Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Dä jag är en af dem som gistvik anledning till Lenna motton, star jag något yttra; jag har trott art dä wi wörö nara att komma i ett brinnande krig, det icke wo>e tid, an uvssjuka en sal-petter lillwerknkn.,. i syra är; renast norde Lenn» till,verkning löretagas, mbjrlighrten gis.ves, dä man nyttjar - SIS Dm r6 IM. ja- den i Riket befinlelige ladugärds jorden; till befordrande af betra ändamål tjerne om i brist af grbetare, ali af der öfwerflödiga conscripticms manffapek, arbetare kuride erhätlas; ees wn af den sä kapade Krono betalningen, har jag trott sä mycket mindre kunna finna någon motsägelse, som den är sä »beboelig och blott nägra skillingar pä hwarjs liten hemmansdel, sorn dock ager atr sjelf besörja sin saltp-chcr lejverence att det knapt lönar mödan fordra densamma, hwarföre den ock mist stadnar t lefverantörers och npböcdsmäns hander, men sältan den gjör en betydlig summa hvarmed KoNun- ' gen kunde bestrida ulgisterne ttll de anstalter som kunde prhfwas nöhwanviga till denna tilliverknings »Hjelpande, uka>. att dermed belasta staken; der äy wig bekant, att en författning ar tagen med emhetsmans tillsättande, hwilka pä star stola erhålla omkring ZOo R:dr lön, rist boställen eller kronohemmanvg likwatKronanshemman icke salunda,kunnaan« mandas samt dessutom 4 stlltingarprovifion pä hwarr lisp.saltpecrersvmiiiomdetanflagnadislrictettillwerkasdä likwäl denne embetsman icke har den minsta besatt» ningnned den saltpetkertillwerkuing somnuredan är i ordentlig gäng, eller i grund af hwar och ens behag kan företagas; ml börja nied löners anslag, för det man' skulle gjöra ryckes mig chara mindre lämpeligk än att lofivat discretion om man uträttat nägok nyttigt; detta alt synes mig wara en beskattning pä staten uran al gagn; och lärer säkerligen genom denna meihode saltpeter tiliwerlningen LM 4 är ej wara stort mera avancerad an hittills.
DestutvM, den försäljning.sorn redan MfM wrdtagm aldeles - Den 16 IM;.
'2ZZ beles stridande emot dtlstottets project akt en sädam inrättning i hwarjs län borde inrättas, dä lttwal, Z ja flere län nu äro en styresman underlagde, hwilket Ikrskoktct i öfwerwägande torde kaga. Zexx Landt-Narffalken utbad sig fä nämna Kkk ^en af Konungen tagen rökfat ning. rist ett RiksStnnb ej till granskning kunde förekomma.
För öfrigt finge han fräga Högloft.
Ridderstapel och Adeln om det qnsäg de wid Oeconymiä-lärstolkeks betänkande gjorde anmärkningar hindra desi antagande?
Ja blandadt med Nej° Grefwe vö la (ZarkZie; Endast dm sista pun* elen om atr hembjuda är Kronan, anhäller jag mätts blifwa observerad.' jag anser dst som en oundwikelig nödvändighet, om ändamalet stall ernäs pch Kronan kunna erhålla sitt qvantum Grefwe von LyMerjn, Lreörick Ladislaus: frägan upstod inom Utskottet, om icke Utffoltet ställe förestå eftergift af de gä A. per hemman staten Milis Utbetalt för den lefhererade saltpctter, för atr genom henna besparda utgift sätta staten i tillfälle atewidtaga Nödiga anstalter till ater uplifwande af en handtering, hwartill nu fä M infigten som den erforderliga redskap saknas.
Men denna idöe fann motsägelse efter här war ftäga om penningar; jämu>äl kom den omständighet L betragkande, alt der redan finnes anstalter widtagne till salrperter kokning i stort, såsom list exempel i Kumla Socken här i granstapet, sym äger bäde lada och panna, och det syntes obilligt, alt de soknar. sym redan ingält j kostnad af ladors u,xbW§Mde och pannors an» 2Z4 Dcn >6'Iu!tt. ffaffande, flulle i betalning för den lesvererade filt» petter anses lika med drm,- hwilka, hwad de preliminaira austaf er beträffar, blifwa i behof att af fraen understödjas.
För min del tror jag, alran, v a mål el stuile säkrare winnås, om estergiften af betalningen gli si. per henrman blesae allmar,i.
Staten kunde iu godtgöra dem, som anskaffat pannor, den kostnad, hwari de irrgatt och härigenom blcfrve alt ater lika.
Jag förmodar atr om malet ärerremirreras torde Uistoiret begagna de gjorde anmärkningar.
Arv lärn iva, Isturo, ansäg semwäs de NU gjorde an.narkningar föranleda till ärendets tagande under nytt öfwerwaganve och tillsiyrkre ärerremisi deraf till Utskottet.
Herr Landt-Marskalken proponerade att Ridderjkapet och Tideal, i anjeende kill de !'.tt gjorde anmäikning r. behagade i srägawarande g lnr m, manna Seswirs- vi- Oeconomiä-vtskottrts ntlara.n, de, ä-fötjd af samma anmärkningar tili vt sko.'let ö-erremiuera. », Ropades Ia> Lt .yo föredrogs, och uplastes' Stats kl flottets vrå ,pwe dennes pä,bordet lqgde cheränkands, an» ^äe,.:de en bättre con roll ä mantalsskrifningen i Riker, tilt^R rn.ed det dera id 'iogade .särskildta yttrande af Riksdagsmannen k.estr ^ön-ffon frän Krvlfy» ^er's d'n> - ^ (stnefwe Ov Henstorp, lostan IlenniaZ, UP-- tästc tilt prvtoeone. söiia.ide:, I anledning af Höglost.
Ätal6>Ilkflolle:s re» län - Den i6 Juli!. 2Z5 tänkande rörande manlalsstrifningarne m.m., får jag lika med Utskottet yttra oen öfwertygelse, att ull förekommande af mistbruk en närmare tillsyn wid mantalsstrifningarne wäl bör iakttagas, inen jag anser äfmen för min del, att någre widsträcktare till Ny kostnad ledande anstalter i sadant ändamål icke tarfwas, hälst om förhörsböckerue ivid inantalsstrifningarne blott följas, och kronvbcken'därefter imättas, samt ingen u^an au benois igen hafipa liqviuerar sine krono Utskvlder', och företett bewia om fullgörande deraf, erhaaer past eller bested an ifrån den orc dar han ar mantalsskriftven sig begifva eder affy ia, icke någon, sannolikt skall lunna ifrån mamal-stkluning, och krono - utffylders erläggande sig undandraga, hwarigenom de förluster-för staten och nrangfa dige desmar för Embetsman skola försumma, som nu wisa sig i de, beständiga efterlysnftigar ofta ^ förgå ftves efter dem, som afflytta-.
Utan akt haima sine kronoutskylder asbördat. §ltt alla som kanna och böra mffolder Utgis.va lstiswa i mantals längden behörigen upförde, bör dä uran swarrghet eller widchskig omgång unna werkjiällas
Men samma tillsyn bör äfrveu i anseende till statrstyldiges ratt, sträckås derhän, att icke som nu ofta sker, sju/lig- och stlj arbete oförmögne barn, i fattige föräldrars hus, som af ingen i tjenst ems,- taras, nu wäk ö a tiggare hopen blifva mid femton ars alder owiliorligcn r mantal upsörde, med afseende hwarpä det borde sä ankomma pa nstd luantalsflrjfning-''. liärmarande presterstaps, krons hekjenings ych sexmans gemensamma bepröfmande pch decij-ou i hivad matto upstof, eller lnst r rtag strän 2Z6
Dsttt 16 Iulrr. ifrän mantalsskrifning isa besta-chibe omständigheter, likasom för aldre, hwilka ej ännu uphunnie den föreskrifne aldern ' kill befrielse barde skäligen' och i afseende pä ömmande cynstderstioner fä öga rum,'
Hw.id nu äler angar kostnaderne wid mantalsffrisning6 förrättningarne, sä enar snantalsffrifninqarnes egemeliga föremal warit, akt bereda ett bestämmande af de personliga mflyldsr, som under benämningar af mantals penningar, Lagmans och HrradShöfdrnge penrl-nqar m. ni. ril! statsmedlen beräknas, och man afseende derpå, att allmänna bewiiiningar'sedan längre tid existerat, kostnaderne för maylatsskrifningsrne i följd deraf astid' af statsmedlen mgait, fa, i anledning af hwad förenämd är, anser jag för min del fä mycket mindre något Ml wara nu mera än förr, akt med förändring dori öfwerflvtta desto kostnader pä bewilinin-» ge», som denna förändring, sannolikt torde föranleda till nya hitkilS okände kostnader för ds flättstyldige som kunna undwikas, och i anseende hwartill jag tillstyrker akt med afstag pä IWotters betänkande i denna omständighet, wid nu warände förhållande mä förblifwa.
Grefwe Lott/laZje.
Jag förenar mig sa mycket mer uti det af Riksdagsmannen ?sr
Lön i Utskottet afgifne särstilbta yttrande, att ingen widare comrolL behöfwer stadgas, fom man med säkerhet kan antaga, akt enär wederbörantzs Landshöfding fullgör dest skyldighet i afseende-pä mantalsskrifningen kan Mantals Commissarie^ icke fä tillfälle lill någre underslef Grefwe Deni6Zulii. sZ?
, Srefwe ia 6^rclie:
De' ar mig pä dsk högsta vkart, att wid detta tillfälle nödgas yttra en stridande ranke mot ben aktningswärde tedaniot, hwilken sednast yttrat sig; men jag tror det hwarken ar Möjligt elier billigt, atr af Landshöfdingarne fordra en tillräckrlig åtgärd, landande till ändamälers winnande.
Mankassstrifmngar har hitintills pa mänga ställen fä tillgått, alt Mankals.Commisiaricn eller Häradsstrifwaren sent kommit till den infatta orten, hastigt genomögnat längden, som, oftastsöräir upgjord, sällan 5 -stället bliswit andrad, utan expedierad, sadan Haradsffrifwaren den hemma författat.
Kostnaden för landet blir genom mänga skakkffyldiges befriande ej minssad, torde hända stundom för individuel?ad, men staten ljder allid.
Den af Urstotter lämnade underrättelse, att emellan z och 400,000 personer funnits i tabell, »verket mer inom stattstyldiges alder än manialsftrifningarne innehålla, anser jag fullkomligen bewisa nödwändigheten af en förändrad och förbättrad stadga i denna sä ganffa wigtiga sak, och nytjar jag detta tillfälle nämna, akt oaktadt den mäst waksamma eftersyn, har jag sjelf wid en taxering, där jag a Landshöfdingens wägnar > war närwarands funnit en mängd sädane fel kill den grad, att L en enda soken sgknades 222 personer mL mantalslängden af beni soknen wid sin beredning, som stattstyldige antecknat och' i denna egenstap äfwen af taxerings commiteen upfördes.
Antingen det vnstade arfwodet till kjellstens bättre och noggrannare bestridande lemnäs af Starswerket eller bewillningsmedlen, anser jag werkeligen likgiltigr, meu dä dä ett annat förstag fiulle förorsaka en Lkerremifi och bewillningen i synnerhet ökas härigenom, wägarjag liilstvrka fullkomlmt bifall ä Utstötte s betan ande.
Grefwe käamilton, k^xcl, conformerade sig med Grettve Ol- la Oarclic. friherre ak bkakaukon, ^nsters.
När man ä ena sidan täger för afgjordt, akk controll pä mantalsfirifningen ar aldeles nödwändig, hwilker erfarenheten hittils nogsamt bestyrker, och ä den andra af upgisterne i tabellwerket erfår att emelian z och 400, O-os personer i landet finnas som lill mantalsstrift ning icke warit uptagne, lärer Högloft.
Rsoderfiapet och Adeln inse angelägenheten att bifalla ('.kats, Utstattels utlåtande öfwer delta ämne. Bewillnings
Utfiottet har under filt arbete redan insett nödwändighelen as en controll i denna del: jag tillstyrker i likhet Med Stats-Utfiotlet, alt tiä BewillningsUlstotret mä öfwerlämnas, art foresta medlen dertill, sä mycket häldre som hivad
Stålverket genom en förbättrad controll finne winna utgör en ringa del emot de utfiylder som genom bewillningen utgå.
Hans Excellence Herr Grefwe knuth, rict.
Herr Friherre kUäsiankon har förekommit mig mi det tillstyrkande jag äfwen ärnade göra, att det mätte öfwerlämnas till Böwilnings-Utfiottck, att förestå medel rist werkstäilande af den nödige befundne coittrollen i sammanhang med förstagek till den allmänna bewillningen, hwilkek redan äk till det mästa utarbekadt.
Friherre liljencrants, ftoban äViilrelnlt Häradsfirifwarnes göromål stro wisierligen nu för tiden Den -6 Julli- , 2Z9 tiden Edane att de, utan att lega ssq biträde ti l ren Vi isning m. m. icke kunna medhinna mamalsstrifningarne.
Deraf föl-er nödwändiahct art för ett lillökabt answar, ät demansta ett arswode/ärminr stone svarande emot den skrifware hjetp de derigenom nödgas sig anstasia; men för min del anser jag ingalunda af nöden, ak MankalsCominisiarler i alla länen, a nyv behöfwa tillsattas.
Sällan är någon forfat.ning uran modificakio:i lika nyttig i alla orter af delta Nite. v Äansie finnas län, bär Häradsstckfwarne. försedde med arfwdde lil! strifware hjelp, ändock icke siulle kunna förrätta mankalssirifningen, men i Westcräs län, later det sig säkerligen göra med bet föresätta wilkoret; och dä mankalsstrifningen af dem förrättas, stal!
Landshöfdingen mycket läktare kunna förekomma understes och befordra en päDeljg nygift, än om berörde förrättningar genom andre, af honom mindre dircote beroende personer u erksttällas.
Der torde således wara kill ändamålet säkrast ländande, om i län der Landshöfdingarne pä gällande stäl sädant önsta.
MantalsCommisiarier inrättas, men att i andra län, där Häradsstrifwarue kunna mankalsstrifningarne förrätta, Landshöfdingen får kill dem utdela det arfwobe, som stMe pä MantalsCommiösariernc belöpa; Jag anhäller alt detta mitt förslag mätte säfym tillägg fä Ut. stöttets betänkande åtfölja.
Herr Landt Marskalken erindrade, akt Stats Utstottels betänkande fust förestår akt Rik, sens S.änder till Bewillnings-Utstctket mätte öfverlemna, alt wid bewillningens förestående, tillse det 2 40 Dm 16 Juli!. det nödige wede! till iftägawarande behof biifwa akt tillgå.
I anledning hmaraf Herr- Landk-Marfkalien gjorde proposition ti?! bifall ä Stats-Utstvtiers betänkande, hwilken prvposirivn blef med Aa beswarad.
FZredrogos ä nyo och biföllos Stars-lltstottets den iZioe sistledne Julli pä bordet lagda betänkande»: no I anledning af Profesisren korsfellr förstag om tillökning i den, Carlbergs Kcigs-Academie anflagne siat, samt utividgMds af berörde inrättning. 2:0 I anledning af hos Hederwards BonheStänLet wäckt fräga om Catzernbyggnader i Carlscrona.
Föredrogs a nyo Skats-Utstokkets den rz sistledne Znlii pä bordet lagde, betänkande, rörande medels ansiäende till förbättrande af sistfängsten L Cattegatt.
Herr Landt-MarfkaLkm Yttrade, stt Ridderflapet och Aoeln, ^ i anledning af Slaks-Ukffok» ters betänkande, torde finna detta mai wara förfallit.
.Föredrogs ä nyo Lag- samt Allmänna Be, s^ärs- sch Oeconomiä-Utskottets den rz sistledne pa bordet lagde memorial i anledning af vice Talemansn ^fon ^dnslons motion angnsnde beständet af Arrende Contraeler, ZrLH erT Den 16 Jul». 24! friherre 8tael von bkollllein, Lorntz
I.uävi§ med all aktning för Utskottets häröfwer afgifne utlätande, kan jag dock ej annat än conformera mig med jon jonssons upgifter, såsom werkcligen pä crfarenhuen grundade.
Del har kommit mycket i bruk alk i flere smärre delar stycka Rusthålls hemman.
Fär det tilltaga såsom hirtils stekt att stycka dem, och genast pä den afstilda andelen bygga hus mot erläggande af en obetydelig afgift af ett pär Riksdaler, sä mäste fluteligen stammen fä ingenting, hemmanet faller i Skattewrak, och det är kronan som mäste »vidkännas förlusten.
Ett sädant förfarande är werkcligen stridande emot lagarnc.
Men olägenheten, är att de ej handhafwas som sig borde.
Däraf födas en mängd twister och rättegångar.
Jag har sjelf haft en sadan: jag mäste gä alla instantierna igenom, och tappade pä alla ställen, men wann hos Konungen.
Emedlertid kostade rätregängen mer än hela saken war wärd: och selet läg likwäl ej i Lagen, utan i desi utöfning.
, Grefwe vL la Laräie, jacob:
Jag menar att en författning gifwes emot allt stingrande H Rusthålls jord och anser för öfrigt vice Taleman, nen jon jonssons yttrande i högsta matto stridan* de emot ägande rätt, lag och billighet, ländande till den största osäkerhet.
Jag anhäller derföre att Utskottets betänkande mätte bifallas. Zerr lHjonllolpe, jonas Lamuel:
Jag kan ingalunda förena mig med Lag-Utsiottets betänkande, i staga om mera bestämd lag. mat Andra Dest N:o r6- 2 4r Den 16 Julli. mot skattskyldig jords förminskning, htvarom en ledamot af det hederwärda Bonde-ständet gjort motion.
Dageliga erfarenheten wisar ffadligheken af ten öfwerdrifna hemmans klysningen, som snart sagt, är -utan grants, och ej kan förekommas.
Icke nog dermed den förut obesulna jordägaren, för art bibehålla bosiad, säljer och upbär penningar för det ena jordstycket efter det andra, och har till slut ej mer qwar än tomteplatsen och närmaste ägor, som bära hemmanets namn och utskylver.
— Köparen till dylik undantagen jord, sär sädane ätkomst handlingar han sjelf ästundar.
De ställas en del pä lifstidsstädja, andra pä wista ar, och de fläste pä so ars arrenden, med utsättande af ringa ärlig afgift.
Det händer, akt veste arrende comracter inkomma wid Härads-Rätterne, pä samma sätt som det sker med bortarrcnderade werkliga hemman, hwarPä dock Kongl, förklaringen af är igoo om städsel och 'arrende endast har afseende.
Dä nu en annan ägare till en sä stympad hemmansdel will äterwinna de bortsälda ägorna, som blifwit gjorde ftatkfria, men utom hwilka hemmanet ej kan bestä, möter honom alla de inwändningar, som kunna pähiltas till illuderande af Lagens owilkorliga stadgande uti IV Cap. 9 L. I.
B. som oftast kydes sä, att jords abalienerande för alltid, endast/skall wara förbjuden; men de fleste afhandlingar, hwarUti wiste är blifwit utsatte, med ärlig obetydlig afgift arv merendels fastställa.
Domares omdömen ock beflut härutinnan, äro dock som oftast sä stridiga och skiljaktiga, att delta nogsamt utmärker ofull kom - Den '/> Iulu.
24Z kvmligheten af de fordne författningar, akt mota alla de uti sednare tider pahiktade anstalter, au, om icke för allo, dock pa längre tid minsta och stada skattskyldig jord, som alt mer och mer tilltager och med ny kraftig lag snart bör förekommas.
Jag conformerar mig således med Herr Baron Stael von kkoMein.
Herr käannerliam, lokan:
Lag- och Oecono. miä-Utstotten hafwa lika med de warda ledamöterne insekt wigle» deraf, at jord icke utan laglig ordning fliljes ifrän sin rätta bohlstad, men Utskotten hafwa funnit allmänna Lagen och de flere särskilta författningar, hwilka ännu äro gällande, i detta fall in, nehälla tillracklige föreskrifter emot dylika mistbruk.
Utskotten hafwa pä denna grund anfelt bristande kännedom af desta författningar, mera än wcrkligt behof, hafwa föranledk den härom yppade, af Utskotten beswarade, motion.
Jag medgifwer akt Friherre Staols erfarenhet af Lagstipningens tillständ synes, efter dest egna upgifter, wara gansta bedröflig ; men om förhällandet, hwad honom angar, werkeligen är sädant, är detta en olägenhet som icke har sammanhang med detta mäl; likasom den af Friherre
Stael von blossstein förmodade brist och underlätenhet i Lagens handhafwande, om den vcksä wore grundad, icke kan af Utskottet afhjelpas.
Jag tillstyrker derföre bifall pä Utstotters afgifne yttrande.
Herr l^yonstolpe:
I anledning af hwad den warde ledamoten till bifall af Lag-U!stöttets betan, kande nyst anmärkt, fär jag endast den äran nämna, att jag tror, det orsaks» till Domares olika och skilj ak - s44 ' '
Den r6 Juli!
Makliga omdömen uti frågor om skattskyldig jords förminskning pä wista är, mera an något annat, Härrörer af förre författningars otydlighet, och hu ruwida de nu finnas lämpelige eller icke.
Utom en ny lag som undanrödjer alla twifwelsmäl, blifwer ingen säkerhet. friherre von kkollllein:
Med den warde ledamoten af Lag-Utffottet, instämmer jag aldeles att, dä redan gifwen lag finnes, der wore öfwerflöLigt stadga nägra nya i ämnet; men af motion gifwes anledning tro att desta lagar kommit i glömsta, hwarföre det torde hafina nytta med fig, att derom göra påminnelse.
Herr Landt-Marskalken erindrade att Rid.
Lerfkapel och Adeln redan inbjudit de öfrige respeckive Rikssländen att med detsamma sig förena om en önskan till Kongl. Majrt, det täcktes Hans Maj:t hafwa en alfwarsam hand öfwer lagstipniugens ratt» wisa handhafwande.
Härefter gjorde Herr Landt-Marskalken proposition till bifall ä Lag. samt Allmänna Beswärs- och Oeconomiä-Ulskottens betänkande.
Herr Landt-Marskalken hemstälde om Ridderskapet och Adeln ansäge de gjorde anmärkningarne böra werka äterremist.
Ropades äter Ja och Nej. Herr Landt Marskalken Yttrade sig förmoda att en äterremist af denna sak skulle åstadkomma mindre tids utdrägt än en widare förlängd öfwer, läggning, och hemstälde således om icke Riddersta. pet Den i6 IuUl. 2 4Z pet och Adeln skulle behaga återremittera betänkandet.
Ropades Ja - Uplästes ä nyo och gillades Lag-Utskottets den IZ Julii pä bordet lagda memorial i anledning af gjord molion af Friherre Laltza, angäende skärpning i straffet för skogsäwerkan.
Wid förnyad föredragning af Banco-> Utskottets den ig
Julii pä bordet lagde memorialer det ena om tillökt försträckning af Banquen till Manufactur-Disconten; det andra om erhällande nu ifrän Vanquen af bet län biträde till Uddewalla Stads publique byggnaders isiändsattande, hwarmed wid 180- ars Riksdag staden sätt förhoppning att blifwa understödd, blefwo desamma af Ridderskapet och Adeln bifallne.
Föredrogs ånyo Banco-Utskotkets d. i g
Julik pä bordet lagda betänkande, i anledning af Ridderstapet och Adelns äterremisi as Utskottets betänkande om Disronterne.
Zerr vahlman, I.ar8 sodan, hade inlämnat en reservation, som uplästes, fä lydande:
Det är mähända ljuft, att ännu en gäng uptaga Högloft- Ridderskapet och Adelns tid med re» flexion», i anledning af det i mitt begrep sä wigtiga ämner, att bereda ett werkeligt mynts säkra stadgande i detta land, men jag anser för en pligt, att i en fä betydlig sak till det yttersta förfwara min öfwertygelse, och en redlig afsigt bör allis wäll - 246 Den 16 Julli. wanka skonsamhet för ett mindre lyckligt framställningssätt.
Rikets Banque, inrättad art wara en depositionS Bireau, till lättande af rörelsen, har alt mer och mer inblandat sig uti sinancielle operationer och slureligen 1829 uppenbart blifwit ett RiksgLlds-(5ontoir, det will säga, akr de 12 millioner R:dr, hwarmed den förra sedelstocken dä ök, tes, äga sin credit blott uti Ständernas garantie och successiva amortisiements: swensta silfwermyntets alt för stora rikhaltighet och politiska stälinin? gen gjorde pä samma tid nödwändigt, att nästan helt och hällit uphöra med Bancosevlarnes honorerande; följden blef naturligtwis, wcrruprisens 0- mättliga stegring, hwarföre gränsen är oberäknelig, osäkerhet i alla företag, misttroende till Banquen, och denna hazard - esprit, denna winningslystnad, som, med qwäfwande af sann fosterlandskänsla och industrie, beredt den fastighets marknad wi dageligen se under ögonen: skulle någon twifla, att häruti ligger ett af cardina! hindren för national »välmågan?
Ach stall da detta Riksmöte, som synes blifwa sä kostsamt och sa längwarigt, i anseende till en mängd wäckta obetydliga frågor, slutas, förr än man tagit nägot kraftigt öfwenygande steg i denna hufwudsak! kan man wäl under wackrq ord och löften lämna utan afseende de motioner, som för dek stora ändamälet af myntwäsendets ordnande äro gjorda;!
Besinnom endast, att om ock tälamodet kan afbida den termin, dä genom redan tillgjorde anstalter Banquen komme i samma läge, som före 1809, är man allid vtryggad för nya af präjudi caret - Den 16 Julli. 247 catet grundade tillgrepp pä Banquen, — att real!» fationen således annu kqn latt aflägsnas och biiswa utan devalvation omöjlig att allisa med warm kansta sör medborgares rakt och det inbördes förtroendet, ingen tid bör försummas, art utreda sammanhanget med Banquens affairer, hwarwid endast det i hwalfwen befimeliga silfwer, efter min kanka, borde förbliswa en hemlighet, men att utelöpande sedelstocken, örliga amortistemenrerne, Banco-länens belopp och successiva afbetalning, Discont bidragen m. m. dylikt, jemte förslag till bestämmande af det rörelse-capital, som skulle anses ej böra öfwerstridas, utan wara i jemwigt med product warder - -» akt alt detta, sager jag, borde blifwa de ost berättigade upgifter, chwarä credit och säkerhet ä nyo kunde mer än gistningswis göra räkning; men derutöfwer är min öfwertygelse ännu orubbelig, att det wore af högsta wigt och billighet, det ett moratorium utfärdas för nu innestaende län, som blifwit förfkrifna antingen rent uti silfwer eller innan 1809 okonstladt i Banco-specie, hwilka län ej skulle kunna upsägas förr an bancosedeln blifwit realiserad och alt agio förswunnit, med samma föreskrift som i 179a ars författning, att om en gäldenär ändä wille ofelbart betala eller och försummade pä utsatt termin erlägga räntan, finge han skylla sig sjelf, att fordringsägaren ej kunde ätnöjas med mindre än hufwudmyntet: däremot borde räntan liquideras utan förhöjning om Borgenär upsade länet, nägot det ringaste agio ä numerairen ej eller tilläras:
Jag är fullt säker, atr denna sä billiga, sä vssadliga mesure, nu genast rågen, skulle i samma - 248 Den 16 JuM ma mohn den »vittnade om högsta magiens ömhet för rättwisa och borgade för utsigten af en snar rea» kisation, den tillika stulle lugna sinnena, återställa Banquens credit samt hälla fastighets - och andra rvahrupriser i tygeln.