Riksarkivet/mini_raw_diachronic_swe huggingface dataset:
Rikets Ständer mätte likväl äga rätt att ändra hvad Utskottet gör, och säga, att en sådan anmälan skall göras.
Derföre anhåller jag ytterligare om proposition härpå.
Om Staten icke ägde rätt, att af dess högste Embetsmän utkräfva ansvar, så vore i sanning
Staten alltför mycket att beklaga, men deremot de högsta Embetsmännen att gratulera, och då kunde Herr GeneralAmiralen nästa gång bortsälja hela Svenska Flottan.
Herr Crusenstolpe: Jag delar Herrarne Cederschjölds och Rosenqvists åsigt; men hemställer, sedan 3 Stånd redan fattat deras beslut, hvartill ett sådant hos oss skall tjena.
Annorlunda förhåller det sig med afskrifningen, i afseende hvarå ett Stånd stannat i olika beslut med de tvänne öfriga.
Deraf kunde dock blifva något resultat; men icke af det, som fattas isoleradt härstädes; och Gud vet, om det då lönar mödan att dermed borttaga liden.
Den 6 November f. tn. 3o3 Herr Rosenqvist:
Jag kan icke frångå den proposition jag begärt.
Så vidt jag kunnat fatta, är detta den vigtigaste punkt, af hela skeppshandeln, ibland deni, som kunna komma under Rikets Ständers pröfning.
Jag finner derföre, att Ridderskapet och Adeln hör uttala en bestämd opinion, om också de öfrige Stånden voro af en annan; nemligen den, att få reda på förhållandet, och lemna den oskyldige tillfälle att justifiera sig.
Hans Excellence Herr Grefve af TVeU terstedt_, Gustaf:
Jag kan icke annat än instämma i Herr Grefvens och LandtMarskalkens åsigt, samt i hvad Herr Tham vidare omnämnt.
I denna §. synes tydliga afsigten hafva varit, att StatsUtskottet, vid frågan om en sådan anmälan, åtminstone borde bereda saken, och gifva initiativet.
Det hindrar icke, att i Rikets Ständers plena andraganden kunna göras af enskilde Riksdagsmän; men en sådan framställning bör, efter min förmening, åtminstone icke ske, innan StatsUtskottet blifvit hördt.
Jag utber mig blott få erindra, alt StatsUtskottet sjelf, pag. 470, i senare Utlåtandet, upptagit en uti RiksStånden gjord anmärkning af följande innehåll: ”Att Utskottet, efter förhållandets noggranna utredande, måtte, i den form 3o §. ”Riksdagsordningen stadgar, anmäla om Ut - 3o4 Den (5 i\r o vern ber f. m. ”skottet funne skäl till anmärkning emot nå”gon af de Embetsman, som vid skeppshan"delsaffären lagt hand.” — Och öfver denna anmärkning har Utskottet, pag. 4utlåtit sig, ”att det vid granskningen af förevarande mål icke funnit att, emot något Rikets Ständers beslutj de till hvarje Iluf”vudTitel anslagne summor blifvit dragne ”till andra ändamål än dem, som under ”samma HufvudTitel höra, eller att något ”af Rikets Ständer faststäldt anslag blifvit öf”verskridet. ” &c. När Rikets Ständers eget Utskott kan tyda 3o §. så, hvilket jag icke vill neka är bokstafligt; hemställer jag, om. det vore skäl yrka ansvar inför domstol efter samma §., hvilken domstolen säkert skulle tillämpa lika med Utskottet.
Af dessa skäl tillstyrker jag ånyo, att man låter den saken falla, och håller sig vid den proposition jag begärt.
Utskottet har yttrat, att något af Rikets
Ständer faststäldt anslag icke blifvit öfverskridet.
Jag hemställer, om Lilla Creditivet icke är ett anslag, samt om det blifvit af Rikets Ständer auvisadt, för att betäcka sådana menliga speculationer, som den ifrågavarande.
Utskottets hörande är så mycket mera obehöfligt, som Utskottet förklarat sig icke kunna göra afseende på den anmärkning, soni inom RiksStånden blifvit gjord rörande 3o §.; men der - Den 6 November f. m. deraf följer ingalunda, att Rikets Ständer ieke både kunna och böra säga:
Vi anse, att en sådan anmälan, som omförmälde §. omnäm* ner, bort hafva blifvit af Utskottet gjord; men då sådant ej skett, bestämmevi, att det skall göras.
Jag anhåller om proposition, och tror icke, att Grundlagen derigenom förnärmas.
Skulle Herr Grefven och Landtb Marskalken vara af olika tanka med mig, begär jag, att
Ståndets mening deröfver må t* te inhämtas.
Hans Excellence Herr Grefven och LccndtMarskalken yttrade, att enär StatsUt* skottet, i dess senare Utlåtande, uppå anförde grunder, ”ansett sig betagit möjligheten, att efter 3o §.
Riksdagsordningen göta ansvarsanmälan emot någon af de Em”betsmän, som vid skeppshandelsaffairen lagt ”hand,” och Utskottet således verkeligen tycktes redan hafva ingått i pröfning af förevarande ämne, vöre det måhända icke värdt, att derutinnan ytterligare höra StatsUtskottet, utan torde Ridderskapet och Adeln nu genast kunna pröfva frågan, samt dervid antingen bifalla eller afslå StatsUtskottets nyss omförmälte yttrande; och kunde det i sednare fallet icke vara Rikets Ständer betagit, att, om så nödigt pröfvades, sjelfve besluta ifrågastäldte ansvarsanmälan.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken frågade, om Rid48 H. 20 3o 6 Den 6 November f. m. derskapet och Adeln godkände StatsUtskottets af Hans Excellence nyss omnämnde Utlåtande.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln, med afslag å berörde Utlåtande, fann för godt bifalla Herr Rosenqvists ifrågavarande framställning.
Ropades äfven Ja och Nej. Herr Cederschjöld:
När StatsUtskottet 1 sitt svar redan visat vägen för tolkningen af 3o och enligt densamma icke något ansvar kan följa; får jag vördsamt tillstyrka Ståndet att öfvergifva den vägen, och belt enkelt anhålla hos Kongl. Maj:t om ansvar å elen, som vållat olikhet i Contracterna, och åbragt Staten en sådan förlust.
Jag tror äfven, att den åtgärd Herr Cederschjöld föreslagit, är den enda lämpliga.
Tre Stånds beslut äro redan fattade i den af Herr Rosenqvist omförmäldte fråga, och det är således fåfängt, att deruti tillvägabringa någon ändring; men hvad angår de olika Contracterna, så finnes denna punkt icke särskildt upptagen af StatsUtskottet, oaktadt anmärkningar i afseende derå blifvit gjorda.
Vi äga således full rätt att besluta hvad vi finna nödigt, och om Ridderskapets och Adelns beslut sedermera meddelas de öfrige Stånden, blifver saken Den 6 November f. m. utredd på ett sätt, sora förefaller mig underligt, att Utskottet icke redan verkställt.
I Herr Cederschjöld.? proposition finnes ingen person nämnd, och man måste då först anställa rättegång för att erhålla en part, som skulle tilltalas, hvilket är ett inqvisitoriskt rättegångssätt.
Jag måste derföre begära votering, i fall min proposition ej antages. Herr Cederschjöld:
Jag hade trott, att Rikets Ständer borde så litet som möjligt, och icke utan ett verkligt behof, nämna någon person, i synnerhet om ändamålet kan vinnas dessförutan.
Det kunde ju hända, att Hans Excelience GeneralAmiralen Herr Grefve Cederström möjligen bevisade, det han icke vore vållande till Contracternas olikhet, och jag trodde derföre ändamålet bäst vinnas genom en allmännare framställning.
Hans Excelience Herr Grefve af JVetterstedt:
Jag hemställer till Herr Cederschjöld, huruvida, då anhållan göres om laglig undersöknings anställande, tili utrönande åfelt ansedt begånget fel, man dervid bör uttrycka, att en betydlig förlust tillskyndats Staten.
Har man icke, genom en sådan ordställning, i förväg dömt?
Här är frågan, genom hvars förvållande skiljaktighet i Contracterne uppkommit, och domaren skall sedan yttra sig, 48 K. 20* 3o8 Den 6 November f. m. huruvida detta vållat någon förlust för Staten.
Vi hafva i detta afseende äfven hört yttras en annan mening, men jag hemställer om man icke, på en rättsenligare väg, vinner samma ändamål, utan att i förväg uttrycka en öfvertygelse, som först den lagliga undersökningen kan uttala.
Jag trodde det vara nödvändigt att bestämdt uttrycka ändamålet för undersökningen, nemligen att komma till ersättning af den förlust Staten lidit; men huruvida någon person skall uppgifvas, lemnar jag derhän.
Hans Excellence Herr Grefven och , LandtMarskalken yttrade, att när Rikets Ständer begära någon undersökning, brukar man vanligen, att endast hålla sig vid saken, och icke vid personen; i anledning hvaraf Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln instämde i Herr Cederschjölds förslag?
Jag hemställer, om Herr Cederschjölds proposition går an, då C.onstitutionsUtskottet frikallat StatsRådets öfrige Ledamöter, med undantag af Herr Grefve Gederström, för hvilken ensam något ansvar kan komma i fråga i denna sak.
Jag förnyar min anhållan om votering.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken yttrade, att om någon Den 6 November f. m. Liand Ridderskapet och Adeln önskade bifall å StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, borde detsamma inlagas i Ja-propositionen, och man finge då genom särskild votering först utröna, antingen Herr Rosenqvists, eller Herr Cederschjölds förslag skulle blifva Contra-proposition.
Jag underställer, om man icke kunde afhjelpa denna svårighet dymedelst, att båda propositionerna börjades sålunda:
Den som önskar, att Ridderskapet och Adeln må besluta, det Utskottets Utlåtande endast må läggas till handlingarne, och att &c. Då Liefve förhållandet, att ehvad Ja- eller Nej-propositionen vänn , kommer Utlåtandet ändock att läggas till handlingarna.
Jag får vördsamt fråga, hvilken begärt bifall å Utlåtandet?
Hans Eoccellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att flere
Ledamöter måste anses hafva begärt bifall å StatsUtskottets ifrågavarande Utlåtande, enär de med Ja besvarat Hans Excellences derå framställde proposition; hemställande Hans Exeellence likväl, om Ridderskapet och Adeln tilläfventyrs önskade, att StatsUtskottets Utlåtande endast skulle läggas till handlingarne , hvarefter man kunde till pröfning företaga de särskildte rörande detta ämne väckte förslag. 3[o Den 6 November f. m. Herr Hjerta:
Jag ti’or verkligen, att, om man närmare begrundar saken, kan man komma ifrån den med en enda votering.
Utskottet har icke föreslagit någon åtgärd, och den, som vill bifalla Utlåtandet, vinner således derigenom, att ingen åtgärd vidtages.
Friherre Cederströrrij Jacob:
Ehuru det för ingen del intresserar mig, huru Riddei’- skapet och Adeln afgör denna fråga, vill jag dock till Ridderskapets och Adelns uppmärksamhet framställa den besynnerliga contradiction, hvari den siste Talaren är med sig sjelf, då han säger, att den, som vill bifalla, det ingen åtgärd skall ske, kunde vinna sitt ändamål genom att denna fras står i Utlåtandet, men påföljden likväl blefve något helt annat.
Det må visserligen blifva Herr Hjerta förbehållet, att få fram sin tanka; men jag kan dock icke undgå, att låta anteckna detta till protocollet.
Jag måste förena mig med den siste Talaren, att det icke går an uppställa propositionen på sätt Herr Hjerta begärt.
Här äro Irenne opinioner, som böra få tillfälle att uttala sig; den ena att alldeles nedlägga saken; den andra att 3o §. må göras gällande, och den tredje, som jag hyllat.
Således kunna 2 voteringar icke undvikas, om icke Herr Rosenqvist, såsom jag hoppas, begifver sig att afstå från sitt yrkande.
Den 6 November f. m.
Jag tror, att här allenast är fråga om afslag, och huru det skall ske.
Således är det efter min tanka alldeles obehöfligt, att hafva mer än en votering.
Jag föreslår, att Herr Cederschjölds förslag må blifva Ja-proposition, och att mitt får utgöra Nej-proposition.
Att bifall blifvit begärdt å Utlåtandet, måtte vara blott en imagination af visse Ledamöter, ty sådant har åtminstone undfallit mig.
Jag skall då anhålla om bifall å Utskottets Utlåtande, efter Herr Rosenqvist icke eljest vill tillåta, att proposition till bifall derå göres.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken yttrade, att då bifall nu blifvit begärdt å Utskottets Utlåtande, och det följakteligen måste utgöra Ja-proposition, blef det således nödvändigt, att först votera om Contra-propositionens innehåll; i anledning hvaraf Hans Excellence i afseende derå framställde följande voterings-proposition:
Den, som anser Contra-propositionen böra innefatta underdånig anhållan hos Kongl. Maj:t, att laglig undersökning måtte företagas till utrönande deraf, genom hvems förvållande olikhet uppkommit i köparens och säljarens Contract, samt att, om förlust derigenom blifvit StatsYerket tillskyndad, då mot den person, sorn denna olikhet vållat, 3 17.
Den 6 November f. m. anspråk måtte göras om ersättning för Statens berörde förlust, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, kommer Contra-propositionen att innefatta det beslut, att Ridderskapet och Adeln, med anledning af 3o §, Riksdagsordningen, bör emot Herr GeneralAmiralen Grefve Cederström hos Kongl. Maj:t i underdånighet anmäla de flera af Herr Rosenqvist uppgifne anledningar till ansvar å bemälte Herr GeneralAmiral i och för dess åtgärder i afseende å verkställigheten af Skeppshandeln.
Hvilken voteringsproposition afRidderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Voteringen börjades klockan tre qvart till 3 eftermiddagen; och befunnos efter voteringens slut klockan half till 4 eftermiddagen, sedan en voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige voler i ngssedlarne öppnade, rösterna hafva utfallit sorn följer:
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskildt förde protocoll blifvit uppläst, Hans Exce.llence Herr Grefven och LandtMarskalken förklarade, att Ridderska - Den 6 November f. ra. 313 pet och Adeln således till Contra-proposition antagit det af Herr Cederschjöld uppgifne i Ja-propositionen intagne ofvanberörde förslag.
Hvarefter Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken i afseende å hufvudsaken framställde följande Yoterings-proposition:
Den, som godkänner StatsUtskottets yttrande, hvarigenom Utskottet ansett sig betaget möjligheten, att efter 3o §.
Riksdagsordningen göra ansvarsanmälan mot någon af de Embetsman, som vid Skeppshandelsaffairen lagt hand, voterar Ja; Den det ej vill, voterar Nej; Vinner Nej, anser Ridderskapet och Adeln underdånig anhållan böra göras hos Kongl, Maj:t, att laglig undersökning måtte företagas, till utrönande deraf, genom hvems förvållande olikhet uppkommit i köparens och säljarens Contract, samt att, om förlust härigenom blifvit Statsverket tillskyndad, då mot den person, som denna olikhet vållat, anspråk måtte göras om ersättning för Statens berörde förlust.
Hvilken Voteringsproposition af Ridderskapet och Adeln godkändes, samt anslogs.
Votéringen börjades klockan half till 4 eftermiddagen, och fortsattes sedermera,hvar - 3i4 Den 6 November f. m. under Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken öfverlemnade klubban till Grefve Gyldenstolpe, Anton Gabriel, samt bortgick, hvarefter Grefve Gyldenstolpe, uppå anmodan af Grefve Cronhjelm, Otto August, till honom aflemnade klubban; och befunnos efter voteringens slut, sedan en Voteringssedel blifvit undantagen och förseglad, samt de öfrige Voteringssedlarne öppnade, rösterne hafva utfallit, som följer: Ja — 25.
Nej — 46.
I följd hvaraf, och sedan det öfver voteringen särskilt förde protocoll blifvit uppläst, Herr Grefven och Ordföranden förklarade, att Ridderskapet och Adeln således ansett underdånig anhållan böra göras hos Kongl.
Majit, att laglig undersökning måtte företagas, till utrönande deraf, genom hveras förvållande olikhet uppkommit i köparens och säljarens contract, samt att, om förlust derigenom blifvit StatsVerket tillskyndad, då mot den person, som denna olikhet vållat, anspråk måtte göras om ersättning för Statens berörde förlust.
In fidem ProtocoIIi, ö. J.
Den 6 November e. m. 3j5 Fredagen den 6 Nov. 1829.
Herr Rosenqvist s Fredrik Leonhard:
Då Ridderskapet och Adeln i förmiddagens plenum, i afseende å Skeppshandels-alFairen, fattade det heslut, ”att underdånig anhållan ”horde göras hos Kongl. Maj:t, att laglig undersökning måtte företagas, till utrönande ”deraf, genom hvems förvållande olikhet upp”kommit i köparens och säljarens Contract, ”samt att, om förlust härigenom blifvit
Statsverket tillskyndad, då mot den person, som ”denna olikhet vållat, anspråk måtte göras ”om ersättning för Statens berörde förlust;” och detta Ridderskapets och Adelns beslut icke kan för StatsCassan medföra något important resultat, om ej de öfrige RiksStånden deruti sig med Ridderskapet och Adeln förena; så får jag vördsamt föreslå, att Ridderskapet och Adeln täcktes inbjuda de öfrige RiksStånden, att uti samma beslut deltaga; och anhåller jag derföre, att Herr Grefven och LandtMarskalken behagade härå framställa proposition.
Herr Cederschjöldj Pehr Guslaf:
Jag är förekommen af den sista värda Talaren, och anhåller äfven om proposition å den af lionom föreslagne inbjudningen.
Begärdes på hordet. 3i6 Den 6 November e. m.
ConstitutionsUtskottets den 12 sistlidne September under N:o 43 aflåtne, och den i3 derpåföljde October på bordet lagde, Memorial, med anmälan af oförenliga skiljaktigheter i fråga om ett föreslagit tillägg vid i4 §.
5 Momentet Riksdagsordningen.
Uppå derom af Halis Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, fann Ridderskapet och Adeln för godt förblifva vid dess, i afseende å detta ämne, redan fattade beslut.
ConstitutionsUtskottets den 26 sistlidne September under N:o 49 aflåtne, och den i3 derpåföljde October på bordet lagde, Memorial, med Voterings-proposition i en till Förstärkt ConstitulionsUtskotts afgörande öfverlemnad fråga.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMar skalken hemställde, om Ridderskapet och Adeln godkände den af ConstitutionsUtskottet föreslagne Voterings-proposition.
Ropades Ja. Hans Excellence Herr Grefven och ' LandtMar skalken yttrade, att, sedan, till följd af Ridderskapets och Adelns nu fattade beslut, Förstärkt
ConstitutionsUtskott korame att sammanträda, finge Hans Excellence hemställa, att 14 Ordinarie Ledamö - Den 6 November e. tn. 317 ter och 8 Suppleanter uti Förstärkta ConstitutionsUtskottet måtte utses; hvarvid Hans Excellence dock föreslog, att blott i\
Ledamöters namn måtte å Yallistorne upptagas, samt att de 8, hvilka dernäst erhålla det största antal röster, må förklaras vara Suppleanter.
Hvarefter Hans Excellence hemställde, att detta val måtte å nästa Tisdag den 10 dennes eftermiddagen företagas, samt Mtt Ridderskapet och Adeln, till tidens vinnande, behagade i alfabetisk ordning uppföra namnen å Yallistorne.
Företogs till pröfning LagUtskottets ej mindre den 4 sistlidne Maji under N:o 62 afgifne, och den 1 derpåföljde Junii på bordet lagde, Betänkande, i anledning af åtskillige motioner om ändringar dels i ConcursLagen den i3 Julii 1818, och dels i Kongl.
Förordningen den 22 October samma år, om Edsformulair i Concursmål; än ock den 16 sistlidne September under N:o 100 meddeldte, och den 25 i samma månad eftermiddagen på bordet lagde, Utlåtande, öfver de vid berörde Betänkande gjorde anmärkningar.
Uppå derom af Hans Excellence Herr * Grefven och LandtMarskalken framställde 3i8 Deri 6 November e. m. särskilte propositioner, fann Ridderskapet och Adeln för godt att utan discussion gilla hvad Utskottets första Betänkande, jemte dess sednare Utlåtande, innehåller i afseende å följande punkter: 1 Capitlet g ff. 2 Capitlet 1 §.
2 Capitlet 20 d>‘.
2 Capitlet 25 $. 3 Capitlet 3 $. 4 Capitlet 1 och 2 §§. 4 Capitlet g t$‘. 5 Capitlet 10 §.
5 Capitlet iy §.
7 Capitlet 3 7 Capitlet och 8 Capitlet 6 <$*. g Capitlet 4 §•
Förordningen den 22 Oct. 1818.
Utskottets hemställan angående CojicursLagens omtryckning.
Hvaremot vid nedannämnde punkter anmärkningar förekommo. 4 Capitlet 10 Jj*.
Herr Cederschjöldj Pehr Gustaf:
Då man i Lagar bör vara angelägen om bestämdhet i uttryck, hemställer jag, örn icke en ändring i denna punkt bör äga rum.
Här slår: intilldess laga kraftvunnen dom öjver honom jallit.
Domen bör väl först falla, och sedan vinna laga kraft.
Redactionen bör derföre ändras sålunda: intilldess Den 6 November e. m, 319 dom öfver honom fallit} samt vunnit laga kraft.
Herr Hjerta j Gustaf:
Med laga kraftvunnen dom förstås ju den dom, sorn vunnit laga kraft.
Enligt 1818 års Concurslag, skall Gäldenär gälda sin skuld, och det Embetsverk, hvarvid han är anställd, kan, om hans bästa det fordrar, anslå en större del än hälften af lönen till skuldens betalande.
Jag finner icke någon ändring behöflig, utan anser uttrycket vara tillräckligen bestämdt.
Jag tror väl ej, att missförstånd om Lagens bud kan uppkomma genom den föreslagne Redactionen, men den innefattar dock en stor omening.
Huru kan en dom falla, som redan är laga kraftvunnen; åtminstone icke annorstädes än i Högsta Domstolen.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken gjorde proposition till bifall af denna punkt.
Ja och Nej. Hvarefter Hans Excellence hemställde, om Ridderskapet och Adeln behagade godkänna punkten, under iagttagande af det utaf Herr Cederschjöld uppgifne Redactionsförslag.
Ropades äfven Ja och Nej. Herr Hjerta:
Jag har aldrig erfarit annat uttryck i lagstil än här blifvit af Ulskot - I>en 6 November e. m. tet begagnadt.
Jag tror derföre, att det vore orätt ändra detsamma, och anhåller, att någon af härvarande Jurister behagade upplysa, om icke uttrycket brukas i lagspråket.
Hans Excellence Herr Grefve af Wet~ terstedtj Gustaf:
Jag instämmer fullkomligt med Herr Hjerta; men hemställer till Herr Cederschjöld, om ej meningen blefve tydlig, i händelse man nyttjade: intilldess laga kraftvunnen dom blifvit afkunnad.
Jag förenar mig äfven i den önskan, att någon mera lagfaren, än jag är, måtte i ämnet yttra sig.
Jag förnyar hvad jag förut sagt, att ingen kan missförstå meningen ; men enligt språkets natur är det rättare att säga: intilldess dom öfver honom fallit, samt vunnit laga kraft; ty dä är en tid bibehållen, som förflyter mellan domens fallande och dess egenskap af laga kraftvunnen.
Jag trodde man borde vara mån om att få en riktig redaction.
Herr Rosenqvist, Fredrik Leonhard:
Det ar icke som Jurist jag uppträder, utan såsom kännare af mitt modersmål, och jag måste i sådan egenskap helt och hållit förena mig med Herr Cederschjöld.
En dom är icke laga kraftvunnen, förr än den tid, som till ändrings vinnande är lemnad, blifvit tilländalupen, utan att någondera Parten - D c n 6 No v cmbe r e. m. 321 ten sig deraf begagnat; ty om besvär eller vad deremot fullföljes, är det möjligt, att domen upphäfves; och hvad var då densammas laga kraft?
Då ingen dom, (med undanlag af Konungens) är laga kraftvunnen i samma ögonblick den afkunnas, faller det af sig sjelf, att redaclionen är oriktig, och att den således bör rättas, på sätt Herr Cederschjöld föreslagit.
Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken förnyade den af honom nyss gjorde proposition lill bifall å denna punkt.
Hvarefter, uppå derom af Hans Excellence Herr Grefven och LandtMarskalken framställd proposition, Ridderskpet och Adeln godkände punkten, men stadgade, att i stället för orden: intill dess laga kraftvunnen dom öfver honom fallit, borde införas: intilldess dom öfver honom fallit, samt vunnit laga kraft.
5 Capitlet 11 Herr von Hartmansdorff, August:
Jag tillstyrker, att orden: ”och åligge förthy "Rätten, att inteckningsbevis infordra," må utbytas mot dessa ord: och åligge förthy Rätten, att bevis så väl om befintelige inteckningar, som om kungörandet, infordra. 48 H. 21 Den 6 November e. m. Hans Excellence Herr Gref ven och LandtMarskalken gjorde proposition lill bifall å förevarande punkt* Ropades Ja och Nej.
Hvarefter, uppå derom af Hans Excel-* lence Herr Grefven och LandlMarskalken framställd proposition, Ridderskapet och Adeln beslöt, att, i likhet med hvad Herr von Hartmansdorff föreslagit, orden: och äligge förthy Rätten att inleckningsbevis infordra, borde utbytas mot: och äligge förthy Rätten, att bevis så val om befintelige inteckningarj som om kungörandet, infordra.
C ap it le t 35 ,§'•
Den red aution Herr Ålund föreslagit, lyder sålunda! ”Ulan hinder af den ed, som borgenärerne ”gatt, åge Rätten, alt pröfva giltigheten af ”hvarje fordran, äfvensom att bestämma ord”ningen och företrädet Borgenärerne ernel”lan, efter lag och fordringarnes beskaffenhet, ändå att jäf ej gjordt är.
Pröfvar ”Rätten någon fordran, i grund af en eller ”flere Borgenärers jäf, antingen hel och hålfen, eller till någon del, böra försvinna, ”då gälle det till förmon för öfrige Borge”närer, ändå att de ej i jäfvet deltagit.”
Efter mitt omdöme är detta rigtigt, ty, ehvad en eller flere af Borgenärerne göra anmärkningar, och visa, att svekfulla fordringar äro anmälde, synas alla böra få gagn deraf, t) e n 6 November e. »rt. 3 j3 Deli ej blott den eller de, som upptäckt sveket.
Jag tillstyrker således bifall u Herr Ålunds redacliom Herr Hjerta:
Jag tror, ätt skälen för 1818 års ConcursLag äro af den vigt såväl för
Domarekallet* som för fordringsägare* att ingen ändring deri bör äga rum.