Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Och j enskildta förhållanden, i tider sadana som dem wi upplefwat, under beständiga brytningar, cm skiften och förluster, huru oändeligen ljuft är det icke, (jag äberopar manga af deras wittnesbörd, inför hwilka jag talar), att kunna lyfta sitt hjerta och sin blick till den höjd, der man efter sorgernas och mödans tid, wäntar fullbordan af religionens, ömhetens och hoppets löften.
Ridderskapet och Adeln innesluter sig i det Högwördige Preste-Ständets wänskap och förtroende.
Härefter uppropades och afsändes en Deputation af 12 personer, under anförande af Grefwe iviöin6i>, Oörsn, att till de öfrige Respective Ständen framföra Ridderskapets och Adelns wänliga helsning.
Sedan Grefwe blomner, efter nägon stund, med Deputationen äterkommit, yttrade Hans EMence Herr Grefwe Li-Llle den önskan, att Ridderskapet och Adeln mätte erhälla del af Grefwe piörners Tal till de andre Ständen, hwilka, Hans Excellens wore öfwertygad, skulle förtjena Ridderskapets och Adelns bifallande uppmärksamhet.
Häruti instämde Friherre Oe^ersrröin kluäolk, Grefwe Lrrörnketr, Oart, med siere.
Grefwe lVlörner yttrade sig, att efter de Tal, Ridderffaprt och Adeln, i dag fran Herr Ba, Den LZ Iulii.
Barons och Landt-Marffalkcns mun hade afhört, ansäge han icke sina äga det wärde, hema ltc Herrar
Ledamöter förmodade dem äga.— Herr Baran och Landt-Marstalken föreslog, att dä den stora Deputationen, sammansatt utaf Ledamöter af atta fyra Riks-Ständen, snart skutte här ä Riddarhuset församlas, för att ä Riksens Ständers magnar upmagta Kongl. Maj:t, Grefwe tviöi-nei- mätte göra Ridderskapet och Adeln det nöjet, att efter
Deportationens äterkcmst uppläsa sina Tal.
Härefter uppropades de 48 Ledamöter, som skutte utgöra Ridderffapets och Adelns Deputation titt Kongl. Maj:t, hwilken Deputation, sedan, inom en kort stund de öfrige Riks-Ständens Talemän och Deputerade pä Riddarhuset församlats, aftägade under Herr Barons och Landt-Marskalkens anförande titt det Kongl. Slottet; och Hans Excettenee Herr Grefwe Lratw emottog imedlertid klubban.
Sedan Herr Baron och Landt-Marskalken med Deputationen återkommit, uppläste Grefwe Ickör-N6l>, OÖI-3N, uppä Herr Landt-Marffalkens anmodan, sina Tal till de öfrige Wänden, hwilka, dä de med mycket nöje afRidderffapet och Adeln afbördes, skutte enligt af Herr Landt-Marskalken gjord, och af Ridderskapet och Adeln bifallen proposition i Protokollet intagas.
De lydde fom följer: "Högwördig ste Herr Äkke-Bi skopp och Taleman, och samtelige Ledamöter af det Höawördiga Preste-Ständet! Witz Wid början af ett Riksmöte, päkalladt igenom de mest beklaganswärda bewis pä förgängligheten af menffliga förhoppningar, har Ridderffapet och Adeln med listiga rörelser af wänffap och agtning, uti det Högwördiga Preste-Ständet återsett dem, som fatt sig uppdragit, att förklara det rätta wärdet as allt jordiskt, till ett tillkommande bättre och fullkomligare lif.
Icke utan förtwiflan skulle Ridderskapet och Adeln hafwa sett det stöd undanryckt Thronen och Fäderneslandet, som war ärnadt att gifwa trygghet ät bäda, och stadga hoppet om lyckligare tider, sä framt icke Ridderskapet ochAdeln, i religionens heliga läror, hemtat den öfwertygelse, att den Försyn som straffar, äfwen är den som belönar, och att den dygdiges bemödanden, ehuru ofta underkastade pröfningens swärighe1er, likwäl för den Guddomliga wisheten äro de mest behagliga offer.
Fägnande sig att fä nedlägga desin tänkesätt i skötet af dem, som äro ernade att tolka denna Guddomliga lära, anse Ridderffapet och Adeln sig lycklige, att äfwenledes med det Högwördige Preste-Ständet dela den öfwertygelfen, att det är genom den praktiska rvisheten, som den Allsmägtiga Försynen befallt osi, här nere, uppfylla sina ändamäl, och att säledes wid frägan om Fäderneslandets stora angelägenheter, det är blott igenom en oegennyttigt rigtad uppmärksamhet pä desi wigtigaste fordringar och behof, som wi kunne hoppas, att lindra desi saknad och bereda möjligheterne af en lyckligare framtid.
Med Med dessa tänkesätt,, innesluter sig Rid-erskapet och Adeln uti det Höawördige PresteStändets fortfarande wänskap."
"Högädle Herr Taleman, och samtelige Ledamöter af det Walloch Borgare-Ständet!
Da wid ett nyss förflutit Riksmöte, Ridderffapet och Adeln bade den äran beswara det Walloch Borgare-Ståndets första helsning, mac det wisserligen under midt utseende omständigheter, som man ägde att frugta för swärigheLerna och omfattningen, af den bana man borde beträda, men det war ej med denna nedfläende kansta af förswundna förhoppningar, af nya oförmodadt uppkomne ämnen till farhägor, bwilken nu ej annat kan än ätfölja Riks-Ständens första möte.
Under en sadan ställning, är det likwäl, Ridderffapet och Adeln dubbelt angenämt, att se de band af wänffap och förtroende upplifwas, som ärchett sa oumgängeligt willtor för en lycklig utgång af Riks-Standens bemödanden, och dä utaf det förra Riksmötets arbeten den fördelen Åtminstone är oss öfrig, att äga stadgade Grundlagar, samt en älskad och laglig Regering, wägar äfwen Ridderffapet och Adeln smickra sig, att igenom ett owillkorligt iagttagande af de förra, igenom ett upplyst och oegennyttigt förtroende till den senare, Fäderneslandets sär äler mätte kunna läkas, och dess hopp upplifwas, om också dess saknad icke förr än sent skulle upphöra.
Ridderffapet och Adeln, som delar den med hwarje redlig.Swensk, tror ^ 2 den den endast böra wika för de stora fordringarna af Fäderneslandets behof och Medborgares wäl.
Ridderffapet och Adeln innesluter sig i det Wällofl.
Borgare-Ståndets wänskap och förtroende.
Hederwärda Taleman, och samtelige Ledamöter af det Hederwärda B .nde-Ständet!
Med en kansta af smärta, som endastckan jämnföras med storheten af den förlust, hwilken sä hastigt a nyo fördt Riks-Ständen tillsammans, har Ridderffapet och Adeln känt minnet af denna förlust upplifwas, wid hwarje erhindran af ett sä oförmodadt möte.
Dä Ridderffapet och Adeln nu gär att beswara det Hederwärda Bonde-Ständets första hälsning, är det likwäl för Ridderffapet och Adeln en tillfredsställelse, att fä utgjuta sin saknad i de Medborgares fföte, hwilkas interesten och fördelar äro med Ridderffapets och Adelns och det Allmännas sä nära förenade.
Om endast saknadens gärd wore den, som af ost fordrades, om det wore tillätit, att endast öfwerlemna sig ät känstan deraf, skulle förstumma förhoppningars beräkning, äfwensom erindran af ett älskadt minne, lemna dertill en lika ofta förnyad, som länge fortfarande anledning.
Men Swensta Folket, dä det ät ost uppdrog det answariga katt, att wara dest Ombud, har med detsamma älagt ost, icke blott, att beklaga Nationens förluster, men äfwen att söka boladem^ och det är till detta mödosamma wärf, som wr mäste inbördes uppmana hwarannan, att med lika mycken wishet som fosterlandskänsla förena wära bemödanden.
Mätte wi, för att härRidH. sch Ad. pr. 17^0 Z, 4. lill eN"28"Julii. till winna styrka och uppmuntran, föreställa ost. bwad den Furste ffulle bafwa fordrat af ost, hwars förlust wi nu begräte, mätte wi föreställa ost, att kandla wärdigt hans önskningar.
Swcrrges wäl,som ffulle warit det beständiga malet för hans werksambet, ffall dä äfwen blifwa det för ost, och förmå ost åsidosätta al-' la små enffilta afsigter.
Under erkännande af den sanningen, att den söndring, som förswagar de största samhällen, är för de mindre det närmaste steget till deras undergäng, ffole wi oegennyttigt' pröfwa och inse ögonblickets fordringar och behof, och wisa ost äga ej blott den wishet, som känner sin förmäga, men äfwen den, som ser kwar den bör stanna, och således ädagalägga lika mycken försigtighet och mätta i walet af wära företag, som fastbet i dem wi beffutat.
Dä ffall skug ga mildt se ner uppä ost, och nedkalla wälsignelsen öfwer wära bemödanden; dä ffola wära owänner erkänna styrkan af wär förening, och ätcrhälla sina anfall; dä ffola wära hemmawarande medbroder lemna ost det witsord, att icke allenast ej hafwa förlnsiflat öfwer Fäderneslandets räddning, men äfwen, att ännu en gäng, hafwa fulländat den.
Mätte flutet af detta Riksmöte blifwa sädant, och Ridderffapet och Adeln ffall härtill räcka det Hederwärda Bonde-Ständet en trofast och pälitelig band, under det det innesluter sig i dest beständiga wänffap och wälwilja.
Hans Epcellence Herr Grefwe kratte:
Dä endast de Ledamöter, hwilka deltagit uti Deportationen till Konungen, warit i tillfälle att fä hö - 28 IuM. ' 19 böra Herr Barons och Landt-Marstalkens underdäniga Ta! titt HansMajU, får jag ä mina, och flera Ledamöters magnar anhälla, att detsamma mätte för Ridderskapct och Adeln uppläsas, för att sedermera erbätta ett, utantwifwel, förtjent rum i dagens Protocoll. Andra hördes häruti instämma.
Herr Baron set) Landt-Marskalken uppläste derefter berörde Tal- sä lydande:
Stormägiigste Allernädigste Konung!
En kort tiderpmd är förfluten, sedan Ridderstapct och Adeln, wid fullbordan af ett längwarigt Riksmöte- nalkades Eders Kongl. Maj-.ts dyra Person, med afskedets och hoppets gemensamma rörelser.
Riket mar räddadt, en ny Sambätts-ordning antagen- freden med stora uppoffringar återställd- Thronföljden stadgad genom ett fritt och ädelt mal, bekräftadt af den Furstes egenskaper pä bwicken det fallit, Eders Kongl. Majtts hälsa mar efter det wädligaste anfall äterställd, och Swensta Folket tackade Försynen, som lrmnat wärdén af deras högsta fördelar ät ett lyckligt förbund imellan ålderdomens wishet och mannaälderns styrka; Eders Kongl. Maut nalkades den sällhet, Eders Majus dygder förtjenat, och syntes änteligen hafma munnit cn rik ersättning för sin lefnads mängfaldiga brytningar och stiften.
De förbindelser, som fäste Eders Majus kärlek wid KronPrinsen Eerrt ^.uFusts älstade Person, moro ädlare än blodsbandets, ty de wörö dygdernas.
Men ödet hade beflutit en kort waragtigbet ät denna sällhet, och samma grift ställe snart iip* " neflu - Den 28 Juli. nestuta de fleste af alla dem, som af ömheten och naturen stänktes ät Eders Maj:ts hjerta.
Ridderstapet och Adeln samla sina tankar kring denna graf, som gömmer sa mänga fotsiwunna föremäl för Swensta Folkets kärlek, och gjuta warma tärar pä det kallnade stoftet af en Prins, som förenade med köghctens tittlar, det stöna namnet af Mennistowän; Ds begräta honom gemensamt med hwar redlig medborgare, med hwar upplyst befordrare af Sweriges sjelfbestånd och ära, med de fattiga och wärnlöfa, hwilkas bestyddare och wän han war; de wälsigna Hans minne för de korta, ljufwa förhoppningar
Hans egenstaper stänkts ät deras betryckta fädernesland; de tacka honom för hwarje trofast handtag, hwarmed han lofwade att outtröttligt arbeta för deras och Fosterbygdens wäl, och de äkalla
Hans styddande anda med samma innerliga känstor af sorg, saknad och tillförsigt, med hwilka man, irrande imellan Himmelen och grafwen, uppsöker dem man älstat, för att begära ett hemligt medwetande af deras närwaro och omwärdnäd, äfwen seden de förbytt mödornas och lidandets tillständ i den ewiga säliyetens frid.
Ridderstapet och Adeln, dela, med de listigaste känstor, Eders Kongl. Maj:ts djupa och rättwisa sorg, de wäga att i underdänighet erbjuda Eders Kongl. Majtt trösten af deras undcrsätliga och wördnadssullatillgifwenhet.
Den Aksmägtige förlänge Eders Maj-.ts lefnad, och läte Eders Majtt upplefwa den tid, dä Eders Kongl. Majtt änteligen wid
Sin serra älder, ser Fäderneslandets himmel uppklarna af det ljus, som ger ett behagligt återsken frän Eders Majus ungdoms lyckliga dagar.
Med desta tänkesätt anhäller Ridderffapet och Adeln i djupaste underdånighet, att i Eders Kongl. Majus nåd och ynnest fä wara inneflutne."
Ankom, och cmottogs pä öfligt sätt, Konungens Ofwerste Kammar-Junkare Riddaren af Swärds-Orden Friherre L-i-t btamiiron, som tillkännagaf Kongl. Majus nädiga förwäntan, att nästkommande Mändag den zo Julii finna Ridderskapet och Adeln, till RiksdagsPredikans afhörande i Stadens Kyrka, församlade, efter hwilken Predikans flut Ridderffapet och Adeln skulle i Kyrkan qvarstanna, för att afhöra Kongl. Majus
Tal, och Dest Propositioner emottaga; warandes äfwen Hans Majus befallning att det förut brukliga antal
Deputerade mätte af Ridderskapet och Adeln utses, att samma dag spisa middag pä det Kongl. Slottet.
Sedan Herr Landt - Marskalken, ä Ridderffapets och Adelns wägnar, utlofwat att Hans Majus Nädiga befallning skulle efterkommas, utbeledsagades Herr Ofwerste Kammar-Junkaren, och Högloft.
Ridderffapet och Adeln ätffiljdes klockan j till 2.
Mändagen den M Julli. ktenurn klockan 9 förmiddagen.
Justerades Protocollet för den 28 Dennes. ^err Baron och Landt Marskalken tillkännagaf att enligt föreffriften i Riddarhus-Ord nin - ningens 2z f ffulle Bankmans- och ElectorSWalen i morgon förrättas, i anledning bwaraf Herr Landt-Marffalken anmodade RidderffapetsochAdelnsHerrar Ledamöter,att i detUMmun han tilt klockan ri föremiddaqen ärnade utsätta, mangrant wara församlade till Bänkmans Walet klockan half 12, häldstenligtRiddarbns
Ordningen allenast ett upprop w.o detta Wal ägde rum.
Härefter antecknades af Riddarhus-Fiseaken Kammar-Junkaren de 48 Her rar hwilka enligt Konungens nädiqa befallning, ägde att i dag spisa middag pä detKongl.
Slottet, Sedan 2me Härolder ankommit, afgeck kl. Lo Herr Baron och Landt-Marffalken och Ridderffapet och Adeln till Stadens Kyrka, hwarest, sedan Riksdags-Predikan blifivit afhörd, Hans Kongl. Majit täcktes fran Thronen genom ett Tal'hälsa Riksens Ständer, och Herr LandtMarffalken, sa wal sorn Talemännen tolkade Riksens Ständers underdåniga wördnad, hwarefter Hans Måill behagade läka uppläsa en Berättelse om RiketsSttrelse 'edan sista Riksdagen, Desi allmänna nådiga Proposition angående Stats-Werkets tillstånd och behof, samt
Desi nädiga Skrifwelse om Walet af ett hemligt Ulffelt, af hwilka Handlingar Herr Baron och Landt-Marffalken ä Ridderffapets och Adelns wägnar hade den naden emottaga ett Exemplar för att i Ständet särffilt uppläsas.
Enär Herr Landt-Marffalken och Ridderffapet och Adeln, ifrän detta med ösiiga ceremonier förrättade öppnande af Riksdagen, ä Riddar - Den zi Ju Riddarhuset återkommit, åtskildes Högloflige Ridderffapet och Adeln klockan half 2. in Uclsin krotoeoUi O. 8ittv6rL>.oIj2e.
Tisdagen den zi Julii. klenu.n klockan 11 föremiddagen.
Upplästes den af Hans Kongl. Maj:L förledne gärdag i nader astemnade Berättelse om hwad ffg i Rikets^ styrelse ttlldragit sedan sista Riksdag, gifwen Orebro pä Niks-Salen den M Julii 1810.
Maj-.ts allmänna nädiga Proposition till Riksens Ständer, angaendeS eatsWerkets tillstånd och behof; gifwen Orebro Slott den 26 Julii 1810.
Lades pä bordet till dest Stats-Utskottet hunnit förordnas.
Upplästes Kongl. Maj:ts nådiga Skrifwelse till Riksens Ständer om walet af ett hemligt Utskott; gifwen Orebro Slott den 28Juliii8io.
Skulle hwila till dest Electorerne hunnit att wäljas.
Han Excellence Herr Grefwe anhöll, vfwertygad att Ridderffapet och Adeln med honom delade lika tänkesätt att Herr Baron och Landt-Marskalken behagade för Ridderffapet och Adeln uppläsa sitt förledne gärdag ä Riks- Salm - len med sä myckel bifall afbörda Tal till Kongl. Magt, i anledning af Rrkmötets öppnande.
Dä mänga häruti instämde, uppläste Herr Baron och Landt-Marskalken detta Tal. Hans Epellence Herr Grefwe Lislie föresiog att detsamma mätte i Protocollet intagas.
Dä den af Herr Grefwe Lr-slre framstälde önskan, utaf de fleste Riddcrskapets och Adelns Ledamöter upprepades, införes, i anledning däraf här Herr Baron och Landt-Marskalkens
Tal, sä lydande: "Stormägtigste Allernädigste
Den anledning som bjuder Ridderskapet och Adeln att i dag framträda till foten af Eders Mast.ts Thron utgör ett bland de ofta förekommande bewis af det osäkra i alla menniskans företag, det wädliga i hennes öden, det bedrag?
liga i hennes förhoppningar och af sorgernas obestridda rätt att tillegna flg de flesta af hennes dagar.
Nägra weckor äro förflutna sedan Eders Kongl. Maj:t under de ljufwaste föreställrrin. gar hemförlofwade sina trogna Ständer, delande deras glädje öfwer ett räddadtRike, fredade gränser, stadgade författningar och en bekräftad Thronföljd.
Alla desia utsigter för den allmänna stillheten ägde dock, näst Eders Kongl.
Majsts dyra Person, sitt förnämsta samband i den Förstes längwariga lefnad, wid hwilken Fäderneslandet fäsie sina käraste önskningar, och i hwars sonliga tillgifwenhet Eders Maj:t fann en dyrbar tröst mot tidens pröfningar och hjertats sorger.
Detta samband har brustit, det är fallit detta stöd mot hwilket Eders Magt luta - Den Zi Julin"^MWM"ZZ1 lutade sina äldriga stulldror, den är utsläckt denna blick som bär wördnadens och tacksamhetens uttryck till Eders Majus hjerta, det andas icke mer detta bröst som flög med sä mycken w irina för Sweriges wäl, Eders Maj:L söker förgäfwes föremålet för sina sista wälsignelser och ropar obeswarad i grifternas tystnad Kron-Prinsen Augusts älskade namn.
Ja det war älstadt detta namn ty det betecknade ett stort och sannt mennniffowärde, det bars af en Prins ät hwilken naturen gaf denna owanliga sinneskraft, under kwars ingifwelser man oupphörligen bemödar sig att werka för sanningen, rättwisa och för alla stag af menniska-förädling, af en Prins i hwars själ war ifrckn bimmelcn nedgjuten denna Gudomligt stöna känsla, som med ömhet omfattar hwarje lidande, förtryckt eller förwillad, som förband med desia milda böjelser förständets redbarhet och willjans kraft, som med skarp och genomträngande blick förstod att stilja den makt som söndersliter, förtrycker och krosiar ifrän den som sammanbinder, upprättar, beskyddar och stärker, och om det wore tänkbart att den dygdige i den sällhet han njuter ännu äger en känsla öfrig af Jordens lidanden och brott, sä ställe Kron-Prinsen Lai-t ^nggisr sända en straffande blick tillbaka pä laglösheten, wäldet och mennistohatet.
Ridderstapet och Adeln kände hela wärdet af den Son Eders Maj:t begråter, de kände hwad han war för fäderneslandet, för Eders Kongl. Maj:t, och för hwar rättsinnig medborgare; de beklaga Hans förlust med djup, och oför - Den Zi Julii. oförfalskad sorg, och de kunna icke bättre uttrycka den än genom deras beslut att med enighet och mod arbeta för Sweriges sjelfbestånd och ära, ett beslut som utgör det wärdigaste offer de kunna nedlägga inför Eders Maj:ts Thron och inför den Förstes skugga hwars asta gömmes i Konungars och Hjeltars grist, hwars minne lefwer i Swensta Folkets kärlek och i mennistowännens dygder, och hwars ande i odödlighetens ljus omger det godas ewiga upphof och mäl.
Dyrt älskade och wördade Konung, ömma Far för ett sörjande och betryckt, men troget Folk, mätte desta tankesätt framburna af ett Riks-Ständ med Swensk manna redlighet och tro, blifwa en tröst för Eders Maj:ts hjerta och lemna Ridderstapet och Adelil en dyrbar rätt att i Eders Kongl. Majtts Kongl, nåd och ynnest fä wara mneflutne.
Grefwe lVlörner, Söran, föreslog att detta Tal mätte genast särskildt och pä Riddarhus-Castans bekostnad tryckas.
Herr Baron sch Landt-Marftalken erböd sig att dertill sjelf bestrida kostnaden.
Ropades tTlej.
Herr Landt-Marskalken
Upplyste att för tryckningen genast pä Riddarhus-Castans bekostnad läge i wägen det hinder att Ridderstapet och Adeln wid sista Riksdag beflutit att ej utan förutgängen remist till Riddarbus-Utskottet göra nägra anordningar pä RiddarhusCastan.
Fritzer - Fkiberre Tittveesetiölc!, IVils, önskade i sädant fall att tryckningskostnaden matte fä bestridas af nägra Deputerade. rr Marska kcn, yttrade för ho nom wara swart att öfwer en sadan fräga sjelf göra proposition, men borde ej wägra att fräga om ett sädant sätt instämde med Ridderssapets och Adelns önskan.
Ropades ett starkt Ja.
Härefter och dä klockan war half 12 företogs det till i dag utsatte Bänkmanswal, s wilket i enlighet med Riddarhus-Ordningens föreskrifter förrättades, och hwilket flutades innemot kl. 1, dä följande Herrar befunnos hafwa blifwit till Bänkmän utsedde: Bänken N:o 1 Grefwe I^venynnpr, 6uZt?>k, Ofwerste. 2 GrefweHottrineisrSl', kiLN8,Iustitie-Canzler. Z Grefwe O^tlensrolpe, Onri, Kammarherre. 4 Grefwe Ouller, Flrllmägtig, Friherre Oron srectr, Zaeob, Major. ' 6 Grefwe klosén, kodsir, General-Major. 6 Grefwe LnnZs, Fullm.
Grefwe lllMvenyjelm, 6-Ar>, Kammarherre.
7 Grefwe von OtÄnringsttansen, ^.Ibreettr^ General-Major. 8 Friherre XVi-e^e, irAbiKn, General. 9 Friherre kosse, Osr-t klin, ioOfwerste. ro Friherre kksmitton, Ortrl. Ofwerste Kammar-Junkare. r r Friherre von kssen, kkAnskkem-io, En afRikets Herrar, Stats-Räd. 12 Friherre llsnollvarär, Esri o. Ofwerste. iZ Friher - ZI Julli. 1Z Friherre Djurklou, Nils ^6olk, Major. 14 Friherre DuZerbjelKe, Joliun, Ofwerste Lieutenant.
1Z Friherre Klingspor, Dre6rik, Hofmarskalk. 16 Friherre 8iikverZKölci, lViis, Major. 17 Friherre Diljeuorarur;, Larl Ollo, Capitain. 18 Friherre uktVor6iu, FoUuu, Landshöfdinge. 19 Friherre^.6l6rb6l.U,0uc1juuu60öruu.Stats Räd. 20 Friherre vou Dn^esrröm, Durs, Statsmi nister för Utrikes ärenderna. 2) Herr DLrcl, Dolk Deriuuu, Capitain. 22 — Drutt, Joliuu iVIuguus, Major. 2Z — Dulkenberg, lVlelker Ootttriecl, Kammar-Junkare. 24 — 8iltv6rsvur6, /ullm.
Friherre OeäerZrröiu, Huu-6, Ofwerste. 2Z — De Oeer, fullm.
Herr 0) lleurum, Carl ^UolxU, Kammar-Junkare. 26 — ^ernsliölcl, Lurl ^oliuu, Capitain. 27 — ^Vijnbiuäii, Ourl, Ofwerste-Lieutenant.
28 — Druee, Hof-Junkare. 29 — Dexonuukur, Fullm.
Friherre iVluuuer keim, Ousruk, Major.
ZO — Dugerlstelin, lleurik iloliun, Lagman.
ZI — 0) Ueukrook, iloUun Oörsn, Major.
Z2 — vou Doseusreiu, lVils, Landshöfding.
ZZ — 8ilfverL6tiöl(1, Nils, Landshöfding.
Z4 — vou 8ttol<ireli, DeuuiuZ ^.6olxli, Justitie-Räd.
ZZ — Djungkelr, Denrio Villielin, Krigs-Räd. Z6 — vou 8etll, Fullm.
Grefwe 0)llteuborA, Dreärik, Justitie Stats-Minister. Z7 — vou Utol^u, Delir, Rpttmastare. 33 8ve» N:o Z8 Herr i^veöensrjern^LeriAt^öolplr, Capitain. Z9 — Le-i-flenslr-äie, 6usrrrk, Cabinetts-Kammarherre. 40 — Liuininei', l>i3^nus, Notarie. /jl — von 8oIioi.inA,Frisrus L^risroxkkl-, Lieutenant. 42 — I^>ötv6nsI<jnl(Z, 8Alomou, Landshöfding.
4Z — lersineclen, Fnoob, Brukspatron. 44 — Heikensköld, Derlok, Assessor. 4Z — 8kölc>ebr-rnc>, Lsi-I, Ofwerste-Lieutenant. 46 — Ingerlöf, Lsil Olof, Capitain. 47 — von Iroil, I^iSi-s Orrviö, Canzli-Räd. 48 — von I^rnus, Lonr^öl^ei öinklnö, Major. 49 — IKosensvÄlö, Folrsn 8amue1, Capitain. 50 — LÄrri-am, lierman, Canzli-Räd.
Sedan Herr Baron och Landt-Marskalken anmodat samtelige Herrar
Bänkmän att i eftermiddag klockan 4 sammanträda för att ivälja Electörer, hwarom äfwen särskilt anslag utfärdas ffulle, Justerades?ieni-Protokollet för den zo Julii, hwarefter Högloft.
Ridderffapet och Adeln ätskiljdes klockan en qwart till 2. in köein ?roroeo11i 6. 8ilkv6rsro1^>e.
Tisdagen den Zi Julii. kienurn klockan 7 om aftonen.
Upplästes HerrarBänkmänsLista tillwal af Electörer, och befanns detta Wal hafwa pä följande sätt utfallit: N:o 1 Zi Julli. N:0 1 Grefwe DraNo, i^sgnns Dredrik, En nf Rikets Herrar. ^ 89 Grefwe von Höpken, Fullmäktig Grefwe OMenÄloipe, Dirro, Capitaine - Lieutenant, R. S. O. 110 Grefwe von Dnnrin^slikrnssn, ^tkreellt) General-Major, Com.
St. K. W. O. Z1 Friherre ^VLotnineisrer, Clries, KammarJunkare. 69 Friherre Itiitnmb, Claes, Förste Hof-Stalls mästare, R. af K. M. O. ivZ Friherre 8erö,nlelr> Fullm.
Grefwe 8rrömtetr, Cerl, General, Com. af St. K. S.
O. LZ4 Friherre Djnrktou, iviis idolph, Major, C. S. O. LZZ Friherre De Ceer till Leufsta, Cari, Ryttmästare. 91 Herr tviörner, LtEiian, Capitain.
IVZ — DaikenberZ, t>1eloller, Kammar-Iunkare.
139 — Kase, Fullm.
Friherre Cederslröw) Carl, Ofwerste Lieutenant, R. S. O. 440 — Didron, Fullm.
Herr lersineden, Derin. n, Ryttmästare. 778 — De^onsnk-rr, Fullm.
Friherre ^lannerNoiin, Onsrak, Major. 782 — LelkraFe, Fullm.
Herr hiörner, ChriSlör, Major, R. S. O. 862 — Cillenk, ook, hokkin Cöran, Major. 946 — kteilk, Ftlllm.
Herr Heikensköld, DndviZ, Protocolls-Secreterare.
LZ72 — 8dkversrrLIe, Call, Ryttmästare. 1A47 — von 0relik, ^san DudviZ, Hof-Jägmäst. 1830 Herr N:o L8Z0 Herr 8oliorinZ, gustus Oirisroxker, Lieutenant. 1925 — lLUrenZranar, ^6am, Stallmästare. 1977 — d>6)^aZK, LUrisroxlrer, Ofwerste, R.
S. O. 201Ö — at Lsxersram, ckokan Henrik) HofJunkare. 2012 — tchoi-r, Fullm.
Herr törneblad, Larl, Major, R. S. O. 2042 — Lederstam, Onstak, Assessor. 21Z2 — ak liim, Onsrak, Konstmästare. i^err L>aron och Landt-Marskalken anmodade de walde Herrar Eleexer att i morgon förmiddag klockan ro sammanträda, för att wälja ett Riddarhus-Utskott, hwilket i anseende till anteckning af ankomne Ledamöter af Ridderffapet och Adeln more nödvändigt innan walen af de öfrige Utskotten.