Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
IY8 Den iz Iulu. samma Rikes undersåtare förklaras för nu och al» tid dödade och ogiltige; om förutan all krigs förklarina, Sweriges tillydande Herradöme in, kräktes, samma lands cassör och domaincr stöflas» inwänare iväldföras, beslag lagges pä alla därnvarande fartyg och genom kapare flere sädane med sine innehafwands waror och gods bemägrigas, sä srägas om sädant med likgiltighe l ngre kan ästäLas förutan alla represaliers anwändande?
Böra ival Utländske fordringar af oss aodtgönm, n ir S^oenste mäns til siffran erkände fordringar i Frankrike och a^a dess tillydande lander förklaras förannullerade? bör ej Frankri es Beherrstare som Mvätlat sig Sweriges egendomar o.h inkomster godtgöra sina undersåtare likasom wi söka i möjeligaste matto ersätta Schen ka medborgares i Frankrike och i dest område lid»? förluster.
Det ar utan rwifwel motbjudande, at utlandningar, som pagod tro försträckt penningar ät Swerige, ej stola fa sine fordringar betalde; men desse Credltorer sedan de bliswit Franste underfät are, och annu mera sedan swerige blifwit fiendtligt bemötr af Frankrikes Kejsare, lara sielfwe hafiva förwäntak en missgynnande utgång med pne fordringar i Swerige, hwarförs Swensta Actier och nedföllo till go och 40 procent inom deras egna land, och Swensta Köpman, den höge wäxeleourfen oaqtad, med förmon kunds tillhandla sig Ri sgälds-Contoirets a statens magnar Utfärdade förflrifiirngap.
Om nu efter missa ledamöters påstående, upstjukas ställe med utländska fluldens liquidalion till nästa Riksmöte, sä stulls wära Handlande för en ringa procent kunna ap - propriera Den iz Iulrr.
1Y9 prooiera sig al! utländsk fordran, och som nu redan, tili en del stedt, kunna tillvälla sig full betalning i 'Swens?!
Banco efter förffrifning-arnes . irznshäl!, manne dä detta upstof för osi blefwe i geme-/nyt. tigt? — nej, dä erkänner jag mig mera närskyld med pubiicum eller staten, än med de melbor are som af ett sädant tillfälle draga e;isti?d wkuniiiq.
Jag hör hört att magre ledamöter trott, att Swen, ste Handlandes hos u landningen .lidne förluster ej borde ersattas och andre hasina funnit, a?k ror borde till fullo betala deras lidande, Jag medgifwer alt sädane utländske fordringar icke executivs af osi kräfwas kunna, uran mera kunna anses or nr gäfwa, men denna stänk ar åtminstone högst bck? g. Sjelfwe desie fordringsägare hasiva godwill gte t rgifwik en tredjedel, och af twä tredjedelar böra de af Hans Kongl. Höghet
Nädigst försträckte 18 procent med rätta afdragas.
Deniia osörlrk!!euge Furstes gifna förstört böra vswikeligen godlgöras, men de utgöra en del af Swenste maus utländska fordringar, som och dymedelst erkännas jör rättmätige.
Jag anhaller alt Högloft.
Stats-Nkstonets betänkande uti ämnet Kl ada delar mä bifallas.
Hnherre
Ltael von hollstein, Loriitr: l^uclvi§.
Da veu Marde ledamoten kror politiska flät
Mäta att man bryter löften och att man r anledning deraf ian efter wedergäluungs ratt förklara de skulder förfallna som Fransta undersåtare aga derföre att hwad Swensk man i Frankrike aner att fordra ej betalas, sä anser jag staten lör förlusten af Domainerne i Pommern med flere andre förluster staten gjort gemm Fransta infaller derstädes - Den iZ Julii. des hafwa prioritet tili ersättning framför de Handlande, äfwen sär jag anmäla, alt dä en stor del af desia fordringar lärer wara i Swenst mans hand, blefwe der att godtgöra wista Swenste man pä andrs Swenste mäns bekostnad,- ocp finner jag i alla fall ärendet fa inwecklavt ock olillräckiigen ulredr, alt äkerremist lärer blifwa nödwändig.
(Grefwe hörnor, .^clololr 6öran:
Det amne som nu utgör föremålet för Ridderstapet och Adelns öfwerläggning, onekeligen bland dem som icke kunnat komma i fräga utan en tidpunct sä rik pä besynnerligheter, sa utmärkt af owanliga omständigheter; men just derföre bör det ocksä dömmas efter grundsatser swarade emot en sä oförivgntad stallning och sä owanliga behof, Förhällander Stater emellan kan icke grundas pä annat an raci^rocite.
Rar man i närwarande fall will underchka beskaffenheten afven nu föreslagne mesure, mäste man betrakta saken i sitt enkla förhällande och i anseende till sina följder.
Det steg att afstrifwa Fransta undersatares fordringar hos Swensta Kronan, är en följd af Fransta Kejsarens beslut att annulera Swensta undersatares fordringar hos Fransta staken.
Swensta folket af alder kändt för sin redlighet, och som genom den samma wunnit ett förtroende som salt dct i tillfälle att hos utlänningen uptaga län wida utöfwer hwad desi tillgångar syntes kunna medgifwa, har derföre icke brutit emot sine grundsatser, atr der emot ett annat samhälle anwändt den »vedergällningsrätt som delsammans förhällande päkallat.
När Fransta Kejsaren förklarade att igenom kriger alla Swensta Undersatares fordringar wvro annulerade - DeniZInlii. 201 de, berättigade han Swerige att afwen till sin fördel begagna den stags folkrätt, som således war tillskapad och förslaget är nu endast att anwända denna reciprocitet med den inskränkning som tvid reduction af alla publique fonder i Franska Kejsaredömet bliswit iagtkagen, nemligen att utplåna endast de iwa tredjedelarne: jag har höre sagas, alt försigiigheren fordrat aktman skulle endast,inställa alla utbetalningar, och lemna ät framtiden och kommande ständer att efter omständigheterne widtaga det definitiva besiutet.
Jag erkänner gerna det wälmenande i denna omtanka, men jag tror den icke nog utsträckt eller gagnande.
Är frägan endast styrkans rakt, sä tror jag att den magt som skulle twinga ost att Återtaga ett salunda fattadl beslut, stalie icke stadna derwid, och skulle icke antingen det blifvit tagit eller ej, hindras i utförandet af de assigler som dest,wilja eller inkereste, skulle ingifva densamma.
Är frägan äter om underhandlingar, sä stall urås möjligheten att uplifwa hela frägan, upstiga mera swärigheter ä ömse sidor, än genom ett i förhand tagit definitift bestin, som föranledt af en billig »vedergällningsrätt <pch grundad pä samma magts efterdömen icke innebära något egentligt wffensift.
Möjligheten atl negociera instränkes till en tredjedel, och rättigheten som i detta afseende är banad Regeringen atl afwen till smet göra den, öppnar ulwäger till ätertagauden eller underhandlingar lempade efter Swenges förmåga, och mä hända nödwändige för Sweriges säkerhet.
, A andra sidan har jag hört yrkas, att det wsre 202 Den 12 Julli. more xn orattwrsa att pä siarens bekostnad ersatta enstiltas fordringar, och statt! agga det allmänna till nägra medborgares fördel, inett de som yrka credilens bibehållande, borde ge akt, art detta förhållande ar en vundwikelig följd of upmärksamheten pä denna credit.
Dä Swensta folket pä grund af en främmande maglö ivägran art erkänna nägra dest medborgares fordringar, fär tillfälle att befria sig frän en börda af flere millioner, är 'det en billig omtanka för a t undwika utseendet af ett blott egennyttigt o o sjelfmyndig! tilltag, att bese medborgare erhälla en compenfation.
At begagna deras förtuster för att befria sig isrän skulder, och art sedan icke gifwa dem nägyn ersättning, ivore art wilja nju'a fördelen uran ark erkänna den deraf följande styldigheten.
Jin deremot, när wi emot dem upfylla wara förbindelser, när wi undantagit frän alt afdrag
Fregista länet i Leipzng, stola wi hafwa ädagalagt, att >vi handlat blottefter re chrocitets grundsatser, at utan sadan anledning Swensta folket icke will mistkanna helgden af ingängua förbindelser, ältan knoifwel är det denna grundsats som föranlätrk det företräde som blifwit läurnadt ät de Hamburgste länen.
Denna ersättnings frager ingeck likwäl ej i hemliga blkstot ers betänkande, emedan den ej war innefattad i Konungens nådiga proposition, men nägra ledamöters enstilta kanka lär deruppå hafwa fästat Konungens upmärksamhct och de stora tjeuster Hamburg gjort ost, de relationer wi ännu med detsanrma mäste bibehålla och det behof af burade hwarutl IV i möjligt rois anm kunna komma, gör en fada!! försigtighet för wär credit Den i u Julir. credit oumgangeiig.
Jag tror således att afseendet pä crediten är sä laugt som möjeligt iagttagit, och mot Regeringsformen kan det nu förestagne steg icke strida- Bada de ansörde §,§. wittna, alt det beror af Riksens Stander att esler inhämtadt yttrande af sitt Skais-Mstokt pröfwa och bestämma, hwad som i besia afseende» ar nödigt, och nar de icke uraktlätit hwad som försigtigheten och närwarande omständigheter förestrifwit, lärer ingenting mera kunna fordras.
Angående fonden till uptagande af inhemska län, torde jag fä erindra, att den grundar sig pä Kongl. Maj:ts nädiga proposition och Hemliga UtstottLks tillstyrkande och att om
Sivenia folker pä sädank sätt kan bereda medel till sitt förswar torde man icke böra försumma en utwäg, som enar nägot afsattes för framtida behof, blir ett medel art öka Rikets framtida säkerhet, men som för att anwändas, fordra en närmare utredning.
Jag tillstyrker derföre bifall tili Utffotteks betänkande i hela sin widd. Zrihcppe ak ^Vettorlkestt, Lustaf:
Lä jag nu wägar utbedja mig nägra ögonblick as Högloft.
Ridderstapet och Adelns up» märkfamher, ster det i synnerhet för att besivara hwad en wärd ledamot Herr Grefwe 6^'Ienbor^ i desi memorial, yttrat, såsom en förmodad grund lill den sörestaane reducstonen af Rikets u.ländsta stuid.
Herr Grefwen anser, att ett nu warande misiförständ med Frankrike föranlätit till widt.igande af detta steg, och jag har derföre trot- mig bade af min kännedom om sakens rätta sörhällande, och so4 Den iz IuM. och af det Embete jag innehar, i dubbelt afseende päkallad, att afgifwa någre nödige uplysningar.
Wisierligen har emellan Swensta och Fransta Regeringarne ett tillstånd af köld utträdt, förnämligast grundadt pä Pommerns owäntade besittnings tagande af Fransyska troupper; wisierligen har denna owänliga handling ä Fransta sidan, och alt hwad deraf blifwit en följd, bordt wara ömmande för Kongl. Maj:ks hjerta, men Kongl. Majtt har likwäl i frägan om Utrikes stulden, icke fastat sig wid ögonblickers politista förhällanden, Utan följk en reciprocikcts princip, som hämtar sin kraftigaste grund frän sädane händelser, hwilka tilldragit sig under de mäst fredliga förhallanden emellan Swerige och Frankrike.
I Konungens nu upläste proposition till Riksens Ständers Stats-utstoik, sinnes det officiella förklarande upkagit som Fransika Stats-Ministern Hertigen af pastors pä Kejsarens desi Herres befallning afgaf, att enligt folkrätten alla Swensta fordringar hos Fransta Regeringen wore genom kriget dödade och förfallne.
Detta yttrande, som pä en gäng till intet gjorde redan af Fransta Regeringen lill owillorlig betalning erkände fordringar, blef Kongl.
Majtts befullmagtigade ombud genast efter fredens undertecknade i Paris tillkännagifwit, det will säga, wid en tidepunct dä bada Rikens wänstapsfulla förhällanden wörö de mäst förtroliga.
Dä Hans Majtt Fransta Kejsaren sedermera af politista stät anfäg sig böra förena Konunga Riket Holland med Fransta Kejsaredömet blef, Holländsta national stulden, genom ett offemeligen kungjordt decret, nedsatt frän desi hufwud belopp till en Den 13 205 en tredjedel.
Intet förewarande misiförständ gaf dä Franska Regeringen anledning art widtaga nä, gotdera af dessa steg eller alt beräkna de följder som deraf för Swerige kunde upkomma.
Ej eller ligger nägot nu warande misiförständ, emellan Swerige och Frankrike till grund för de Morswarande anstalter Kongl. Maj:t ansett sig böra till Riksens Stander förestå, och som endast innebära ett anwändande af de grundsatser hwaraf Frankrike gjort bruk emot Swerige.
Jag har ansett nödigt, akt fran detta ämne afskilja alt stags politiskt hänseende, och det är as detta skäl jag ej eller kan instämma i Herr Grefwe 6^1Ienbor§s förmodan, att de Swenske fordringsägarne möjligen af ratter gäldenär skulle wid förändrade omständigheter, kunna erhälla deras betalning, dä enligt hwad jag redan haft äran nämna, afstaget pä deras anspråk länar sitt stöd af en grundsakts som icke synes wara någon jemkning underkastad eller läna nägon riktning af iner eller mindre rädande wänskap emellan bäda Riken.
Jag delar fullkomligen med de flere Ledamöter som redan yttrat sig i detta ämne, dec nit de wisst för bibehållandet af Swensta namnets ära och för denna urgamla national redlighet, som under alla wära förslutne olyckor, under wära fortfarande inskränkta tillgängar, aldeles utgjort wär största, wär alfwarligaste rikedom, men jag hemställer till Högloft.
Ridderskapet och Adelns uplysta bepröfwanke, huruwida icke ett noggrant iaglkagände af alt hwad
Len stränga billigheten kräfwer, under etl tidehwarf sä 2o6 Den iz Juli!. sä rikt pä stora uptraden och sä vulcanistt som det hwaruti wi lefwa, wäl i moralist afseende kan medföra en stor tillfredsställelse, men för den praciista erfarenheten altid stall af oberäkneliga förluster rumark-,s.
Flere andra magter hofwa dertill af sin financiklle stallning nöd wungne, widkagit lika ukwägar som nu i anseende till Rikers utländska gäld äro förestagne, och jag öfwertygad, akt de icke i något afseende finna s. ara deraf förnärmad.
Dä destulom Rikets Stand ' wid 1809 ars Riksdag
Utan frugtan för de följder som deraf kunde upkomma, fastställde en wist nedsatt cours säsom enda wilkoret för ränte och amalgams afbekalningar till de utländska creditorerne, fä synes mig mädan af denna egenmagtiga cours beräkning ungefärligen wara lika stor, soM den, att förklara capital skulden rill twä tredjedelar dödad, i synnerhet dä genom detta förhastande, endast en fullkomlig reciprocitet ragttaqes.
Mig ar åtminstone icke bekant, att, pä fart en ward ledamot inom detta ständ yttrat, Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen förlorat sin enskildla egendom i Frankrike.
Jag met att Hans Kongl. Höghet i kraft af dest afgifna försäkran till Swensta folket, och för alt annu närmare endast med det samma förbindas, äterlämnade kort ester dest ankomst till Swerige i Hans Maj:t Fransmannens
Kejsares händer de dotakioner Han af Högbemält Herre emottagit.
Jag wet äfwen och Högloft.
Ridder, skåpet och Adeln har af Smts Utskottets upläfle betänkande kunnat det samma inhämta, akt Hans Kongl.
Höghet genom Holländska national skuldens redu - Den iz Julli- ro? reduction, säg sig en betydlig summa penningar beröfwad, me!i sam»,a betänkande wisar ytterligare, all dä fräga i hemliga Urstoltek upstod om ersättning af denna Kron-Prinsens förlust, Hans Kongl. Höghet genast förklarade, akt han ej af Sweriges Rite kunde e-er borde begära ett skadeständ för hwad han endast i eaenstap af Franst undersåte hade förlorat.
I anledning af den wäckka frägan om de Lwenste fordringsägares i Frankrike godtgörande as den reducerade Riksffulden, tror jag mig endast böra tillägga, att dä Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen med full öswertygelfe om Vesta fordringars rättmätighet, dera i förskott afbekalre ett belopp af 18 procent, och detta sörstotts ätergäldande ej annat kan an af alla för billigt anses; svnes mig i öfwerensstammelse med hwad Herr Archiater von LckuitLeubeim härom anfört, att samma billighets grundfakks äfwen talar till förmän för fordringsägarna, och att Hans Kongl. Höghet Kron-Prinsen ej gerna stulle se
Dest enstildta förstört fran deras öfrige fordran afsöndradt.
För öfrigt instämmer jag kill alla delar med hwad Herr Grefwe Norner i denna sak grunde' ligen yttra , och tror mig sä mycket snarare hos Walborne Herr Landt-Marffalken kunna anhälla om proposition lill bifall ä Stats-Ulstotkets betänkande, som jag i anledning as hwad en wärd ledamot nämnt, anser mig böra stuka med den höglideliga förklaring, att jäa i denna sak under intet afseende är jäfwig.
Herr Landt-Marffalken gjorde proposition till besäll a Slats-Ukstoitels betänkande, hwilken beswarades med ja hwaribland hördes nägra nej. Zriherre 228 De>r iz Julli.
Friherre 8tae1 voll Illollstein: Jag will ej wara »vidlyftig med beswarande af hivad nu blifwit yltradt, jag will blott nämna, att dä förslaget grundar sig pä Kejsar dlapoleons beslut, sä were det aldeles tillräckeligt att inhibera all betalning intill Letz detta beslut wore uphäfwit, som torde wid ett fredsslut kunna hända, emedan ett annat förhällande emellan Frankrike och ost wäl någon gäng skall inträffa.
Jag har jemwäl hört, att ännu nogociationerna med Frankrike icke äro afbrutne, men detta betänkande om det bifalles, läggerwäl ett hinder i wägen för en önskad utgång af desta negociationer.
Friherre »k Wetterstedt anförde häremot inwändningar, hwilka Friherre Stael äter be, stridde.
Ropades om proposition pä betänkandet.
Grefwe klörner:
Jag will endast hafwa den äran erindra, att Kejsar dlapoleon8 förklaring innehåller, att Swensta undersätares fordringar hos Fransta Regeringen wore genom kriget annuls terade.
Det är således icke fräga om, akt de någonsin skulle betalas, och detta beslut ärdeterminerädt.
När Swerige deremot beflutir, i anseende till hela skuld beloppet, att endast inställa betalningen, och amullera blott tiva tredjedelar, har Swerige modificerat sin reciprociters-princip efter den som wid reductionen af Fransta fordringarne blifwit nyttjad.
Ropades ater om proposition pä betänkandet.
Herr Landt - Marskalken gjorde proposition till bifall ä det samma, hwilken för öfrigt beswarades med Ja, men hwarjemte eliNej hördes.
Herr Den rz Juli!- 209 äerr Landt-Marskalken sörmälle sig haf. iva hörk propoiUlonen allm.mc bifallas med undantag af ett enda nog gält Nej.
Friherre Ltael von täollliein, da begär jag votering. Zerr Landt Marskalken:
Friherre 8tae! torde tilläm mig föreslå, att han mätte derifrån afstä enär han förmodeligen icke hört propositionen beswaras med mer än etl
Nej nemligen sikt egit.
Ltael von läoilliein: ja, om blott ett nej hörks, sä begär jag endast att i protocollet reservera mig emot beslutet. Zerr Landt-Narskalken: Högloft.
Riddersta, pek ocy Adeln torde dä anse Stats-Utstotkets be, tänkande bifallit.
Ropades Ia° Wid förnyad föredragning af Stats-Utstottets den y dennes första gängen upläste betänkande om Skats-Regleringen samt project till Riks-Stat för innewaranbe och följande ar, blef detsamma af Ridderstapet och Adeln bifallit.
Ä nyo föredrogs Stats-Utskottets i sista plena pä bordet lagda betänkande angäende ben wid i8Z>9 och 1810 arens Riksdag föreflagne revision öfwer förwaltningen af alla Rikets medel sedan 1800 ärS Riksdag.
Ltael von hollstein.
Da betänkandek gär derpä ut att wisa swärigheterna af en revision, sä fär jag först nämna, alt det är stridande Ändra
Del- N:o 14.
21» Den rz Julli. dande emot constitutionen, att lemna räkenskaper oreviderare, sann man alt wara upwiste för Rik« sens Ständer och desi Stats-Uljkott, för dem lemna decharge, hwarom mera i Riksdags Ordningens 76 Z.
Jag begär altja, att detta mätte äter till Stats-Uljkoitcts åtgärd warda remit-eradt.
De: skulle landa till ett prejudicat och oordning i framliden om rakningar utan granskning godkändes, 1808 och 1809 ärens räkenskaper mäste således infordras och wederdörligen granjkas, antingen genom en CornilL >'om Konungen förordnar, eller af ledamörer eif Riksens Ständer, eller och andra, pä enahanda sätt som den Comitie hvilken granjkar Krigsräkenskaperne, som också äro wiblyftig.» och beswärliga, emot ett bestämdt och icke alt för högt arfwode, eller ock till godo njutande af en wist anmärknings procent.
Men om ock det ftulle kosta efter StatsUtstottels upgifk 42,000 Riksdaler ärligen, fa utgör det dock icke 2 sk. pä hwarje mantalsjkrifwen person i Riket, och ber betalar man gerna för att sä weta att medlen äro rigtigt anwande, ty ehuru swärt det än ar, akt betala dryga utlagor, är det dock ännu mera päkostande att ej weta huru de amvändas.
Grefwe körner, 6öran:
Jag får den äran eruidra, att det är werl igen mindre rättwisa än man tror wid den revision as allmänna medel som man nu yrkar.
Med undantag för är 1829 arv alla desta medel förur i laglig wäg reviderade och sättet genom föregäcnde författningar förcstrifwit.
Att nu -göra en ny revision more att göra ei^ ratroactif lag, och att yrka, answar för hwad man agde Den iZ Julli. 211 ägde rättighet att anse sig hafwa erhållit decharge, hwilkek yrkande allsä skulle innebära en orälkwisa. Hwad Krigsredogörelferna angär, får jag erinra, att de Zoo Riksdaler, som wörö dernöre bestämda, äro gisne med förbehåll, ali lunna ökas i m nr af Riksens Ständers tillfredsställelse med fläsma arbetet.
Friherre 8taol von kllollstein.
Den wärda ledamoien som nyst talade, har sagt att dek more orättwitt akt i afseende pä närmarande sräga göra en reiroactif lag.
Deremot fär jag amttttka att likwäl Riksens Ständer avid rgoy ars
Ri sdag formligen be st mit i fraga warande revision, och att Konungen utfärdat instrnction för dem som skulle äga alt densamma förrätta.
Fragan är nu således blott om den kostnad som dertill skulle ätgä hwilken Stats-Utjkoltet Upgifwit till 40,000 Riksdaler om äret.
Den proposition ä detsamma, som Herr Landt.Marskalken härefter gjorde, hördes för öfrigt med ja befwaras; men Friherre 8tae1 von lllollstein protesterade för sin del deremot, yrkandes att revisionen för 1809 mätte äga rum.
Ropades akt propositionen more bifallen, hwarjemke talades nägot som ej till protoeollet kunde fattas.
Friherre ak kkLKanson: om jag wille förbigå att nämna det i Riset ieke någon räkning för allmänna medel sinnes som ej undergär ordentelig revision, om jag ock wille förbigå att a. wänna medlen ch LI2 Den rz
Julli. medlen särskilt revideras af fullmägtige utaf Riksens Ständer; sä kan jag likwäl ei underlåta ari anmärka i likhet med hwad Herr Grefwe Erner sä rigtigt framstält, hwilka följderne ffulle blifwa om man någonsin stadgade en lag ernad att undfä en retroactif werten.
Friherre 8tsel von hollstein.
Dä det är rnedgiswit alt alla räkenskaper böra revideras och Regerings lagarna bjuda att dessa böra för Riksens Ständer framläggas först och sedan granskas, sä mäste wäl detta förhällande med 1808 och 1809 ärs räkenskaper iagttagas.
Friherre ak käLkanlon försäkrade pä sin ära att allmänna medlen wörö reviderark.
Friherre 5tael von tlollstein:
Ej för är 1809.
Någon anmärkte att en Riksdag redan sedan Len tiden wore passerad, wid hwilken denna revision icke blifwit yrkad.
K Friherre 8tae1 von kronstein: att räkenskaxerne för 1808 och 1809 ej i Srats-Utskottet warit synlige, har ordföranden därstädes sjelf inför Ridderskapet och Adeln intygat.
Men som det inkast, att en Riksdag sedermera passerat, redan en gäng förut blifwit gjordt, får jag anmärka, att Konungens proposition wid sista Urtima Riksdag innehöll, att Statswerkec icke kunde upwisas, emedan samma Riksdag sä hastigt följt pä den förra.
Granskning öfwer dessa ärens räkenskaper har säledes icke kunnat ske:
Regering- formen bjuder likrväl den samma.
Härefter talades något conversations wis. äerr Den iz Julli- . 2iz Herr LandttMarskalken förnyade sin proposition om bifall lill Ulffollcts betänkande angående revisionen af allmänna medlen.
Häruppå swaraves med starka ja, hwarsimte hördes något blandade rop. Herr Landt
Marskalken fragade om flere
Nej f^rts, ych huruivida votering blifwit begärd. Zriherre
Stael von läollliem ropade härtill Ia Likaledes Grefwe hamilton, ^xel, yrkandes den samma i afseende pä revision af allmänna medlen blon för rgoy.
Herr Landt-Marskalkcn hemstälde huruwida votering ej kunde undwikas om Ridderstapet och Adeln beflöte, att af Stats-Ulstottet infordra närmare uplysningar i afseende pä revisionen af räkenskaperne för 1809? Zriherre Stael von IloIIKein: för 1808 och 1809.
Ropades till delta Friherre Ltaels yttrande
Nej och Votering. Zerr Landt
Marskalken lät härefter författa följande voterings proposition hwilken upläftes och godkändes:
Den som bifaller Stats-Utstottels betänkande rörande Kongl.
Maj:ts nådiga skrifwelse till Riksens Ständer af den 25 Junii 1812 om den wid 1809 och i8io arens Riksdag sörestagne Revision öfwer förwaltningen af alla Rikets medel sedan i8o-> ärs Riksdag, flrifwer Ja
Den det ej will ffriswer Nej. Win 214 Den IZ Julli. Winner nej, återremitteras betänkandet jemts gjorde anmärkningar.
Böhringen företogs derefter genast klockan ^ i och sinkades klockan ^ 2 dä enligr der särskildt förda voterings Peoloco.ier, rösterne befunnirs haft ma utfallit som föijer.
In 6r Nej 48 I anledning hmaraf Herr Landt-Marskalken tillkannaaaft att Stats-Utfkottets betänkande bliswir af Nidderffavet ob Adeln bifallit. -Herr Landt
Marskalken företedde prokocolls utdrag alla af den y