Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag tilstär at jag icke kanner nagra inguisaioner efter Bilärare wid /tcaäomiei-ne, ffulle de finnas, borde de ivifit uphöra.
En berömd ^c-^emijk
Lärare med en icke wänlig pol^Kistoriff kunskap, som bade offentligen och cnffildt underwisade i flere Lärdomsdelar, när det behöfdes, möttes icke af hindren i förra Författningarne.
Man tilläde altid ril hans loford, at han icke asidofatte sic egemeliga kali, utan dref det förnämligast, och det wore endast under Det wilkoret, fom en widsträcktare underwisnings» möda wore berömwärd. Hwad LXLMML i allinänhet angar, anser jag dem, ehuru oumgängeliga, dock altid för mindre fullkomliga prof pa en Hnglings framsteg och fnilke-förmaga.
En större presence ckespnt, dristighet och ofta en lyckträsf kunna göra, ar de aflöpa bättre för en, än för en annan af lika eller större skicklighet.
I synnerhet ffulle det lemna rum för mitzbruk, om, såsom det föreslås, hwar och en promoverali kunds anmäla sig ar examinera.
Deremot - Den 14 Mars. e. m. 699 mot da den ordentlige Läraren, som genom enstildre samtal i forwäg larc kanna en ynglings framsteg, och ar i tilfälle at bedöma dest flit, äfweni of» fenreligen undersöker och bestämmer dest kunffapsgrad, kan han bäst utröna, huruwida den som exuminerÄS blott l minnet fattat nägra af wetten» stapens öctLiUer, eller sä inhämtat dest grunder, at han kan arbeta sjelf i wecrenssapen.
Der more nyttigt, at wid 8tipen6ii Lxainiiur de som njuta det» ta understöd egenteligen förhördes i de stycken, som de wid ckerminens början angifwit sig at wilja idka, och således redowiste hwad framsteg de gjort och huru de anwändt sin tid.
At intyg om bästa kunffaper utgöra grunden för kiomolions-rattigher, at Lamina offenteligen anställas, at antalet pä dem som xr-omoverrrs icke utsträckes öfwer sin stadgade gräns, at ckisyöngkltioner pä stickligares bekostnad icke tillätes, arv yrkanden, som förtjena at billiqaS och antagas.
Det öfriga som i sammanhang här» med anmärkes, torde til en del icke höra til detta IWotts befattning, tilen del icke stä med det egen» teliga Underwisnings» Merker i närmaste sammanhang.
Der wore obilligt al neka, det ifrän wära Gymnasier och Scholae utgätt mänga som lagt widare grund för sina Studier, än wid x-ivat under» wisning gemenligen erhälles, och at
Fäderneslandets hedrande och nyttige
Män med tacksamhet erkänt hwad de wid Vesta Läro-Werk för sina högre framsteg wunnit.
Man kan icke mistkänna i den nya Schöl »Ordningen den afsigt, at öpna tilfälle för inhämtande af allmänt nyttiga medborgerliga kunffaper, äfwen för dem, som icke eMleligeri stuve» 7oo
Den 14 Mars. e. m. ra.
Dä detta fordrar Jnrättningarnes utwidgandc, och derwid äfwen af bristande tilgangar torde möra hstwcr, da för sältet til werkställighet först efter inhämtade upgifter ifrån orterna en gemensam
Plan kan upställas och bristerne afhjelpas, aro anmärkningar wid Schöl- Ordningen anbefallde at af wederbörande Lpboier och Lonsistorier afgifwas.
At dehförrinnan inga i pröfning af det som harwid kunde anföras, skulle inleda Högloft.
Utskottet i widlyftiga stanler, som icke wore egentliga Riksdags-ämnen, och icke utan närmare kännedom kunde rätt bedömas. L. 4- l^nös.
Lx ?rotocoIIc> k.
Netrel.
Ridderssapet och Adeln åtskiljdes klockan 6.
In ?rorocolIl 6. 8 il vers tolpe.
Thorsdagen den 15 Mars. rienum kl. 5 eftermiddagen.
Under Herr Grefwens och Landtmarskalkens fränwaro förde Grefwe Dela clarcke, ä-icob, order.
Riddarhus-Utfforrer hade inlemnat er för 6s. noral Dieutenanken M. M- Herr /^6lercreutL Utfärdadt Friherrligt
Diplom, jemte intygande at alla lil lmroäuÄion nödige prDLtaucla wore fullgjorda, hwarföre Herr Grefwen och Ordföranden nu begärde - Den 15 Mars. 701 gärde Högloft.
Ridderstapets och Adelns bifall til deft intmöuce-ran-le; i följe hwaraf och da detta be» wiljades, Friherrliga Ätten /icllercreutL, under N:o ZZI ä Riddarhuset blef introducera^.
Föredrogs a nyo Stats- samt Allmänna Be» smars- och Occonomie Ukstottens den ; Februaril pä bordet lagde Betänkande, sa wäl som de för» enade Utstottens den i z
Mars pa bordet lagde ?ro^ tocolls-Utdrag af den rande Allmänna ^aZÄLius-Inrättningen.
Herr Lcbmitterlov, IdenninA Lbri8 ti ÄN, hade ingiswit et Lekamen, hwilkeruplästes, sa lydande: Sedan Spannmälen pä en gäng sä märkbart fallit och Utstylderne til Staten stola flerdubblas, torde en flik utsigt för framtiden förtjena alla tänkande Medborgares upmärksamhet.
Dä Landkmannen icke fär sälja sin Säd, hwarmed stall han betala sina statler?
Nägra Lispund Kött, Ost och Smör, i högt pris, af brist pä Sill, göra icke tilfyllest.
Ingen mä wara sä obillig ar fordra et altför öfwerdrifwir Spannmäls-pris, det wil säga, 8 ä 9 och 10 R:d.
Lanco för en Tunna Räg, likasom under den olyckliga krigstiden; ty behofwet eller bristen af en wara stall alcid stegra dest pris, men ockfä torde det anses billigt, at Landtmannen vnstar fä den waran skäligen betalt, som blifwer det hufwudsakliga medlet, hwarigenonr han sattes i tilständ at upfylla Statens behof. — Nägon torde fräga, hwilkel pris skulle blifwa sta >gt? jag swarar : der efter hwarje orts Markegång.
Men när 722 Den 15 Mars. ingen behöfwer köpa under en tid, dä med cn o« manligt god störd marc Laud allmänt blifwit wälsignadt, hwar stal!
Landtmannen taga wägen med sin Spannmål?
Kronan behöfwer den icke under Fredstider.
Af behof om penningar wägras dee säkraste bypowelc som katt winnås.
Penningebristen nekar boncl til , och det gifweS Medlemmar i Samhället sä kortsynte för tilkommande behof och sa föga underwifade af forntida öden, der Krono-^Z^inei- «oo mindre nyttige in» rättningar, åtminstone af cn umbärlig bestassenhee.
Lat desse gagnande Förrådshus förfalla eller uphvra: lät Köpmannen med något stags winst fä införa utlandst Spannemal, och wi stola nog sene beklaga följderne; ja, ingen Bewillnings» Förordning , den mä wara grundad pä hwad Lslculer och iLdeller som halst, stall mora en upkvmmande brist af bewiljade Utstylder til Staten, hwilken brist blifwer en oundwiklig följd, när Landtmannen saknar möjlighet til ali Spannmals-affattning.
Det war genom?lkerbruket^uphjelpande, som Den store Statsmannen 8ull^ äterlifwade Frankrikes aftynade krafter.
Da wärk
Riksmöte i synnerhet warit markwardigr af dest längwarighet och en lust för nya omstapelser, och dä alla Fosterlandets fanna wänner böra önsta et snart och lyckligt arendernes flut, latom ost icke, mine Herrar! åtminstone i et det wigtigaste ämnet altför mycket bradsta, jag menar pä der sätt, ar wi förfela möjLigheten, huru Utstylderne til Staten stola kunna utgä.
Hwad medel bertil, om Landtmannen sättes umr tilständ at offra til fulla behof pä Fäderneslandets altare?
Huru staff hqn fä penningar, sm Den 15 Mars. 70Z vm han ej får afsätta sin Spannmål?
Lrmguen har tröttnat at medgifwa flere frikostiga proportioner; men jag wagar underställa Höglofl.
Ridder» stapets och Adelns uplysta pröfning, om til del goda andamalrts winnande icke wore möjligt, 1:0 at i underdånighet hos Kongl. Mast begära, der en sa hög Tnll-Afgift pä utländst Spannmåls införsel bestämdes, at Köpmannen för en obetydelig winst, åtminstone under innewarande owanligc rika Sädes-ar, icke beröfwade Swensta Landtmannen en möjelig utsigt til sin Spanmäls afsättning? 2:0
Al en hwar i närmaste Krono»^aZs?.in ester Marke, qangs-pris finge lefwerera
Nag pä et ars Oeckt ril Kronan, man ränta?
Jag och mangs flere, pä långt afftänd fran Sjö »Städer, skulle åtminstone finna wär räkning wid et wilkor, som wore friwilligt, och hwarigenom wi til nästa ar hade en r^source för wära Utstylder.
Matte wäl inrättade Spannmåls »inlags? ineraldrig saknas i Swea Land, och de medel, som grundlägga deras bestånd, icke uphöra!
Denna min wördsamma underställning beder jag ödmjukast ma de andre kexxe<ckivs Niks»Ständen meddelas.
IckcnninA Llir.
Lcbmitterlov.
Herr Grefwen och Ordföranden föreslog, al Betänkandet punctewis til pröfning stulle företagas, dä hwar och en wid hwarje punct ägde ar anföra sina anmärkningar.
Up - 724 Den 15 Mars.
Uplastrs första och andra Hrticeln af Betänk kander.
Herr Snoilsky, (rustak, anförde till'rotocollLt följande:
Et nödwändlgt wilkor för hwart och et Folks sällhet och bestånd, säledes en af dess rättmätigaste fordringar, är utan twifwel: 2lt atti- äga et för -est behof tilräckeligt Gpannemäls-förräd, sa fördeladt, at det af alla detz Medlemmar kan för et jennu och skäligt pris begagnas.
Betryggandet häraf, wid alla pakommande händelser, afmihwäxt, krig och hämmad tilförsel fran andra orter, bör derföre wara en af de Styrandes ömaste omsorger.
Enda medlet til detta wigtiga ändamals fullkomliga winnande är:
Allmänna SpannmälsMgga2E8 inrättande pa behörigt sätt, pa de mäst lämpeliga ställen , och under en med klokhet och redlighet handhafd förwaltning.
Sanningen häraf bör minst kunna betwiflas i et Land, der mitzwäxt ofta inträffar, och der, äfwen i goda är, Sädes-afkastningen pä manga stallen ej försiar til Innewanarnes uppehälle.
Men KlLZLLmer fordra en tilräckelig r onä ^ sa wäl til uprättande, som underhallande.
Dett 8umma af 691,000 R:d.
Lsn^o, som Stats- och OeconomiL-Utffolten dertil upgifwit, otilrackelig, äfwen efter Siffran, blir det, ännu mera genom de berydeliga brister och afdrag, som derwid ofelbart yppas, och hwilka kespoätive Utskotten sjelfwe insett och medgifwit.
Desse Den 15 Mars. 705 Desse brister och afdrag mäste i synnerhet inträffa wid de i Färsta Artikeln af Högloft.
Utskottens Betänkande, bland de poster, som stola utgöra vfwannämnde uptagne 297,940 N:d. såsom wärdet af de wid sistledne -Zulii mänads början befintlige Spannemals och kroviant-lager, som inköptes under kriger efter sistledne ars höga pris, hwilkas sedermera inträffade betydliga fall ansenligen minstat dessa Lagers nu ägande wärde, och således äfwen den derpå beräknade
En lika anledning til befarad betydlig minskning, wisar sig med de 550,000 R:d., hwartil de Lttelsr, som Krigs-Förwaltningen bör aflemna til Inrättningen, äro beräknade.
Widare uprages Fordringar, til ett 8a!clo af 228,697 R:d., som til större delen härflyta fran kemnade understöd til Spannemäl, i synnerhet til Fahlu, Elfsborgs, Götheborgs och Carlstads Län.
Desse fordringar, da de hwarken kunnat eller kunna med stränghet indrifwas, äro ej at snart påräkna til nya uphandlingar, och det är äfwen fruktanswardt, at de ril fulla beloppet aldrig erhallas, hwilket Utskotten sjelfwe befara.
Dä derjemte nya behof i flere Landsorter torde krafwa nya dylika undsättningar, lärer man ej fela, om man antager, ar omkring 100,200 R:d. altid torde ucestä i Lander, och således för klngarius-bonäen ej wara clixxoniklL.
Den Andra Artikeln af Utskottens Betänkande Sjette Bandet.
N:s 4;. 726
Den 15 Mars» kande utstakar
Allmänna lviLFZLms- vireQions werknings krets och befattning.
Såsom grund derföre stadgas, at "för närwarande inskränkes klgga"r, in6lnt-8 omfattning til förseende af hwad som er"fordras för Flottorna och N)ärfwade Armeen "pä Freds-Stat, samt til Uplags anskaffande, i "fall af mistwäxt"
Afwen denna instränkta omfattning fordrar en stor och genast rörlig koml, för ak kunna werkställas.
Enligt samma Artikels Lidra Klomem synes dertil wara ämnad endast Z:dje delen af hela den anslagna bonäen 691,222 Rid. banco, emedan de öfrige Adelar ffulle anwändas, dels til konä för de sa kallade Krono Sochnelolsgarinerne, dels förräntas i Lg580r eller visconcer, til inträffande särskilte behof.
Den tredjedelen, som til följe häraf bör af lelaZarins- vireLtiontil uphandlingen anwandas, borde wäk utgöra 2zo,ZZz R:d. 16 H. banco, men utgör ej pä långt när denna i alla fall otilräckeliga kumma, i anseende tik de här ofwananförde och af Utffottett kjelfwe förutsedde flere stora afräkningar, hwaras i synnerhet mäste göras afseende pä den i Landet utestående redan nämnde 8umms af minst I0O,O0O R:d. banco» Til de för Sjö-bxpcciNio ner nödige stäende bröviant och Bröd-Lager i Stockholm, Carlskrona och Götheborg fordras en förlags-Lumn>n af, minst s s - no,000 För Orlogs-Flottans aflönings-Stater; för Armöens Flotta och Larmrons.
Manskap i Stockholm, samt andre Orm, mäste jemwäl ett
Transport 210,202 Den r§ Mars. 707 Transport 210,222 R:d.
Lanes, ansenligt Spannemäls-Lager hällas, äfwen som ett parti Hafre för Konungens HofochLif-Drabanr-Stall.
Utan at beräkna den hela 8ummsn, som til allt detta er» fordras, mäste til HZrskoLter äret förut altid wara at tilgä minst r r r 75,222 Utskotten hafwa sielfwa föreslagit, at Ladugärdslands Krono-Brännerie skulle til Bränwins - Branning för lVlsAL2M8 Merkel anwändas, hwilket wisserligen ar nödwandigt, dels för att kunna begagna mer eller min» dre ffadad eller öfwerblefwen Spannemäl, dels för at deri» genom i sin mon, öka klar:g/in8 - Inrättningens inkomst.
Om desse nyttiga föremål skola winnås/ bör denna Bränwins Branning ike ätminstone med 22,222 Tunnor Säd, hwartil äret förur fordras nödigt SpnmälsLager til mältning och Gröpes förräo, detzutom Med, Srenkobl, til Hä star, nödige reparationer NINI. hwilket allt upgär til minst l go,222 dumma 41 §.220 Mh. Lgnco? 708 Den 15 Mars.
Nar hartil lagges hwad som för Landets behof fordras til Uplags anskaffande i fall af mitzwärt:
Dl Löner och Arfwoden för Werkets Styrelse och Betjening:
För klaZarwLBrännerie och Bagerie-Betjening:
Dl ?en8ioner för gamla och nya LxpeÄLNLe-Staterne, samt til underhällande af alla Kronans lvlLgL/.in3-hus, af hwilka en del äro nog bristfällige; fä lärer wäl ingen sanning wara ögonffenligare, än den, at alla hartil upgifne tilgängar och konäcr äro högst o. til räcke l ige. Ehwad nytta de xrojeckLr-icle Rrsns Sockne, kunna förskaffa Landet, hwilker i fall de nägonsin komma at inrättas, tiden bast fär utwisa, är det dock klart, at den til deras kournersn6e anflagne z:dje delen af hela ^l-lZa^ins-^on^en blir at anse såsom förlorad för Vn-eA!onen8 egna åliggande uphandlingar, dä den Spannmäl deri borde befinnas dels utestär hos en fattig Allmoge, dels icke ligger vä de stätten, der den, för Flottor och /crmeer, bäst torde behöfwas.
Alt hwad här blifwir anfördt om ?on6en8 otilrackelighet, bekräftas an ytterligare genom Utskottens eger förklarande:
"At tviaz^ii^-Jnrält^'ningen omöjeligen kan underhällas och upfylla "sit wigtiga andamäl med ofwanuptagne ringa och "ti! äfwentprs osäkra behällning".
Redan är 1786 ansägo Riksens Ständer, at Femtio Dmnor Guld erfordrades lil nödig konck för en Allmän lVls^ms-Inrättning.
Sädes-prisen sä wal som alla andra pris pä Wed, Scen kohl, Den 15 Mars. 729 kohl, Koppar, Byggnadsmaterialier, Dagswerken NI. m., wörö da ojemnförligt lindrigare än nu, och hwem kan försäkra, at icke alla desse pris än yrrerligare stola stiga? borde ej ronäen j samma mon ökas, långt ifrån ai minstas, om någon KlaZarinsJnrättning stall blifwa möjelig och någon werkelig nytta deraf kunna förwäntas.
Jag wägar derföre föreflä: at hela den af Utstotten til bonäanflagne förut nämnde Summa N.d. 691,002 banco, mätte odelad blifwa til Allmänna ^la^arinZ.
Inrättningen öswerlaten och äirponeraä, jemte den af Utstotten, i deras senare Betänkande, pä Riksgälds-Lonroiret til betalning öfwerlätne HverlioKsta fordran - - 229,159: 4Z. 4.
Tilsammans R.d. 922,159: 43. 4.
Herr ?rintL8cliö1ä, kaul, uplaste et vickamen, sä lydande:
En sä beskaffad Allman SpannmälsMaZ^insInrättning, som Högloft.
Stats- samt Allmänna Beswärs- och Oeconomi?-Utstotten, uti nu under öfwerläggning warande Betänkande rilstyrkt, öm star jag, för min del, sä mycket mera mätte winna bifall, som jag för mer än 8 mänader sedan, hos Högloft.
Ridderstapet och Adeln, jemte ädagaiäggande deraf, ar klarins-Inrättningen, sädan den under sednare ären warit, och, likmätigt derutinnan, sedan är i?9Z, gjorde förändringar, blifwit handhafd, icke kunnat upfylla det med detz sörsta bestämmelse äsyftade wigtiga föremäl, ar nemligen ä ena sidan förekomma Jordbrukarens för - -ro Den 15 Mars» lust/ genom wanpris ä den Spanmäl, som han kunde hafwa al afyttra, samt a den andra hindra Spanmäls-prisernes oskäliga stegring, derhos tilstyrkte äkeruplifwander af de före 1793 stadgade styrelse-grunder, såsom hwarigenom nytzberörde föremal borde kunna winnås:
Jag bör jemwäldestomindre draga i twifwelsmal, at hwad Högloft.
Ulffotten, i den delen och lil enahanda ändamäls winpande föreslagit, af Högloft.
Nidderskapet och Adeln warder godkändt och gilladt, som Konungen uti Dest Nädiqa proportion lil Högloft. Stats-Utffotter, om Stats-Werkets tilstand med mera, Nädigst förklarat sig anse det wara af mycken wigt, ar Allmänna Inrättningen matte, af detz til
Kriget medbragte ponö äterfä hwad som hörer til äkerutöfningen af detz angelägna befattning, bestående, enligt innehållet af Högstberörde Nådiga "proportion deruti, at hafwa wärdén och styrelsen "af Kronans Spanmäls-^sZ»r,iner, Krono-Ba"gerier och de för Stockholms Stad inrättade Kro» "no-Brännerier m. m.
At emottaga, förwalta och "redowifa Kronans in natur» lefvererade Krono"Tionde, samt annan Rante-Spannmal:
At anskaffa til behörige ställen, samt rilhanda halla och "utlemna, hwad Regementer, Stater och Corpser ' i Brödkorn böra undfå:
At uphandla uti sädes"rika k>rovincer, samt uplägga förråd af Säd, "för at dermed bispringa Landels Jnnewänare uti "de mindre sädesgifwande krovincerns, samtafwin"sten pa Branwinsbranningen, icke allenast bestridda aflöningen, utan ock kil Stats-Werket lemna "understöd, da Förwaltningen fär oförryckt i behörig ordning fortsättas."
Men Den 15 Mars. 711
Men dä jag härwid betraktar, ä ena sidan
Det betydeliga Penningefförlag, som wid inträffande ymnig störd, til förekommande af wanpris pä Spanmälen erfordras, samt a den andra den instrankta penninge-tilgäng, som Högloft.
Utstotten för Inrättningens behof kunnat förestä; sa kan och sär jag icke dölja min fruktan derföre, at ofwanförmälte ändamäl, icke altio kan fullkomligen winnås, aldrahälst, om ifrån de föregäende ären, Uti I^sgariuerne finnas betydelige Lager, som medtagit större delen af Inrättningens konter.
IvlgLg^ins.
Inrättningens til Kriget medtagne, och uti Konungens Högstberörde Nådiga proposition omförmälte kona, utgör icke mindre än 2,020,769 R:d., och deraf äro, utaf Högloft.
StatsUtstottet förestagna til afstrifning 1,670,769 R:d.
De öfrige 950,000 R:d. 41 h. 7 r st, bestäende Uti effeQer under Krigsförwaltningens clisposition, aro wäl anstagne och uptagne bland Allmänna ^aZL7. ins-Inrättningens til päräknande koncler, men huruwida hela denna Lumma inflyter, torde blifwa mindre säkert.
Ester Högloft.
Utstotkens
Förslag stola följande 8ummor Utgöra konä för ^3gL!Lin8-Inrättningen: 1:0.
Nyhnämnde frän Krigs- R:d. tz. r. förwaltningen tilpäräknande Summa g 50,000:41.7. 2:0. Mazarins-Inrättningens Lager af Spannmäl och proviant för - - - -297,940:41.1. z:v. Lontante medel - - 96,0)4: 6. 5. 4:0, ' - 712 Den 15 Mars» N:d. H. r. 4:0.
Kl2?32ins-Inrättningens äiverse fordringar - - - 228/697: 7.7. 5:y. Branwins-Lager för - 4Z/95?:
R.d. Summa 1,016,629: 8. 8» Efter Högloft.
Utffoktens första Förslag ffullr härifrän afgä kD^ins-Jnrattningens hela Skuldsumma 325,621 R:d.; men enär, efter Utssott-ets sednare förslag, Inrättningens under förenämnde
Summ» innebegripne ffuld til framlidne Herr Lancellie-Rådet ^verkoiis Sterbhus i Hamburg, stor 209,159 N d., warder af Riksgälds-(mntoiret licjuiclk-r-rct, sa blifwer den återstående SkuldSumman, som, pä ofwanstaende konä kommer at afgä - s r 116,462 R:d.
Pa detta sätt skulle wäl
Allmänna iVlsgasmsInrartningens kon6 blifwa tilhopa räknadt 900,167 R:d.; men i anseende til osäkerheten, när och huru större delen af ofwanberörde Summor, hwaraf endast omkring 100,000 R:d. bestå uti Lontanm Medel, kunna blifwa at clisponeras; hade det wisserligen warit til önskandes, al Högloft.Lsnco-Utskottet icke funnit betankeligt bifalla Högloft.
Utskottens Förslag, at ^»gar-ms-Inrättningen matte, för deh Riksgagneliga behof, bewiljas rättighet, at ifrån Lancken i Discont-wag warda understödd med zoo,ooo R:d.
Och jag instämmer jemwäl uti Herr Friherre kocks yttrade tanka: at Mnquens Oeält destomindre härigenom hade förlorat; som Utom Summans obetydlighet, aldrahälst i jemm Den i; Mars. 71 z s jemnförelse emot de wida större Summor, hwarmed Lllnc^uen i andra wägar Staten biträdt, frägan icke warit om något af Inrättnin gen Utgörande stående
Län, utan säsom förrberördr är, om biträde pä korcare rider uti Discont-wag: men ehuru detta penninge-understöd, som pä en gang gifwit k-mguen Ranle-Jnkomst utan äfwentyr, samt tillika tilstyndat b/la^rins-Inrättningen någon Ränte-besparing, nu icke är at päräkna: haller jag likwäl i ödmjukhet före, at det stora ändamälet icke bör uraktlätas, uran den som will ändamäler, mäste ock wilja medlen.
Allmänna kck3ZL?M8-Dire<2icm har alltid, genom ett försigtigt handhafwande af desi penningsrörelse, tilwunnit sig en allmän Dreclit; jag äger således den öfwertygelsen, at Direktion äfwen hädanefter stall, wid inträffande penninge-behof genom upläning, erhälla betydelig resource, men jag inser tillika nödwändigheten deraf, ar bestämdt rustand til en sä beskaffad ätgärd erfordras, och af sadan anledning fär jag ödmjukast underställa Högloft.
Ridderstapet och Adelns uplysta ompröfwande, vm icke merbemälte
Direktion mä warda tillätit, at, wid förefallande behof, med uplänte penningar fylla sä beskaffade behof; kunnandes, efter min tanka, nägvn betänkelighet härwid desto mindre böra aga rum, som, likmätigt hwad Högloft.
Utstotten jemwäl föreflagit, DireSions göromäl blifwa underkastade Riksens Ständers Revisorers granskning; och desse, om sä nödigt befinnes, hafwa tilfälle, efter til befinnande förhållande, annorledes härom förordna.
Ber 7i4 Den i; Mars.
Det är wäl för öfrigt, säfom ett särskildt ämne Uti Högloft.
Utskottens Betänkande, afhandla!, huruwida Bränwins-bränningen i Stockholm och Götheborg ma werkställas, antingen wid Kronans Brännerier för Kronans räkning, eller af desse 2:ne Städers Jnnewänare, i likhet med förhållandet i de öfrige Rikets Städer; men jag tror mig dock icke böra underlåta, at nu i förhand, samt i sammanhang med frägan om bestämmelsen af Allmänna Inrättningen, ödmjukast til kännagifwa min tanka wara den, at, säsom hittilS stedt, Bränwins-bränningen, wid Krono-Brännerierne i desse Städer, bör wara oskiljaktig frän Allmänna Spanmals-kl3Z»?,m8-Inrättningen: i:o derföre, ar, wid inträffande större Spanmälslager, uti klgAarinerne, och deraf följande felande tilräckeligt förlag, för en, til förekommande af wanpris a Spanmalen, nödwändig warande ytterligare uphandling , förstnämnde större Spanmalslager ma kunna, til Bränwins-bränning anwändas, och såmedelst gifwa icke allenast en förnyad, utan derjemte en, genom winsten pä Bränwinstilwerkningen blifwande förökad penninge-tilgäng; samt 2:0 derföre, at, om wid skeende trLN8porter eller andre oförsedde tilfälligheter, någon Spanmal blefwe ffadad eller försämrad, en sadan Span-- mäl mä kunna til Bränwins-bränning anwändas, och förlusten dera, pä det sättet, i möjeligaste matto föcekommas.
Men jemte det jag, pa nyft anförde ffäl, anser Bränwins-bränningen, för Kongl. Majus och Kronans rakning i Stockholm och Götheborg böra wara oskiljaktig frän en allman Spanmäls - Den iz Mars- 715 Inrättning; är jemwäl, efter min tanke och öfwercygelse, en sadan Bränwins-bränning, icke allenast medförande en större inkom>i för Kongl. Maj:t och Kronan, utan ock mera gagnelig för nämnde Städers Jnnewanare i allan het, an om, i likhet med förhållandet i de öfrige Nlkets Städer, en allmän Bränwins-bränning jemwäl stulle meranämnde 2:ne Städers Jnnewänare warda tilläten.
At Bränwins-Bränning icke är, eller bör wara nägon Sradsmanna näring eller rörelse, utan med rätta bör tilhöra Landtmannen, som p>oclucerar ämnet dertil, det lärer jag förmodligen icke hos Högloft.
Ridderffapet och Adeln behöswa med nägra stät beledsaga: