Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Han har sökt updraga gränsen öfwer hwilken Konungens makt öfwer enskilda ej bör sträcka sig: han har stadgat en Högsta Domstol, hwars befattning och arbetssätt han utstakat, han har uprättat et Stats-Räd af 16 Ledamöter, hwaribland fem borde wara Stats-lAini^rar, samt bestämt detta Statö-Räds skyldigheter, inrättat en civil-revision, med äterställda LLNLslIieRad, han har stadgat at under cn Konungs omyndighet eller langwariga sjuklighet Regeringen med Kongl, magt skulle utöfwas af Slats-lViim8trarne och Stats-Radet, han har medgifwit et flags Tryckfrihet.
Wid första päseendet ffulle det synas, som hade Lonstttution8 Utskottet endast förnyat hwad i detta förslag förut warit framftäldt: men wid en närmare undersökning stall hwar och en 0- wäldig granstare finna, at hwad i detta förslag endast genom orediga grunddrag är angifwit, deremot i Lon8titution8 Utskottets pä et bestämdt sätt är anfördt och stadgadt.
I allmänna handlingar är ingenting wädligare än obestämda uttryck: th der tilfälle finnes, kan man wara säker - 6zo Den- 5 Junti. ker at den regeringslystne til sin fordel uttyder det obestämda.
Detta war hufwudfelet i -.772 ars de jnoj^ctet:
Derernot en lnakt, om den än more ganska widsträckt, blott den ar fullkomligt bestämd, ar ef allenast icke farlig, utan twärtom nyttig för Staten och samfundets lugn.
LonLticutions-Utskottets bemödande har i detta afseende warit gansta lyckligt; och när^dertil kom-' mer det tillägg, at för Konungens Ämbetsmän en owilkorlig answarighet blifwit förestrifwen, synes mig genom detta förslag långt mera wara gjordt för det allmännas säkerhet, än nägonsin genom någon i wart land förut gällande Loumitucion.
Jgg wet at mänge finnas som frugta för bwarje ny rättighet som är Konungamagten tillagd, men da jag inom mig är öfwertygad, at en mindre mägtig Konung ej stulle kunna upfylla de pligter emot Skaten, som en Konung äligga, tror jag at hwar och en bör finna bans magt mindre frugtanswärd, när han pä det nogaste kan se huru wida den sträcker fig, och aldrig kan befara, at den yrkar en rätt derföre at lagen derom ingenting stadgat, eller ock lemnat otydliga föreskrifter.
Nej mina Herrar, ! hyllom gerna en mägtig Konung, allenast wi aldrig mera mätte lyda under en laglös.
Likasom Konungamagten har äfwen Riksens Ständers Lagstiftande magt blifwit i LönLrimtions
Utskottets forsing närmare bestämd än bäde i 1772 ärs Regeringsform och i det ofta omtalta projectet.
Riksens Ständers sammankommande ar nogare försäkradt.
Bestattningsrätten styvdad och sä ställd, at man wid Beftattningens 'fördelning har fullt skäl at wänta bil - Den 5 Imrik. 65r billighet och wisdom, och ak
Negenten aldrig karr med sin magt afgöra wära bewillningar; Redowisningen för Statswerket är förestrefwen utan undantag, fä at den ej mera kan höljas af en onödig hemlighet, Hemliga Utskottets förut oinffränkta befattning, hwarigenom Ständernas rätt af nägra fä personer utöfwades, är äterförd til de mäl der hemlighet utan inträng r Ständers rätt kan äga rum, m-opo8inon8 rätten, som i det förenämnde forstaget war endast Konungen förbehällen, är ät Riksens Ständer ätergifwen, och medel beredde, hwarigenom den för alla tider stall wara oskadlig.
Detta utwidgande af de rättigheter
Ständer sedan är 1772 njutit, är et stadfästande af de rättigheter som bora tilkomma Ständer: och när wi bilda vtz en kraftigare werksam Konung, sträcke wr äfwen wär egen förmäga längre, at gemensamt med denna Konung werka til Fäderneslandets wäl.
Utom wederbörande Ämbetsmans answarighet har Lon86tuti6u8-Utstottet, utan anledning af nägot föregäende förslag, tilstyrkt tilsättandet^af en Riksens Ständers Ombudsman, som bör waka öfwer lagarnes helgd.
Jag skulle utbreda mig olmer nyttan och wigten af detta ämbete, om ej mängen kunde mitztänka, at jag dertil föranleddes genom minnet af personlig förföljelse.
Mätte det en gäng blifwa et kraftigt medel at skydda wära'lagar, skydda personlig säkerhet, och til et sannt ural rikta Ämbetsmäns werksamhet.
Men den säkraste borgen för fastheten af den grundlag ost här bjudes är utan twifwel den 552 Den 5 Junti. den wäl stadgade Tryckfrihet, som hädanefter, ej utan grundlagens rubbning, kan afhändas Swensta Folket.
Jag känner mängas fruktan, at desi misibruk stola qwäfwa desi nytta; men jag är öfwertygad, at sanningens och förnuftets magt är oemotståndlig, när den ej qwafwes, och at sjelfwa friheten är et motgift mot yrflan.
Dä jag i den föreslagna Regeringsformen finner desin grundstöd för den borgerliga friheten, kan jag ej tweka at i hela desi widd antaga densamma, om ocksä det skulle synas mig, som en och annan obetydlig anmärkning ivid mindre wigtiga ämnen möjligen kunde göras.
At winna tiden är wigtigt.
En granskning utsträckt sä länge som anmärkningar kunde g i siwa s, skulle aldrig upböra, och desi procluct blefwe et misifoster.
Lätom osi mottaga detta foster, sä helt som det blifwit danadt.
Lnskom allenast, at det under en wis och redlig handledning mätte upnä sin mannaälder: önskom at denna grundlag mätte komma at förwaltas af Ämbetsmän, som wärdige sin Konungs, äfwen mätte förtjena Nationens förtroende, som med en oförfalskad wälwilja och med en sann uplysning kunna lifwas af den anda som i denna grundlag räder, och efter den rigtning deri gifwes bereda för Swensta Folket njutningen af rättwisa, frihet och lugn.
Jag är fullt öfwertygad, at en hufwudsaklig länk saknas i hela detta werk, om den föreslagne Lag - och Hushällnings-beredningen derifrån skiljes.
Det uttryck, hwarmed en' af LönLtitutions-Ulstottets Herrar Ledamöter slutat sit yttrande
Den 5 Junit.
553 yttrande mot denna inrättning, kan, dä det ej hörer til saken, icke rubba min öswertygelse.
Utan twekan ger jag min rost trl denna Berednings antagande; men om den möter et oöfwerwinnerligt motstånd, mä ej mm enskilda önffan upstjutade flestas beslut.
Tiden skall wisa at denna inrättning förtjent at af redliga man understödjas.
Om Herr k-Äron von ?lM6N8 förslag
Lil en allmän Lonscripnon nu ej kan »verkställas, om det allmänna tänkesättet deremot gör et oöswerwinnerligt motständ, hindrar sädant mig dock ej at förklara, det jag amer detta förslag, hwari dock kanske manga jemkmngar more nödiga, innehälla en inrättning, som är et wilker för all national-frihet, som är alldeles nödwändig i en Stat sädan som war, der en ringa folkmängd skall förswara et »vidsträckt land, som hufwudsakligast förmär at rigta national-lynnet efter Statens behof, at ätergifwa Srvensta folket den kraft som gör ost oöfwerwinnerliga, ensam kan befästa »värt lugn och war frihet.
Hwilken som witt mä smickra sig med det hopp, at wi, under Europas nuwarande olyckliga belägenhet, i fullt lugn och maklighet skole fa tid at bota wära refwor.
Likasom hwar enskild man nu nödgas strida för at kunna wara dygdig, mäste bwarje Stat strida för at wara sjelfständig: och bwad wi nu ej med en lugn öfrverläggnina kunne antaga, dertil skall nöden sluteligen föra ost, om wi med alfwar önske at wara och förblifwa Swenstar: och den dag stall komma dä denna sträckbild som nu upwäcker en allmän frugtan, stall wisa sig såsom punkten för nationens bro - 654 Den 6 Iunik. derliga förening, såsom den säkraste skyddsmur för wär frihet.
Jag behofwer ej förklara at jag önskade wär reprLLLrnbNons förbättring.
Mina tankesätt derom hafwa lange warit kända: men lika stark son- min önskan, lika stark är min öfrvertygelse at derwid ingenting nu med besked kan göras.
Af den grundsats at en sak häldre mä lemnäs alldeles ogjord än göras illa, at genom nya inblandande i de gamla en sann reform ej matte förswäras, förenar jag mig med dem som önsta at denna fragg ej förr än wid nästa Riksdag mätte afge ras.
Nu upmanar jag er mina Herrar at snart genom Ert eniga bifall gifwa wär Stat en Grundlag, för 'at snart gifwa benne en Kon ung.
Jag är ej bland dem sorn förekastat
Eder, at hafwa beslutat, at i farans stund med omsorg och bcrädt mod förlänga styrelse-magtens wacklande och förlwagade tillstånd.
Allt sädant har lika litet förfärat mig som Eder.
Men sedan wi nu med all den warsambct wi sjelfwe önskat och omsiändigbeterne medgifwit sätt wär nya Grundlag utarbetad, matte wi lätt, utan upstof, utan at behöfwa räkna jakande eller nekande röster, kunna strida til dest antagande.
Med all aktning för hwar och ens rätt anhaller jag derföre at wi utan votering mätte afgöra saken; ty här kan det ej för någon wara wigtigt at dölja stna tankar derom; och det stall hedra Ridderstapet och Adeln at med et högtidligt beslut stadga den ordning, til hwars rubbande sa mängahanda försök synas körredskap.
Mätte. nied denna ordning endrägten födas i Den 6 Jun ii. Z5Z mitt Fädernesland, wäldet afwäpnas och den smygande listen bäfwa för den medborgerliga dygdens Majestät.
Grefwe Norner, Larl 63,brisl.'Hos Högloff.
Ridderskapet och Adeln förehafwes i dag til fluteligt afgörande et ämne af den största wigt; men jag är de Herrar, som warit Ledamöter i LonstNmions Utstottet pä det högsta förbunden, at de til Riksens Ständer framlemnat ot profect til Regeringsform sorn t det mesta utan länga öftverläggningar kan af Ridderffapet och Adeln antagas.
Jag stall dock ödmjukast anställa, at wid denna yryjfiLteralle Regeringsform fä gora nägra erindringar.
Jag har af det upgifna projectet funnit, at Rikets Stat kommer at ökas med siere
Ämbetsmän af hög rang och ovärdighet, och som ej fä bekläda andra Ämbeten.
Emot sädana hoga sy flor och answar fordras en motsvarande lön.
Moro Riket och dest Statswerk ej utblottat, sa skulle jag inga påminnelser härwid göra; men dä jag, som wid siere Riksdagar och Uevislonsr warit Ledamot sä af de til Lar^non.? som Riksgälds-' Lontoirew öfwerseende satte Utstött, deraf noga känner deste werks tilständ, sä i anseende til tilgängar som utgifter, och sednast för halftannät är sedan tagit kunskap derom, samt äfwen nu här wid Riksdagen fatt underrättelse, det Lingne» til Rikets behof utlemnat ansenliga försträckningar, och at Statswerket blifwit belastadt med flere millioners skuld, och dä wi alla weta at Riket är förminstadt ti! nära en tredjedel, följakteligen dest inkomster, sä mycket mindre; kan jag ej annat än befara at Stats-Ut ffottet - 556
Den 5 Juni». ffottet med storsta möda torde finna utwägar
Lil detze behofwers fyllande, utan at de ökas med flere hittils i Staten okände löner.
I 8 de §. af den pi-ojecterLlls Regerings» formen är en Allmänna Ärendernas Beredning förordnad, bestående af 8 personer.
Denna tycker jag för min del skulle kunna umbäras, Ifrän äldre tider til 17^9 har Swea Rike haft et
Räd fördelt i. 2:ne llivisionSr, hwaraf den ena hade äustitise-sakerna.
Deremot swarar nu Högsta Domstolen.
Den andra hade Kammaroch Krigs-ärenderne.
Häremot ffulle jag för min del trott, at ^tats-Rädet kunde smara, r synnerhet dä de nu efter Regeringsformen äro biträdde af 4 I 27 §. talas om en ^usuitlgs-LzntxIer af Konungen utnämnd.
I 96 och 97 § § om en Riksens Ständers Ombudsman.
Jag hade för min del trott at de§e bägge syfilor kunde af en och samma person förrättas.
Före 1772 tilsattes äuslitire Lantrlereii af Riksens Ständer och hade den förwaltning som Ombudsmannen nu är anförtrodd.
Lagman Röök, har i sit vicea, men upgifwit et sätt at tilsätta denne su8titire<73nt?ler8' eller Ombudsmans-syHla, hwärigenom jag för min del tycker at ändamälet kunde minnas, och en dubbel Ämbetsman med samma befattning undwikas.
49 H omtalar Hof-Rätterne, men nämner ej Rikets Lotterier, hwilka de skola mara.
I alla Regeringsformer wi förut haft har altid colieAiern38 antal warit utsatt, som jag för min del trott nu äfwen bade bordt ske.
Ä 66 De» 5 Juns. 85?
I 66 Z. är Stats Utskottet och RiksgäldsOoirtoiiL-Utskoltet tilsammansflagne.
Jag för mindel hade önffat, at Riksgälds-biontoiret och des; öfwersecnde blifwit ti! et särskildt Utskott lemnat, pä samma sätt som Riksens Ständers Uangue.
Men om Ridderskapet och Adeln will hafwa Stats- och Riksgälds ^outo-rsc förenade under et Utskott, sä bör desi antal af Ledamöter förökas z ty Riksgälds-Oontoirets cliviZiou mäste nödwändigt äter fördelas i 2:ne andra, och anser jag för en förmän, at bade Stats- och Riksgälds-Lontoiiets
Utskott är til alla delar skildt ifrän Hemliga Utskottet. 69 §. omtalar Stats Utskottet och antagandet af de summor som de til Rikets behof finna nödige. 70. och ?. §. omtala Bewillningen.
Desie H. §. utsätta, at derest et Ständ eller flere ej skulle wilja ätaga sig hwad Stats- och Bewillnings-Utskottet funnit nödigt dem tildelas, skal af hwarje Stand wäljas zo Ledamöter, hwaraf en ffal lltlottas och de öfrige votsrapsr cLpjtL och utsätta den summan som Ständer kommer at erlägga.
Härigenom är efter min tanka hwart och et Ständs i laqarne förwarade rättighet at sig sjelf beskatta förlorad, dä zme Ständs pluralitet karl älägga det 4 de den Bewillning de behaga.
Widare i detta mål fär jag äberopa mig hwad Lagmannen Grefwe t-^llenboi-A och Riddarhus Fiscalen lllie i sina viciamina i denna sak anfort.
Detta är hwad jag nu i ödmjukhet wid denna pr iectsraäe Regeringsform för min del har at erindra Men som Ridderskapet och Adeln redan afgjort, det saken i dag til flutligt afgörande - 868 Den 6 Iunir. rande skulle företagas, och säledeS för det narmarande inga ändringar kunna werkställas, får jag ödmjukast hos Högwälborne Herr emion och Landtmarskalken anhälla, det p>opo8jtton mätte göras til Lon8Ntuuonens antagande i hela dest widd; men at alla gjorda erindringar mätte öfwerlemnas til (lonLtitutions-MskotLet, at dcröfwer afgifwa sit yttrande, som dä singe hwila til Riksens Ständers nästa sammankomst, at dä enligt Regeringsformens innehåll afgöras.
Herr Dbam, kelir.
Dä jag i sista kleno hörde det Llmrnaciv förestås, at antingen OonLtirntions Utskottets föreflagne Regerings Form mätte antagas, eller om deri ej wunne Ridderffapets och Adelns difall, Hans Kongl. Höghet Riks-Föreständaren mätte utropas til Konung, at regera efter 1772 ärs Grundlag, med nägra deri nödiga förändringar, har jag i afseende derpä upsatt naina tankar, hwilka jag anhäller at för Högloss.
Ridderskapet och Adeln fä upläsa.
Endast twänne omständigheter ber jag förut fä anmärka.
Den ena, hwarmid erindran är gjord af Herr Kongl.
Secrsternren Idre, är mycket 86n8idel: den rörer Riksens Ständers Bewillningsrätt och förutsätter at tre Ständ kulma beskatta det fjerde.
Jag har af en wärd Ledamot hört, at denna olägenhet skulle kunna afhjelpas genom en instrucrion för Bewillnings-'
Utskotted Detta medel kan wara nyttigt, men dä borde sädant förut hafwa warit stadgadt i Regeringsformen sslfwenwäl har jag hört yttras . at 1772 ärs Regeringsform skulle wara gjord med slughet:
Detta är et twetydigt ord, som jag ej kan medgifwa wara pastande om en Den 6 Imrik. 659 lag, som efter ruin öfwertygelse är et mästerstycke.
Härefter upläste
Herr iliam följande til liotocollec Admjukt Memorial!
Hwarje ögnablick är magtpäliggande; hwadan jag icke endast önskar utan äfwen förmodar, at Regeringsformen kan i dag blifwa antagen, at wi genast kunne med dentilbjuda wär Nädige Herre och Riksföreständare Kronan.
Den ?roloZum', som wi i förrgår afhörde ifrån constitutior>8-Utjkottet, tycktes mig innehålla den goda och äfwen fordom af Ständer antagna tanka, at alla Forflager i hwad förbättring som häldst i wära Lagar och ordningar böra hwila til nästa Riksdag.
Denna markeliga påminnelse hade likwäl aldrig kunnat bättre komma til past än nu.
Det stora wärde inan bör sätta pä de Herrar och Ledamöter, hwilka utgjort detta Utskott, förhindrar likwäl intet at tro huru flera betänkligheter ännu finnas wid wcrketS fullkomlighet.
Dä de sjelfwe sä upriktigt och wärdigt bekänt, ut tiden warit dem förkort; Likwäl ser jag ingen swärighet uti at i dag kunna afgöra'eller antaga en Regeringsform och i morgon fä aflemna war underdäniga tanke derom til wär Nädige Herre Riksföreständaren, och derpå genast proclama Honom för Konung.
Dä jag. wid detta ärendets början hade den äran at förestä 1.772 ärs Regeringsform med af - 660 Den 5 Iunik. afpasiade förbättringar; trodde jag at bäde tid och ändamål ställe winnås.
Pä en dag hade besia ändringar kunnat uplättas, och pä en annan dag beslutas och antagas.
Jag wägar intet uppebälla Ridderstapet och Adeln med nu mera onödige anmärkningar öfwer flere bäde nymodige termer och inrättningar: med Statsråd, Riksens Ständers - Ombudsman ro.
Detta behöfde allt en längre betänketid.
Dä Korning 6086^^ til Sjelf antagit termen Riksens Ras, och suslitiD-c^lrirrä-rLm är sä wäl nämnd som uplifwad i gcke paragraput-n 1772 ars Regeringsform, samt de Kongliga Rädens skyldigheter och rättigheter, sä wäl i <gde samt zo:de paraArapkrerus existera, arv tydligen bestämde : sä tyckes mig, at alla förbättringar eller ändringar i besia trender icke hade behöfts.
Dä Uti den Iggde och 16:de para^rapben det sä uttryckligen är anfördt huru Hof-Rätterne vch ^uscitiss Lsntrlereu stola efterse snsciuens gang — och Konungen hwarken baft eller kan hafwa nägot enstilt-u^ereäse uti annat än Lagfartens rättwisa och naturliga gäng, hwarfore dä belasta osi vch Staten med flere och nya ämbetsmän? samt en Lonrrotl, som äfwen i desie sednare dagar icke haft den mindsia misitanka til behof.
Tryckfriheten, om de- dager kr! aagot, sä är det wisierligen i detta .sundsta ärende.
Lätom osi derföre lemna Tryckfriheten fritt bela sin utswäfning päprocesiwägen; men detta ärendet behöfwer intet mera nu än förr stä i nägon Regeringsform — Derpä kan göras en Lag a pari eller utwäljas en af de mänga wi redan ägt.
Förtjensten Den Z Juni!' §6d Förtjensten af 1772 ärs Regeringsform, förutan hwad jag i mit förra d-iLt-niien anförde derom, är 10 At den war enhälligt antagen och be» swuoeii. 2: do At en stor Konung har sjelf deruti gränsat Konungamakten, hwadan en sädan Re'germgsform med mera styrka och opartiskhet kan til hwilken Theonföljare som haldst. 3:0 At det war wär nuwarande Nadige Herre, och Riksföreständare som den först beswor. 4w Äro i Lenna 1772 ärs Regeringsform lhUgkoMNa alla Rikets (-'olivier, hwilka »SsN arniarna wid Rikskroppen (efter ordena) sträcka sig til allt dct som i Riket göras och uträttas bör.
Med hwad mera som t 4 Z Utförligen och högst märkwärdigt star utfördt. 3:o Är Krigs-Besälet uttryckeligen nämttdt och ihägkommet i 56^ ,772 ärs Regeringsform.
Huruwida det wore rättmätigt, at uti en Regeringsform utesluta defia bäda angelägna arenLer: Oollkgiein-I, hwilka stä i alla wara förra Regeringsformer , och Rrigs-BtsäU-r, hwilkek redan star i Riksdags-Ordningen 1617, det underkastar jag Ridderffapet och Adeln ödmjukast.
Skulle säledes nu Oonstitueions Utskottets kroi?ct finna wederbörlig swärighet; wägnr jag at äterigen ödmjukast föreflä 1772 ärs Regeringsform, med denna enkla och ypperliga päminnelsen af Lonstltutlons Utskottet, Ät sä snart Ro71, 74 « nun* 562 Dcn 6 Junit. nunaen wil lyfta Riksens Ständers Testamente i Lanaucn, stal genast Riksdag förklaras.
Grefwe Dkk la Oarckie, Upläste til kiorocollet följande:
Förläten, mine Herrar!
Om i et ämne, som ehuru af sä mycken wigt, likwäl sä mycket är ordadt, äfwen jag wagar nägot yttra :
Jag känner nogsämt hela djerfheten ckf at tala i en sak, redan behandlad, redan uplyst af Lanell Rädet /eciierbe-äk; ehuru oniöjligt för mig at ens finna första spären ti» den wäg, han med hela säkerheten af känslans styrka, med hela kraften af sit manliga öfwertalande bewisningssätt gätt til wära hjertan, til wär öfwertygelse, anser jag
Dock för min pligt,' a t Ridderstapct och Adeln underställa mina tankar i et ögnablick sä wigtigt, sä afgörande, som detta.
Med all den noggranhet, af hwilken mit begrep warit mägtigt, har jag genomläst den föreflagne Regeringsformen; jag har för min del gillat det, mesta; jag hade önffat jämkning och ändring i nägra fä § K, af hwilka 69, 71 och 96 i synnerhet fästat min upmärksamhet.
I en lugnare tid, i fredens njutning hade kan hända hos mig större betänkligheter upkommit wid de förändringar, wid de stadganden den bjuder; men mine Herrar! betänkom wär ställning; mer än en tredjedel af Riket förloradt; det öfriga dels besatt af fiendtliga härar, dels hotadt af trotsande Grannar, som med full kännedom af wär swaghet', wärk utblottade tilständ, stal se sig i Sinnenas söndring winna en för - Den Z Junit.
S6^ Nyad styrka.
Den mägtigaste af mära fiender, Nekande all underhandling med et folk som saknar Regeringsform, som saknar Konung:
Sägen, är det mål nu tid at fördröja medlen, at med den noggrannhet som tilhör den stilla öfMerlaggningen, malja emellan sätten at undmika den afgrund ost hotar, och g i smes mål för ost mer än et c
Jag tror det ejWantom ej af menniffor fullkomlighet, den gifmes lika litet i deras arbeten, som i deras lynnen, och nöjom ost Med dem, der bristernas antal ej har öfmermigtcn.
— Wisligen hafma de Herrar och Man, som Riksens Ständer Updraqit det Miqtiga förtroendet, at stadga kommande äldrars säkerhet, förutsedt omöjligsctett at inom sä kort tid som denna fullkomna sit stora wärf, Smeriges Grundlag, pä et sätt, at inkast eller förbättringar ej Moro lika möjlige.
I 81 Z lemnäs en
Mag altid öppen för de sednare; med försigtighet Upffjutes rättigheten af besluts fattande til den Riksdag som följer näst efter den, ä hwilken anmärkninaen är gjord:
Jag gillar högeligen en omtanka , som försäkrar ost ätmindftone frän de misttag eN öfwerdrifmen brådska kunna mälla; men wägar til Ridderffapet och Adelns mogna ompröfwande i ödmjukhet foresta, om i anseende til närmarande mädliga omständigheter, icke ds irenne uttryckliga förbehäll mid stonstituttonsns antagande borde göras.
1:0 at 71.
H ändras pä sätt en wärd Ledamot
Herr idre i dag förestagit: dä beskattningsrätten möjligen kan lida, är ingen försigtighet öfwerflödig; den är en skyldighet, en öwilkorlig Pligt: 2:0 at oagtadt deruti en tid af fem är är utsatt emellan hwarjs Riksdag, Rikets Ständer för denna gäng hos 564 Den Z Junit. kommande Konungen ffulle i underdånighet anhålla, at om ej Fäderneslandet under loppet af tenna Riksdag fred ä alla sidor erhölle, de sä snart möjligt wore, efter desi ernående här ätrr blefwe församlade.
3:o at nuwarande con8titution8-Utffott med tilökning af et bestämdt antal Ledamöter, fortfar under loppet af denria Riksdag i den egenskap nya Regeringsformen i 81 § stadgar.
Dä Rikets skuld med hwarje dag kriget warar stal ökas, dä wi äre vkunnige om hwad land wi wid en möjlig ernående fred kunne hafwa i behäll, dä handelsrörelse och alla bergwerk af närwarande csn. ^unctur sa betydligen lida, at de omöjligen nu kunna päläggas den del af bewillning, som unter en wäntad fred bör dem tilkomma; anser jag lika omöjligt at med rättwisa upgöra sanna beloppet, som at stadga fördelningsgrunterne af Bewillningen, för längre tid än det närwarande, aldrig för s är.
Med uttryckligt förbehäll af desse Lrenne efwan anförde omständigheter, och med bibehällande af den synbara rätt Konung och Ständer deruti är förbehällen, at Lagarne i samräd förbättra och jämnka, anser jag för min del ingen betänklighet at gifwa mit fulla samtycke och bifall til den föreflagne Regeringsformen i hela sin widd.
Mätte Rikets första Ständ gifwa de öfriga et efterdöme at först hafwa grundlagt hoppet för en kommande tid, och wisat at upoffringar hos Ridderffapet och Adeln Den 5 Juni». 66S ej beräknas efter den ökade tyngd de deraf känna, men efter den ökade nytta et gemensamt fosterland deraf kan winna.
Skpndom at stadga wärt beslut, ffpndom at utropa wär Konung, ffpndom at gifwa wära Med-Ständcr deraf del, och hoppet at se et olyckligt fosterland fällt, at känna de heligaste pligter upfyllde, skal för Medborgaren och Undersätta bliswa den ljufwaste belöning.
Det är möjligt at mängden af Eder, mine Herrar, ej gillar mina tankar, at Ni neken mig et bifall, som alltid smickrande, alltid skal utgöra en betydande del af mina önskningar:
I det fallet skal min tröst blifwa, at en efterwerld owäldigt skal d.ömma renheten af mina afsiater, af mina tänkesätt, och at med warmaste nit för Fosterlandet, jag talat enligt kämsta n af mit hjetta och min öfwertygelse.
Friherre ^ ILnnerbeim, lbLr 3 ^ ugu 8 upläste til 1'rotocollLe följande: Wid en hastig öfwersigt uptäcker man lätteligen de betänkligheter, hwilka sig förete emot sörstaget rörande Riksens Ständers ater församlande en kort tid efter wunncn fred.
PROTOCOLL, HÅLLNA HOS HÖGLOFLIGE mmimmämt &mm9 VID Krtimn Hiköfcagen t «$*tockl)olm År 1§44.
Femte Häftet.
S T OCRHOL M. II Ö It I! E R (’. S K\ BoKTRYCKEKIET, 1845.
Måndagen den 2 December 1844.
Jag ser främst pä föredragningslistan star upptaget det förslag till und. skrifvelse, hvilket i sista plenum bordlädes.