understöd för Prester, sorn studera Medicine, och desse Stipendii-medels användande till fyllande af de nya behof för Medicinal-Verket, sorn vid denna Riksdag kunna pröfvas vara angelägna, Herr Trafvenfelt, Carl, hade i nionina t ett Memorial, hvilket upplästes, så lydandet (Se Bilagan N:o 102 Den 5 Marlit.
Herr Grefven och Landt Marskalken föreslog, att, så val Herr Cederscbjölds ofyann amri de Memorial, sorn Herr Trafvenfelts, i anledning deraf, nu afgifne yttrande måtte till Stats-Utskottet rémitteras; hvilket bifölls.
Stats- oph BancoUtskottens, den s5 sistledne Februarii afgifne samt den i dennes förmiddagen på bordet lagde Betänkande, angående förändring i tiden oell sättet för indrifningen af Götha Cabal- Bolags-, Götheborgs, samt Malmö- f. d. Discont-Aerks annu utestående fordringar:
Herr Hjerne, Carl Jacob 3 hade i nl emit al; ett så tydande Memorial: j^Se Bilagan N:o 2) Herr von Qvanten, Carl:
Jag anhåller afl inför Ilögloilige Ridderskapet och Adeln vördsamt få göra några anmärkningar mot Statsoch Banco-Utskottens ifrågavarande Betänkande.
Hvad först angar tiden, 'då öfverränta skall beräknas å de redan förfallne lånen i f. d. Filial— Disconterne, får jag hemställa, om icke i stället för den i nästkommande Julii, sorn Utskotten föreslagit berörde tid, häldre bör bestämmas till 6 veckor efter innevarande Riksdags slut.
Det synes mig som de gäldskyldige endast efter Riksmötets slut böra kunna gå i författning om dessa låns omsättande, då de sålunda komma i tillfälle att begagna de lane - Den 5 Martii, biträden, hvilka genom mesurers vidtagande under Riksdagens lopp kunna beredas dem, som deraf äro i behof och äga säkerhet.
Hvaremot, derest Riksdagen ännu den j Julii skulle fortfara, men denna dag i aila fall vara utsatt såsom den termin , med hvilken omsättningarne böra, till undvikande af öfverräntas erläggande verkställas, ändamålet med den ytterligare beviljade omsättnings-rattigheten vöre förfeladt, I afseende åter på den tid af 6 månader från förfallo-dagen, då omsättningarne, enligt Utskottens förslag må ske; har väl Höglo!!
Utskotten medgifvit att omsättning får ske, inom 2:ne månader efter förfallo-dagen; men den som sig af denna rättighet begagnade skulle likväl inom Sex månader efter förfallo-dagen åter omsätta, och således oundvikligen förlora 2 månader af de i Discont-väg allmänt brukelige sex månader, hvilken tid på sådant sätt endast skulle inskränkas till 4 månader; då en dryg öfverränta drabbar en låntagare för de 2:ne månader han försummat omsättning, bör han väl å andra sidan, njuta en förmån, något när svarande mot denna uppoffring.
Jag hemställer derföre om icke rättigheten att omsätta Discont-lån, borde utsträckas till 6 månader efter den dag, då sista omsättningen skett.
Om enskilda gäldenärer med accuratesse fullgjorde deras förbindelser, kunde man äfven på bestämd dag afbörda sina skulder till Disconterne; men då sådant i närvarande conjunctur icke är af de enskildte att förvänta, vn~ iDcn 5 Mai 'tit. re det obilligt, att inskränka omsättnings-rättiglieten till den af Stats- och Banco-Utskotten nu föreslagne tid, Jag yrkar derföre, att Utskottens Betänkande må återremitteras och anhåller att desse mine tankar få åtfölja återremissen.
Friherre Boije, Ludvig, Med tillfredsställelse har jag afhördt ett Betänkande, mycket billigare än man hade sagt mig att det var.
Också skall jag blott framställa några anmärkningar emot det reglementariska af förslaget.
Sraffräntan, 12 procent, begär jag ma afskaffa®.
Det tillhörde systemet att först bereda en allmän penuinge-sfälloing, sådan, att Gäldenären derigenom betogs förmågan att anskaffa penningar, och sedan straffa gäldenären för brist i förmåga.
Nog är det sannt att man indrager mera genom 12 procent än genom 6; men skall väl ännu indragnings-principen gälla mera, än Statens pligt att vårda rättvisa oell billighet?
Vi klandra procentarens blodsugeri, men vi tillåta likväl att Staten öfvar det emot egna medlemmar: och i hvilken tid?
Jo, då, när penningebristen utgör föremålet för Ständern.es allmänna klagan.
Jag vet sannerligen icke huru Nationens bekymmerfulla ställning skulle, på ett mera lagbehörigt, eller mera tillfÖrlåteligfe sätt frambäras , än genom Nationens laglige representanter, hvilka också inom alla Stånd, höjt en klagan, åt hvilken det då också mäste vara en pligt att lenina något afseende,.
Och likväl vill mart alldeles åsidosätta detta emot de. gäldenärer, hvilkas olyckliga ställning redan är.
Dea 5 Martti. io5 vitsordad i sjelfva den omständighet, att de ej mägtat, inom föreskrifne tiden, fullgöra deras inbetalning, och för hvilka denna straffränta alitsa utgör en verkelig sten på börda.
Må det, i sammanhang med mitt ämne tillåtas mig, att få till Protocollet aflemna en uppsatts angående beloppet af de summor, som, blott i räntor, blifvit, genom Filial-Disconternes utredning utur allmänna rörelsen upptagne.
Jag har icke haft tillfälle att genomgå Riksgälds-Contoirets böcker; men en värd ledamot af Statsutskottet, som haft detta tillfälle, har lemnat Wiig uppsattsen, på hvars rigtighfet jag alltså tror att något skäligt tvifvel icke gerna kan äga rum.
Denna uppsatts visar, nemligen att ifrån den i October 1818, intill den sista December j 82 2, har Filial-Disconternes utredning uppburit, i sex procents räntor, en summa af 34;),208 R.d 27 sk. 7 r:st.
Banco och i tolf procents räntor en summa af 284,590 K:d 58 sk. 4 r:st , eller tillsammans 655,851 R;dr 17 sk. 11 r:st.
Banco, en Summa som öfverstigit sjelfva Capital-fordringarnc, och sorn man således kan anse vara upptagen, sorn man säger, på köpet.
Jag vet icke hvad verkan denna uppgift gjordt på Högloft.
Ridderskapet och Adeln; men o.m <let vore mig tillåtit att döma, ifrån min egen känsla, så skulle jag fråga:
Ar det ännu icke tid att att detta ohyggliga procenteri upphör'?'
Eftersinnom också hurusom, ifall penningeställningen vid denna Riksdag icke lätfas, derij ännu mäste blifva, värre ån den nu är.
Vi torde med visshet kunna antaga att Filial-Disqonternes qvarvarande fordringar uppgå, meck $1 lo6 Den 5 Marlit, räntor, till minst i millionj vi veta att Spa$« nemåls-Magazins-Directions, under utmätningstvång, upptagande fordran uppgår till 55o,ooo R;dr Banco.
Och jag torde icke bedraga mig om jag upptager de uppsägningar som AUmänlnänna Brandförsäkrings-Contoiret mast vidtaga, till 700,000 R.dr Banco, hvartill ännu kommer innestående räntor till Allmänna Cassör och Capitalister, till ett belopp minst 200,000 R.dr Banco; och dessa sammanlagde summor af nara 2 och en half million, huru mycket skall ickp deras indrifvande förvärra allmänna ställningen.
Det är i en sådan penninge-tid \i skola utpressa 12 procents ränta utaf redan nog olyckliga gäldenärer?
Nej, mine Herrar! det är icke Ständerne värdigt: och jag anser så mycket mindre, att bifall dertill nu kan lemnäs, som jag får den äran erindra derom , att en ledamot af detta Stånd har, uti ingifven motion, begärt icke allenast ali straffräntas afsk a frän de , utan äfven nedsättning i den vanliga Disconträntan.
Åt denna motion är remiss lemnad; och behörigt handlade vi väl icke nu, örn vi, under det generella frågan är oafgjord, stadgade något angående Filial-Disconternes ränta, ‘pmedan det vöre att, på förhand, göra ett undantag, till förnärmande af somligas rätt, hvilken dock bör anses’ lika med allas.
Hemstållningsvis får jag också göra en an^ lian anmärkning.
Man har sagt mig att reglefnentet skall, vid alla omsättningar, fordra att förra cautiönister qvarblifva; hvaraf skall handt, fitt både den gåldskyldige och Staten kommit Den 5 bértil.
107 £tt lida.
Om så är, torde också rättelse deri böra lemnäs.
I stöd af dessa anmärkningar, begår jag återremiss, och anhåller att hvad jag nu haft äran andraga, må få remissen åtfölja.
Det 5r så vål öfver Stats- och BancoUtskottens förslag, jag utbeder mig Högloll Ridderskapets och Adelns tillstånd att yttra några ord, som älven i anledning af de särskildta meningar, hvilka finnas Betänkandet bilagde, Sorn jag anhåller få framställa en förklaring i afseende på Fullmägtiges i Riksgålds-Contoiret behandlingssätt af ämnet,- en förklaring hvartill jag finner nng af pligtkänsla uppmanad, såsom ägande det förtroende att vara en bland Ridderskapets och Adelns Fullmågtige i detta Yerk, I afseende på förstnämnde omständighet finnes hufvudsakljgaste olikheten mellan Utskottens Betänkande och Fullmågtiges Utlåtande bestå i afbetalningarnes belopp.
Fullmågtige hafva nemligen ansett minst en fjerdedel af capitalet böra hvar sjette månad inbetalas.
Genom antagandet häraf skulle redighet i råkenskaperne bibehållas och Reglementets föreskrift, att ■omsättning hvarje sjette månad skall ske, förblifva orubbad, hvilket synes mig magtpåliggande derföre, att, genom gammal häfd, Allmänheten gjort sig med detta förhållande bekant, och hvarje lånägare således undviker, att ic8 Den 5 Martti, genom en förändring af den i flere är gällande ordningen, surprineras eller förvillas.
Då det år att förmoda, att de fleste af dem, som ännu åro f. d.
FilialDisconternes gäldenärer, behöfva begagna de så kallade respitmånaderne, så ansågo Fuilmägtige det vara iör sådane låntagare beqvåmligare, att hvarje åttonde månad afbörda sig en fjerdedel af- eapitalet, ån att, på sätt Stats- och BancoUtskotten tillstyrkt, hvar sjette månad inbetala en femtedel, utan åtnjutande af respittid.
Utskotten, sorn gillat Fulhnågtiges åsigt, att ali skuld till f. d, FilialDisconterne borde tvenne år efter den i nästkommande Julii vara inbetald; men derjem* te antagit sådant böra ske med en femtedels in~ * betalning hvarje sjette månad, hafva derigenom borttagit respitmånaderne, emedan inbetalning af hela skulden annars icke skulle kunna inom ds tvenne åren Verkställas, hvaraf en alldeles ny omsåltningsmethod uppkommit.
Utskotten hafva äfven på detta sätt rubbat den grundsats för omsättningstiden, sorn i Utskottens Betån-r kande blifvit stadgad, och råkat i motsägelse, enär 6, månaders omsättningstid ej alltid kan. åga rum, åtminstone ej för dem, hvilka icke draga försorg att omsättning verkståiles på förfallodagen.
Med dessa gålcfenårer uppkommer då ett förhållande, sam uppvisar alldeles ojåinna omsättningstider, ty deras omsatte reversaler, komma att blifva på 4 å 5 månader och dagar, allt eftgr tiden, som de fördröjt omsättningen Öfver förfallodagen.
Att detta förhållande fö£er tili ett mera inveckladt beråkningssätt, åa Deli 5] Martti, hittills skett, lärer livar och en finna.) och månne det i förmånligt hänseende för galdenären, ersätter denna svårighet?
Utskotten hafva föreslagit i Betänkandets andra punkt.
”Att sednast inom den i Julii omsättning ofelbart bör vara verkställd, med afbetalning dervid utaf minst en femtedel af det skuldbelopp, som för hvar och en vid 1822 års slut utbalanceras, jemte all till omsattningsdagen upplupen öfverretata; och uti nionde punkten: att öfverråntan pä Jörfaline och härefter förfallande
Länecapital kommer fortjarande att beräknas till deri dag, da Rikets Högloft.
Ständers beslut i afseende pä FilialDisconterne varder expedieradt; hvarefter och intill den 1 Julii, då första omsättningen sednast skall vara verkställd, endast 6 procents ränta erlägges.”
Om jag ej bedrager mig, ligger häruti någon contradiction, enär de gäldskyldige uti andra punkten åläggas, att till omsåttningsdagen betala en öfverränta från hvilken de genom nionde punkten befrias, då omsåttningsdagarne inträffa emellan den tid^ då Riksens Ständer fatta deras beslut i ämnet och den 1 Julii.
Meningen lärer vara, att alla befrias från öfverråntas erläggande för lån till S. d.
FilialDisconterne från den dag Riksens Stander i ämnet fatta sitt beslut och intili den 1 Julii.
Dessa stridigheter i Utskottens Betänkande torde böra bringas till enhet.
Utskotten hafva visserligen benäget gillat Fullmågtiges åtgärd, att tills vidare dels innehålla med alla nya lagsökningars expedierande, dels inhibera' försäljning af för RiksgäldsCon - 110 Den 5 Martil. toirefs rakning utmätt egendom; dels förordna att bysåttningar under tiden ej må äga ruin; men Utskotten hafva derjemte ansett dessa åtgärder innefatta en anticipafion på Riksens Ständers rättighet att i dessa ämnen vidtaga nödiga beslut.
Jag anser mig således skyldig att utveckla grunderne lör Fullmägtiges förhållande i dessa omständigheter.
Fullmägtige trodde Riksens Ständers allmänt yttrade önskan att förekomma de vådor för Gäldenårerne, sorn genom lagsökningar skulle åstadkommas, kräfva afseende och påkalla Fullmägtiges uppmärksamhet.
Då det möjligen kunde draga långt ut på tiden innan Rik«ens Höglofl.