Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
På grund af hvad sålunda anfördt blifvit och med åberopande af mitt uti ett föregående plenum gjorda yrkande på det billiga afseende, sorn måste fästas vid jordbrukets alltjemt stigande bördor af Indelningsverket — en sanning, vitsordad af Konungens samtliga Rådgifvare uti deras, vid K. M:s sednast afgifna Nåd.
Propos. om ett förnyadt mötespassevo - aoo D»n 37 Februari i. lance-contract bifogade, alternativa förslag —, föreslår jag, att It.
St., med upphäfvande af Ständernas vid sista Riksdag fattade beslut om mötespassevolance-afgiften, bevilja ett årligt anslag af 200,000 R:dr till indelta Armeens vapenöfningar, att från och med år 1835 företrädesvis utgå genom en blifvande högre bevillning för brännvinsbrännings-rättigheten; emedan rättvisan bjuder, att, om än passevolance-afgiften kunde anses svarande mot ett häfdvunnet besvär, utom lag åliggande rotehållarna i Riket, en högre beskattning på brännvinsbränningen, såsom jordbruksnäring, bör i första rummet till behofvets fyllande anvisas.
Hr af Dalström, Gust. Jac., uppläste ett anförande, så lydandet
Att jordbruket och boskapsskötseln, Sveriges hufvudnäringar, ej äro i det blomstrande skick, de fordom varit och ännu kunna vara, saint att, i följd deraf, produetionen af säd, victualier och andra födoämnen på långt när ej är så stor som fordom, är en historisk sanning.
Hansestäderna, Holland, England och Danmark liemtade fordom säd och victualier från Sverige; Malmö utskeppade på fjortonhundra-talet årligen flera 100,000 t:r säd till Tyskland och andra länder; sjelfva Jemtland har producerat spannmål till afsalu; en handelstractat med Venedig lemnade denna Republik rättighet att från Sverige utföra säd, fisk och victualier efter behof.
Engelbrecht, med en här af 100,000 man, och Carl Knutson, med 60,000 man, tågade med skyndsamhet af och an genom Riket.
Magasinssystemet var likväl då icke kändt; tid gafs ej till upphandlingar; armöerna föddes och bekläddes genom utskrifningar i landet; man klagade ej öfver någon deraf uppkommen hungersnöd i de landskaper, de genomtågat, eller öfver någon brist i Stockholm, dit de hastigt ankommo.
Nu deremot, om årsväxten något år varit mindre gynnande, måste vanliga vapenöfningar inställas, och om några hundra man beväring uppbryta för att öfvas några mil längre från hemmet, än vanligt är, tar man en mörk min och förespår deraf uppkommande svåra följder för landet.
Det är verkligen en nedslående tanke, att detta förhållande inträdt vid Sveriges jordbruk.
Likväl är vanmagten synbarast vid de mindre hemmansdelarna, emedan större egendomsägare merendels hafva något capital att använda till förlagskostnad, hvarigenom de bättre och ändamålsenligare kunna sköta sin jord, ehuru äfven der hushållningen ofta fått en förvänd riktning.
Orsakerna till det vid jordbruket öfverklagade onda ligga förnämligast i förra tiders felaktiga ceconomiska författningar, i begäret efter en hastig och tillfällig hushållsvinst, hvar - Den aj Februarii. hvarigenom den välberäknade och säkra, ehuru mera aflägsna, uteblifver; i en bland allmogen rådande lyx eller obeiåtenhet med egna tillverkningar, och, framför allt, i den öfver all höfva utsträckta brännvinsbränningen, hvarigenom ej allenast jordbruket och boskapsskötseln i vårt land fått en alldeles falsk riktning, då vinsten deraf skall sökas i brännvinspannan, utan hvari man äfven igenfinner orsaken till slägtets moraliska och physiska försämring genom sedeslöshet, lättja, fylleri och liknöjdhet för eget och efterkommandes väl.
Man anför ännu en annan förment orsak till jordbrukets förfall, nemi. att jordbruket är betungadt af stora skattebördor, som vålla dess aftvinande skick.
Jag är långtifrån att dela denna mening; ty deras tyngd är en följd af jordbrukets belägenhet och ej en orsak dertill.
Räntor oell skatter, hvilka leda sitt ursprung från en aflägsen forntid, eller i sednare århundraden tillkommit och qvarstå såsom ständiga, hafva icke blifvit ökade, utan snarare minskade; men jag känner ganska väl, huru den på mindre jordlott sittande bondeu i de flesta landsorter måste — likasom vore han en med hårda vilkor anställd arrendator af sin jord — sträfva i egna dagliga behof, för att kunna lifnära sitt hushåll och förskaffa sig så mycket penningar, sorn fordras för att gulda bevillningen och andra i penningar utgående skatter.
Det är derföre jag anser, att skatterna ej kunna ökas för den del af den jordbrukande allmogen, som besitter små hemmansdelar, men att äfven den ringaste minskning deri innebär en välgerning, så mycket mera påkallad, som de mindre hemmausdelarna i landet egentligen äro de, hvilkas jordbruk är i svagaste skick och hvarå ingen förbättring torde stå alt vänta, så vida ej någon lindring i penningeskatterna gifves, brännvinsbränningen inskränkes och brännvinet fördyras.
Sverige består af 65,665 mantal, med 153,y 11 lägenheter, hvilka äro uppskattade till ett värde af 282,255,968
R:dr och för hvilka betalas i bevillning, i och för jordbruk, efter 2 Art. 21 och 22 §§. af Bevilln.-förordn., 2
R:dr för hvarje tusende af det uppskattade hemmansvärdet, en summa af omkring 600,000 R:dr.
Jag har yttrat, att jag anser den mindre jordägaren behöfva någon lindring i sina penningeskatter, emedan det just är penningen, som han har svårast att förskaffa sig, och får derföre vördsamt föreslå, att allt jordbruk, hvars uppskattningsvärde icke öfverstiger 2000
R:dr, upphör att erlägga bevillning efter nämnde §§ i Bevilln.-förordn., eller efter 2 R:dr per mille af hemmanets uppskattning.
Jag förutsätter, att dessa mindre hemmansdelar utgöra omkring •§ af Sveriges jord, och om de befrias från denna bevillning, uppstår visserligen derigenom en brist 2 H. 26 202 Den 27 Februarii. af omkring 200,000 R:dr i nuvarande belopp; men jag anser den lätt kunna fyllas genom ökad brännvinsskatt, och tror, att denna lindring i jordbrukets skattebördor är behöflig och den enda rätta, som kan och bör nu komma i frä8a Om remiss till Bevilln.Utsk. af detta anförande får jag vördsammast anhålla. ■ Lades på bordet.
Posse, Arvid, anförde skriftligen:
Den vid Motala anlagda mechaniska verkstad, som tillkommit dels genom Statens bidrag, dels genom betydliga uppoffringar af Götha Canalbolag, har visserligen för bolaget varit af stor nytta i och för canalbyggnadsarbetet; men numera, sedan eanalen blifvit färdig, är verkstaden för bolaget icke behöflig, och det är för bolaget, enligt min öfvertygelse, alldeles omöjligt att uppehålla detta verk ensamt med egna tillgångar.
Bolaget har också derföre beslutat att söka få bortarrendera eller försälja verkstaden till enskild man; men om sådant misslyckas, hvilket jag nästan befarar, så vida bolaget icke sättes i tillfälle att åt en arrendator eller köpare medgifva de mest billiga vilkor, så blir följden deraf, att verkstadsrörelsen måste nedläggas och att bolaget kominer i största förlägenhet för de skulder, det sig åsamkat, hvilket sednare naturligtvis har ett ganska menligt inflytande på canalens framtida bestånd och underhåll, som åter, att döma efter den erfarenhet man redan vunnit, äro utom allt tvifvel, örn canalinkomsterna lemnäs orubbade till deras bestämda ändamål.
Till förekommande af ofvan antydda menliga förhållanden, hvilkas olyckliga följder lätt inses af dem, som fästa uppmärksamhet vid Rikets behof af ångmachiner till Sjöförsvaret, vid den arbetsskicklighet, som utvecklas och sprides genom verkstadens tillvaro, och vid de oberäkneliga kostnader och förluster det skulle medföra, om bolaget bragtes till den oeconomiska ställning, att det saknade medel till canalens underhåll, anser jag mig, såsom Ordförande i Götha CanalDirection, icke böra låta motionstiden tilländalöpa, utan att väcka den motion:
H. St., för att bereda möjlighet för Götha Canalbolag att försälja eller bortarrendera Motala mechaniska verkstad, må bevilja bolaget ett lån af 200,000 R:dr B:co, räntefritt under de första 5 åren, mot 4? högst 5 proc:ts ränta under de derefter kommande 5 åren och mot lika ränta och 10 proc:s capitalafbetalning rinder de derpå följande 10 åi', eller intilldess hela den beviljade lånesuinman vore godtgjord; samt att R.
H. St., för den händelse att verkstadens försäljning eller bortarrendering till enskild man, sådant oaktadt, icke kunde till vägabringas, må, i stället för uämnde lånebiträde, öka anslaget till K. M:s Flotta med 12,000 R:dr årligen, i det bestämda ändamål, att K. M.
Den 27 Februari i. derigenom må sättas i tillfälle att, under den tid anslaget utgår, öfvertaga Motala mechaniska verkstad för K.
Flottans räkning, samt der låta tillverka de ångmacliiner med mera dylikt, som för Sjöförsvaret erfordras.
H. Ex. Hr Frih. Löfvenskjöld, Salomon, uppläste följande:
Jag tager mig friheten fästa H. R. o.
Ad:s uppmärksamhet på ett stort patriotiskt företag.
Stenkolsverkets vid Höganäs bearbetande lärer förtjena ett så vackert namn; och detta är den egentliga behållningen, som det förra bolaget upphemtat af der nedlagda kostnader.
Under lyckligare utsigter och större förhoppningar om framgång bildades ett nytt bolag.
Grufvefältet blef undersökt af kunniga från England införskrifna grufve-ingeniörer; tillgången på stenkol var på vetenskapliga grunder beräknad.
Arbetets bedrifvande ansågs, i förening med den der befintliga eldfasta lerans tillgodogörande, blifva af väsendtlig förmån för det allmänna och lönande för bolaget; men framgången berodde likväl derpå, huruvida ett befarad t större vattentillopp i grufvorna kunde besegras, och utgången af striden med detta element ansågs oviss.
Den blef likväl, enligt föreskrift af R.
St., företagen, såsom ett vilkor för eftergiften af förra bolagets skuld till Statsverket.
Huru den aflupit, skall jag längre fram nämna.
Genom denna skulds eftergift, har det allmänna blifvit, så till sägandes, en osynlig delägare i Höganäs, och från denna högre synpunkt har bolaget alllid betraktat verket.
Vid bildandet af det nya bolaget visade sig utsigterna till afkastning aflägsna, och de hafva blifvit det ännu mer, sedan verket blifvit belastadt med 120,000 R:drs skuld, som skall betalas, innan någon vinst kan tillfalla delägarna.
Men under ett sådant förhållande upphemtar likväl del allmänna alla de förmåner af verket, som dess nuvarande utveckling kan erbjuda.
Med stenkol, eldfast sten och lera samt flera förr inom landet icke tillverkade fabrikater kan allmänheten betjenas.
Det lärer således icke kunna bestridas, att ju verket ännu och under längre tid kan anses drifvas •endast till förmån för det allmänna.
Verkets nuvarande ställning kan inhemtas af den till K.
M. deröfver afgifna und. berättelse, som i afskrift bifogas.
Med dess åhörande har jag likväl trott mig ej böra besvära R. o. Ad.
Dess innehåll är hufvudsakligast, att nedra kolflötsen uti Ryds gamla schakt, hvai’s åtkomlighet under nära ett halft århundrade varit föremålet för alja ansträngningar och alla förhoppningar, anträffades i Sept. månad förlidet år; att de kol, som derifrån och från Brors Backes 204 Den 2j Februari i. schakt blifvit upptagna, vid här i hufvudstaden anställda noggranna jemnförelseförsök med Engelska stenkol befunnits bättre än stenkol från Hull och nära jemngoda med dem från Newcastle; att, enligt uppgjord arbetsplan, kolupptagningen, under loppet af omkring 80 år, är beräknad att årligen uppgå, utöfver verkets eget förbrukningsbehof, till 85 å 95.000 t:r att afyttra; att lerfabrikaterna äro begärliga i handel, och att verket från Aug. 1825, då det af nya bolaget emottogs, till Dec. sisth år, med beräkning af nedlagda kostnader i byggnader, inventarier och effecter, lemnat en behållning af 21g,363 R:dr 25 sk. 6 r.st.
Sådant är verkets nuvarande ställning, och sådana äro förhoppningarna; men dessa förhoppningar hvila likväl på möjligheten att kunna drifva verket, och att det vid inträffande oförmånliga händelser icke afstadnar.
En sådan vore det, om verkets producter icke kunde afyttras och nödigt förlag för vintermånaderna derigenom lomme att saknas.
En sådan händelse är tänkbar.
Bolaget, som förutsett möjligheten deraf, har altså medgifvit upptagandet af ett förlagslån på kolbehållningen af 3o,ooo R:dr.
Till vinnande af en sådan lånerättighet emot låg ränta och på 9 månaders tid på kolbehållningen N:o 1, till frdelar af dess värde efter gångbart pris ända till berörde belopp 30.000 R:dr B:co, vänder jag mig, å Directionens vid Höganäs Stenkolsverk vägnar, till R. nu församlade St., i den säkra förhoppning, att R.
St. inse vigten att upprätthålla detta enda Stenkolsverk, beläget i Rikets bördigaste provins invid kusten, hvarifrån verkets producter kunna sjöledes transporteras, och att R.
St., medelst anvisning af en sådan lånerättighet, med sorgfällighet vårda denna till förkofran öppnade nya källa, hvarifrån mångfaldiga näringsgrenar kunna hemta sin upprinnelse.
Bolaget saknar utvägar vid en sådan inträffande händelse att förse verket med nödiga medel, och om det i brist på förlag en gång faller, uppreses det troligen aldrig mer.
Directionen talar ej för bolagets egen förmån, utan för det allmännas, och hon har åtminstone trott sig uppfylla en medborgerlig pligt, då hon genom mig faster R.
St:s uppmärksamhet på möjligheten af en sådan händelse, med det tillförlit till deras fosterlandskänsla, att verkets fall, genom saknadt förlag af en så obetydlig summa, må förekommas oeh dess ruiner icke öfverlenmas till efterkommandes betraktelser.
Jag anhåller vördsamt, att denna framställning ma varda öfverlemnad till behörigt Utskott.
(Afskrift) Bilaga.
Direclionens vid Höganäs Stenkolsverk till K. M. under d. 11 Febr. 1B34- afgifna underd. berättelse. E. K.
M. har uti skrifvelse d. 24 Mars i832 i Nåder befallt Direct. vid Höganäs Stenkolsverk att årligen, efter Den aj Februari i.
2o5 den allmänna bolagsstämman, till E. K.
M. afgifva und. berättelse om arbetets fortgång och Stenkolsverkets tillstånd i alla dess delar, och Directionen går nu att uppfylla denna pligt.
Redan under förra bolagets tid utgjorde tillgodogörandet af nedra kolflötsen uti Ryds schakt ett föremål för bolagets förhoppningar och ansträngningar.
Flera gånger påbörjades, afbröts och förnyades derstädes försänkningsarbetet med stora uppoffringar, men alltid utan framgång genom ökadt vattentillopp, intilldess slutligen alla försök uppskjötos. R. St., med den ledning som blef dem gifven, fästade vid sänkningen i Rvds schakt den vigt, att ett bland vil— koren vid den under i8a3 års
Riksdag medgifna afskrifningen af Statens fordran hos förra bolaget var, att den nya fond af 200,000 R:dr, som vid bildandet af ett nytt bolag borde anskaffas, ovilkorligen borde användas för denna sänkning och för arbetets bedrifvande på nedra kolflötsen samt för anläggning af sådana fabricationer, hvartill isynnerhet den ymniga tillgången på eldfast lera erbjuder materialier.
Uti det betänkande angående Stenkolsverket, som Engelska grufve-ingeniören Bäld år 1827 afgaf, tillstyrkte han, att grufvearbetet vid Ryd företrädesvis borde väljas.
En sådan tillstyrkan grundade sig på beräkningen af den kolqvantitet, som derifrån skulle kunna upphemtas.
Enligt uppgjord calcul ansågs det, att kolbrytningen der skulle lemna den största afkastning, och att den, i förening med fabrikater af den rika tillgång på den äfven af Bäld, i jemnförelse med Engelsk lera, godkända eldfasta leran, skulle lemna vinst.
Om arbetet vid Ryd på sådana anledningar företogs och fortsattes, å den ena sidan, under de största förhoppningar att finna, om ej en hastig, åtminstone en säker ersättning för alla der nedlagda kostnader, så voro dessa förhoppningar blandade med den äfven af Bäld delade farhågan, att vattnets tillopp skulle tilltaga med sänkningen och slutligen kunna blifva alldeles öfvermägtigt, och att således frukten af allt der nedlagdt arbete skulle både för samtid och efterkommande försvinna.
Under arbetets fortgång inträffade sådana förhållanden, som af Bäld hvarken kunde föreses eller beräknas, att verkets grufve-ingeniör, hvilken på bolagets bekostnad vid Stenkolsverken i Skottland blifvit danad, föreslog och bolaget godkände den förändring uti den af
Bäld uppgjorda arbetsplanen, att a:ne vattenuppfordi-ingsmaschiner, som, enligt Balds föreskrift, endast vid Ryds gamla och nya schakter borde användas, erhöllo biträde af ännu en tredje vid Brors Backe, hvilka alla, dels tillsammans dels skiftesvis, sattes i gång till vattenuppfordring och hinsning från hela fältet.
Detta i sådan ordning fortsatta arbete har haft den Jyckliga framgång, att icke allenast den uedra kolflötsen uti □o6
Den 37 Februari i.
Ryds gamla schakt anträffats redan i Sept. månad förlidne år, och således inom den dertill beräknade tiden, utan äfven att vid Brors Backe kolbrytning från sisth Aug. månad varit i full gång; och genom denna förändring i arbetsplanen kan den betydliga vinst upphemtas, att kol på en gång kunna uppfordras både vid Ryd och Brors Backe.
Då Direct. nu har den tillfredsställelsen att kunna frambära en sådan hugnelig underrättelse inför E. K. M., lyckönskar hon E. K. M. i und., att under
Dess regering se uppnått ett mål, som under en lång följd af år, under oafbrutet sträfvande och med de största uppoffringar, fruktlöst dittills blifvit sökt.
Direct:s föranstaltande hafva stenkol ej mindre från Ryds än Brors Backes schakter blifvit hitskickade för att försökas.
Försöken skedde uti Flottans verkstäder å K.
Skeppsholmen och bestodo deruti att sammanvälla alne jernstänger af 2 tum i fyrkant, då följande resultater uppkommo:
Med New east le-kol blef jernet vällfärdigt på 16 minuter; kolåtgången var 8 U v. v., den lemnade slaggen 5g lod; med HulTs kol blef jernet vällfärdigt på 20 minuter, kolåtgången var 7 U v. v., den lemnade slaggen i3 lod; med Höganäs-kol blef jernet vällfärdigt på 17 minuter; kolåtgången var 7 g, den lemnade slaggen 11 lod.
Kolen, som användes vid försöken, voro sönderstötta till ungefär lika finhet; och förklarade de vid försöken använda smedsmästare, att de funno Höganäs-kolen vara ganska användbara till all sorts suddning och baka sig bättre än Hulls-kolen, hvilka sednare hade den olägenheten att fräta jernet, äfvensom att de, af detta enkla försök, icke funno
Höganäs-kolen stå långt efter de vid försöken använda Newcastle-kol.
Direct. har trott sig böra börja sin berättelse med redovisning för denna hufvudsakliga framgång uti verkets tillstånd, och skall nu fortsätta densamma, rörande arbetet och hushållningen vid Höganäs i alla dess delar under loppet af sisth år. l:o Grufve-arbctet.
Gamla Grufvan.
För att hålla denna grufva läns, har härstädes pumpats på ao famnars djup från början af året till slutet af Juli månad, då pumpningen upphörde, emedan vattnet undanhölls på ett större djup vid Ryd och Brors Backe.
Det enda vid denna grufva åtkomliga fält har bearbetats från schaktet Föreningen; men i anseende till det inskränkta utrymmet hafva endast 36 kolhuggare under 288 arbetsdagar kunnat användas, Den återstående brytningen i detta schakt inskränker
Sig nu endast till pelarna, ifrån hvilka under åren 1834 och 1835 kol beräknas kunna brytas
Den 27 Februari i.
207 af N:o 1 62,784 t:r ■ 2 125,568 d:o — 3 3i,q32 d:o 219,744 t:r. Nya Grufvan.
Scliaktet Brors Backe är beläget emellan gamla och nya grufvan, och således för vattenuppfordringen af betydlig vigt för dem begge.
Detta schakt var år 1806, då allt arbete der upphörde, af 3i famnars djup, och det har alltsedan stått undervatten.
Efter förberedande arbete under Maj och Juni månader för upprymning af ras, som fyllde schaktet till 20 famnar från dagen, kunde pumpningen d. i3 Juli börjas, och d. 3o stod pumpcolonnen på bottnen eller 3i famnar djupt.
Till vinnande af större utrymme för brytningen nedom schaktet afsänktes vattendunten 1 famn 2 fot , hvilket arbete d. 2.8
Aug. var fullbordadt.
Schaktets djup är nu 32 famnar 2 fot.
Från detta schakt, der kolbrytningen upphörde 1806, voro då endast 33a t:r kol upphemtade.
Sedan det blifvit fullkomligt upprymdt, börjades kolbrytningen den 28 Sept. med 8 arbetare, hvilka, i mån af beredt större utrymme, ökades d. 11 Oct. till 20 och från Nov. till 26, hvilket antal fortsatte arbetet till årets slut, med afdrag af 16 dagars uppehåll genom bristfällighet å pumparna.
De kol af N:o 1, som här blifvit uppbrutna, äro af en vida bättre beskaffenhet än de i gamla grufvan, såsom mer svafvelfria, hårda och bitum inösa, och deras bättre beskaffenhet har blifvit erkänd ej mindre af kringboende smeder än i verkets smedja.
Kolen N:o 2 synas vara fullgoda med samma sort i gamla grufvan.
Ryds nya schakt.
Detta schakt är afsänkt till 36 famnar 4 f°t- Enligt arbetsplanen borde äfven det nedsänkas till nedra kolflötsen; men det ansågs, att kolbrytningen skulle försvåras genom starkare vattentillopp , och att med arbetet borde uppskjutas, intilldess vattenmassan genom pumpning vid Ryds gamla schakt och Brors Backe aftagit.
Den här anbragta machinen har likväl tid efter annan varit i gång för att understödja rnacliinerna vid Brors Backe och Ryds gamla schakt.
Då under Nov. macbinen gick i dygn, blef schaktet ej läns; men under 20 dagars pumpning i Dec. blef det läns 4 gånger.
Vanliga vattenhöjden här, då machinerna vid Brors Backe och Ryds gamla schakt hållas i gång, är ?5 famnar under jordytan.
Ryds gamla schakt.
Vid årets början var schaktet afsänkt till 34j famnars djup, och sänkningen fortsattes till d. 26 Jan., då bristfäl - aoS Den 37 Februari i. lighet å pumpsättningen afbröt arbetet.
Det börjades åtcrd. 21 Febr. och fortsattes till d. 26 April, då starkare vattentillopp försvårade arbetet och det beslöts, att sänkningsarbetet borde hvila, intilldess machincn vid BrorsBacke kunde sättas i arbete.
Schaktet var emedlertid afsänkt till 41 famnar 5 fot.
Ehuru pump ning en fortfor här och vid Ryds nya schakt blef det dock ej läns förr än den i3 Juli, eller samma dag, då machinen vid schaktet Brors Backe kom i 8änS' ...
Den 2 Aug. börjades å nyo sänkningsarbetet och fortfor till d. 20 Sept., dä den nedra eller Fru Bagges kolflöts träffades på 45 famnars och 1 fots djup, och schaktets afsänkning var fullbordad d. 2 Oct., då pumpcolonnen stod på bottenhällen eller på ett djup af 46 famnar 4 fot 10 tum.
Under loppet af October fortsattes pumpningen och schaktet hölls läns; men som det ansågs förmånligt att bedrifva arbetet vid Brors Backe, fortgick pumpningen här endast för att derifrån undanhålla vattnet.
Då pumpningen, vid Brors Backe och här fortgår, hålles schaktet, med biträde af machinen vid Ryds nya schakt, läns.
Kolen äro af samma goda beskaffenhet som vid Brors Backe.
För kolbrytningens fortsättning under åren från och med år iS34 till och med 1838 hafva 2:ne arbetsplaner blifvit förelagda bolaget:
Den första, att med biträde af de 3:ne machiner, som nu finnas vid Ryd och Brors Backe för vattnets undanhållande, företaga och fullfölja kolbrytningen uti Ryds gamla schackt jemte schackten Föreningen och Brors Backe, samt att vid dessa sistnämnde schakt lemna och bespara ett visst qvantum kol, tillräckligt för 65 kolhuggares sysselsättning under ett år, för att kunna tillita i den händelse vattnet skulle öfverväldiga machinerna vid Ryd, så att kolbrytningen derstädes icke oafbrutet kunde fortsättas.
Den andra, att vid Borrhålet N:o 84 öppna ett nytt schackt, samt att derstädes, utom förenämnde machiner, uppföra en ny machin med 53 tums cylinder, hvartill kostnaden, utom materialier på stället, är beräknnd utgöra 3o,ooo R:dr, för att ännu mer underlätta vattnets länsning uppåt stigningen; hvarjemte kolbrytningen från detta schakt på 43 famnars a fots djup skulle företagas och fortgå tillika med kolbrytningen vid Ryd, sedan kolen på Brors Backe och gamla grufvan blifvit utbrutna.
Genom den sednare planen blir man mästare af vattnet både nu och framdeles, och man har då att påräkna en jemn och bestämd kolbrytning, utan hinder af tillfälliga omständigheter, hvilka i annat fall möjligen kunna inträffa.
Efter den första planen skulle 70 man bryta kol under år 1834-j och från början af år i835 ända till år 1838 skulle 80 kolhuggare sysselsättas vid Ryds ocn Brors Backes schakt, Dea 3j Februarii.
209 schakt, och från dessa bägge schakt, så vida vattentilloppet ej blefve öfvermägtigt, årligen upphemtas, utom hvad som till verkets drift fordras, till afyttring 55 å 60,000 t:r kol N:o i och 3o å 35,000 t:r N:o 2, eller tillsammans 85 å 95,000 t:r.