Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
I anledn. häraf lät Regeringen d. 5 Februari 1811 utgå dess instruction för de komiterade, som borde förrätta ifrågavar:de rotering; och föreskrifver denna, bland annat, att alla inom hvarje ort befintliga orolerade hemman, utan afseende på deras natur och Den 12 Augusti f. m. 191 beskaffenhet, skulle med extra rotering beläggas, med undantag endast af militie-boställen, rusthälls-stamhemman och nybyggen, som ännu egde frihels-år qvar.
I sammanhang härmed lät Regeringen, genom landshme, tillfråga de extra roteringsskyldige, huruvida de icke med förminskning till J i roteringsskyldigheten, ville utbyta den extra roteringsskyldigheten mot ständig; men denna framställning möttes med afslag öfver hela riket, utom i en del af Skåne, der på detta sätt södra och norra skånska infanteriregementerne bildades, men der protestanterne (hvaribland flere egare af utsockne-jrälsehemman) ännu i denna stund utgöra extra rotering, ulan att hitintills ifrågasatt varit att anse dem enl. författningarne, förpligtade till ständig rotering.
På grund af ofvanberörde R.
St:s beslut blefvo ock utsocknehemmannen i Halland med extra rotering belagde, i anledn. hvaraf R.
St., genom ett beslut vid 1812 års riksdag, hvilket af Konungen d. 13
Maj 1813 godkändes, befriade nämnde hemman frän de s. k. utskrifnings-penningarne.
Klagomål öfver extra rolerings-komitéernas förfarande och ojemnheten af deras beskattning hade emedlertid blifvit anmälde redan vid 1812 års riksdag, i anledn. hvaraf R.
M. anhöllo, att den verkställda extra roteringen måtte varda ånyo öfversedd och jemkad.
Klagomålen fortsattes emellertid vid 1815 års riksdag, synnerligast i anseende dertill alt öfverenskommelser skedt om erläggande af rote-vakans-afgift i st. f. presterande af manskap.
Detta föranledde en R.
Sl:s skrifvelse af d. 8 Augusti samma år, deri R.
St. bland annat yttra, att med deras afsigt vid extra roteringens åtagande instämmer, att densamma skall allenast under krig utgöras och då borde i manskap utgå, hvarföre R.
St. önskade, att sedan riket nu vunnit fred, den med vissa extra roteringsskyldige kontraherade rote-vakans-afgiften måtte upphöra.
St:s skrifvelse remitterades 1816 till krigs- och kammar-collegierna.
Collegierna afgåfvo i December 1819 sitt underd. yttrande, i fråga om grunderna för extra roteringen, i hvilken fråga Collegierne väl voro i så måtto af skiljaktig mening, att krigs-collegium ansåg roteringsbördan böra bestämmas efter den behållna inkomsten af jordegendomen, och kammar-collegium efter jordens bevillningsvärde; men i intetdera af dessa utlåta) finnes med ett enda ord omnämdt, att någon del af den oroterade, eller till extra rotering skyldiga, jorden skulle för framtiden vara underkastad ordinarie eller ständig rotering.
Att detta icke heller var Regeringens mening, äfven hvad utsockne-frälset i Halland och Skåne angår, bevisas uppenbarligen deraf, att Regeringen under den 15
Maj 1821 anbefallde landshme i nämnde provinser att höra egarne till de med extra rotering belagde hemmanen, huruvida, i händelse Regeringen blefve nödsakad uppbåda extra roteringen, rotehållarne skulle vara beredvillige, att i. st. f. en fullt beklädd karl aflemna häst.
Vid de sammanträden, som derom höllos i Halland, ingingo af 499 extra 192 Den 12 Augusti f. m. rotar, 363 uppå propos:n, i följd hvaraf Regeringen år 1822 anbefallde landshme att med dessa rotehållare upprätta behöriga kontrakt, hvilka ännu gälla för en större del af de utsocknefrälsehemmanen i Halland och Skåne (i hvilken sistnämnde provins dylika kontrakt afslutades ännu 1832, enl.
M:s bref af d. 24 Mars samma år).
Emedlertid och i anseende till kammar- och krigs-collegiernes olika tankar om grunderna för den af R.
St. vid 1815 års riksdag beslutade jemkning i den extra roteringen, öfverlemnade K.
M. medelst skrifvelse af d. 20 Mars 1823, till de samma år församlade Ständerna alla handlingar i målet med begäran om Ständernas utlåt., innan K.
M. deruti fattade sitt nåd. beslut.
Denna K. skrifvelse remitterade R.
St. till Ekon.Utsk. som, efter en lång och vidlyftig historik i målet, hvilken dock ej handlar om någonting annat, än om den extra roteringen, slutligen yttrar sig sålunda: ”Sedan Utsk. öfnervägat, att, enl. aldre stadgar oell författningar, all jord af kronoskatte och frälsenatur bör vara underkastad ständig rotering, har Utsk. trott sig finna, att, bland undantagen af en extra rotering, all så beskaffad jord borde innefattas” hvarföre Utsk. föreslår, att all sådan oroterad jord mätte underkastas ständigt knekte- och båtsmanshåll emot vacans-afgift.
Detta Utsk:s betänk.
N:o 136, blef af trenne RiksSt. återremitterad!, med ogillande deraf, att Utsk. förklarat den oroterade frälse- och kronoskattejorden, enl. äldre författningar vara underkastad ordinarie knektehåll.
Uti sitt förnyade utlåt.
N:o 188, frångick Utsk. också sitt ofvanberörde förslag om den oroterade frälse och kronoskattejordens ordinarie rotering, men ansåg den likväl böra från extra roteringen uteslutas, emedan denna borde drabba endast pivilegierad jord.
Detta Ulsk:s sednare betänk., hvarigenom yttrandet om den ifrågavar:de jordens ovilkorliga skyldighet till ordinarie rotering frångicks, blef i denna punkt under d. 7 och 11 October 1823 af alla 4 RiksStm bifallet; hvarefter R.
St. i und. skrifvelse d. 17 December 1823 yttrade att i betraktande deraf, ”att efter hvad genom R.
St:s år 1810 fattade beslut varit åsyftadt, extra roteringen endast borde träffa s. k. privilegierad jord samt att derifrån således äfven borde skiljas alla hemman och lägenheter af kronoskatte och frälse natur, hvilka enl. författningarne, äro, (d. v. s. så vida de äro) underkastade ständig rotering, R.
St. anse”, desse hemman vid de blifvande rotejemkningsförrättningarne böra från upptagande i extra roteringen uteslutas &c.
Månne delta i en mellanmening förekommande yttrande, rimligen må kunna antagas såsom ett R.
Sl:s beslut, hvilket skulle kunna utsträckas ända derhän, att, på grund ensamt häraf, äfven den af ålder alldeles icke roterade och, i följd af serskilda privilegier och K. försäkringar, från ständig rotering hitintills befriade samt genom med kronan ingångne kontrakter behörigen extra roterade - Den 12 Augusti f. m.
193 rade jorden — såsom förhållandet är med Hallands utsockne-frälsehemman — skulle få en så högst betungande grundskatt, sorn den af ständig rotering, sig ålagd och jordens kapitalvärde derigenom så betydligt minskas?
Sådant kan omöjligen antagas; ty dels var frågan om en ny och tillökad ständig rotering icke. väckt hvarken af enskild motionär eller af K. M.; den var således ej föremål hvarken för pröfning eller heslut; dels förekommer yttrandet om denna nya ständiga rotering endast såsom motiv uti en skrifvelse, som afhandlar ett helt annat ämne eller fråga om extra rotejemkningen och dels hade Ständerna afslagit Ulsk:s förslag om frälsejordens indelning lill ständigt knektehåll.
Emedlertid utfärdade Regeringen år 1825 befallning till vederbönde alt sammankalla roteringskommissioner i alla län, för att upprätta längder icke blott öfver extra roterade hemman utan äfven öfver sådane, som, enl. komiterades omdöme, borde vara underkastade ordinarie rotering.
Roterings-kommissionernes åtgärder att till ständig rotering indela förut oroterad jord verkade likväl ett allmänt missnöje, hvilket gaf anledn. lill en mängd motioner vid 1828—1830 årens riksdag om rättelse hvaraf resultatet blef en und. skrifvelse från R.
St. af d. 28 October 1829, hvari R.
St. i afseende å den ordinarie roteringsskyldighel, som komilerade föreslagit att utgöras af de hemman och lägenheter, hvilka förmentes enl. sin natur böra draga en slik tunga, anhöllo: ”att då, emot 73 och 80 §§ Reg.F:n, en sådan tillökning i ordinarie knektehållet icke kunde till någon verkställighet befordras, innan R.
St. derom beslutat, den af komiterade föreslagna tillökningen i ordinarie knektehållet, genom en del kronoskatte samt frälsehemmans oeh lägenheters åläggande af ett ordinarie roteringsbesvår, derifrån de dittills varit befriade, såsom blott innefattande den förberedande åtgärd som af Rikets år 1823 församlade Ständer varit åsyftad, icke mätte till någon slags verkställighet befordras, innan R.
St. efter emottagandet af K.
M:s nåd. propos. fått tillfälle att sig derom utlåta, med den beslutande rätt, som vore R.
St. genom omförmälde §§ i Reg.F:n förbehållen och försäkrad”.
Hvar och en som med uppmärksamhet läser denna skrifvelse finner deraf, utan att han behöfver till yttermera visso granska Utsk:s betänk, i ämnet och debatterne deröfver, att R.
St. derigenom tillintetgjort all menlig inverkan af det möjliga misstag i uttryck, som vid föregående riksdag egt rum, då R.
St. förbehållit sig sin i grundlagarne förvarande rätt, att innan någon verkställighet kunde ega rum, få pröfva saken, hvaraf helt tydligt följer att, innan något formligt beslut om sådan verkställighet af båda statsmakterna var fattadt, några vidare åtgärder i detta afseende icke kunde lagligen vidtagas.
Regeringen tillvägagick också i denna fråga med en ganska berömvärd försigtighet, samt lemnade sedermera R.
St. vid påföljde riksdag, under d. 18 Januari 1834, bland annat, det svar: ”att då med de af K.
M. förord8 H. 13 104 Den 12 Augusti f. m. nande åtgärder endast afsågs ärendet ordentliga beredning, innan detsamma till R.
St. öfverlemnades, nugon verkställighet af den föreslagna tillökningen ännu icke kunnat inträffa, och då ingen verkställighet af komiterades förslag egt rum, vore det icke heller någon sådan, såsom Ständerna anhållit, att återkalla”; förklarande K.. M. uttryckligen, dels att ”slik verkställighet vore beroende äf Konungs och Ständernas gemensamma beslut” dels att ”någon kostnad elier förlust icke kunde jordegare tillskyndas genom den anstalt (af oroterade hemmanens indelning till rotering) K. M. vidtagit”.
Hvad serskildt beträffar utsockne-frälset i Halland och dess rotering, så förekommer härvid, att extra rotejemknings-komitéerna är 1826 icke ansågo dessa hemman vara enl. författningarne underkastade ständig rotering.
Detta blef dock, på hemställan af sjöförvaltningen och kammar-colleginm, år 1833 af K.
M. underkändt, emedan utsockne-frälset i Halland hvarken vore undantaget bland de frälsehemman i öfriga delar af riket, som i 1683 års riksdagsbeslut förklarades skyldige att deltaga i knektehållet, ej eller genom 1723 års adliga privilegier från rotering befriade hvarföre dessa hemman, med förment stöd af R.
St:s ofvan citerade s. k. beslut af 1823, ansågos böra i den ordinarie roteringen deltaga.
I anledn. häraf indelade kommissionen nämnde hemman till ordinarie rotering, hvaremot hemmansegarne protesterade, och besvärade sig hos K. M., som likväl genom resolution d. 24 Oct. 1837 ogillade deras besvär och befallde kommissionen att fortsätta sitt arbete efter de år 1833 af K.
M. gifna föreskrifter, hvarefter komiterade år 1838 lill K.
M. inkommo med ett serskildt roteringsverk för Hallands utsockoe-frälsehemman, hvilket dock icke vid 1840—1841 årens riksdag blef till R.
Vid sistnämnde års riksdag underställdes frågan om de utsockne-frälsehemmanens roteringsskyldighet, i följd af enskild motion, R.
Sl:s pröfning; hvarvid R.
St., uti tind. skrifvelse vid samma riksdag af d. 13 Februari 1841, i afseende på de Halländska utsockne-frälsehemmanen, meddelade K. M. det yttrande, att R.
St. ansågo dessa, enl. de mest ojäfaktiga bevis, vara frikallade från skyldigheten att utgöra ordinarie rotering, eller deremot svarande afgift.
Frågan om Halländska ulsockne-fiälsets rotering förekom ånyo hos Regeringen i Februari månad år 1844, då jemväl R.
St:s sistnämnde und. skrifvelse anmältes, men K.
M. kunde dervid icke medgifva någon förändring, i hvad K. M. under d. 2 Nov. 1833 och d. 23 Oct. 1837, i afseende pä ulsockne-frälsehemmanens i Halland skyldighet att deltaga i ordinarie rotering förordnadt; dock vore K. M. sinnad, att berörde läns roteringsverk till R.
St:s antagande för deras del öfverlemna, hvarvid K. M. för Hallands utsockne-frälse, ville föreslå någon lindring.
Ett sådant öfverlemnande har vid denna riksdag egt rum, med förslag, att utsockne-frälsehemmanen må beläggas med or - Den 12 Augusti f. m.
195 (liliane rotering af en båtsman på fyra hemman; med rättighet till ständig vacans emot | af det belopp hvartill vacans-afgiften för en båtsmansrote i länet uppginge; hvarvid K.
M. likväl yttrat att örn R.
St. för sin del funne de ifrägavarrde utsocknefrälsehemmanen icke vara pligtige alt vidkännas ständig rotering, det deraf följde, att all fråga om hemmanens sä beskaffade rotering komme att förfalla och dem i stället påföras extra rotering, då jemväl borde komma under öfvervägande, huruvida de förut vanliga utskrifningspenningarne skulle under fredstid, då effektiv rotering icke utgjordes, för hemmanen erläggas; varande de tvänne sednare alteruativerne af Stats- och Ekon.Utsk:n tillstyrkta och af BondeSt. bifallna.
Af denna analys lärer H. R. o.
Ad. utan tvifvel linna, alt det åläggande af ordinarie rotering för de i provinsen Halland befintliga förut alltför svaga utsockne-frälsehemman, vore uppenbarligen stridande ej mindre emot fredsfördrag och handfästuingar vid provinsens afträdande till Sverige för omkring 200 år sedan samt
Adis i de s. k. conquelerade provinserna privilegier, än emot Konungabref och riksdagsbeslut, (1756, 1810 och 1841 årens) äfvensom det på ett betänkligt sätt skulle störa eganderätlens helgd.
Jag borde visserligen här sluta, men vill dock dessförinnan upptaga ett par yttranden af de föregide talarne.
Hr von Hartmansdorff har sagt, att Halländningarna ”tredskats” med Regeringen att fullgöra en skyldighet.
Hvari består då denna tredsko?
Eller har Regeringen förr än vid innevande riksdag förelagt R.
St. det Halländska roteringsverket till fastställelse.
Och hvem annan än Regeringen sjelf har lemnat utsoekne-frälsehemmansägarne anstånd med utgörande af ålagda rolerings vacans afgifter ?
Cederström har sagt, att utsockne-frälset i Halland aldrig blifvit befriadt från skyldigheten alt ordinarie roteras.
I sanning ett eget argumentationssätt.
Ar dä roteringsskyldighelen ett onus, som ursprungligen ålegat jorden eller grundar den sig icke dels på frivillige kontrakt med provinserna dels på derom i laga ordning fattadt beslut?
Finnes då något roterings-kontrakt för utsockne-frälset i Halland?
Eller något kraflegande beslut för eller efter 1S09 som ålägger en sådan rotering? nej, det hvarken har Frilen visat, ej heller kan lian det.
Nåväl när de ifrägavar-. de hemmanen aldrig förut varit ordinarie roterade, så måtte väl den rotering som nu ifrågaställes vara ny och tillökad, hvartill åter enl. 80 § Reg.F. erfordras Konungs och Ständers sammanstämmande beslut.
Frilen yttrar vidare, att hemmanen fått erlägga utskrifningspenningar i. st. f. rotering.
Ja! detta är ju också hvad de sammansatta Utsk:n tillstyrkt fortfarande skola ske.
Slutligen har Frilen påstått, att endast insockne-frälsehemrnan i Skåne äro från ordinarie rotering befriade.
Detta är en faktiskt oriktig upppift, enär den från Regeringen utgångna pro 13 * 1«JC
Den 12 Augusti f. m. pos:n att utbyta den extra roteringen mot ordinarie med J nedsättning i såväl
Skäne som Halland framställdes till både in- och utsockne-frälsehemmans egare, eller alla dem som då utgjorde extra rotering, hvarföre ock i Skåne ännu finnas flera utsocknefrälsehemman, hvilka på grund af protest mot utbytet, ännu utgöra endast extra rotering.
Jag anhåller om bifall å Utsk:ns betänk.
Den siste värde talaren har nu verkligen sökt alt göra allt sitt till, för att bevisa att han icke eger någon egentlig kunskap om hvad lian anser sig hafva fullständigt bevisat; och det fägnar mig att lian bevisat sjelfva motsatsen af hvad han yrkat.
Den värde ledamoten har påstått att freden i Roeskilde och Malmö recess frikallade de ifrågavar:de hemmanen frän rotering; men denna Roeskilderfred och Malmö recess skedde före roleringens beslutande, och hafva således dermed ingenting att skaffa.
Om man derföre bortkastar della första argument, som skulle bevisa, att de
Halländske hemmanen voro frikallade från rotering; sä återstår det sednare, hvaruti den värde talaren påstått att dessa hemman säkerligen skolat på 1700-talet hafva blifvit ålagde rotering, derest man ej funnit alt de vore befriade derifrån.
Men della skäl att de voro frie derifrån vore alldeles icke skälet, utan det var, all man fann de der peuningarne behötlige för amiralilels-kollegium, och R.
St. ville icke såsom ersättning för berörde collegium anslå ett motsvar:de belopp; hvarföre kollegium heldre behöll ulskrifnings-penningarne, än del tog båtsmän.
Den värde tataren liar äfven sagt, att roteringen uppkommit genom frivilliga kontrakler.
Det hafva vi hört yrkas förr af andre ledamöter, men sanningen deraf jäfvas af alla indelningar och rolerings-verk i riket.
Väl är det sannt, att Carl XI ulgaf knekte-kontrakter, sorn gälla än i denna stund, det är ett factum; men ej är det så alt förstå, som skulle de roterings-skyldige, om de svarat nej, hafva blifvit befriade från roteringen.
Visst icke, utan långt derifrån.
Det tillgick på det viset, att roteringen pröfvades provins efter provins, och sedau upprättades knekte-kontrakten lill en rättelse för rolen och soldalen i deras inbördes förhållanden.
— Detta må nu vara en upplysning till härnäst.
Den värde ledamoten har påstått att från 1810, då extra roteringen beslöts, och ända till 1816, aldrig någon fråga uppstod om förändring deruti.
Det var likväl vid 1812 års riksdag i Örebro, som de Skånska possessionaterne begärde, att få slippa den extra roteringen, och att få utbyta den mot permanent.
Anledningen dertill borde den värde talaren ej hafva glömt.
Vid krigets med England utbrott måste nemi.
extra roteringen uppställas och denna afskedades vid freden 1812, men när det derpå blef riksdag och ett krig syntes å nyo hota, så blefvo Skånska possessionaterne grufligen skrämde för att å nyo behöfva inom ett par månader uppsätta nya soldater, och derföre begärde de att få sin extra rotering förändrad till permanent mot | i nedsättning. —■
Detta min gunstig Herre, är rätta tillkomsten af ordinarie roteringen i Skåne.
Den 12 Augusti f. m. 197 Provinsen Halland blef lika med all öfrig jord i Sverige, extra roterad, det är sannt.
Men den värde talaren säger vidare alt jag icke framställt bevis pä hvad jag sagt om den ordinarie roteringens uppkomst och natur.
Jag trodde mig icke behöfva anföra bevis på hvad Utskrn sjelfve vitsordat och ingen bestridt.
Deo der reciten, om hvad som passerade 1720, och om orsaken, hvarföre icke de utsockne-frälsehemmannen blefvo roterade pä 1700-talet, voro öfvertlödiga att tala om, och det är endast på den värde talarens begäran, som jag nödgats återgå dertill.
Den värde ledamoteu har ganska rätt uppgifvit anlednm till frågan vid 1823 års riksdag, men han har icke sä alldeles rätt uppfattat sjelfva beslutet såsom varande en mellanmening; ty det var ingen sådan, ty det var en riktig mening.
Vid 1828 års riksdag uppstod frågan huruvida R.
St., genom detta sitt beslut att de ordinarie roteringsskyldige hemmannen skulle från extra roteringen skiljas, och äfven sagt att de skulle roteras ordinarie; men som detta ej var expressis verbis utsagdt, sä förklarade R.
St. att det alldeles ej vore ett af dem uppgifvit factum, att dessa hemman skulle roteras, ulan R.
St. förväntade ett förslag derom af K. M., hvaröfver de förbehöllo alt få yttra sig, och K.
M. förklarade derpå äfven i en skrifvelse till R.
St., att detta skulle anses som ett helt och hållet afskiljdl ämne.
Men sedan beslutade R.
St., att alla dessa ordinarie roteringsskyldige hemman verkligen skulle med ordinarie rotering beläggas, och dervid undanlogos icke de utsockne-frälsehemman i Halland, utan man teg dermed som muren, derom var ingen fråga; hvarföre dessa hemman betraktades alt höra till dem, som skulle med ordinarie roteling beläggas.
Dervid förblef det, och kunde ej annorlunda blifva, emedan det var Konungs och R.
St:s sammanstämmande beslut, att de skulle från extra roteringen skiljas och med ordinarie rotering beläggas.
Derföre blefvo de ock 10 är sednare roterade, och det med den noggrannhet, alt det icke finnes någon, hvarken den siste värde talaren sjelf, eller någon annan, som kan uppvisa en enda rote deraf, som ej är rätteligen roterad; och K.
M. måste fastställa denna rotering på grund af de ullåtm som af förvaltningen af sjöärendena och karamarsamt krigs-collegierna blefvo afgifna.
Det går icke an, att söka förvilla begreppen i frågor af så alfvarsam social beskaffenhet, som denna.
Det har jemväl af den värde ledamoten blifvit sagdf, att vid 1823 års riksdag frågan behandlades af Ekon.Utsk., men att den ej tillhörde detta Utsk. utan StatsUtsk.
Del må vara den värde talaren förbehållet, alt förstå Sveriges grundlagar så, som han brukar så ofta här tolka dem; men för oss andre, som hafva tittat i grundlagarne litet mera än han, för oss blir icke förhållandet sådant, som han behagat uppgifva det, ulan för oss blir saken sådan, att det är icke Utskms namn sorn bestämmer ärendets behandling, utan den grundar sig på ämnets beskaffenhet och ej på Utskms.
St., i enlighet med grundlagens tydliga bud sända ett mål till hvilket Utsk. som heldst, så skall ämnets beskaffenhet afgöra behandlingen.
Må detta vara en liten episod, 198 Den 12 Augusti f. m. som Hr Gr. o. Landtm, och R. o. Ad. täcktes ursäkta.
Emedan jag den riksdagen var ledamot af Ekon.Ulsk., har jag ansett mig nu ej kunna lemna obesvärad!, hvad den värde talaren om detta Utsk. yttrat.
Den värde ledamoten har sagdt, att man ej utan förvrängning af författningar kunde komma dertill, att de Halländske hemmannen skulle vara pligtige att underkasta sig ordinarie rotering; men hvad det är för författningar som skulle förvrängas, dermed har den värde talaren visserligen tegat, och detta emedan han dertill tvingades af nödvändigheten.
Något privilegium för de Halländske utsockne-frälsehemmanen, att vara af annan natur än det pura frälset i Skåne, linnes icke i Sveriges kameral-verk, och ej heller lärer det finnas kändt i Dalmans serskilda författningssamling.
Om så är, vore det intressant för oss andre, som något handlagt dylika mål, ali blifva underkunnige om dessa författningar, som privilegiera de Halländske ulsockne-hemmanen att vara af annan natur än vanligt frälse.
Man mäste således erkänna att allt, hvad den värde ledamoten i detta hänseende anfört, är blotta fraser, och att alla de årtal, han citerat, ingenting bevisa; ty det der försöket att påslå, det Halländningarne skulle hafva rättighet att vara befriade, derför att de i 200 år sluppit undan, det är en slags conelussion, som jag lill alla delar jäfvar.
Om en person eller en egendom har lyckats att en längre eller kortare tid undanhålla sig från utgörande af honom åliggande onera, men han slutligen dermed belrädes och det sannskyldiga rätta förhållandet uppdagas, så inträder det ock i verkställighet, och detta med all rätt; ty man får icke skapa sig privilegierade personer och jordnaturer i landet, ty den tiden är förbi.
Numera kunna inga nya privilegier utfärdas utan alla fyra Ståndens sammanstäm mande beslut och Konungens sanction; hvilket den värde ledamoten torde inhemta af 114 § Reg.Fm.
Då således detta ej skett för de Halländske hemmanen, hafva de ej heller kunnat få något privilegium pä att slippa uudan den ordinarie roleringen; utan allt hvad som i afseende på dem skett, är enl. med grundlagen och kamerallagarne.
Jag förnyar hvad jag förra gången begärde, anhållan om afslag såväl å Utskrns betänk, som K.
M:s propos., och att R. o. Ad. måtte besluta, att den af Konung och Ständer beslutade roteringen må blifva fastställd, såsom innefattande all rättvisa.
Cederström har invändt, att då jordens rotering icke var beslutad vid den tid då Malmö recess ingicks, denna sednare ej heller kunde befria de Halländske hemmanen frän rotering; ganska sannt; men deremot försäkrades genom närande recess samt Roeskildska freden utsockne-godsen så väl i Halland som i Skäne att förblifva vid sitt vanliga rätt och mane'r ang:de rustljensten och knektehället, så att något vidare icke kunde dem påläggas, utan R. o. Ad:s bifall, hvilket aldrig meddelades
Och hvarföre ock, dä krono- och kronoskatte-jorden i Skåne och Halland år 1689 indelades lill ordinarie rotering vid f. d. Enke - Den 12 Augusti f. m. 199 drottningens lifregemente, hvilken indelning 1720 förvandlades lill båtsmanshåll, utsockne-frälset icke deruti ingick.
Vidare förmäler