Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Jag kan personligen icke taga åt mig detta klander, ty för mig skulle det varit särdeles angenämt, om jag lyckats genomdrifva såväl Frih. Stjernstedts som Hr von Franckens motion, men man får icke blott se på hvad man sjelf önskar, utan äfven se till att man icke genom ett alltför envist påyrkande af vissa fordringar går miste om hvad man annars kunnat få, och detta liar varit anledningen hvarför jag ofta icke motsatt mig de beslut, som fattats.
Under diskussionen rörande detta Retänk. har blifvit yrkadt dels återremiss, dels bifall till Retänk:t med undantag af den punkt, som är föranledd af Hr von Franckens motion, å hvilken punkt yrkats afslag samt bifall till motionen, dels ock bifall till Betänk:t i sin helhet.
För att möjligen förkorta diskussionen, ber jag att få upplysa, att enligt ankomna prot.-utdrag hafva Preste- och Bonde-St:n godkännt Betänk:t utan förändring, och, efter hvad jag har mig enskildt bekant, har äfven Borgare-St. fattat samma beslut. R.
St:rs beslut ang:de denna fråga är således redan fattadt, hvilket jag ansett mig böra meddela.
Hr Skogmans yttrande har ådagalagt just motsatsen af hvad han velat bevisa, nemi. att Stats-Utsk:t icke skulle hafva behöft taga kännedom om frågans behandling härstädes.
Han sade nemi., att Stats-Utsk:t hade ganska noggrann kännedom om de båda sunden vid Fredriksborg och Bullarholmen, samt att det sednare hade ett djup af 9—10 fot.
Om nu Stats-Utsk:t väntat till dess diskussionen ankommit, hade Utsk:t fått veta, att djupet är jemt dubbelt så stort.
Sedan Utsk:t likväl fått denna upplysning af den person, som inom Utsk:t borde bäst hafva reda på förhållandet, har det ansett uppgiften för säker.
Ofverste Hagelstam, af hvilken jag fått mina uppgifter, har dock uppmätt sunden och funnit det ena hålla 20 löt.
Hade man fått veta detta, så hade man kanske bort göra undersökningar för att utröna verkliga förhållandet.
Den siste värde talaren har förklarat såsom fullt tillförlitligt att 382 Den 2 December. icke allenast Bonde- och Preste-St:n, utan afven Borgare-St, bifallit Betänk:t.
Jag antager att så är.
En återremiss tjenar då icke till att åstadkomma något annat beslut, men det tjenar till mycket att icke godkänna Betänkit, och jag hemställer att R. o. Ad. måtte stanna i följande beslut: »Då en återremiss af detta Betänk, icke kan leda till förnyad pröfning af ärendet, enär Betänkit redan är bifallet af tre Stånd, så beslutar R. o. Ad. att lägga detsamma till handlinga rne.»
Det är kanske icke så lämpligt att ingå i diskussion rörande de båda nämnda sunden.
Jag vill derföre blott nämna, att den aktade person, hvars namn Hr Cederschjöld åberopat, för 60 år tillbaka uppmätt sunden, men sedan dess hafva alla sunden i Stockholms skärgård betydligt grundat igen, och man har deri en förklaring på att det numera ej kan vara 20 fot djupt.
Jag får endast hemställa till dem, som hafva mera sakkännedom än jag, om det öfverensstämmer med naturlagarne, att på 60 år ett sund kan grundas igen 10 fot.
Jag har förut hört uppgifvas att uppgrundningen på 100 år gick till 1 fot.
Jag anhåller att propos. på detta Betänk, måtte framställas på hvarje punkt särskildt; och får för klara, att om äfven 3 Stånd godkännt Utsk:ts förslag, finnér jag icke att det bör vara ett skäl för R. o. Ad. att fatta ett beslut, hvarigenom hvarken våra kuster eller vår beder är skyddad.
Sedan öfverläggningen härefter förklarats fulländad, yttrade Hr Gr. o. Landtm., att under densamma särskilda yrkanden blifvit framställda i afseende å den del af Utlåtit, som rörde Hr von Franckens motion, samt Utlåtit i öfrigt; till följd hvaraf Hr Gr. o. Landtm, finge hemställa, att beslut först måtte lättas öfver den del af Utlåtit, som ej afsåg den nyssnämnde motionen, hvilken sedermera skulle göras till föremål för särskildt afgörande.
Härefter förmälte Hr Gr. o. Landtm., att, hvad beträffade den del af Utlåtit, sorn ej rörde Hr von Franckens oftanämnde motion, hade så väl bifall dertill som ock återremiss deraf blifvit yrkadt; hvarefter Hr Gr. o. Landtm, framställde först propos. på bifall till ifrågavide del af Utlåtit, hvilken propos. besvarades med många ja jemte några nej, och sedermera pro pos. på återremiss deraf, då svaren utföllo med många nej jemte några ja; och blef propos. på bifall till Utlåtit i omnämnde delen härefter förnyad samt besvarad med många ja jemte några Den 2 December. 383 nej; hvaruppå Hr Gr. o. Landtm, förklarade sig nu hafva funnit ja öfvervägande.
Jag får till prot:t nedlägga min reservation, då jag icke ämnar besvära R. o. Ad. med en votering.
Sedermera förmälte Hr Gr. o. Landtm., att hvad åter rörde den del af Utlåtit, som angick Hr von Franckens motion, hade yrkats dels bifall till Utskits derom afgifna hemställan, dels återremiss deraf, dels af Hr von Francken, att R. o. Ad., med afslag å Utlåt:t i denna del, skulle bifalla hvad han i sin motion föreslagit, och dels slutligen af Frih.
Stjernstedt, att ifrågavide del af Utlåtit måtte afslås och Hr von Franckens motion bifallas med den förändring, att summan, en million rdr, förhöjdes till två millioner rdr.
Härefter framställde Hr Gr. o. Landtm, först propos. på bifall till Utlåtit i förevide hänseende, hvartill svarades många nej, blandade med ja, sedermera propos. på återremiss deraf, då svaren likaledes utföllo med många nej, blandade med ja, vidare propos. på afslag å Utlåtit i den ifrågavide delen samt bifall till Hr von Franckens motion, hvarvid svarades många ja jemte åtskilliga nej, octa ytterligare propos. på afslag å oftaberörde del af Utlåtit och antagande af Hr von Franckens motion, med förhöjning af summan en million rdr till två millioner rdr, hvilken propos. besvarades med mångå nej jemte några ja; hvarefter propos. på afslag å förevide del af Utlåtit samt bifall till Hr von Franckens motion förnyades, samt besvarades med starka ja jemte åtskilliga nej; och förklarades ja nu hafva varit öfvervägande.
Sedan Frih. af Ugglas begärt votering samt R. o. Ad., uppå Hr Gris o. Landtmis derom gjorda framställning, till kontra-propos. vid den blifvande voteringen antagit bifall till Utlåtit i förevide delen, uppsattes och justerades följande voteringspropos. i »Den som afslår Stats-Utskits Utlåt.
Nio 241, för så vidt det rörer Hr August von Franckens deri omförmälda motion, samt bifaller samma motion, röstar Ja; den det ej vill, röstar Nej; , Vinner nej, bifaller R. o. Ad.
Utlåtit i ofvannämnda del.» Voteringen företogs och vid dess slut befunnos rösterna hafva utfallit sålunda: Ja—61. Nej—25. 384 Den 2 December.
Föredrogs ånyo Lag-Utsk:ts den 30 sistl.
November och 1 dennes på bordet lagde Betänk.
N:o 91, i ani. af motion om förändring i 35 och 125 §§ af Konkurs-lagen den 18 September 1862.
Sedan undertecknad, uppå begäran af Gr.
Mörner, Carl Göran, tillkännagifvit, att, enligt ankommet prot.-utdrag, Bonde-St. bifallit förev:de Betänk., men att någon underrättelse om de öfriga Riks-Ståndens beslut i frågan ej ännu anländt, yttrade Gr.
Då Betänk:t redanär af ett Stånd bifallet och det sannolikt icke ådrager sig mycken uppmärksamhet inom de öfriga Stånden, anser jag det icke vara skäl att i afseende derå framställa något bestämdt yrkande; likväl får jag erkänna, att med den kännedom, jag tagit om de änmen, som utgöra föremål för motionen, vill det synas mig, att motionären baft ganska goda skäl för sin framställning.
Deremot vill jag alldeles icke godkänna Utsk:ts motivering.
Ty om man erkänner, att man i lagstiftningsväg gjort ett misstag, är det väl bättre att ändra detta, redan innan behofvet af ändringen hunnit göra sig kändt.
Det hufvudsakligaste skäl hvarför jag för min del skulle vara hugad att låta bero vid detta Betänk., är att motionen går alldeles för litet till roten.
Den låter qvarstå alldeles för mycket af en lag, som icke är lämplig för Svenska förhållanden.
Den åsyftar icke så stor förändring, som, efter min öfvertygelse, är behöflig, och hvarförutan allmänheten icke är hjelpt
Detta är skälet, hvarför jag icke vill yrka någon förändring för närv:de, men en lag, som är så beskaffad, att om den skall tillämpas på landet, administrationen af konkursmassan ofta, om ej oftast, kommer att medtaga hela det gäldbundna boets tillgångar, är icke lämplig för Svenska förhållanden.
Då jag inser omöjligheten att vid denna sena tid på riksdagen vinna någon förändring häri, anhåller jag endast, att detta mitt anförande måtte få inflyta i prot:t såsom en reservation emot det föredragna Betänk:t och det bifall från B. o. Ad:s sida, som efter all sannolikhet kommer detsamma till del.
Då den siste värde talaren slutade sitt anförande med förklaring att han icke ämnade framställa något yrkande på afslag å Utslr.ts Betänk., behöfver jag icke derom yttra många ord.
Jag vill endast söka gendrifva den åsigt, han yttrat, att det skulle vara orätt att, när man funnit sig hafva begått ett misstag, då man ena riksdagen stiftat en lag, ändra den genast vid påföljande riksdag, äfven om lagen, såsom med den nu ifrågav:de förhåller sig, ännu icke trädt i utöfning, så att man sett verkningarne af det förmenta felet.
För min del anser jag, att så snart det är fullkomligt utredt, att man misstagit sig, när man stiftade en lag, är det skäl att ändra den; men frågan är just huruvida man på en dylik kort tid Den 2 December.
385 tid kan blifva öfvertygad derom.
Vid bedömmaudet häraf måste man betrakta saken både ur teoretisk och praktisk synpunkt.
Den teoretiska principen är diskuterad i många land och äfven vid sista riksdagen, då frågan afgjordes, som den förev:de § 35 i konkurslagen utvisar.
Mot denna princip vet jag ej om Gr.
Mörner hade något att invända, — jag vill likväl minnas att förhållandet var sådant, — men hvad jag med full visshet erinrar mig, är att motionären, Hr Dalman, var en af dem, som ifrigast kämpade mot förslaget.
När det emellertid af it.
St:r godkändes och af K.
M. sanktionerades, så tror jag att man icke deri bör vidtaga några förändringar endast ur teoretisk synpunkt, utan, innan man ändrar lagen, åtminstone vänta till dess deri praktiska tillämpningen visat att man misstagit sig.
Då man icke ännu bar någon erfarenhet om de svårigheter, som kunna förorsakas af detta lagstadgande, emedan hela lagen icke trädt i verksamhet, är detta åter tillräckligt skäl för mig att icke vilja ur praktisk synpunkt medgifva den önskade förändringen.
För öfrigt, hvad Gr.
Mörner yttrat, om att den nya konkurslagen icke passar för Svenska förhållanden; det är hans åsigt, men huruvida den i sjelfva verket gör det eller icke, återstår ännu att se.
Att ropen på en förändring af förr gällande konkurslag voro tillräckligt starka för att man skulle stifta en ny, och att denna biel’ i närmare öfverensstämmelse med andra länders konkurslagstiftning, bör icke kunna läggas Lag-Utsk:t till last.
Efter härmed slutad öfverläggning, framställdes propos. på bifall till Betänkt och besvarades med ja.
Föredrogs ånyo och bifölls Lag-Utsk:ts den 30 sistl.
Nov. och 1 dennes bordlagde Betänk.
N:o 92, i ani. af motion om förklarings meddelande öfver Kongl.
Förordnm den 8 Oktober 1861, ang:de ändring i vissa delar af 17 kap.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 1 dennes bordlagde Mern.
N:o 243, ang:de den nya riksstaten.
Hr Cederschjöld, R.
T.:
Då R. o. Ad. bifallit StatsUtsk:ts Betänk.
N:o 241, samt det således skulle vara en löjlighet, att den diskussion, som i detta hänseende hos R. o.
Ad. blifvit förd, skulle utskrifvas, hemställer jag att R. o. Ad. måtte besluta, att remissen af de ifrägav:de yttranderna måtte inhiberas och kansliet således befrias från utskrifningen deraf. VII.
H. 25 386 Den 2 December.
Hr von Francken, G. W.:
Jag anhåller om afslagådetaf den föregående värde talaren framställda förslag, emedan, om det skulle bifallas, jag ej kan inse annat än alt det skulle innebära ett upprifvande af R. o. Ad:s beslut vid remissen af motionen.
Det förefaller mig vara endast ett gyckel att sända diskussionen till Utsk:t, sedan frågan redan blifvit afgjord, och jag öfverlemnar till R. o. Ad. att döma derom.
Hr Gr. o. Landtm, förmälte, att då i 49:de §:n R.
O. stadgades, att de yttranden, som vid frågors remitterande till Utsk. afgifvas, jemväl skola till Utsk:t öfverlemnas, kunde något upphäfvande af R. o. Ad:s till följd af detta Grundlagsbud redan fattade beslut om de ifrågakomne yttrandernas remitterande till vederbörligt Utsk. ej ega rum.
N:o 245, med förslag till voterings-propos. i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut rörande de uti Mem:t N:o 240 framställda förslag i fråga om beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K.
M. äskade särskilda kreditiv. Hr von Francken, Georg Wolfgang:
Jag anhåller att få veta om några prot.-utdrag ankommit från Borgare-St. ang:de behandlingen af Stats-Utsk:ts Betänk.
N:o 241, emedan, om det icke skett, jag anhåller att R. o. Ad. måtte inbjuda de öfriga Stånden att instämma i dess beslut rörande punkten d. i Betänk:t.
I ani. häraf tillkännagaf undertecknad, att någon underrättelse om de öfriga Riks-Ståndens beslut rörande det ifrågav:de Utlåt:t ej ännu ankommit.
Då det således kan vara en möjlig het att det icke är försent, får jag anhålla, att R. o. Ad. måtte inbjuda de öfriga Stånden att förena sig i R. o. Ad:s beslut ang:de Stats-Utsk:ts Betänk.
N:o 241.
Detta förslag begärdes på bordet. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 3 e. m.
Den 3 December. 38r T horsdalen den 3 December 1863.
Justerades 2 prot:s-utdrag för den 2 dennes. Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts skrifvelseförslag: N:o 191, i ani. af K.
Propos. ang:de Krigs-Colkii ombildning till en arméförvaltning; N:o 192, i fråga om kostnadsersättning till militäre, civile och ecklesiastike tjenstemän för en del resor i tjensteärenden; och N:o 199, med reglemente för Bankens styrelse och förvaltning.
Föredrogs och bifölls Stats-Utsk:ts den 2 dennes bordlagde Mern.
N:o 245, med förslag till voterings-propos. i ani. af Riksståndens skiljaktiga beslut rörande de i Mem:t N:o 240 framställda förslag i fråga om beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K.
M:s äskade särskilda kreditiv; hvarefter ett prot.-utdrag härom upplästes och godkändes.
Hr von Franckens, Georg Wolfgang, den 2 dennes bordlagde förslag om aflåtande af inbjudning till Med-Stånden att biträda R. o. Ad:s i afseende å Stats-Utsk:ts Utlåt.
N:o 241 fattade beslut, för såvidt det rörde Hr von Franckens, August, motion om beviljande af ett särskildt anslag lör anskaffande af pansarfartyg.
Hr von Francken, Geeorg Wolfgang:
Då jag, till följe af ankomna p rotts-utdra g, erfarit att de öfriga Stånden bifallit Stats-Utsk:ts Betänk.
N:o 241, hvarigenom ett R.
St:rs beslut härutinnan ohjelpligen blifvit åstadkommet, får jag afstå från min anhållan om den ifrågavtde inbjudningen. 388 Den 4 December.
Efter härmed slutad öfverläggning, hemställde Hr Gr. o. Landtm., huruvida R. o. Ad. bifölle
Hr von Franckens nu gjorda anhållan att få sitt ifrågav:de förslag återtaga.
Ropades ja. R. o. Ad. åtskiljdes kl. j 2 e. m.
Fredagen den 4 December 1863.
Hr Gr. o. Landtm, lät uppläsa följ:de från Hr Chefen för K. Civil-Dep:tet till Hr Gr. o.
Landtm, aflåtna skrifvelse: Att K. M. i nåder bestämt
Tisdagen den 8 innev:de månad för riksdagens afslutande får jag härmed äran tillkännagifva.
Anmäldes och bordlädes: Stats-Utsk:ts Mern.
N:o 246, ang:de verkställd omröstning i ani. al Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om beredande af tillgångar för del till försvarsverkets fullständigare ordnande af K.
M. äskade särskilda kreditiv; samt Bevilln.-Utskits Mern.
N:o 27, med förslag till bevillningssummans utgörande. R. o.
Ad. åtskiljdes kl. £3 e. m.
Ben 5 December. 389 Lördagen den 5 December 1863.
Landtm, hemställde, huruvida R. o. Ad. behagade besluta, att, på sätt förut tillgått, de hos R. o. Ad. under innevarande riksdag hållna protokoll, som ej blifvit inför Ståndet justerade, skulle justeras inför Riddarh.-Direktionen.
Föredrogs och lades till handlingarne Stats-Utsk:ts den 4 dennes på bordet lagde Mern.
N:o 246, ang:de verkställd omröstning i ani. af Riks-Ståndens skiljaktiga beslut i fråga om beredande af tillgångar för det till försvarsverkets fullständigare ordnande af K.
M. äskade särskilda kreditiv.
Föredrogs och bifölls Revilln.-Utsk:ts den 4 dennes bordlagde Mern.
N:o 27, med förslag till bevillningssummans utgörande.
Upplästes och godkändes nedannämnde, från Exped.-Utskrt inkomne förslag till R.
St:rs underdåniga skrifvelser till K. M., nemi.:
N:o 200, i ani,' af K. M:s Nåd.
Propos. ang:de inrättande af en pensionsanstalt för fartygsbefälhavare, styrmän och annat sjöfolk; N:o 201, ang:de fortfarande anslag för Kamereraren Carl Sandberg; N:o 202, med ny riksstat; N:o 203, ang:de förändring i stadganderna om giftoman narätt; N:o 204, i ani. af dels K. M:s Nåd.
Propos. ang:de antagande af en författning om nya strafflagens införande och hvad i afseende derå iakttagas skall, dels ock särskilda framställningar i dermed sammanhang egande ämnen; 390 Den 5 December.
N:o 205, ang:de ändring i kyrkolagens stadgande i fråga om sättet att begrafva sjelfspillingar och dem, som i lifstiden fört ett ogudaktigt lefverne; N:o 206, ang:de närmare bestämmelse af sättet för inteckning om nvttjanderätten till fast egendom; och N:o 207, i fråga om arfsrätt för oäkta barn.
Vidare upplästes och godkändes följande, utaf Exped.-Utsk:t afgifne förslag till paragrafer i riksdagsbeslutet, nemi. N:o 46, ang:de ny sjölag; N:o 47, ang:de vilkoren för bränvins tillverkning och försäljning; samt N:o 48, ang:de förändring af lagens stadgande om ränta.
Hr Gr., o. Landtm, lät uppläsa tvenne, från K.
M:s tjenstförrättande Ofverste-Kammarherre ankomne skrifvelser af följ:de innehåll: K.
M:s tjenstförrättande Ofverste-Kammarherre har äran underrätta Hr Gr. o. Landtm., dels att Måndagen den 7 i denna månad kl.
,12 på dagen ankomma till Riddarhuset 2:ne H. M.
Konungens Öfverste-Kammarjunkare, för att, enligt det för riksdagens afslutande utfärdade Ceremoniel, bjuda Högloft. R. o.
Ad. att följande dagen bevista Gudstjensten i Storkyrkan och derefter begifva sig till H. M. Konungens rum, för att beledsaga H. M. till Rikssalen; dels ock att 50 ledamöter af R. o. Ad., jemte Riddarh.-Sekreteraren, äro inbjudne att efter slutad Ceremonie på Rikssalen, intaga middag å K.
Slottet vid den för R. o. Ad. serverade taffel i Audiens-salen af Konung Oscars f. d. våning, Östra Slottsvalfvet, 2:ne tr. upp, inre salongen.
L. von Stedingk. K. M:s tjenstförrättande Ofverste-Kammarherre har äran meddela, att till samlingsrum för R.
Stms afskedsdeputationer till Deras Majestäter Konungen och Drottningen samt EnkeDrottningen Tisdagen den 8 i denna månad, efter slutad Ceremonie å Rikssalen, äro utsedde de s. k. Råds-Rummen 1 tr. upp från Vestra Slottshvalfvet.
L. von Stedingk.
Sedermera anmodade Hr Gr. o. Landtm, de ledamöter af R. o. Ad., som önskade begagna sig af den nådiga inbjudningen Den 5 December.
391 att intaga middag S K.
Slottet samma dag riksdagen afslutades, att låta anteckna sig hos Riddarh.-Fiskalen.
Härefter tillkännagaf Hr Gr. o. Landtm, att till R. o. Ad:s förfogande blifvit öfverlemnade 70 biljetter till afhörande af riksdagspredikan, och ett lika antal inträdeskort till Rikssalen för bevistande af ceremonien derstädes vid riksdagens afslutande, samt anmodade de medlemmar af Ståndet, som åstundade erhålla dessa biljetter att anmäla sig hos Riddarh.-Fiskalen.
Anmäldes och bordlädes Stats-Utsk:ts Mem:r:
N:o 247, med förslag till en § i det nya reglementet för Riksgäldskontoret; N:o 248, ang:de öfverlemnande till K.
M. af det nya reglementet för Riksgäldskontoret; Allm. Besv.- o. Ekon.-Utsk:ts Mern.
N:o 132, ang:de särskildt arfvode åt en extra ordinarie kanslist; samt Exped.-Utsk:ts Mem:r:
N:o 16, ang:de anvisande af medel till gratifikationer åt extra biträden vid Utskits kansli; N:o 17, ang:de rättighet för Utskrts kanslipersonal och vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter riksdagens slut; och N:o 18, ang:de acceptering, efter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af bihanget till Riks-Ståndens protokoll. R. o. Ad. åtskiljdes kl. | 3 e. m.
Brakel. 392 Den 6 December.
Söndagen den 6 December 1863.
Föredrogos och biföllos Stats-Utsk:ts d. 5 dennes bordlagde Mem:r:
N:o 247, med förslag till en § i det nya reglementet för Riksgäldskontoret; och N:o 248, aug:de öfverlemnandet till K.
M. af det nya reglementet för Riksgälds-kontoret.
Ekon.-Utsk:ts den 5 dennes bordlagde Mern.
N:o 132, ang:de särskildt arfvode åt en extra ordinarie kanslist.
Föredrogos och biföllos Exped.-Utsk:ts den 5 dennes bordlagde Mem:r: N:o 16, ang:de anvisande af medel till gratifikationer åt extra biträden vid Ulsk:ts kansli; N:o 17, ang:de rättighet för Utskits kansli-personal och vaktbetjening att uppbära aflöning någon tid efter riksdagens slut; och N:o 18, ang:de acceptering, efter riksdagens slut, af räkningar å tryckning och häftning af Bihanget till Riks-Ståndens protokoll.
Justerades 3 prot.-utdrag för dagens plenum. R. o. Ad. åtskiljdes kl. \7 e. m.
Den 7 December. 393 Måndagen den 7 December 1863.
Plenum kl. ^ 12 f. m.
Upplästes och godkändes Exped.-Utsk:ts skrifvelse-förslag:
N:o 208, ang:de ändringar i nu gällande föreskrifter rörande vilkoren för afsöndring af jord; N:o 209, ang:de förändrade stadganden i afseende å frejdebetyg; 210, med öfverlemnande af ny bevillningsstadga; samt N:o 211, ang:de upprättadt nytt reglemente för Riksgäldskontoret.
Anmältes och inbeledsagades Öfverste-Kammarjunkarne, Gr:ne Robert Axel von Rosen och Johan Alexander Arthemis Sparre, hvilka på K. M:s Nåd. befallning bjödo och kallade Hr Gr. och Landtm, samt R. o. Ad. att i morgon bevista Gudstjensten i Storkyrkan och derefter infinna sig å K.
Slottet för att åtfölja H. M. Konungen till Rikssalen och öfvervara riksdagens afslutande.
Sedan Hr Gr. o. Landtm, svarat, att R. o. Ad. komme att ställa sig K. M:s Nåd. befallning till efterrättelse, blefvo Hrr Ofverste-Kammarjunkare utbeledsagade.
Upplästes och godkändes följande, från Exped.-Utsk:t inkomne förslag till §§ i riksdags-beslutet, nemi.:
N:o 49, ang:de statsregleringen m. m.; N:o 50, ang:de Riksgäldskontorets ufgifter och inkomster; N:o 51, ang:de beräkningen af statsverkets inkomster; N:o 52, ang:de i R.
F:s 63:dje § föreskrifna kreditivsuminor; N:o 53, ang:de skrifvelser rörande statsregleringen m. m.; N:o 54, i frågor rörande rikets allmänna hushållning m. m.; N:o 55, ang:de allmänna bevillningen; 394 Den 7 December.
N:o 56, ang:de bevillningsmedlens beräknade belopp; N:o 57, ang:de förändrade stadganden i afseende å frejdebetyg; N:o 58, ang:de ett särskildt kreditiv till försvarsverkets fullständigare ordnande; N:o 59, ang:de tullbevillningen; N:o 60, ang:de underd. skrifvelser i bevillningsfrågor; N:o 61, ang:de skogshushållningen; N:o 62, ang:de ny jagtstadga; N:o 63, ang:de ny strafflag m. m.; N:o 64, ang:de ändring i 18:de kap. 12:te §:n kyrkolagen; N:o 65, ang:de förändring i stadgandena om giftomannarätt; N:o 66, ang:de inteckning om nyttjande-rätt till fast egen dom; N:o 67, ang:de arfsrätt för oäkta barn; och N:o 68, ang:de dag för nästa riksdags början.
Upplästes och lades till handlingarne från Med-Stånden ankomne prot.-utdrag för tiden från den 16 sistl.
November. R. o. Ad. åtskiljdes kl. ^ 1 e. m.
Den 8 December f. m. 395 Tisdagen den 8 December 1863.
Plenum kl. £ 10 f. m.
Mörner, Carl Göran, benäget åtagit sig att anföra den afskedsdeputation, som i afton komme att afgå till de öfriga Riks-Stånden, samt anmodade de Hrr ledamöter af R. o. Ad., som önskade i deputationen deltaga, att anmäla sig hos Riddarh.-Fiskalen.
Sedan anmäldt blifvit, att de öfriga Riks-Stånden afgått från sina samlingsrum samt gingo förbi Riddarhuset på väg till K.
Slottet, afgick Hr Gr. o. Landtm, samt R. o. Ad., företrädde af 2 härolder, till Storkyrkan, hvarest riksdagspredikan hölls af Riskopen i Wexiö Stift, Ledamoten af K.
Nordstjerne-orden, Doktor Henrik Gustaf Hultman; och sedan Gudstjensten slutats samt R. o. Ad. uppgått till K.
Slottet, deltog lt. o. Ad. i den K. processionen till Rikssalen, der riksdagen under vanliga ceremonier af H. M. Konungen afslutades samt R.
St:r hemförlofvades.
Ad. uti procession återvändt från Rikssalen upp till samlingsrummen å K.
Slottet, åtskiljdes Ståndet derstädes, enligt före afgången från Riddarhuset fattadt beslut, kl. 2 e. m.; hvarefter Ståndets deputerade, anförde af Hr Gr. o. Landtm., fingo aflägga underd. afskedsuppvaktningar dels hos H. M.
Konungen, der H. M. Drottningen, DD. KK. HH.