Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Hwad ater angar tillgäng kill de §e 152,020 R:dr, som sannolikt, icke till detta belopp någonsin kunde tarfwas, och i alla fall successifk kcmmo alt utgä, sä hade jag wäl trodt, att en närmare Letail af detta ärs insiutne inkomster, äswensom, de under loppet af äret päräknade torde hofwa gifwit en ledning till den förmodan, att derifrån i sädan wäg något biträde kunde sörwäntas, men i alla fall, och dä någon ränte betalning icke kunde komma i fräga för-', än ett är efter länens erhållande, och således icke förr än ester en längre förfluten tid, skulle jag förestå, att Riksgälds-Contoiret, i händelse.af behof till räntebetalning pä erhållande län, begagnade dust discont rätt L Banguen, förr de twä är, dä annan tillgäng kunde saknas, eller till är 1816, dä den nu, till Banque» utgående amortiflements fond för Riksgaldssedlarne af 302,000 R:dr ärligen, första gängen, odisponerade, till Riksgälds Contvirek inflyter, och som, sammanlagd med de äfwen följande äret inflytande 300,200
R:dr utgör en tillgäng söre Riksens Ständers nästa sammankomst af ej mindre än 602 222 R:vr, tjenande till återbetalning af de biträden, hwilke pä Riksgäldv-Cvntoirets
Discont räkning möjeligen till räme betalning kunde bl isma förskutne, och som skulle Upfylla högsta behoswet af de, innan nästa Riksdag i syra är möjeligen sörfallne räntor pä län af tre millioner.
Dä än» damälet med en discont rättighet är, att, wid förekommande, icke sörutfedde behof, hafwa en säker tillgäng, lynäs biträden i denna wäg, äfwen nu wara de lämpeligaste, enär man nu kan förutse, om, Ten 24 Juli!. .173 när, eller till hwad belopp, de i frägawarande län kunoe tarfwas, och sä mycket mindre i något afse, ende medförande mehnlig inflytelse, som RcksgaldsContoiret, aldrig begagnat, elier lärer i alla fall, till fullo begagna desi i Banque» medgifne discont, rättighet; hwaremot a andra sidan, der torde blisch» betänkeligi, och i flere afseende» af skaddige följder, alt, i en tidepunct, dä allmänna utstylderne up» ga kill et äswen sä owäntadt, som för hwarje Istattfkyldig betungande belopp, veste, icke dest mindre, skulle med Zos,ooo R:d. förhöjas, i afseende pa owiste och obestämde behof, som kanske aldrig inträffa, men i hwilken händelse likwäl, Zoc>,ooo R:dr ärligen indragas, utgörande således till nästa Riksdag halfannan million, såsom en ur allmänna rörelsen, kanske onödigtwis indragen, samlad statt, p» de stattffyldiges bekostnad utan att möjeligen af inträffande behof, hafcha warit päkallad att samman skjutas.
Om enior all förmoda,,, merremist till Höglofl.
Stals-Utffottet, kommer att mcdgifwas, anhäller jag wördsammeligen att^ deste anmärkningar mä till Ucstotte s uplysta granstning fa öfwerlemnas, nogsamt öfwer ygad, att
Utstottet ingär i en noggrann pröfning, om den nu föreflagne instränkuing af Z02,0O2 R:dr i bewillnings summan kan äga rum.
Slutligen, och dä jag af Utskottets betänkande inhämtat, att Utländska stulden blifvit utsläckt, och en del deraf till Swensta Handlandes förmän blifwit förnyad, och jag har mig bekant, art detta stedt i följd af irenne riksständs beslut, torde det tillätas mig i protocollet fä sörwara den tanke, att detta far - 374 Den 24 Julli farliga präjudicat, att tre Riksstånd medgifwas kunna belasta riket med ny gäld och disponera om dest medel, icke synes mig wara öfverensstämmande med regerings kagarnes ändamäl och ordalydelse, och hade jag rrodt, att den enskifta tillfredsställelsen at! sjelf fä göra skuld, om man sjelf skall betala den, äfwen stuile sä sträcka sig lill riksständen: deremot torde imvändas, att de i 75 Riksdagsordningen, för alla fyra riksståndens sammanstämmande beslut uptagne tz. h., icke innehålla något »örbehall i afseende pä läns »plågande, eller »'gifter af statens medel.
Men om jag ock skulle medgifva, att tre ständs beslut borde medföra förbindelse till utgifter, till anslag inom de i regerings laqarne föreskrifne hufwudartiklar. synes mig dock icke derjemte kunna ledas den mindre rimeliga folio deraf, att, ehuru fyra ständs sammanstämmande ovilkorligen fordras/ att bewilja ränka pä en ötagen skuld, skulle likmal tre ständ allena kunna förbinda li l ätagande af sjelfwa skulden, som lik»val innefattar grunden för skyldigheten till räntan.
Lagstiftaren har ansett detta sä solklart art afven sä lidet behösdes förbehäll för alla fyra stänLens sammanstämmande i detta afseende, som i afseende pä 78 §. i Regerings Formen, om försäljning eiler förpantning af någon del af riket, och andre sädane i 75 H- Riksdags Ordningen icke u 'rane §- §. säsom hörande till Constitutionens hus ondgu!noer- Skulle jag i detta omdöme hafwa mitztagik mig och riket kunna lagligen belastas mei> riy skulo genom tre stånds beslut, hemställes hwad vmdöme skäligen borde bliswa om sammanhanget af Den 24 Iulii. 37s Hufwud prinripcrne i wära grundlagar, om nemli. gen tre riksstånd, emot det fjerdes bestridande, skulle öga att göra skuld och disponera stakens medel, men deremot alla fyra riksständens enhälliga beslut eller ock nämndens åtgärd nödwandigt fordrades, art decidera ojemnförligk mindre wigtiga öfwen vbeiydeliga mäl, såsom till exempel att, afgöra den fa kallade wigtiga frägan, om en brönwins panna lill bränwinsbränning fick begagnas öfwer yo kannors rymd, eller icke, eller om Char a Sigillata pä lyfningsftdlar till giftermål, skulle efter bewillningen eller andra grunder bestämmas.
Herr Landt - Narffalken frägade om Rid» derfkapet och Adeln ansäge den gjorde anmärkningen hindra antagandet af Stats-Ulskotters betänkande.
Ropades Neji och Herr Landt !st7arffai!ken förmälke sig, hafwa funnit ropen blandade och framställe fördenskull än en gäng samma fräga, men hwilken pä lika sött befwarades.
Herr Landt-Narffalken Yttrade sig. akt enär han icke lunde utröna någon bestämd Ridoersikapet och Adelns tanke i detta mäl, nödsakades han fräga om meningen wore att densamma genom votering uttrycka.
Friherre Iäljenorant2 - Kokärr föreslog såsom den kortaste utwögen att Stats-Mffoktets betänkande matte äterförwisas.
Nej blandadt med Ja.
En lika proposition af Herr Landt-Marskalken klef ä nyo pä enahanda fäkt befwarad.
Herr 376
Dea 24 Julli. -Herr Landt Narffalken erindrade att blott nägra fa Ja blifwit hörva och hcmstälte
VM meningen more au begära votering.
Ltgel von hollstein, Lorstts jftuclvi^, och Zerr Iliam, ?eftr, förklarade deras mening wara javan i händelse ej äterremisi blrfws bestulen. Zerr Landt »Narstalken frägade derefter, vm Rioderfkapet och Adeln ansäge Grefwe 6yIIen° ftor^8 anmärkning wara af bestaffenhet att böra åstadkomma älerremist.
Aa blandade med rop as Nej och Votering.
I följe häraf upsattes och justerades följande Voterings provosition.'
Dn som bifaller Stats-Utstottets betänkande om Riksgälds.Conkoirels enstilte samt dest och Slgts-wer eks samfälte penninge behof till grund för bewillningens bestämmande m. m., ffrifwer.
Ia Den det ej null, stnfwer Nej Winner Nej, återremitteras herörde betänkande till Srats-Utstotker, ätföljdl af de derwid gjorde anmärkningar.
Voteringen företogs genast klockan Z till rs och stutades ^ kill r dä rösterne befunnvs hafwa ulfaait som följer:
Ja — yr.
Nej — 49- I anledning hwaraf Herr Landt-Marstalken förklarade, alt Ridderstaper och Adeln bifallit Stars - Den 24 Julii. 377 Stats-Utskottets betänkande, i sammanhang med hmil et bifall det fölle af sig sielf, akt Banco-Utftotteis Utlakande äfwen wore godkändt.
Derjemte hemstäldte Herr Landt-Marfkalken, om icke SiatsUtskottets nu bifatlne betänkande, borde, i afseende pä hwad bewillningen rörer, med Bewillnings Uk> skottek communiceras.
Bifölls. friherre ^äannerkeim, I^ar8 AuZust, som sig anmälte, erhöll ordet, och upläste etk sä ly.
Lande: Wördsamt Memorial!
Ridderskapet och Adeln har nu genom bifall till Stats Utffoteks betänkande af den 19 Julii rörande Niksgälds-Contoirets enskilta, samt dest och Statsnverkets samfälte penninge behof till grund för bewillningens bestämmande, bifallit ert anflag af Zoo,yQy R:dr Banco att, wid högst trängande behof anwandas till ränta och afbetalning pä län som dera till zach millioner kunna uptagas.
Det. ta ansiag är en följd af bet äfwen bifallne StatsUtskottets betänkande af den 8 Julii, hwaruti af Utskottet, med anledning af 7-de puncken i Konungens nädiga proposition om utrikes gulden, är anfört: att dä största delen af riksgälden icke mera fordrar något serskildt anflag, Utskottet will för. moda, att, derast Riksgalds-Contoiret förar 1813 och följande axen får sig anflagit af bewillningen, hwad för Contoiret till upfyllande asbest öfriga förbindelser ar oumgängeligt, en ärlig summa af zyO,Os» R:dr Banco skulle wid Rikets högst trängande - gande behof kunna blifwa akt tillgå, i den afsigt Kongl. Majus nådiga proposition af den z Junii omförmäler, såsom rönta och amorlisiemenks fond för ett till uptagande län af z till högst 4 millioner R:dr Banco.
Men hwarken genom denna förberedande anstalt eller i annan wäg, finner jag etk bestämdt och tydligt hvar wara lamnadt pä ?:de puneten i Kongl.
Majus nädiga proposition af den z Junii rörande utrikes galdea.
Konungen begär deruti ställandet till desi disposition af den summa som i förhällandet till Rikets snart sig utwecklande politiska tillstånd» för de med desi förswar förknippade oumgängeliga kostnader erfordras.
Sedan Konungen afrädt ifrän widragandet af den utwäg, hwilken han anser för det allmänna icke gagnelig nemligen sedelmyntets ytter» tigare förökande, och den hwilken kunde betunga swensta folket utöfwer desi krafter, hwarmed ej annat kan menas än pälagor, den ena och den andra beroende af Riksens Ständers föregäende samtycke, begär Konungen, att aenom inhemska täne bidrag, beroende likaledes af Riksens Ständers samtycke, likmätigt Regeringsformens 76 §, grundade pä fond för ränta och afbetalning, sättas i tillstånd att besörja ett kraftigt förswar.
Fond för ränta och amortisiement är nu funnen, utan förökande afsedelmynt utan äragande af betungande pälagor.
Jnga betänkligheter böra således upstä emot hufwudsaken, up. tagandet af inhemsia län, men det fordras äfwen dertill Riksens Ständers bestämda samtycke.
Man mä ej föreställa sia detsamma fäsom redan gif-vit, ry Den 24 Iulir- 379 1y annat ar akt befluta fond till ranka och afbekakning pä capital, annat ar att besluta sjelfwa capi. talet.
Saken mäste benämnas med sitt ratta namn.
Det är efter min tanke ej Riksens Stander tillstan. digt, att pä annat satt emottaga en wigkig rättighet, ett dyrbart bcwis af fottets förtroende till sin Konung, af samma folks kansta för Fäderneslandets sjelfbestånd, hwilket ingalunda ensamt beror pä dek gjorda erbjudandet af kärnan af landets mannastyrka till desi försmak, utan äfmen lika oumgängeligt pä medel att kunna densamma med kraft begagna.
Jag hemställer derföre till Högloft.
Ridderfkapet och Adelns uplysta bepröfwande, om ej Riksens Ständers Stats-Utskott kunde anmodas, att, med anledning af 7-'de puncten i Kongl. MajttS nädiga proposition af den z Junii rörande utrikes gälden, till Riksens Ständer inkomma med tillstyrkande för uplagandel af inhemska län, innefattande derjämte ej allenast förslag öfwer deras, i sammanhang med fonden för ränta och afbetalning högsta möjliga belopp, utan ock sältet akt dem uptaga, och af hwem de böra besörjas, altfammans under befrämjande af den skyndsamhet, wid werkställigheten, hwilkens nödwändighet 7:de puncten as Konungens oftanämnde proposition, sä tydeligen lillkännagifwer.
Det är sä mycket mera att förmoda, att
Statsutskottet torde wara beredt pä ett sädant updrag af Risens Ständer, som utfinnandet och anstäendet af sond för ranta och afbetalning, i annan händelse skulle hafwa blifwik en ofullständig mesure.
Den Den 24 Julik.
Den begäran Friherre kllannsrsieim härefter gjorde, atr hans memorial mätte till Näts Utstottet förwisas och honom tillstånd lemnäs, art detsamma med de öfrige S änden commnnicera, blef uppå gjord proposition, bifallit.
Friherre 8tae1 von lllolillein, Loritta l^uäviZ, erhöll ordet och upläste följa ide dicramen:
Tryckta anmärkningar af Herr v. Lte^ern emot mitt memorial af den 1 Jnnii, rörande några upgifter om Götha Canal, har gifwlt mig den uplysning, atk utom den jord som förswinner för sjelfva Canaan, äfwen för det, ä ömse sidor beläg, ne, som mäst medtagas för att lägga den upgrafda jorden, samt sedermera tjena till nödigt område för Canalen till wägar och stigar, waktstugor och bostäder för wederbörande, en ansenlig myckenhet älgar, hwilket alt af Kronan skall de förra ägare ersärras; detta sednare lärer blifvit sä öfverflödigt tilltagit, att det ej som orden lyda lär blifva en ödemark, hwaraf jag förmodar Canal Bolaget ärnar af detta vmräde, anlägga för sin räkning, alwels gärdar: men alldenstund Riksens Ständer blott bewiljat sa mycken jord som nödwändigt rarfwas till sielfwa Canalen, samt ä ömse sidor kill de nämnde wägar och stigar m. m., sä föranlätes jag, dä denna upoffing för Kronan till det nödwändiga redan ar gansta känbar, akt begära, att undersökning härom mätte ste, samt att alt det som till framdeles gagn af jordbruk kan befinnas, mätte Kronan förbehällas till någon minskning i den förlust Kronan mäste -vidkännas i och för delta företag - Den 24 IuUi. 38l tåg; widare får jag afwen yrka, att da enligt 4 mom. 2g §. i Riksdags bestulet den 2 Maji iz,o till Banco-Uistottek en berättelse stall aflemnas öfwer werkets tillstånd, för att deraf bedöma huruwida Banquens säkerhet fortfar, sadan berättelse, om det ej redan stedt, mätte warda till Riksens Ständers känned.-m aflemnad, och änteligen, att genom den Directeur som Banco Fnllmägtige wäljer i Direction för Canal-werket, en fullständig upgift mätte erhällas pä alt hivad Kronan lil!
Canalens behof pä östat, säsom jord, steg, krut m. m., huru mänga Kronostjuksningar ätgält» om de stedt pä Kronans eller bolagets kostnad, huru stor afgången af manskap wid arbets commcnderingarne warit, dels igenom dödsfall dels genom wädeliga tillfällen, pä det en allmän publici'e mätte winnås, hwilken narionen har ratt att ästa, dä staten gjort fä stora upoffringar pä detta werk.
Det bör också icke underlåtas, att noga pröfwa hwad säkerhet Banquen kan äga i panten som är sielfwa Canal-werket; det. war redan ledamöter i Banco.Utstoltct 1809, som hade twifwelsmäl derom, erfarenheten har widare bestyrkt, art owämade swarigheter wisat sig och man har än ytterligare insett atk obetydligheten af be waror som kunna komma en gäng akt transporteras pa denna Canal om den nägonsin blir fullbordad, icke lofwar winning swarande emot kostnaden och under hällandet.
Äsivenledes anhällcr jag, akt Banco-Ulstottet mä te anmodas uplysa förhällandet med en upgift jag förstaffat mig öfwer samtelige diseonternas rörelse för sörlid» är, den är sadan, att jag sjelf säk« ter Z82 Den 24 Iulil. ter möjligheten att sa kan förhålla sig i twifwclsmål, ehuru trowärdigheken synes wara afgjord, emedan det skulle grunda sig pä BaNquens böcker och Herrar Banco Futlmägkiges berättelse; enligt densamma skulle Riks-Discomen hast en löpande eller förlags rakning med Banquen, pä 13,334, 967 R:dr hwaras Banquen för sina ^ delar erhållit 226,296 R:dr; deremot hafwa de andra
DiSconker rört sig med följande summor: Götheborg - - 4,283,132 Rchr Malmö - - - 3.7-3 588 — Götha Canal, - ' 2.298,815 — och pä besia har Banquen blott wunnic as Götheborg - - 14-500 Malmö - - ' 6,voc> Götha Canal - 4,59». summa 25,-091 Dä likwäl besia summor i manlig
Discont wag utlänta böra inbringa öfwer 322,022 R:dr, sä synes, att actie ägare dä de blott lemnat Barr. quen något öfwer 25,002 wunnit innemot 275, O20 R:dr och dä de 800,220 R:dr hwarmed Banquen skall biträda Götha Canals Discont till större delen stä orörde, sä förlorar Banquen derpä ärligen 24,000 R:dr
Om förhällandet werkeligen skulle sä wara som denna upgift innehäller, sä torde Högloft.
Ridderskapet och Adeln finna angelägenheten deraf, att sädant ännu denna Riksdag, rättas uti instruction för deras Banco Fullmagtiger och Revisorer; jemwäl ock förekommer ett ämne som med detta har sammanhang.
Upbördsmannen haf wa - Den 24 Julli. Zsz wa befallning i Krono upbörd emottaga Götha Canals Assignationer, man känner akt redan mänga salsta äro i omlopp, och flere torde komma dä be äro sä läkt ester gjorda, warande tryckte pä wänlig! skrifpapper, och en hwar känner deras hand svin underjkrifwa; enskilt» hafwa wäl rättighet magra emottaga desta aSsignauoner, såsom förklarade icke wara mynt, men med en publique embetsman som är älagd emottaga dem förhäller sig annorlunda, icke kan den förpliktas wara answarig för sädant falstt papper, och Kronan bör icke heller lida förlust, utan är det billigt, att dä denna Discont utmarka! sig den förmän, att desi astigna tioner i Krono upbörd mä antagas, de också stola för sädane salsta som i statens castor ingä, wara rcsponfabla, de fä söka sin man, för att sä sin ersättning.
Hriherre Osterström, ^srcok:
I anledning af hwatz den warda ledamoten Herr Friherre Stael upgifwit om Disconternes rörelser och Banquens hos dem utelöpande sörlagssummor, anser jag mig böra uplysa, att Banquens förlags summor för alla Dis. conterne är enligt Riksens Ständers föreskrift 6,000, oav R.-dr, hwilken summa ännu aldrig af
Disconterne till sitt fulla belopp blifwil begagnad: att således Herr Baron Staels upgist det Riks-Discontens rörelse capital wore iZ,zza,y67 R:dr, troligen af någon, som icke känner förhällandet blifwit ur
Discontens böcker utdragit, der ut- och ingäen» de länen finnas uptagne, hwarigenom flutsumman för äret der gansta wäl kan upgä till 22,020,002, R:dr, man att Banque» gifwil mera än den enligt - 384 Den 24 Julli. ligt Riksens Ständers föreskrift fär lemna eller 6.000,000 R:dr.
Hivad äter de andra Diskonternas rörelse beträffar, sä är upgiftcn om de summor hwarmed de rön sig säkert lagné frän enahanda källor: och dä Herr Baron upgifwit, att Banquenä interessen af dem endast upgatt till 25,091
R:dr sä tyckes det hafwa borr falla af sig sjelf, att Bananens förskottsumma ej marit större än det capital, hwarä denna summa utgör den för Vesta bidrag föreskrifna räntan» Friherre ^lanaerbeim, l»ars August:
Det kan e> annat än wara mycket imerrestant att fa uplysningar om ett sä wigtigt företag, som Götha Canal, samt den med tillgängarne för dest bedrifwande sammanbundna Discont, sä wäl som andra Disconter; men i händelse det skulle wara den warda ledamotens tanka, att Ridderskapet och Adeln skulle gä i öfwerläggning öfwer dessa ämnen, hemställer jag till Ridderstapet och Adelns uplysta bepröfwande, huruwida, sedan den i Regeringsformens Z6 tz. söreskrifna tid redan är till ända lupen, samt dest anförande synes innefatta flere ämnen, än Zl L.
Riksdagsordningen lillåker, detsamma kan under öfverlägning komma.
Friherre Ztael von kkolllioin:
Dä de ant' nen som i detta memorial äro nämde rörande Götha CanalS Bolag och Discont, hwarom redan motion är gjord, och sörewarit i Banco-Utffokket, sa anser jag det wara enligt med 56 h. Riksdags ordningen.
Om härigenom Riksdagen kunnat blifwa uppehällen, skulle jag icke begärt någon remisi, lNktt
Den 24 Julli. 38k men dä Bewillnings Utskottet ännu har mycket oafgjordt, kan detta intek hinder förordfaka. Zerr Landt Marstaiken erindrade att wid denna Riksdag någon fraga em jord mastan för Canalen icke warit under öfwerlaggning.
Hwad äler Canal-Disconten beträffade, wore nöjaktiga Uplysnmgar derom att inhäm a af Banco Utskottets berättelse som annu wore hwilanve pä bordet.
För öfrigt anfäge Herr Landt^Mal stallen pä de skal Friherre tckannerlaelm anfört, att Friherre Ltael, dictamen numera ei borde uptagas, och förmälke sig ej kunna framställa det till Ridderstad ^ dldelnö öfwerlaggning.
Ltael von kUollllein: atr fä uplysningar kunde wal icke skada och dä efter min tanka. af hwatz jag anfört, jag icke finner denna motion wara utan all gemenskap med dec fbrcgängne, sä förmodar jag att min begäran icke wägras. Zertz Landt 'Marskalken hemst
Ute om Rid» verstapet och Adeln ansage venna fräga wara af egenskap akt ej lunna uptagas.
Lr-el von llollllmn: Om Ridder» stapet och Adeln ej behagar någon Uolysning sär jag inskränka miq lill reservation. Zerr Landt Marskalken yttrade, «tt densamma komme att i prorocollet intagas.
Föredrogs ä nyo Bewillmngs-Urstoktets, den Ll Julli pä bordet lagda memorial med ätsöljands förslag till en förnyad Charta Sigillitä förordning» Andra Del- N-o 25- Z86
Den 24 Julli. ^err I^IintelaorA, willielm, uplästc till pro.1 toeokie: anmalk ningar wid den projeckerade Lbarloo Zi^illatw Förordningen. Wio §. i.
Det owilkorliga stadgande i denna F., ok alla handlingar, soni stola chartrras, mäste strifwas pä charla, kommcr wisterligcn att, i synnerhet i landsorterne, medföra niycken olägenhet ukom det ofta handt och an widare inträffa kan, akt hos be blifwande försäljningsmännen i otterne, chartor ej städse äro ait tillgå, stnlle en hand» ling ofta kunna komma at stadna rikan någon skrif» retig åtgärd, dä local och andra omständigheter hindra akt frän försäljningsmännen, den anstasia, och en ttäffad öfwerenskommelse förfalla kill ckt intet, eller ädraga contrahentcrne böker derföre, att man föreraail sig, att ffrifwa den, pä annat papper an Charra Sigillata.
Assigken kan wistt wara god, akt förekomma charta försnillning, men anvamalet winnes fa obetydligt, akt olägenheten stiger wida deröfwer ky efter den antagna principen, är stadgandet upfylt, om till exem el en handling, till hwilken fordras ioo R:ds charta, blott strifwes pä en 2 st. stämpel, och inte kan man säga, att försnillningen är derigenom förekommen.
Jag yrkar derföre pä dec högsta, hwad wid Utstokkets sammanträde, af mig blifwit begärt, akr dest owilkorliga stadgande om handlingars strifwande pä stämpladr papper, ma salunda förändras, akr detsamma endast mä sträcka sig kill Domstolars, Werks och Embetsmäns utgående expeditioner, samt att paner och sakägare mä wara tillätit, att antingen strifwa pä charta elke med stämplakst papvec be - Den 24 Iuln. 38? belägga handlingar af hwad bestaffenhek de wara Mage, dä de till publique handläggning förekomma.
Huruvida del anflagne, rillökade antalet af nya stämplar kan erfordras, efter de föreskrifter för charkeringen, som b ifwit faktade, torde fä böra ankomma pä Chartä Sigillatä Contorels närmare bestämmanoe efter de i förestristerne lagde grunder.
Den i allmänhet antagne principe, art öfwer hufwud till Zo procent förhöja senna afgift, torde fordra en närmare gränskning, än Utskottet su företagit.
Derwid stall det kunna Utrönas, vm den, na proportion ar billig och rätrwis. ty om detta ej antages lill måttstock för denna, lika med andra beskattningens dalar, sä ställes alt pä gvdiycko i denna omständighet.
Det gar wisierligen an, akt till Z5 procent höja Charla Sigillata till handlingar samt wid protocollers och domars lösen hos Domstolarna och Collegierne, men dä till oomar och utslag hos Kongl. Maj:t, förra stämpelen utgör i R:dr 32 si. för hwarje ark, samt för deduc ioner i revisions mäl, första arlet > R-dr det andra ock föstande i R:dr 24 si., sä syneS någon moderation böra äga rum i 9:de §:s stadgande, och alt högst Äckels procent, bör tillöka, hwad pär er förut mäste påkosta för att fä sina rättegångar pröswade pä sista stället.
Enahanda moderation anser jag äfwen böra äga rum wid Charta ä särstilke fullmagter, söm beräknas efter wista procent af lönen.
Jag häller för, att hwarje § bör i denna skägg, serskildt och ej såsom stedt, Utan serkild granskning - z88 Den 24 Julli. ning handteras, och tillökningen sä lämpaS, all icke ekt alt för stort afdrag ster a lönen blott till charma, vberäknat andra exponenda, jemte det manliga halfwa årets indragning af lönen till staten.
En char, ta kill indeld lön, till exempel pä 500
R:dr galler nu yo R:dr utom andra Utgifter, och att förhöja denna med 50 procent till iz-j R:dr, fynes wara alt för mycket betungande.
Om serskild granskning kan i hwarje omständighet, lämpad efter hwarjes olika förhållande, sä skulle man kunna jemka efter billighetens reglor, och utom en sadan granskning, blir denna del a-f beskattningen alt för tryckande, egenlcligen för dem som stola tjena staten.
Herr limm, ?ekr, yttrade sin lanke wara att det altid borde strifwas pä Charta, för försnillningens stull, emedan chartorna eljest more blanka; och äfwenwäl att 50 procents förhöjning efter i R:dr, war, nar sista Charta Sigillatä förordningen blef gjord, bättre än 2 aro nu z hwarföre Herr
Iksm förmälte sig ängra, atr han icke föreslagit roo procents förhöjning i stället.
Gre we ve la Laröre, 7acsb: instämmande fullkomligen uti hwad den warda ledamålen Herr