Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
— Hvad för öfrigt sjelfva saken angår; så förklarar jag, att om jag hade någon anledning att frukta, det ifrågavarande
Grundlagsförslag innefattade minsta steg till MinisterStyrelses införande, skulle jag med all kraft motarbeta dess antagande; ty det vore, i min tanka, högst olyckligt, att här i Sverige vilja införa ett sådant Styrelsesätt.
Må andra rikare och mägligare länder tåla de brytningar, som täta Ministerförändringar alltid medföra; vi hafva ej råd att göra dylika experimenter.
Man talar om garantier mot Ministrar; men jag lemnar derhän, hvad garantie vi väl skul - Den 23 Fe bni ari i f. m. 65 skulle äga, mot en Ministerstyrelses missbruk och inkräktningar, då vår nuvarande
Ansvarighets-lag endast med tjenstens förlust hotar Rådgifvare, som tillstyrkte t. ex. att godtyckligt höja Bevillningen: att påbjuda nya utskrifningar af penningar och. manskap: att våldföra Banken och RiksgäldsContoret: att sälja eller bortskänka eller på annat sätt stympa Riket: att förhindra Tryckfrihetslagens verkställande: att rubba hela Stats-regleringen: eller att hindra Riksens Ständer sammankomma till lagtima Riksdag m. m.
Men så vidt jag förstår, kan jag för min del icke se, att förslaget innebär MinisterStyrelses införande.
Yäl tror jag, att Serskilta Utskottet åsyftade något sådant; ty hade Konungen kunnat fatta beslut i blott föredragande Rådgifvares närvaro; så bade snart inga andra kommit tillstädes, och dermed hade Minister-conseljen varit organiserad.
Men sedan det lyckades att i förslaget till 8 §.
RegeringsFormen få bestämdt, att de Tre StatsRåden, i hvilkas närvaro besluten borde fattas, skulle vara icke föredragande; så blef' det i min tanka omöjligt, att i vår Styrelse införa någon Minister-despotism.
Jag tror derföre det vara säkrare, att antaga detta förslag, än att nu vilja upgöra ett annat: och föreslår derföre hellre Proposition till bifall å Förslaget i det hela; men med hemställan, att io §.
RegeringsFor. 4 H. 5 66
Den s3 Februari i f. m. men dervid blott mätte undantagas, såsom innefattande ett särskilt ämne.
Då man här i förväg begärt votering öfver frågan, alt hela delta förslag till Grundlagsförändringar må blifva hvilande till nästa Riksdag, så får jag fästa upmärksamheten derpå, att deri finnas vissa isolerade delar, sorn nu kunna och böra antagas.
Deribland är io§.
RegeringsFormen om uphörandet af Allmänna Ärendernes Beredning; 99 §., som har sammanhang med den förra; 107 §., som bör i allt fall godkännas på det att det må vara bestämdt, alt tillförordnade Föredragande äro underkastade samma ansvar, som de StatsSecreterare, hvilkas Embeten de förestå; 2 §. 4 Morn.
i TryckfrilietsFörordningen i afseende på förberörde ändring i 10 §.
RegeringsFormen; och så vidare.
Jag hemställer, om det väl då är lämpligt alt låta hela förslaget hvila oafgjordt; samt förnyar nain anhållan, att Propositionen måtte framställas endast på 5, 6, 8 och 9 §§.
RegeringsFormen, hvarom nu égenteligen är fråga.
En värd Talare, Friherre Boije, har upmanat Ridderskapet och Adeln att inför Svenska Folket visa sig vilja göra, hvad som de borde göra, och låta vår RegeringsForm uti ifrågavarande fall förblifva oförändrad.
Jag hem - Den 23 F e b r u a r i i f. m. 67 ställer, om det icke är ett misstag i uttrycket, då det ej gerna kan vara meningen dermed, att Talarens öfvertygelse i denna sak är någon bindande lag för andra.
Jag skulle tro, att då RegeringsFormen medgifver att ändringar deri få i en viss ordning ske, så gör man ej något mot hvad man bör göra, när man antager eller förkastar ett i Grundlagsenlig form tillkommit förslag till ändring i Grundlagarne.
För min del skulle jag ej våga påstå, att ruin mening i denna sak är den rätta, utan blott gifva tillkänna, hurudan den är, såsom jag äfven gjort och nu gör.
Jag kan ej inse, hvad våda det kan medföra, att StatsSekreterarne få namn af Ministrar, och hvarifrån man nu hemtar de yttrade farhågorne mot en MinisterStyrelses införande.
Då Grundlagarnes föreskrifter, i afseende på desse Ministrars verkningskrets och befattning samt ansvarighet, förblifva desamma, som för StalsSekreterarne, så få ju Ministrarne icke någon större magt än såsom Statssekreterare.
Om icke en ny ansvarighetslag behöfves för desses åtgärder, så kan den ej eller behöfvas för Ministrarnes.
Min öfvertygelse om nyttan af förslagets antagande är grundad på den af mig redan yttrade mening om nödvändigheten, att StatsSekreterarne uplyftas till jemlikhet med StatsRåden; och jag skulle tro, att vi genom denna åtgärd åtminstone visade att vi 5* 68 Den a3 F e b r u a r i i f. m. vilja gå framåt, till förbättring i vårt Samhällsskick; det vare likväl något dermed vunnit.
Denna mening delas ej af alla; inånga hålla sig fast vid det gamla, såsom det rätta och hästa.
Jag hyser ej denna kärlek för det föråldrade; jag tror man alltid måste sträfva efter det nya med tiden; sjelfva naturen visar oss ju, att allt måste förändras.
Jag anser derföre nyttigt, att vi antaga detta förslag till ändring i våra gamla former, om det än är ofullkomligt; men icke för sjelfva sakens skull, utan för det, att härigenom vore likväl första steget gjordt till något bättre nytt, hvilket jag tror vara af mycken vigt.
Jag har redan vid ett annat tillfälle indirecte behandlat detta ämne såsom principfråga, och expectorerade mig då tillräckligt.
I följd af hvad jag dervid yttrade är klart, att jag önskar ifrågavarande Förslags antagande; och jag förenar mig med Friherre Anckarswärd i fråga om upskofvet med sakens afgörande, äfvensom i afseende på sjelfva hufvudsaken.
Men jag hemställer, om det icke är rättast, att, såsom Friherre Cederström yrkat, först besluta om de Fyra första punkterne af förslaget.
Det vore en garantie, att icke andra §§. af förslaget, om hvilka man hade en annan opinion, än de förstnämnde, kommo att dela lika öde med desse.
Den a3 Februari i f. in. Herr Lagerhjelm, Pehr:
Till de skäl man bär anfört emot jrkadt upskof med denna frågas afgörande, utbeder jag mig få tillägga ett, nemligen att derigenom skulle förlängas den ovisshet, hvari åtskillige Tjenstemän nu befinna sig, som innehafva sine tjenster endast på Constitutorialer, och således ej äro säkre att vid StyrelseVerkens reglering bibehållas vid desse befattningar.
Jag instämmer derföre med dem, som önska, att ifrågavarande förslag nu mätte afgöras, och tillstyrker afslag på Utskottets Utlåtande.
Jag trodde icke, att jag trädde öfver gränsen af min och andras rätt, då jag, följande min känsla, yttrade, att jag hoppades, att Ridderskapets och Adelns Ledamöter i denna sak skulle inför Svenska Folket visa sig vilja göra, hvad de borde göra, och låta RegeringsFormen uti ifrågavarande delar förblifva oförändrad.
Jag skulle hafva motsagt både min öfvertygelse och min kännedom, om jag medgaf, att icke Svenska Folket delar de åsigter af förevarande ämne, sorn jag här uttalat, och om jag icke sagt, att Svenska Folket väntar af Ridderskapet och Adeln ett sådant beslut, som icke blottställer Nationen för en MinisterStyrelses intrång i sina constitutionella rättigheter; ja, jag tror mig icke öfverskrida conseqvencens rätt och gränsor; och ej heller för - Den 23 Februarii f. m. närma Friherre Anckarswärd, då jag påstår, att i dag är det jag, som här försvarar Folkets sak, och han som ifrar för Magtens.
Mitt yrkande om afslag på Grundlagsändringarne fortsätter jag; då jag begär Votering.
Skälet hvarföre jag begärt upskof med sakens afgörande till nästa Riksdag, är den öfvertygelse jag har, att många, som jag vet nu tveka att bifalla förslaget, skola under tiden finna anledning att stadga sitt omdöme till fördel för den goda saken, och då votera för antagandet af förslaget, så att ändamålet blef genom upskofvet vunnet.
Man har här yttrat den farhåga, att om frågan lemnäs hvilande till nästkommande Riksdag, skulle man under tiden ej kunna vänta från Kgl. Maj:t något nytt förslag till bättre redaction uti ifrågavarande delar af Grundlagarne, utan att dock kunna hoppas dess framtida bifall till det hvilande.
Jag tror tvertom, att om Konungen beviljar detta upskof, är det ett tecken att Kongl. Maj:t åtminstone ej ogillar den nu föreslagna redactionen; och i annat fidi skulle sjelfva anhållan visserligen föranleda Kongl. Maj:t alt framställa ett annat förslag.
Då jag således ej finner något giltigt skäl anfördt mot mitt yrkande om sakens upskjutande, anhåller jag om Proposition derå, under förbehåll om votering, i fall det behöfves.
Den 23 Februarii f. m. 71 Skulle likväl de, som yrka, att förslaget måtte genast bifallas, anses böra hafva det företräde, att deras mening biifver Ja-Proposition, anhåller jag att Contra-Propositionen måtte så ställas, att vi, om Nej vinner, sedan få votera om, huruvida frågans afgörande må upskjutås, eller förslaget afslås.
Jag instämmer deri, att de nya redactionerne till 10, gg, 102 och 107 §§.
RegeringsFormen samt 2 §.
4 Morn.
TryckfrihetsFörordningen må härvid undantagas till serskildt afgörande; men jag kan ej gå in på, att blott de 4 första §§. i förslaget skola innefattas uti nu ifrågavarande Proposition; utan tror det vara, för conseqvencen i besluten, nödvändigt, att de föreslagne redactionerne till 5, 6, 8, 9, i3, 26, 27, 28, 34, 35, 42, 43 och 106 §§.
RegeringsFortnen samt 29 §. 2:dra och 3:dje punkterne och 41 §•
Riksdagsordningen, såsom alla rörande ett ämne, på en gång afgöras, och således sammanfattas i en enda Proposition, sådan jag nu haft äran föreslå.
Herr Hjerta; Jag är visserligen ställd på en besynnerlig punkt, då jag måste förklara, att, oaktadt jag begärt denna frågas upskjutande till nästa Riksdag, jag likväl, oin det vore möjligt att nu få förslaget bifallet, heldre skulle se detta, än att det begärdta upskofvet beviljades.
Jag är, säger jag, i en svår belägenhet; ty jag har 72 Den 2a Februari i f. m. ännu ej hort någon af Konungens Rådgifvare här yttra sig i denna sak, hvarigenom vi kunde få något begrepp om hvad Styrelsen tanker härom.
Det synes dock vara så mycket mer behöfligt, som Friherre Boije sagt, att fråga icke gäller mindre, än om Svenska Folket skall hafva
En eller Sex Beherrskare, och påstått Svenska Folket vänta, att Ridderskapet och Adeln skall afslå de föreslagne Grundlagsförandringarne, såsom ledande till inkräktningar i Konungens Magt och Folkets frihet.
Jag tror mig vara skyldig den Konung, som ännu aldrig svikit Lagarne, att förklara min öfvertygelse, att så länge
Han regerar, vi ej hafva att befara sådane Magtinkräktningar.
Men jag skulle deremot begära af Konungens härvarande Rådgifvare och isynnerhet af den, som vanligen och alltid så lyckligt för oss tolkar Regeringens åsigter, att nu på de| vi icke må förlora en dyrbar tid genom onödiga öfverläggningar, gifva oss tillkänna, om det väl är värdt att vidare öfverlägga om sakens upskjutande till nästa Riksdag, eller om vi nu böra bifalla förslaget.
Saken är lika vigtig för Styrelsen, som för Folket; och i ett sådant fall som detta är det angeläget, att få någon ledning af de personer, som befinna sig på den höga ståndpunkt i Samhälle!», att de äro Konungens Rådgifvare och Medlemmar i Regeringen.
Jag hade helst önskat, att derförinnan slippa yttra mig öf - Den a3 Februari i f. m. ver ämnet något vidare; men tror mig dock nu böra förklara min tanka, alt ehvad Ridderskapet och Adeln beslutar frågans upskjutande till nästa Riksdag, eller bifaller de föreslagna ifrågavarande Grundlags-förändringarne, så är dermed lika mycket vunnet för Landet, Folket och Konungen, sorn det vore förloradt, i fall förslaget nu blefve förkasta dt.
Hvad åter formen för sjelfva hufvudsakens afgörande angår, så anhåller jag att Proposition måtte framställas på hvarje §. af förslaget serskildt, 5 och 6 §§.
RegeringsFormen likväl sammanslagne i en Proposition.
Jag är ännu ej öfvertygad, att Friherre Boije iakttagit behörig conseqvence', då han behagat decretera, att jag i denna sak försvarar Magien, och han Folkets rätt, så framt Friherren icke vill medgifva, att vi begge två försvara Folkets hästa, åtminstone tro oss göra det.
För min del anser jag bland de värsta lidanden för Folket vara Styrelseformer, som medföra lamhet i Allmänna Ärendernes behandling.
Lagstiftnings förnämsta ändamål måste vara en sådan Magtfördelning, att den kan verka till Folkets väl.
Det är delta, jag i förevarande fall åsyftat; och då tillräcklig garantie finnes mot Magiens missbruk i följd af de föreslagne ändringarne i nu gällande Styrelseformer, ser jag ej, huru man med skäl kan 74 Den 23 Februari i f. ra. belastas med den svåra beskyllning, alt man åsidosätter Folkets försvar och hyllar Magten.
— I afseende på formen för sakens afgörande, är jag af den mening, att proposition bör framställas på den ena §:n efter den andra af Förslaget.
Uti hufvudsaken vill jag ej besvära Ridderskapet och Adeln med något vidare yttrande, emedan jag tror hvars och ens opinion derom redan vara stadgad.
Jag vill blott slutligen förklara, att det skulle vara ett smärtande återsteg från vårt framträdande till ett bättre Samhällsskick, om vi, genom förkastande af ifrågavarande förslag, skulle ställas iS år tillbaka på vår constitutionella bana.
Med mycken aktning har jag hört den rättelse Friherre Anckarsvärd velat gifva mitt yttrande.
Jag har ej gifvit skäl till tvekan om Friherrens motiver.
Jag beklagar blott, att vi begge i detta fall se Folkets rätt och bästa från så olika synpunkter.
Hvad åter det angår, alt vi, genom förkastande af den föreslagna MinisterStyrelsens införande, skulle gå 18 år tillbaka på vägen till förbättring i vårt Samhällsskick ; så tror jag tvertom detta blifva följden, om förslaget bifalles. Blott ett steg till, efter det; och enväldet är åter infördt.
Då jag förra gången yttrade mig öfver detta ämne, förklarade jag mig vara emot sakens up - Den 23 Februarii f. m. 7^ skjutande till nästa Riksdag, emedan jag tog för afgjordt, att de föreslagne Grundlagsändringarne ej skulle kunna af Ridderskapet och Adeln bifallas hvarken nu eller då.
— Sedermera har jag dock hört flere Talare yttra deras benägenhet att nu lemna deras bifall; och det är till förekommande af denna, i min tanka, skadliga utgång af saken, som jag utbeder mig att få anföra några ord.
Vid sistlidne Riksdag, då Särskilta Utskottets Betänkande om StyrelseVerkens reglering föredrogs, var jag en bland dem, sorn sökte förekomma dess antagande, utan längre betänketid, och som derföre yrkade upskof med beslutet.
Men jag blef öfverröstad; och befarar, att de hafva rätt, som anse antagandet hafva varit förhastadt, och de deraf föranledda ändringar i SlyrelseVerken skadliga.
Nu kan Styrelsen likväl säga, att de äro sådane, som Rikets Ständer sjelfve dem begärt.
Skulle nu Ständerna äfven antaga ifrågavarande förslag lill ändringar i Grundlagen, så befarar jag, alt ett ännu farligare förhastande beginges.
Dessa förslag äro ännu ej nog kände; äfven de, som yrka deras antagande, medgifva det till hälften.
Jag fortfar visserligen, att önska en förändring i Slyrelseformerne, men jag anser de förslag härtill, som nu äro i fråga, vara felaktiga och ofullständiga.
Jag tillstår derföre att jag, häldre, än att desse nu skulle antagas, öfvergår till Herr Rosenblads och 76
Den 23 F e b r u n r i i f. m.
Herr Hjertås mening att deras afgörande må upskjutas till nästa Riksdag; ty ehuru mycket jag sysselsatt mig med dessa ämnens begrundande, skulle jag dock ej vilja, att man under nuvarande förhållanden företoge sig att sluteligen afgöra saken, äfven om jag finge sjelf dictera beslutet.
Min önskan är således, alt det begärdta upskofvet matie beviljas.
Friherre Ehrenborghj Casper Wilhelm:
Jag skulle ej uptaga Ridderskapets och Adelns tid med yttrande i detta ämne, ora. jag ej ansåg det vara min skyldighet att utlåta mig derom, då jag tagit befattning med saken i dess första upkomst, och haft äran contrasignera några af de bref, som förordnade Committerade för upgörande af förslag till reglering af Rikets Styrelseverk.
Jag gör rättvisa åt desse
Committerade för det förtjenstfulla i deras utarbetade förslag, ehuru jag ej delar deras åsigter i allt; och jag finner i desse förslag så mycket godt, att det för mig skulle vara smältande, om de helt och hållit förkastades.
Vådan, att genom förslagens antagande en MinisterStyrelse skulle införas, synes mig icke betydande, och tyckes egenteligen endast ligga i benämningen Ministrar.
Jag ville heldre kalla det en DepartementsStyrelse, der hvarje Departement hade sin Chef, och under hvilken Styrelse sålunda hvarje medborgare visste, till hvem lian borde vända Den 23 Februarii f. m. 77 sig, för att, hvad som rörde hans angelägenheter, begära och erhålla uplysningar.
En sådan fördelning af göromålen inom Konungens
Råd finnes nu ej; och jag vädjar till hvars och ens omdöme, om den icke skulle medföra den största nytta.
Om detta ändamål fullkomligen vinnes genom ifrågavarande förslag, lemnar jag derhän; men jag tror, att om Rikets Ständer antaga desse, och underställa sitt beslut Kongl. Maj:ts sanction, skall Kongl. Maj:t säkerligen, om Han ej anser denna organisation fullt lämplig, icke underlåta att till Rikets Ständer aflåta en GontraProposition, som sätter Rikets Ständer i tillfälle, att i detta fall besluta någonting bättre.
Jag ogillar ide^n att upskjuta frågans afgörande till nästa Riksdag, och förenar mig med dem, som begärt en gemensam proposition på de sammanhängande 5 och G §§. af förslaget, och sedermera på 8 och 9 §§. jemte de öfrige, hvar för sig.
Jag kan ej frångå den tanka, att man till vinnande af skyndsamhet och eonsequence i afgörandet, bör sammanföra i en proposition alla de §§. i förslaget, som med hvarandra hafva sammanhang, så att man undantager endast de 4 isolerade §§. af RegeringsFormen, nemligen 10, 99, 102 och 107, jemte 2 §. 4 morn.
TryckfrihetsFörordningen, men sammanslår de öfrige i3 af RegeringsFormen och 2:ne 78 Den il Februarii f. ra. / af Riksdagsordningen, samt att, då Lär äro 3 olika tankar, Japropositionen må blifva bifall till de föreslagne redactionerne, men Contrapropositionen deremot dubbel, sålunda, att om Nej vinner, skall genom serskild votering bestämmas, antingen frågans afgörande skall uppskjutas, eller förslaget förkastas.
I händelse det var mig Herr Hjerta menade med den af Konungens Rådgifvare, som stundom hade den lyckan att här höja sin röst för att tolka Regeringens åsigter, så vågar jag dock ej instämma i Herr Hjertås förmodan, att denna röst skulle kunna verka till ledning för Ridderskapets och Adelns beslut; det vore ett sjelfförtroende, som jag ej hyser, och aldrig skall hysa.
Herr Hjerta har, såsom skäl till sin uppmaning till mig att äfven i detta ämne yttra mig, åberopat, att Ridderskapet och Adeln annars skulle förlora en dyrbar tid.
Jag tror icke, att uttalandet af min enskilta öfvertygelse om saken kan bidraga att förkorta öfverläggningarne; och Konungens åsigter kan jag ej framställa, helst jag ännu ej känner dem.
För öfrigt hemställer jag, hvad svar jag väl här skulle få, om jag anförde något såsom Konungens tanka i ämnet.
Men min enskilta mening vill jag gerna öppet framställa.
Jag delar icke de farhågor man här - Den 23 Februarii f. m. 79 städes yttrat för följderne af Ministrars inträde i Styrelsen.
I detta afseende tror jag våra oförändrade Grundlagar medföra tillräcklig garantie, såsom lika bindande mot egennyttiga försök för Ministrarne, som för nuvarande Statssekreterare.
Men jag kan dock icke fullkomligt instämma i upställningen af de nya redactionerne till ifrågavarande §§. i Grundlagarne.
Jag bör likväl upskjuta allt närmare omdöme härom, enär bär först måste afgöras frågan om yrkadt uppskof till nästa Riksdag med förslagens afgörande.
Hvad detta upskof angår, så förenar jag mig med dem, som bestrida detsamma, emedan jag tror intet godt kunna deraf föranledas.
Sådant kunde möjligen hindra uppgörandet och antagandet af ett annat bättre förslag; och jag hemställer, om icke, på sätt Friherre Anckarsvärd anmärkt, Konungens bifall till upskofvet skulle gifva ett slags half sanction åt nu ifrågavarande förslag, så att ett nytt i samma ämne icke möjligen vore att förvänta.
Jag anhåller derföre till en början om proposition till afslag på begäran om sakens upskjutande till nästa Riksdag.
Jag får vördsamt tillkännagifva, att då jag sade mig önska att i denna sak få höra något yttrande af en eller annan bland de personer, som stå på den höga punkt i samhället, att de äro Konungens Rådgifvare, så var det icke i den 8o Den a3 Februarii f. m. mening, att jag ville höra hvad Konungens tanka om saken är, utan endast för att få veta StyrelseLedamöternes enskildta omdöme.
Jag hembär derföre också tacksägelse till den siste värde Talaren, som upfyllt denna min önskan.
Han har verkligen öfvertygat mig, att ett upskof med frågans afgörande ej är lämpligt, ehuru jag ej delar den mening, att ConstitutionsUtskottet icke skulle kunna under tiden upgöra och framställa ett alternatift förslag vid sidan af det vi nu hafva.
Jag vill derföre afstå från min begäran om upskof, och underkastar heldre nu sjelfva saken en votering, i hopp att utgången ej skall blifva menlig för mig.
Äfven i detta fall gör jag mig försäkrad, att Ridderskapet och Adeln skall visa sig stå på en högre grad af politisk bildning, än den man kan vänta hos Ledamöterne af de öfrige RiksStånden.
Det är med denna öfvertygelse jag till Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställer den anhållan, att de föreslagne nya redactionerne till 5 och 6 §§.
RegeringsFormen måtte innefattas ensamt i den första propositionen, hvarom förmodeligen kommer att voteras.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, det Ridderskapet och Adeln torde finna, att, då Herr Rosenblad yrkat, att ConstitutionsUtskottets ifråga - Den 23 Februari i f. m. 81 gavarande förslag till ändringar i Grundlagarna i anledning af Serskildta Utskottets Betänkande om ny reglering af StyrelseVerken, måtte lemnäs hvilande oufgjorde intill;nästa Riksdag, Hans Exceilence först måste inhämta, huruvida Ridderskapet och Adeln instämde i denna mening, innan Hans Exceilence kunde framställa proposition till bifall eller afslag åde föreslagne nya redactionerne; finge Hans Exceilence derföre hemställa, om Ridderskapet och Adeln instämde i Herr Rosenblads förslag, att pröfningen och afgörandet af de utaf ConstilutionsUtskottet, i anledning af Serskildta Utskottets Betänkande om ny reglering af StyrelseVerken, föreslagne ändringar i Grundlagarne mätte uppskjutas till nästkommande Riksdag.
Ja och Nej. Hans Exceilence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att det icke varit för Hans Exceilence möjligt, att med säkerhet utröna, huruvida propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen eller icke; hvarefter Hans Exceilence å nyo framställde samma proposition.
I anledning hvaraf Hans Exceilence Herr Grefven och LandtMar skalken förklarade, att som, efter hvad han tyckt sig 14 H. 6 8a Den a3 Februarii f. m. finna, Nej öfverröstat Ja, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln afslagen.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken yttrade derefter, att då denna preliminaire fråga sålunda vore afgjord, återstod att framställa proposition till bifall eller afslag å de föreslagne nya Grund lagsredactionerne; och som de i 5 och 6 §§.
RegeringsFormen uptagne innefattade aen hufvudsakligaste frågan, samt endast desse §§. nu blifvit till afgörande föredragne, ansåg Hans Excellence sig först böra göra proposition å berörde §§.; hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade gilla de föreslagne nya redactionerne af 5 och 6 §§.
Ja och Nej; hvarjemte votering begärdes af flere Ledamöter.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställde derefter följande voterings-proposition:
Den sorn bifaller de af ConstitutionsUtskottét, i anledning af Särskildte Utskottets Betänkande om reglering af StyrelseVerken, föreslagne förändrade redactioner af 5 och 6 §§.
RegeringsFormen, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Den 23 Februari! f. m. 83 Vinner Nej, anses Ridderskapet och Adelli afslå berörde redactioner.
Hvilken voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs. Sedan /\i, 4a, 43 och 44 §§• i RiddarhusOrdningen blifvit uppläste, börjades voteringen klockan en qvart till 3 eftermiddagen; och fortsattes sedermera, hvarunder Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken bortgick, samt öfverlemnade klubban till Grefve Lewenhaupt, Gustaf.