Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
En annan fördel vore den, att notarierne sluppe att uppsätta och cancellisterne att renskrifva eli mängd af nya yttranden; ty jag är öfvertygad, att det svårligen lärer finnas någon ledamot, som, när han fått höra öfverläggningen i ämnet under förra riksdagen, hvilken var den 3:dje å råd, hvarunder samma ämne förekommit, torde hafva något att tillägga.
Skulle någon del oaktadt vilja vidare yttra sig, så är hans ratt dertill naturligtvis öppen.
Den fjerde vinsten vore den, att man i denna riksdagens prot. sluppe alt trycka hvad som linnes sagdt och tryckt under den föregående.
I denna dagens prot. kunde det då blott heta, alt R. o. Ad:s prot., t. ex. för den 12 Juni, upplästes från sidan den till sidan den, hvarmed saken vore lätt nog expedierad.
Då ett annat sätt skulle göra öfverläggningen lång, får jag nämna, att frågan 0111 bänkm.valet, som nu först skulle förekomma, upptager i förra riksdagens prot. icke fullt 4 blad, som äfven innefatta frågor 0111 formaliteter eller Landtmarskalkens yttranden.
Om man ej är nöjd med cancellislernes läsning, så skall jag, derest min röst höres bättre, åtaga mig att läsa för de döde eller frånvar.; såvida andre ledamöter, som äfven hafva en hörbar stämma, vilja göra .Ståndet samma tjenst.
Ingalunda har jag, på sätt Frih.
Cederström förmenat, yrkat, alt hvar och en, som vid sista riksdagen yttrade sig i denna fråga, skulle sjelf åter uppläsa hvad han då anförde, ty jag tror ej att ett sådant åliggande kan äga rum; utan jag har deremot yrkat, att den ledamot, som vill, alt R. o. Ad. nu skall afhöra större eller mindre delar af föregående riksdags-prot., måtte sjelf desamma uppläsa, emedan det är hans rättighet att uppläsa livad han för godt finner, och livad han anser med det fö5 H. 26 302 D'en 11 April f. m. redragna ämne! äga gemenskap, hvilket det icke berör af Ståndet alt förhindra.
Jag liar endast afstyrkt, att Ståndet skulle för sin del besluta någon sådan uppläsning, sorn i sådant fall lärer kommit att ske genom någon af cancelliets tjenstemän.
Något beslut behöfver visserligen icke fattas, angtde hvad som hvar osli en ledamot kan finna för godt att uppläsa, emedan delta faller af sig sjelf; men jag skulle likväl önska, att han icke ville uppläsa alltför mycket af de 60 volumerna, som förra riksdagens prof. utgjorde, emedan jag för min del är öfvertygad 0111 att discussionen ingalunda komme att blifva kortare genom en sådan uppläsning.
Då flere af R. o. Ad:s ledamöter motsatt sig den uppläsning, som jag begärt; så skall jag inskränka min önskan till att få höra den discussion, som vid sista liksdag förevar, lörrde bänkm.valet.
Jag är fullkomligt ense med den siste talaren deruti, alt den som begär sådant äfven är skyldig att sjelf läsa; och jag skulle göra det, om jag vore viss på att kunna höras.
Då Hr von HartmansdorlFs stämma höres bättre, och lian erbjuder sig att läsa, så anhåller jag, att han också måtte göra det; och jag ber, att man i minnet måtte återkalla hvad som vid sista riksdag yttrades i fråga 0111 bänkm.valet.
1 öfrigt torde jag få erinra, att sista riksdags-prot. icke uppgår till 60 volumer, ulan till 22 eller 23, och att icke fråga är att ens uppläsa dessa 22 eller 23 band, utan endast några få blad, som röra bänkmv.alet.
Oansedt den modification den siste talaren gjort i sin först framställda begäran, och då af Hr von Troili yttrande det blifvit satt utom all fråga, att hvar och en äger att uppläsa hvad han vill eller att anmoda någon af sina vänner att göra det; så måste dock Hr Frih. och Landtm, derom göra framställning lill Ståndet, då jag hoppas, att Ståndet icke behöfver bifalla, för principens skull, ett generelt uppläsande af förra riksdagens prot., emedan vi hafva nog af den nuvarandes.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att sedan öfverläggning uppstått om sättet alt föredraga TJtsk:s betänk., innan han deröfver fått underställa R. o. Ad. något förslag, han ansåg sig böra framställa hvad som af flera ledamöter blifvit yrkadt, nemi., om han riktigt fattat meningen, att Utsk:s nu föredragna memorial skulle företagas punktvis i den ordning Utsk. upptagit ärendena, på så sätt, att först föredroges hufvudfrågorna och sedan redactions-förändringarna till öfverläggning och afgörande; och hemställde Hr Landtm., om R. o. Ad. önskade att mern. sålunda skulle föredragas.
Min framställning var icke sådan, som den Hr Frih. o. Landtm, nu gjort.
Jag kan icke minnas i hvad ordning
Utsk. gjort sina förslag, men jag har Deu ii April f. ra. 203 gjort mina efter den som Ridd.Ordn. sjelf innehåller, börjande med den §, som är den första, nemi. den i8:de, dernäst med den 22:dra och så med den 3i:sta.
Någon annan ordning tillstyrker icke jag, oell om Utsk. följt någon annan, så protesterar jag emot en derefter rättad föredragning.
Oaktadt jag tror, att Hr Frih. o. Landtm, iiaft för afsigt att föreslå samma föredragn.sätt, sorn det
Ur von Hartmansdorff och undertecknad tillstyrkt; så har det blott varit ett ord i början af Hr Frih. o. Landtnäs framställning, nemi. föredragning punktvis, — hvilket jag gissar tillkommit af misstag, — som skulle alldeles förrycka samma grundsats, då Hr Frih. o. Landtm, tyckes i öfrigt varit ense om, att detta mentor, icke kan punktvis föredragas, när man endast vill afhandla de 4 grundsatser, som Hr von Hartmansdorff uppräknat, utan afseende på i hvad nummerföljd de förekomma i förslaget.
Det är något helt annat att föredraga Ridd.Utsk:s mentor, punktvis, och livar och en af de grundsatser särskildt, som Hr von Hartmansdorff med flere föreslagit.
Såvida var det ntin mening, att mentor, skulle punktvis föredragas, sorn de 4 punkter jag fästade mig vid, skulle hvar efter annan förekomma, utan afseende derpå, om de innehade det 5:te eller 6:te numret i Ridd.Utsk:s förslag.
Hr Frih. o. Landtm, yttrade, att han för R. o. Ad. föreslagit, att Utsk:s mentor, skulle punktvis företagas i den ordning Utsk. framställt punkterna, af den orsak att han icke trott sig kunna åstadkomma en så beskaffad fördelning af Utsk;s betänk., som Hr von Hartmansdorff begärt, i annan mån, an så vidt Hr von Hartmansdorffs fördelning af ämnena i Utsk:s betänk, öfverensstämde med den, som Utsk. gjort; och förmodade Hr Landtm., att R.. o. Ad. äfven funné, att, då för hvarje punkt eller ämne som föredrogs, en uppläsning ur betänk, blefye nödig, det ej gerna skulle vara möjligt för den cancellist, som verkställde uppläsningen, att så hastigt och så noggrarvnt som vederborde , ur Utsk:s betänk, frånskilja hvad sorn anginge den ena punkten eller den andra, ifall föredragningen skulle tillgå på annat sätt, än sorn Utsk. framställt ämnet till behandling.
Hr Landtm, trodde också, att det sätt, Hr von Hartmansdorff föreslagit, hufvudsakligen öfverensstämde med den ordning, hvaruti Utsk. upptagit de ärenden, som nu till öfverläggning förekomme, och att således ingen olikhet skulle uppkomma, om dessa ämnen föredrogos i den ordning som Utsk. upptagit dem och punktvis, så att hvarje ämne särskildt till afgörande företoges.
Om Hr von Hartmansdorff, för sin del, äfstålt ifrån sin framställning; tu tillstår jag, alt, sedan jag 2o4 Den ii April f. ra. omfattat den, och finner den, efter min öfvertygelse, vara den enda, som kan leda oss till någotsånär snart afgörande af hela frågan, jag har svårt för att afstå derifrån.
Det må anses förmätet af mig att med Hr Frih. o. Landtm, ingå i discussion om hvad sorn kan anses vara Ståndets önskan i detta fall, när Hr Frih. o. Landtm, ansett sig på förhand känna den; men för min del förklarar jag, att jag tror alt ingen våda skulle uppstå deraf, att man antog Hr von HartinansdorlFs förslag, sorn endast var, att de 4 hufvudgrundsatser, som egentligen ligga till grund för hela redaclionen, måtte, afskiljda från redaclionen, särskildt behandlas och discuteras, på det att, i händelse R. o. Ad. gillade dessa nya förslag, eller derest R. o. Ad. afslog de nya grundsatserna, man derefter helt kort kunde genomgå redactionen.
Sådant var Hr von Hartmansdorffs förslag, och som sådant har jag instämt derutinnan.
Blir ej discussionen sådan, får jag förklara, att jag anser den blifva så dissertorisk, som den var vid förra riksdagen; att jag anser det blifva omöjligt för mig att göra mina ideer gällande, och att jag t så fall skall iakttaga tystnad under öfverläggningen.
Den ordning för föredragningen, hvarom Hr Frih. o. Landtm, framställt propos., öfverensstämraer, enligt mitt förmenande, hufvudsakligen med hvad Hr von Hartmansdorff begärt; men jag finner den propos.
Hr Frih. o. Landtm, framställt.
Vara vida ändamålsenligare.
Jag tror, alt Ståndet redan bifallit denna propos., och i annat fall tillstyrker jag att så måtte ske, emedan jag anser, att då man delar sönder ett betänk, till föredragning, man också bör göra afseende på den uppställning, som blifvit iakttagen vid betänkts författande, och att det icke är möjligt att draga ut vissa principfrågor, som hafva sammanhang med hvad som förekommer i olika delar derutaf.
Så vidt jag kan fatta, är förevar, discussion öfverflödig.
Hr von Hartmansdorff har önskat, att betänk, måtte punktvis föredragas: den första punkten i betänk, rörer bänkm.valet.
LJlsk. har endast handlagt denna fråga på ett sätt, hvarigenom Ulsk. icke kommit att vidröra den andra frågan af Hr von Hartmansdorffs fyra hufvudpunkter.
Hr von Hartmansdorff har nemi. velat särskildt discutera först och främst frågan om, huruvida bänkm.- valet skall upphöra eller fortfara, och sedan frågan, huruvida vissa ledamöter af Ståndet skola i bänkm.valet få deltaga eller icke.
Nu synes det naturligt, att båda dessa frågor kunna discuteras på en gång, men besluten genom särskilda klubbslag befästas, och derföre anser jag denna öfverläggning öfverflödig, samt anhåller, att vi måtte få öfvergå till granskning af Utsk:s betänkande.
Detta yttrande hade blifvit afbrutet genom ankomsten Den ii April f. m. 20 5 af K. M:s Hofcanceller, hvilken aflemnade tvänne nåd. skrifvelse!- till R.
Landtm, yttrade sig, i afseende på föredragningen af ifrågavar. betänk., hafva föreslagit, att det skulle punktvis till afgörande företagas iden ordning Ridd.- Utsk. framställt ämnena, och att, sedan punkterna vore af R. o. Ad. afgjorda, öfvei läggningen i afseende på redactionen skulle företagas; och hemställde Hr Landtm, nu, om R. o. Ad. biföll detta sätt alt gå till väga vid pröfningen af betänkandet.
Hr Frih, o. Landtm, yttrade, alt hvad vidare anginge en ledamots yrkande, att de frågor, som i detta betänk, -äro upptagna, men hvarom motioner ej blifvit väckta, borde frånskiljas, R. o. Ad. borde finna, att ett sådant frånskiljande ej kunde ske på annat sätt, än att, då föredragningen komme till sådana punkter, måtte afgöras, om de skola till pröfning företagas eller icke. R. o. Ad. hördes häruti instämma.
Upplästes den punkt af Utskrs betänk., hvaruti Utsk. i allmänhet tillstyrker bänkm.valets afskalfande.
Jag har noga följt denna discussion redan under föregående riksdagen; jag har yttermera denna gång tänkt på saken och förklarar, att jag i början varit villrådig att besluta mig till ettdera; men vid nogare öfvervägande och med ledning af den erfarenhet jag sjelf äger, kan jag ej annat än tillstyrka Utskts förslag att bänkm.- valet måtte upphöra.
Jag får vördsamt fullfölja min anhållan att ur sistlidne riksdags-prot. matte uppläsas hvad som rörer bänkm.valet, innan R. o. Ad. nu fattar sitt beslut.
Det innefattas i yttranden af Gr. Cronhjelm, Frih.
Cederström, Hr Cederschjöld, Frih. Sparre och Frih. Boye.
Om någon af Ridd.cancellisterne får uppdraget att läsa upp dessa yttranden, torde det komma att höras bättre, än om jag skulle läsa.
Ur pleni-prot. förden 12 Juni 1834 upplästes discussionen ang:de förändring i bänkm.afdelningen, sid. 227—233 i 8:de delen af de tryckta protocollen.
Då jag upptagit R. o. Ad:s tid med uppläsning af sista riksdags förhandlingar, erkänner jag min skyldighet att böra vara kort i mitt föredrag, — jag skall vara det.
Jag finner icke tillräckliga skäl vara anförda för att frångå nuvar. ordning eller att upphäfva bänkm.valet, hvaremot jag anser, atl Utsk. bör föreslå en förändring af 18 §:n Ridd.Ordn., på det alt denna § måtte komma i full öfverensstämmelse med 4< §m Riksd.Ordn., och anhåller så - Den ii A pril f. ra. ledes, för min tiel, antingen att vi fa särskild propos. i detta hänseende, eller också att frågan måtte blifva till llidd.Utsk. återremitterad.
Den värde ledamoten, som sist yttrade sig och föranledt uppläsning af sista riksd.prot., har hållit sitt ord att, genom den korthet, hvarmed han yttrade sig, anse all upplysning vara vunnen genom sagda protocoU.
Af den värde ledamotens yttrande har det för mig visat sig tydligt, att meningen med detta uppläsande varit, att genom tre så ccilossala auetoriteter sorn Ilrr Gederström, Boye och Cederschjöld imponera på R. o. Adis opinion i detta fall; och det är klart, att hvarje stor auetoritets yttrande måste imponera på sjelfva saken.
Men sedan jag förklarat detta, får jag också äran tillkännagifva, alt jag för min del icke anser desse herrars auetoritet vara nog stor, för att icke de skäl, som Utsk. förebragt, i min lanke äro ännu större, och med iakttagande af samma korthet och samma grundsats, att all upplysning redan är vunnen, anhåller jag örn Hr Frih. o. Landtints propos. på Utskrs betänk, i denna punkt.
Cederström, Anders, uppläste följande:
Jag ber att få göra några anmärkningar vid nu föredragna Usta delen af Ridd.Utsk;s betänk, och skall söka att punktvis vederlägga Utsk:s argumenter för upphäfvandet af bänkm.valet.
Hvad först angår Ulsk:s påstående att Riksd.Ordn. ej erkänner behofvet af någon annan inskränkning i R. o. Ad:s rätt att välja ledamöter i Utskru, än att dessa val skola ske genom electorer &c., så kan detta förhållande visserligen ej nekas; men medgifvas måste öfveå, att Riksd.Ordn. ej föreskrifver, huru desse electorer skola väljas, och det måste derföre anses som en gifven följd, att det beror af Ståndet, att i detta hänseende följa hvilken ordning, och vidtaga det valsätt, de lämpligast finna.
Hvad 2:0
Utskrs påstående att det ofta torde vara svårt, om ej omöjligt, att bland 10—20 personer finna 2, om hvilkas moraliska och intellectuella egenskaper samtlige de väljande äga någon, ännu mindre tillförlitlig, kännedom, angår, så kan visserligen ej bestridas, att det är svårare att finna så qnalificerade personer bland ett mindre antal, än bland ett större: men om raan endast och allenast gör afseende härå, så hade Utsk. par consetruence bort föreslå de 2Ö electorernes val inom liela det församlade Ståndet, utan att detta val bort inskränkas inom 5 lika afdelningar.
— Nu tyckes likväl Utsk. inse nödvändigheten och nyttan af en viss inskränkning; och härtill bör naturligtvis finnas något skäl, — något dylikt har jag likväl ej kunnat upptäcka i Utsk:s betänkande.
Jag vill derföre söka att framställa det skäl , jag anser vara tillämpligt vid en sådan inskränkning.
Att ärendena Den it April f. ro. må blifva så fullständigt utredda som möjligt i Utsk:n, måste naturligtvis vara hufvudsaken, som afses vid val af utsk:sJedamöter.
Jag kan ej föreställa mig, att det allmänna kan vara belåtet med, alt ärendena ensidigt inom Utsk;n behandlas, att det således förnämligast är af vigt att inom Utsk:n fi nnas 1:0 dugliga personer, som hafva kännedom och erfarenhet i de ämnen, som inom Utsk:n förekomma; samt 2:0 att alla möjliga opinioner der representeras, på det alt de olika åsigterna må i form af antingen betänk:n eller reservationer göra sig derstädes gällande.
Härigenom få naturligtvis RiksSlrn den fullständigaste upplysning om ärendena, sorn kan vinnas.
Skulle nu valen till electorer ske antingen af bela Ståndet gemensamt, eller ock af 5 särskilda aldelningar, som Ulsk. föreslagit, så blir deraf en gifven följd, att den fraction, som inom Ståndet vid valtiden är den inflytelserikaste, äfven blir den, som tillsätter alla utsk:s-ledamö!ernn.
— Minoriteten, eller, i händelse af flera opinioner, minoriteterna, kunna naturligtvis vid dessa val intet uträtta och få således ingen, som representerar deras opinioner inom Utsktn.
Annorlunda blir likväl förhållandet genom bänkm.- valet.—-Här kan det ena eller andra partiets pluralitet mindre uträtta, enär möjligen den ena bänkm.afdelningen kan bestå af endast det segrande partiet, då deremot i en annan bänkm.afdelning pluraliteten kan utgöras af minoritetens eller ett motsatt partis ledamöter.
Att ibland 20, om äfven tillfälligtvis sammanförda, personer skulle vara en så total blist på känd moralitet och intellectuel duglighet, att någon svårighet skulle uppstå vid valet, i anledn. af svårigheten att finna 2 ledamöter med någorlunda allmänt kända moraliska och intellectuella egenskaper, det skulle jag för min enskilda del tro sällan om någonsin vara händelsen; man bör åtminstone ej kunna föreställa sig ett dylikt förhållande hos det förnämsta RiksStåndet, hos ledamöterna af det Stånd, som i fordna tider utgjort Sveriges prydnad, och som i historien ingraft djupa och stadigblifvande minnesmärken å höga och ypperliga så väl moraliska som intellectuella egenskaper.
Ar förhållandet verkligen sådant, så är ock tiden inne, alt sjelfmant afstå från representationsrätten; men jag hoppas och tror, att vi ej ännu kommit derhän, och önskar att det aldrig må blifva händelsen. — Sälänge R.' o. Ad. fortfar att utgöra ett RiksSt., och representera £ af Svenska nationen, så länge måste man äfven förutsätta, att Ståndets pluralitet utgöres af så väl moraliskt som intellectuelt oklanderliga medborgare.
Utsk. påstår 3:o ’'alt erfarenheten visat, det vid bänkmts”valen rösterna ofta varit så delade, att många blifvit bänk”män genom lottning, utan att hafva erhållit mer än understundom 1 a 3 roster.”
Om så verkligen varit händelsen, så hvarken kan eller vill jag deraf draga den slutsatsen, som Utsk. gjort, alt nemi. bänkmännen kunna blifva tillsat - 208 D« n ii April f. m. te, ej af Ståndets majoritet, utan genom en skick ligt förberedd slump.
Att jag önskar det en oell annan bänkman må blifva vald af Ståndets minoritet, det har jag redan förut förklarat, äfven som skälen dertill; men att tillsättandet skulle föranledas af en slump, det hvarken önskar jag, eller kan jag förutsätta.
— Hvad Utsk. menar med orden ”en "skickligt förberedd slump” tarfvar förklaring.
— Taget efter orden, är det ett non sens, emedan en slump ej kan vara skickligt förberedd; är det åter en ironi, och är Utskts mening, att valet kan ske genom en skickligt förberedd plan, så anser jag intet ondt deraf kunna uppstå, ty så förutsätter jag att alla val böra ske.
Ett val, försiggånget utan plan, blir för det mesta en slump, meningen skickligt förberedd, utan tvertom, tillkommen af brist på skicklighet och förutseende.
För det 4;de påstår Utsk., att det är en obestridlig sanning, att de indirecta valen till en stor del sakna intresse för de väljande, och som exempel härpå citerar Utsk. bänkm.- valet, hvarest de deri deltagande ledamöter ej sällan sväfva i okunnighet, huruvida den blifvande bänkmannen kommer att med sitt val af electorer stanna vid de personer, som den väljande sjelf önskade dertill utse. -—
Men härvid har Utsk. förbisett, att förhållandet är till en viss grad detsamma med electors-valet, enär detsamma äfven är ett indirect val, och den väljande äfven här ej sällan måste sväfva i okunnighet, huruvida den blifvande bänkmannen kommer att med sitt val af utskrs-ledamot stanna vid de personer, som den väljande sjelf önskar; För min del skulle jag för öfrigt tro, att just vid det valsätt, Utsk. föreslagit, intresset mäste blifva mycket mindre, än vid bänkm.valet, enär man nästan alltid känner mojoritetens candidater, och föga hopp finnes, att vid det föreslagna valsättet någon af minoritetens kan komma att väljas, hvaraf naturligtvis uppstår ett betydligt förminskadt intresse hos de väljande, enär valet på förhand kan anses afgjordt.
Slutligen och för det 5:te anför Utsk., såsom skäl för införande af omelbart val till electorer, att all tvist för framtiden härigenom undanrödjes, angrde de i 41 §:n Riksd.- Ordn. uppräknade personers rätt till deltagande i det nuvar. omedelbara electorsvalet, samt Ridd.Ordnts 18 § sålunda äfven i detta fall komme i full öfverensstämmelse med grundlagen.
Jag läste eller hörde i min ungdom berättas en fabel om en hund, som gick öfver en bäck med ett köttstycke i munnen; seende i det klara vattnet sin bild, föreställde han sig att det var en annan hund, äfven försedd med ett dylikt köttstycke, och uti ifvern att åtkomma detta, släppte han den köttbiten han bar, samt förlorade på detta vis alltsammans.
Så föreställer jag mig, att förhållandet skulle Den it April f. m. 20g skulle blifva, om R. o. Ad., för alt hindra de i 41 §:n R i k sd.— Oidn. 0111 berörde personer deltaga i bänkrn.valet, helt och hållet upphäfde della valsätt, samt införde ett annat, i hvilket omnämnde personer måhända indireele kunde komma alt utöfva betydligt större inflytande, än hitintills varit fallet vid bänkm.valen.
Pä giund af hvad jag nu haft äran anföra, vågar jag yrka afslag å Utskts i dessa' delar gjorda förslag, samt får på det högsta yrka på bänkm.valets bibehållande.
Jag har begärt ordet för att besvara några anmärkningar af Frih.
Cederström, Anders.
Hvad först angår den anmärkning, att Utsk. icke behöft fästa afseende dervid, att icke Ridd.Ordn. erkänner behofvet af någon annan inskränkning i R. o. Ad:s rätt att välja ledamöter i Utsktn, än alt dessa val skola ske genom electorer, då Riksd.Ordn. ej föreskrifver huru desse electorer skola väljas, oell del således beror af Ståndet att sjeift bestämma valsäliet; så erkänner jag fullkomligt denna Ståndets rättighet, men anser det likväl bättre, om Ståndet, utan föregående i Riksd.Ordn. ej föreskrifria åtgärder, kan på elt lämpligt sätt förrätta de deri anbefaldta electorsvalen.
— Vidare säger Frih.
Cederström, alt electorsvalet icke nu blefve fritt, och önskar, att hvar och en afdelning skall välja fritt öfver hela Ståndet.
Jag tror just, att det ligger en fördel deruti, att electorsvalet icke blir fritt öfver liela Ståndet; ty det är gifvet, att 0111 det skulle så blifva, kunde det hända, att alla electorerne tomine att sitta antjngen på de främsta eller efterstå bänkarna.
Jag tror, att Ståndets opinion fullkomligt uttryckes, om 5 electorer nises på de främsta, 5 på de efterstå och i5 på de medlersta.
Dessutom skulle ett sådant fritt val hafva den olägenhet med sig, alt de föregående bänkarna kunde taga bort dem, sorn de främste sätta på sina listor, och således medföra den olägenheten att inskränka de efterstå afdelningarnas valrätt, emedan om man antager, att 20 personer inom Ståndet vore företrädesvis skicklige att vara electorer, så skulle desse 20 vara upptagne af de främsta bänkarna och de efterstå få på sin deni, hvilka voro dertill mindre skicklige.
För öfrigt yttrade Frih.
Cederström några saker, som jag bekänner, att jag icke rätt hörde eller rätt förstod.
Med förbigående af hvad som yttrades om den värde talarens ungdom och det dermed förenade minnet af en hund och ett köttstycke, vill jag blott upptaga påståendet att nu intresset skulle vara lika stört för bänkm.valet, som det skulle vara för elt direct electorsval.
Jag tror, för min del, att intresset för electorsvalet skall blifva större, och jag har åtminstone mera säkerhet, i afseende på den person sorn jag 5 H. 27 21» D c k n April f m. väljer direcle till eleclor, än jng får, ntt elen person, som jng väljer till bänkman, sedermera skall utvälja en elecfor, sådan som jag önskade.
Man har åtminstone redan funnit, att någon gång, och jag tror att exempel derpå ieke behöfver sökas långt tillbaka, betydlig missräkning ägt rum just på bankm.val. Frih, Cederström, Anders:
Jag vill blott nämna, att det varit ett misstag af Gr.
Hamilton , att jag skulle hafva yttrat mig så, som han säger.
Det är blott detta jag velat hafva äran tillkännagifva.
Den punkt, hvaröfver meningarna kunna vara delade, är den, huruvida inom en representerande församling, voteringarna böra vara öppna eller slutna.
Likväl lärer, hvad R. o. Ad. särskildt angår, meningarna temmeligen vara ense derom, att voteringarna mäste vara slutna, i anseende dertill, att detta Stånd till större delen bestå!' af embets- och tjenstemän.
Den punkt, som nu är under R. o. Ad:s öfverläggning, innefattar egentligen frågan om, huruvida den slutna voteringen skall vara en sanning eller icke.
— Man har här uppgifvit, att bänkm.inrättningen leder sitt ursprung från 1720.