Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Redan hafva före mig åtskillige värde Ledamöter yttrat sir.a tankar i detta ämne, och jag instämmer med dem derutinnan, att jag finnér utgif erna för inqvarteringsbesväret böra drabba Rikets inbyggare i allmänhet, och att jag anser de samm imomster Herrar Landshöfdingar hålla med Länens invånare, och de öfverenskommelse^, som dermed dem uppgöras, ej böra vara ollåtne, emedan allmogen der icke är i tillfälle att vederbörligen yttra sin mening ofver de stora kostnader, som vid dylika händelser gemenligen blifva allmänheten ålagde.
Äfven jag begär derföre att Betänkandet må återförvisas Herr Grefven oeh Landt Mar skalken anmärkte, att sådant redan vore bifallet.
Grefve Lilliencrantz, ffohan Wilhelm:
Oaktadt min öfvertygelse att 8 sk.
B.o, i närvarande tid, äro tillräckliga till anskaffande af 2:ne mål, enligt Fältst .t, för tågande troupper, anser jag angeläget att vid de största vägarna i Länen inrättningar anläggas, hvarigenom kokning må kunna anställas Compagnievis, och, om möjligt vore, troupperne Compagnievis på ett ställe förläggas.
Om anslag af Statsmedel, till lättnåd vid inqvarterings skyldigheten, kan gö - Den 15 Juni. e. m. 377 ras, skulle jag heldst önska att de f;!i besagde ändamål finge användas
I Vestmanland har man väl varit betänkt på sådana inrättningar; men utan bidrag af Staten torde de svårligen komma till ve kstälL ghet.
Friherre Herta, Län: jag läflar mod hvem sorn heldst i n'tfö 'sd rom bidrager till Statens lättnad, nion n ändock ej instämma i den meningen, 3t b sk- på man äro tillräcklige att vedergälla han dagliga förplägning
Kanske att det låter c'g göra i Vestmanland , men i de ve«tligare Provincerna kan det omöjligen verkställas.
Anstalten, att genom öfverenskommelse med
Länets aflägsnare invånare bereda lindring åt dera som bo närmare vid stora landsvägarna, är lätt att påstå, men svar att verkställa i vidsträckta Län.
Likaså den , att genom tågets förande på omvägar, i sin ordning betunga de inbyggare som hafva sina hemvist i aflägsnare trakter; ty om denna utväg skulle v dtagas, ökadeS ofelbart kostnaden för Kongl Maj t och Kronan, samt kunde derigenom ofra inträffa, att tiden till tågande trouppers marche, emot den påräknade hastigheten , förlängdes.
Det rättaste vore, i min tanka, att Kronan tillräckligen ersatte inkvarteringen åt hvar och en som dermed besvärades, ty efter min fulla öfvertygelse, borde trouppers underhåll, vid inträffande marche genom landet, bestridas af Stat s medel, och på ett sätt att hemmansägare på landet ej af detta nödvändiga onus måste vidkännas en alltför svår 1 örda. 37§ Den 15 Juni. e, 1 n. Friherre Cederström, Jacob:
Sedan åter remissen i\r beslutad, m n ytterligare anmärkningar ännu göras, får äfven jig, i enlighet med Grefve Gyllenborgs anförande, tillägga, att särskildta öfverenskoinmelser 0111 utskrifningar af varor och gärder, af hvad slagsom heldst, äro stridande emot RegeringsFormen.
StatsUtskotfet bör för detta, såsom för andra allmänna beho!, föreskrifva sättet och medlen till dess utgörande, med den omtanka, att anslaget å den ena sidan blifver tillräckligt och å den andra ingen medborgare öfver höfvan betungad.
De öfverklagade enskilta ötverenskommelser med Länens invånare måste der, före alldeles upphöra.
Grefve Lilliencrantz , Johan Wilhelm:
Jag jtererar att det jag anfört icke rörer utskrifning, och på intet sätt motsäger det behof af förhöjd inqvarterings ersättning, sorn kan uppstå i Gränselän, hvilka, mer än andra orter, varit med durchmarcher betungade- Detsamma gäller i de Län, som haft missväxt} och för öfrigt anser jag naturligt och säkert, att Vid stigande varupris den contanta aflöningen för Soldaten, på sätt hitintills skett, varder förökad. jag förnyar endast den öfvertygelse, att i närvarande tid, vid vanliga förhållanden, 8 sk.
B:co äro tillräckligé för 2:ne mål efter Fältstat, åt en Soldat, som derjemte njuter 2 sk. contant till tobak m. m., samt att Författningar, Den 15 Juni. e. m - 379 i min tanka, böra grundas på det allmänna förhållandet, icke på 1 extraordinaira händel er och undantag, hvilka särskildt böra tagas i öfvervägande.
För den som det önskar, skall jag med authentika documenter och calculer bevisa, att det jag anfört icke stöder sig på en löslig hypothes.
Det mest tryck nde af in~ qvarteringen anser jag vara Befälets emottagande, och skulle högligen önska, att Riksens Ständer viile stadga en föreskrift, som bestämde huru många Soldater skulle beräknas vid inqvarteringen mot en RegementsBefälhafvare, en Bataillonschef, en Capitaine, o. s. v.
Om Utskottets Betänkande återförvisas, anhåller jag vördsamligen att mina gjorda anmärknin gar få medfölja.
Betänkandet blef derefter, tillika med det som flere Ledamöter således anfort, till StatsUtskottet återremitteradt. * - * Upplästes å nyo och bifölls StatsUtskottets, den 12 dennes första gången föredragna Betänkande, af den 9 sistlidne, rörande en summa af 121,168 R
Banco, som uii 1812 års Riksstat blifvit afskrifven på RiksgäldsContoirets hos Statsverket ägande fordran för meddeldta förskott till 18ro års hamnstängnings kostnader, m. m. 33o Den [ 5 Juni. e. m, Föredrogs å nyo och bifölls Vallöf!- BorgareStåndets, den 12 dannes' på bordet lagda, ProtocoilsUtdrag, af den 3 nästföregående, om revisionen af de Hospitals och Lazaretts-räkenskaper, som äro ställde under Kongl. SeraphimerGillcts öfverstyrelse.
Företogs till afgörande Riddarhusutskott tets', den 24 sistlidne
Maj afgifna och den 12 dennes på bordet lagda, Memorial om ändring uti 2 §:ns 2 mom. af den för RiddarhusDirectionen den 25 April 1810 utfärdade Instruekon, och blef detsamma af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln gilladt och bifallet.
Upplästes första gången och lades på bordet StatsUtskottets, den 9 dennes afgifna, utlåtande öfver Riksdagsmannen Änders Sandstens dit remitterade Memorial, med hemställan om det icke vore med Rikets fördel mera förenligt, att, under vissa bestämda arrendevilkor, upplåta Ädelfors Guldverk och underlydande lägenheter, än att, på sätt det imellan Kongl. Maj t och Kronan samt Bergmästaren Anton Svab ingångna, och nu på Öfver Jägmästaren Kihlström transporterade, Contract innehåller, för berörde Bruk bekomma ett visst antal
Ducater, slagne af der befintlig malm; hvarom Kongl. Majit befallt en, ännu veterligen icke anställd, undersökning; om hvars verkställighet Riksdagsmannen Sandsten anhållit, på det
Den 15 Juni. e, ni.
381 atf derjemte matte utrönas , huruvida ÖfverJägmästaren Kihlström fullgjort de vilkor honom ålegat.
StatsUtskottet anmäler hvad i detta afseende vid 1809, i3io och (812 årens Riksdagar samt efter desamma och ytterligare vid den närvarande förefallit, jemte orsakerna hvarföre denna angelägenhet ännu icke vunnit åsyftad handläggning.
Utskottet hemställer derefter, att Riksens Ständer matte hos Kongl Majit i underdånig* het anhålla, det KammarFiscalen måtte varda anbefalld att, efter inhämtad närmare upplysning huruvida Öfver Jägmästaren Kihlström fullgjort de honom åliggande förbindelser, dervid fästa den embetsåtgärd, som Lag och målets beskaffenhet fordra.
I öfrigt, och då vid flera Riksdagar klagan blifvit förd öfver Guldverksdriflens förfall, och att undersökning äfven måtte anställas till utrönande huru med egendomen förfares, rå hemställer Utskottet, att Riksens Ständer äfvenledes måtte hos Kongl.
Majit i underdånighet begära nådig befallning om en laga och skyndsam undersökning på stället, till utrönande huru Verket drifves och med Egendomarne förfares, samt Arrendatorn uppfyllt de åtagna och i ArrendeContractet honom foreskrifna vilkor och förbindelser, samt att den klagande Allmogen, i den mån det kan röra 382 Den i5 Juni- e. nu dess rätt, måtte tillåtas att dervid få hafva dess ombud närvarande.
Utdrag af Protocollet, hållet i Hög* loff.
Ridderskapets och Adelns Plenum e. m. den J5 Juni 1815. S. D. Föredrogos å hyo och bi föllos följande StatsUtskottets, den 31 Maj afgifna, och den 8 i denna månad pä bordet lagda, Betänkanden, nemligen: 1:0 Angående Stockholms Stads samt de öf* riga Städernas Källarefriheter. 2:0 I anledning af Riksdagsmannen Hans Hanssons från Kopparbergs
Län väckta mo* tion, om Krono-utlagörnas debitering och qvittering efter Markegångspris. 3:0 Angående Landshöfdingen Focks motion om lön för år 1813. 4:0 Angående Riksdagsmannen Sandstens Memorial om tillstånd att få erlägga Kronoutskylderna i Spannmål. N 5:0 Angående Slottsbyggnaderna å Kungsöhr. 6:0
Om tillökt penninge-anslag för LagComitéen.
Den 15 Juni. e. m, 383 7:0 I anledning af Pierr G. A. Bergenstråhles
Memorial om indragning och reglering af öfverflödiga embeten och tjenster. 8:0 Af den 9 Juni, rörande en summa som uti 1812 års RiksStat blifvit afskrifven på RiksgäldsContoirets ägande fordran för meddeldta förskott till hamnstängningsnader, m. m.
StatsUtskottets, den 31 sistlidne Maj afgifna, och den 12 dennes på bordet lagda, Betänkande angående Grefve Gyllenborgs anförande om inqvartering för tågande Troup. per, biet, vid förnyad föredragning, och efter d rvid gjorda anmärkningar, af Högloft- Ridderskapet och Adeln återremitteradt.
S. D- Följande LagUtskottets, den 8 i denna månad upplästa och samma dag på bordet lagda»
Betänkanden blefvo, vid förnyad föredragning, af Högloft.
Ridderskapet och Adeln bifallna, nemligen: 1:0
Af den 25 Maj, i anledning af väckt motion om rättelse i ExpeditionsTaxan. 2:0
Af den 17 Maj, om skärpning i straffet för åverkan å annans hägnad. 3 0
Af den 26
Maj, i anledning af Riksdags* Fullmägtige Anders Andersson Åbergs och Moses Johanssons Memorial om utfärdande af en Författning rörande lagfart, muntliga stämningar samt vadpenningar. 384 Den 15 Juni. e. m. 4:0 Afden27Maj, rörande yrkande, att Fräl* serentor må såsom lös egendom anses. 5:0
Af den 12 Maj, angående förlängning af prasscriptions-tidc n för revision af krigsräkenskaper.
. S. D. Föredrogos å nyo och biföl 1 os följande Allmänna Besvärs' och OeconomieUt skotteis, den 1 och 6 dennes afgifna och den 8 på bordet lagda Memorial, nemligen : 1:0 Om Fångskjutsen och Kionobrefbäringen i Stora Kopparbergs Län. 2.0
Rörande anmärkningar, som af Höglofl.
Ridderskap, t och Adeln blifvit gjorde vid Betänkandet om 5 Helgedagars indragning. 3:0
Om en Marknads hållande uti Särna Kyrkoby. 4:0
Om upphäfvande af en till Herrar Landsböfdingar år 1811 gil ven befallning om rapporters afgifvande till StatsMinistern för Utrikes arendela. 5:0 Angående förvaltningen af Visby Hospitals intrader. 6:0
Angående inskränkning af exclusiva pri* vi legiér. 7:0
Om tillåtelse för Allmogen i Skåne att antingen leverera den Stockholms'Barnhus tillhörande IV.
Den 15 Juni, e. ni. 385 tillhörande TiondeSpannmål uti närmaste KronoMagazin, eller ock att alltid lå lösa den efter Markegången.
S. D. Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets, den 6 juni afgifna och den 8 på bordet lagda, Betänkande, angående väckt fråga om större frihet vid Kalkbrytning på Gottland, blef, i anledning af dervid gjorda anmärkningar, till Utskottet åtcrremitteradt.
Ut supra* S. D. Då Allmänna Besvärs- och ÖeconomieUtskottets, den 6 dennes afgifna och den 12 på bordet lagda, Betänkande, angående rättigheten för Lumpsamlare att omkringresa i landst, samt om lumpors anskaffande för Pappersbrukens behof, nu åter föredrogs beslöt Högiofl.
Ridderskapet och Adeln att deröfver, så vida det angick Tumba Pappersbruk, inhämta BancoUtskottets närmare yttrande..
Vid förnyad föredragning af Allmänna Besvärs- och OeconomieUtskottets, den 6 dennes afgifna och den 8 jiennes på bordet lagda, Memorial om tillstånd att få antaga- en än ytterligare ökad betjening, blef detsamma af Höglofl.
Ridderskapet och Adeln bifallet, med tillägg: att då Utskottet upplyst hvilken mängd af göromål till dess handläggning blifvit hänviste, och Kongl. Maj:f, uti dess Nådiga skrifvelse om Riksdagens förlängning, äskat skyndsam behandling af ännu Oafgjord* Ridd, 0. Ad, Prof, N;o jo. 386
Den 15 Juni. e. m. mål, så ville Höglofl.
Ridderskapet och Adeln, för dess del, tillåta Allmänna Besvärs- och OecorromieUtskottet att antaga en så talrik betjening, att Utskottet skulle kunna sammanträ, da och arbeta på 6 afdelningar.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Särskildta Utskottets, den io dennes afgifna och den 12 på bordet lagda, Memorial om arfvode och tractamente för Utskottets Secreterare, Canzlister och Vaktbefjening.
RiddarhusUtskottets, den 24 sistlidne
Maj afgifna och den 12 dennes på bordet lagda, Memorial örn ändring uti 2 §:ns 2 morn. af den för RiddarhusDirectionen den 25 April 1810 utfärdade Instruction, blef, vid förnyad föredragning, af Höglofl.
S. D. Föredrogs å nyo och bifölls Vä Hofi.' BorgareStåndets, den 12 dennes på bordet lagda, ProtocollsUtdrag, af den 5 nästföregående, om revision af de Hospitals- och Lazaretts-räkenskaper, som äro ställde under Kongl.
Sej raphimerGillets öfverstyrelse.
Ridderskapet och Adeln åtskillj des' klockan tre qvart till 9.
In fidem protocolli Äng. von Hartmansdorff. / Den i cj Juni.
Man dagen den 19 Juni.
Upplästes följande från StatsUtskottet inkomna Betänkanden : 1-,o Af den u Jun'j i anledning af Handelsmannen Hagerman!
Memorial angående bestämmandet af någon Fond, för att dermed ersätta Svenska medborgares genom uppbringningar lidna förluster; och förmäler
Utskottet huruledes den nu väckta fråga blifvit vid 1812 års Urtima Riksdag uppskjuten, på den grund, att förlusterna till deras beskaffenhet och belopp då icke voro utredda; och som en sådan utredning, efter hvad hos StatsUtskottet blifvit upplyst, ännu saknas, så har Utskottet ansett sig icke vara i tillfälle att Herr Hagerman! motion till pröfning upptaga. 2:0
Af den 14 Juni, i anledning af Herr Friherre Wrangel!
Memorial angående Bevillningens jemnare fördelning, m m.; Ut. skottet yttrar sig redan hafva föreslagit den åtgärd, som, i afseende på regleringen af Statens embeten och tjenster, kan vara af nöden; men beträffande en Stats uppgörande i effecter, som oafkortadt borde utfås, antingen in natura eller efter Markegångstaxa!!, enligt den Skattdragan - 388 Den 19 Juni. des önskan, tror Utskottet sådant svårligen kunna verkställas. 3:0
Af den 14 Juni, i anledning af Kongl. Majts Nådiga Proposition om en närmare reglering af de sä kallade Gerningsören.
Utskottet anser Gerningsören ingenstädes till högre belopp än 1 Daler Silfvermynt eller 16 sk.
Banco för hvarje person böra erläggas, samt att de ingenstädes skola till dubbelt belopp betalas, utan antingen endast till Kronan eller endast till Städerna utgöras, äfvensom att inga af Städerna kunna göra anspråk derå, sä framt de icke kunna uppvisa särskildta Kongl. Resolutioner på rättigheten att en dylik afgift uppbära , samt att samma skyldighet, såsom vilkor för Gerningsörens framgena undfående, bör åligga Städerna på de ställen, der denna afgift är delad emellan dem och Kronan.
Hvad Städerna i Vester- och Norrbotten angår, hvilka erhållit tillstånd att af hvarje handtverkare på landet uppbära * Daler Silfvermynt, anser Utskottet dem endast böra bibehållas vid rättigheten att efter 1 Daler Silfvermynt eller 16 sk.
Banco på personen uppbära
Gerningsören; och har Utskottet i öfrigt, och då Gerningsören äro i Stat påräknade, såsom en Statsverkets ordinarie inkomst, icke kunnat tillstyrka annan ändring eller eftergift härutinnan , än som instämmer med hvad hemställdt och föreslaget blifvit.
Den 19 Juni, 389 4:0
Af den 14 Juni, angående gjord hemställan om ersättning lör Bohus , Carlstads och Elfsborgs
Läns invånares lidande och besvär under sista fälttåget, och yttrar sig
Utskottet anse den utväg, som i detta hänseende blifvit föreslagen, att rmdel dertill skulle beviljas och på Stat uppföras, icke vara lämplig, enär den summa, som härtill erfordrades, icke kan med någon säker beräkningsgrund bestämmas. 5:0
Af den 9 Juni, angående .Hr von Schantz7* Memorial om KronoRentornas utgörande i persedlar och varor i stället för penningar; å hvilket förslags antagande Utskottet, uppå anförda skäl, finner mycken bet tänklighet vid att tillstyrka bifall.
Föredrogs å nyo OeconomieUtskottets, den 8 Juni på bordet lagda, Betänkande, an-i gående Gårdfarihandeln.
Friherre Manntrhemi Lars August:
Med de liberala grundsatser för frihet i lofliga Näring gar, som utgöra tidhvarfvets stigande upplysning, har jag svårt att förena de flera inskränkningar Oeconomie- och BesvärsUtskottet föreslagit i den de uppräknade sju Socknar i Elfsborgs
Län ifrån långliga tider förunnade Gårdfarihandel.
Enligt Mom.
x. skulle det tillkomma en Pröfningsrätt, sammansatt af Landshöfdingen 390 Den 19 Jani. och Deputerade från sfäder och landet, att, etter kännedom af inom Socknarna tillverkade varors mängd och värden , bestämma den personal som kunde lå pass, hvilken ej skulle fa stiga öfver men väl under 300.
Enligt Moni. 2 skulle ingen få pass, som ej företedde al Pastor och Sexman bestyrkt förteckning å alla de varor han ämnade medföra, ankommande på Landshöfdingens och Comiterades pröfning huruvida de anses uppgå till ett så betydligt värde, att deras försäljning kunde förslå till uppehåll under vandringstiden och resekostnad, samt deröfver leninade en behållning att hemföra.
Kuru vet man då att en personal af 300 och derunder säkrare utgör det b.höfliga antalet, än en af hvarje skattskrifven hemmansdel, enligt Kongl. CoinmerceCollegii kungörelse af 1803?
och är man i tillfälle att beräkna productionen af varor med den bestämdhet, att den aldrig kan stiga till ett belopp, som fordrar ttt större antal alsättare?
skall man ej förmoda, att en obehindrad afsättning uppmuntrar till förökad production?
Och är det ej nyttigare, att genom upphäfvande af tvång söka att befrämja densamma, än att genom föreskrift af inskränkt personal förorsaka, att , när ej alla varor kunna användas i Gårdfarihandel, de cjvarblifvancle måste föryttras till ortens småstäder, hvarest bristande täflan skall verka tili ofördelaktig afsättning och denna sedermera till mindskad production?
Den 19 Juni.
I samma mån föreskrifterna för Landshöfdingen och Comitérade äro så obestämda sorn de föreslagna, i samina mån öppnas utvägar till utöfning af godtycke, af förmynderskap för den enskiltes ceconomie.
Hvarföre ej tillluta Vestgöthen, så väl som alla andra, att räkna sjelf V Ibland vilkoren förekommer äfven, att ingen får idka Gårdfarihandel, sorn icke uppnått 30 års ålder.
Enär fulländade conscriptions år äro vilkoret för Borås och Ulricaehamnsboer, måste ett af två hända: antingen har Utskottet icke handlat principmässigt, eller måste de 7 Socknarnes invånare vara annorlunda qvalificeradeän Borås- och Ulrictehamnsboerna.
Enligt 5 Mom. skulle
Vestgöthnvne icke äga rätt till betalning för utborgade varor.
De blifva derigenom i paritet med Krögare.
Hvarföre ej hellre med andra handlande, emellan hvilka och köpare öfverenskommelse om betalningsterminer så ofta äger rum, och måste äga rum?
Af samma skäl skulle man kunna förbjuda auctioner med vilkor af längre eller kortare betalningstid j förbjuda spannmålscontract med 9 månaders credit, den' i vissa Bergslager vanliga.
Enligt 6 Mom. skulle pass ej meddelas till enskilda resor, utan företeende af betyg att resan ej är i handelsärender.
Afsigten lär vara, att förekomma det Vestgöthen ej måtte 392 Dm 19 Juni. handla med andra provinsers producter.
Men är det då något Riksförderfligt deruti, om Vestgöthen förer Skånes producter till Norrland, och tvärtom ?
Gottlänningen finner ganska väl sin räkning dervid, att Vestgötharne täfla med Visby handlande om förvärfvandet af landets Fårull, så länge den ej förädlas inom ön , i brist af Fabriker.
Afsigten lär äfven vara att förekomma kringförandet af till införsel förbudet gods.
Visserligen äro Vestgötharne dermed beträdda i men om de nu tvingas att blifva hemma, mindskas väl derigenom massan af i landet inlurendrägadt eller på confiscations-auctioner till qvarblifvande försålldt utländskt kram, eller förekommes kringspridandet?
Rådfrågom dem, hvilka besöka salubodarna i Rikets Städer!
Förekommandet af trafik med sådana va* ror fordrar helt andra åtgärder; men de ligga utom kretsen af detta ämne.
Man beskyller
Vestgötharne att utsprida luxe bland allmogen och tjenstfolk.
Nåväl, om den ambulatoriska saluboden uteblifver, finnes ej föremål för luxe i hvarje stad, dyrare om Vestgöthens täflan saknas ?
Dessutom måste man ej alltid taga luxe i elak bemärkelse.
Till lycka för menskligheten äro de få , hvilkas högsta njutning är att samla penningar.
De flesta producera och förtjena, för att Den 19 Juni. 393 bereda sig utvägar till sådana njutningar, hvilka förljufliga lifvet, såsom ibia» d Allmogen förbättrade bohags- och husgeråds-persedlar, en snygg klädsel, beqvämligare åkdon.
Försvåra möjligheten att åtkomma dessa njutningar, och drifTjädrarne till industrie och förtjenst skola förslappas.
I ett land, hvars climat nekar sysselsättning med Jordbruket en stor del af uret, kan aldrig en stor folkmängd finna sin b rgning , utan genom biträde af binäringar.
De böra då snarare uppmuntras genom frihet, än ijectras genom tvång.
Följden blir den välgörande, att en förökad folkmängd åter verkar till Jordbrukets utvidgande.
Man erkänner att de sju Socknar&e hafva en mager och mindre fruktbärande jord, men likväl en stark befo'kning.
Denna är en verkan af binäringarna.
Lägg band på dessa genom en försvårad afsättning, och det mindre tacksamma Jordbruket , sig sjelf lemnadt, skall snart sätta en gräns för befolkningen.
Det har ännu aldrig fallit en välgörande Styrelse in att låta anställa räknandet af Norrländningar, som försälja smör, talg, väfnader, lin, fogel; Fryksdalsboerne, genom hvilkas berömliga flit landets ödemarker odlas till fruktbara fält; Dalkarlarne, som afsätta slipstenar och trädvaror och utbjuda deras arbetsförmåga; det har aldrig fallit
Regeringen in att låta calculera huruvida förtjensten beta - 394 Den 19 Juni. lar resan och lemnar öfverskott.
Befall Balkan.' len i Mora, Rättvik, Leksand, Elfdals med flera Socknar, att blifva bemma och odlaen otacksam joid, och man skall snart fä ett förr okändt räkne-bestyr, det nemligen "af huru mänga som omkomma i brist- af utkomst.
Det är både som Ledamot af Oeconomie - och BesvärsUtskottet, som egentligen i egenskap af Landshöfding i det Län, hvarifrån Gårdfarihandel idkas, jag, i anledning af flera gjorda anmärkningar, linner mig föranlåten att, då jag yttrar min mening, upplysa rätta förhållandet.
Jag tror mig ej biottstälias för att ådagalägga en klandervärd egenkärlek, då jag anser mig äga fullkomlig kännedom om nyttan eller skadan af omförmälte Gårdfarihandel.
Det vore till och med oförlåtligt, om jag, i anseende till det embete jag bekläder, ej härutinnan förvärfvat mig all den erfarenhet och upplysning, som möjligen kan finnas hos någon annan.
De af Friherre Mannerheim gjorda anmärkningar uppå Utskottets Betänkande vill jag, i den ordning, som ett hastigt fattande medgifver, besvara; men utbeder mig Ridderskapets och Adelns benägna öfverseende, om, i ett eller annat afseende, jag ej nied den fullständighet som vederbör, fullgör detta mitt åtagande.
Baron Mannerheim anser det ej vara förenligt med nu varande lyckliga upplysning, att Den 19 Juni. 395 lägga band på industrien och dess utöfning.
Jag medger och värderar högt de fördelar som upplysningen verkar; men kan omöjligen föreställa mig att i detta fall någon verklig fördel varit följden; ty ingen lärer kunna bestrida sanningen deraf, att många skadliga missbruk blifvit utöfvade, och hvarigenom Gårdfarihandel med mycket skäl ofta blifvit klandrad, samt då upplysningen betraktas utur denna synpunkt, lärer den i sitt stigande hvarken vara eller blifva nyttig.
Hvad pröfningsrätten angår, hvilken anmärkes såsom mindre billig, emedan Utskottet bestämt ett antal af 300 personer tillräck* lige att utöfva omförmälte handel, så är det-’ ta blott en provisorisk anstalt, till dess Landshöfdingen, i samråd med tillkallade
Deputerade, hunnit närmare pröfva det antal Gårdfarihandlande, som kunna vara behöflige till afyttring af egna tillverkningar, och då Utskottet funnit, att en sådan handel ej kan idkas med fördel, då hvar och en, som dertill i laglig ordning anmäles, ej medför varor till ett värde af mindst 300 R:dr B:o, och då deraf följer, att 300 personer skulle äga varor för 90,000 R;dr, samt med en så betydlig egen tillverkning etne gänger om året till andra provincer förpassas, så har Utskottet funnit anledning att sorn maximum föreslå förrberörde antal.