Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
"Efter valets slut kl. tre qvart till 9 förmiddagen, upplästes tili justering och godkände* följande från ExpeditionsUtskottet ankomne förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelser till Kongl. Maj:t: N:o 167.
Rörande uppmätning och anteckning af cubikrymden å hvarje loft eller botten i Kronans Magaziaer.
N:0 163, I anledning af väckt fråga om en vidsträcktare fribrefsrättighet för Städernes Magistrater; samt N:0 169.
Förslag till f örordnande för Le« dsmöterne i Tryckfribets-Comittéen Föredrogs å nyo Expeditionsötskottets den 3o sistledne
Augusti eftermiddagen på bordet lagde förslag till inledning och 4 §. §. af Riks-, dags-Beslutet.
Herr Cederskjöld, Pehr Gudaf: Efter att uti ingressen hafva sagt, att "Vi Jladncit uti följande beslutså följer uti irsta §:n, att vi åkallat himlens välsignelse öfver våra företag samt erhållit Kongl. Maj:ts
Nådiga berättelse om hvad i Riks-Styrelsen sedan sista Riksdag sig tilldragit m. m. ; hvilket allt icke innehåller det ringaste beslut af Riksens Ständer.
Jag får derföre vördsammast hemställa, om icke Dea i September /, m. 5 bela irsta §n borde uti ingressen intagas, t, ex. pä följande sätt: - - - hafva Vi förstnämnde dag i Stockholm Oss infunnit, och, sedan Vi, efter åkallande af den Högstes välsignelse öfver
Våra företag, den 23 sistledne Januarii erhållit Kongl Majtts Nådiga berättelse örn hvad i Rikets Styrelse sedan sista Riksdag sig tilldragit, samt Kongl. Majlis
Nådiga proposition angående Stats-Verkets till-- stånd och behof blifvit den 31 i nyssnämnde månad till Vårt Statsutskott i Nåder aflåten, efter föregångne öfverläggningar om de vigtiga frågor, hvilka dels genom Nådiga propositioner tili Oss blifvit öfverleranade, och dels inom RiksStånden i laglig ordning väckte, slädnät i följande beslut; Jag får derföre vördsammast hemställa, om icke Höglofl.
Ståndet skulle finna Expeditions-Utskottets förslag böra återremitteras.
Grefve von Schwerin, Fredric Bogislaus j Höglofl.
Ridderskapet och Adeln täcktes lemna uppmärksamhet åt i:sta §:n i Riksdagsbeslutet vid föregående Riksdag.
Den lyder så^ lunda:
Sedan Vi åkallat den Hågfles b t pilj dd och välsignelse ----- emottagit Kongl. Maj-.ts Nådiga berättelse - - etc; så håfve Vt betygat Kongl. May.t
Vår underdåniga vördnad och erkänsla - - Då, såsom Herrarne minnas för hållandet med tacksägelseadressen, vid denna Riksdag, icke var enahanda med förra Riksdagars och resultatet således icke kan komma att intagas i RiksdagsBsslutet, så skulle jag för min 6 Den r September f. m, del tro, att försattserne i omförmälde mening, af hvilka ExpeditiocsUtskottet nu gjort en egen §. i det blifvande Riksdags-beslutet, kunde i stället lämpeligen införas uti ingressen.
Jag får derföre förena mig i Herr Cedcrscbjölds »n^ hållan om återremiss af förslaget.
Herr G i ejvin och Landt Marskalken frågade om Ridderskapet och Adeln ansåg ExpeditionsUtskottets ifrågavarande förslag böra , i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras.
Herr Cederschjöld anhöll, att innehållet af de vid ExpeditionsUtskottete förslag gjorde anmärkningar, måtte uti Ridderskapets och Adelns ProtocollsUtdrag, som, rörande den beslutade återremissen, komme att till de öfrige KiksStånden afgå, korteligen upptagas, på det de öfrige RiksStånden kunde äga tillfälle, att om anledningar till berörde återremiss inhämta kännedom.
Och blef denna Herr Cederschjölds hemställan, uppå gjord proposition, af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Vid förnyad föredragning af Statsutskottets den Side sistledne Augusti under Nio 403 Ben I September J. m, i afgifne, s«mt den 14 derpåföljde eftermidda* gen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i fråga ora Lieutenaaten Bergmarks sökte prolongation å arrendet a£ Klabböle Laxfiske; fann Ridderskapet och Adeln för godt förblifva vid sitt den a? sistj ledne Maj» förmiddagen, i detta ämne redan fattade beslut.
Föredrogs å nyo och bifölls Stats- och LagUtskottens den 27 sistledne Julii underN.o 404 afgifne, samt den 14 sistledne Augusti eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, öfver väckte motioner om serskildta Brottmåls-:
Domares tillförordnande.
Föredrogos å nyo och biföl lös följande från nedannämnde Utskott inkomne, samt den 18 sistledne Augusti eftermiddagen på bordet lagde Utlåtanden:
Af den 13 sistledne Augusti:
N;o 30.
Om sättet för kostnadernes bestridande till Hans Kongl.
Höghet Kronprinsens förmälning och verkställde Utländska resa.
$ Pen i September f, m, från Stal?- samt Allmänna Bejvärt - och Oeconomi» Utfatt en:
Af den 9 sistledne Augusti; N:o 406.
Rörande väckte motioner ora flya PostContoirs inrättande. N:o 40?»
Rörande nedsättning i BeklädOads-bidraget vid indeldta Infanteriet m. m.
Af den 7 sistledne Augusti: N--o 415.
Dels. om upphörande af Passevolance-afgiften, dels om nedsättning deri.
N:o 416.
I anledning af väckt fråga om lindring i rustnings-skyldigheten uti Södra dejen af Bohus Län. frän Stats- och BevillningsUtskotten; Af den 12 sistleclne Augusti; N:o 413.
Angående väckt fråga om KrOnoUtskyldernes erläggande in natura, samt ned», sättning af Bevillnings-procenten å Fastigheter inom Blekinge.
Från Lagutskottet•; Af den 7 sistledne Augusti : N:q 143.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betän - Ben i September, f. rn. kande ; angående yrkad ändring i 17 Cap. 2 §.
Rättegångsfel ken och Kongl.
Förordningen dea 28 Juni i »798.
Af den 12 sistledna Augusti; N:o 145.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut msddeldte Betänkande, om LigniansRätternes afskaffande.
Frän Lag- samt Allmänna Besvärs- och Ekonomi - Utskott en'.
Af den 7'sistledne Augusti; N:o 146.
I anledning af gjorde anmärkningar vid LagUtskottets förut meddeidte Betänkande, angående väckt fråga, att alla så väl af Allmänna Lagen föranledde Edgångar, som andre uti serskildte Författningar föreskrifne EdsFormulairer, må varda granskade och rättade uti de delar, der felaktigheter kunna förefinnas.
Af den 13 sistledne Augusti: N:o 147.
Angående mätningssättet af Hö och Kohl. N<o 148- Oin SjöLagens öfverseende m. tn.
Föredrogs å nyo och gillades Allmänna Besvärs- och OeconomieUfskottets den 9 sist - 10 Den x September J, m. iedne Augusti under N:o 160 afgifne, samt den 14 derpaföljde eftermiddagen på bordet lagde Betänkande, angående förtydligande af 46 §. uti Kongl.
SkogsOrdningen af den 1 Augusti IS05.
Vid förnyad föredragning af Allmänna BeJ svärs- och OeconomieUtskottets den 9 sistledne Augusti under N:o 162 afgifne, samt den 14 derpaföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande, i anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddelte Betänkande i frågan om yrkad befrielse för Gottlands Hemmansägare, att in natura aflemna skatte Tjära; fann Ridderskapet och Adeln, att, enär sistnämnde Betänkande redan blifvit af Ridderskapet och Adelö bifallet, Utskottets i-, frågavarandc Utlåtande borde läggas till hand lingarne.
Då tua å nyo föredrogs Expeditions-Utskottets den 12 sistledne Augusti aflåtne, S3mt den 14 derpHöljde eftermiddagen på bordet lagde Memorial , innefattande svar på återremiss af Utskottets under N:o 91 meddelte förslag till Riksens Ständers underdåniga skrifvelse tiU Kongl. Maj:t, rörande medel för bestridande af kostnaderne i och för Hans Kongl. Höghet
Kronprinsens förmälning och utrikes
Den i September f, m, 11 resa; fann Ridderskapat och Adelö för godt, att, enär berörde förslag redan blifvit af de öfrige irenne RiksStånden giiladt, för dess del dervid låta bero.
Företogs till pröfning Stats Utskottets den 13 sistledne
Augusti under Nto 410 afgifr.e samt den 18 derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde Utlåtande 1 anledning af Kongl. Maj:ts
Nådiga skrifvelse om pension vid afskedstagande för JustitijcRådet Blom.
Herr Berghman, Ambra sint Magnus:
Ett högst obilligt och orättvist förhållande visar sig i - mellan Civil- och MilitairStaternes pensioner; och det kan omnjeligen förete sig något giltigt skäl till en sådan skiljagtighet.
Jag vill åtminstone icke tro anledningen vara den, att Staten betalar fulla pensionen åt den enå eller Civilstaten, då deremot de militaire Embetsoch Tjenstemäncen pensionera sig sjelfva till tvåtredjedelar.
Civilstaten har sig förehållet, att vid 70 års ålder undfå hela lönen i pension.
Om åter en M i 1 i t a i r tjenar till samma alder, erhåller han ändock icke mera än det belopp som tillhörer han* grad, och hvarföre han under hela tiden årligen betalt till PeasionsCassan en dryg afgift.
Är det ej nog dermed?
Vill man nu ut» 12 Den i September e, m. sträcka denna Civil-Statens förmonsrätt ända dertill, att vid några och 60 års ålder få behålla bela lönen såsom pension?
Så har nu StatsUtskottet tillstyrkt för JustitiaeRådet Blom, att vid nyss fyllda 60 år fä hela JustitiaeRådslönen i pension.
Han skulle då bekomma 5 gånger så mycket som General eller en FältMarskaik, ehuru haD icke kan med någondera jemföras hvarken i rang eller lönevilkor.
Om Civilstaten i allmänhet skulle så avantageras, skulle Riket snart blifva graveradt med en pmsions-stats-summa, lika stor med hela Civilstaten» aflönings-stat.
Hvad dessutom enskildt beträffar JustitioeRådet Blom, så förekommer, j afseende på honom, en serskild omständighet, som troligen undfallit Utskottet, den nemligen, att han icke varit i Statens tjenst längre än i *4 år, eller sedan han befordrades till JustitiaeRåd.
Han var förut Rådman här i Stockholm, och således i Stadens, icke i Statens tjenst.
Men Staten betalar ej Stadens Embetsman.
Och då nu Herr Blom blott i 14 år tjsnat Staten, tyckes hela JustitiaeRådslönen redan för mycket såsom pension.
Hälften kunde vara rättvist nog.
Stats-Utskottet har väl såsom skäl för sitt tillstyrkande åberopat
Pensionsförfattningen af år 1798.
Men med allt förtroende för Utskottet i öfrigt, förmodar jag dock att Utskottet 1 detta fall tagit miste.
Efter hvad jag nu minnes, säger författningen just att ingen Tjensteman , som har mera än 600 R:dr i lön, får tillgodonjuta pension.
Utskottet anför val såsom ytterligare pen I Seplembtr f, m. 13 skäl.
Herr Bloms svaga syn.
Denna uppgift kan man ej betvifla, och jag beklagar Herr JastitiseRådet ganska mycket.
Men om en Militair blir döf3 hale eller blind, lår han ändå icke mera i pension, än ener sin innehafvsnde grad, och icke det en gång, så vida han ej för blessurer nödgas taga afsked.
Jag skulle således på grund af allt detta tro, att om Herr Blom får behålla halfva JustitiaeRådslönen, och sålunda två och en half gång mera än en FältMarskalk, Riksens Ständer gjort ali; hvad sorn kan fordras, äfvensom jag föreställer mig, att Herr Blom kan vara lika så väl belåten med 1,500 R:dr som en FältMarskalk för vara det med 500 R;dr.
I öfrigt får jag anhålla om återremiss af Betänkandet" och tillägger den önskan, att Civilstaten ville ibland sig införa en PensionsCassa på samma sätt,sorn Arméen gjorde år 1757.
Herr von Hartmansdorff, Augu[l: I afseen de på den olikhet, emellan Statens bidrag till Civile och Militaire Embetsmännens pensionerande, hvilken Herr Bergman nyss anmärkt, utbeder jag mig, att få fästa Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet derpå, att Staten bidraga till Arméens PensionsCassa med 48 k 50,000
R:dr årligen; eller med den summa, som hvarje år dit utgår ifrån KrigsmanshusCassan, andra smärre bidrag oberäknade.
Den större summan härrör dels af donationer, och dels från allmänna afgifter, sorn äfven åläggas civila Embetsman.
Vilja vi nu tillse, hvad *4 Den i September f, m, dessa erhålla såsom pension af Staten, sä utgör det vanliga anslaget 10,000 R:dr på 7--de bufvudtiteln och 30,000 gå af allmänna Indragnings-staten till Embetsman öfver 70 år, eller tillsammans 40,000 R:dr.
Några särskildta civila pensions stater höja väl summan till nå* got högre belopp, än för militairen, men jemnför man det med staternas antal, så erfares att bi* draget till civilen, långt ifrån att vara större eller lika stort för hvarje civil, som för hvarje militaire Tjensteman öfverhufvud, understiger den senares pensionsvilkor ungefär til! en fjerdedel.
Missförhållandet existerar alltså icke till fördel för Civilstaten utan tvärtom.
Hvad närvarande fall beträffar, så har det skäl, som talar för JustitimRådet Blom, eller det att han är i fara att blifva blind, redan blifvit här nämdt, och det synes mig så ömande, att något bättre icke torde kuhna anlöras.
Skulle samma olycka träffa en FäbMarskalk eller annan Militairperson, så kan jag visserligen icke tro, att Riksens Ständer skulle underlåt* göra samma afseende på förtjensten och missödet då, som nu.
Den invändningen, att Herr Blom tillförne varit Stockholms Stads tjenst syries ej eller vara så gällande mot pensionens beviljande.
Såsom Rådman i Stockholm, deltager man i styrelsen af en betydlig del af Sveriges folkmängd, och det är en tillfällig omständighet, att Städerne sjelfva aflöna sine Embetsman.
Så aflönar i Norrige till ex.
Staten för det mesta dem, äfvensom Embetsmänntn på Landet.
Men om det nu hände feos Den l September /. m. i% CM) att en Lands-Secreterare aflönades af Länet, skulle man väl säga, att han icke vöre en af Statens Embetsman, och att han ej borde få beräkna sig till godo de år han tjenstgjort såsom Lands-Secreterare, ifall han sedermera blefve Kammar-Råd?
Händelsen med LandsSecreterarne är emedlertid redan den, att de till stor del lönas af Länen genom sina sportler, och likväl har jag ej hort någon deraf taga sig anledning till sådane invändningar, som denna.
För öfrigt har Statsutskottet icke föreslagit att Herr
Blom skulle såsom pension få bibehålla hela sin inkomst såsom Justitiae-Råd, utan endast den egentliga lönen, följagteligen icke taffelpenningarne.
Jag tror ej att någon i hans vilkor, skulle af dylika förmoner uppmuntras, att i otid taga afsked ifrån tjensten , eller i sådant ändamål föregifva en sjukdom.
Det synes åtminstone mig vara gifvit och naturligt, att den, som länge lefvat i en viss krets, och vant sig vid ett visst lefnadssätt, ej gerna afviker derifrån på ålderdomen, och det skulle vara hårdt stt äska det af en gammal marn Jag vågar således tillstyrka, att Statsutskottets Betänkande måtte bifallas, såsom billigt, och icke af egenskap, att något prscjudicat derigenom kan befaras.
Herr Pereswetoff Morath , Anders Wilhelm: StatsUtskottet, som denna Riksdag så sparsamt tillstyrkt ökade Statsanslag , har i förevarande fråga funnit sådane skäl förebragte, att Utskot - If) Den i September /, rn, tet ej kunnat undgå, hos Rikets Ständer hemställa, det pension må Herr JustititeRådet Blom beviljas.
Sedan, som man sagt mig, de öfrige Stånden bifallit Utskottets Betänkande, kan jag ej finna, hvartill en återremiss skulle tjena.
Frågan är ju redan afgjord.
Allt hvad Herr Bergman genom den af honom yrkade återremissen kunde vinna, vöre blott att få samma upplysning skrijteVgen3 men om ock förhållandet varit annorlunda är jag viss, att Ridderskapet och Adeln ej instämt i Herr Bergmans åsigter, när Ridderskapet och Adeln betänkte att till Herr Bloms öfrige förtjenster med skäl kunna läggas de omsorger, han, i egenskap af Representant, delade med 1809 års Constitutions-Utskott för upprättandet af en Grundlag, i följd af hvilken Herr Bergman nu äger fritt tillfälle, att bestrida den förtjenstfulle Embetsmannen allt underhåll af Staten, sedan han i Statens tjenst uppoffrat hälsa och synförmåga.
Herr Bergman misstager sig, då han för-, utsätter, att Herr Blom redan taget afsked, eller det ovilkorligen begärt.
Herr Blom har endast i underdånighet anmält, att hans af mångårigt och träget arbete försvagade syn hindrade honom, att, såsom han önskade sköta sitt vigtiga Embete, men att han i brist af enskildte tillgångar ej kunde begära afsked, med mindre han såsom pension fick bibehålla hela Ven i September, f, m, *7 hela eller större delen af den JustitiseRidstjensten åtföljande inkomst.
Danna Harr Bloms anmälan är, så ridt den rorer pensionen af Kongl. Majit till Stats.
UtBkottet öfverlemnad, med det förord, som Konungen ansett
Sig pligtig lemna en så förtjent Embetsman.
Således om Herr Bergmans mening kunnat blifva Ständemes, hade deraf, hvad Herr Blotn angar, ingen annan följd uppstått, än att dess förenämnde vilkorliga underdåniga anmälan icke kunnat till pröfning förekomma, utan Herr Blom måst qvarblifva i tjensten; men jag öfverlemna? till Herr Bergman sjelf att bedomina, om det varit Ständeme värdigt, att deere, tera, det de åt behofvet vilja öfverlemna de Ledamöter af Högsta Domstolan, hvilka af det trägna arbetet blifvit urståndsatte, att längre förvalta sine Embeten, och om det icke för det allmänna vore vådligt, att, vid förhållanden som detta, genom vägrande af pension för sådane Embetsman, nödga dem att tjena qvar och förlita sig på andras granskning af handlingar, der fråga är om det dyrbaraste en medborgare äger:
Lift ära och gods.
Låtom oss icke glömma, att förhållandet med Högsta Domstolens Ledamöter är alldeles olika mot andra Domstolars.
Någon extra ordinarie Ledamot i Högsta Domstolen kan Kon - Ridd. o. Ad.
Prot, VIII.
Bind. 2. il Den l September /« m, ungen icke förordna.
Han får, sorn grundlagen säger, endast utnämna JustitiaeRåd.
Alltså om Ständerne, ej genom pensionens meddelande gjorde det för Högsta Domstolens Ledamöter möjligt, att begära afsked, skulle ju den händelse inträffa, att, genom Heres fortfarande sjuklighet, de öfrige komma att utöfver förmåga betungas af arbete och ärenderne ändock sluteligen icke kunna skötas.
Jag 6er i ett sådant 6ätt att förfara, de största vådor för samhället, och jag röstar så* ledet för bifall af Betänkandet, hvarå jag anhåller att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade göra proposition.
Jag har så mycket heldre instämt i Statsutskottets förevarande betänkande, som jag i frågor om civile Embetsmäns pensionerande i allmänhet, alltid reserverat mig emot Utskottets beslut, helst jag för min del önskat, att Utskottet måtte instäm* ma med de af flere motionairer gjorde förslag, att pensionsrätten skulle börjas vid 60 år, emedan i annat fall ej billigt kan förväntas, att vid nämnde ålder intill uppnådde 70 års(då rättighet till pension inträffar) tjensterne kunna med behörig drift skötas.
Jag tror derföre , att
Utskottet nu icke saknat skäl till eitt tillstyrkande i detta mål.
Utskottet har dervid åberopat 1798 års författning angående pensionsstaten.
Der nämnas
Råder, hvilka den tiden icke hade öfver 600 R;drs lön; men Ju - Dea I September J, m. >9 sthiasRåd funnos då ej; når vi nu håfve deo öfvertygelse om JustitiasRådet
Bloms förtjenster, sorn erfarenheten intygat, och hans oförmåga att bestrida tjensien tillika blifvit vitsordad af vår Förste Läkare, Doctor Ekström, så kan jag ej annat än tillstyrka bifall i Utskottets hemställan.
Man har sagt, att JustitiasRådet
Blom endast i i4 år varit uti Statens tjenst.
Han har visserligen en tid förut varit Rådman i Stockholms Stad , men dessförinnan var han engagerad i HofRätten, och som jag vill min-* nas, äfven Häradshöfding.
Dessutom är en Rådmansbeställning i Stockholm icke utan vigt för så väl Staden som det allmänna.
På desse med de flere skäl Herr von Hartmansdorff an-v fört, samt då jag nu hörer af Herr Morath, att de tre öfrige Stånden redan bifallit Betänkandet, skulle jag för min del önska, att Ridderskapet och Adeln äfvenväl ville göra det.
Herr Bergman, Ambrojlus Magnus:
Jag tror mig ingalunda vara vederlagd af de värde Ta-i lare, som nu yttrat sig.
Jag har sagdt, att Arméen pensionerar sig sjelf till nära två tred-t jedelar.
Jag visste lika så väl som Herr von Hartmansdorff, att Arméens Pensionscassa hat af KrigsmanshusCassan två femtedelar af dess inkomster, hvilket under de sista åren gjort omkring 48,000 R:dr; och när nu Arméens PensionsStat går till 108,000 R:dr, oberäknadt lönerne för Cassans Direction och Betjening, är det ju, såsom jag sade, att Arméen till un - 20 Den i September /, nn gefär två tredjedelar pensionerar sig sjelf.
Hur jemförelsen slår ut emellan Civil- och MilitairStaternes peasions-anslag, kan jag ej nu utreda, emedan jag ej minnes antalet af hvarderas personal.
Men om den grund, som Statsutskottet i afseende på justitiaeRådet Blom föreslagit, och hvilken de öfrige MedStåndeö vid sine beslut i ämnet lära följt, i allmänhet sntages, skola Civilstaten» pensioner sluteligcn utan tvifvel gå lika så långt som dess löner.
Det är väl ganska ömt och iedsamt, att Herr JuBtitisRådet är r-å svagsynt; men om han af detta skäl får behålla så om pension hälften af sin JustitiseRadslön , tyckes han dermed böra vara belåten, då han, som sagdt är, i alla fall har två och en half gång mer än en FäitMargkalk.
Och hvad i öfrigt det beträffar, att en sådan hög mitairperson äfven vid dylikt förhållande skulle få lika stor pension, så är det visserligen möjeligt, ehuru ännu något slikt exempel icke visat sig; men möjdigen kunde det vid någon Riksdag inträffa.
Hvad sedermera vidkommer att L »ndsSocreterarne skola aflönas af Länen, torde detta vara ett misstag; men väl hafva de i ordinarie lön en och en half gång så mycket sorn en Capitaine efter Carl XI-s Stat.
Om de tillika få något serskildt af Länen lemnar jag derhän.
Att ändteligen Herr Blom varit i Statens tjenst, innan han blef JustitiseRåd , vill jag ej betvifla, men den tid han tillbragte i Stadens tjenst bör i alla fall afräknas.
Jag kan derfö(• ej afstå ifrån min begäran af återremiss, e.
Den I September Jt m. 21 huru de (re öfrige Stånden redan bifallit Betänkandet.
Det har blifvit anfördt åtskilligt angående JustitiaeRådet Bloms tjenstetid, men icke något derom , att han såsom JustitiasRåd gjort dubbel tjenst.
Han har nemligen, i egenskap af granskande Ledamot i LagComittéen, deltagit i dess arbeten, och Cornniittéens Protocoll vitsorda tillräckligt, att hans deltagande icke varit förgäfves.
Jag tillstyrker äfven för min del bifall till StatsUtskottets Betänkande.
Herr Grefven och Landt- Marskalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg StatslJtskoU tets Utlåtande böra, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återförvisas.
Ropades J* och Nej. Hvarefter Herr Grefven och Landt-Mar/kalken gjorde proposition till bifall af berörde Utlåtande:
Nej, propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen. 5S Dm l September f, m.
Herr Bergman-.
Jag begär ej votering, m»n jag reserverar mig till Protocollet emot alla anslag, som icke äro cnlige med våra lagar och gamla ordningar, Föredrogs å nyo Stats- och Bevillningsutskottens den 7 sistledne Augusti under N;o 414 afgifne, samt den iS derpåföljde eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver vackt motion om Krono-utskylders likviderande moi deist så kallade coupon®.
Jag har icke anhållit om ordet, för att yrka återremiss af det nu upplästa Betänkandet, ehuru jag skolat mycket önska, att målet inkommit så tidigt, att en återremiss kunnat medföra någon verkan.
Nu är Riksdagen så långt avancerad, att ett närmare skärskådande af det system, hvarom Herr Ugglas i Betänkandet nämnda motion handlar, skulle leda till en tidsutdrägt, som öfriga angelägna göromål ej medgifva.
Men jag anser mig dock ej böra med tystnad förbigå Utskottens yttrande, utan anhåller att få i korthet upptaga och besvara d# skäl, Utskotten anfört för att styrka olämpligheten af ett förslag, hvilket åter, efter min tanka, är ett ibland de medel, som skulle medföra betydligaste och största lättnad för de skattskyldig#.
Hvar och en, som tagit kännedom af det Fransyska sättet, att i mindre afdelningar
Den i September /, in. uppbära utskylderne, har erfarenhet om föri månerne deraf.
Hela anstalten bestar deri, att Debetsedela är så inrättad, att man kan afklippa den samma för hvarje gång, den skattskyldige derå gör någon afbetalning.
Allmänheten kan således småningom och när som helst afbörda sins Kronoutlagor.
Hos oss åter måste samtlige
Rikets innevånare på ungefärligen samma t»4 betala utskylderne, och alla således påen gång skrapa ihop medlen till detta ändamål.
Alla» som hafva varor att aflåta, måste då i hast fös?* nöja dem; och Landtmannen i synnerhet blir vid sådana tillfällen mis6bjuden af speculanten, gom vet, att han är satt i knipen» och måste ut med hela summan.