Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Skälen härtill äro: de fördelar som hvarje riktigt utförd national-beväpning medföra, såsom massans moraliska lyftning genom utvecklandet af en god national-anda, och hvarigenom en nationel regering alltid kan påräkna det kraftigaste understödet; den väckelse till ordning och eftertanka i det enskildta lifvetsom en militärisk upfostran bibringar; förbättrade, af behofvet påkallade lönevilkor för befäl och trupp; nödige till en förökad tjenstbarhet ledande förändringar i arméens befordringslagar; ökade, med billigheten öfverensstämmande pensioner; slutligen en rättvis återgång till sitt primitiva belopp af rust- och roterings-skyldigheten åtföljande dryga skattebördor.
Vid upgörandet af Förslaget N'-0 2, af mig tillika afsedt, jag får det öppet bekänna, såsom ett öfvergångsförslag till Förslaget N:o 1, sökte jag efter förmåga bota de brister och ändra den planlöshet, som vidlåder större delen af vår närvar:de militär-organisation.
N:o 2 blef den stående hären (enligt dagens åsigter vilkoret för det bestående) bibehållen till oförminskadt antal.
Deremot blefvo åtgärder föreslagna, som kunde gifva indelta trupperna den öfning och tjenstbarhet de nu sakna, på samma gång som kostnaden för Landtförsvaret, dels genom en förändrad corps-indelning och öfverflödiga befattningars indragning, dels genom uphörandet af alla ändamålslösa utgifter blef nedsatt till ett skäligt belopp. 1 Stats och Allm.
Besv. och Ekon.Utskms Betänk.
N:o 18 vid 1850 års Riksdag redogjorde Utskm för det väsendtligaste af båda Förslagens grunder och innehåll; och sedan Utskm afstyrkt Förslaget N:o 1 samt, fastän de erkände att II. II. 0 82 Den 3 December f. m. de ej varit i tillfälle »att åt granskningen af Förslaget N:o 2 »egna den tid som för densammas fullständiga genomförande »varit af nöden, eller tilltrodde sig äga den härtill nödiga sakkunskap», så afstyrkte de äfven detta förslag, hvaremot likväl reservationer anfördes af samtlige UtskisLedamöter af Borgare- och BondeStrn.
Då berörde af Stats och Ekon.Utslcns afgifna af styrkande förekom i RiksStin, hade jag dock den tillfredsställelsen att BorgareSt. återremitterade detsamma, samt att BondeSt., som hyste betänkligheter mot Förslaget N:o 1, förklarade sig för Förslaget N:o 2.
Efter den sålunda erhållna återremissen af berörde Betänk, frångingo Utsk:n sin först uttalade åsigt och tillstyrkte uti Betänk.
N:o 49 »att R.
St:r med föranledande af min, Stiern»svärds motion, så vidt den afsåg Förslaget N:o 2, måtte besluta »en underd. skrifvelse med anhållan, att K. M. i Nåd. behagade »för ordnande af Rikets Landtförsvar, låta genom vederb. utarbeta »ett, efter öfvervägande af landets behof och tillgångar affattadt »förslag, att föreläggas Rikets kommande St:r.»
Jag lifvades sålunda af hoppet att nu åtminstone se mig möjligen hafva lyckats att få Regeringens upmärksamhet af R.
St:r fästad på behofvet af en till fäderneslandets gagn ledande förändring i arméens organisation: men detta hopp blef sviket genom Ad:s och PresteSt:s vidbiifvande af deras vid första föredragningen meddelade bifall till Utsk:ns Betänk.
Emedlertid beslutade Borgare- och BondeStrn att i enskilda underd. skrifvelser hos K.
M. anhålla »det K.
M. täcktes under den »tid som komme att förflyta till nästk.
Riksmöte, låta genom sak»kunnige, uplyste och oväldige män utarbeta, för att Rikets då »sammanträdande St:r förelägga ett förslag till försvarsverkets ordanande på ett med landets behof och tillgångar öfverensstämmande »sätt;» och hvarvid BondeSt. för sin del särskildt i undrhet tilläde, »att K.
M. måtte i Nåder meddela de män, som få sig detta »maktpåliggande värf anförtrodt, den uttryckliga föreskrift, att deras »plan till försvarsverkets reorganisation så ordnas, att de kostnader, »som i densamma komma att beräknas, under intet vilkor öfverstiga »de nu varande utgifterne till härens och krigsmaterielens under»håll, utan tvertom, så vidt möjligt är, varda minskade.»
Regeringen omfattade likväl ej denna de två RiksStins underd. anhållan med den välvilja, som ännu utgjorde föremål för mitt hopp.
Jag såg mitt arbete dömdt till förgätenhet; och detta, såsom icke oväntadt, smärtade mig mindre, än att se de två RiksSt:ns, all min öfvertygelse af varmt nit för fosterlandets framtida säkerhet och sjelfständighet gjorda underd. anhållan, äfvensom andra Medborgares bemödanden och uplyste medverkan för arméens förbättrade inrättning, lemnad utan Nådigt afseende.
Kom så 1853 års Riksdag, under en politisk ställning i vår verldsdel, som bjöd att mera söka hålla samman folkens gamla krafter, än kunna påtänka de större förändringar i dessas sammansättning och verksamhet, hvilka eljest kunde vara önskvärda för en utveckling, som fordrar tid och lugn utbildning.
Jag ansåg
Den 3 December f. m. 83 mig derunder ieke böra på nytt bringa å bane hos R.
St:r en fråga, som nu ej kunde hafva utseende att vinna framgång, då i hvarje ögonblick man var osäker om behofvet ej upstod att använda de varande försvarskrafterna.
Den tid som nu inträdde visade dock, under ett af de, i afseende på sättet att det utföra, märkligaste krig som historien vet att omtala, att det land, hvilket nu mera ej väl betänker vidden af de försvarsanstalter, som krigförandcts oerhörda framsteg erfordra, sätter sitt oberoende och sin frihet på spel; och för Nordens folk visade det sig särskildt som en varnande vålnad, uppmanande i sin hemska gestalt till endrägt och afkastande af fördomars och enskilda intressens 013'cksbringande inflytelse, att för en mindre mäktig
Stat icke finnes någon tryggad framtid, om nationalkänslan domnar och om ej fosterlandskärleken kan i behofvets stund, med all sin kraft upträda: i en väl organiserad folkbeväpning.
De skäl som för tre år sedan återböllo mig och troligen alla andra, som dela samma öfvertygelse med mig, om nödvändigheten af en förändrad organisation utaf vårt Landtförsvar, hafva nu försvunnit.
Konungen har försäkrat oss om vår vänskapliga ställning till främmande makter; och om än moln på den politiska himlen ännu irra kring och oroa fredens vänner, så synes dock en frist i det gamla Europas återväckta stridslust vara för handen.
Detta lugn bör begagnas; så bjuder den. kloke åskådaren af horizontens utseende; ty det kan vara elementernas djupa lugn före stormen!
Under dessa omständigheter har jag funnit mig upmanad att ånyo underställa Rikets nu församlade St:r de i föreg:de omordade, denna min motion åtföljande 2:ne alternativa förslag till »förändrad organisation af vårt Landtförsvar», jemte en rekapitulerad jemnförelse emellan dessa båda förslag, samt den närvar:de landtförsvars-organisationen.
Jag vill ej ytterligare, än hvad redan här varit fallet besvära R. o. Ad. med uprepande af de skäl jag vid föreg:de tillfällen anfört för nödvändigheten att i tid vara betänkt på annan inrättning och anordning af vårt lands stridskrafter än den närvar:de, i nästan alla sina delar bristfälliga och af ingen i sin helhet gillade.
Det jag med tystnad likväl icke kan förbigå, såsom en förökad anledn. till mitt närvar:de åtgörande är att, oaktadt alla, tid efter annan sedan år 1823 års Riksdag af RiksStin gjorda underd. framställningar om en genomförd plan för försvarets ordnande på ett med landets behof och tillgångar öfverensstämmande sätt, ingen annan åtgärd å Regeringens sida försports än blott begäran om förnyade anslag till den närvar:de, med full rättvisa klandrade försvars-organisationens pålappning; Ett påstående som till hela sin vidd besannas af den vid innev.
Riksdag aflåtna K.
Propos. om Statsverkets tillstånd och behof, rör:de hvars innehåll jag här vill inskränka mig att endast tillägga, att det utgör en fullkomlig motsatts till hvad BondeSt. i underd. skrifvelse anhöllo vid 1850 års Riksdag.
Under öfvervägande af hvad sålunda af mig blifvit anfördt har jag funnit mig befogad till nedanföljande vördsamma hemsta!- 81 Den 3 December f. m. lan, som jag ber och hoppas att StatsUtsk. måtte egna all den upmärksambet som den förtjenar, icke såsom afseende mina organisationsförslag allena, utan såsom till sitt ämne och sin lösning varande den, som tidshändelserna kunna göra till en lifsfråga för Konung, folk och fosterland.
Jag hemställer:
St:r måtte taga under pröfning, huruvida de icke finna sig böra till K. M. i underd:bet öfverlemna de af mig afgifna 2:ne förslag till förändrad organisation af Landtförsvaret och i underd:het anhålla, att K.
M. läcktes låta desamma granskas af sakkunnige män, samt vid näst följande Riksdag till R.
St:r i
Nåder öfverlemna ej mindre dessa personers deröfver afgifna underd. utlåt , än ock ett fullständigt förslag till ordnandet af Rikets Landtförsvar på ett med landets behof och tillgångar öfverensstämmande sätt; anseende sig R.
St:r, att tills detta inträffar, böra låta anstå med hevi!jandet af alla nya ordinarie anslag å 4:de flufvudtiteln.
Om remiss till StatsUtsk. af denna min motion med tby åtföljande 2:ne organisationsförslag, anhålles vördsamligen.
Rekapitulerad jemförelse af Landtförsvarets närvarande och föreslagna Organisation, i enlighet med förhållandet år 1855. l:o Enl. närvarande organisation upgår kostnaden för landtförsvaret till 7,447,591 R:dr 26 sk. 10 rst. b:ko (se Tab. 31 Litt.
B Förslaget N:o 1).
Ve ständige slridskrafleme utgöras af:
Generalitetet 8 personer; Topograf-Officerare 11; Infanteri 26,072 man; Kavalleri 4 966 man med 5,077 hästar; Artilleri 3,190 man med 725 hästar och 128 kanoner; samt Ingeniör-corps och Sappör-kompani af 176 personer eller tillsammans ständige stridskrafter 34,462 man med 5,802 hästar och 128 kanoner.
Dessutom eger Staten att som krigsrescrv disponera cirka 104,250 man beväringsmanskap; 295 man ny ordinarie rotering samt 2,206 trosshästar eller tillsammans krigsrescrv 104,545 man med 2,206 hästar *), Af de ständige stridskrafterne kan icke J:del, kanske icke J:del anses vara nog öfvad, för att tjena till ledande stam för beväringen.
Hvad åter krigsreservens öfning angår, är den sådan, att denna del af försvars-organisationen uteslutande är att anse såsom en här på papperet, totalt saknande det som utgör hufvudvilkoret för den väpnade styrkans ändamålsenliga användande, eller sa mycken soldatbildning som erfordras för att med den stående hären kunna förenas, samt kunskap om vapnens bruk emot fiende. 2:o Enl. det på allmän nalionalbeväpning grundade vid *)
Uti förenämnde rekapitulation af stridskrafterne ingår icke Gottländ»ka Nät i on al-be väringe n.
Ben 3 December f. m. 85 4818 års Riksdag afgifna organisalionsförslagel upgår kostnaden för landtförsvaret till 5,767,423 R:dr 6 sk. 8 rst. b:ko, (se Tab. 31 Litt. A Förslaget N:o 1), således till 1,680,198 R:dr 26 sk. 10 rst. b:ko mindre belopp än dess nämnde kostnader.
Den aktiva arméen utgöres af:
Generalitetet 8 personer; Generalstab, som för närvar:de icke egentligen finnes, inberöknad Topografofficerare 54 personer; Infanteri 50,435 man; Kavalleri 5,045 man med 4,542 hästar; Artilleri .3,043 man med 1,224 hästar och 152 kanoner; samt
Ingeniör-officerare med tillhörande trupp 277 man eller tillsammans activ armé 58,862 man med 5.766 hästar och 152 kanoner, hvaraf 17,162 man stamtrupper, och hvilkas organisation och tjenstgöring är sfi ordnad att man med full visshet kan antaga att hälften skulle kunna i hvarje ögonblick begagnas till instruktörer för beväringsmanskapet.
Denna stam lemnar således större garantier för beväringsmanskapets snara bildning och säkra ledning, än den nuvarlde dubbla ständiga styrkan.
Den öfriga delen af den adiva arméen eller 41,700 man, utgöres af beväringsmanskap, och hvaraf 39,424 man äro Infanteri, 1,600 man Kavalleri, 576 man Fot-artilleri, samt 100 man Sappörer.
Hvad deras militäriska bildning angår, är den fullt utjemförlig med den som äges af af den nämnde värfvade och indeldta arméen.
Hvar och en af detta manskap har nemligen vid inträdet i den activa arméen redan undergått lika många dagars rekrytöfning som för den närvar:de arméen är föreskrifven eller 21 dagars, hvarefter de i förening med stamtrupperrie deltaga i 2:ne års vapenöfningar, 14 dagar hvarje år.
Vidare finnes enligt förslaget att tillgå till den activa arméens förstärkande 20,850 man beväringsrekryter, som hvardera hafva undergått 21 dagars rekryt-öfning, samt 62,550 man från 25 till 27 år gamla bevärings-soldater, som alla hafva deltagit uti 3 års vapenöfningar, derjemte disponeras enl. förslaget öfver 2,206 trosshästar; således tillsammans rckryterings-reserv för den adiva arméen 83,400 man och 2,206 trosshästar.
(Se Tab. 11 Förslaget N:o 1.)
Såsom slutpunkt i Landtförsvaret tillkommer slutligen en uti 2:ne upbåd organiserad Landlslorm af 458,700 man, bestående af personer som alla deltagit i minst 3:ne års vapenöfningar (se Tab. 32 Förslaget N:o 1). 3:o Enl. del på indelta truppernas bibehållande grundade vid 4830 års
Riksdag afgifna organisalionsförslagel upgår kostnaderna för landtförsvaret till 6,252,825 R:dr 46 sk. 3 rst. b:ko (se Tab. 32 Förslaget N:o 2), således till 1,421,416 R:dr 28 sk. 7 rst. b:ko mindre belopp än dess närvar:de kostnader.
De ständiga stridskrafterna eller den stående hären utgöres af Generalitet 6 personer; Kommendantstab 30; Generalstab, inbegripet Topograf-officerare, 50 personer; Infanteri 26,110 man; Kavalleri 3,918 man med 3,900 hästar; Artilleri 2,239 man med 786 ständiga hästar och 144 kanoner; samt Ingeniör-corps och Sappörer 271 man eller tillsammans stående här 32,624 man (1,672 man mindre än för närvar:de) med 4,686 hästar (1,116 hästar mindre än för nämnde) och 144 kanoner (16 kanoner mer än för när - 86 Den 3 December f. m. var:de).
Dessutom äger Staten att såsom krigsrcserv disponera: 104,250 man beväringsmanskap, 2,483 reserv- (rusthålls-) hästar och 2,206 trosshästar, eller tillsammans krigsrcserv 104,250 man, inmönstradt och i rullorna infördt, skjutfärdighet ägande beväringsmanskap samt 4,689 hästar (2,483 hästar mer än för närvar:de).
Slutligen uptager den föreslagna organisationen en Landtstorm af 479,550 personer, hvilka äfven äro påräknade att äga allmän skjutfärdighet (se Tab. 34 Förslaget N:o 2).
Hvad särskildt antalet officerare angår, så är detta störst enl.
Förslaget N--o 4, dernäst enl.
Förslaget N:o 2 och minst enl. närvarande organisation.
Slutligen torde det icke vara ur vägen att fästa upmärksamheten deruppå, att, under förutsättning att R.
St:r skulle bifalla de uti den Nåd.
Proposrn om
Statsverkets tillstånd och behof äskade förökade anslag å 4:de HufvudTiteln, dels ordinarie, dels extra, upgående i rundt ta! de förre till 1,052,200 och de sednare per år fördeldte, till 91,460 R:dr b:ko eller tillsammans 1,143,666 ,R:dr b:ko, så skulle enl. organisations-förslaget
N:o 1 de årliga utgifterne för landlförsvaret med 2,823,864 R:dr 20 sk. 2 rst. understiga kostnaderne för närvar:de Landtförsvaret; och enl.
Förslaget N:o 2 med 2,565,082 R:dr 28 sk. 4 rst. tuko understiga sagde kostnad.
Som de uti de tryckta Förslagen uptagne rekapitulationer af den närvarrde försvars-organisationen, i följd utaf under sednare tiden skedda förändringar, icke mera fullt öfverensstämma med det närvartde förhållandet, torde endast afseendo fästas vid här ofvan förekommande upgifter.
Sedermera upläste
Hr Stjernsvärd 2:ne motioner, så lydande : 1:0.
Redan vid Riksdagen år 1847 väckte jag motion om anslag till stipendier åt Officerare af landtarméen, som önska erhålla och kunna beredas tillfälle att ingå i utländsk krigstjenst.
Denna motion blef derefter af mig förnyad, först vid 1850 års Riksdag, då den ingick uti mitt då afgifna Förslag till förändrad organisation af Landtförsvaret, och sedan vid 1853 års Riksdag, utan att det likväl lyckades mig förmå R.
St:r fästa benäget afseende vid denna, till sina påföljder vigtiga angelägenhet.
Då StatsUtsk., vid 1853 års Riksdag, genom Betänk:t N:o 31, besvarade motionen, yttrade sig likväl Utsk. sålunda : »Ehuru Utsk. erkänner det gagn för arméebefälets »praktiska bildning, som beredandet af tillfälle för det»samma att inträda i utländsk krigstjenst sannolikt »skulle medföra, anser likväl Utsk., att under närv:de »tidpunkt, då, med anledn. af de politiska förvecklin - Den 3 December f. m. 87 »gar uti Europa och utsigterna för ett krig emellan »de stora sjömakterne, K.
M. beslutat, att, i händelse »sådant skulle utbryta, de förenade rikena skola iakt»taga en fullständig neutralitet, det voro mindre lämp»ligt, att för ifrågav:de ändamål anslå medel, helst »Statsverkets tillgångar tagas i anspråk för mångfal»diga andra maktpåliggande föremål; hvadan Utsk. fun»nit sig böra »afstyrka R.
Stms bifall till hvad uti förev:de mo»tion blifvit föreslaget.»
Utsk. erkände således nyttan af hvad jag föreslagit, men af styrkte dess verkställighet, dels på grund af de politiska förveck lingarna i Europa, dels på grund deraf, att Statsverkets tillgångar toges i anspråk för mångfaldiga andra maktpåliggande föremål.
Båda dessa för afslag af Utsk. anförde skäl voro likväl, enl. min upfattning, af den beskaffenhet att de hvarken af Utsk. bordt anföras eller af RiksSt:n gillas; Utsk:s Betänkrde blef ock hos R. o. Ad. med ogillande lagdt till handhne.
Undersöker man hvad det först förekommande skälet angår, huru vid förevande tidpunkt inom andra Europeiska Stater tillvägagick, så finnér man, att bifall och understöd icke allenast lemnades åt enskildte Officerare att i det pågående kriget deltaga, utan till så väl krigstbeatern vid Donau som Krim afsändes hela af Officerare sammansatte komitéer, för att på stället följa krigshändelsernas gång.
Det enda deremot, som hos oss vidtogs, var, att sedan stridsbullret vid Sebastopol tystnat och kulorna uphört att hvina, ditsändos en Officer, för att taga fästningsruinerne i skärskådande.
Pröfvar man åter Utsk:s andra skäl för afslag, så finner man med verkligt vemod, att samma Utsk. som afslår 6000 r:dr till militärbefälets praktiska utbildning genom bibringad krigserfarenhet, beviljar såsom mera maktpåliggande ett förökadt årligt anslag af 14,000 r:dr till K. Theatern!
— Valet emellan fäderneslandets försvarare och theatern utföll således lill den sednares fördel.
För min enskilda del anser jag dock framgången af min omordade motion lika maktpåliggande i dag som jag ansåg den år 1848, och som jag uti den K.
Proposm om Statsverkets tillstånd och behof, oaktadt allt hvad deruti om förökade anslag förekommer, ingenting kunnat upspåra rörande det af mig ifrågasatta, af R.
St:r till nytta och gagn erkända, samt på arméebefälets framtida tjenstbarhet i så hög mån inverkande förhållande, så anhåller jag härmed vördsamligen att nu för 4:de gången få förnya min i ämnet gjorda motion.
Ett förökadt skäl dertill hemtar jag äfven af förberörde Nåd.
Propos., då genom densammas innehåll anledn. erhållits til! den förmodan, att Staten f. n. äger det öfverflöd af tillgångar, att beviljandet af ett litet anslag, äfven för arméebefälets tjenstbarhet, kan hysa hopp om framgång.
För att icke onödigtvis taga i anspråk R. o. Ad:s prot. med hvad jag såsom motiver för min motion vid föreg:de tillfällen anfört och hvilka redan i sagde prot. finnas införde, så inskränker jag mig uti detta hänseende hänvisa till min i äm - 88 Den 3 December f. m. net gjorda motion vid 1853 års Riksdag, införd i 2:dra häftet af R. o. Ad:s prot., pag. 334—337, hvarjemte jag vördsamligen föreslår: l:o Att R.
St:r matte till K. M:s Nåd. disposition ställa ett årligt anslag af 18,000 r:dr b:ko för att, lika fördeldt, användas till understöd åt 9 Officerare af landtarméen, 3 af hvardera de 3 hufvudvapnen, infanteriet, kavalleriet oeh artilleriet, hvilka Officerare, efter erhållande af K. M:s Nåd. tillstånd, kunna beredas tillfälle att ingå uti aktiv krigstjenst hos någon med Sverige i vänskapligt förhållande varande utländsk makt. 2:o Att R.
St:r, i händelse detta förslag bifalles, måtte till K.
M. ingå med underd. anhållan, att K. M., i ministeriel väg, täcktes nådigst bereda tillfälle för verkställigheten af hvad jag i föregående punkt föreslagit; att inträdet i utländsk tjenst endast må äga rum på frivillig derom gjord ansökning och efter fulländade minst 2 års aktiv tjenstgöring vid infanteriet, kavalleriet eller artilleriet, att företrädet bland sökande må, inom hvarje vapen, tilldelas den som innehar högsta militärgraden och i största mån förenar kunskaper med ådagalagd praktisk duglighet och nit för sitt yrke; att understödet af hvarje person ej får tillgodonjutas längre tid än 2 år; att de, hvilka erhålla understöd, bibehålla här hemma sin grad, lön (med afdrag af tjenstgöringspenningar), tur och befordringsrätt under den tid de firo i utländsk tjenst; att den högre grad de i utländsk tjenst tilläfventyrs erhålla ej ovilkorligen berättigar till lika grad i fäderneslandet, samt slutligen, att den som på förenämnde sätt varit i utländsk tjenst, är vid sin hemkomst pligtig att till Chefen för LandtförsvarsDepart:tet aflemna ett af vederb:de utländsk myndighet utfärdadt och af Svensk Minister attesteradt intyg öfver sitt förhållande i tjensten, jemte en detaljerad berättelse om hvad han i sin utländska tjenst kunnat inhämta.
Skulle tillfälle saknas till inträde i utländsk tjenst, eller ingen sig dertill anmäla, kommer anslaget att besparas, uteslutande för det ifrågav:de ändamålet.
Anlednm hvarför jag här ofvan föreslagit 18,000 r:dr i stället för 6000 r:dr tuko, som jag tillförene påyrkat, är att jag dymedelst velat bereda tillfälle att godtgöra hvad i ämnet hittills blifvit försummadt.
Redan vid föreg:de Riksdag påyrkade jag, uti då väckta motioner, »att R.
St:r måtte hos K. M. i underd:het anhålla, det »nödige åtgärder måtte vidtagas för utfärdande af så fort ske kan Den 3 December f. m, 89 »nya Krigsartiklar, TjenstgöringsRegLle för Arméen, FältFörvalt»ningsRegbte och Reghte för ordnandet af den militära sjukvården, »samt för fullbordandet af den påbörjade men afbrutna MilitärFör»fallningsSamlingen; och för hvilka arbetens utgifning kostnaden »måtte blifva bestridd af 4:de HufvudTitelns anslag för oförutsedda »behof, hvilket synes vara afsedt för utgifter af denna art.» Ehurif R.
St:r icke beslutade sig till att framföra denna underd. anhållan, hade man likväl bordt förvänta, att en omtänksam krigsstyrelse, af egen drift, sökt afhjelpa den under en längre följd af år erkända bristen och behofvet i förutnämnde afseende, allt under ihågkommando: »att inom ingen samhällsställning låter bri»sten af ändamålsenliga, noggranna, fullständiga och i allo tiliämp»liga lagar, regkten och föreskrifter mera känbart erfara sig än »inom krigareyrket;» »att saknaden af dylika allmänna föreskrifter kan medföra de »mest menliga påföljder, under de lika opåtänkta som olikartade »tillfällen, då dessa föreskrifter, under den militära tjenstgörin»gen, äro af nöden;» »att på deras tillvaro beror hvad som utgör det nödvändiga »och enda medlet för vidmakthållandet af en med hälsosamma fruk»ter förenad krigslydnad och ett icke förslafvande samband emellan »hvarje länk i den militära hierarkien;» »att Statens oeftergifliga pligt är, att gällande föreskrifter »samlas och hållas tillgängliga för dem som hafva sig förvaltnings»bestyret anförtrodda, emedan Staten i annat fall icke kan, utan »att begå stor obillighet, fordra att gällande stadgar städse efter»iefvas;» »att ett halfgjordt arbete är till ingen nytta, och att allenast »ett fullbordadt kan motsvara den förväntan, som fästats vid första »tanken derpå;» slutligen »att för åstadkommandet af den så angeläget varande tjenst»barheten, är icke bemödandet att förskaffa ett nödtorftigt up»pehälle tillfyllestgörande, dertill fordras i främsta rummet be»redandet af medel, för att kunna tillfredsställa hvad på kunskaps»väg härför erfordras.»
Som likväl arméen, i det antydda hänseendet, ännu år 1856 befinner sig alldeles i samma afsaknad, som den länge sig befunnit, så föranledes jag, med hänvisning till hvad i öfrigt i ämnet för!.
Biksdag af mig blef anfördt, in förd t i R. o. Ad:s prot., 2:dra häftet, pag. 337—341, vördsamligen föreslå, det R.
St:r måtte i underd. skrifvelse framföra, hvad i början af denna min motion förekommer.
Om remiss till behörigt Utsk. anhålles.
Besv. och Ekon.Utsk. Hr Gr. o. Landtm, tillkännagaf att anslag blifvit utfärdadt till fortsättande äf plenum kl. 6 e. m.
Achates, upläste 2:ne motioner af följande innehåll: 90 Den 3 December f. ru. l:o. Emot den d. 10 Nov. 1855 af K.
M. utfärdade instruktion för Landshme m. fl. hafva så väl från många enskilta, som inom den offentliga pressen, och slutl. af R.