Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Om den sättsen skulle gälla, beklagar jag dem, sora känna författningarne, och äro Jurister; de skulle då få orätt, och de okunniga hafva den oförtjenta fördelen, att till belöning för deras okunnighet få rätt.
En Ledamot har erinrat mig om, hura jag vid andra tillfällen tillstyrkt höga löner, då han satt sig deremot och velat spara.
Jag tror likväl, att Rikets Ständer samlas för att reglera Staten åt Rikets Embetsman, men icke för att utdela juhlegåfvor åt fattiga.
Man har här velat uppdrifva ersättningen till 16,000 R:dr.
Dea 28 December e. m. 79 köptes af Herr Adlerstam sjelf för 8950 R:dr; man vill således gifva dubbelt.
Tror man sig, genom dylika uppslag hos Ridderskapet och Adeln, förmå de öfrige
Stånden att gifva mera, så fruktar jag att det verkar motsattsen.
Det hade varit mest passande, om.
Ridderskapet och Adeln uppskjutit afgörandet af denna nådefråga för en af dess egna Ledamöter; men efter man vill först genomdrifva saken hos oss, så borde man åtminstone icke uppdrifva summan högre än Utskottet föreslagit, ty det medförer troligen någon nedsättning hos de andra Stånden.
Det är icke heller godtyckligt, som Utskottet utsatt 465o R:dr; de utgöra skillnaden emellan hvad Herr Adlerstam betalte för egendomen, då han inköpte den, och hvad han lick, då han sålde den.
Redan vid förra Riksdagen anmärkte jag emot den siste Talaren, alt Iian, för att kunna vederlägga något, påförde andra Ledamöter, och mig särdeles, hvad man ej sagt.
Jag har ej sagt, att Herr Adlerstams sak har två sidor, utan att författningen har två sidor, och det är fullkomligen visadt då tvenne instancer sett den olika nied den Domstol, som fällt det slutliga utslaget.
Jag har icke försvarat den principen, att okunnighet om Lagen skulle gifva anledning till ersättningi
Här har ingen påstått, att Herr Adlerstam varit okunnig om författningen.
Han har 8o Den 28 December e. m. blott sett saken från samma sida, som en HofRätt och Nedre JustitiseRevisionen.
Jag vill ej vidare förlänga discussionen, utan anhåller om proposition å Grefve von Rosens förslag, med önskan, att man nu måtte använda någon del af samme frikostighet, som man vid flere tillfällen annars på Bankens bekostnad visat emot Byggmästare och Entrepreneurer.
Det var i anledning af Herr von HartmansdorfFs yttrande, att Herr Adlerstam är Ståndets Ledamot, som jag anmälte mig.
Jag känner honom blott såsom medborgare, och hans sak som en allmän sak.
Frågan om han är Ståndets Ledamot, eller icke, kan ej ligga till grund för våra discussioner; jag skulle således önska, att man ej nämnde den saken.
Skall lian ej få rätt hos oss, för det han hörer till oss?
Man skulle kunna säga detsamma inom ett annat Stånd också.
Det andra man sagt, är att man velat göra detta till cn nådegåfva.
Jag. har påstått motsattsen.
Det är en rättsersättning, som lian måste hafva; om man vill erkänna att lian lidit, till följd af en ofullständig författning.
Dessutom får jag anmärka, att grunden för beräkningen väl icke kan blifva hvad egendomen inropades för, utan hvad den i värde gick till efter Banco-method, helst hvar och en vet, alt detta värde till och med är "Den 28 December e. m. 81 är ganska knappt.
Jag liar såsom ersättning fordrat differencen emellan hvad egendomen var värd efter Banco-method, och hvad den gick till på auctionen, och dessutom fem procents ränta på summan.
Betta anser jag vara det rättaste.
Jag kan ej Uppgifva summan, blott beräkningsgrunden.
Jag får således anhålla, att hvad jag föreslagit måtte blifva omröstnings-proposition.
Med anledning af hvad Herr von Hartmansdorff sist yttrat, får jag underställa Ridderskapet och Adeln, och fästa uppmärksamheten på den sanning, att egendomar sällan på Banco-auctioner gå till det värde, som säljaren kunde få fördem, om de såldes under hand.
Bästa beviset är det, att första gången egendomen såldes, gick den till 8g5o R:dr, och andra gången till 4^00 R:dr.
Jag tror, att det rätta värdet på egendomen är att jemka det efter den ränta den gifver.
Seqvester-värden äro ej höga, det vet hvar och en; men värderingen på grödan, som gjordes afKronoBetjeningen och tillkallade Gode Män, gick till 2642 R:dr 44 Detta är då en stor egendom.
Jag vågar således underställa, om egendomen var betald med 8g5oR:dr?
Äfkastningen kan visserligen vara mindre andra år, men icke så mycket, att icke den uppgår till normen af i5oo R:dr, hvilket utgör den beräkningsgrund jag föreslagit; 55 IL 6 82 Den 28 December e. m. och hvarigenom hufvudsumman uppgår till 16,000 R:dr.
Jag skulle gå in med Herr Uggla i hans åsigt, som tenderar, att bevilja en ersättning, svarande mot förlusten, om jag hade den uträkningen gjord; men jag tror det vara säkrare, alt taga den summa jag föreslagit, och hvilken ej måtte differera med hans på mera än några hundrade Riksdaler.
Man har framställt den mening, att författningarne af Domstolarne setts på två olika sidor.
Jag har förut gjort Ridderskapet och Adeln uppmärksamme deruppå, att författningarne verkeligen setts på samma sida i HofRätten och Nedre JustitiasRevision, som i Högsta Domstolen, men alt den formalitet, uti hvilken man ansett Herr Adlerstam hafva brustit, ansetts i Högsta Domstolen böra drabba honom svårare.
Det är sagdt, att vid Banco-auctioner egendomarne ej säljas så högt, som då man slipper klubban; men det gäller för utmätnings-auctioner i allmänhet, och för Bancoauctioner tror jag att det kommer att gälla mera hädanefter, än hittills.
Få ämnen äro af den kinkiga beskaffenhet i representerande församlingar, som enskiltas ansökningar, men just derföre anser jag, att ingen Ledamot bör undandraga sig att säga sin mening.
Det är redan af flere Talare Den 28 December e. m. 81 ådagalagdt, att Herr Adlerstam saknar all rättsgrund för sina anspråk.
Till dessas mening lior jag.
Jag får förklara, att, såsom representant, kan jag ej bevilja en skil lings ersättning för det lidande Herr Adlerstam genom sin egen försummelse iråkat.
Men då jag förklarar detta, tror jag mig böra såsom menniska å andra sidan se en person, far för 10 barn, bragt derhän, att han måhända icke kan gifva dessa barn nödig uppfostran; och vid ett sådant förhållande måste jag ömma för barnen och ej vara för sträng.
Jag tager då ej till be räkningsgrund så mycket den förlust lian lidit, utan då det blott är barnen, för hvilkas bästa jag nitälskar, inskränker jag mig till en calcul, hvad de ungefärligen kunna vara understödde med under deras barndom.
Utskottet har föreslagit, att till RiddarhusDirectionen skulle för barnens räk^ liing öfverlemnas 45oo R:dr, och att Herr4 Adlerstam skulle få räntan deraf till barnens uppfostran.
Jag tror, att räntan, ut^ görande icke fullt 3oo R:dr, ej förslår låh'gC för att bilda 10 menniskor till nyttiga medlemmar i samhället.
Jag ville derföre föreslå, att, utan att gå så långt sorn Grefve von Rosen och Herr Adlerstam, likväl gå längre än Utskottet, och ungefär fördubbla den föreslagna summan, så att räntan blefve 666
R:dr 3a sk., då det kunde något förslå.
Jag kan ej gifva min röst till 55 H. 6* 84 Den 28 December e. m. någon annan ersättning, elier på någon annan grund än denna.
Jag anhåller således om proposition å ett capital, svarande emot en ränta af 666
Ridr 02 sk. B:co. Grefve von Schwerin, Fredrik Bogislaus:
När auctioner hållas i Banken på egendomar, så utfärdar
Banken salubref, och ikläder sig enahanda förbindelser, som en annan säljare.
Det är detta, hvilket föranlåtit stadgandet, att liqviderne ovilkorligen skola uppgöras i orten, der egendomen ligger; ty Banken känner ej alla de andra fördringsägarne på egendomen.
Den försummade formaliteten ligger deruti, att egendomen, köpt på auction, ej blifvit i orten liqviderad, ocb Banken var således i osäkerhet, om andra fordringsägare funnos.
Om jag minnes rätt, stadgar Lagen, att den, som inropar en egendom på Bancoauction, skall deponera hela värdet, med undantag af Bankens egen intecknade fordran.
Detta är för att hindra andra, än dem som hafva penningar att köpa för, alt göra sådana inrop.
Denna formalitet är af Herr Adlerstam försummad.
Detta betydde intet vid ifrågavarande tillfälle, men prejudicatet kunde vara farligt.
Herr Adlerstam lärer hafva köpt egendomen efter en slägtinge, sin svärmor, och fått egendomen derigenom för bättre pris; det var en slägtarrangement, en proforma försäljning.
Jag nämner detta, emedan 8000
R:dr ej utgöra Den 28 December e. rn. 85 Jet verkliga värdet; om Ridderskapet och Adeln uro benägne alt handla genereust.
Det rätta värdet är Banco värdet, uppgående till 13,ooo R:dr.
Om derifrån decorteras hvad egendomen gick till, blir summan ungefärligen hvad Herr Printzensköld fö O O reslagit.
Herr Munck af Rosenschöld: Herr Ribbing har velat upplysa oss derom, att författningarne ej haft mera än en sida, och blifvit på samma sätt sedde af alla Domstolar.
Då är det oförklarligt, att dessa Domstolar i domslutet varit rakt motsatte.
Hvad åter angår den beräkning, den siste Talaren uppgjort, så får jag erinra om en uraktlåtenhet deruti, nemligen af Herr Adlerstams förlust genom 5 års uteblifven inkomst af egendomen.
Grefve von Rosen bar upplyst, att minst i5oo R:dr borde vara afkastningens värde af denna egendom, och att deri till och med ett år gått till 2642 R:dr 44 sk- ^em ärs förlust gör 7500 R:dr.
Jag kan således ej annat än insistera på Grefve von Rosens förslag.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalk en gjorde proposition till bifall å BancoUtskottets förevarande Utlåtande.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade an - 86 Den 28 December e. ni. taga det af Grefve von Rosen framställde förslag.
Herr von Hartmansdorff förnyade sin förut framställde anhållan om votering.
I anledning hvaraf Hans Eoccellence Herr Grefven och Landt Mar skalken föreslog följande Yolerings-proposition:
Den, som bifaller BancoUtskottets
Utlåtande öfver gjorde anmärkningar vid Utskottets förut meddeldte Betänkande, i anledning af väckt motion om ersättning till ÖfversteLieutenanten G. U. Adlerstam för dess, genom en rättegång med Rikets Ställa ders Bank, orsakade lidande, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anses, med afslag å BaneoUtskotlets ofvanherörde Utlåtande, Ridderskapet och Adeln besluta, att den summa, hvilken såsom ersättning beviljas Herr Adlerstam, må bestämmas lill 16,000 R:dr Banco, hvilka komma att af Banken till Herr Adlerstam utbetalas; Hvilken Voteringsproposition afRidderskapet och Adelil godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades klockan half till g eftermiddagen, och befunnos efter vote - Den 28 December e. ra. 87 ringens slut, klockan en qvart till 10 om aftonen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 18.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderskapet och Adeln, med afsalg å BancoUtskottets ofvanberörde Utlåtande, således beslutat, att en summa, af 16,000 R:dr B:co borde såsom ersättning af Banken till Herr Adlerstam utbetalas.
Herr Ribbing anmälte emot detta beslut sin reservation.
Å nyo föredrogs BevillningsUtskottets den 14 dennes under N:o 57 afgifne, och den 21 i samma månad e. m. på bordet lagde, Betänkande, med förslag till fördelning af Allmänna Bevillningen samt till en blifvande Bevillnings-förordning.
Herrarne Nordenankar, Gustaf, och Rosenqvist, Fredrik Leonhard, anhöllo alt detta Betänkande måtte ytterligare få hvila på bordet. 88 Den 28 December e. m. Hans Excellence Herr Grefven och Landt Marskalken förklarade, att då flere Ledamöter förenat sig i den begäran, att berörde Betänkande måtte ytterligare hvila på bordet, kunde sådant, enligt 49 §•
Riks-; dagsOrdningen, icke förvägras.
Ridderskapet och Adeln vid Lagtima Riksdagen i Stock-? holm f. m. den 23 December 1829. S. D.
Vid förnjrad föredragning af Kongl. Maj:ts den 19 dennes till Hans Exgellence LandtMarskalken m. m.
Herr Grefve Carl De Geer aflåtne, och den 21 derpåföljde f. m. på hordet lagde Nådiga Skrifvelse, angående stadfästelse å ny Riddarhusordning; fann Ridderskapet och Adeln, att Högstberörde Skrifvelse borde läggas till handlxngarne.
Justerades ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Ple-? nuin den a3 dennes f. m. fattade beslut.
Justerades 6 ProtocollsUtdrag, innehållande Ridderskapets och Adelns i Plenum den 23 dennes e. m. fattade beslut.
Den 38 December e. m. 89 Upplästes följande från nedannämnde Utskott inkomne Memorial och Utlåtanden: Frän ConstitutionsUtskottet :•
Af den 16 dennes: , N:o 6t.
I anledning af återremiss å UtskotLets Utlåtande öfver Konungens Proposition om förändringar i 19, 21 och 88 §§.
N:o 62, Med Utlåtande öfver Konungens Proposition om ett tillägg vid 88 §.
RegeringsFormen, och med fullständig uppställning af nya rpdactionen j denna samt 19 och 21 §§.
Med förslag till ändring och omflyttning af 2 Mom. 56 §.
RegeringsFormen, jemkning i samma Grundlags 81 §. och tillägg vid ^3 §.
Af elen 22 dennes:
Med öfverlemnande till gillande och pnderskrift af den RiksStat för i83o och följande åren intill nästa Riksdag, sorn i öfverensstämmelse med den af Rikets Ständer faststäldte Statsreglering blifvit upprättad.
Frän Stats- Bevillnings- samt Allmänna Besvärs- och EkonomiUtskotten:
Af den 9 dennes: N:o 10g.
I anledning af Kongl. Maj:ts Nådiga Skrifvelse om åtgärders vidtagande 0° Deu 28 December e. ni. till fårskötselns och ullproductionens befrämjande i Riket, jemte flere Riksdagsmäns anföranden i samma ämne.
Af den 18 dennes: N:o 89.
I anledning af väckt motion, att utvexling af nya Banco-sedlar mot förslitne måtte blifva ombesörjd vid Rikets Ständers LånContoir L Götheborg.
Af den 12 dennes: N:o i53.
Öfver anmärkningar vid Utr skottets Betänkandet N:o 44> ’ anledning af Rikets Ständers JustitiaeOmbudsmans EmbetsBerättelser och allmänna Redogörelse för den sedan sista Riksmöte förflutna tid.
Af den 3 dennes: N:o 72.
I anledning af gjorde anmärkningar vid Utskottens Betänkande N:o /[6, rörande förslag till allmän stadga om Rikets mått, mål och vigt, samt till förordning om ‘ hvad som vid verkställigheten iakttagas bör.
Af den 27 dennes: N:o 296.
Med öfverlemnande af Utskottets under N:o 295 meddeldte förslag
Den 3o December f. m. 91 till underdånig Skrifvelse angående förändring af 17 Cap.
N:o 397.
I anledning af återremiss å Utskottets under N:o 276 afgifne förslag till underdånig Skrifvelse, angående förändring af 4 §• i 17 Cap.
ÄrfdaBalken, samt upphäfvande af samma Capitels 5 §.
In lidera Protocolli, O. J, Lagerheim.
Onsdagen d. 3 o December 1829.
Företogs till pröfning Herr Crusenstol» pes, Magnus Jacob, den 28 dennes e. m, på bordet lagde hemställan, att pröfningen af Stats- och BancoUtskottens Utlåtande, angående anslag till Götha Canal, må uppskjutas, intilldess ej allenast RiksStåndens beslut rörande Extra Slatsregleringen blifvit fattadt, än äfven Utlåtanden från Utskotten inkommit öfver alla vid denna Riks - 9 2 Den 3o December f. nj. dug begärda extra anslag och dertill berak-» nade tillgångar.
Herr Hjerta, Gustaf: Herr Crusenstol? pe liar föreslagit, att vi skulle vidtaga samma åtgärd, sorn BorgareSlåpdet.
Herr Crusenstolpe har således sökt göra gällande den satts, att man skulle anse anslaget till Götha Canal af den beskaffenhet, att det ensamt borde efterstå alla andra anslag.
Opinionen måtte lätt kunna yttra sig, och det måtte icke i ett ämne, der så mycket är sagdt i saken, behöfvas att vidare fullständigt afhandla sättet, då det kan af en hvar inses, att af den mängd anslag, som vid denna Riksdag äro beslutade, det ringaste antalet i vigt slår före Götha Canal.
Det finnes om detta företag tvenne bestämda opinioner, hvilka ej låta rygga sig.
Det kan nu ej blifva fråga om mera än den trer dje, nemligen huruvida företaget bör gå fort eller långsamt.
I det senare fallet är det gifvet, att uppoffringarne af samhället blifva betydligt större.
Det säger sig sjelf, att fullbordandet af detta företag, ensamt i sitt slag inom landet, ty jag vill icke räkna Hjelmare Canal, hvilken redan är så godt som färdig, och hvars embetsmän ej äro så manga, måste grundas deruppå, alt man bibehåller samma personal, sora är van vid göromålen, och i vårt land finnas ej andra personer, än de, som äro anställde der, hvilka äga tillräckliga hydrauliska Den 3o December f. m. 93 kunskaper för ett sådant företag, ty vi äga ingen hydraulisk corps.
Alla dessa löner måste påläggas arbetsanslaget.
Canalen lemnar dessutom föga gagn för de orter, hvarigenom den löper, förrän den helt och hållit öppnas.
Således vore det en nationalförlust, alt icke skyndsamt afsluta detta arbete.
Jag behöfver ej gå in i försvar för dem, sorn vid 1815 och 1818 årens Riksdagar ansågo, att man icke bordt göra så myckel.
I tiderna ligger något, som man ej kan beräkna, som man ej kan bedöma.
Det ligger der, och denna tro kan vara nyttig.
Af sådan natur anser jag förhållandet med Götha Canal, och lika mycket jag värderar dem, som motsatte sig Statens inblandning i Götha Canal, mäste jag anse såsom oförstånd, att öka kostnaderne för framtiden derigenom, att man utdrager med arbetet.
Herr Crusenstolpe lär ej kunna neka, att endast två opinioner måtte förekomma, den ena som anser fäderneslandet förlora genom tidsutdrägt,, och den andra, som tror att genom ett hastigt färdiggörande af Canalen, den kan framkalla vinster, ty han måtte ej på fullt alfvare söka inbilla oss, att detta är det minst vigtiga af de ämnen, som varit föremål för anslag vid denna Riksdag.
Om man skulle tro, att det ej finnes tillgångar till Canalen, skulle jag verkligen tro, att det vore mera skäl alt göra besparingar på andra vägar.
Jag anhåller, att Herr Crusenstolpe .ville åter - 94 Den 3o December f. m. taga sin hemställan, och låta oss komma till hufvud frågan, helst tiden är inne, då uppköpen böra göras för att kunna ske utan alltför stor kostnad, och då anstalter bora göras om arbetscommenderingarne.
Här är ej mera än några månader qvar, innan de böra vara i rörelse.
Jag anhåller om Herr Grefvens och LandtMarskalkens anmodan till Herr Crusenstolpe, att han mätte återtaga sitt ifrågavarande förslag.
Derest denna fråga skulle uppskjutas, intilldess alla andra anslag voro afgjorde, skulle Rikets Ständer icke hafva mera än tvänlie allernativer, nemligen antingen att antaga Utlåtandet sådant det är, eller ock afslå detsamma.
Men som jag för min del alldeles icke skulle vilja hvarken det ena eller det andra, hvarken afslå det, emedan jag önskar att (kanalen må blifva färdig, ej eller bifalla Utlåtandet sådant det är, emedan jag ej kan samtycka lill afskrifning af hvad Staten bidragit, utan önskar ålerremiss; så får jag tillstyrka afslag å Herr Crusenstolpes hemställan, och att Utlåtandet om Götha Canal desto förr ju heldre må föredragas.
Jag får äfven äran yttra den tanka, att Utlåtandet bör till pröfning nu förekomma.
Förhållandet med ett så stort företag, soln Den 3o December f. m. 95 Götha Canal, är af den beskaffenhet, att om årstiden går förlorad att preparera det, blir hela arbetet så försenadt, att kostnaden derigenom ökes.
Man har ofta förebrått Götha Canal, att beräkningarne varit origtiga, men man har ej tagit i betraktande hvad som blir dyrare, utan att någon rår för det.
Vi hafva i Sverige icke mera än 5 arbetsmånader.
Af de 7 Öfrige förlorar man vanligen, såsom i år, 3, då det icke är slädföre, och väglaget sådant, att inga transporter kunna ske.
Först då slädföret kommer, kan man göra körslor, och det varar vanligen från Januarii till Mars.
Gå dessa månader förlorade, blir det ofta ett års förlust för arbetet.
Det är med anledning deraf, och då calculerne äro uppgjorde efter uppköp i rättan tid, som jag får yttra den önskan, att hufvudsaken snarligen måtte blifva företagen, emedan annars följder kunna uppkomma, sorn jag tror att de Herrar, hvilka begära uppskof, icke önska, och som lända till skada för saken.
Herr Crusenstolpej Magnus Jacob: Herr Hjertås uppmaning fordrar ett svar.
Herr lije rta och jag hafva båda den äran alt vara så kände af Ridderskapet och Adeln, att det torde vara g i f v i t, att då vi båda framställt hvar sin åsigt, det lär vara säkert, att det sista och kraftigaste argumentet kommer att användas, nemligen voterin - Den 3o December f. in. gen.
Men jag vill innan dess redogöra för min åsigt.
Lika med Herr Hjerta och Canalens öfrige vänner, anser jag företaget vara en stor och vacker ide.
Jag hade likväl önskat, att man inskränkt sig till sammanbindning af sjöarne Wenern och Wetten!, samt äfven Hjelmaren.
Detta har nn icke skett; likväl kan man icke låta företaget ligga nere; det har dertill kostat för mycket.
Jag tror således, att Canal-intresset bör vara tillfredsstäldt, om man på vanligt sätt går tillväga.
Herr Hjerta har yttrat sig så, alt han synes anse anslagen till den militaira materiellen vara underordnade Canalen.
Jag är ej af samma tanka.
Jag tror, att Staten bör i första rummet regleras, och CanalBolagets intresse seda ii.
Det skulle knappast behöfvas mera till försvar för min åsigt, att låta det ifrågavarande anslaget tills vidare hvila, än att Ridderskapet och Adeln återremitterat det Betänkande, som upptager de tillgångar, hvilka äro afsedde att betäcka kostnaderne till Canalen.
Om det nu finnes, att tillgångarne icke förslå, så har man ställt illa till.
BorgareStåndet har fattat ett sådant beslut, som jag föreslagit.
Ett ytterligare stöd har tillkommit, genom den beslutade pensionen för Herr Adlerstam.
Ridderskapet och Adeln har tillagt honom 3 gånger så trycket, som Utskottet föreslagi ti
Det är ej omöjligt, att så äfven går med an - Den 3o December f. m. 97 andra förslag.
Huru skall det då se ut, om vid andra anslag det går till på samma sätt.
På hvilka skola afkortningarne ske?
Det kan visserligen finnas anslag, hvilka äro mindre vigtiga, men så finnas de, som aro vigtigare, och om det icke på annat sätt räcker till för dem, hör man afkorta för Canalen.
Skulle man finna, sedan alla andra anslag äro pröfvade, att det räcker till äfven för Canalen, så ser jag deremot ej, hvarföre man ej skulle gifva åt den.
Ännu en omständighet.
Bolaget är tillsammans; två Stånd hafva fattat beslut öfver frågan.
Bolaget har då full anledning att öfverväga de vilkor Utskottet föreslagit, och förklara, huruvida det är villigt att deruppå ingå.
Det är väl lämpligare, att
Ständerne vänta med det slutliga afgörandet, för att erfara, om Bolaget finner vilkoret! antaglige, än att Rikets Ständer genom 3 Stånds beslut först skulle gå in på saken, och göra beslutet oåterkalleligt.
Af denna framställning lär Herr Hjerta finna, alt jag icke kan afstå.
Jag anhåller alltså om proposition å mitt förslag.
För min del kan jag ej inse, att något särdeles stort och nyttigt resultat skulle vinnas genom den bordläggning Herr Crusenstolpe föreslagit, hvilken synes så mycket mindre behöflig, som Ridderskapet 55 H. 7 9» Den 3o December f. m. och Adeln, af Betänkandet N:o 33 om extra anslagen, funnit att
Statens tillgångar äro ti 11läcklige alt betacka alla anslag.
Om detta Betänkande blifvit återremitteradt, har det skett derföre, att man ansett att till-* gång,arne blifvit för lågt och ej för högt beräknade.
Genom dröjsmålet skulle endast ytterligare svårigheter uppkomma för Canal-arbetet, och ett uppehåll af kanske 3 månader; men detta är af andra talare så klart ådagalagdt, att jag endast vill yttra, att jag ej kan lemna mitt samtycke till denna bordläggning.
Herr von HartmansdorffAugust: Herr Crusenstolpe bar till skäl för det begärdta uppskofvet anfört, att anslagen skulle blifva otillräcklige för FörsvarsVerket, om man borttoge medlen till Canalerna, och har till ytterligare stöd derföre åberopat återremissen af Betänkandet N:o 33.
Men jag får dervid vördsamt erinra och upplysa, att enligt den tabell, Litt. C., som Utskotten vidfogade samma Betänkande, skall Götha Canals anslag upphöra år 1833.
Aterremissen angick anslag af medel till fästningsbj^ggnaderna för Riksdagsåret i835.
Det inträffar således 3 år senare, än Götha Canal fått det sista bidraget, och under alla de föregående åren äro medel redan anvisade för militair-behofven.
Äfven för i835 äro medel tillgängliga för fästningsbyggnaderna, och Utskotten hafva icke nekat au - Den 3o December f. m. 99 slaget derföre, alt medel fatlades, utan derföre, att man icke trodde sig behöfva anslå dem nu, då Riksdagen sednast'skulle börja i begynnelsen af år 1835.
Således är för medlens otillräcklighet intet skäl lill uppskof.