Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Med den liberalitL fom räder uti Jngreflen till de 688 Den !4 November. de nu upv^äste Förflaa till ansmarighekssag sök StatsRäders Lcdanröter, och föredragande, kan jog tj förena den härdhet uti straff venamllias flera § Z för möjliga förseelser »'sätta.'
Jag hyser derjemte twifweismät, ark för de satt som aro klar^ och bestämda propor.ionen emellan b>osl och stra s alltid med noggranhet är iagtragen.
As annu beturkligL» re söljdn olie, vm obestänidhet lämnas ti ljäiie till e t lika hardt bedöimnanoe as en s var och en ooekyd, stg förseelse. " tz. r. U s.-'er lifsstraff för den StalsNädets Ledamot som med Råd eller ge'Nliia medioe^klir till Lagflridigk förändrande rller us ph5,.rande a» någon grundlag.
Ätt medverka ti!!' agll-nigt upphäfwande af sadan
Lag är misierli.-en döven n>ärok; men dä under rubrik af förätrdring kall hänföras ett sel emot mindre beiydliga former, hn-iska i det wäsendlliga till ingen rubbning ledas ar emell m desie förseels rs påföljd gansta flor stillnad, men em-llan straffen ingen. §. z.
För steg stridande emot Nissens Minders Uti 57, 60 och 7Z H §.
R-ge ingssonnen förwarade bestå tningsrätk straffas till lif>ve.
Om ä ena sidan denna RstsenS Stanoers dyrbaratie rättighet, bör pä allt satt einor inträng ^ mstansas. ar och ä den andra angeläget, att ej utsträcka be-irepptt om densamma utöfver desi rätta gräns.
Mm stulle dä kunna derunder begripa Taxor till be eöiira we af Oeconomista och P.liee föremal läffm sörhöjning i Bro och Färje pengar, Baklegvr, Bakffgtster m. m» L. 7. Ss - Den 14 November. §3- H. 7.
Synes mig högst obestämd.
Förseelser emot vensamma umgällas likwal med Embete.s och afwen lifwets förlust.
I de fleste öfrige § § saknar jag nödig stillnad mellan graden af förbrytelser, men straffen äro merendels de samma.
Jag anhälier derföre att p^ojec et återremitteras lill C nstitu ionsU'stctket för att gifwa mera klarhet, bestämdher och proportion emellan brott och straff.
Om Statens ratt akt aflisma dem som emot henne sig förbrutit, torde kanste min öfwertygelfe, da den är stridig mot den allmänna tankan, wara origtig.
Mig mä likwal tillätas den önsta» alt wi more äterfö..de 'ill e r lä lyckligt borgerligt förhållande, al? Landsflyckt wore en Medborgares högsta straff.
Döden är aldrig annat an en sträckbild, obetydlig för den starka och pä den svaga ej sä mäg'ig som mängen ug föreställer.
Men den redlige som har känfla för Fäderneslandet lemnar hälldre lif,vet an han öfwerger en fri- och sjelfständig Fosterjord, och den swage fästes mera ivid sina husliga förhall nidén, an han ftugtar för den i alla fall ounvwikliga döden.
Herr von Lcbmfiirorikeim, David, Jag talar ogerna i ett mål der nägon stada lunde besaras för Embetsman hwilka desiMom i allmänhet i wärl Land äro nog illa lonke.
Ogerna yttrar jag mig äf.vcn enim andras framställda tankar, men jag anhäller endast fä förest llla det jag för min del ej finner nä» Zjerde Band- 87, LS° got 690
Den r4 November got tjenligare, an de af Herr Kongs. Secreterare» Hare föreslagne Länebesparingar, tiis en amortissements Fond för StatsWerkets ftuld, desin loin är ej har frägan, att af någon taga hwad han innehaftver.
Frägan ar blott am besparing till Kronan af ett ärs
Lön wid inträffande varancé genom dödsfall eller afsked: och att efterträdare icke genast sa tillträda sin Lön. ar förut en icke omanlig sak i rvärt land, som exemplet med alla Prästsysilor bewittnar.
För öfrigt ar misierligen min ranka icke att detta project skulle fä en ^villkorlig utsträckning:
Jag tror wisit, att Embeten ochSysilor giftvas som icke kunna stä vacante, och derföre, skull: jag ödmjukeligen hemställa, om det ej kunde Kgl.
Majit i underdånighet uppdragas, att efter sig förkeende omständigheter pröfwa, om och när ett i srägawaran, de vacant Embete kan skötas, sa att det allmänna deraf icke lider, och endast i sädant fall kunna de det samma ätföljande inkomster för ett är lill Staten indragas.
Ollerström, ^sacok,; Det förhäller sig wrsierllgen såsom Herr von 8cs>u1t2enk>eim behagar yttra, att det icke är »manligt akt
Presterskapets löner icke genast tillfalla de personer som blifrvit till Man utnämnde.
Men i afseende pä andra tjenstemän och i allmänhet sämre lönke more detta aldeles nytt, och ester min öfwer ynelle obilligt.
Jag instämmer derföre till alla delar med Amiralen Friherre Ollorliröm, och tror, att tjenst och Lön aro moftwarande willor af ett Contract, samt att när Emten ei uppfyller sikt »vilkor, kan den samma ej eller wänta dugliga tjensteman.
Gref - Den r4 November- 691 <§resrve l.örvenlje1,tt, esri; Jamte det jag fär den äran ccusörinera mi; med bägge Fciherrarne Osterström, och Herr von Lokoting, fär jag till» ligga en annan sak egenieligen rörande de personer, so>» äro i belägenhet a t för sina tjenster betala accord.
Om en sadan person utbetalar accordet genast wid nämningen och ej pä ett är fär tillträda inkomsten, sä är det han som wivkännes förlust; om äter accordet icke betalas förrän wid Inkomsternas tillträdande, bliswer förlusten för dens räkning som lämnar sysslan.
Pä dessa stät och dä flera som här bliswit anförda tillstyrker jag för min del afflag pL StatsUtskottets utlätande.
Friherre Osterström, stacob.
Jag utbeder wig att lill mitt förra yttrande fä tillägga, att när Kongl. Majit förmodeligen lärer kunna pröfrva behoswet af tjenster och löner, sä beror det i alla fall af honom att jemka tjenstemäns löner, wid de tillfallen dä han finner sädant wara af nöden och billigt; och således äfwen Presterskapets dä sädant finnes nödigt.
Friherre liljencrantz:, hostan äVMelm.
Jag anhäller fä anmärka, att den as Friherre
Ostenström projecterade utwäg skulle hafwa samma werkan, som den Herr Kongl.
Secreterare» löre föreslagit, nemligen, att lönernas minskning deraf skulle blifwa en följd.
Jag ber om förlåtelse jag har icke sagt minstas utan allenast jemkas.
Herr 69»
Aerr Leäsrsteät, fokan, hemstälde om icke inom Rirsens Ständer öfwer detta mäl fattas nägot hesiut, Kongs. Majlts
Nådiga utlåtande öfwer det samma icke först borde i underdånighet inhämtas.
Herr Erefrven och LandtMarffalken:
Som Letia amlie första gängen discuteras och anmärkningar derwid göras, blifwer förmodeligen denna gängen iske annat beslut än äterremiss till StarsU stöttet.
Dessutom förrän Riksens Seander fattat filt d fimtiva beslut kan de ta mäl icke till Kongl. Mant öfverlämnäs, och dä star det owadertageligen Kongl. Maj:t öppet art Riksens Ständers tillstyrkan bifalla elier assia.
Friherre Ceäerllröm, facod.
Efter min öf« rvertygelfe kan SiaikUl stöttets tillstyrkande nu genast af Ridderstapet och Adeln afsiäs.
Ropades manga Ja och nägra Nej. ^-err PLblman.
Jag för min del tror, stt nar Sm sUlstotlels utlåtande icke genast bifalles, uran anmärkningar derwid göras, bör detsamma, efter 56 § Regeringsformen återremitteras: således kan det icke afsiäs.
Ja och Nej. Zerr kotkilieb, (larl kreöric.
Jag ber om förlåtelse att jag är af en annan ranka, än den tvärZA Ledamoten som sist talade; Jag tror att när Regering-' - Dm 14 November.
Syz geringsformen uttryckligen stadgar dek N^stortenS förstag skola först i Sundens Plena framställas till antagande eller förkastande sä kunna Riksens Stan* der, äfvenså ival genast afstä som bifalla dem.
Grefwe klörner, ^clolpk 6öran.
Dä Z6 § kydeligen utsätter, att U?stottens Förflag stola först framställas till antagande eller förkastande, mätte det deraf wara en följd, att fragan om remist ej kan aga rum förrän om sjelfwa förslagets totala antagande eller förkastande är afgjordt.
Pä detta sätt äro redan stera mål, ibland annat det om Mantalspenningarnes förhöjning och om StrömmingSfistet i Norrländska Skärgärden utan widare omwag hos Rivderstapet och Aveln afflagne.
Fragan om remist uppkommer dä först, när wid pröfningen af ett ämne, Sländet finner derwid sädane betänkligheter som hindra dest antagande t hela dest widd, me» derföre icke anser »tt totalt afflag wara af nöden.
L Ropades Ja Grefwe Lronstestt, Jag får ödmjukeli gen anmärka, att hvad KrigsAcademien särstiidt angar, finnas der gnista fä platser som kunna stä lediga, hvilket jag anhäller mätte blifva antecknadt.
Friherre Legerström, jfacob.
Det lärer wara allmänt bekant, att de fleste tjenstemäns poster, icke kunna stä lediga, likväl bör det ej nekas att somliga kunna det.
Manne ej Ridderstapet och Adeln skulle behaga ingä i det partik som Borgare
Stan - 694 Den!4 November.
S midet söreflagit, att ett ärs besparing b'okt kan äga runi för systlvr hwilkaS löner öfverstiga 620 Riksdaler Banco.
Grefwe cronsteät.
Nlls, tkMnnagaf, att den enda lön Ivid KngsAcademien, som öfversteg 6oo Riksdaler, woreGouverneurens och trodde dea fyklan icke kunde sta vacant. Zerr von LcliultMnlieim, tillstyrkte bifall pL
Sta sflskoteis u-läianoe, med tilläggning af hemställan till Kongl. Majtt att pröfwa huruwida och När sädaue löne-besparingar kunna äga ruin» Ropades Nej. 8vil)erre IKIäencrantr!, jfobsn ^Vilhelm.
Alla tyckas wara derom öfverens, att i wart Land fenninge Löntagares »vilkor äro sä otillräckliga, att om möjlighet icke finnes till deras förbättrande, man ätrnindstone icke bör fatta i fraga att dem förminska.
Med indeldta löner ar förhällandet wal icke aldeles enehanda, och ehuru det i allmänhet ar orimligt, att frän en Embetsman återtaga en del af den betalning
Han för fin tjenstgöring erhäller, skall i en tidepunct som denna det kanske icke innefatta någon obillighet, att Ridderskapet och A eln wiotager samina beslut som Wällofl.
BsrgareLtändet sages hafva fattat, nemligen att det isräga warande nädäret för Slaten icke kan äga rum, wid någon systia eller penninge, lön, Den i4 November. 69Z lön, utan endast wid de större indeld a Civil Milikair och Ecclejiastique löner.
Jrg anser ett Nädär wara bet mest indirekta och minst tryckande satt, hwarmed tjensteman i behofwets stund kunna deltaga i S alens börda, och jag tror mig kunna förespå en bedröflig wisthet derom, att Jordbrukares och andra Fo!kClaste»s befattning icke kan stadna wid ett förhållande, som med werkelig billighet och rättwisr more närmare förenligt.
Slutelkgen bör jag lillkärrnaqiswa, det jag aldrig gillat mindre yrkat Bewillnings erläggande af penningelöner. Zriherre Lesterstköm, flacob:
Dä Z6 T af Regerrugssormen tilläter att
Ulffottens första förstag kunna genast antagas eller förkastas, anhäller jag af Herr Grefwe» och LandtMarstalken om proposition trll afstag pä SlatsUt,kottets ProtocollsUtdrag. (strefwe De la 6arstie, ^acob:
Da den gansta wista hemställan är förestagen, att Ridderstapet och Adeln kunde lika med BorgareStändet anse alla löner under 6oo Riksdaler böra komma utom nädärs beräkning, synes mig redan en sädan anmärkning gjord, som fordrar att StatsUtstotters utlätande bör ärerremitteras.
Ja och Nej. Herr Grefwen och LandtMarskalken:
I anledning as stadgandet i gd K
Regeringsformen, lärer ej annan proposition kunna göras an till Bifall , xä StatsUtstottetö ProtocollsUtdrag. Bliswer
Ridder - ^sö
Den r§ November. derstapet och Adelns swar nekande sä lärer SiemWist böra följa.
Grefwe körner, ^öolpb Loran; Jag tror, stt dä ekt sörsiag som af ett Utstot framstalles, kan bade anta as och förkastas, bör det först algöras huru vida Ständers beslut, i det ena eller andra af« seendes ar enstämmigt e ler ej, innan fraga kan b!ifwa om remlst o h jag tror ej det kan nekas en Ledamo att genom votering utröna, hwatz som i ett fädant fall ar Ståndets tanke.
Aerr Dkam, kekr, Det ar naturligtwis i högsta nöden man »vidtager en sadan Utwag svin Len att taxera Embetsman, men dä mäste nödwanLtgt tagas L betragtande a t Emdeten och tjenster finnas af den oli a beskaffenhet, att en del erhälleS
Md en del, utan aecord.
De för hwilka aecortz icke betalas böra efter min öfwertyge se inbegttpas under detta project, och de öfriga böra derifrån undantagas.
Ropades Nej. Zerr Grefwe» och Land Marskalken/ proponerade bifall pa StalsUrjkottels PcotvcollsUkdrag.
Nej blandade nied Ja Zerr Grefwe» och LandMarstalken, pro. pvneraoe afstag pä berörde ProtocollöU.vrag Roxa - Den 14 November. 697 RopadeS starka
Ja blandade med Nej och rop om vaering.
Herr Grefwen och LandtNarffalken- DL af Hö löstaga Rwderflape och Aoelus yttranden pä mina propositioner besinnes akt SialsU^flottets utlälande icke antageS, sä lärer fölgen blifva, att det samma, efter gjorda anmärkningar, äterförwiseS.
Ropades starka Ja, blandade med nägra fä Nej. Grefwe Lronstest.
Kils, begärde fä anmärka, ali wid Kongl. KngsAocademien alla tjenster, utom twenne, nemligen Gouverneurens och Profetzorns, till» sältas genom constitutorial.
Fr herre LoZerström, ssacob.
Trodde att votering öfwer detta mål icke kunde förwägras.
Herr Grefwe» och LandtNarfkalken. yttrade. sig anse votering icke i sakens närwarande flick kunna äga ruin.
Friherre Legerström, jacobi Utbad sig fä erindra, att pä detta Riddarhus redan förut more roteradt öfwer andra Betänkande» sedan anmärknin, gar wid dem blifrvit gjorda.
Herr Grefwe» och LandtNarfkalken:
Ridderflapet och Adeln ändä äterfar mäler frän StatsUtflottet, och den nu rädande tonen nogsamt synes lillkannagifwa, att saken lärer komma att 698'
Den 14 November - affläs, hemställer jag, om icke den samma nu mätte utan votering fä ätersörwisas. Zerx kLKIman.
Dä jag nvff hörde den uttydning göraS as stadgandet i 56 § Regeringsformen, att äterremifl ej borde aga rum, oagtadk gjorda anmärk, ninaar, enar Stondet till det insända utlätandet gistvik enhälligt bifall eller afflag, sä synes mig deraf följa, att när beslutet, såsom nu, icke ar enstämmigt, hör mälet äterförwisaS. Zerr Lilverllolpe, Oullak Abraham; Att det» ta staogande i Regeringsformen icke alltid bliswit sä sörslätt, .kan synas af flera exempel wid denna Riksdag; jag will allenast nämna, att i frägan om Stats- och Justitiä-RädenS Löner, wi voterade, som jag tror pä den wärda Ledamotens svin sist talade egen begäran om äterremifl ffulle aga rum eller ej.
Herr käklman; Jag får upplysa, akt den warda Ledamoten lärer hajma glömt rätta sammanhanget af saken, emedan det icke war jag fom begärde votering i frägan om StatsRädets löner, och jag ens aldrig härstädes begärt votering.
Herr Lilverliolpe.
Det ar wäl möjestgt att jag deri mifltagit wig, att Herr käklman dä ffulle hafwa begärdt votering, men säkerligen minnes jag rätt, att om saken voterades, och att denna votering ffedde efter gjorda anmärkningar af Herr kLklmLU wid SlatsUtffottets Förslag. Lr!» Den 14 November. 699 Auxerre Legerström.
Öm SkatsUtstottekK nvvgifua F0'Nlg e, antagcs anhäller jog hos Herr Gketwen och LandtMarstalren VM en formelig
Proposition till ä errennst. Zcrr Grefwen och LandtMarfkalkm; Den» na prl.po>i.ivll har jag redan gjorot.
Lrlherre Legerström.
En formelig proposition har ,ag icke hdrl.
Jag förgasar att jag asstär frän mitt yr ande om vo ering, om Herr G.efwen vch LandtWm stätten täckes gifwa
Ost en formelig proposition till äterrcmist, sedan afflags propositionen blifwit befwarad med Ja och Nej, och salen således pä intet sätt afgjord.
Härefter uppkom någon oro, hwarunder ä ena sidan pästods, att Herr Grefwe» och LandtMarstal-- ken gjort proposition lill äkerremist, och ä den andra, att propositionen icke warit formlig. Zerr kotklieb.
Herr Grefwe» och LandtMar» fkalkens proposi ion har blifwit befwarad med jJaätmindstone hörde jag ej något Nej Grefwe bärner, ^golpb 6öran; Jag för min del har intet något imereste för eller mot remiste eller i afseende pä sieifwa saken, men för sanningens stull mäste jag likwäl saga, att jag hört mänga
Nej ropas, och äfwen votering begmas.
Herr Grefwen och LaiidtNarffklken- D§ 56 Z Den *4 NotzMber.
Z6 tz stadgar, att nar anmärkningar emot ettBetän« tande göras, bör Utffottet erhäia del af dega anmärkningar, och anmärkningar nu wid Utskottets Förslag äro gjorda, sä lärer Höglofl.
Ridderstapet och Adeln finna att det samma mätte ätersörwisas.
^Friherre vesterström.
Jag ber om förlåtelse att lag ar as en annan tanka.
Förhållandet med Le af Herr Grefven och LandtMarstalken gjorda propo. sitioner ar sädant. a't den första som war till bifall beswarades med Nej och Ja, den andra som war till afflag, beswarades med Ja och Nej, och hwarwid tillika votering begärdes.
Dä' Herr Greswen och LandtMarstalken derefter nämnde om den ukwägen att äterremittera Betänkandet, ropades äter Ja och Nej.
Nu är min anhällan ingm annan än den, akt sedan ingendera propositionen blifwit bifallen, och emot det jag afsiär ifrån mitt yrkande om votering, wi mätte fä en formelig proposition till Vetankan» dets äterförwisning.
Ja och Nej Herr Grefwen och LandtNarffalken:
Men vm en proposition till äierremisi göres, och med Nej beswaras, mister icke da hwqr och en som gjort anmärkningar sin rättighet, att fä sina anmärkningar remitterade.
Grefwe I-öavenchjclm, (sarl- Ansäg, i följe af 56 Z-s lydelse ingen annan urwäg än äterremisi wara formlig.
Eress Den 14 Novembet. 70 r Grefwe ve la Oaröis, U)prepade orden i Z6 K Regeringsformen, och Minde derefter; när H:s lydelse är sadan, förundrar det mig pä det högsta, att en sä upplyst man, som Friherre
Legerström härom yrkar votering och icke inser, att dä pä den gjorda propositionen, Ml bifall pä ett Betänkande utan tillsat s eller förändringar, i följe af gjorda anmärkningar, intet resultat winnes, ar Ridderstaper och Adeln bundet, att medgifva den proposition om äterremisi, som deraf blifvit en följd, RppadeS Ja blandadt med Nej Ark von lilaurrvolf, Larl 6ustak lkeinstolcl, yttrade sig i likhet med Grefwe De la 6ar6ie. och tilläde a t, genom en stridig uttydning af Z6 § Regeringsformen flulle hwar och en som gjort anmärkningar wid förslaget förlora sin rät:i§het, att fä dem af Utskottet upptagne och pröswade.
Herr 8ilverstolp<?, Llustak ^lorabam, En na» turlig följd af Herr Grefwe vs la Llaräioe förklaring af den 56 Z:s mening, ffulle blifwa den, atl när en proposition gjordes om alerremisi, behöfde Srändet derpå aldeles icke smara.
Jag tror likwäl atr ingen Officiel ätqärd bör kunna äga rum, utan genom ett formligt Srändets beslut.
De förut gjorda propositioner synas mig icke heller hindra att en ny om remih kunde göras.
Hade S andels sivar pä någon af de föregående propositionerna warit be. stämdt och werkst ett beslut, more ali ny proposition Lfwersamma sak olaglig.
Men nar desi» propositioner - 702 Den 14 November. ner blifwit med Ja och N j beswarade, och ingenting disini ist af Sundet blifwit afgjordt, hemställer jag i ödmjukhet, huruwiva nägot hinder ,ör Herr Grefwen och Luid!
Marstal ken kan stima-' för en ny proposition, hwarigenom antingen de stridiga meni:» garns kunna förenäs, eller åtminstone ett afgörande resultat erhälles.
Grefwe De !a Oarstm.
Jrg för mindel finner, efter miit sätt akl fatta. § ,!a-, och anser Hwr Grefioen och LandtMarstalken ieke behöfwa göra någon ny proposition till maletS äter'sör,vlsaade.
O h det sa mycket meia so n jag anser den af Herr Gref» aven och LandtMarchllken 'eom giorde orovo lion lill äterremittering redan öfoerstöoig dä Regeringsformen tybe igen bjuoer, huru i e.t sall som detta förhaäas bör. - Zerr Grefwen och LandtMarffalken. förklarade del han un,åge ,ig e, kunna göra någon annan än den han redan gjordt.
Om det förundrar Herr Grefwe Oe la Laräie att jag yrkat votering, sa förundrar det mig än mer att en sa gammal Rigsdagsman, hwillen allt hittills beständigt yrk.ll helgd af former, och hwilken med lätthet och hastighet fattar ett ämne, nu kan wilja betti ida mig min rätt, att fä votering öfwer en proposition, som är med Nej och Ja beswarad: och dec smärtar mig, att Ledamöter af Ständer till sädam kunna bunna sitt bifall.
Gref Den 14 November» 703 Gref De la 6srZie.
Det har ej warit och kan aldrig blifwa min tanke, att neka Friherre
Lehrström rättighet att yrka votering: men helt wisil iror jag, att Friherre Lehrström, wid mognare eftersinnande, sjelf lärer öfwerkyga sig, att nar ett beslut en gang är jattadt i en sak, kan ingen votering äga rum och ingen ny proposition göras, ty jag förklarar högtidligen att jag stnlle tro mig göra Baron Lehrström och dest in,.gier, som jag högaktar, en stor orätt, om jag ej more öfwertygad att Herr Ba» ron wid aterwinnande af der lugn, den stillhet som tillkommer hwarjc Riddersman, wid öfweriäggning om har förekommande ämnen, säkert stall inom sig sjelf medgifwa ett misitag, ätergifwa Regeringsformen sin helgd, och göra mig rättwisa.
Öfwer ett beslut, som är fatladr, har jag aldrig hegardt votering, men i denna sak är något Beslut ännu icke fattadt: och jag tror^j att en mognare öfverläggning kunde lämna mig den öfwertygelse, att jag förlorat min ratt, att yrka V.'tering öfwer en proposition som med Nej och Ja är beswarad.
Jag tror mig ej hasiva för» lorat det lugn- och den stillhet, som tillkommer en Riddersman wid här förekommande ämnens afgörande, samt att Herr Grefwen sjelf wid närmare besinnande, torde inom sig erkänna att han i denna fräga yrkat motsatsen, af hwad han siere gänger förut wid denna Riksdag gjordt, till Ordnings bibehållande och lagars helgd.
Och jag wet mig aldrig hasiva uraktiälit att yrka Regeringsformens noga iagttagande. 704 Den 14 November» De af Herr Grefven och LandtMrrstalken, gjor, da propositioner om afslag och äterremisi aro oformliga och olagliga, och jag anser ben till aterremisie gjorda såsom mich: ty sedan en proposition ar beswarad med Nej och Ja, och votering yrkad, kan ingen annan proposition göras, än till votering, förr än den samma för sig gäte.
Desiutom aro afven bägge de sednare, af Herr Grefven och LandtMar» stalken gjorda propositioner beswarade med
Nej och Ja; och som Regeringsformens 56 § stadgar, det proposition pä Utstötts Betänkanden först stola göras chl-t bifall etter ofstag, sä är jag öfwerlygad, akt man ej utan misitydning, kan fordra mer än att äterrcmisi blir alternativt i contra proposition.
I fö je häraf yrkar jaa votering, i fall ej en formlig och ordentlig proposition om äterremisi göres.
Herr Ikam, pettr; Unprepade de orden i 56 tz, akt om anma, k ängar göras som hindra antagan, det af ett förslag, bör det samma äterförwisas, och tilläde, alt del syntes honom, som borde det wara just de Herrar hwilka sagt Nej, som borde tilläts äierremisien.
Herr Xoräen stolpe, Mosters, Redan hafwa siera marva Ledamöter, nied wida större kunskaper och urskilning än jag. yttrar sina tankar i delta ämne; jag fir derföre bedja Rioderstapet och Aveln benägit uisägta akt jag u'i största enfald y trar, huru jag anser 56 §-.s mening wara, neml, att dä Ut» skottens Betänkanden till diicusion första åängen f-, rehafmes, och Ordföranderne, af da ust ämne förekom - Den 14 November.
705 komne raisonementer etter Dictamina, sinner de fleste instämma med Utskottets tanka, göres af Ordföranden proposition om bifall, bestvaras den med Ja och Nej, art dä gifwer samma Z:s tredje mening full anwisning huru dermed skall förhäklas, likasom om de flesta yttra sig emot Betänkandet, och Ordföranden gjort en proposition pä Betänkandets affläende, och densamma med Ja och Nej beswaras, att dä r detta fall ästven äterförwisning, utan någon widare proposition, bör ske, emedan da anmärkningar äro gjorda, och sädane knappr lära kunna göras, utan att ändring af Betänkandet äsystas, innan det kan antagas, sch någon ändring icke fär eller kan ste twärtemor hwad samma förut dicterar, nemligen att Let första gängen da det stamställes för plena, stola utan förändring eller tillsatser antagas; sä synes mig, att affigtcn härmed oundwikeligen matts wara, art pä enahanda satt bibehålla hwarje Ledamots rätt, att dä fä göra anmärkningar, hwilka af Utskottet först ensamt mätte granflaS, som det ar allas fullkomliga rättighet att när äter samma arends frän Utskottet återkommer, och till siuteligt afgörande företages, hwcm som är af olika kanka med hwad Utskottet dä föreslagit, den samma kan, om ock han ensam det begär wara berättigad fä votering.
Skulle, som har tyckes wara yttradt, att da Utskottets Betänkande först förekommer, och olika meningar ärv om drt samma, Ordförande böra göra twenne propositioner, först pä bifall och sedan om afflag> samt hwar och en dä ägde rätt begära votering, sä förswinner med det samma espriten af denna nemligen: att Utstortet stall fä gransta anmärkning Aerde Band- 89, 9«. gar - ?o6
Deir 14 November- - qarne, och dem antaga eller förkasta.
Och utom dest skulle tiden mest bortgå uti votering, ty i:o kknde det begäras om Betänkandets fulleliga antagande 2:0
Om dest afsiäende, och siuteligen kunde den, som Z-chrt anmärkningar, med skär fordra votering om destas bifallande.