Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Utskottet föreslagit att ducater af utländjkt guld skola fritt få utföras, ser jag ej hinder att ja Riksdalrar matte få utföras, ty de äro ock af utländskt Silfver.
Högst bör Silfvermynt hafva samm* tull som oarbetadt guld, eller 5 procent.
Ridd. 0, Aå Prot, VII.
802 Den 20 Augusti f. m.
En värd ledamot har yttrat, att det vore förmånligt för Staten, att inblanda sig i näringajroe, då den såg, att den eller deo ,näringen vore skadlig.
Ertmar till den värde talarens eget bedömande, huruvida ett fritt begagnande af Capitaler kan vara skadligt för producenten; för Staten är det visserligen icke skadligt oai det är fördelaktigt för deD enskiidte; ty statens vinst afindustrien är icke annat än summan af de enskildes.
D,»n värde talaren har vidare yttrat, att det skulle leda derhän att allt Silfver utfördes.
Jag tror att den driftig® och vane köpmannens öga icke är blindt ensamt för Silfvermynt.
Om detta stegras här, lär han nog införa det företrädes-: vis framför andra varor.
Jag vill ej disputera den ena theoriens töreträden framför den andra, men hemställer, om ej andra länders erfaranhat för oss bör vara en ledning, och det finnes intet land, som tillåter utförsel af myst.
Hvad den siste talaren yttrat torde vara sanct, men jag vet ock säkert, att näppeligen ingen Författare finnes, som ej ogillat detta, och att icke något förbud kunnat förekomma myntets utförande.
Det är då olämpligt och orimligt, att stifta en lag, som ej kan handhafvas.
Om derföre detta stadgande än finnes uti andra länder, så skulle vi likväl kunna börja med en lämpeligare lagstiftning.
Jag återkommer till hvad man i öfrigt kunde anföra, att det nemligen skulle vara en Den 20 Augusti /. m. 803 inconseqvcnee, att nedsätta tullen på Silfver: jag kan ej inse det.
Mig synes) det bäst kunna jemlöras med Guld; och när Utekottet föreslagit 5 procent för oarbetadt guld, så ser jag ej, hvarföre icke Silfver skall beläggas med Samma tull.
Då Ducater af utländsk Guld få tullfritt utföras, hvarföre skulle då icke Silfver äfven få vars tullfritt.
Men om någon slags tull skall läggas på myntadt Silfver, så hördén ej vara högre än på oarbetadt, emedan prägeln icke förändrar dess värde.
Jag kan icke neka , att ju den princip® Herr Cederschjöld yttrat är rigtigt; men jag tror ej att den får tillämpas i Sverige.
Jag tror, att vi måste afse den ställJ ning, hvaruti vi äro.
Det är gifvit att Silfver är dyrare här, än annorstädes, emedan det kostar mera i transport och således behöfva vi ej frukta dess utförande.
Mea jag tror, sorn Friherre Wrangel, att när alla andra Nationer bibehålla den seden , att förbjuda utförseln af mynt, bör detta bevisa något- England har bibehållit förbudet emot utförsel af myntadt Silfver, men har tillåtit utförsel deraf i tackor och stänger.
Det är likväl orimligt ty ändamålet vinnes ejj man nedsmälter myntet.
På något sätt synes det dock vara rätt att minska utförseln af myntadt Silfver, och när man föreslår en så lindrig tull som för den myntade kopparn, så tror jag ej att man gör orätt, utan tillstyrker, att samma norm här bör antagas, gora bestämdes för kopparmynt, g04 Den 2o Augusti J. m. Grefve Cronhjelm:
En värd talare har nämnt, att inom alla länder funnes förbud emot export af mynt; oeh att vi ej ensamme borde statuera ett stridigt exempel.
Den värde talaren har rätt att exportförbud öfverallt finnas, men j:*g får erinra, att i Spanien till exempel, der exporten varit förbuden vid dödsstraff, det oaktadt förbudet icke kunnat hållas heligt, utan har milliontals myntadt Silfver derifrån blifvit utfördt.
Är det väl billigt att säga att man icke skall få utföra Silfver, då det är dyrare utrikes och man således der kan för samma silfverqvantitet erhålla ett större värde i varor, än i eget land?
Är icke ett sådant förbud ett ingrepp i ägande rätten.
I England är det ock förbudet vid dödsstraff, att utföra myntadt Silfver, men det är tillåtet att utföra det i stänger.
Detta kommer deraf att Engelska Staten ej tager någon ersättning för myntningskostnaden, utan myntar för intet.
Man har anmärkt, att det ej vore någon inconsequence uti antagandet af en lägre tull för Silfver än för koppar, då guld hade en lägre tull.
Bokstafven G. var framför Bokstafven K.
Då yrkades ingen förändring i afseende på Guld.
Huru man gör, kan ej en inconsequence förekommas.
Då bör man välja den, sorn är minst skadlig.
Jag får yttra, att nu blott är fråga om mynt af Silfver.
I afseende på ducater, så står här Ducater af utland/ht Guld.
I afseende på den frågan om Silfvermynt är begärligare till utförsel än Silfver,' så är det obestridligt, Uti ett lan{l der mynt - Ven 20 Augusti J. m. foten är allmänt bekant, der man vet myntets innehåll, der tager alltid utlänningen heldre den myntade än den omyntade metallen.
Derföre kan man alltid med mera lördel exportera myntadt Silfver än Silfver i stänger.
En anmärkning mot utförseln af Silfvermynt förekommer likväl, i anledning af vårt Författningar, att nemligen Sverige myntar utan slagskatt, och det är fel att man icke tager en ersättning för myntningskostnaden genom en mindre vigt.
Vore förhållandet sådant, borde utförseln snarare befordras, eftersom myntningen då vore en nyttig fabriksinrättniog.
Då vöre exportförbuden från andra länder ej att åberopa.
Misstag hafva städse blifvit gjorde, men förr eller sednare kommer man att erkänna den rätta grundsattsen , och den Staten som först erkänner grundsattsen, kommer först att deraf skörda gagnet.
Htrr Grefven och Landt Marskalken yttrade, det han ansåg Ridderskapet och Adeln först böra afgöra, om mynt af Silfver och Guld borde få utföras eller icke, innan frågan om och till hvad belopp Tull derå, i händelse utförsel blef tillåten, borde äga rum.
Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar (kalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg lämpeligt att mynt af Silfver och Guld borde få utföras.
Den 20 Augusti J, m. Herr Grefven och Landi Marskalken föreslog, i anledning deraf, att utgående tullen å mynt af Guld och Silfver måtte, i likhet med hvad i afseende å myntade kopparslantar redan blifvit stadgadt, till 15 procent bestämmas.
Ja och Nej. Herr Cederschöld-, Jag skulle anhålla, att tullen måtte blifva lägre, på sin höjd 5 procent, emedan just utförseln af desse ädle metaller sätter de handlande i tillfälle att styra Coursen på samma sätt, som vi sett Kongl. Majit göra, nemligen genom utförsel af Silfver, för att deruppå draga växlar.
Jag tror att propositionen är bifallen , och att beslutet ej kan upplifva».
Med Herr Cederschjöld instämmer jag deruti, att en lägre tull än den föreslagne, vore nyttig, men jag tror det ej vara Riksens Ständer värdigt, att till Kongl. Majit öfverlemna en taxa , som innehåller en så stor änconseqvence, som 15 procents utförseltull på kopparmynt, men mindre tull på SUfvermynt.
Jag instämmer full komligt i propositionen om 15 procents tull för utförseln af myntadt Silfver, men hemställer, hvad beträffar Svenske Silfverarbeten, om icke dermed bör vara samma förhållande som med arbetad koppar, ^och att de jåledes be;; Den 20 A ugust i f. m 807 stämmas till 233 procents tull för utförseln.
Då blir det någon enhet i principen för tullafgifterne på metallerne, och är dessutom ett verkligt praemium för våra Guld- och Silfvert arbetare, hvilkas arbeten gått långt och äro begärlige, emedan de controlleras.
Jag får ännu en gång påminna om den väsendteliga skilnad som hos oss är, emellan myntadt Guld och Silfver, samt Koppar.
Kopparslantar äro gångbart mynt, men ej Guld och Silfver , hvilka ädla metaller hos oss nu endast äro varor, men alldeles icke mynt.
Om derföre Guld eller Silfver utföres, så är det blott en enskilt handals» affär , som alldeles icke rör Staten eller Banken : men om Kopparn så stiger, att den i Banken fås till bättre pris än i Fahlun, så blir det en vinst för enskilte att inväxla och utföra Slantar till förlust för det allmännai'
Derföre lemnade jag mitt samtycke till tullen af 15 procent på Kopparmynt.
Men då in-; gen 6ådan möjlighet kan inträffa med silfver,' så länge det ej är gångbart mynt och kan fås i Banken, så är det ingen öfverensstämmelse emellan kopparslantar och silfvermynt.
Skall någon tuWafgift läggas på detta senare, så bör den högst vara 5 procent, men helst ingen.
Som vi nu äro så lyckli ge, att komma till sådane bokstäfver, som icke upptaga mycken tid , så kunna vi uppskjuta med denna fråga till bok6tsfven S., då Silfver förekommer.
Herr LandtMarskalken har 8o8 Den 2o Augusti f. m. proponerat, att Silfvermynt skall få utföras ; detta är bifallit.
Sedan gjordes proposition att Utförseltullen derå skulle bestämmas till enahanda belopp sorn på kopparmynt.
Denna proposition blef med Ja och Nsj besvarad.
Jag finnér väl, att Herr Cederschjöld har rätt i principen; men jag finner ock, att någon tull bör läggas på Silfvermyntat , i anseende till sjelfva halten pä Specie Riksdalern , hvilken är fullgod, då detta ej är förhållandet med skiljemyntet.
När det således blir dyrt för Staten, att jemt slå mynt, då den ej får någon ersättning, så tycker jag, att någon tull bör fästas , och då är det lämpligast att antaga densamma, sorn för Kopparmynt, i synnerhet då Kongl. Maj:t äger rätt att nedsätta den.
Den enda billighet jag kunde finna för tull å Silfvermynt, vore en som jemnt svarade emot präglingskostnaden.
Men som jag ej känner den, så skulle jag önska, att denna artikel finge hvila, till dess underrättelse derom kunnat inhämtas.
Marskalken förnyade den af honom förut gjorde proposition, att utgående Tullen å Mynt af Silfver och Guld måtte till 15 procent bestämmas.
Herr CederfchjSld anmälte till Protocollet sin Reservation emotRiddcrskapets och Adelns beslut.
Deri 20 Augusti /, m, 809 ”Nipper, alla slag; Inkommande Tullpro”cent 50; Utgående Tullprocent 1*’ Herr Cederschjöld-.
I anseende till lättheten att insmyga nipper hemställer jag, om det icke är orimligt , att sätta så hög tull på dem som 50 procent ; och då Ståndet redan ansett, att ingen tull borde sättas på Jouveler , torde för nipper böra bestämmas högst 5 procent.
Friherre Cederström; Jag tror det vara en väsendtelig skilnad emellan de »f Herr Cederschjöld citerade 2:ne artiklar ; ty under ru - brik al nipper, införas glasbitar och annat strunt på allmänheten.
Jag tror således detta förslag vara väl betänkt af Utskottet, och tullen icke för hög.
Annan sak är det med jouveler; de äro ej skadliga att få in.
Herr Grefven och Landt Mar flin! k en gjorde proposition till bifall af dea å Nipper af Utskottet föreslagne Inkommande Tullprocent; Hvilken proposition med Ja besvarades.
”Pelteri eller Pelsverk, Beredt, Får- och ”Lamskin, Grå och Krimska; Inkommande ’’Tullprocent 20.” ”Pelteri eller Pelsverk , Oberedt, Får och ”Lamskin, Grå och Krimska; Inkommande ” Fullprocent 10.
Alla andra slag oberedde ”Får- och Lamskinn; Inkommande TullproFcent 15, Utgående Tullprocent i."
Den 20 Augusti /. m. Grfve Spens:
Det är endast för principens skull, sorn jag hemställer, om det ej borde vara lika många beredda, som oberedda, sorter lam- och fårskin.
Vid de förra står blott grå och krimska, och inga andra, men det kunde väl vtra möjligt, att äfven alla andra inkommo, beredda.
Jag hemställer således, att likhet måtte sättas häruti, och att de beredde äfven skiljas i tvänne särskilta slag.
Herr Grefven och Landt-Marskalien hemställde, att en ny Artikel måttes uti Tulltariffen införas, under namn af: tår- och Lamskin, alla slag, beredda i samt att Inkommande Tullprocenten å herörde Artikel mätte till 15 be-: stämmas.
Bifölls» ”Pennor, Skrif-, Beredda; Inkommande ?’Tullprocent 50.
Utgående Tullprocent 1.” Herr Cederschjöld'.
Jag hemställer, om icke tullen på beredda pennor bör nedsättas till 30 procent.
Man synes i Sverige så litet förstå att bereda pennor, att man icke bör utestänga utländsk medtäflan.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , om Ridderskapet och Adeln önskade, att den å beredda skrifpennor af Utskottet före - Dea 20 Augusti /, m. slagna Inkommande Tull borde till So procent nedsättas.
Ropades Ja ”Perlor, Äkta, oinfattade; Inkommande ”Tullprocent 2.
Infattade; Inkommande Tull”procent efter Utskottets förra förslag 15, ensligt senare Förslaget 5 ” Friherre
Cederjlräm:
Jemte det jag in« stämmer uti Utskottets sednare förslag om nedsättning af Tullen å infattade äkta perlor, an-i håller jag, att en ny rubrik måtte i taxan införas för ostuckna pärlor, och att de måtte få införas för 1 procent, samt de stungne, mea oinfattade, för 2 procent.
Mig synas perlor bäst kunna jemnföras roed jouveler; och då dessa tullfritt få införas, så hemställer jag om ej detsamma borde gälla för äkta perlor.
Herr Grefven och Landt Marskalken hemställde , att äkta Perlor, så väl infattade , som o-i infattade, måtte Tullfritt få införas.
Bifölls. ”Perlor, Oäkta, alla slag; Inkommande PTullprocent 20.
Jag hemställer, Om icke^oäkta perlor, såsom ett alldeles onyttigt 812 De.n 20 Augusti f m, kram, må beläggas med 50 procents införsel-tull.
Herr Grefven och Landt Mar skalken gjorde proposition till bifall å Friherre Cederströms berörde hemställan.
Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt Mar/kalken hemställde, att denå Oäkta Perlor, af Utskottet föreslagne, Inkommande Tullprocent mätte gillas.
Bifölls. *’Plogar ; Inkommande Tullproeent 35. ”Utgående Tullprocent 1.” Friherre Wrangel:
Ridderskapet och Adeln har beslutat, att alla handtverkeri arbeten skola beläggas med 5a procent.
Jag vet då ej, hvarföre plogar endast beläggag med 25 procent.
Jag tror, att förhållandet med dem bör vara enahanda, som med andra handtverkeri-arbeten.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, att Inkommande Tullen å Plogar måtte frän 25 till 50 procent förhöjas.
Den 2o Auguiti J. m. 8tl ”Pomeranser; Inkommande Tallprocent ef”ter Utskottets förra förslag io; enligt sednare förslaget 25.” Herr Cederschöld:
Jag tycker mig minnas, att vid discossionen, då citroner voro under pröfning, det sades att tullen på dem borde vara lägre än på pomeranser, dels emedan de förre vore nyttigare, och dels emedan pomeranser produceras inom landet.
Således hemställer jag. om icke någon skillnad bör göras.
Kanhända kunde tullen å pomeraDser bestämmas till t 5 procent.
Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet Och Adeln önskade , att inkommande Tullen å Pomeranser borde, på sätt Herr Cederschjöld föreslagit, till 15 procent bestämmas.
Ropades Ja. ’’Porcellaine) Oäkta , alla slag , ej specifi— ”cerade : Inkommande Tullprocent 50.
Utgå”ende Tullprocent i.’’ Herr Cederschjöld:
Då vi hafva så få Porcellaines-Fabriker, och de ej hunnit lära sig att tillverka varor af nöjaktig godhet, hemställer jag, om ej 50 procents tull å inkommande oäkta porcellaine är tor mycket pålsgdt.
Jag skulle tro, att 25 procent vöre* tilli äckligt. 814 Ben So.
Augusti /, hi; Friherre Wrånge.1:
Då man utgått frSn den principe, att allt hvad som i landet tillverkas, bör hafva högre tull, så tror jag ej, att man här bör göra någon nedsättning, af samma skäl som jag förut yttrat, att Konungen äger rätt att nedsätta tullen.
Jag är öfvertygad att, då vårt porceilaine ej kan concurrera med utlänningens, skulle det blifva sämre, om tullen nedsattes till 25'procent.
Herr Cederfchjöld: Enligt dea principe Utskottet framställt, och sorn här varit anta» gen, att de artiklar, hvilka väl hos oss produceras, men ej till erforderlig mängd eller godhet , borde vidkännas en lägre tull , har jag trott, att porceilaine borde stå uti samma cathegori, som läder, emedan det här tillverkas , men af mindre god beskaffenhet.
Då man nu ej utsatt mera än 25 procents tull för läder, bör åtminstone icke högre tull bestämmas för porceilaine.
Herr Hjerta förenade sig med Herr Cederschjöld.
Herr Grefven och Lern dt-Mar/kalken hemstälde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att inkommande Tullen å oäkta Porceilaine, alla slag, ej specificerade, borde från 50 till 25 procent nedsättas.
Ropades Ja. ”Qvicksilfver; eller Mercurius; Inkom1’mande Tullprocent 20.” Herr Cederschiöld; Då qvicksilfver icke Ceri 20 dii"usti /. m, 81? lär linnås inom landet, och vi deraf hafva eft väsendteligt behof, så hemställer jag, om icke tullen derå bör nedsättas till 10 procent.
Herr Grefven och Landt Mar [kalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg inkommande fullen å Qvicksilfver böra frän 20 till xo procent nedsättas.
Ropades Ja. ”Rotter, Sparris; Inkommande Tullprocent ”50; Utgående Tullprocent 1.
Mig synes det ej rätt billigt, att lägga så hög tull på Sparrisrötter, Om man kan få dem bättre utifrån, än vi kunna åstadkomma dem, skulle jag tro det vara en ren vinst att införa dem , och åtminstone nog, att belägga dem med 10 procents Tull.
Herr Grefven och Landt Ma rfhalk en föreslog, att inkommande Tullen å Sparrisrötter måtte från 50 till 10 procent nedsättas.
Herr Grefven och Landt-Marskalken tillkannagaf att Plenum komme klockan half till 6 i eftermiddag att fortsättas.
1’Salt; Kok, Inkommande Tullprocent 25#
Den 2o Augusti f. m.
Troligen har den hö ga tullen på koksalt kommit deraf, att man icke befarar tullförsnillning, emedan ämnet är volumineust; men jag tror, att det ej blott bör vara bestämmandet af StatsCassans vinst, som bör komma i beräkning, utan äfven moraliska con siderationer.
Jag hemställer ., om icke en så hög tull vor» en koppskatt på hela nationen, och om icke tullen kunde nedsättas till 15 procent.
Herr Hjerta; Oaktadt den qvantitet *£ 27 1,000 tunnor salt, sorn, enligt 1821 års specialer, inkom till Sverige, och den betydliga minskning uti intrader , som skulle uppkomma genom en nedsättning af tullen å salt, förenar jag mig dock med Grefve Cronhjelm, att tullen är nog hög, och bör nedsättas; då salt är ett gifvet behof för massan af nationen.
Jag tror att i allmänhet de nedsättningar vi besluta, ej skola tillskynda Staten förlust, emedan qvantiteten, sorn förtullas, skall ersätta sänkningen.
Grefve von Schwerin Fredric Bogislans:
Den principe, Herr Hjerta och Grefve Cronhjelm framställt, är ganska riktig , att tullen pä salt ej borda vara eå hög, men, då Bevillningen Ir så hög, och ej kan stort nedsättas, tror jag det ej vara skäl att nedsätta tullen å en vara, som folket ej tackar en för, att man lidsätter
Det är bättre, att man bibehåller detta, och nedsätter bevillningen.
Den 20 Augusti f, m, sir Grefve Frölich , David:
Jag förenar mig desto häldre med Grefve von Schwerin, sora jag tror mig känna att, om ock tullen nedsätteS, saltpriset ändå ej kommer att minskas, utan blir detsamma för allmänheten.
Saltprisen hafva hittills varit så låga, att man fått en tunna salt för 8 a 9 R:dr.
Jag hemställer då , hvartill det tjenar, att nedsätta en tull, som drabbar alla Statens individer, och som man ej kanner.
Jag tror det icke vara tjenligt, utan anhåller, att deti gamla tullen måtte bibehållas.
Jag förenar mig med Grefve ven Schwerin och Grefve Frölich, att samma saltafgift måtte fortfara.
Jag får blott tillägga , det jag tror, att känningen af nedsättning skulle vara betydlig för det allmänna, men skulle icke för den enskilte märkas.
Friherre Cederflrom:
Efter gamla taxan är väl afgiften 12 sk. för I R:dr, hvartill tunnan är värderad, men förhållandet blifver ej enahanda , när saltets värde skall bestämma procenten , ty då blir ej afgiften 12 sk. utan 2 R:dr, och detta är en väl häftig upphöjning.
Detta härrör deraf, att värdet i taxan tages till norm , ehuru det ej är det rätta värdet.
Man invänder väl , att värdet i gamla taxan är i Hamburger Banco, men skilnaden blifver i alla fall ganska betydlig.
Ridd 0.
Band. 52 8i8 jycn 2o Augusti /. ml Grefve Spens-:
Jag får förena mig med Grefve Cronhjelm och Herr Hjerta , i afseende på behofvet att nedsätta tullen på salt.
Jag gör det så myckat mera , som jag ej kan anse en tull på salt för annat, än en slags koppskatt, efter det är en nödvändighetsvara, ungefär lika som säd.
Efter den anmärkning Friherre Cederström gjort, finner jag, att Utskottets förslag innefattar en förhöjning , och derföre anhåller jag att det måtte nedsättas.
Jag hemställer således , om icke tullen borde nedsättas till en tredjedel, eftersom den annars skulle blifva 2 Rtdr Riksgälds, i stället för 12 sk.
Hvarföre jag yttrade mig för en nedsättning af tuilprocenten var, att jag ansåg, att en höjning af salttullen skulle medföra en höjning af saltpriset.
Den gamla taxan är stödd på ett värde af 1 R:dr Hamb.
Banco, och derföre hade den 25 procent.
När man nu skall bestämma procent efter effectiva värdet, så måste tullen mycket förhöjas, om man bibehöll samma procent.
Om man derföre, nedsätter tullen till 15 procent, så får man ungefärligen samma intrad, sorn förut.
Rörande skilnaden i tullintraden, så skulle den på sin höjd belöpa sig till 29,000 R:dr, och kanske blef den ingen.
Jag tror ej, att man bör afse en så ringa skilnad , då det är fråga om att sätta upp priset å en vara, som är nödvändig för hela allmänheten.
Grefve Ftolich:
Det var ej min mening, att genom eä procents tull få någon förhöjning
Dm 20 Augusti /, ni.
Uti hvad som hittills varit, men jsg är öfver* tygad, att det på det hela ej blir det, när man beräknar efter flera års medelpris.
Jag kan upplysa, att jag köpt betydeliga partier salt för 6
R:dr 24 sk.
Riksgälds tunnan.
Det visar således, att tullen af 12 sk.
Banco ungefärligen instämmer med de verkeliga prisen.
Att prisen bero på större eller mindre import, är visserligen sannR men jag skulle tro att prisen ej blifva betydligt högre.
Dessutom är det ett factum , att till Götheborg inkommer ett betydligt qvantum salt, sorn säljes till Norrmännen emot Sill.
Det är en stor artikel, hvarpå det är stor vinst, Dch det vöre en förlust, om detta ej fortsattösi lEn nedsättning skulle ej komma allmänheten till godo , ty priset biet' detsamma.
Jag anser således bäst att bibehålla den (ull > som Utskottet föreslagit.
Det tyckes vära upplyst , att genom Bevillningsutskottets project tullen visserligen skulle blifva förhöjd * och det var ej min mening.
En R:dr Hamb.
Banco svarar ungefär mot 4 R:dr Riksgälds.
Men när tullvärdet är 6 R:dr 24 sk., blefvé tullen verkeligen förhöjd* om samma procent bibehålies. jag skulle derföre anse den böra nedsättas, om icke tili 15, åtminstone till 20 procent.
Herr Hjerta i 20 procent efter det verkeliga värdet går vida öfver den gamla procenten , och således tror jag att 15 procent nöd - 820 Den 2o Augusti /. m.
Vändigt bör bestämmas, såsom ett maximum.
Om man besinnar skilnaden i värden, skall man finna, att 15 procent är fullt så mycket som den gamla tullen.
Beträffande hvad Grefve Frölich anfort om handeln med Norrige, så ökes den derigenom att en låg tull bestämmes, och den skulle ju minskas, om tullen blef hög.
Norrige skulle då handla directe.
Om det nu är en förmån för Norrmännen att byta sig till Salt af oss, så är det ju naturligt, att denna handel skulle försvå? ras, om tullen höjdes.
Grefve Spens förenade sig med Herr Hjerta.
Jag instämmer ock der uti, att salttullen bör nedsättas, och finner det lämpeligen kunna ske till 15 procent.
Jag anser det så mycket nödvändigare, som siä 1 sal— terierne, i fall sillen åter skulle gå till, skulle komma att lida genom en så betydelig tull, som Utskottet föreslagit, hvilken synes uppgå till nära dubbelt af hvad förut varit.
Grefve Frölich'.
I anledning af Herr Hjertås yttrande om byteshandeln med Norrige, får jag upplysa, att icke orsaken varit, att vi hafva bättre saltpris, utan den, att Norrmännen consumera ett sä ofantligt stort parti af salt, som de hämta in såsom retur - frakt, och att Norrmännen, som ej hafva några varor att transportera ut, och ej kunna expres hämta saltet hos utlänningen, vända sig till oss.
Den 20 Augusti J. m, 821 Grefve von Rosen, Axel:
Ett ytterligare skäl till minskning, är det dryga åliggande, sorn i synnerhet för de smärre städerna är betungande, att hafva ett jämnt saltupplag, och derföre tror jag, att det vore skäl, att bevilja någon nedsättning.
Herr Grejven och LandtMarjkalken gjorde proposition till bifall af den å koksalt af Utskottet föreslagne Inkommande Tullprocent.
Ja och Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln önskade, att Inkommande Tullen å Koksalt skulle från 25 till 15 procent nedsättas.
Ropades Ja. ”Salt, Bergsalt till raffinering; Inkoin. ”mande Tullprocent 15.” Grefve Spens'.
Jag hemställer, om icke, i likhet med hvad som skett vid koksaltet , bergsaltet kunde nedsättas till 10 procent, emedan det förut varit belagdt med ungefär två tredjedels lägre tull.