Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En hwar lärer inse, huru litet 4 a 5 millioner förstA pa en HandelSwäg, som ar i under'-br>Isncs, Förra acetS iaförstrifning af spannemal utgjorde circs en mil, lion tunnor; der moro sträft 4 millioner borta, och hwar äro alla de millioner tagna wägen, som pa 70 talet funnos i 8Ln<gu-n?
Jo, de aro gangna ur Riker, för öfwerstöd, för spannemal tll Bröd, men mest til Bränwin.
Dst är ju således en ogörlig sak at tank» ?7r pä en restiozl hjelp, sä' länge wi förbliswe i detta tilstänv.
Z)<'l är icke endast «f detta skäl, jag sinner det as Högloflig» Hemliga Ustkottec föreflagna kroPtk til reslualion icke wara auchgeiiat; Utan jämwäl eine. dan del alldeles strider emot Hunliga Ulskolteis egen upmaniug til Medborgare, ar sälta warde pä
Ära och Tro genom en redelig upgist anderas förmögenhet.
Ära och Tro är wisil en af de första dygder, och det Samfund, der Len saknas, kan ej aga bestånd.
Men huru iakttages den, da Hemliga Utskottet tilstyrker en bsngucroms, kilstyrker, ar ttvinga Innehafwarne af de Skuld, Sedlar, Riksens Stander Agrgrnersr at til fullo betala, at utbytas emot afdrag af 164 ?roÖrn, och som under stolibsrgkionernL wisat willradighet, om de skolat rsbarksrs zz, 2; eller 164, med ek ord, om de wille betala mer eller mindre elter eget godtfinnande?
Kan man tro, at seda» en dylik händelse förelupit och hwarigenom Lrestirsn fäkt sit banesår, någonsin Pappersmynt kan fä fullt warde i Swerige?
Sedan Riksens Ständers gsramio ej mera är ak lita pä, sa är all säkerhet, allt förtroende borria, och fa» fänge lärer wara ac förmoda, at ek nytt 8mco-mynt, hwars belopp gör 15 millioner och hwarö konst kunde bli 44, hwilken i nödfall skulle til annat än det ämnade behofwet kunna anwäntzas, skulle bibehällas utan Lours.
Del ar i anledning häraf, jag kror tjenligast wara at lemna hela delta kLrlilnkiorir-Werk, tils den lyckeliga LoksiunQur inträffar, ak wi fa ölwerwigt j Handeln, och emedlertid, medelst biträde af strngusn, med en del af det öfwerskott, den tilafwemyrö äger, söka bibehålla Riksgälds»myntet wid ek stadgadt och mosters-asti ^.vio, göra det begärligare derigenom, at det kuntze nyttjaö til inbetalningar af Uanco Län med d si räntor.
Aldrig kan Lmyuen göra det Allmänna nyttigare buräde än w!d vetta cilfälle.
Och pä det Ämbetsmannens med skal öf-verklagade lidande mätte upphöra, kunde han in erhålla sin lön med H§io.
Jag 57Z hemställer fördenskull, om ej det, hwad jag nu haft äran anföra, malte fa tagas i öfwcrwagande och sickf. wa rsslissrioosn upskjutas til en för Riker förmånligare tidepunkt, an just denna, dä Lander warit hemsökt och blifwit ukblottadt genom smara misswaxt är, handeln i twäng och näringarna aflynande, samt Folket j allmänhet oförmöget ot »kgöra dessa dryga skatter, innan de hunnit at 'något repa sig efter alla de swärigherer, de genomgått.
Näppeligen har nansin Swenska Folket med mera glädje, större tilförsikt nalkats Konunga Throiken än wid detta Riksmöte, dä de kallades af en mild Konung at rädda kk kärt Fosterland:
En Konung, hwars stora egenskaper, som äw wida öfwer mit leck, gjort Swerigcs hopp, Europas beundran.
Men skulle da Förspnen i wrede blott misär oss detta, utan at wi mä skörda frukt häraf?
Är ej ar befara, det de bästa medel til Rikets räddning icke äro wid handen gifna, och de, som tilsiyrkt Konungen at understödja ek krojcÄ, hwarigenom tusende oskyldige göras olyckclige, hwad answar hafwa de icke, da i en framtid denna milda Konungs hjerta skall ömma wid kännedomen af de manga trogna undersåtare, som blifwit bragce ril tiggarestafwen genom detta säkerligen misslyckande kinancc-krcheLk?
Hwilken Redelig Swensk upeldaS ej af nit at ga Konungens LandsFaderliga assigter til mores, at rädda Riket och Medborgare; men hwemr hjerta blöder icke, dä man srr mätt och steg tagas, som skola bliswa frugilösa, ej befordra ändamälet, men bereda tufende-tals memuskorS undergång?
Herr von Stockenström, Salomon, upläste följande Ödmjukaste Memorial!
Fran detta
Rum får jag en glad och tilsredsställemde anledning ak fritt och otwunget frambära ril
Hög - 574 loflfge Ridd?'.skåpets och ?ldelnL egen Högtuplysta pröfning, de tankar, hwilka jag, uti frägan:
Om cn wist och säker R.echi,ls>imi, författat.
Om det arbetsställe, jag uki Henrliga UtsckottetS Räkenskaps Afdelning inne, h fc, lågt hinder sör inig uri deltagandet af detta wigliga ämukks ukarbemnde; ocl, om vet wisterligen är öfwer bade
Min och de flestas fattningsgaswa at fullständigt utreda; sa torde vetzel fflst lä c/ena til ursäkt i ds delar, mit omdöme warit felaktigt.
Pä nic och wäst mening har jag aldrig brustit.
Jag öfwrrlemnar ock derföre med frimodig förtröstan til mina Idel^oLkivs gch Wördade Herrar HnfwudmänS mogna, men ock benäg, na granskning och afgörande efterföljande anmärkningar, hwaruti rit bi-gnadS ämnen stera förträsteliga upgifccr och 1'mrmLl:-Forstager af andra uplysta och kunniga Mai, ingått.
Riksgälds - Sedlarnas warde, ivid en skeende RsalifLiinn, utgör cn hufwudsraga, som aldraförst bör graistckas.
Et wlstt bestämmande härutinnan ar af sä mycken mera bade nödwändighet och wigt, som detta medel ar det enda möjeliga at ifrän denna stund afgöra LreclitSedlarnas oförändrade warde, kil säkerhet för alia Näringar, ivarupliftr samt allman och enfkilld dermed förknippad waifärd.
Efter Vesta Sedlars relativa wärde til RaneoMyntet, är ock alltid et wistt förhållande kil alla waror och ting uträknadt.
Ourien, som utmärker Swens?» Lsncc» Riksdalerns warde eniok urländfkr Mynt, wiste ock för hwar dag, hwad Riksgälds-Sedeln, jamnsörelstrviö til de nämnda Mynten, gäller.
Da således den bestämmer en inkommande wårås kostnad uti LancoSedlar, sä upkommer äfwen, igenom vistsrsncsn emellan denna och Lreäir-Sedeln, samma waraö wärde uti detta sednare Myntet.
Ukasä förhaller det sig äfwen lil alla inhemta waror och xroäuQsr.
Rubbas nu hastigt och pä en gang denna prnpcinion, sa upkommer cn oreda, hwarigenom antingen Säljare-' eller occ Köparen skall b!ifwa lidande: Wid stigande det ar MyntetS försänirande, den förre, och w>d fallande, so», är dest förbättring, dea sednare.
Sä är del ock uti alla rranseQionsr pa lid, såsom stående län, köp, försträckningar m. m.
Penningen, som man ragns elier beiingade, kunde dcrwid betyda en half ganz iner eller mindre, an da den skall Ii^uiäLrss.
Men kan wäl detta osäkra pcnninqe-warde wara nyttigt?
Kan det förenäs med dea trygghet, sam hwar enda person, iiti et wälbcställdt borgeligr
Samhälle har rätt at fordra?
Nej! Wistc intet.
Det ar wisterligen af fa wigtlga anledningar, som Kongl. Maj:k, af ömhet för dest trogna Undersåtare och Rike, äskat Riksens
Ständers underdåniga utlåtande vm de säkraste medel, hmarigenom L^scis-mynt t matte kunna blisma det enda gangbara uti Riket.
Om delta, af de oswanandragna skäl, är der wigkigaste föremål, för Riksens nu församlade Scändets upmarksamhet, som skall grundlägga tilkommande Slagkers sällhet eller olycka, sa bör och hwar redlig Swensk
Man, under upvffrande as egna fördelar, och alla ensidiga, alltid siraffwärda assigtcr, med nogasie urskillfning och bcpröfwad rättwisa, ga 5v0i'.gl.
Mastt med underdåniga wal, menta råd til möreS.
Derwid förekommer da först, at hela Riket ar förbundet betala dest skuld.
Der ar en följd of Asrantien dera.
Men hela Riket har ock igenom LreälkSedlarnas falina wärde, för dec närmar mde, Ij^uiasrLi en liten del deraf.
Det har under liden skett igenom en omärkbar allmän upoffnng, da penningens fall alltid werkal er mindre werkeligt räkncwärde af alia warsr, ä« det, rrialivr til Lxecis-myntet bordt ägq.
576 Sedelmnkhafwanie, det wils saga, hwar enda person i Riket, har uti mer och mindre män deltagit uti denna förlust, och nu, för ögnablicket, ager ingen enda Samhälls-Medlem uti Loeuit Sedeln, betraktad sasvin Landers Mynt, någon annan ratt r!l warde, än dest jämnförelse med Limco-Myntet medgifwer.
En annan rätt är den, at wara försäkrad, der Riksens Ständer uri framtiden, da de det kunna åstadkomma, böra och stola inlösa sina utfärdade OKIrZano. ner, och at hwilken som will bertil förwara sina innehafwande Oeäir - Sedlar, bör wara försäkrad, at, enär Rikets omständigheter det medgiswa, skola de fullt gen fullo blifwa betalia.
Härutinnan ligger det moraliskt förbindande uti denna fraga och fran desta bada synpunkter torde saken böra beskadas, för at närmare kunna afgöras. Hwilken Clast af Medborgare skulle da möjeligen kunna blifwa lidande igenom ek för hand. warande afdrag uppå Lrsäic-Sedeln emot Lmco - myntet.
Formodeligen ef narwarande Innehafware deraf.
Ds haswa ri! större delen emottagit desta Sedlar med wida större ^Zici, an det nu är, och således njuta äfwen de fleste en Verkelig förman, om et medel - A§io skulle fastställas för Ivsalilskiansn.
Icke eller kunna ds, som häfta för gäld uti hesta Lreäik-Sedlar, anses göra någon förlust derwid; ty de komma fust at betala, hwad de böra, efter stulvens natur och myntets narwarande vtwungna wärde; men deremot huru obilligt, hardt och orätlwist more det icke, at, medelst Riksgälds-SedelnS förklarande til famngodt wärde med Lmco 8pscis mynter, försitta den styldige, som merändels förut är usel och fattig nog uti et, til mindst en fjerdedel emot dest gäid, ännu olyckligare rilständ.
Jag häpnar wid blotta tankan af en sä orättwis rscrosbiiv Lag.
Den trefne Landrmaimen Landkmannen har med lanta penningar köpt en Egendom.
Den har blifivit betald en fjerdedel mera, just för det, at köpeskillingen warit betingad wid prn» eent8 ^gie». §>m den bär sig jämnt dermed, sa skall ju en förlust unsta af en fjerdedel uti wärdet, dä bade Räntan och Opirs!-gälden förwandlas til et lika för» ökadt wärde.
Sa är det ock med alla andra Läntagare» Den fattige och ofta förgätne Bonden , Torparen, Kolaren ar likaledes wid Bruket, H ersgården och Köpmansboden i enahanda belägenhet.
Merändels behöfwer han förskott Uti waror eller com-inr och allt bokföres lil pens liingtwarde.
Det sker efter et förfivagadt MynkS valeur; men om en Ksallsarion skulle emsiiankomma, som förklarar det för en fjerdedel bättre än det befinnes; Huru mycket skulle dä icke Skuldenären komma at lida?
Honom olades först oräktrvist en ny tilökad last och den kommer ännu för andra gången at drabba honom wid Vewillningens urprafiaude tji den ogillade mynta! skrifningens fyllande.
Hwad de Personer sidst widkommer, som ags 6axirgler uti Riksgälds - Sedlar utlär,ta, sa skulle de wld första påseendet synas blifwa lidande, men da det icke är någon förlust, som nu rilkommer, utan som efter hand under fullkomligt medwetande inträffat: dä en hmar ägt, ester eget godtfinnande, medelst omsättning uti Lsnco - mynt, waru- eller egendoms - handel, afwarja denna belägenhet, dä Staten icke kan aläggas at, med egen upoffring, gifwa en ersättning, som nu skulle utgöra en gaswa; och da alle Penningemän, under ellofwa är, warit befriade ifrån ali BenMning och andra äirs5ta Lonlriburionsr; sa kunna de icke eller nu skäligen berättigas lil en förman af Montets förbättrande, som de uti närwarande sakernas skick, intet kun. de förmoda, och särdeles dä deras ytterligare lidande, igenom en snar och pä billig afskrifning grundad rsrll* 73 fastön, fust forebngges.
^ Uti dst sedngrs hänseendet skall cckwen, efter den strängaste Lagtolkning, de mest förbindande skäl kge>stnnas kil en sadan llguiässtonrgrund emellan 8,nL» och Riksgäld» - Mynien.
Dä man ösiverwäger at det sednare är urglsrvet, utan föresk! ifwe» wist tid ti! inlösen, sä kan wäl med ingen rättwisa förenas, at tilförbinda Gäldenären annorlunda, än med dest förmåga och begifvande är öfwerensstämnrande, rrföörda dest skuld; och just häruti ligger orsaken til en, pä vwist tid lemnad, annars säker, förffriftnngS fallande warde.
Widare är det, ester Lag, tredje man obekagct at, under öfwerenskommande wilker, pä winst och förlust, lilwaria sig en annans skuldsedel.
Det ar pä dest eger äswentyr, om han, i anseende til Förbindelsens »vilkorlighet, kan med uppehåll eller pä annat sätt blis«a lidande.
Sa har det ock tllgatt med Osäll-Sedlarna.
De hafwa beständigt ombytt ägare och uti frosta JnnehaswarenS händer, besinnas de öfwer en fjerdedel mindre warda an deras innehåll.
Ständers kaacjus är et Eget Werk, och således äfwe» at' anse för en tredje Person.
Den mäste styras estcr oföränderliga föreskrifter, af Stander fastställda och lanAiunsraäs, lil alla Rikets Inbyggares trygghet.
De kunna icke pa något sätt uplöjas, utan kränkning as löften, utan wada för Samhällets bestånd Lch säkerhet.
Luarsnsts af llLnguso är fälldes lika lolsnne, lika helig, som deras skulders li^mäeriwäs.
Såsom cnstilld Person betraktad, äger j«u; ju, at kil sörmänligaste pris c il by t a mjg (lreäir - Sedlar?
Såsom utgörande en del af hela Riket, kilhöree mig äter at betala fullt ut den allmänna ätagns Gällsen.
Sä. sörhäller der sig äfwen ined Lsayuen.
Den «r bdldig at ansmara hela Marionrn för dest utgifna Sedlars inlösen pä dagen,< ined mokswarandr bstsais-, warde; deruti beMr dch rnMdra förr^tliM DM ?7Z kunde icke upfyllas, om Riksgälds-Sedlarna, som icke äro af samma nacur, icke dest, uran Rikets löpande OlliIAL!joner, skulle med full vslurs betalas.
Således da 8 irsens Ständer, icke utan deras löstes brytande cmot Rilet och öLn^uen, aga, under brist af egen förmäga, at upvraga den et betalnings-answar, som med dest bestånd ej ar förenligt; sä följer ock, at stsu^uen ej kan aläggas eller bär i annan egenskap, än en särfkilld tredje-part, pä ct sätt, som haller den skadeslös, werkställa lissi iisriorien.
HuswudmannenS förbindelse blifwer anda- oförändrad, ok, enar sä ske kan, enligt skuldebrefwrnS föreskrift, betala fullt ut- Detta befriar ock denria operslion ifrån beskyllningen af km^uLraurs, som ar en bewisad oförmögenhet, a t, pa utsatt tid, förvoja sina Borgenärer.
Skulls wid skeende keslifaiiori, s millioner Riksdaler utaf Lrsäit-Sedlarna omsättas pa i; ar med löpande Ranta och derefter beralaS, likan afkorrkning, sä ädagalägger det ju redan Gäldcnärens upfär ar Uguiäcrs sin skuld?
Och om ännu, til närmare upfyllande häraf, den Sobel-Innehafware, som icke wille inga rm ReLlilsrionr- snbudet och ej eller tecknat sig uppä ofwannamnda 5-millions-länet, skulle fa försäkran at, om 15 är, crlMa sin fulla betalning, fa borde allt twiswrlsmäl om Riksens Ständers noggranna upfyllande af deras ZULrsmis rörande-RikSgäldt»-Sedlarna ftrswtnna.
Det ar ock uppä alla desto högst talande skal, som jag för min del wägar anse, i följd af bade rattwisa och billighet, ak Lreäir Sedlarna, wid skeende rsslilsuon, böra blisma inlöste efter närwarande nundst gällande.4Zi» emot ^snco-Myntet, säsom iZz^dels Riksdaler ril ivo äiro; eller som är det samma: at en Riksdalee Lsueo betalas med en Riksdaler 16 stillinga LrröicSedlar; sä at desta sistnämnda komina at derwid som «u, äga 2s xro^rnrs mindre warde an Lsnco-Myntet» 58» Sedan jag således härigenom, efter min öswertygelfe, sökt fastställa vet warde, svin bör blifwa rätta grunden för RikaäldZ Sedlarnas inlösande igenom Riksens Ständers Lindus; sä aligger mig nu äfwen, ak lika korrt som oförgriveligt yttra mig rörande sjelfwa Reslikstionens werkställande.
Fragan om de säkraste medlen, hwarigenom 8peris-Myntet aker ma kunna blifwa der enda gangbara list Riket, samt Oerljr Sedlarna ah?affas urur rörelsen, har utgjort den af Kongl. Majtt upgisna Nådig' kr<>- xostrion, hwilken warit ämnci för-Hemliga UiskottetS eftersinnande och noggranna pröfning, samt deretter nu är öfwcrlemnadt til Riksens Högloflig» Ständers Eget mogna granskande och afgörande.
Det åligger mig derwid, at, da jag icke til alla delar kan instämma med Hemliga Utskottets fattade tanka och bcflur, nu wördsammast redowisa för de sär Milda tankejätt, jag wagar hysa.
Fragan om denna myntförändring har jag trott böra, lii alla dest beståndsdelar, omständigheter och följder, pä det nogaste omfattas och utredas.
Dertil hörer ak eftersinna de sakraste och oswikeligaste medlen wid »verkställigheten; de för keglilarioncnZ framtida beständ nödwändiga beting; och särdeles de för Rikets Inbyggare derwid mink st betungande wilkor och upoffringar.
Pä sadana grunder kan endast et »varaktigt och säkert Rrastssljyn».
L^ttsms upföras.
De manga wälgrundadö Förstager och särskiklda Planer, som til Hemliga Ichskotcct bliswit inlemnade; äfvensom et strän L-mco-Utskonet inkommet
Betänkande u:br der et nästan fullständigt ljus uti detta wigriga änine.
Det hade ock derföre warit önssellgt, at sä uplysande Handlingar kommit til Riksens Ständers kännedom; deras skulle den särskistda mening, jag
Uti detta ämne fattar, såsom dermed »»lycket öswcrensstämmande, 58l kanske winna en styrka, som jag icke kan smickra mig ar med enstilld bewisning upna och förtjena.
Ehuru vck L.,nca-Utstoktekö, pä deta WerkS tlkgängar och närwarande behållning, sotade uträkning ar utom min kännedom ar rätt pröfwa; sa tror jag mig böra anraga desta L mca Urstorcets upgifter, sä widt de kunna röra beräknings - grunderna.
Ds aro upstastda ester en föregången grannlaga och noga ölrverläggnmg, af lika uplnsta, som för Lmgusns wälsärd nilista Herrar och Män ; och den HAr ämnte bilaggda Uträkning I-i'. ^ ut» wikar, ok i händelse Tre och en half million Rckodaler i Si! rvcr insätkeS uti Langusn til Lonä för Ls-stisskionen, skall den dera til ^-dels högre belopp utgrina Lnnea Sedelstock, ester fulländad indragning af Riksgälds» Sedlarna, pa de grunder, som nedanföre utstakas, ej becydeligen komma at ökas.
Således, med åberopande af hwad Lanoo-Ulskottet utsatt, salom owilkorliga förbehåll, har jag ansett nödigt, at i följande delar särstilldt förklara mig, innan jag strider til sjelfwa Leslisationsns utstakande. 1:0
Har blikwik ansedt såsom nödwändigt, at werk» ställigheten häraf pä en gäng ginK uri fullbordan.
Det wore wisterligen afwen en högst wigtiq sak, som afhjelpte alla de oredor, twenne til beskaffenhet olika pennmge-, re^rslenrskivor alltid medföra.
Det bör ock derföre, sä widt det med alla stattdragandes förmåga och bestånd kan sta tilsammans pa allt sätt befordras; men da med en mindre su^cmergci stillnad eller ^Aio emellan lärsckir-Sedlarna och 8^eais-Mynter an som blifwit brräknadt, det erfordras kil denna Lsglilsuon et wida större Silfwerförräd; sa kan ej med wisthet paraknaS, ac et sä hekydande sanimanstort, inom en korrtare tide!ängd, kan sta ac upbringa.
Man bör dock göra allt för ai upna detta wigtiga ändamål; och om än kil en lid »agon del af det behöfweliga Siifrek stulle brista, bör det icke, efter min tanka hindra ar sätta uti wcrket en del as dock pä ct sätt, at Lsneo-Mynrst ksmm->>? ' t:! d. tydelig del öfwerstiga Lrsriir-Sedlarna, och siran ffyndesamt, dels med ^moriillemsntg bV-nä, dels m^d exkrsoräinsira fortfarande sammanfstokt uri Silf-ver och penningar, och dels med tilhjelp af ksnyur-ns egen styrka, förrättningen komme at fulländas.
Nödvändigt är da, at första n^eraiionsn göres kraftig, ac sa litet Oeäck - Sedlar, som möjeligr är, jämntc 8-rnco-Sedlarna, komma at fylla del omlöpande Nörclse-Lipikssik.
Derigenom utgjorde det sednare alla warors måttstock, fsm ännu mera skulle.befordras genom l^nco-vjfeonrernlts rörelse, och dä derjämnte kireäikS '.dl rrna agde uri Lan^nens borgen ct pa snar inlösen grundadt wist marde; fa kunde de ej annat an lika »ned Huswud-mvnror anses.
Detta skulle ock annu-mera bt" ordras, om alla Små - Sedlar under och til en Riksdaler komme »r längst förblifwa utelöpande.
Des mighet, man derigenom wunne, da 12, 16 och 24 skillingö Sedlar, medelst 25 xroOsnr» nedsättning, förwandlade sig ril c), 12 och 18 skillingar, wore mid alla wärlstrgar sa synbar, i dct alla tal, som förökas med Z strllingar anda uv - en Riksdaler, deras upkomma och hwarrgcnom dests'Små , Sedlars begärlighet ännu mera befordrades.
Tillägges äfwen, at dct tilwaxande /igro meran» dels statt uri et sammansatt förhållande af en ökad Lroäir Scdelmasta och en obestämd inlösen deraf, emot m alltid astagande Ksnco-Sedelstock, grundad pä en beständig rätt til betalning; sa bör, wid en omwänd ordning af ds förras indragning samt de sednarcs starka rilwärt, bada desta nu werkeliga mynt, komma uti et jamrn och lika warde.
Deremot kan svårligen förutseS, hwad »verkan sä kallade L-moa Laurrnr-Sedlar skulle medföra.
De medgifwa redan en langsammare realisation, dä manga ar rrjordrade- til deras flnleliga inlösen Z hwareryvk här fsr-» utsattes, at klia Orsäic-Sedlarna pä rurs,, 6 och högst 8 ar barde wara indragna.
Om man vck öswerwäg. r, kt de förra endast kil ^del sä antagas uti Kronans up. börd , -dä likwäl Lrsclir . (sedlarna kulina Uti a!! rrrelss och li^uiäer antagas lika msd ^Larreo -irchntet; sa lärer bade desias förmänllghet framför 6ouranr>Srdlarna och deras pä förhällandet ril LFceismtynrer grundade warde lall b!isma afgjordt. 2:0
En icke mindre wigtig ftäga bestar uti rätta - tidens utsättande för rn skeende rsolitrckon.
Pä den sna sidai> synes den wäl förnämligast bero utaf en kidepunkt, da tilpäckeiigt Silsiver blifwit infamladt kil grund för vLngusns rörelse; men pä
Len andra ankommer ock all rLLlisiuions bestånd helt och häller uppå Rikets penninqe-ställning med andra Länder, och vin alla utgående Warors och pä Utländningen wunna Penningewär»
Leus sammantagna belopp, icke öswerstiga Summan af inkommande förnödenheter och ligniäsraels Utrikes Penulnge-'örb!ndelser; sä ar hela Riker uti underivigt.
Det redbara uti L ndet och framförallt Lpscis-mynter, såsom bäde wigast och til inwärtes halt oföräudradk, mäste da upsrlla denna brist och styktas til de Länder, hwarest Skuld n stall betalas.
Wkd en sä olyckelig stallning
Ar wäl all rrslifauo» »nyttig och skulle endast tjena til at ffillja Riket ännu snarare wid det lilla Silfwerförrad, som kan silina-.
Mcn rvärt glada hopp är akmed Den Högstes Wäl» sign el se, och under en rattwis och nådig Konungs wisa, hushällssamma och frihetalstande Spira', jämnte Fredens fortfarande lugn, som ar den största af alla walgerningar, stola vck alla näringar och företag blomstras, och en tarflig, nykter och trefmen arbctölefnad äter infö» ra», hwarigenom silman wälmåga upkommer, som jatrast bibehåller cn gifven och wgraktig öfryxrwiZk metz sndrg k>'LU»n«.
;§4 Dä upnär man äfwen den rätta Tkdepunkten ak gö, ra alfware med myncförandringen; hwjlken, enär Ware!, Loar!sn sänkt sig lii dek förhållande emellan Swensta Lpaoie Riksdalern kil urrikeS myntwärden, ak Silsret icke med uträkning kan förås utur Lander, bör med trygghet och framgång kmimr företagas och werkställas; och om denna lyckeliga stund, som mycket beror af werksam. ma och kloka författningar inom Riket, icke bör wara mycket aflägsen, sa kunde em-dlertid rcslisatioven, med nödig konäs samlande samt 6snersl- Oitconlens orga» niisranäs, beredas. z:s
Til befordrande deraf hörer ock, ak Riksgälds Sedelstocken fastställa ril en wist högd, hwaröfwer den icke sar gä.
'Oaktadt narwarmide ansenliga Bewillning och Onloiret!- päraknade tilgäagar wid försäljningen af Jern och (Xflä, jämnte hwad wid Riksgälds-visconrsns indragning inflyter; kan Rörelse, Leitzler uti LrsäitSedlar, i anseende til betydeliga utgifter detta och nästkommande ar pä
In- och Utrikes Dälden icke bljfwa mindre wid 18OI arS flut än a 15 4 lVIUlion Riksdaler, och hwilket belopp alltså synes böra blifwq dek högsta, hwarcil desta Lrsäil- Sedlar fä ijlokaö och upgä. 4:0
Pä enahanda grund hörer kil ksalst-ulönens ivrrkstallande, at Rikets hela Rörelse, Lapual derunder och sedan framgent blifwer alltid, i det närmaste lika stort och ej under det behof, som til alla Näringars 0- afbrutna gäng tarfwas.
At Penninge . stocken cilsörene warit mycket mindre, bewisar icke, at Riket dermed wa. rit tilräckeligen betjent.
Sednare kiders ökade Penningerörelse synes twartom ådagalägga, at den söruc warit alltför ringa.
Tilmärt uki idoghet, Landers odling och FslknumrenS oförmodade ökning, ester et ödande krig, wilcnar bast härom.
Men om ock vesta lyckliga werknmgar icke sta uti et äireA sammanhang med Rö, -------- 585 relsc-OspiksIetr storlek; sa lärer bock alltid blifiva säkert,' at »ian en hastig rubbning af förhållandet uti warupriscma och arbetslönerna, kan dek icke under sic närwarande werkeliga förhållande nedsattas, uran bör uti en jämn progression följa landets mer eller mindre ut» »vidgade Rörelse och tillökade Folkmängd.