Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Banken sprängas och realisationen gå under. *■— Hvad åter angår Herr Hjertås klagan, att BaticoUtskottet icke Utlåtit sig öfver hans Motion om Vexelrätt för in visningar; så får jag upplysa, att denna fråga redan förevarit hos sammansatta Lag- och Banco-Utskotten, som dervid tillstyrkt för invisningar samma rätt, sorn enskildte reverser hafva.
Jag är sanningen skyldig att vitsorda, det Herr von Hartmansdorffs anmärkning är ett misstag.
— Äfven Herr Hjerta tror jag hafva misstagit sig i hvad han yttrat om vexelrätt för invisnin35 H. 10* i48 Dea 37 Julii e. ra. gar; ty han har talat om det slags assignationer, som ej är i fråga, och icke skiljt mellan anvisningar å vista och assignationer att betalas på tid.
För de förre föreslogs visserligen vexelrätt, så att de fingo egenskapen af mynt, emedan vexelrätten aldrig kunde förloras, enär Acceptariten måste betala dem när som helst, vid anfordran.
Assignalioner ställde på tid deremot skola betalas på en viss tidpunkt; och om ej innehäfraren då gör sin rätt gällande, förlorar han anspråket på betalning.
I främmande länder, som jag känner, har man inrikes vexlar på tid; till exempel: i Berlin på Breslau, i Paris på Bordeaux och Lyon, och så vidare.
Ännu en gång får jag förklara, att jag aldrig kan blifva af Herr von Hartmansdorff öfverbevist, att om Banken upplånar penningar mot obligationer och utlånar desse medel, en större massa sedlar derigenom utgifves, än hvad som motsvarar obligationerne och derföre inflntit. —■ Hvad åter Herr Rosenblads anmärkning angår; så får jag erindra, att i den Lag Rikets
Ständer i8a3 föreslogo för assignationer, står icke allenast taladt om assignationer å vista, utan äfven om assignalioner på sikt, och det är detsamma som vexlar.
— Slutligen får jag tillägga den påminnelse, att Utskottet icke alls upptagit och utlåtit sig öfver mitt förslag om årscredit, som jag Den 27 Ju 1 i i e. rn. *4g anser vara af mycken nytta, i synnerhet för de större Possessionaten^; och jag anhåller derföre, alt Utskottet måtte derå fästa något afseende.
För att uttrycka min mening såsom Ledamot i BancoUtskottet, och på det att den ej inå missförstås, enär jag vid beslutets fattande i Utskottet varit frånvarande, får jag nämna 2:ne förslag i afseendé på fastighets-creditens understödjande, som jag anser vara antagliga.
Det ena och kraftigaste medlet för nu gäldbundne fastighetsegare vore, att låta Banken i naturlig ordning träda emelian gäldenärerne och cassorne, genom tillåtelse för desse alt på Banken öfverlåta sina i fastigheter intecknade fordringar mot beständiga räntor till lika belopp med den behållna inkomst de af dessa fordringar hamia, hvarefter
Banken skulle för gäldenärerne underlätta en successiv afbetalning af skuldcapitalet.
Detta förslag finnes ytterligare utveckladt i en af mig af trycket utgifven skrift.
Det andra förslaget, som för det första har företrädet, att genast inskaffa verkliga capitaler i Riket, för att göras fruktbärande i dess näringar, är att låta Banken upptaga utrikes lån, ställda på en amortering af20, 3o å 4° år, och som åter utlemnades mot inteckningar i fastigheter mot inbetalning under alldeles lika vilkor, Härtill fordras likväl, att realisationen först går i fullbordan. i5o Den 27 lulli e. m. Herr Munck af Rosensköld, Eberhard:
Vi hafva af den siste värde Talaren hört 3 förslag att upphjelpa fastighetscrediten och nedsätta räntornej men han har sjelf medgifvit, att det sednare förslagets verkställbarhet fordrar såsom vilkor en föregången realisation.
Detta bevisar angelägenheten af, att Finance-regleringen först afgöres, innan frågan om Bankens lånerörelse förekommer till pröfning, Den sednare har ett oskiljaktigt sammanhang med den förra; och jag yrkar derföre ytterligare, att frågan om realisation ipåtte föregå den ont Bankens lånerörelse.
Uppå derefter af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken framställd proposition, blef BancoUtskottets ifrågavarande Betänkande, i anledning af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteradt.
Vid förnyad föredragning bifölls BancoUtskottets, den 7 dennes under N:o 55 afgifne, och den 16 derpåföljde f. m. på bordet lagde, Betänkande, med anledning af väckt Motion i fråga om DiariiUtdrag från Domhafvande öfver alla vederhäftighets-betyg, som af dem meddelas för lånsökande och löftesmän i BancoDisconten.
Till pröfning företogs BancoUtskottets den 7 deqnes under N:o 56 afgifne, samt Den 27 Julii e. ra. den 16 derpåföljde f. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Motion om belåning af Kobolt i Rikets Ständers Bank.
Friherre Cederström} Jacob: Då Kobolt är en bland de exportabla effecter, hvilkas belånande i Banken bör kunna få äga rum, och det icke är svårt att erhålla de erforderliga cont^ollerne i detta afseende; så anhåller jag, att detta Betänkande måtte återremitteras, på det frågan måtte behandlas i sammanhang med den om exportable producters belåning i allmänhet.
Jag vill ej sätta mig emot den af Friherre Cederström yrkade återremiss af detta Betänkande, enär det verkligen är skäl, att ämnet behandlas i sammanhang med den allmänna frågan om rättighet att i Banken beläna exportable effecter, men jag begagnar tillfället att yttra, det jag anser otjenligt, att bestämma normen för en sådan lånerörelse från den ena Riksdagen till den andra, och tror det böra öfverlemnas till BancoFullmägtiges bestämmande för hvarje halft år.
Om så sker i afseende på belåning af Kobolt, kan Banken aldrig derigenom blottställas för någon förlust i följd af varans minskade afsättlighet och pris.
Jag har, såsom allmän grundsats för lån på varor, yrkat, Den 37 Juli i e. m. att BancoSlyrelsen skulle bestämma varans helåningsvärde minst 2 gångor om året.
Detta värde kan ej bestämmas af Rikets Ständer, som komma tillsammans blott hvart femte år, ty varans saluvärde i den stund, belåning sökes måste tagas till norm.
Då jag således ej kan gilla Utskottets skäl att afstyrka lånerätt för Kobolt, anhåller jag pm återremiss äfven af detta Betänkande.
Jag bar begärt ordet blott för att yttra, att, enligt de underrättelser jag erhållit om Kobolt-närimgen, är den nu mera ganska osäker; roan bar sagt mig, alt vi redan tillverkat tillräckligt för hela Europas behof under flera år, ty åtgången lärer vara obetydlig.
Jag bar velat nämna detta, på det Utskottet derå må fästa nödig uppmärksamhet, i händelse förhållandet verkligen skulle vara sådant.
Herr Tham, TYolrath:
I anledning af Herr von Qvantens underrättelse, att hela Europas behof af Kobolt skall vara fylldt, torde det tillåtas mig meddela den upplysning, att 2:ne Engelsmän för närvarande uppehålla sig bär i Stockholm, för att för flere år afsluta contract om Kobolt, hvilka jag med säkerhet tror till en del redan vara uppgjorde.
De underrättelser Herr von Qvanten haft om JDen 27 Julii e. m. i53 Kobolt-näringen öfverensstämma fullkomligt med dem Utskottet inhämtat.
Det är ock allmänt bekant, att denna näring under de sednare åren varit mycket vacklande, och att personer, som deri nedlagt sin förmögenhet, tillsatt densamma.
En lånerätt på Kobolt skulle således blott bidraga, att något längre uppehålla dessa personer, men Banken skulle slutligen få dela förlusten.
Jag tillstyrker derföre bifall å Betänkandet.
Herr Munck af Rosensköld_, Eberhard:
Som det förhållande, hvarpå Ridderskapet och Adeln skall grunda sitt nu ifrågavarande beslut, är olika uppgifvit af flere värde Ledamöter, och Herr Thams uppgift synes ådagalägga, att Kobolt-tillverkningen för tjenar att uppmuntras och understödjas, hemställer jag, om det icke är säkrast, att återremittera Betänkandet, för alt inhämta bestämdare underrättelse.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln ansåg BancoUlskoltets förevarande Betänkande böra, på grund af de dervid gjorde anmärkningar, till Utskottet återremitteras, Ropades starka Ja, jemte några Nej, I anledning hvaraf Hans Excellence förklarade, att som, efter hvad Hans Excellence tyckt sig finna, Ja öfverröslat Nej, »54 Den 27 Julii e. m.
Propositionen blifvit af Ridderskapet och Adeln bifallen.
Upplästes Välloflige Borgare-Ståndets
ProtocollsUtdrag af den 3 dennes, innehållande att Ståndet afslagit Allmänna Besvärsoch EkonomiUtskottets Betänkande N:o 57 och Utlåtande N^o 137, angående väckt fråga om förnyandet af Rikets Ständers underdåniga anhållan, att de ekonomiska författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet; samt beslutat, alt i underdånighet förnya den i Rikets Ständers underdåniga Skrifvelse af den 12 Julii 1823 hos Kongl. Maj:t gjorde anhållan, att de ekonomiska författningar, som blifva utfärdade, först efter en viss tid måtte sättas i verkställighet; uti hvilket Borgare-Ståndets beslut de öfrige BiksStånden blifvit inbjudne att sig med BorgareStåndet förena.
Upplästes följande från Bevillningssamt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten inkomna Betänkanden:
Af den 17 sistlidne Junii: N:o 10.
Angående väckt Motion om fördelning af Stämmoböter.
Den i] J u 1 i i e. m. i55
Af den 7 dennes: N:o 11.
Angående väckte Motioner om förbud emot nyttjandet af utländska
Faa briksvaror rn. m. % Af den 14 dennes; N:o 12.
Angående dels inrättande af Porto Franco på Gottland, och dels väckt fråga om Nederlagsrättigbet för Staden Wisby. N:o i3.
Angående yrkadt förbud emot införsel af utländska Fabriksvaror m. m N:o 14.
Angående dels begärd Nederlagsfrihet för Städerne Gefle, Malmö, Hernösand , Ystad, Helsingborg, Calmar och Christianstad, och dels framställning, att antingen Författningarne rörande creditupplag måtte förändras, eller Staden Norrköp j>ing äfven erhålla Nederlagsrättighet.
Ridderskapet och Adeln åt-> skiljdes klockan en qvart till 10 om afa tonen, In fidem Protocolli, O. J. Lagerheim, 156 Den 3o Julii f. m.
Thorsdagen den 3o Julii i8ag.
Öppnades Herrar Electorers Lista till val af’ en Ledamot uti BancoUtskottet efter N:o 1602, Herr Kunckel, Gustaf Henrik, och befanns dertill hafva blifvit utsedd: N:o 13^2.
Herr Silfverstråle, Gustaf. Föredrogs ånyo och remitterades till Stats- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten Kongl. Maj;ts den 18 dennes till Rikets Ständer aflåtne, och d. 27 derpåföljde f. m. på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse, angående Directionens för Dykerioch BergningsCompagniet uppgifne vilkor för vidare fortsättning af dess befattning med Dykeri- och Bergningsanstalterne i Riket.
Vid förnyad föredragning af Kongl.
Ma j:ls den 2Ö dennes aflåtne, och den 27 derpåföljde f. ni. på bordet lagde, Nådiga Skrifvelse lill Rikets Ständer, angående utsigterne for innevarande års skörd; blef densamma lagd lill Handlingarne.
Ånyo föredrogs RiddarhusUtskottets d. 6 sistlidne Junii afgifne, och d. 22 i sam - Ben 3o Julii f. m. ma månad e. m. på bordet lagde, Memorial, innefattande Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldle förslag till förnyad Riddarhusordning; och skulle berörde Memorial uppå begäran af Herr Tham, Wolrath, och Grefve Posse, Arvid, ytterligare hvila på bordet..
Företogs till pröfning BnncoUtskottets den 7 dennes under N:o 58 afgifne, samt den, 16 derpåföljde f. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckt Motion, angående Assurancer på Lif och derå grundad belåning i Rikets Ständers Bank.
Herr Rosenqvist, Predrik Leonhard, uppläste följande:
Om det å ena sidan fägnar mig, att BancoUtskottet ansett den föreslagne lånerörelsen kunna gå för sig, och på det hela tilläfventyrs lemna en skälig vinst, så beklagar jag å den andra sidan, att Utskottet ej velat tillstyrka, att Banken må erhålla denna vinst.
Jag vill göra Utskottet fullkomlig rättvisa, och till och med medgifva, att Utskottets farhåga för allt nytt, som möjligen skulle kunna bereda förlust för Banken, är högst prisvärd.
Äfvensom jag måste göra rättvisa åt Utskottets hesiterande för anslagssummans storlek.
Min skyldighet är att utveckla mina Den 3o Julii f. ttn åsigter uti ett ämne, sorn jag icke kan tillräkna mig annorlunda, än som Motionär af förfaltarnes lill den tryckta
Och bifogade skriften, ovanlig hjelp vid den allmänna penningeförlägenheten och creditbristen, till behjertande vid närvarande Riksmöte, framställde tankar, hvilka jag ansett så förtjenslfulla, att jag ej kunnat neka honom, såsom icke Representant, att till Rikets Ständer dem frambära.
Om jag kunnat inse någon möjlighet, hvarigenom Banken skulle kunna förlora på den föreslagne låneanstalten, bade jag visserligen icke väckt Motionen; men då jag är öfvertygad om motsatsen, och att både Bankens och enskilde medborgares fördel derigenom kan beredas, så ansåg jag saken böra blifva ett öfverläggningsämne.
Meningen är icke, att Banken skall lemna större lån, än den panlförskrifne Fastigheten enligt Bancovärdering är värd; hvarvid som ytterligare säkerhet deponeras den erhållne AssurancePolicen på låntagarens lif, äfvensom borgen för Assurancepremiernes ordentliga erläggande; och då således, efter all beräkning, ingen förlust för Banken synes möjlig, så tror jag att* då Nationen garantCratBaliken, hvarje Svensk medborgare äfven har pretention, att derutur få emot full säkerhet erhålla lånebiträde.
Det förefaller mig således, sorn skulle Den 3o Juiri f. ra.
Utskottet icke riktigt uppfattat rätta meningen af förslaget, då Utskottet yttrat, ”att det vore en äfventyrlig speculation att pä Assurancer å lif meddela tån;’* ty likasom jag med Utskottet delar denna tanka, likaså bestämdt motsäger jag, det någonsin fråga varit att endast på lifsassurance låna utur
Banken > men då fullkomlig säkerhet derjemte lemnades uti fast egendom, finnér jag icke, att det för Bankett kunde vara äfventyrlig^ Summan, sorn är förfeslagen från 3 till 5 Millioner, må gerna förminskas till 5oo,ooo R:dr B:co, sorn, i händelse Banken skulle finna fördel af låneinräftttingen» kunde successive ökas; och jag hade visst kunnat genast föreslå densamma till blott några hundradetusen R:dr; men under Motionstiden hörde man aldrig mindre tilltagas än Milliontals, och derföre gjorde jag så med.
Sedan jag likväl nu temmeligen tydligt visat, att åtminstone ingen förlustimen väl vinst, bör blifva att påräkna om förslaget vinner bifall, så betviflar jag icke, att ju Utskottet, i händelse återremiss beslutas s frånträder sitt ifrågavarande Betänkande.
Då man i allmänhet erkänner, att det icke mera här, än på andra ställen, bör tillhöra Bankens functioner, att meddela lån på Fa - Den 3o juli i f. m. slighet och längre tiel, lärer all fråga om återremiss böra förfalla, och Utskottets Betänkande bifallas, hvarå jag således begär proposition, Herr Rosenbladj Bernhard:
Inför ett så upplyst Stånd, som Ridderskapet och Adeln, anser jag öfverflödigt att yttra något annat, än att begära proposition till bifall af Betänkandet.
Hans Excellence Herr Grefven och Landt Mar skalken frågade, om Ridderskapet och Adeln ansåg de vid BancoUtskottets förevarande
Hvarefter Hans Excellence gjorde proposition till bifall af berörde Betänkande, hvilken proposition med Ja besvarades.
BancoUtskottets den 7 dennes under N:o 5p afgifne, och den 16 derpåföljde f. m. på bordet lagde, Betänkande, i anledning af väckte Motioner om invexling, emottagande och förvar, af Silfver och Guld, äfven vid ProvinceLåneContoret i Götheborg.
Då jag icke kan förena BancoUtskottets afstyrkan de - D e 11 3o Juiii f. m. de af de ifrågavarande Motionerna med omsorgen att öka Bankens reela fond, och att tillika gå landsoi ternus önskningar till mötes, alt få utbyta sitt öfverflödigt! silfver mot sedlar, nödgas jag begära återremiss af Betänkandet.
Utskottet har, såsom skäl för afstyrkandet, uppgifvit, att i Götheborg ej finnes någon allmän anstalt för proberande af omyntadt guld och silfver.
Jag förmodar likväl, att Götheborg, lika litet som andra Städer, saknar Controlleringsanstalter.
Om således silfret nedsmältes i planisar och controlleras, lärer Bankens säkerhet våra tillräcklig.
Hvad åter beträffar det andra af Utskottet uppgifna skäl, att nemligen förvaringsrum skulle saknas, så finner jag detta skäl vara allt för litet betänkt; ty si lfret kan kostnadsfritt förvaras i LandlRänteriet, och transportkostnaden skulle blifva ganska obetydlig, om det successive under portofrihet liitsändes med posten.
Men om Rikets Ständer ej vilja bifalla denna portofrihet, bör för det aflefvererade silfrct ej större betalning erhållas, än med afdrag af frakt och assurance.
Detta skulle göra några få skilling a r på hvarje mark silfver, och således ändock lemna tillfälle för speculationen.
Banken förlorar intet, men ett billigt afseende på det enskildta interesset vore härigenom bevaradt.
Den utväg jag nu föreslagit, iakttages för närvarande i afseende 35 H. ii 162 Den 3o Julii f. ra. på de så kallade silfverlånen; den årliga afbetalninger i silfver får af låntagarne nedsättas i LandtRänterierna, och jag ser intet hinder för samma åtgärd uti invexlingsväg.
På dessa skäl anhåller jag om ålerremiss af Betänkandet.
De ifrågavarande Motionerna hafva åsyftat emottagande vid LåneContoren af utifrån införskrifvet silfver, men detta går ej an, emedan de utländska controllerna icke befinnas alldeles säkra.
Det har stundom, och till och med ej sällan, inträffat, att de inkomna posterne vid undersökning på myntet icke öfverensstämdt med betygen.
Då nu i Landsorterne ej finnes tillfälle till en noggran probering af sådant silfver, och Banken således genom förslaget skulle kunna lida betydliga förluster, har Utskottet ej kunnat tillstyrka detsamma.
Men vill man deremot endaståsyftaemottagand et af Svensk t controlleradt sitfver, såsom Friherre Cederström synes hafva antyd t, har jag för min del ingenting deremot.
En annan serskild Motion är väckt om emottagande på de Södra Orterna af utländska säkra myntsorter, och densamma har af FinanceBeredningen blifvit tillstyrkt.
Förslaget har väl af de sammansatte Utskotten blifvit återskickadt till FinanceBeredningen, meu denna är nu sysselsatt med uppgörandet af en Tariff för invexlingen af sådana myntsor - Den 3o Ju 1 i i f. m. i63 ter, hvilken Tariff upptager så väl inre finheten, som viglen af hvarje myntsort, och med hvars tillhjelp man således efter pregeln kan hedömma hvarje styckes äkthet.
På grund häraf har
FinanceBeredningen ansett sig åter höra tillstyrka Motionen, hvilken, enligt hvad jag serskildt känner, i synnerhet skulle medföra nytta på de södra Orterne, som stå i närmare Beröring med närgränsande Länder.
Så vida således den nu ifrågarande Motionen inskränker sig till fråga om Svenskt controlleradt silfver, har jag ingenting deremot, men ändamålet kan då vinnas ulan ålerremiss.
I annan händelse åter tillstyrker jag bifall till Betänkandet, och jag gör det så mycket häldre, som Utskottet i alla fall utan återremiss får titlfälle att tillstyrka emottagande vid LåneConloren af Svenskt controlleradt silfver.
Jag vill ej förmoda , alt Utskottet, i händelse dess här gjorda afstyrkande af Rikets Ständer bifalles, sedermera inkommer med något nytt Betänkande, hvari Utskottet tillstyrker, hvad Rikets Ständer afstyrkt.
Ilvad de utländska controllernes osäkerhet beträffar, så har jag ej tillstyrkt silfrets emottagande under sådan controll.
Men intet hinder möter, att öfver allt, der guldsmed finnes, 35 H. ii* i64 'Den 3o Julii f. m. låta nedsmälta silfret i plantsar och förse det med Svenskt controll.
Således, ehvad silfret primitift är utländskt eller Svenskt, hvilket sednare lärer vara ganska obetydligt, hör det kunna användas till mynt, och så snart det blifvit nedsrnäldt till plantsar, samt försedt med Svensk controllstämpel, kunna för Bankens räkning emollagas, så väl i landsorterna, som här.
Grefve von Rosen j Axel: Jag förenar mig med Friherre Cederström, och får tillägga, att BancoUtskottets skäl, det i Götheborgs
Stad icke funnes någon person , autoriserad att utfärda sådana bevis öfver halten af guld och silfver, hvilka vid Kongl. Myntet härstädes kunna utan förnyad undersökning antagas och gälla, synes lätt vederlagdt genom anskaffandet af en sådan aulhorisation för behörig person.
Hvad Utskottet åter anfört om saknaden af förvaringsrum, tjenliga till upplag och säker vård af ädla metaller, så är det tydligt, att anskaffandet af sådana förvaringsrum blifvit en följd af bifall till Motionen.
Jag får åter erindra, att för gulds och silfvers proberande erfordras icke allenast vettenskaplig bildning, utan äfven embetsmanna-ansvarighet; och jag hemställer, om det vore lämpligt uppdraga en sådan befattning åt en guldsmed, sorn sjelf är underkastad controll öf - Den 3o J u 1 i i f. m. i65 ver sin behandling med guld
Och silfver, och hvars egen rörelse kan komma i collision med proberings-befattningen.
Det är af vigt, att alla tjenstemannavärf ulöfvas under uppsigt af förmän; och jag uppmanar dem, sorn önska Motionens antagande, att visa, huru detta skall till vägabringas, om åtgärden öfverlemnas åt enskild man.
Jag underställer äfven, otn Banken bar rättighet alt åt enskild man anförtro en befattning, hvarpå Banken kan lida förluster.
I öfrigt vill jag ej motsätta mig återremissen.
Herr Munck af Rosensköld _, Eberhard:
I det hela är jag af samma mening som Friherre Cederström och Grefve von Rosen, samt önskar återremiss på de af dem anförda skäl, men det sker äfven med afseende å Herr Rosenblads medgifvande, alt emottagande af utländska säkra myntsorter skulle isynnerhet medföra nytta på de södra orterna, som stå i närmare beröring med nästgränsande utrikes länder.
Jag måste säga , att jag ej känner de aparater, som erfordras till conlrollerande af guld och silfver, men jag tror, att de icke äro af annan beskaffenhet, än att de kunna anskaffas i Götheborg, och att anstalten skulle medföra fördel äfven för Banken.
Jag säger ej, att den period skall inträffa, som ägt rum, i66
Den 3o J u I i i f. ra. men jag påminner mig åren 1810, 1811 och 1812, då Millioner i silfver hvarje månad öfversändes från Ryssland genom Götheborg till England.
Det hade tvifvelsutan varit bra, om vi då på stället kunnat invexla silfver.
Jag skulle tro, att Kongl. - Maj:t ej nekar sin sanction, om det beslutas, att silfret skall nedsättas i LandtRänteriet.
Jag fortfar, att tillstyrka återremiss af Betänkandet.
Jag trodde, att ordningen för Svenska ControllVerket i allmänhet skulle vara mera känd, än att denna discussion kunde blifva så vidlyftig.
Det är emedlertid föreskrifvit, att, så snart guld- eller silfverarhetet icke är philigrams, skall en spån deraf tagas och insändas till ControllVerket, hvilket undersöker guldets eller silfrets halt.
Instämmer den ej med uppgiften, så drabbar guldsmeden ett ganska drygt ansvar.
Det är således ganska visst, att controllen utöfvas lika säkert i landsorten, som här i Stockholm.
Herrton HartmansdorffAugust:
Det skulle möjligen kunna hända, att de åtgärder, som nu föreslås för att få silfver invexladt vid LåneContoiren i Götheborg och Malmö, blifva toma bokstäfver, utan all betydelse, emedan den vanliga uppgiften är, att hvarken penningar eller metaller finnas i landsorternej men äfven örn man Den 3o Julii f. m. 167 antager att allmänna rösten i detta fall icke uttryckte det rätta förhållandet, så torde man ändock behöfva eftertänka, örn förslaget är påk a lin d t af någon möjlig nytta eller nödvändighet?
Då det allmänneligen påstås, att Stockholm slukar alla landets capitaler och redbarheter; då BancoStyrelsen torde kunna upplysa, alt vexling af silfver, utan förskott, det oaktadt varit obetydlig härstädes, så hemställer jag om det är troligt, att någon fördeiagtigare slutföljd skulle vara att i landsorterna förvänta.
Om invexlingsanstalten således icke är behöflig, anser jag den icke heller medföra någon mot kostnaden och äfventyret svarande nytta.
Med Herr Rosenblad delar jag deremot den öfvertygelse, att Banken icke kan åt någon enskild Borgare uppdraga en befattning, af hvars felagtiga utöfning
Banken kunde komma att vidkännas förluster.
Det är ej nog alt vara Guldsmeds-mästare för att å Bankens vägnar emottaga silfver; alldenstund denna emottagning, om den skall inbringa betydliga myckenheter, ej kan inskränka sig till gammalt controlleradt silfver, utan måste derjemte omfatta andra länders tillverkningar, mynt och plantsar, hvilkas halt och förhållanden till vårt mynt fordra en myntproberares kunskaper att utröna.