Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
När ett sådant mynt-systeme, grundadt på decimal-räkningen, vore infördt, (jag anhåller, att detta ej må anses såsom en anticipation på ett framdeles förekommande betänk., så skulle jag tro rätta tiden vara inne att aflysa småsedlarna, emedan man då hade silf— verpenningar af samma värde med de hittills begagnade sedlarna.
Den i3 M n j. larna.
Jag önskar alci remiss af delta betänk.
, icke så myckel för ali påskynda småsedlnrnes afskaffande, som icke mera, på del na fråga i förening med frågan om myntenheten Bestämdt får jag dock yttra, att jag delar den bär af Hr von Troil uttryckta grundsats, alt vi förr eller sednare mäste ställa så lill, att vi få småsedlarna dragna ur röielsrn oell ersatta med silvermynt.
Hr Hjerta J Jag har visst icke något anspråk uppå, alt min värde vän Hr Stuart skulle noga afhöra mitt förra yttrande, mot hvilket han här nppträdt; men om han det linde gjort, så hade han utan tvifvel bemärkt, att jag sjelf genast rättade det af honom nnmäikta misstaget, hvilket jag ansett mig böra till prot. erinra.
Jag anser Utskts betänk, hafva blifvit öfverdrifvet och orättvist klandradt, ty det är utan tvifvel öfverensstämmande med allmänhetens önskan och beqvämlighet, hvilken, då bankens säkerhet icke ari fråga, bör företrädesvis afses, Utsk. med dess närmare sakkännedom naturligtvis förbehållet alt föreslå hvad del anser lättast.
Bland de skäl, som emot Utskts hemställan blifvit anförda, är i ruin tanke intet af väsendtlig vigt, mer än hvad Hr von Troil andragit.
Men jag tior äfven detta, lill en stor del, förlora siri betydenhet, i händelse R.
St., arg:de bnnco-vinstens användande och privatbankernas rättighet att utsträcka deras rörelse, vidtaga sådana beslut, att bankens säkerhet lika litet äfventyras från denna intill nästa riksdag, som linn varit äfventyrad ifrån den sista till den innevarande.
Om silfvermynt af mindre valör skulle allmänheten påtvingas, så skulle deraf följa mistningen af den beqvämlighet, sorn begagnandet af mindre sedelmyntsvalörer nu medför.
Hvar och en, sorn rest i främmande länder, der endast klingande mynt kan begagnas, vet huru obeqväm! det är, i jemförelse med föi hållandet i Sverige, särdeles då man reser från hufvudstaden försedd med nya sedlar, hvilka med begärlighet emotlagas och spridas i landsorterna.
l)e äro lättare att medföra och förvara både för den resande och skjutsbonden.
Skall man nu hafva ej allenats en slantpåse för kopparpenningar, utan äfven en påse för siifvermyntel, hvar skall den sednare förvaras ?
I andra länder , hvarest k tingande mynt begagnas, ärman nödsakad att medhafva guldmynt.
Huru skulle det under närvar, förhållanden tillgå hos oss?
Och huru skall bonden förvara de små silfvermynten?
Han tappar troligen bort dem, dels emedan de äro så små, att han ej kan hålla dem med sina stela fingrar, och dels derföre alt de lättare rinna ur hans fickor, än sedlarna, hvilka säkrare der qvarligga.
Jag skulle således tro, att betänk, snarare borde återremitteras, med 7 H. 3o Den a3 Maj, afseende på Biskop Tegners reservation, än på de här gjorda anmärkningarna.
Han har önskat, att icke allenast de ifrågavar. 16, 12 och 8 sk:s-sedlarne må bibehållas, utan äfven alt det förråd af 14 och 10 sk:s-sedlar, sorn redan finnes i banken, ina ntgifvas och förbrukas, men icke förstöras lill skada för banken och nvtta för ingen.
Jag bestrider således ingalunda återremiss, särdeles som man derigenom får tillfälle att yttra sig i ämnet, sedan frågan 0111 inyntenhelen är afhandlad, och måhända sedan äfven frågorna örn användandet af baneovinsten samt om privatbankernas rörelse hos RiksSltn förevarit.
BaneoUlslus utlåt.
Ånyo föredrogs BancoUtskts den g oell 16 dennes på bordet lagda betänk.
N:o 24, i anledn. af väckt fråga om pension för Pappersmästare!! 1. E.
Ullander, samt bestämmandet för framtiden af pappersmäslarens vid Tumba lönevillkor.
Hr It osen!) I ad, Bernh.:
Jag, som under 6 års tid baft förtroendet af mina medfuilmäktiga i banken, att hafva öfverinseendel vid Tumba, är skyldig alt intyga , att sådant folk, som vid Tumba finnes, i afseende på ordentlighet, redbarhet och pålitlighet, torde vara svårt att finna; meri bland denna personal kan såsom en typ af del fullkomligaste nit, redlighet, skicklighet i sitt yrke och uppmärksamhet emot sina husbönder räknas denne gamle hedersman, för hvilken det efter 5y års tjenstetid är fråga om att skaffa en tarflig bergning under hans egna och dess hustrus återstående dagar.
Jag får således på det ömmaste hos R. o. Ad. tillstyrka bifall lill hvad Utsk. föreslagit.
BancoUtskCs betänk.
J\:o 24 blef af R, o. Ad. bifallet.
Vid förnyad föredragning af StatsUtskrs den 16 dennes på bordet lagda utlåt.
N:o g6, i anledn. af R.
Sits åren i835 , 18^7 och i83g församlade revisorers berättelser, angrde granskningen af de under K. M:s och Rikets Commerce-collegii förvaltning ställda fonder, blef samma utlåt, ånyo hegardt på bordet af Hr Rosenblad, Bernh., samt Frih.
Cederström, Jacob. Hr af Ekenstam, Israel, hade inlemnat ett så lydande anförande:
Sedan jag förnummit, att motion blifvit väckt i 2:ne RiksSt., om förändring och förbättring af vägen mellan Westerås och Fahlun, med en tillstötande sidoväg för öfre Dalarnes behof, och då jag jemväl dervid funnit mig vara åberopad såsom verkställare af den undersökning, som blifvit gjord på K.
M:s nåd. befallning, till utrönande af både Den s3 Maj. 235 sättet, läget och kostnaden för en sådan anläggning; sa anser jag mig skyldig att härmed öfverlemna lill StatsUtsk.
, ej mindre de materialier, som för frågans bedömmande erfordras, än jemväl frambära förslag till det biträde af allmänna medel, på hvars realiserande orten grundar sin förhoppning att en gång komma i åtnjutande af en ändamålsenlig comrnunication.
De alne förslag, som jag från ortens särskilda innevånare emoltagit, får jag äran härjemte bilägga, sådana de kommit mig tillhanda, under anhållan , för den händelse StatsUtsk. kan utfinna något meia tjenligt sätt att komma till det önskade ändamålet, alt dessa förslag då ej måtte ligga till hinder för Utsk:s framställning af möjligen mera passande villkor.
Vigten af denna vägledning, som utan tvifvel är dea mest begagnade inom Riket, har också derföre tillvunnit sig K. M:s nåd. uppmärksamhet.
Orten har genom deputation framburit till thronell tillståndet med denna dess vigtiga angelägenhet, och har gjort erforderliga sammanskott till utrönande af tjonligaste slaget anläggning för ändamålet.
Derjemte har K. M. skickat mig lill norra Tyskland, för alt eler taga kännedom om chausse'e-byggnad, och har derefter i nåder anbefallt mig, att göra de preliminära undersökningar af localen, som erfordrades för ärendets bedömmande, med tillämpning af vunnen erfarenhet, under uppskattning af sig företeende kostnader.
Den framställning i detta afseende, som först genom deputation i underd. aflemnades lill K. M., var undertecknad af Westerås, Fahlu, Sala, Hedemora och Säthers handelssocieteler, genom deras ordförande; af Fahlu och Sala bergslager, genom deras bergs-hauptmän, samt af alla bruksägare, hvilkas produeter föras på denna s. k. be rgs la g sv äg.
Framställningen, härjemte i tryck bilagd, upplyser om communicationsbehofvet och angifvet’ de ekonomiska intressen, som gruppera sig omkring denna väg.
Undersökningens detaljer'och resultater äro jemväl tryckta och dertill häftade, för att R.
St., på ett ställe, må kunna inhemta hvad som erfordras för alt genomskåda och behjerta förhållandet. *)
Med anledn. af mig gjorda förfrågningar, torde jag äfven här böra erinra om hvad jag förut i min rapport vid handen gifvit, att den preliminära undersökning, som jag, hufvudsakligen ensam, verkställt på i5 mil, under kortare lid än ?.£ månader, icke bör förblandas med de definitiva afmätningnr, afvägningar och beräkningar, som förekomma vid vägens utstakning och bestämmelse till sitt läge inom tummen.
Då först, när sådant skett, blifva fullständiga materialier tillgängliga för en ytterligare noggrannhet vid be - *) Dessa båda handlingar, jemte en dervid fogad planche, äro endast till Utsk- ofverleinnadc. 236 * Den »3 Maj. läkning af kostnaderna; och sedan menigheterna blifvit offentligen hörda öfver de förutsättningar, sorn jag på deras lösa medgifvanden antagit, så vinnes säkerhet om beloppet för jordersättnings-liqviden.
Innan sjelfva anläggningen blifvit besluten alt verkställas, har man ej ansett, att en sådan dyrbar correction på den approximativa undersökningen borde företagas, helst ulstaknings-operalionen, med profilering och förslager, lager mycken tid och är ganska kostsam, fastän alldeles öfverflödig, i den händelse att ideen ej vinner verkställighet.
Åtskilliga rubbningar af underförstådda och antagna förhållanden kunna emedlertid inträffa och inflyta på den uppgjorda kostnads-heräkningen, genom begagnande af större eller mindre arbetspersonal vid utförandet, eller genom arbete på särskilda localer, med större eller mindre afstånd från hvarandra, befälets aflöning, äfvensom oförutsedda kostnader kunna derigenom blifva förändrade.
Ännu större skiljaktighet skulle uppkomma, såvida det gamla fasta vägplanet icke får begagnas såsom grund för chausse'en på de ställen, der onödiga krökningar nu förekomma, men i stället ett alldeles nytt vågplan måste beredas, till erhållande af absolut rak linie, der sådant låter sig göra.
Dessa variationer oaktadt, anker jag dock den preliminärt gjorda undersökningen Adit tillräcklig att ligga till grund för ett önskadt R.
St:s beslut i frågan ; emedan vid kostnads-beräkningen har blifvit iakttagen ej mindre nivellering, der sådant varit af nöden för det angifna ändamålet, än jemväl den erfarenhet, som de förut fullbordade vidsträckta väganläggningar inom Riket vid handen gifvit.
Den speciella nivellering och profilering, sora förekommer i sammanhang med sjelfva utstakningen, bör ligga till grund för betings-utdelningen.
Af ordalydelsen i den nåd. remiss, som åtföljer undersökningen till communen, förnimmes visserligen K.
M:s höga intresse för anläggningen; men som det und. svaret från orten troligen ej hinner afgifvas så tidigt, att den K. propostn i ämnet kan träffa R.
St. ännu församlade, så torde vara att förmoda, det anslaget, som möjligen af Ständerna nu beviljas för delta vigliga företag, ställes villkorligen af dem till K.
M:s disposition, nemi. för den händelse, att K.
M. skulle finna conimunens tillgöranden motsvarande
Dess nådiga afsigt.
Det är också denna form, som jag i sakens närvar, skick anser vara den tjenligaste, och som jag derföre härmed vördsamt föreslår.
Då jag sålunda i detta afseende fullgjort den pligt, jag såsom både riksdagsman och tjensteman ansett mig åligga för ernåendet af ett vigtigt ekonomiskt ändamål; så får jag vördsamt anhålla, alt detta mitt yttrande må till StatsUtsk. remitteras, för alt komma i öfvervägande på samma gång, som de förut i ämnet väckta motioner.
Den a3
M aj. Forsla Alternativet, för verkställigheten af den til/äninade chausseen emellan Westerås och Fahlun nied 2.7le ulgreningar. 1:0
Formeras ett bolag på adier. 2:0
Sä snart bolaget är formerad t, skall det låta utstaka oell profilera den af Öfverste-lieutenanten Ekenstam uppgifna väglinien med sina 2:ne ulgreningar tili sjön Barcken och Ängsgårdarne. 3:o
Af den på grund deraf fullständigt utrönta anläggningskostnad tillskjuter Staten -j, dock i ingen händelse öfver 3oo,ooo r:dr. 4:o
Actie-ägarne förbinda sig att genom sina bidrag bekosta ej allenast 4: af den blifvande verkliga anläggningskostnaden, utan jemväl allt , hvarmed densamma möjligen skulle komma alt opåräknadt öfverstiga det blifvande förslaget, som här provisionel upptages till maximum 400>000 r:dr b:co. 5:o
Ifrån det att vägen är färdig, öfvertager bolaget väghållnings-skyIdigheten, emot alt hvarje socken för hvarje aln, som å gamla vägen underhållits, lill bolaget årligen erlägger en sk. b:co, eller deremot svarande byggnads-raaterialier in natura. 6:0
Några vägpenningar komma icke alt erläggas; men för hvarje skepptd malm, tackjern, stångjern, koppar eller andra metaller betalas för hvarje mil, som af vägen begagnas, en half sk. btco, och som vid vågarna eller lastage-plalser11a uppbäres.
Plan för tillvägahringande af en chaussée emellan Westerås och Fahlun med 2.ne ulgreningar. 1:0
Ett bolag formeras på actier, som öfvertager verkställigheten. 2:0 Bolaget utstakar och afväger den blifvande comrnunicalions-linien i den fullständiga detalj, som är tillräcklig för uppgörande af arbetsplan med tillhörande kostnads-beräkningar, för att K. M. i und. föreläggas. 3:o Bolaget åtager sig ovillkorligen att inom tio år besörja verkställigheten emot en summa, stor a32,5oo r:dr btco statsbidrag, som nu på en gång ställes till bolagets disposition, utan allt vidare tillskott å Statens sida, om än de verkliga kostnaderna skulle öfverstiga de uppgjorda beräkningarna, 4:0
Innan lyftningen af första årets anordning, skall bolaget genom trallade öfverenskommelse!' praestera full visshet derom, att anläggningen kommer att åtnjuta evärdeligt underhåll, utan att vägpenningar erläggas, eller att Staten med underhållet betungas. a3S Den a3 Maj. 5:o
Utun något vidare anspråk bekostar bolaget jemväl alla jord-ersättningar, sedan K.
M. först i vanlig ordning låtit bolaget komma i dispositionsrätt af nödigt utrymme för anläggningen.
Lades på bordet nedannämnda från Utsk.'n inkomna utlåt:n, nemi.: från Lagutskottet: N:o 49: i anleda, af väckt motion om förändring af rät lega ngslimman vid härads-, bergstings- och synerätter; N:o 5o, i anledn. af väckta motioner om ändringar i 17 cap. 2 §:n Rätleg.-b:n och de dertill gjorda tillägg; från Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskottet: N:o 31, i anledn. af väckt motion om rättelse i den tullafgift, som K.
Danska Regeringen uppbär för fartyg, hvilka passera Öresund. H. R. o. Ad. åtskiljdes kl g tili 10 om aftonen. la fidem protocotli, F. O. Si/fvcrstolpe.
Onsdagen den 37 Maj i84o.
Justerades 4 prot.utdr. för den 23 dennes.
Justerades pleni-prot:n för den i5 dennes f. oell e. m.
I anledn. af den uti prot. för den i5 dennes e. m. förekommande discussion rör:de i5:de punkten i SlatsUtsk:s utlåt.
N:o 63, yttrade H. Ex.
Hr Gr. Löwenhjelm, Gustaf: Frånvar. vid det tillfälle, då Gr.
Hamilton yttrade sig i fråga om pension för Hofintendenten Hjortsberg, anhåller jag att nu fä tillägga några ord.
Jag anser mig dertill förpliglad, enär jag varit denne store konstnärs chef i 6 år, och han under denna tid, så vä! som konstnär, som i egenskap af styresman för talscenen, tillvunnit sig anspråk på min t i I Ig i fvén lie t och min tacksamhet.
Han bildades tidigt af den namnkunnige och store aeteuren Monvell.
År 1788 vaknade krigshågen hos honom, och han engagerade sig vid Zelows cossacker.- Redan var D en 27 Maj f. m. lian på förslag lill cornett, då Gustaf III, som hade upptäckt hans ovanliga anlag för scenen, vägrade hans utnämning och anställde honom vid sin personliga uppvaktning.
Men för alt trösta ynglingen, lät Konungen 2:ne gånger cornmendera honom som kurir till armeen i Finland, och sålunda tillföll Hjortsberg den äran alt vara nära sin Konung — under sjöslagen i Wiborgska viken och vid Svensksund den 3 och 9 Juli 1790.
— Sålunda Isar han blifvit vår scenes yppersta prydnad, derföre att lian icke fick blifva krigsman; hans lysande bana är nogsamt känd, och Gr.
Hamiltons lika grundliga som vältaliga anförande har icke Jeninat något osagdt, ej heller möjlighet att säga'bättre. — Gr. Lagerbjelkcs af Gr.
Hamilton citerade tal har tillfyllest utvecklat, hurusom numera icke något konstnärsyrke är uteslutet ifrån dem, i hvilka den genialiska öfverlägsenheten hedrar och pryder landel, och dermed nr tilli äckligen bevis!, alt denna förtjenst och deraf följande anspråk äro Hjortsbergs.
— Så kallar jag honom, utan titulatur, ty aldrig sade man M:r Talma eller M;r Garlick.
— Standermes godhet för Hjortsberg blir äfven en ät en annan högt förtjent man visad välvilja.
Jag menar Hjortsbergs måg, Hr Berg, förutan hvilken vi icke hade den lyriska stene, som nu hedrar hufvudstuden.
St:s und. skrifvelse!- till K. M., nemligen."
N:o i5, ang:de i frågas t ä 1 d t anslag til! ett i Götheborg inrättadt naturhistoriskt Museum; N;o 16, ang:de anslag af statsmedlen till en vid Stora Råby i Skåne inrättad räddningsanstalt för moraliskt vårdslösade barn.
Hrr Electorcrs lista till val af 2:ne ledamöter i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utsk. efter Nio 284.
Örnschjöld, fullm.
Hr Hammarskjöld, Carl Wilh., och N."o 844.
Hr Tigerklou, fullm.
August, samt lill en i Ridd.Utsk. efter N:o io5. Gr. af Ugglas, Ludv.; och befunnos dertill hafva blifvit utsedde: i Allm.
Besvärs- och Ekon.Utskottet: N:o 1985.
Hr Nordenankar, Wilhelm; N:o 1992.
,, Lagerstråle, Gustaf Rudolph; i Riddar husUts kottet: N:o 10.
Hr Soop, fullm.
Ilr Lagerstråle, Gustaf Rudolph, anmälde sig af tjensteåligganden vara förhindrad att emottaga det honom nu lemnade förtroende.
Ånyo föredrogs StatsUtsk:s den 13 och 20 dennes på bordet lagda utlåt.
St:s revisorers åren
Den 27 Maj f. m. i835, 1837 och i83g afgifna berättelser om samma ar verk» ställe] granskning af statsverkets samt andra af allmänna medel bestående fonders tillstånd, styrelse och förvaltning åren i832, i833, i8>4, i835, iS36 och 1837.
Då ingen synes vilja anmäla sig för att klandra detta betänk., får jag vördsamt anhålla om propos. till detsamma? antagande. flr Nordensköld, Otto Guslaf:
Jag vill egentligen icke här uppstiga föi’alt klandra StatsUtsk:? tillgörande i detta betänk., ty på del hela måste jag gilla det, så mycket mer, som jag anser Utsk. hafva gjort sina framställningar på ett värdigt och beskedligt sätt, i motsats till hvad som varit orättvisligen yrkadt.
Det är blott tvänne anmärkn:r, som röra Sjöförvaltningen, i anseende till hvilka jag begär återremiss; och jag tror, att Utsk., då det ser att de härrört af ett misstag, skall rätta dem.
1 S:n \i5 säges: ”Utsk. tillstyrker R St., alt bos ”K. M. i tind. anhålla, det besparingarna af flottans extra”och expectance-stnter må afskiljas från ordin.-äflönings”staternes besparingar samt återföras till anslaget för flottans underhåll och arbetsplan, dit de, till följd af sitt ursprung, höra.”
Jag får dervid lemna den upplysning, att sådant alltid skett.
Ar 1837 nedgick expectance-slaten till den af R.
St. utsatta summa af 3o,ooo r:dr och ändå något derunder.
Sedermera har ganska riktigt hvarje r:dr, som icke behöfts för expectance-staten, återförts till anslaget för materielen.
Man har icke missförstått R.
St:s mening i detta fall, utan funnit den tydlig och billig.
Således är deraf en gifven följd, att om Förvaltningen gått in lill Regeringen med förslag till ett kommande års stat, deruti sådana besparingar blifvit upptagna annorlunda, än såsom tillhörande materielen, hade säkerligen Regeringen derpå fästat uppmärksamhet och återfört Förvaltningen till livad som är rätt och billigt.
Del skulle varit ett stort fel af Förvaltningen, om ett missförstånd härvid ägt rum.
År 1887 uppgingo utgifterna på expectance-staten till 29,824 r:dr; sedermera hafva de hvarje år blifvit något lägre, och nu i år äro de endast 23,790 r:dr.
De kunde i början af året icke beräknas till så lågt belopp, men alla uppkommande besparingar utgå religiöst till materielen.
Då StatsUtsk. vet detta, och jag tror det synes af statsreglenn för 4;de hufvudtiteln, vill jag förmoda, att StatsUtsk. borttager ifrågavar. strof.
Jag anhåller således, att R. o. Ad. måtte bevilja en återremiss, på det denna punkt må utgå.
Den andra punkten, hvarpå jag önskar fästa uppmärksamhet, förekommer i §:n 126, der Utsk. tillstyrker: ”att R. ”St., med förnyande af den vid i834 års riksdag gjorda und. ”anhållan om fullständig inventering af ekvirkes-förråden i Carlskrona, tillika måtte förklara, alt de medel, som för ”detta Den 37 Maj f. m. ”detta ändamåls vinnande äro af nöden, böra, i likhet med ”kostnaderna för andra inventeringar, utgå af riksslatens 4:de ”hufvudtitels anslag för flottans behof.”
Så längesedan som först på 1800-tnlet, eller om jag ej minnes orätt, omkring år l8ö5 eller 1806 börjades en inventering.
Den fortgick under 3 år, men oaktadt allt bemödande dervid, måste den, då kriget kom emellan, afbrytaSj och efter stora kostnader blef resultatet intet.
Sedermera börjades ett pär år derefter en annan inventering, Som verkligen gaf ett resultat.
Jag erinrar mig ej precist huru del utföll, men jag tror, att förrådet befanns något större än efter förslaget, och det tror jäg också alltid skall blifva fallet.
Men sedermera har Regeringen icke bifallit R.
St:s tvänue gånger gjorda begäran i detta afseende, ty det medför den mest onödiga af alla kostnader.
Regeringen befalte likväl för 5 ä 6 år sedan att göra en inventering, för alt försöka huru det skulle slå ut vid ett mindre förråd af ekvirke eller plank.
Dehna inventering kostade emellan 6 och 700 r:dr.
Resultatet blef, att der befanns 160 kubikfot plank iner än förrådet enligt förslaget borde innehålla.
Om man nu skulle inventera 200,000 kubikfot ekvirke, så kostade det minst 8,000 r:dr, och jag troi- dessa penningar vöre bortkastade, emedan jag icke kan misstänka, att ekvirket kunnat komma bort, hvarföre jag Också anser bättre att för dessa penningar köpa nytt virke, än ätt använda dem till inventering af det gamla.
Dessutom sager reglementet i i65 §: ”Sorn förvaltaren der”före ”(för ekvifket)” endast är redogörare, och det icke ’’är under hans förvar, har han för detsamma icke något ”uppbördsmanna-a osvar."
Således om resultatet blefve, alt förrådet befanns något mindre eller något större, vore dervid intet att vinhaj men förlusten vore gifven i anseende till de stora invefiteringskostnaderna.
Uppbördsmannen är till och med icke närvar., hvarken vid uppläggningen eller vid inventeringen, emedan man ansett ekvirket på varfvet liggå så säkert, att det ej kan komma bort.
Dessutom har man under de sednare 20 åren iakttagit en så noggrann hushållning, att en större ekpiece icke får begagnas, utan att depärt.-chefen ser derpå.
Jag anhåller derföre vördsamt, ätt R. o. Ad. äfven i delta fall måtte bevilja återréiniss, och hoppas, att Utsk. skall frångå denna ide'e, då det finner, att intet dervid är att vinna, men deremot en stor summä penningar skulle förloras.
H. Ex. Hr Gr. Posse, Arvid: Emot StatsUtsk:s betänk, i dess helhet har jag icke något synnerligt att anmärka, men jäg kan icke tinderlåtä att fästa uppmärksamhet vid 2!ne yttranden, Sorn förekomma, dels i ingressen, och dels i slutet af detta betänkande.
Uti ingressen är antydt, alt StatsUtsk. anser den decharge, som i följd af Const.Utskrs förslag 7 H. 31 Den 27 Maj f. m. vid hvarje riksdag meddelas Statsrådets ledamöter, icke höra lägga hinder i vägen för anmärkntrs framställande vid de räkenskaper, som icke voro granskade i den stund, då dechargen meddeltes.
Jag liar intet att anmärka emot denna princip, men jag tror, att i förevar, fall hade StatsUtsk. icke hort förbise ordalydelsen af R.
St:s skrifvelse lill K.
IYL vid sista riksdag.
Denna skrifvelse är så vidsträckt, alt den innefattar decharge äfven för de icke granskade räkenskaperna, ty den innehåller dessa ord: ”så få hos E. K. M. R.
St. ”härmed i lind. tillkännagifva alf, med stöd af 76 §:n Riksd.- ”Ordn., Statsrådets ledamöters och föredragandes ansvarighet för sina rådslag och för utöfningen af sina embeten, ”intill den dag då innevar. riksmöte tagit sin början, fullkomligen upphört.”
Jag inlåter mig icke i något bedömmande, huruvida denna skrifvelse är riktigt styliserad eller icke; men jag anser, att densamma, sådan den är, bör lända till efterrättelse.
Uti slutet af delta betänk, föreslår Utsk. R. St., ”att ”hos K.
M. anhålla, det sådana föreskrifter måtte meddelas ”Rikets collegier och förvaltande verk, hvarigenom desamma ”på det strängaste tillförbindas, att med största noggrannhet ”efterkomma hvad K. M., på grund af R.
St:s beslut och ”gällande lagar, velat dem anbefalla, börande desamma haf”va ingen möda ospard att, uti hvarje dem åliggande förvaltningsgren , iakttaga den största sparsamhet och hushållning samt att med skyldig grannlagenhet bemöta de an”märknrr, som af R.
Sits revisorer göras emot deras förhållning och räkenskaper.”
Det är oslridigt StatsTJtskts rättighet att föreslå R.
St. alt, då de finna något förvaltande verk eller någon embetsman hafva begått så beskaffade fel alt ansvar derå bör följa, hos K. M. anhålla, att samma verk eller embetsman må ställas under tilltal; men jag tror, att StatsUtsk. gått för långt, då det sträckt sitt förslag till begäran om föreställning till embelsverken.