Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Memorial, i anledning af yppade skiljaktigheter, i afseende på det i den nya Bevillnings - Förordningen förekommande stadgande, angående den af Bryggare, Handtverkare och andre Borgersman , hvilkas rörelse och Näringsfång egenteligen äro rigtade på inhemske produeter, utgående Bevillning j fann Ridderskapet och Adeln för godt, att , under förblifvande vid dess i detta ämne förut fattade beslut, samt med godkännande af den utaf Utskottet föreslagne Voterings-proposition, öf - Den 4 December e. m. verlemna berörde fråga till Förstärkta StafsUtskottets afgörande.
Ut Supra. S. D. Då nu å nyo föredrogs de till en Nämnd af 120 Ledamöter sammansatte StatsBanco- samt Allmänna Besvärs- och Oeconomie-Utskottens den 28 sisth November under N:o 63J aflåtne, samt den 3 dennes eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, angående Låne-understöd af Säd till anläggning af Districteller Sockne-Magaziner i Landet; fann Ridderskapet och Adeln, att samma Memorial borde till bemälte sammansatte Utskott öfverlemnas.
Vid förnyad föredragning af Constitutions-LRskottets den n sisth November under N:o 71 aflåtne, samt den 16 i berörde månad på bordet lagde, Memoral , innefattande Förslag tili ett tillägg i 56 §.
RegeringsFormen ; blef samma Memorial, i anledning af Friherre Cederströms , Jacob, dervid gjorde anmärkning, hvilken Ridderskapet och Adeln förklarade utgöra Dess gemensamma tanka, till Constitutions-Utskottet återremittera dt.
Högloflige Ridderskapet och Adeln åtskilj. des klockan \ tili 11 om aftonen.
In Fidem Protocolli Nils Snoilsky. 361 Lördagen den 6 December.
T-Jpplästes till justering och godkändes föl jan de Expeditions-Utskottets insände förslag till Riksens Ständers underdåniga Skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 378.
Med svar å Kongl. Maj:ts Nådiga Proposition, angående förändring i 1 Cap. 1 och 10 §. §. Rättegåogs-Balken.
N;o 37g.
Angående ändring i Kongl. Förordningarne den 24 Aug. 1813, och den 20 December 18r 5". så vidt de tillägga Kongl. Maj:ts Befallningshafvande
Domsrätt uti mål angående fylleri och dryckenskap, samt oloflig Bränvins-försäljning å Landet m. m. f N:o 380, Angående ändring i 12 och 13 § § af Kongl Förordningen den 13 Julii 1818» om Inteckning i fast Egendom samt i 17 Cap. 12 §.
Handels-Balken N:o 381.
Angående föreslagen ändring i 17 Cap. Handels-Balken och 20 Cap. ÄifdaBalken.
N:o 382- Angående Rådmäns och Kämnärers befrielse från deltagande i ansvaret får \ 36a Den 6
December J, m, försummelse att till Öfver-Dorr.aren insända Renoverade Domböcker och Protocoll, m. m.
N:o 383- Angående föreslagne ändringar uti Concours-Lagen af den 13 Julii 1818- N-o 334.
Angående föreslagen ändring i 24 §. af Kongl. Förordningen den 13 Julii i8<S om Inteckning i fast Egendom.
Föredrogs å cyo och bifölls Banco-Utskottets den 2 dennes under N:o 90 aflåtne, samt följande dagen på bordet lagde, Memorial, angående en Commissarie-tjensts uppförande på Bankens Stat, till fyllnad i det fastställda antalet af Bankens Commissarier.
Företogs till pröfning Constifufions.Utskottets den 13 sistiedne October under N:o 62 aflåtne, samt den 17 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde Memorial, med föreslå, ende af tillägg i 98 §.
Regerings-Formen och 63 §.
I sammanhang härmed företogs äfven till pröfning Constitutions Utskottets den iy sistiedne November under N:o 73 aflåtne, samt den 19 derpåföljds eftermiddagen på bordet lagde, Memorial , angående för/dag till ett ytterligare til - Den 6 December f m. 363 lägg i 98 §• Regcrings-Formen och 63 §.
Riks dags-Oidningen.
Friherre Cederström Jacob’.
Hvad det sednast upplästa Momentet beträffar, att Bancooch Riksgälds-Fullmäktige, då Vacance mellan Riksdagaine inträffar, skola handla med Riksens Ständers rätt, har jag deremot intet att invända; men den punkt, der det föreslås, att om Justitire-Ombudsman dör under Riksdag, Ständerne ganast skola i det ordinarie embetet insätta den valde Suppleanten, kan jag ej godkänna.
Det skulle vara en inskränkning af Riksens Ständers fria valrättighet.
Af samma skäl kunde man stadga, att Ständerne vid en ny Riksdag skulle åter välja den gamla Ombudsmannen.
Jag förutsätter, att
Ständerne 2tne månader efter första valet ej hafva förtroende till samma person, ej om honom hafva samma opinion, och jag påstår, att Ständernes valrättighet bör vara fri.
Således anser jag vigtigt , att, om Justitiae-Ombudsmannen afgår antingen med döden eller annorledes, när Ständerne äro samlade, böra de välja en ny Ombudsman, Ständerne likväl obetaget, att dertill välja Suppleanten.
Jag anhåller om Herr Grefvens och Landt-Marskalkens proposition, huruvida Ridderskapet och Adeln instämmer i denna min anmärkning.
Den anmärkning Friherre Cederström gjort skulle åstadkomma stora oredor.
Huru skulle det väl gå, om Ständerna fingo rätt att bryta fattade 364 Den 6 December f. rn, beslut, och att fråntaga en nian det förtroendeuppdrag, som cle kort förut lemnat honom?
Detta har åtminstone jag och ConstitutionsUtskottets pluralitet ansett vara Ständerne fö^a värdigt.
Dessutom skulle derigenom tillfälle öppnas för partianden, att intrigera emot Suppleantens ära och Ständernas värdighet.
Sjelf. 1 va valet vore redan en skymf för Suppleanten: emedan derigenom sattes i fråga, huruvida han skulle anses värdig att inträda i ett embete, hvartill han redan blifvit utkorad.
Följden skulle blifva, att ingen som vore ömtålig om sin ära kunde emottaga Ständernas uppdrag att blifva Suppleant.
Dessutom är förhållandet här fullkomligt enahanda med det som äger rum vid andra uppdrag, hvartill Suppleanter utses , till exempel , Förstärkta Utskott m. m.
När en Ledamot afgår, inträder Suppleanten såsom sjelfskrifven ordinarie Ledamot.
Men efter Friherre Cederströms princip borde ju nytt val äfven der anställas, för att utröna, huruvida Ståndet anser Nämnd-Suppleanten värdig att blifva ordinarie Ledamot, eller böra ytterligare qvarstå såsom Suppleant.
Jag tillstyrker således bifall till Constitutions-Utskottets Förslag.
Det har blifvit yt tradt af Herr Cederschjöld, att det kunde anses såsom en skymf för Suppleanten, om han vid inträffande ledighet ej finge förtroende, att blifva ordinarie Ledamot.
Jag får då underställa, om det kan anses såsom en skymf för en Justitieombudsman, att han ej vid en annan Riksdag blifver vald å nyo; eller om det är i Den C
December f m. 3 65 en skymf, att, i fall Justitite-Ombudsmannen ej blifver å nyo vald , man ej til!
Justitia Ombudsman väljer den , som varit dess Suppleant.
Om så är, hafva Riksens Ständer redan utöfvat en sådan skymf vid denna Riksdag, då de efter Friherre Mannerheim ej invalt hans Suppleant, utan en annan person.
Det är åtski 1 lige olikheter mellan att vara Suppleant till ett Embete, hvilket man ej (örmodar behöfva suppleeras, och att vara ordinarie Embetsman.
Således är det en farhåga, sorn man ej behöfver hysa, att en skymf derigenom skulle beredas , och att ingen derföre skulle åtaga sig platsen.
Jag anhåller om proposition till lagenlig återremiss.
Herr HjertaJohan Gustaf:
Fri herre Cederströms anmärkning skall blifva Ståndets, så fordras äfven en ytterligare anmärkning vid Grundlagen, ty der står: elen man., som Justitice-Ombudsmannen efterträda skall.
Detta måste då ändras till Justitiae-Ombudsmannens Adjunct eller något annat dylikt, ty han är då ej mera Justitis-Ombudsmannens efter-, trädare.
Herr Munck af Rosenskjöld Eberhard:
Jag medgifver visserligen , att Ständerne kunna vilja hafva till Suppleant en person, som de ej vilja hafva till Ombudsman, och än hellre, att de kunde vilja hafva till Ombudsman en person, som de ej ville hafva till Suppleant.
På den sednare händelsen har man bevis, ty om man ville välja ett Justitiae-Råd till Justitim-Ombudstnan, ville man likväl ej välja honom till 366 Den 6 December f m.
Suppleant.
Det oaktadt, anser jag Herr Cederschjölds skäl nog vigtig!
, för att antaga Utskottets förslag, på det man ej må vägra att emottaga ett förtroende, som är lönlöst.
Annars kan en cbicane åstadkommas , som på det af Constitutions Utskottet framställde sätt är undvikelig, men som, på det sätt Friherre Cederström föreslagit, ej kan undvikas.
Jag tillstyrker derföre bifall å Constitutions - Utskottets förslag.
Cederströms argumentationssätt i detta fall är sä eget, att det svårligen låter upptaga sig till vederläggning.
Han säger, att det är en lika stor skymf för den , som blifver Suppleant vid en Riksdag, att ej blifva ordinarie Justitiae-Ombudsman vid den nästföljande , om den ordinarie Ombudsmannen emedlertid afgått.
Skillnaden iir himmels vid.
Hvarje contract gäller väl ej längre än för den tid, för hvilken det är ingånget.
När Ju« stitiae-Ombudsman och dess Suppleant utses , så utses de blott till nästa Riksdag.
Följaktligen kunde det endast medföra skymf lör Suppleanten att uteslutas ifrån Ombudsmanna-embetet under den tid contractet varar.
Nasta Riksdag ingås ett nytt contract.
I händelse det stad. gande jag föreslog, i anledning af ConstitutionsUtskottets Memorial, vinner Ridderskapets och Adelns bifall, så inträffar just den omständighet Herr Cederschjöld anfört, att contractet kommer att innehålla, att, om Justitias-Ombudsmannen :Den 6 December f m. 367 afsäger sig, eller dör, under Riksdagen, nytt val kommer att anställas.
Således förfaller af sig sjelf frågan , att någon skymf derigenom skulle beredas.
Frågan är af större vigt, än att den bör lättsinnigt behandlas.
Det kunde hända, att Ständerne ej voro belåtne, att få den till Justitiac-Ombudsman , som de nyss förut valt till Suppleant, och då hemställer jag , om det är nyttigt, att lagen hindrar dem att välja en annan, Det är det allmänna förtroendet som tillsätter dessa Embetsmän, och de personer, som dertill utväljas , böra äga egenskaper svarande mot vigten af Embetet, och den nytta man deraf bör kunna påräkna.
Derföre tror jag , att redactionen bör blifva ungefärligen sålunda :
Dör eller afgår Justirias Ombudsman under Riksdag, förrätte Ständerne nytt val.
Samma förhållande äge äfven rum , om dess Suppleant afgår.
Den siste Talaren har såsom stöd för sin opinion anfört , att Riksens Ständer borde hafva fria händer, och icke vara bundne att i Ombudsmanna - Embetet insätta den, som förut blifvit utsedd till Suppleant.
Men jag får påminna , att detta bandet på Ständerna endast är en tillämpning af det så visligen vidtagne, allmänna stadgandet, att nemi. ett beslut sj får upprifvås vid samm,a Riksdag , dä det är fattadt.
Utom detta skulle all ordning och säkerhet npphöra.
Jag förstår ej hvarifrån Friherre Cederström hämtar den fruktan, att Riksens Ständer inom kort tid skuF>. 368 Den 6 December f. m. la förändra sin opinion, då den värde
Talaran sjelf med sä mycken ihärdighet fisthänger vid den opinion, som han för ett par månader sedan yttrade.
Jag hyser det hopp, att Riksens Ständer ej likna den Veegelsindede Lucretia i Holibergs Comedier, som ombytte opinion vid ny och nedan, vid klart och mulet väder.
Det vöre då besynnerligt, om Riksens Ständer, i fall en Jostitiae-Ombudsman straxt efter utnämningen dog , så alldeles kunde förändra sin tanka, att de skulle hysa en annan opinion om den person de nyss valt till Suppleant, än den, att han vore värdig att bekläda Justitiae-Ombudsmans-Embetet.
Detta skulle alldeles kullkasta läran om survivancer.
Man har flere sådane vid Holvet , och jag tror aldrig, att Kongl.
Maj:t, när något sådant embete blifvit ledigt, insatt deruti någon annan än den som haft survivance.
Jag kan ej annat än förkasta Friherre Cederströms anmärkning, äfven af det skäl Herr Hjerta anfört , att man då måste ändra Suppleantens benämning i Grundlagen, och jag vet ej hvad man skulle kalla honom, Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus: Friherre
Cederström har visserligen rätt deruti, att Justitiae-Ombudsmans-Embetet beklädes blott af en person, och att, om, vid tillfälle af Ständernes sammanvaro, han med döden eller på annat vis afgår, Riksens Ständer borde få förordna deri som dertill synes dem passande, och icke vara nödsakade att insätta Suppleanten$ men jag vill fästa uppmärksamheten på en Den 6 December, f m. 36g cn omständighet.
När det är fråga om att be sluta om sakerj så säger man, att det är opinionen , som deciderar.
Är det fråga om personer, så vill man kalla det förtroendemen undersöker man förhållandet närmare , så är det här ock blott opinionen, som bestämmer resultatet ; det är nemligen opinionen om personens opinion.
Det gifves en strid i opinionen om saker, så äfven om personer.
Har den ena opinionen utsett Ombudsman , så har vanligen den andra utsett Suppleanten, Det är detta, som man anser ej vara bra.
Jag tror, att det kan vara nyttigt , skulle det äfven någon gång inträffa , att minoritetens opinion får realiseras.
En Justitiae-Ombudsman skall vara helt och hållet opartisk , och ej tillhöra någon opinion, jag ser dessutom ej någon fara dervid, att en man af annan opinion, än den rådande, bekläder detta embete , ty han är responsabel för utöfningen af sin Embetsmanna myndighet.
Jag tror således, Ridderskapet och Adeln gör bäst, att antaga Constitutions-Utskottets förslag.
Jag vill ej trötta Ridderskapet och Adeln med något vidare yttrande i detta ämne , utan instämmer blott i Friherre Cederströms, emedan det är enligt med hvad jag föruc anfört.
Herr Grefven oah Landt-Mar skalken frå. gade , om Ridderskapet och Adeln instämde i Ridd. o. Ad.
Band. 24 370 Den 6 December f. m. den af Friherre Cederström framställde ofvanberörde anmärkning.
Hvarefter Herr Grefven och Landt-Marskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade Constitutions Utskottets uti ofvannämnde 2:ne Memorial framställde Grundlagsändrings-Förslag , till den behandling 56 §.
Regerings-Foimen föreskrifver, godkänna Bifölls.
Föredrogs å nyo Constitutions-Utskotfets den 14 sistl.
October under N:o 63 aflåtne, samt den 17 i berörde månad eftermiddagen på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande i anledning af ett föreslaget tillägg i Justitiae-Ombudsmanneus Instruction.
Herr von Hartmansdorffj August: Enär Ridderskapet och Adeln antagit det af Constitutions-Utskottet nyss uppläste förslag , hvarigenom sjelfva §:n i Jusritiae-Ombudsmannens Instruction skulle blifva öfverflödig , så synes detta förslag till dess ordalydelse böra förfalla.
Innan nästa Riksdag, kan händelsen icke inträffa, och då kan den föreslagna ändringen i Grundlags-§:n varda antagen.
Till besvarande af den siste Talarens anmärkning , Den &
December f. m, får jag erinra, att i nuvarande instruetion står, att, om Justitise-Ombudsinannen afgår innan nästa Riksdag, skola Banco- och Riksgälds-Fullmäktige välja en ny; men genom den nya redactioncn är det äudradt, sä att det blott skall ske emellan Riksdagarne.
Om nu detta betänkande afsloges, voro Fullmäktige autoriserade att insätta och välja Justitiae-Ombudsman såsom hittills älven under Ständers sammanvaro, För att förekomma detta, har det nya för. slaget blifvit gjordt; men om vid nästa Riksdag den hithörande Grundslags-förändringen antages , blir sedan hela denna §. öfverflödig.
Herr Grefven och Landt-Marskalken gjorde proposition till bifall af Constitutions-Utskottets förevarande Memorial, hvilken proposition med Ja besvarades.
Företogs till pröfning Banco-Utskottets den 2 dennes under N:o 89 atgifne, samt följande dagen på bordet lagde, Utlåtande , i anledning af uppkommen skiljaktighet i Riks-Ståndens beslut öfver Utskottets förut meddcldte Betänkande, rörande väckte motioner, i afseende på Banco-Discont-Styrelsens sammansättning , och det Reglementariska för samma Discont-Verks förvaltning.
Herr von Hohenhausen> Michael.
Efter ett noggrant eftersinnande af ämnet, delar jag 372 Den 6
December f. m. med fullkomlig tillförsigt den mening , som af Herr Doctor Hedrén uti dess reservation blifvit yttrad.
Frågan är ganska enkel.
2 Stånd hafva stannat emot 2, Ridderskapet och Adeln och Borgare-Ståndet hafva beslutat förblifva vid hvad förut varit, men Preste- och Bonde Stånden halva bestämt afbetalningarne till .
Uti §.
i Riksdags - Ordningeu stadgas:
Till Grundlags stiftande, upphäf rande, förändring eller förklaring fordras alla Riks - Ståndens sammanslå finnande beslut , och Konungens Seni* dion.
För beslut i alla öfriga ärenden , de mål undantagne, hvarom i Regerings-Formens 66, öp, jo, gi och 72 §. särskildt förord na dt är, galle, jemte Konungens samtycke, T're Stånds mening.
Desse uppräknade § §. äro således undantagne.
Om man sedan undersöker dessa §, §., så linner man, att uti Riksgälds-Contoirs-ärender utgöra 3 Stånds beslut Ständernes, och om 2 Stand stanna mot 2, skola målen förvisas till Nämnd.
Deremot uti Bevillnings-mål äro ej tre Stånds beslut Ständernes beslut , utan om ett Stånd är skiljaktigt, skal! målet till Nämnd förvisas.
Men 72 §.
Regerings-Formen lyder sålunda: Riksens Ständers Bank förblifver hädanefter, som den hittills 'varit, under Riksens Ständers egen Gar emlie och Färd, sä att den ostörd ma förvaltas af de Fullmäktige , hvarje Ständ dertill förordnar, efter de Ordningar', Stadgar och Reglementen, hvilka redan gjorde äro, eller vidare af Riksens Ständer göras kunna; ägande Riksens Ständer allena rätt, att genom Banken utgif va Sedlar, som för Mynt i Den 6 December f, m.
Paket må erkännas.
Detta är hela §;n.
Uti den finnes ej särskildt upptaget, såsom i de förra §.
§;ne om Constitutions-frågor m. m. huru förhållas skall, när olika meningar uppkomma.
Deraf följer klarligen, att när 75 §;n ej lifver något bestämdt utlåtande , är denna 72 §, intagen blott derföre, att i sådane mål ej fordras Konungens Sariction.
Uti Banco-Utskotfet voro meningarne så delade, att det blott var en rösts skiljaktighet, och af Ridderskapets och Adelns Ledamöter voro ej alla närvarande.
Riksdag 1818 kar äfven en dylik fråga förevarit rörande odlings-*ånen.
Utskottets jemknings-förslag i detta ämne slutas sålunda:
'•'Då Bonde-Ståndet i allo afsksgit Ut •”skottets Betänkande, men Höglofl.
Ridderska”pet och Adeln samt Högvördige Preste-Stån"det, äfven hvad denna hemställan beträffar, ”detsamma gillat, hafva således i frågan härom ’’2:ne
Stånd stannat emot tvänne, hvadan ock, ’’med stöd af 75 §.
Riksdags-Ordningen, Ut”skottets Förslag i denna del kommer att förefalla.
” (Pag. 646 Bih.j till Samtl. R.
Sjette] Bandet,) Detta blef äfven af Riksens Ständer gilladt.
Det synes således äfven , att en sådan tolkning nu bör äga rum.
Af dessa anledningar får jag anhålla, att Betänkandet måtte återremitteras, på den grund, att frågan bör anses såsom förfallen.
Herr HjertaJohan Gustaf: Jag med gifver visserligen, att 72 §:n, som föreskrifver, huru Banken skall förvaltas, ej innehåller något bestämdt, huru fööhållas skall, när 2 Stånd stan - Den 6 December f. m. na emot 2 , men jag tror att det skeft derföre, att Lagstiftaren 1809 ämnade göra Banco-Ut« skottet till något helt annat , än hvad det blifvit vid denna och några föregående Riksdagar.
Banco-Utskottet skulle nemligen då utfärda föreskrifter om förvaltningen , och hvarföre man således ej föreskref något sådant om Banco mål sorn om andra, var att Banco-Utskottet'hade afgörande-rätt, och röstade per capita i dylika mål.
Saken har sedermera blifvit mycket förändrad, synnerligen nu genom Bankens publicitet.
Jag afstyrker, att Ridderskapet och Adeln skulle yrka att saken bör förfalla.
Det är af ingen framtida nytta, innan man får afgjordt, huruvida det nya credit-systemet leder til! någon förbättring.
Det är tnycket bättre, att man får framgå ur den mening, som allmänheten nu i denna angelägenhet hyser, än att hindra den , ty då blir det nästa gång ansedt, som om hindret är olyckans orsak, samt ej felaktigheten i systemet.
Jag tillstyrker således, att man måtte framgå på ett credit systeme , som är antaget, och hvaraf man väntar så mycken nytta för landet.
Jag medgifver derföre gerna, att Betänkandet måtte återremitteras, men yrkar , att det af Banco-Utskottet måtte öfverlemnas till Constitutiöns-Utskottet, Herr von Heyne j Georg:
Jag har varit myeket nöjd med att
Discont-creditivet ökats, och att räntan blifvit nedsatt, men aldrig kan jag föreställa mig , att det kan vara bra , att
Discont-lånen blifva stående lån.
Det blir svårt, att få borgensmän på 5 år, och det blir svårt Den 6 December J. m. att få
Discont-lån för att afhjelpa hastig förlägenhet, då de få stå i 5 år.
Jag förenar mig i den åsigt Doctor Hedrén och Herr von Ho. henhausen yttiat, samt anhåller om återremiss.
Jag nekar ej , att det var något oförväntadt , att en Constitutions-Utskottets Ledamot, vid bedömmande af Grundlagen , skulle sätta andra considerationer i betraktande, än de fastställda formerne , dessa bålverk för vår frihet.
Jag erkänner, att jag förut i Utskottets Betänkande märkt sådant , men Constitutions-Utskottet matte aldrig blifva öfver Grundlagen.
I alla fäll bör väl denna fråga blifva på samma sätt behandlad af Banco-Utskottet, sorn den förra blef behandlad af Stats Utskottet.
Hvad särskildt beträffar frågan om hvad som kan vara nyttigt eller fördelaktigt, så, enär det nu blifvit afgjordt att ingen förflyttning af fonden får ske från den ena
Disconten till den andra , hemställer jag hvad följden skulle blifva lör Götheborg och de kringliggande orterne .hvilkas
Discont-anslag enligt uppgift lär vara nära uttaget, om de som nu hafva lån , ej skulle behöfva omsätta dem med mera än ^tdel af lånesumman hvarje haflt år.
Jag anhåller, att Betänkandet måtte återremitteras på den grund , att Ridderskapet och Adeln anser frågan förfallen, Herr Hjerta :
Om den värde Ledamoten täckes läsa den Grundlags-§. , som fordrar 3 Stånds beslut , skall han finna , att äfven 72. §• der omtalas.
Således lär det vara tydligt, 376 Den 6
December f. m. att ingen bestämd Gtundlags-föreskrift finnes, utan är här blott fråga om Riksens Ständers opinion , huruvida frågan kan förfaila eller ej.
Om den opinion jag yttrat, är den rätta , så är det gifvet, att den remiss, som jag yrkat, äfven är den enda rätta , att nemligen saken bör återgå till Banco-Utskottet, och detsamma öfverlemna den till Constitutions-Utskottet.
Min tanka är ej, att Ståndet skall öfvergå ifrån sin mening , men att ståndet ej skall yttra sig, huruvida frågan bör förfalla, eller icke.
Det är den skilnaden i framställningen emellan oss, att Herr von Hohenhausen yrkar, att Ståndet skall afgöra, det frågan bör förfalla, hvaremot jag anser, att den ej bör förfalla , utan att den bör återlemnas till Banco-Utskottet och derifrån öfverlemnas till Constitutions-Utskottet.
Herr •von HartmansdorffAugust:
Mig synes det vara af Doctor Hedrén tydeligen visadt, att 72 §■ Regerings-Formen alhandlar ett ämne till beslut, öfver hvilket Konungens sanction icke fordras.
För öfrigt , då ett Betänkande är afgifvet till Riksens Ständer, så har det skett för att dem underställas.
Nu tillkommer det således Ridderskapet och Adeln att pröfva , huruvida Ståndet anser den af Utskottet yttrade mening vara den rigtiga eller ej.
Jag lemnar derhän , hvad som anses mest fördelaktigt.
Men mig sätter det i förvåning, och mig synes det skadligt för det Allmänna, att vilja taga ögonblickets financiella fördel till grund för tolkningen af Grundlagens mening.
I förevarande händelse lära 2 Stånds mening göra, Dea 6 December f. m. 377 att saken förfaller, emedan det är Banken som frågao rörer.
Jag yikar således återremiss.
Jag för min del instämmer i Doctor Hedréns reservation.
Hade nya
Disconter skolat inrättas och ett helt nytt Reglemente uppgöras , sä hade naturligtvis
Nämnden måst slita en fråga , som icke kunnat förfalla.
Men då det nu endast är den redan befintliga Banco-Disconten , som skall utgrenas, samt det gamla Reglementet som skall blott i vissa delar jemkas , så måste den nu yppade frågan ovilkorligen kunna och följakteligen äfven böra förfalla.
Grefve af Ugglasj Gustaf: Jag får underställa Ridderskapet och Adeln min tanka , som är att jag ej tror, att någon återremiss behöfves.
Det är ej första gången frågan är före.
Om Betänkandet skall återremitteras, så mäste Utskottet åter besluta.
Ett mål af samma beskaffenhet har förevarit i Stats-Utskottet.
Detta Utskott ansåg en fråga förfallen men 2:ne
Stånd stadnade i motsatt beslut.
Då inkom Stats-Utskottet med förslag , att denna omständighet skulle hänskjutas till Constitutions-Utskottet, hvilket ock skedde.
Detta tror jag äfven här vore rätta marchen.
I följd häraf underställer jag , om icke Ridderskapet och Ädeln vill fatta det beslut , att frågan bör förfalla.