Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
StatsKontoret deponerade medel; och N:o 287, ang:de verkstäld omröstning i fråga om låneunderstöd för anläggandet af en bibana från Borås till vestra stambanan.
Föredrogs och bifölls StatsUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 288, ang;de medels anvisande till odlingslån för enskilde personer.
Föredrogs, men bordlädes ånyo, på begäran af flera ledamöter, StatsUtskis d. 3 dennes på bordet lagda Mern.
N;o 292, ang:de särskilda gratifikationer för åtskilliga af StatsUtsk:s tjenstemän. 441 Den 4 Mars f. m.
Föredrogs och Indes till liandlingarne Sammansatta Stats- samt Allm. Besv.- o. Ekon.Utsk:s nedannämnde d. 8 dennes på hordet lagda Mern.:
N:o 59, i ani. af erhållna återremisser å Utlåt.
N:o 4, ang:de ordnandet af pensionsväsendet; N:o 60, i ani. af återremitterade Utlåt.
N:o 7, i fråga om förändrade grunder för användandet af den från SeraflmerOrdensGillet utgående upfostringshjelp; och N:o 61, i ani. af återremiss å Utlåt.
N:o 12, rörande väckte motioner derom, att kronobrefbäringen dels matte öfvertagas af Postverket och bestridas på Statens bekostnad, dels verkställas af enskilde, men kostnaden derför ersättas af Staten efter bestämmande af HäradsRätt och Koms Befhrde, dels att all i mantal satt jord skulle efter hemmantalet lika deltaga i kronobrefbäringsskyldighetens utgörande, dels ock slutligen att ett förslagsanslag måtte anvisas och ställas till K.
M:s disposition för att användas till bestridande af kronobreibäringen.
Föredrogs, men bordlädes åoyo, på begäran af flera ledamöter, BankoUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda Utlåt.
N:o 87, öfver väckt motion att Banken, utan hinder af det för dess behållningar å utrikes ort nu stadgade maximum, må inköpa det silfver Riksg:sKont. kan i Hamburg och Altona hafva att aflåta.
Föredrogs och lades till handlingarne LagUtsk:s d. 3 dennes på bordet lagda Meno.
N:o 87, ang;de verkstäld omröstning i ani. af de hos RiksStm fattade skiljaktiga beslut vid förehafvande af Utsk:s Utlåt.
N:o 62, i ani. af framstälda anmärkmr emot Utsk:s under N:o 47 afgifna Betänk, öfver väckt motion om stiftande af lag ang:de allmänt kyrkomöte.
Landtm, tillkännagifvit att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande af plenum kl. 7 e. m.; åtskiljdes H. R. o. Ad. kl. half 12 f. m.
In fidem protocolli, Albert Munde.
Den 4 Mars e. in. 44ö Torsdagen den 4 Mars 1858.
Justerades 5 prot.-utdrag för f. m:s plenum.
Hr Ehrenhoff, Gust, Herman, upläste en så lydande motion:
Enär det redan vill synas, som det af Staten nyligen uptagna lån å tre mdhr Specie, blifvit f. n. obeliöfligt, och då dessutom det är att förvänta, en ymnig tillgång på penningar, genom jernvägslånets snara indragande, så iir det min öfvertygelse att landets fördel fordrar, om ock med betydlig upoffring detta låns snara återgäldande, och får jag, på grund af denna min öfvertygelse vördsamt föreslå att, såvida det visar sig, att dessa tre milhr Specie icke, mot nu gällande vilkor kunna utlånas.
St^r mätte bemyndiga deras fullmäktige i Banken att, på sätt dem lämpligast synes, och på det för Statsverket minst betungande vilkor, gå i författning om detta låns dödande.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped - Utsk. inkomna förslag till K.
St:rs underd. skrifvelser till K. M. N:o 251, ang:de Statsbidrag för enskilda jernvägs-anläggningars företagande; N:o 255, ang:de skärpte straffbestämmelser för olofligt spel; och N:o 256, ang:de i 63 § Reg:sF:n föreskrifne Kreditiv-summor.
Då härefter Exped.Utsk:s under N:o 257, afgifna förslag till underd. skrifvelse, ang:de författning rörande allmänt kyrkomöte anmäldes till justering, blef detsamma hegardt på bordet.
Uplästes till justering och godkändes nedannämnde från Exped.- Utsk. inkomne förslag till §§ i Riksdagsbeslutet.
N:o 47, om anslag till Gr.
Rudenschölds resor för folkundervisningens ordnande; N:o 48, ang:de Folkskole-lärares pensionerande; N:o 49, ang:de de i Reg:sF:us 63 § omförmiilde Kreditivsummor; - I> eu 1 M m19 e, m. N:o 50, augide ett Kreditiv för pensionering af Arméns befäl och tjenstemän; Nio 51, angide ett Kreditiv för Sveriges deltagande i en Exposition i landtmanna-produkter m. m.; Nio 52, angide skarpte straffbestämmelser för olofligt spel; och Nio 54, angide val af Fullmäktige i Banken och BiksgisKont.
Anmäldes till justering men begärdes på bordet Exped.Utskis under N:o 53, afgifua förslag till § i Riksdagsbeslutet, angide en författning rörande allmänt kyrkomöte Anmäldes och lades på bordet nedannämnde från StatsUtsk. inkomne Mern.:
Nio 291, angide den under iunevide Riksdag verkställda statsreglering, samt den för ltiksgisKontis utgifter erforderliga allmänna bevillning; och Nio 294, med förslag till Pensions-stat vid RiksgisKont-., äfvensom expektions stat vid f. d. GeneralAssistansKout. Gr. Lagerbjelke:
Som det är af stor vigt för Riksdagens afslutande att detta Mern. från StatsUtsk., som angår bevillningssuminans bestämmande, måtte så snart som möjligt afgöras, hemställer jag om icke detsamma borde sättas främst å föredragningslistan till morgondagens plenum.
Uppå i anledn. häraf framställd propos. beslöts att StatsUtskis nu bordlagda Mern.
Nio 291, skulle upföras främst å föredragningslistan för morgondagens plenum.
Justerades pleni-protin för den 21 sisth December f. och e. m.; hvarefter H. R. o. Ad. åtskiljdes kl. 8 om aftonen.
In fidem protocolli, Alberl Alunck.
Den 5 Mars f. m. 447 Fredagen den 5 Mars 1858.
Justerades pleni-prot:n för den 22 och 23 sisth December.
Föredrogs StatsUtsk:s den 4 dennes på bordet lagda Mera.
N:o 291, ang:de den under innev:de
Riksdag verkställda statsreglering, samt den för Riksg:sKont:s utgifter erforderliga allmänna bevillning.
Pir Stjernsvärd.
Mauritz, begärde att detta Mern. måtte få ytterligare hvila på bordet, och deruti hördes en annan ledamot instämma; hvarefter yttrades af Pir Prytz, Jjars Adolf:
Jag hörde endast en eller tvenne röster begära ytterligare bordläggning af detta Betänk., och då Grundlagen föreskrifver, att flere ledamöters sammanstämmande yrkande erfordras för upskjutande af ett bordlagdt ärendes företagande, anhåller jag, att nu föredragna Betänk, måtte blifva behandladt och afgjordt.
Ilr Gr. o. Landtm, förklarade att enl.
PtiksdagsOrdnm den ifrågav:de bordläggningen icke kunde förvägras då den af 2:ne ledamöter blifvit begärd.
Hr Bildt, Didrik Gillis; Det kan visserligen förefalla mindre underligt för dem, som första gången kasta blicken på ifrågavide Betänk, att detsamma blifvit af åtskilige ledamöter ytterligare hegardt på bordet, enär deri förefinnes en mängd beräkningar och sifferupgifter, om hvilkas riktighet olika meningar lätteligen kunna upstå; men då dessa beräkningar icke kunna inverka på sjelfva resultatet, eller bestämmandet af den bevillnings-summa B.
St:r vid denna Riksdag skola sig åtaga,^tror jag att man kan vid de upgjorda beräkningarne låta bero. Grundlagen föreskrifver, att sedan Statsverkets alla behof blifvit bestämda, skola R.
St:r åtaga sig den bevillning, som erfordras för deras fyllande, men, som vi veta, kan detta i praxis ej låta sig göra, utan Bevilln:sUtsk. upgör under Riksdagens lopp förslag till Allmänna Bevilningens Utgörande på grund af en approximativ kalkyl öfver de förestående statsutgifterne.
Då man sedermera skall efterse hvilka poster behöfva att undergå en jemkning, till följd deraf att Bevilln.Utsk;s approximativa beräkning har i större eller mindre mån varit divergerande från den slutsumma, som i verkligheten upkommit, så är det klart, att då åtskilliga inkomstposter, såsom Tullen, Char t se - 443 Den ft Mars f. m.
Sigillata-medlen, Bränvins-brännings-afgiften m. fl., till deras natur äro och måste vara mycket elastiska, kommer man slutligen till det resultat, att man difinitivt antager hvad Bevilln.Utsk. approximativt upgjort.
Detta Betänk, är således af endast formell beskaffenhet och kan icke leda till någon förändring i siffrorna.
Jag har sjelf reserverat mig, icke emot resultatet, utan emot sjelfva upställningen af Betänk.
Denna upstiilluing är, enl. min åsigt oriktig, emedan deri finnes uptagen såsom inkomst 1857 års öfverskott, hvilket är både öfverflödigt och oriktigt, och för att få in detta öfverskott har man, tvärt emot hvad förut varit brukl gt, uptagit ltiksg:sKont:s kassabehållning, utan att fästa afside vid dess utestående med ränta löpande fordringar.
Sedan jag nu i största korthet yttrat mig öfver Betänk., anhåller jag, att de Hrr, som begärt detsammas ytterligare bordläggning, måtte derifrån afstå, då, på sätt jag förut yttrat, man ej kan komma till något annat resultat i afs:de å siffrorna.
Jag ber dessa
Hrr besinna, att om de fortfara i sitt yrkande, fördröjes ärendenas afslutande ända till sista stunden af Riksdagen, så att Stånden måhända nödgas hafva plena tidigt på morgonen af Onsdagen, eller sjelfva den dag, då Riksdagen afbläses.
Ehuru jag af den siste värde talarens yttrande icke kunnat finna mig öfvertygad om nödvändigheten att bråstörtadt afgöra detta ärende, utan måste vidblifva den åsigt, att meningen med Betänkms afgifvande är den, att riksdagsmännen skola betänka deras innehåll, innan frågorna afgöras, så vill jag dock, på det att man ej måtte beskylla mig för att vilja onödigt förlänga Riksdagen, afstå från min begäran om ytterligare bordläggning.
Hr Gr. o. Landtm, yttrade, att då bordläggning af Hr Stjernsvärd begärdes en eller 2:ne ledamöter deruti instämt, och att i händelse det varit 2:ne, de hade rättighet att få Mern. ytterligare hvilande på bordet.
Hr Westfelt, Nils: Då Hr Stjernsvärd afstått från sitt yrkande å bordläggning, vill äfven jag. som med honom instämde, derifrån afstå, men jag måste dock yttra den tanke, att det är till min stora förvåning som jag sett att man först i sista stunden framkommer med det Betänk., hvari visas, huru slats-regleringen är upgjord.
Sedan sålunda yrkandet om förnyad bordläggning blifvit åter kalladt, blef StatsUtsk:s ifrågav:de Mern. punktvis företaget till afgörande samt af R. o. Ad. bifallet.
Jag vill blott göra en liten anmärkn. emot detta Betänk., nemi. att bland de bolag, med hvilka jernvägs - I)en 5 Mars f. m. 449 vägslänet är afslutadt. omnnmnes »Deutsche Gesellschaft», ehuru dess rätta namn är »Diskont Gesellschaft.
Justerades ett prot.-utdrag, innnehållande R. o. Adms nu i alside på StatsUtskis Mern.
N:0 291, fattade beslut.
Föredrogs och godkändes Exped.Utskis den 4 dennes på bordet lagda, under Nio 257, afgilna förslag till underd. skrifvelse, samt under Nio 53, afgifna förslag till § i Riksdagsbeslutet, ang:de en författning rörande allmänt kyrkomöte.
Föredrogs ånyo och bifölls StatsUtskis den 3 och 4 dennes på bordet lagda Mern Nio 292, angide särskilda gratifikationer till åtskiilige af StatsUtskis tjenstemän.
Hr Aminoff, Joli. Fredr., anförde skriftligen:
Då jag i medio af förra månaden yrkade, att R. o. Ad. måtte ålägga StatsUtsk. att, inom en viss bestämd tid inkomma med sitt Betänk, öfver den af Hr Stjernsvärd väckta motion, om ett ökadt anslag till H. K. H.
Kronprinsen, så länge FL K.
H. komme, att under IF. M. Konungens sjukdom föra Riksstyrelsen, var det på den grund, att R.
Stir må blifva i tillfälle, att innan Riksdagens uplösande deröfver besluta.
Men som intet Betänk, sedan inkommit, och troligen ej heller inkommer, oaktadt
Riksdagens afslutande står vid dörren; tager jag för afgjordt att Utskis mening är, låta motionen begrafvas bland dess handlingar; hvarföre jag ej kan underlåta anmärka ett sådant förfarande, hvilket, enl. min öfvertygelse är i strid med Grundlagarnes anda och föreskrift, samt kan leda till en maktutöfning gränsande derhän, att endast Utskis åsigter skola blifva gällande, utan allt tillgörande från R.
Stirs sida, hvarigenom slutligen kan inträffa, att Ständerne komma att stå under allena styrande Utsk.
Jag måste emot ett sådant förfarande i framtiden, härmedelst nedlägga min reservation, och ärendets vigt och min rättskänsla befalla mig, att, ehuru
Riksdagens snara uplösning är för handen, likväl gifva mina enskilda tankar tillkänna uti ifrågavide ämne.
Då H. M. Konungens Nåd. Propos. om Regeringens öfverlemnande till H. K. H. Kronprinsen, under H. M:s inträffade sjukdom, inkom till R.
Stir; hade motionen om ett ökadt anslag för H. K. H. Kronprinsen, under den tid FL K.
H. komme att föra Riksstyrelsen, ej bordt afgifvas, innan FL Stir antagit den Nåd.
Men denna förhastade åtgärd, kunde på intet vis inverka på sjelfva motionens nödvändighet, som ock tydligen iuhemtades deraf, att FL o.
Ad. remitterade densamma till behörigt Utskis vidare behandling, der motionen redan öfver 5 månader, fått i lugn och ro hvila, samt slutligen blifver, som sagt är begrafven.
XI H. 29 Den 5 Mara f. m.
Om man tager i betraktande att H. M.
Konungen hade, såsom ogift Kronprins i årligt anslag 100,000 Rdr. att, då H. M. 1823, såsom Kronprins förmälde sig, förhöjdes anslaget till 1 50,000 Rdr årligen; att vår nuv:de Kronprins år 1844 erhöll blott i anslag 25,000 Rdr årligen, så Ilinge H. K. H. vore ogift, samt att år 1850, då H. K. H. förmälde sig, ökades anslaget till 100,000 Rdr årligen; så och då man jemförer de olika anslags-snmmorna med hvarandra, under lika lång tidrymd eller endast för 13 år, upstår följande resultat:
Att H. M. Konungen hade af Statsverket såsom ogift Kronprins under 6 års tid 000,000 Rdr, och såsom förmäld Kronprins för 7 år 1,050,000 Rdr, hvilka sammanlagda summor göra 1,650,000 Rdr Bko.
Hvaremot H. K. H.
Kronprinsen hade för 6 år, eller så länge H. K. H. var ogift 150,000
Rdr, och sedan H. K. H. blef förmäld, för 7 år 700,000 Rdr, som tillsammans blifver 850,000 Rdr Bko.
Drages nu dessa 850,000
Rdr ifrån ofvanstående 1,650,000 Rdr så upstår en skillnad af 800,000 Rdr Bko, som H. K. H.
Kronprinsen haft i anslag från Statsverket mindre, än II. M. Konungen såsom Kronprins under lika lång tid, eller under 13 år — oaktadt lefnadskostnaderne och allt annat i förhållande äro helt olika nu mot förr — hvartill kommer, att H. K. H.
Kronprinsen, såsom Regent, har många och opåräknade utgifter att bestrida, hvilka icke åligga H. K. Ii. i egenskap af Kronprins.
Svenska folket har således en moralisk förbindelse till H. K. H.
Kronprinsen på en summa af 800,000 Rdr Bko; Och må man ej ursäkta sig dermed att, då H. M. Konungen år 1844 besteg Thronen, Ii.
M. icke föreslog R.
Stms beviljande af ett högre an slag för H. K. H.
Kronprinsen, än det nu upgifna beloppet.
Orsakerne dertill hade kunnat vara många.
Men 'denna H. M.
Konungens handling, hade än mer bort upmana R.
St:r, att med erkännande af H.
M:s välvilja för nationen, likväl besluta, att det anslag från Statsverket som dittills varit bestämd för Sveriges Kronprins, skulle oförändrad och oförminskad framdeles utgå.
Ett sådant förfarande hade varit värdigt och öfverensstämmande med Svenska folkets storsinthet.
Då detta icke skedde, hade tillfället nu varit högst lämpligt, att åtminstone till en början och till någon del, godtgöra försummelsen, samt i enlighet med den väckta motionen besluta, att så länge H. K. H. Kronprinsen, såsom Regent, med Kongl, makt och myndighet förer Riksstyrelsen, H. K. H. tilldelas årligen ett särskildt anslag af 100,600 Rdr Bko.
Genom en sådan åtgärd från Ständernas sida, upfylde nationen en hederspligt mot H. Iv. H. Kronprinsen, samt undvek alla rättmätiga anmärknir, så inom Riket, som utom detsamma.
Felet är denna gång, ej R.
St:rs utan i forsla rummet StatsUtsk:s, som försummat sin skyldighet, att inkomma med sitt Utlåt, uti ifrågavrde ämne.
Och i det andra, pluraliteten inom R. o. Ad. som genom votering befriade Utsk. att inom viss bestämd tid afgifva Betänk.; Också nödgades jag att mot ett sådant beslut anföra min Reservation.
Man har i ett föregående plenum anfördt, att H. M. Konon - Den 5 Mars f. m. 4M gen, för ökadt anslag för H. K. II.
Kronprinsen såsom Regent, icke bör komma i fråga, emedan H. M. beslutit, att ur sin egen kassa bestrida utgiften; samt att H. K. II.
Kronprinsen, genom Chefen för FinänsDepartttets skrifvelse till Ordf:den uti StatsUtsk., förklarat H. K.
H:s åsigter uti ifrågav:de ärende.
Men detta H. M.
Konungens och H. K. H.
Kronprinsens tillkännagifvande, hade bordt i vanlig ordning komma R.
St:r till handa, tor att deröfver slutligen besluta, och ej, som nu varit händelsen, ensamt meddelas R. o. Ad. genom ett muntligt anförande, samt derefter genom den Nåd. skrifvelsens upläsande.
För öfrigt är H. M. Konungens och H. K. H.
Kronprinsens tillgörande i denna frågan, såsom på enskild väg kommen StatsUtsk. tillhanda.
Också en enskild handling, emellan Konungen och Kronprinsen, emellan
Far och Son, samt får ej förblandas med hvad Rikets värdighet fordrar och Svenska folket är skyldig H. K. H.
Kronprinsen i egenskap af Regent.
Också handlade våra bröder Norrmännen, oberoende af alla anmälanden och förklaringar för Stortinget, sjelfständigt; Och jag kan ej tänka mig möjligheten att Svenska Ständerne skulle velat eftergifva Norrmännen i pligt och rättskänsla, om motionen, som sig bordt kommit i laglig väg R.
St:r till handa.
Jag anhåller vördsamt, att detta mitt anförande måtte blifva infördt i dagens protokoll.
Gr. Löwenhjelm, Axel Gustaf:
Då jag under ett föreg:de plenum deltagit i discussionen ang:de föreläggande för StatsUtsk. att inkomma med yttrande öfver Hr Stjernsvärds motion, så har jag ansett för en pligt att nu begära ordet och anhåller om några ögonblicks upmärksamhet, ehuru jag ganska väl känner den knappa tid vi hafva att disponera.
Jag ämnar icke afgifva något förslag och kan således icke råka ut för det missöde, som en annan Ståndskamrat rönt, nemi. att R. o. Ad. genom sitt beslut undanskjutit all handläggning af hans motion.
Föremålet för mitt upträdande är endast att instämma i den reservation den siste värde talaren afgifvit emot ett beslut, sorn jag på det högsta beklagar, emedan det, i min tanke Ivar en både vådlig och olycklig följd.
Beslutets vådliga följd är den, att det sanktionerat ett ingrepp på riksdagsmannarätten och i Utskrns händer lagt en maktfullkomlighet, som nästan helt och hållet uphäfver vår fria yttrande rätt.
Det vore ju endast ett tomt Chartek att få yttra sina tankar inom dessa murar, då det berodde på ett Utsk., huruvida yttranderne skulle leda till någon påföljd eller icke.
Det är ett sådant förhållande som jag anser vara ganska vådligt.
Jag anser beslutet äfven vara olyckligt till sina följder.
Föremålet för Hr Stjernsvärds motion var ett tilläggs apanage åt II. K. H.
Kronprinsen i egenskap af de förenade Rikenas Regent under den olyckliga perioden af Konungens sjukdom, då vi egde att välja emellan ett Svenskt Regentskap eller en InterimsRegering, bestående af Svenske män, blandade med icke Svenske och för Sveriges Ständer oansvarige män.
452 D en 5 Mars f m.
Någon tvekan emellan dessa båda slag af Regeringar kunde hos det Svenska folket ej upstå.
Också antogs Regentskapet enhälligt af Representationen, men vid tidpunkten för dess antagande bemödade sig en del af den allmänna pressen att söka ådagalägga, att motståndet emot Regentskapet skulle vara allmänt.
Å den motsatta sidan sökte man att visa nyttan och vigten af Regentskapet för så väl Sveriges värdighet som dess oberoende.
Jag vill icke tadla de medel, som användes; jag tror att deras begagnande föranleddes af den välvilligaste afsigt, men jag tror icke, att de vore behöfligil eller att deras verkningar varit enliga med andan i vårt Statsskick.
De alstrade t. ex. hos StatsUtsk., enl. hvad af dess försvarare här under disctissionen tillkännagafs, den öfvertygelse, att ingenting borde göras.
Jag lemnar hela denna discussion derhän.
Den är förbi.
Jag kan dock ej undertrycka den öfvertygelse, att intet enda af de skäl, sora då anfördes till försvar för Utslcs förfarande att undanskjuta frågan, vid en närmare pröfning håller streck.
Det vore ganska lätt att vederlägga dem alla, men jag vill ej dermed uptaga tiden.
Jag vill blott vidröra ett kraft argument, som ganska skickligt användes för att anslå den Svenska nationalkänslan.
En talare midt emot mig framställde mig såsom den der ville ställa Norrige såsom ett mönster för Sverige.
Detta var ett misstydande af mina ord.
Jag ställer ej någon stat såsom ett mönster för Sverige, men jag tror, att ett politiskt riktigt beslut, det må nu fattas i hvilket land som helst, kan vara ett föredöme för vårt beslut, och så uttryckte jag mig äfven.
Gerna för mig må Norriges unga oförsökta fana våga bredvid Sveriges gamla, segerika, af verlden kända blåa och gula baner, men den förra må icke försöka att beskugga den sednare, och Svenska folkets ombud må allra minst genom sina beslut bidraga till Sveriges tillbakasättande inför Europas ögon.
Det är detta som jag benämner den olyckliga följden af vårt beslut.
Ilade apanagefrågan förekommit hos R.
St:r, tror jag, att den helt enkelt gått igenom, och då hade vi undgått hvad vi nu utan gensägelse måste underkasta oss, nemi. att brödrariket kan låta inför Europa ganska högt klinga de Speciel-, som det ensamt gifvet för det för båda Rikena gemensamma Regentskapet.
Detta har jag icke ansett vara Svenska folket värdigt och derföre har jag äfven instämt i den reservation Hr Aminoff afgifvit.
Jag ämnar icke yttra mig om lämpligheten eller olämpligheten af Hr Stjernsvärds motion, emedan jag icke anser detta tillfälle vara dertill lämpligt, men jag fäster mycken vigt vid StatsUtsk:s förfarande i saken.
Under den discussion, som för några plenidagar sedan i ämnet här egde rum, redogjorde StatsUtsk:s Ordfrde för skälen, hvarföre motionen icke blifvit handlagd.
Deremot hörde jag honom icke förklara, att något svar å motionen icke skulle afgifvas.
Jag trodde derföre, att Utsk. löre
Riksdagens slut skulle inkomma med ett svar å motionen, såsom dess grundlagsenliga skyldighet varit.
Jag härleder denna skyldighet från 3 § i vår Grundlag. 56 § Reg:sF;n stadgar, att Utsk:n Den 5 Mars f. m. 453 skola yttra sig öfver alla till (lern reanterade frågor, på sått Riksd:sOrdnm föreskrifver.
I 44 § 3 mom.
Riksd:sOrdn:n heter det: »Vill Utsk. återlemna något från ett eller flera RiksStånd remitleradt mål, såsom till dess befattning ej hörande, åligge Utsk. att sist inom ätta dagar afgifva sitt Utlåt. &c.» StatsUtsk.har icke inom denna tid från sig försvarat motionen och då Utsk. det icke gjort, erkånde Utsk., att motionen hörde till dess befattning.
Slutligen säges i 56 g Riksd:sOrdn:n: »Tntet ärende må nedläggas utan Ståndets uttryckliga beslut» Nu är Riksdagens sista stund inne och sora det ej är anledn. dertill, att Utsk. inkommer med något svar å motionen, är densamma utan Ståndets beslut nedlagd.
Detta är i min tanke ett för framtiden vådligt prejudikat, utvisande att ett Utsk. tillvällat sig makt öfver icke allenast en enskild motionär utan äfven sina principaler, RiksSt.:n.
Emot detta St.atsUlsk:s förfarande får jag till R. o. Ad:ns prot. mig reservera.
Jemte det jag anhåller att få förena mig med Gr. Löwenhjelm och Hrr Aminoff och Prytz, får jag i prot. nedlägga min lifliga protest emot den inkonstitutionella maktfullkomlighet som R. o. Ad. genom ett föregående beslut tillagt ett Utsk.
Jag kan ej annat än tinna detta vara ett ganska betänksamt järtecken för vår bristfälliga representation.
Innan man fattade ett sådant beslut borde man hafva besinnat, att den politiska vinden ofta vänder sig och att vinden vid en annan Riksdag möjligen blåser åt ett annat håll.
Någon förändring i Usta Ilufvudtiteln kan vid denna Riksdag ej vidare ega ram, men om jag vid nästa Riksdag befinner mig på samma plats jag nu innehar, skall jag icke underlåta att söka tillvägabringa de förändringar deri jag anser vara lämpligt.
Jag skall icke sky detta, lika litet som jag vid denna Riksdag skytt att yrka förändring i denna Hufvudt.itel.
Jag anhåller att detta mitt anförande måtte få i protokollet intagas.
Jag har icke begärt ordet för att ingå i någon kritik öfver de värde reservanternes anföranden, enär jag anser dera ega rätt att sig reservera, men jag har begärt ordet för att förklara, att sjelfva grundpelaren för Hr Aminoffs reservation nr något vacklande.
StatsUtsk. har nemi. aldrig beslutat att icke företaga Hr Stjernsvärds motion.
Denna motion delar samma öde som många andra motioner, hvilkas behandling ej medhunnits.
Deribland vill jag nämna motionerna om Kronogodsens indragning till Statsverket, om åtskilliga allmänna kassors indragning till Statsverket, om åtgärders vidtagande för penningekrisens afhjelpande m. fl.
StatsUtsk. har icke blifvit begåfvadt med förmågan att skapa tid och Utsk. har ieke heller haft förmågan att arbeta mera än som billigtvis kan begäras.