Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
1 t yttrar sig röride detta anslag med följande ord : ”Då angeläget är, att dessa befästningsarbeten, som för Rikets och hufvudstadens försvar öro af den yttersta vigt. blifva skyndsammeligen verkställda, får Utsk. tillstyrka, att, för befästningsarbetena å Waxholmen och tili Stockholms skärgård, må anvisas det af K.
M. äskade årliga anslag af 100,000 r:dr, att för Irenne år utgå med 3oo,ooo r:dr”
Det kan icke annat än väcka min förundran, att icke den yttersta viglen deraf, att detta företag må blifva skyndsammeligen verksteldt, blifvit ens insedd förr än i sednare tider.
Den med sådana ärenden naturligtvis myckel bekanta och såsom juge eompetenl mest capabla person, som ledt våra discussioner i dessa ämnen, hade väl bort finna angelägenheten af detta företag — om det verkligen är så angeläget — något tidigare, än just på dessa sednare år, då vi alla veta, alt början lill detta förelag, hvartill anslag nu blifvit begärda, skett icke genom, på direct framställning till R.
St. erhållna anslag, utan genom lilla creditivets lyftande.
Ännu har icke StalsUlsk , i denna fråga, gifvit R.
St. alt veta, huruvida Utsk. delar öfvertygelsen om nödvändigheten af detta företags skyndsamma verkställande, och jag lager mig derföre friheten att hemställa till SlatsUtsk:s tillsfådesvarande ledamöter, oro de hafva fått någon speciel anledning dertill för sig uppgifven, hvilken de ej meddelat R.
St. 1 annat fall skulle jag tro, att möjligen denna fråga ej är så brådskande, sorn man velat påstå, utan att dermed kunde anstå intill dess
Riket hade att hugna sig af någon bätlre asped till enstämmighet i planerna för krigsförvaltningen, hvilken synes mycket aflägsnad, redan af det förhållande, att, under R.
Stfs sammanträde, detta departement Undergått temmeligen betydliga förändringar i afseende på den D cn 20 Mars f. m. personal, sora förestår detsamma.
Jag torde framdeles få ännu en gång begära ordet sedan de af mig åstundade upplysningarne blifvit iemnade af någon StatsUtsk:s ledamot.
Tvisten roed Gr.
Frölich om det ifrågavar. anslagets behöflighet och om nödvändigheten att skyndsamt utföra företaget, öfverlemna»- jag åt dem, som tillhöra yrket.
Men jag anhåller att få hufvudsakligen fästa mig vid frågan om det femte året, hvilken är den, som hittills egentligen blifvit omtvistad.
Första betraktelsen i detta afseende synes mig vara, huruvida en extra-statsreglerings upprättande, bredvid den ordinarie, är behörig och riktig.
En talare, hvars åsigt i dessa frågor jag hufvudsakligen delat, tyckes hafva bestridt riktigheten deraf.
Jag deremot anser StatsUtsk. hafva riktigt förfarit i detta hänseende, både vid denna och föregående riksdagar, då Utsk. uppgifvit en extra-statsreglering jemte den ordinarie.
Det kommer sig nemi. deraf, att den ordinarie-statsreglertn, sådan som vi hittills haft henne uppgjord, beror på tillgångar, hvilka årligen inflyta, genom de årligen ingående skatterna.
Den extra-statsreglenn deremot har, pä sätt Frih.
Leijonhufvud rätteligen anmärkt, varit ansedd såsom en fyllnad uti den ordinarie-statsregler:n, och härrörande från tillgångarna genom tillfälliga besparingar, som under en förfluten tid kunnat göras.
Den har ock fördenskull väsendtligen varit afsedd för tillfälliga behof.
Jag vill ingalunda sägn, att försvarsverket är ett tillfälligt behof, och det är måhända orätt, att en del af dess förnödenheter hittills blifvit såsom tillfälliga behandlad, men emedlertid är nu förhållandet, att håde för försvarsverket och andra allmänt nyttiga anstalter har K.
M. vid hvarje riksdag uppgifvit särskildt behöflig* anslag, hvilka genom extra-statsreglering borde anskaffas.
Utsk. har således nu uppgjort sina förslag i fullkomlig öfverensstämmelse med K.
M:s framställningar.
Jag finner således ingenting att dervid erinra, alldenstund man icke kan, såsom Frih.
Cederström föreslagit, anslå t. ex. 100,000 r:dr årligen, när lillgångarne, såsom jag nyss yttrat, ej äro årliga, utan man måste rätta utgifterna efter de tillgångar man har för en gång.
Det synes också vara skäl, att, då arbeten äro i fråga, hvilkas verkställighet fordrar en längre tid, än den ovissa och således obestämda terminen intill nästa riksdag, anslagen äfven beräknas för en viss längre tid, på det alt de, som skola utföra sådana arbeten , må kunna rätta verkställigheten efter gifna tillgångar.
Del skulle eljest möjligen kunna hända, att om, vid den ena riksdagen, betydliga årliga anslag medgåfves för sådana ändamål, och en riksdag inträffade, inom ett eller två år derefter, vid hvilken dessa anslag, till en del eller alldeles borttoges •— så hade man rubbat eller afbrutit arbetsplanen, och det dittills verkställda vore lill mindre gagn.
Den andra frågan Den ao Mars f. m. nr den, huruvida en extra-stalsreglering bör varn ställd på lika lång tid, sorn den ordinarie, d. v. s. ifrån riksdag till l iksdag.
Denna fråga är af Frih.
Leijonhufvud besvarad, måhända emot hans vilja, på det sätt jag anser för riktigt.
Han har sagt, alt deri extra-statsreglertn l ör utgöra en fyllnad för den ordinarie.
Deraf är i min tanke klart, att lilia länge som den ordinarie stalsregler:n väcker, lika lange bör också fyllnaden foi tfara. t annan händelse skulle det inträffa, på sätt som Frih.
Cederström och andra talare redan anmärkt, att arbetena måste, under nya anslags afvaktande, för en lungre tid albrytas, hvarigenom skada vållas både Riket och de arbetande. R. o. Ad. torde också erinra sig huruledes det har gått under denna riksdag.
Dels har K. M., emedan anslagen ej varit beräknade för riksdagsåret, nödgats genom särskilda proposir begära medel till påbörjade arbetens fortsättande, dels liar chefen för Ingeniörcorpsen varit föranlåten göra särskild motion i sådant afseende.
Jag tror ufven, alt pionniererne på Carlsborg under ett par månaders tid befunnit sig ulan arbete och således blifvit, utan något motsvarande gagn, födde af fångvården, derföre alt militära anslag saknats till betalning för deras arbete.
En ledamot af detta Stånd har sagt mig enskildt, att arbetare vid Husqvarna gevärsfnctori under ett helt är eller kanske ännu längre tid saknat arbete.
Hvaraf härrörer det, mine herrar?
Jo, endast af brist på anslag.
Om man ville taga praejudicater till efterrättelse för den extra-stalsreglerins uppgörande under fem år, så torde det tillåtas mig alt i detta hänseende åberopa beslutet inom ett Riks,St., sorn är kändt för sin obenägenhet att bevilja öfverdrifna anslag.
Jag anhåller, att Ridd.Secretui ville uppläsa BorgareStts beslut angrde anslag till Strömsholms canal och att jag derefter mätte få yttra mig.
Ridd.Secret. tillkännagaf, alt underrättelse ännu icke ankommit om det ifrågavarande beslutet.
Under afvaktan af BorgareSt:s prot.utdr., torde det tillåtas mig att upplysa hvad som flere ledamöter af R. o. Ad., hvilka voro tillstädes vid öfverläggningen inom BorgareSt., förmodligen kunna vistorda, nemi. att detta
Stånd beslutat ett exlra-anslag åt
Strömsholms canal af 5o,ooo r:dr årligen intill nästa riksdag, eller för fem år tillsammans a5o,ooo r:dr.
Om nuetl RiksSt. kan, utan klander af StatsUtskrs medlemmar, besluta ett extraanslag för fem år till canahmläggning, så synes äfven R. o. Ad. böra kunni oklandradt besluta extra-anslag för feni år, till Rikets försvar.
En talare har här yttrat, att man borde tillse, del man icke, genom det femte årets tilläggande, ansloge så stora utgifter, att inkomsterna ej räckte lill.
Den värde ledamoten har deruti ganska rätt, men lian synes hafva motsagt sig sjelf, då han yttrat, att R.
St. borde ja.6; Den 20 Mars f. m. besluta för hvarje särskildt fall, oberoende af hvad sorn följer.
Om fl. St. på det sältet ginge till väga, så skulle de e-i tillse, huruvida til Igå.ngarne vöre öfverskridna, eller icke.
För nain del anser jag dem vara mer än tillräckliga, i thy ali, om jag blott håller mig till Strömsholms canal, för hvilken SlatsUtsk. föreslagit t,25o,ooo r:dr, så har BorgareSt, derpå besparat till ytterligare disposition 1,000,000 rtdr, och PresteSt,, sorn åt denna canal beviljat 600,000 r:dr, bar besparat åtminstone 65o,ooo r:dr.
Det är ej troligt, att BondeSt. öfverträiFar PresteSt. i frikostighet emot detta arbete, I sådant fall finnas tillräckliga tillgångar, åtminstone för de militära arbetena, och jag har ej hort Frih.
Cederström yrka anslagens utsträckande till fern år för andra än dessa.
Men om så olyckligt skulle vara,, att de 65a,o >o r:dr ej b.lefve besparade på anslagen till Strömsholms canal, så vågar jag tro, att anslagen till Haganäs och Svinebodan, hvilka en värd ledamot ansett vara ibland de mest fosterländska, likväl: böra stå tillbaka för anslagen till Rikets försvar; och således, att 0111 man ser på följderna af hvad man gör, så har man i alla fall tillfälle att bevilja hvad som för detta ändamål kan vara af behofvet påkalladt.
Här bär blifvit sagdt, att ingen paragraf i grundlagarna omtalar den extra-statsregleringen.
Om så är, lärer det väl vara mera skäl och äfven, såsom mig synes, lagligare, alt behandla den extra-stalsregler.m i öfverensstämmelse med den, ordinarie, än att göra t ver tom.
Jag tager mig således friheten vördsamt underställa R. o. Ad., om icke Ståndet skulle täckas bifalla SlatsUtskrs betänk, i denna punkt, med tillägg af 100,000 r;dr för det femte året.
Då blir äfven detta anslag i fullkomlig öfverensstämmelse med K. M:s nåd. propos., som för ifrågavarande ändamål (sid. 5g) upptager 5oo,ooo. r;dr. H. Ex. Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf:
Jag förkastar, i sin princip, allt årligt utportionerande af anslag till arbeten af denna beskaffenhet.
Sålunda skapas ett för arbetets behörigaste verkställande högst menligt tvång, l fråga om befästningar är delta mig ännu tydligare.
Jag fattar nemi. icke huru man förutser precisa epoken, när befästningen skall mot fiendtligt anfall på den eller den punkten behöfvas.
Det kan ju hända, att fienden icke vantar tills man blifvit befästad; ja! att han koinmer tidigare just derföre att han icke finner sig nyttigt att afvakta befästningens fullbordande.
Bristande tillgång ursägtar visserligen all sparsamhet; ty ultra posse nemo obligatur; men detta är ju icke nu vårt full, och då kan icke rationelt försvaras den metod, hvarmedelst arbetas mindre väl och mindre fort än ske kunde, J.ag sade också fort; ty ra lione 11 är alltid att söka äga med snaraste det man ansett bra att äga; och ofta utgör skyndsamheten ett nöd - D cn 20 Mars f. m.
Vändigt villkor för arbetets bästa beskaffenhet oell för bästa hushållningen dervid.
Man Ian ju t. ex. lätteligen tänka sig fall, der försäkrandet af det färdiggjorda emot elementernas åverkan ei fordrar mera aibete under en arbets-campagne, än årsanslaget medgifver, och att förbudet att det öfverskrida vållar della färdiggjordas förslöielse.
— Synnerligast i fråga om befästningar måste skyndsammare förfaras.
Må man uppskjuta med utanverken och med sådant som kunde kallas luxen af befästningen, men har man beslutat denna, måste man skynda med omslutningen.
Skadan af att vara färdig länge före anfall, kan ju ingen vara.
Skad an af alt icke
Vara färdig när anfallet sker, kan vara omutlig.
Del är dock med föga hopp om fram äng jag yrkar denna min åsigt inför landsmän, som trifvas vid en fästningsbyggnad, beräknad alt elter 60 år hafva alstrat fästningen.
Carlsborg begvntes för circa 20 år sedan.
Kostnadsförslaget å del återstående arbetet fordrar 2 millioner; hvarå 5o,ooo r:dr årligen nu beviljas; facil 4° år, hvilka med de 20 förflutna ju utgöra de nyssbemälta 60 åren; hvilken tidrymd hildar gradmälaren af vårt i den öfriga vei 1- den ohörda långmod i befästningsväg.
Jag förenar mig med Frih. Jacob Cederström derom, att antingen måste en rund summa af 4oo,ooo r:dr voteras, eller också måste det årliga anslaget af 100,000 r:dr ställas på 5 år.
Det har alltid förefallit mig mindre behöfligt och ej heller särdeles angenämt, att i discussionen inblanda subjectiva motiver, och jag hade ej heller nu ämnat göra det, och hade ej trott det vara af nöden att gissa sig till en orsak, hvarföre jag velat hafva tiden bestämd till 4 år, då jag temmeligen tydligt uttalat min opinion; men efter en värd talare ej velat förstå den, utan står fast vid g iss— ningsmetoden, som är ganska vansklig, så måste jag säga, att han har gissat både rätt och orätt.
Han har gissat oiält derutinnan, att jag genom biträdande af förslaget lill extrastatseeglertn skulle hafva velat framtvinga någon riksdag.
Vi hafva ej behof deraf, ty statsreglerln är just uppgjord efter den plan, som R.
St. framställt för nästa riksdag.
Unn har gissat rätt deruti, att jag önskar täta sammankomster af R.
St.; d. v. s., jag önskar att R.
St. ofta må komma tillsammans, på det detde må slippa att hafva så långa sammankomster.
Med behofvet a( riksdagar förstår jag nemi. behofvet för nationen att med Regeringen komma tillhopa, för att i förtrolig samdrägt rådgöra om Rikets angelägenheter, deröfver besluta och sedan resa hem.
För närvar, är det väl ej angeläget, alt vi så särdeles ifra för att uppskjuta nästa riksdags sammankomst.
Jag skulle tro, att detta ämne icke passar nu för dagen, när vi som bäst synas göra allt för att icke komma att åtskiljas.
Frölich framställt i spörjsmålsväg, får jag äran 128 Den 20 Mars f. ra. gifva tillkänna, a't jag ej är i tillfälle att kunna besvara, så vidt det rörer detaljerna.
Jag får blott i anleda, deraf nämna, alt StatsUtsk. har fått mottaga en K. propos., temmeligen detaljerad, och en dervid fogad arbetsplan, att det varit på grund deraf, som StatsUtsk. afgilvit sitt utlåt., och att StatsUtsk. för öfrigt har haft den, såsom jag tror, riktiga åsigten, att af alla behofver är intet större än det, alt ordna Rikets försvar, och att de medel, sorn blifvit dertill anvisade, må blifva tillräckliga för de nödvändiga behofven
Det är på sådan grund, som Ulsk. ansett sig böra tillstyrka dessa anslag, oaktadt man möjligen i något fall baft skäl att önska, att bättre ordnade tabeller öfver de begärda anslagen hade inkommit.
Det kan vara tvifvelaktigt, huruvida det någonsin må vara R.
St. tillständigt, eller med deras krafter öfverensstämmande, att granska dessa detaljer eller att uppgöra planer för Rikets försvar.
I afseende på den anmärkn. som blifvit gjord, att, oaktadt jag yrkar att extra-statsreglerm må för 4 år fastställas, jag likväl yttrat, att den borde gå i bredd med den ordin., så får jag nämna, att jag visserligen har nämnt detta, men att jag icke derföre ansett den extra-statsreglerln böra bestämmas för 5 år, emedan jag bar velat bespara möjligheten deraf, att nästkommande R.
St. skulle säga: vi behålla de penningar sorn finnas, vi sanelinnera icke det beslut, sorn vid sista riksdagen fattades rör.de deras disposition.
Grundlagen förpligta!' dem icke dertill; den ålägger dem att respeelera den ordinarie statsreglertn, meri det finnes ingen grundlags-^, som hindrar R.
St. alt säga: vi gifva ej dessa loo.ooo r:dr om året till Waxholms fästning, utan anvisa dem nå ett annat håll.
Erfarenheten har visat, att man ej alltid kan räkna på, att kommande Ständer respeclera de beslut, som vid föreg:de riksdagar blifvit fattade, och delta kommer troligen äfven framdeles att inträffa.
I afseende på den framställning H. Ex. Hr Gr.
Löwenhjelm gjort, rör:de principvidrigheten af tidsbestämmelser, får jag dian tillkännagifva, alt jag anser detta klander i princip ej kunna hemfalla på R.
St:s läkning.
Jag skulle önskat, alt Gr.
Löwenhjelm vaiit i tillfälle alt gifva råd, när den K. propos:n beslöts; ty förmodligen hade då R.
Sl:s uppmärksamhet blifvit fästad på nödvändigheten af en förändring uti systemet af årsanslags bestämmande.
Nu äro likväl alla de K. proposma ställda på tidsbestämmelser för vissa år, och ej på runda summor, ulan på ulportionering af anslagen.
Delta bör således icke läggas R.
St. till last, då de i detta afseende hörsammat hvad K. [M. framställt.
Jag skulle
Iro, att man ej bör kasta om frågorna och sålunda lagga R.
St. till la»t, att de bifallit hvad som blifvit . framstäldt.
Det är således i min tanke ej något enda skäl framsläldl, som kan gifva den ringaste anleda, att förändra den Den 20 Mars f. m. 129 den stående grundsatsen om exlra-anslagens fastställande för fyra år , oell jag får derföre tillkännagifva alt jag vidhåller min anhållan om bifall till Ulskls förslag i detla afseende.
Hr Anckarsvärd, Äng.:
Frölich har till StatsUtsk:s närvar, ledamöter ställt en fråga, som jag anser för min skyldighet att besvara.
Grefven har frågat, huruvida Statsölsk. fått sig förelagda några motiver, några underrättelser, sorn kunna synnerligen verka till påskyndande af fästningsarbete! vid Waxholm.
Dertill utber jag mig få svara, att SlatsUtsk. fått del, först och främst af K.
Mes nåd. prnpos. i ämnet, och att sedermera utgiftsafdelningen inom Utsk. har fått del af alla planerna lill dessa befästningsarbeten, Utsk. förevisade af en ingeniör-officer, commenderad för att lemna Utsk. alla de linder'rättelser, hvilka dervid kunde vara af behofvet påkallade.
Efter dessa underrättelser syntes det åtminstone ledamöterne af utgiftsafdelningen att hela befästningen var calculerad ]iå rikliga och goda grunder, såvida det låg i vår förmåga att bedomina det.
Efter dessa underrättelser syntes d< t
Utsk. ur lätt béräkneliga ekonomiska grunder, att ju fortare delta arbete, sedan det en gång var besluladt och påböijadt, samt betydliga summor derpå nedlagda, kunde verkställas, med ju större arbetskraft del kunde företagas, destomindre skulle det komma att kosta Staten, och ju förr hunne man del mål man önskade, att kunna försäkra sig emot en hastig ofverl umpling af hufvudstaden.
Det var också på d< lina grund, som ulgiftsafdelningen inom SlatsUtsk., viri första behandlingen af frågan, hellre än att tillstyrka hvad K. M:s nåd. propos. innehåller, eller 100,000 r:dr om året, föreslog den summa, som chefen för Ingeniör-corpsen hade uppgifvit såsom den, hvilken med största fördel kunde användas, nemi. i5ö,ooo r:dr om året.
Detta underkändes likväl sedan af Utsk., der 100,000 räll' om året blefvo beslutade.
Detta är gången af ärendet inom Utsk., och jag tror, att sedan man icke vill, eller kanske numera kan lemna de 100,000 r:dr, så bör man åtminstone gifva de 100,000 utan afkortning, men jag emotsätler mig på det högsta att utsträcka anslaget lill 5 år.
Det exempel, som är uppgifvet rör.de Strömsholms canal, tror jag ej att man kan här tillämpa.
Jag tror alt PresleSt. i denria del vidtagit det klokaste och riktigaste beslutet, och skulle önska, att de andra Stånden instämde deruti.
[Ivad beträffar de olägenheter, som äro förespeglade deraf, att ej det 5 året här blifvit tillagdt, så får jag säga, alt det ej är mig möjligt att fatta dem.
Man har uppgifvit det exemplet, alt pionniererne skulle i flera månader varit utan sysselsättning, derigenom att icke anslag förefunnits vid årets början för bekostande af deras sysselsättning.
Delta nödgas jag beslri 22 H. 17 i3o Den 30 Murs t. m. da, ly tillgången dermed är hell enkelt den, att någon propos, ifrån Regeringen i detta afseende aldrig liar emanerat.
Deremot har sedermera motion derom blifvit framställd af chefen för pionniei erna, och denna motion besvarades Ii från StatsL)tsk:s sida med den aldra största skyndsamhet.
Emot Utsk:s utlåt, öfver denna motion hafva anmärkntr blifvit framställda ifrån ett par Stånd, hvilket visserligen vållat någon tidsutdrägt, men det af Utsk. tillstyrkta anslaget är emedlertid längesedan af R. o.
Sålunda har väl ej i flera månader arbetsbrist ägt rum för dessa pionnierer, och alltså tror jag, att samma förhållande, som nu ägt rum, äfven kommer att inträda 4 år härefter, i händelse riksdag ej dessförinnan inträffar; och Regeringen har alltid i sin makt alt inom behörig tid aflåta propos. om förskott på de nödvändiga behofven ; men om tilläggandet af ett 5:te århär skulle beslutas, så skulle det, efter mitt förmenande, åstadkomma en rubbning och förryckning af hela statsreglertn, som skulle komma att menligt inverka både på sjelfva slutsummorna af tillgångarna och på de slutliga voteringarna i förstärkt StatsUtsk., och man skulle ej kunna beräkna hvart detta skulle taga vägen.
Jag yrkar derföre för min del bifall till Utsk:s betänk, i denna del, så väl till summa, sora till tid.
Cederström har, tinder försvaret för sin åsigt om extra-statsreglerms bestämmande för 5 år, kommit till ett resultat, som skulle göra den extra-slalsreglertn alldeles enlig med den ordinarie.
Denna åsigt har visserligen redan förut af en värd talare blifvit honom bestridd, men deremot har ej för R. o. Ad. blifvit framstäldt, hvilken stor åtskilnad, som äger rum emellan dessa båda statsreglerrr.
Den ligger deruti, att den ordin, statsreglertn, hvilken i grundlagen bestämmes såsom existerande, har den natur, att i händelse R.
St. vid påkommande riksdag ej hinna att uppgör» denna statsreglering för de kommande åren, utan åtskiljas innan densamma blifvit uppgjord; så blifver den förra staten bestående och kommer alt till grund för den nya bevillningen antagas, då R.
St:s fullmäktige afgöra om det belopp, som fordras för den ordin, statsreglerms fyllande.
Sådant är deremot icke förhållandet med den extra-statsregier:n.
Den upphör bestämdt så framt ej R.
St. hafva derom reglerat, och således kommer ingen ökad bevillning att för framtiden understödja den existerande extra-ordin.- statsreglerm.
Det är denna stora åtskilnad, som jag trotatt Svenska folkets fullmäktige alltid måste hafva för ögonen, såvida R.
St. vilja behålla initiativet i sådana frågor, hvilket är åderas sida det naturliga sättet att inverka på statsmachinen.
När nu således den ordin, statsreglertn är bestämd, och bestämd bör den vara efter bebofvet, alldeles icke efter tillgångarna, såsom den värde talaren sig yttrat, — ly min Den 20 Mars f. m. öfvertygelse och min sats är den, att för den ordin, statsreg!er:n alltid skall finnas tillgångar, utan afseende på inkomsternas beräkning, — så uppstår nu likväl det förhållande, att då R.
St. hafva betydliga öfverskott att använda, så måste den extra-statsregler:n vara begränsad inom de gifna summorna.
Det är alltför illa om den värde talaren, sorn har påstått att dessa beräkningar ej äro uppgjorda och ej framställda för R.
St., helt och hållet uraktlåtit alt tillse huru med denna beräkning sig förhåller.
StatsUtsk. har verkligen icke underlåtit att i denna del på siffran och runstycket framställa förhållandet för R.
Det är således inom gränsen deraf, sorn den extra-statsreglerln måste fixeras.
Jag instämmer visserligen med Gr. Löwenhjelm deruti, alt det vore väl och nyttigt, om man kunde bestämma en rund summa för hvarldera af Regeringens departementer, men, mine herrar! detta är en sak, som i närvar, tid väl kan önskas, men som omöjligen nu kan verkställas.
Jag tror mig ej behöfva yttra något mera inom detta
Hus om anledningarna hvarföre jag anser det rent af omöjligt att nu vidtaga en sådan princip, och jag tror det vara ganska obetänkt alt vilja söka genomdrifva densamma.
När vi nu hafva fördelat den extra-slalsregler:n på vissa år eller viss tids bestämmelse, så har iletta äfven sin grund i K. M:s egen nåd. propos.
Arsberäkningen för 4 år i stället för 5, kan möjligen hos många hafva sin grund i den fisiglen, alt R.
St. böia sammankomma när dessa 4 år liliändagålt.
Jag anser denna åsigt så naturlig och så riktig, och delar densamma så fullkomligt, alt jag ej finnér någon betänklighet uti att här öppet förklara, att jag skulle förundra mig deröfver, om icke i närvar, tidpunkt R.
St. skulle finna behöfligt att oftare sammanträda, för att med mera sakkännedom och mera grundlighet kunna företaga de stora och vidt omfattande arbeten, som här förestå.
Mig tyckes verkligen, att man vid denna riksdag haft en ganska talande erfarenhet af hvad det vill säga att dröja 5 år med en riksdags sammankallande.
Huru ser det väl ut, mine herrar! under denna riksdag?
Hafva riksdagslörhandlingarne och arbetena verkligen varit mera mogna och antagliga, derföre att de haft de fern årens liggetid för att mogna.
Jag tror det ej; jag tror tvertom, att vi hafva betydligt kommit tillbaka på den politiska banan, genom det långa uppskofvet emellan riksdagarna.
Det är således i min öfvertygelse både att hoppas och önska, att R.
St. måtte hädanefter oftare sammanträda.
Della är, såsom jag tror, K.
M:s ledan framställda åsigt, och R.
St. hafva äfven i min tanke, genom sitt beslut, yttrat sig i denna syftning.